Allmän miljö- och

naturvård

20

Förslag till statsbudget för 1999

Allmän miljö- och naturvård

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Allmän miljö- och naturvård 7

2.1 Omfattning 7

2.2 Utgiftsutveckling 8

2.3 Resultatbedömning 11

2.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom området 11

2.3.2 De viktigaste statliga insatserna inom området 11

2.3.3 Effekter av de statliga insatserna 13

2.3.4 Regeringens slutsatser 14

2.4 Åtgärder utanför utgiftsområdet 15

3 Miljövård 21

3.1 Omfattning 21

3.2 Utgiftsutveckling 21

3.3 Resultatbedömning 22

3.4 Resultatinformation om länsstyrelsernas arbete inom miljöområdet

24

3.5 Revisionens iakttagelser 26

3.6 Anslag 27

A1 Naturvårdsverket 27

A2 Miljöövervakning m.m. 29

A3 Åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden 33

A4 Sanering och återställning av förorenade områden 38

A5 Åtgärder för att rena Dalälven 39

A6 Kemikalieinspektionen 40

A7 Visst internationellt miljösamarbete 44

A8 Stockholm internationella miljöinstitut 45

A9 Stiftelsen Institutet för vatten- och luftvårdsforskning 46

A10 Miljöinsatser i Östersjöregionen 47

4 Strålskydd, kärnsäkerhet m.m. 49

4.1 Omfattning 49

4.2 Utgiftsutveckling 50

4.3 Resultatbedömning 50

4.4 Förändringar 51

4.5 Revisionens iakttagelser 53

4.6 Anslag 54

B1 Statens strålskyddsinstitut 54

B2 Statens kärnkraftinspektion: Förvaltningskostnader 57

B3 Statens kärnkraftinspektion: Kärnsäkerhetsforskning 57

B4 Visst internationellt samarbete i fråga om kärnsäkerhet m.m. 60

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. bemyndigar regeringen att under år 1999, i

fråga om ramanslaget A3 Åtgärder för att

bevara den biologiska mångfalden, för

statens räkning åta sig ekonomiska

förpliktelser i samband med förvärv av eller

intrångsersättning i värdefulla

naturområden som innebär åtaganden om

högst 120 000 000 kronor för budgetåret

2000,

2. för budgetåret 1999 anvisar anslagen under

utgiftsområde 20 Allmän miljö- och

naturvård enligt följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Naturvårdsverket

ramanslag

266 141

A2

Miljöövervakning m.m.

ramanslag

127 706

A3

Åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden

ramanslag

577 975

A4

Sanering och återställning av förorenade områden

ramanslag

40 000

A5

Åtgärder för att rena Dalälven

reservationsanslag

29 000

A6

Kemikalieinspektionen

ramanslag

77 674

A7

Visst internationellt miljösamarbete

ramanslag

35 002

A8

Stockholms internationella miljöinstitut

obetecknat anslag

12 000

A9

Stiftelsen Institutet för vatten- och luftvårdsforskning

obetecknat anslag

12 000

A10

Miljöinsatser i Östersjöregionen

reservationsanslag

122 100

B1

Statens strålskyddsinstitut

ramanslag

80 358

B2

Statens kärnkraftinspektion: Förvaltningskostnader

ramanslag

76 885

B3

Statens kärnkraftinspektion: Kärnsäkerhetsforskning

ramanslag

65 306

B4

Visst internationellt samarbete i fråga om kärnsäkerhet m.m.

ramanslag

26 752

Summa

1 548 899

2 Allmän miljö- och naturvård

2.1 Omfattning

Till utgiftsområdet hör Naturvårdsverket,

Kemikalieinspektionen, Statens

strålskyddsinstitut och Statens

kärnkraftinspektion. Utgiftsområdet omfattar

vidare frågor rörande biologisk mångfald och

naturvård, vatten- och luftvård, avfallsfrågor,

bilavgasfrågor, miljöskydd, miljö- och

kretsloppsforskning, kemikaliekontroll,

strålskydd och säkerhetsfrågor kopplade till

kärnkraften samt internationellt miljösamarbete.

Verksamheten inom Kärnavfallsfondens styrelse,

AB Svenska Miljöstyrningsrådet och Svensk

Avfallskonvertering AB (SAKAB) berör

uppgifterna inom utgiftsområdet.

Regeringens samordning av miljöpolitiken

och ekologiskt hållbar utveckling har sin

utgångspunkt i detta utgiftsområde samtidigt

som åtgärder för en god miljö i stor utsträckning

också finansieras inom ramen för andra

utgiftsområden. Främst gäller detta

utgiftsområdena Internationellt bistånd (7),

Kultur, medier, trossamfund och fritid (17),

Samhällsplanering, bostadsförsörjning och

byggande (18), Regional utjämning och

utveckling (19), Energi (21), Kommunikationer

(22), Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande

näringar (23) och Näringsliv (24).

2.2 Utgiftsutveckling

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

19982

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

1 609

1 215

1 546

1 549

1 464

1 592

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Inklusive äldre anslag.

I förhållande till 1998 års vårproposition (prop.

1997/98:150) har utgiftsområdet för år 1999

ökats med ca 260 miljoner kronor. Som en följd

av införandet av miljöbalken minskar

utgiftsområdet med dels, drygt 19 miljoner

kronor genom att anslaget till

Koncessionsnämnden för miljöskydd dras in och

medlen överförs till utgiftsområdet

Rättsväsendet (4), dels 5 miljoner kronor som

förs till utgiftsområdet Samhällsplanering,

bostadsförsörjning och byggande (18) för att

finansiera uppgifter enligt miljöbalken som inte

kan avgiftsfinansieras.

Utgiftsramen ökar med sammanlagt 334

miljoner kronor under år 1999. Medlen används

bl.a. till att förstärka insatser för att skydda

värdefulla naturområden, sanering och

återställning av förorenade områden, finansiering

av den icke avgiftsfinansierade

bilavgasverksamheten, miljöinsatser i

Östersjöregionen samt åtgärder för att rena

Dalälven.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

En ny samlad skärpt och breddad

miljölagstiftning, en miljöbalk, införs fr.o.m. den

1 januari 1999 (prop. 1997/98:45, bet.

1997/98:JoU20, rskr. 1997/98:278). Förslag till

nya nationella miljökvalitetsmål för det framtida

miljöarbetet har av regeringen överlämnats till

riksdagen i propositionen (1997/98:145) Svenska

miljömål Miljöpolitik för ett hållbart Sverige.

Arbetet med att ställa om Sverige för en

ekologiskt hållbar utveckling på alla

samhällsområden pågår intensivt. Förra årets

regeringsskrivelse Ekologisk hållbarhet (skr.

1997/98:13) innehöll åtgärdsprogram för

omställningsarbetet för samtliga

samhällssektorer. Många av de föreslagna

åtgärderna är genomförda och arbete pågår för

att fullfölja de mer långsiktiga strategierna. I en

separat skrivelse Hållbara Sverige uppföljning

och fortsatta åtgärder för en ekologiskt hållbar

utveckling (skr. 1998/99:5), som överlämnas till

riksdagen samtidigt som budgetpropositionen,

redovisas en uppföljning av de genomförda

åtgärderna. I skrivelsen summeras också de nya

förslag på åtgärder för ekologisk omställning

som under året föreslagits i olika propositioner

och skrivelser med koppling till ekologisk

hållbarhet. Skrivelsen utgör en första redovisning

av detta slag och kommer att följas upp med

årliga redovisningar till riksdagen om hur arbetet

med ekologisk hållbarhet fortskrider.

Anslagssparandet på utgiftsområdet har

minskat med 150 miljoner kronor under år 1997.

Bedömningen är att anslagssparandet kommer

att minska ytterligare under år 1998.

Förändringar

Införandet av en miljöbalk innebär en skärpt och

breddad miljölagstiftning för en hållbar

utveckling. En omfattande utbildningsinsats för

de myndigheter m.fl. som skall tillämpa

miljöbalken har inletts. Som en följd av

miljöbalken inrättas per den 1 januari 1999 fem

miljödomstolar och en miljööverdomstol.

Koncessionsnämnden för miljöskydd läggs

samtidigt ned.

Mål

Målen inom utgiftsområdet är att

- skydda människors hälsa,

- bevara den biologiska mångfalden,

- främja en långsiktig god hushållning med

naturresurser samt

- skydda natur- och kulturlandskap.

Dessa övergripande mål som antogs av riksdagen

år 1991 bör enligt regeringen kvarstå som allmän

inriktning för det miljöpolitiska arbetet.

I propositionen (prop. 1997/98:145) Svenska

miljömål Miljöpolitik för ett hållbart Sverige

anges att regeringens övergripande mål för det

miljöpolitiska arbetet är att till nästa generation

kunna lämna över ett samhälle där de stora

miljöproblemen i Sverige är lösta.

Prioriteringar

Införandet av miljöbalken och arbetet med att

uppnå de nya föreslagna miljökvalitetsmålen och

målen för ekologiskt hållbar utveckling har hög

prioritet i arbetet inom hela Regeringskansliet

och på de olika myndigheterna.

Förberedelserna inför Sveriges

ordförandeskap i EU prioriteras liksom arbetet

med miljöhänsyn i samtliga EU:s politikområden

samt miljöfrågorna inför EU:s utvidgning.

Åtgärder för att främja den biologiska

mångfalden prioriteras också mycket högt

genom en betydande förstärkning av medlen för

inköp av värdefulla naturområden, främst

skogsmark.

Resurserna för miljöövervakning förstärks för

att kunna följa upp de nationella

miljökvalitetsmålen och upprätthålla en

baskompetens avseende organiska miljögifter

samt öka satsningar på övervakning avseende

biologisk mångfald, materialflöden och

kretslopp.

Resurserna för sanering och återställning av

förorenade områden förstärks ytterligare genom

att föra upp ett anslag för investeringar,

undersökningar och åtgärder av ur risksynpunkt

särskilt angelägna saneringsobjekt.

Den med näringslivet och staten

samfinansierade forskningen som bedrivs via

Stiftelsen Institutet för vatten- och

luftvårdsforskning tillförs resurser eftersom den

inte längre finansieras via Stiftelsen för

Miljöstrategisk forskning, MISTRA.

Myndigheternas arbete med anledning av

beslutet att avveckla de båda reaktorerna i

Barsebäck (prop. 1996/97:84) kommer att

fortsätta och intensifieras under år 1999.

2.3 Resultatbedömning

2.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

De senaste årens förändringar i miljöpåverkan,

miljötillstånd och miljöåtgärder har redovisats av

Naturvårdsverket i rapporten de Facto; 98. I

rapporten konstateras att miljötillståndet inte har

förändrats särskilt mycket de senaste åren.

Däremot noteras en hel del positiva åtgärder som

kommer att ge effekter senare.

Luftkvaliteten i svenska tätorter har

förbättrats betydligt men situationen är inte

tillfredsställande. Luftföroreningar bidrar

fortfarande till många hälsoproblem och

sjukdomar. Viktigast för att förbättra

luftkvaliteten är att vidtaga åtgärder mot

kväveoxider, lättflyktiga organiska ämnen och

partiklar. Det faktum att bara drygt hälften av

våra personbilar har katalysatorer och att

biltrafiken har ökat något är förklaringar till att

utsläppen inte har minskat.

Nedfallet av metaller från luften har mer än

halverats sedan 1970-talet. Det visar analyser av

mossa. Dock har av någon ännu okänd anledning

metallhalterna i sill och strömming ökat något.

Ett allvarligt problem är att kvicksilverhalten i

insjögädda är fortsatt hög. Delvis beror detta på

försurningen.

De mål som satts för att minska utsläpp till

luft av bly, kadmium och kvicksilver har helt

eller nästan nåtts. Skogsindustriernas utsläpp av

dioxiner och andra miljögifter har minskat rejält

och utsläppsmålen har nåtts. Målet för de hittills

genomförda handlingsprogrammen mellan åren

1986 och 1996 för att minska hälso- och

miljöriskerna med

bekämpningsmedelsanvändningen innebär att

den använda mängden bekämpningsmedel skulle

minskas med 75 % under denna period jämfört

med den genomsnittliga användningen för åren

1981 1985. Användningen har minskat med ca

65 % mellan åren 1986 och 1996.

Utsläppen av några av de allvarligaste

miljögifterna har minskat. Det gäller även

halterna i människor och djur. Sedan 1970-talet

har halterna av bl.a. PCB och dioxiner halverats i

Sverige. De sjunkande halterna av miljögifter är

den viktigaste förklaringen till att bestånden av

havsörn och säl har ökat i Östersjön men det

finns fortfarande skador hos sälar som tyder på

att de har hormonella rubbningar.

Miljötillståndet i havet är allmänt sett

fortfarande otillfredsställande men försämras för

närvarande inte. Torsk, sill och strömming är

viktiga för ekologin och för fisket. Bestånden av

torsk har minskat i Västerhavet och i Östersjön

främst på grund av överfiske, vilket även har

drabbat laxen. Däremot har bestånden av sillfisk

ökat under de senaste 10 15 åren.

Minskade utsläpp av svavel i Europa är

sannolikt den viktigaste förklaringen till att

försurningsläget i svenska sjöar förbättrats under

1990-talet. Även om det sura nedfallet skulle

upphöra helt skulle det dock ta 50 100 år innan

marken har återhämtat sig vilket i sin tur

påverkar surheten i ytvattnet. I dag är ca 17 000

sjöar försurade och ett behov av kalkning

kommer att bestå under många år.

Den främsta orsaken till att den biologiska

mångfalden har minskat är det över århundraden

intensiva utnyttjandet av skogarna för

svedjebruk, bete, träkolsframställning och

virkesförsörjning till den moderna

skogsindustrin. Så gott som alla skogar i Sverige

är sålunda påverkade av skogsbruk. I dagens skog

finns högst 1 2 % död ved. En tredjedel av

skogens ca 1 500 rödlistade arter, dvs. hotade,

sällsynta och hänsynskrävande arter, är beroende

av döda träd. Under senare år har miljöhänsynen

i skogsbruket ökat. Hyggena har blivit mindre,

småbiotoper sparas, skogsdikning, gödsling,

kemikalieanvändning samt avverkning av den

fjällnära skogen har minskat. För att värna den

biologiska mångfalden och kulturmiljövärden är

det viktigt att skydda värdefulla skogar på olika

sätt. I dag är drygt 830 000 ha produktiv

skogsmark skyddad med stöd av

naturvårdslagen, vilket motsvarar ca 3,7 % av den

produktiva skogsarealen. Nedanför den fjällnära

skogen är drygt 170 000 ha eller ca 0,8 %

skyddade på motsvarande sätt. Skogsbruket har

på frivillig väg skyddat ca 230 000 ha med höga

naturvärden nedanför den fjällnära skogen. Vid

avverkning har under 1990-talet dessutom

sparats mindre områden om tillsammans ca

10 000 ha per år, i huvudsak med stöd av

skogsvårdslagen.

Skogbärande impediment omfattar ca 3,4

miljoner ha. Dessa åtnjuter ett skydd genom att

de enligt skogsvårdslagen inte får avverkas så att

naturmiljöns karaktär förändras. Till

sammanställningen kan också fogas 230 000 ha

skogsmark inom svårföryngrade områden

närmast fjällkedjan vilka är undantagna från

föryngringsavverkning eftersom återväxt inte

kan tryggas. Detta innebär sammantaget att för

närmare 17 % av skogsmarken finns skydd eller

omfattande inskränkningar för skogsbruket.

Enligt FN:s ramkonvention för

klimatförändringar (SÖ 1993:13) skall halten av

växthusgaser stabiliseras på en nivå som minskar

risken för att farliga störningar uppkommer i

klimatsystemet. Klimatfrågan är en global

miljöfråga och det fordras internationellt

samarbete för att minska utsläppen av

växthusgaser. Sverige kan bara bidra till denna

process. Vid klimatkonventionens tredje

partsmöte i Kyoto i december 1997 enades

parterna om ett protokoll till

klimatkonventionen som innebär bindande

utsläppsåtaganden för alla industriländer. EU är

en part till klimatkonventionen och enligt

Kyoto-protokollet skall EU sammanlagt minska

utsläppen av växthusgaser med 8 %.

I juni 1998 beslutade EU:s miljöministrar hur

EU:s åtagande i Kyoto-protokollet skall fördelas

mellan medlemsländerna. För Sveriges del

innebär beslutet att utsläppen av växthusgaser

tillåts öka med 4 % från 1990 års nivå till den

första åtagandeperioden 2008 2012.

Den svenska politiken i klimatfrågor grundar

sig på riksdagens klimatpolitiska beslut år 1993

(prop. 1992/93:179 bil. 1, s. 33, bet.

1992/93:JoU19, rskr. 1992/93:361). Enligt

riksdagens beslut skall utsläppen av koldioxid

från fossila källor stabiliseras år 2000 på 1990 års

nivå för att därefter minska. Regeringens

nuvarande huvudsakliga strategi för att nå

koldioxidmålet är att begränsa användningen av

fossila bränslen och ersätta dem med förnybara

energikällor, samt ett effektivare utnyttjande av

energi.

En kommitté (M 1998:06) med

parlamentarisk sammansättning har startat

arbetet med åtgärdsprogram för Sveriges

klimatarbete.

2.3.2 De viktigaste statliga insatserna

inom området

Regeringen har slagit fast att Sverige skall vara en

pådrivande kraft och ett föregångsland för en

ekologiskt hållbar utveckling. Detta mål kräver

nya åtgärder inom samtliga politikområden. För

att underlätta och driva på detta arbete tillsattes i

januari 1997 en delegation för en ekologiskt

hållbar utveckling. I september 1997

presenterades i regeringens skrivelse Ekologisk

hållbarhet (skr. 1997/98:13) ett 93-

punktsprogram för en ekologiskt hållbar

utveckling. Programmet har under 1998 följts

upp och utvecklats, vilket redovisas i samband

med 1999 års budgetproposition i

regeringsskrivelsen Hållbara Sverige

uppföljning och fortsatta åtgärder för en

ekologiskt hållbar utveckling (skr. 1998/99:5).

Regeringen bedriver också ett aktivt

internationellt arbete för en hållbar utveckling.

Regeringens miljöproposition (prop.

1997/98:145) Svenska miljömål Miljöpolitik

för ett hållbart Sverige är en vidareutveckling och

precisering av det inledda arbetet för en

ekologiskt hållbar utveckling. Den anger vägar

för hur miljöpolitiken bör utvecklas för att nå det

övergripande målet för miljöarbetet i Sverige,

vilket är att till nästa generation kunna lämna

över ett samhälle där de stora miljöproblemen är

lösta. Regeringen har i propositionen föreslagit

en ny struktur för arbetet med miljömål. 15

nationella miljökvalitetsmål föreslås fastställas av

riksdagen. Miljökvalitetsmålen skall utgöra

utgångspunkt för ett system med mål- och

resultatstyrning på såväl central som regional och

lokal nivå.

Arbetet med att uppnå de nya

miljökvalitetsmålen har hög prioritet i arbetet

inom Regeringskansliet och på myndigheterna.

Regeringen har gett en rad myndigheter i

uppdrag att ytterligare precisera

miljökvalitetsmålen genom att föreslå delmål och

åtgärder för att uppnå målen. Myndigheterna

skall även redovisa statsfinansiella och

samhällsekonomiska effekter av föreslagna

åtgärder. Samtliga dessa uppdrag kommer att

anpassas till riksdagens kommande beslut om

miljöpropositionen.

Regeringen har också gett eller kommer att ge

de myndigheter som har sektorsansvar i uppdrag

att utarbeta förslag till mål och åtgärder för sina

respektive sektorer.

24 myndigheter har också erhållit ett särskilt

sektorsansvar för ekologiskt hållbar utveckling.

De tre övergripande målen för ekologiskt hållbar

utveckling är skyddet av miljön, en hållbar

försörjning och en effektiv användning av energi

och andra naturresurser. Vid fullföljandet av

uppdragen skall hänsyn tas till behovet av

ekologiskt, ekonomiskt, socialt och kulturellt

hållbar utveckling. Myndigheterna skall integrera

miljöhänsyn och resurshushållning i sin

verksamhet samt verka för att arbetet mot

ekologisk hållbarhet förs framåt inom hela

myndighetens sektor.

Myndigheternas arbete skall genomföras i

samverkan med andra berörda centrala och

regionala myndigheter och vad gäller sektorsmål

också med sektorns övriga aktörer som

kommuner, organisationer, näringsliv m.fl.

Naturvårdsverket är den miljömyndighet som

har ett övergripande ansvar för miljömålsarbetet,

såväl arbetet med delmål som med sektorsmål.

Dock har vissa andra myndigheter ett

huvudansvar att föreslå delmål och åtgärder för

ett eller delar av ett visst miljökvalitetsmål. Dessa

myndigheter är bl.a. Kemikalieinspektionen för

målet Giftfri miljö, Boverket för En god

bebyggd miljö, Skogsstyrelsen för Levande

skogar och Statens strålskyddsinstitut för Säker

strålmiljö. Riksantikvarieämbetet har ett ansvar

för att ge förslag på delmål som avser

kulturmiljövärden för en rad miljökvalitetsmål. I

fråga om fysisk planering och hushållningen med

bl.a. mark, vatten och dessa verksamheters

koppling till miljömålen har Boverket det

sektorsövergripande ansvaret.

De nationella miljökvalitetsmålen skall även

anpassas, preciseras och konkretiseras på regional

och lokal nivå. Samtliga länsstyrelser har därför

erhållit i uppdrag att göra denna anpassning för

sina respektive län. Skogsvårdsstyrelserna har

ansvar för målet Levande skog på regional nivå.

Regeringen har beslutat tillsätta en

parlamentarisk beredning (M 1998:07) med

uppgift att göra en samlad översyn av vilka

delmål som behövs för att de nationella

miljökvalitetsmålen skall kunna nås inom en

generation. Beredningen skall rapportera sitt

arbete till regeringen senast den 1 juli år 2000.

Myndigheternas förslag till delmål och åtgärder

kommer att utgöra underlag för beredningen.

För att nå miljömålen behövs också ett aktivt

internationellt arbete. Sverige har framgångsrikt

verkat för en rad skärpningar av EG-

lagstiftningen i detta syfte, bl.a. vad gäller

kemikalier, bilavgaser och luftkvalitet. Sverige

spelar också en viktig roll i det internationella

konventionsarbetet samt i FN:s miljöprogram,

UNEP, och kommissionen för hållbar

utveckling, CSD.

Miljöbalken träder i kraft den 1 januari 1999.

Balken är en sammanhållen, övergripande och

skärpt lagstiftning för hela miljöområdet.

Utbildningsinsatser inleds under hösten 1998

och under år 1999 kommer en satsning att ske på

information och utbildning av personal hos

kommunala, regionala och centrala

miljömyndigheter. Även polis, åklagare och

personal hos miljödomstolarna blir föremål för

särskilda utbildningsinsatser om den nya

miljörätten. Regeringen kommer inom kort att

besluta om en strategi för bekämpning av

miljöbrott, vilket berör bl.a. myndigheter inom

utgiftsområdet Rättsväsendet (4).

Sverige har till det europeiska nätverket av

skyddade områden Natura 2000 redovisat att

1 449 områden kommer att skyddas som

särskilda bevarandeområden enligt direktivet

(92/43/EEG) om bevarande av livsmiljöer samt

vilda djur och växter, s.k. habitatdirektivet.

Dessutom har 275 områden klassificerats som

särskilda skyddsområden enligt direktivet

(79/409/EEG) om bevarande av vilda fåglar, s.k.

fågeldirektivet. En areal om 4,5 miljoner ha

föreslås därigenom ingå i nätverket. Sverige har

vidare initierat omfattande skydds- och

bevarandeprojekt vilka delfinansierats av EU:s

miljöfond LIFE. Sverige har, trots den korta tid

vi varit medlem i EU, totalt sett presterat det

bästa resultatet av alla länderna i gemenskapen

beträffande Natura 2000.

Antalet naturreservat har under år 1997 ökat

från 1 693 till 1 963. Den stora ökningen beror

främst på omvandling av domänreservat till

naturreservat. Statliga medel för säkerställande av

mark för naturvårdsändamål har liksom närmast

föregående år i huvudsak använts för skydd av

skogsmark. I september 1998 invigdes landets

tjugosjätte nationalpark under namnet

Färnebofjärdens nationalpark. Parken är en av de

största i landet nedanför fjällkedjan.

I regeringens proposition om hantering av

uttjänta varor i ett ekologiskt hållbart samhälle

ett ansvar för alla (prop. 1996/97:172, bet.

1997/98:JoU7, rskr. 1997/98:55) presenterade

regeringen en rad förslag till åtgärder för att en

stor del av de farliga ämnena i dagens

avfallsströmmar skall sorteras ut från kretsloppet

och omhändertas i särskild ordning. De åtgärder

som regeringen presenterade kommer att leda till

att betydligt mindre mängder ämnen som

innebär risker för hälsa och miljö, såsom

tungmetaller och stabila organiska miljögifter,

kommer att läcka ut eller avgå från

deponeringsanläggningar och

förbränningsanläggningar. Regeringen föreslog

bl.a. att ett bemyndigande för regeringen eller

den myndighet som regeringen bestämmer att

föreskriva om förbud mot deponering,

förbränning och fragmentering av uttjänta

elektriska och elektroniska produkter som inte

hanterats av godkänd demonterare samt att

verksamhet som syftar till att demontera och

sortera sådant avfall skall vara certifierad av ett

ackrediterat certifieringsorgan. Regeringen

föreslog vidare ändringar i plan- och bygglagen

(1987:10) för att säkerställa att farliga fraktioner i

rivningsavfall identifieras och omhändertas på ett

miljöriktigt sätt. Därutöver föreslog regeringen

att deponering av utsorterat brännbart avfall skall

förbjudas från och med år 2002 och att ett

generellt förbud mot deponering av organiskt

avfall skall införas från år 2005 samt att avfall

endast skall få transporteras yrkesmässigt av den

som har tillstånd och att det för sådan

verksamhet skall gälla särskilda villkor.

I det fortsatta miljö- och

resurshushållningsarbetet har sammanlagt 66

myndigheter fått i uppdrag att införa

miljöledningssystem som ett verktyg i detta

arbete. Miljöledningssystem innebär ett

systematiserat miljöarbete med tydliga riktlinjer

och mål i bl.a. centrala styrdokument, klargjorda

ansvarsförhållanden, rutiner för uppföljning samt

redovisning av resultat. Myndigheterna skall

integrera miljö- och resurshushållningshänsyn i

hela sin verksamhet och inom sektorn i fråga.

Även Regeringskansliet har påbörjat arbetet med

att införa miljöledning och därvid integrera

miljöhänsyn och resurshushållning.

Delegationen (M 1998:01) för ekologiskt

hållbar upphandling tillsattes under våren 1998.

Dess uppdrag är att arbeta pådrivande för att den

offentliga upphandlingen skall vara ett

instrument för att åstadkomma en ekologiskt

hållbar utveckling. Delegationen skall härvid

inrikta arbetet på strategiskt viktiga varor och

tjänster där nyttan av att ställa krav på ekologisk

hållbarhet är störst. Vidare skall delegationen

analysera och bevaka regler i lagstiftning och

internationella överenskommelser, initiera och

utveckla vägledningar och metoder, sprida

kunskap, erfarenheter och goda exempel samt

initiera utbildning och seminarier för

upphandlare och leverantörer.

I juli 1998 beslutade regeringen om ett tillägg i

förordning (1995:294) om frivillig miljöstyrning

och miljörevision, vilket innebär att

Miljöstyrningsrådet AB får möjlighet att som ett

led i en försöksverksamhet registrera även icke-

industriell verksamhet enligt EU:s

miljöstyrningssystem Eco Management and

Audit Scheme (EMAS). Enligt förordningen om

ändring i förordningen (1995:294) om frivillig

miljöstyrning och miljörevision (1998:759) får

följande sektorer registreras på detta sätt:

offentlig verksamhet, jordbruk och skogsbruk,

bygg- och anläggningssektorn, handel,

fastighetsskötsel, transportsektorn och

tjänstesektorn i övrigt. I dag är 112

industrianläggningar i Sverige registrerade enligt

EMAS, vilket innebär att Sverige är det EU-land

som har högst antal registrerade anläggningar

efter Tyskland och Österrike.

Miljöstyrningsrådet fick också genom ett

regeringsbeslut i november 1997 i uppdrag att

vara huvudman för och förvalta ett nytt system

för certifierade miljövarudeklarationer. Arbetet

med miljövarudeklarationer gör

Miljöstyrningsrådet väl förberett för den

reviderade versionen av EMAS-förordningen

som nu arbetas fram inom EU. I den nya

förordningen förväntas produktfrågor komma

att tas upp i större utsträckning än vad som nu är

fallet.

Regeringen tillkallade i april 1998 en nationell

samordnare för Agenda 21-arbetet (M 1998:04)

för att stödja och stimulera det fortsatta lokala

Agenda 21-arbetet. Samordnaren skall bl.a. föra

en dialog med lokala aktörer samt sprida

erfarenheter, metoder och arbetssätt inom

Agenda 21-arbetet. Verksamheten skall vara en

samverkansfunktion mellan det lokala arbetet

och initiativ på andra nivåer i samhället.

Sverige driver aktivt på arbetet med EU:s

interna klimatstrategi i syfte att realisera de mål

som har fastställts inom klimatkonventionen.

Sverige verkar vidare genom EU så att

Kyotoprotokollet kan träda i kraft så snart som

möjligt.

Internationellt har betydande framsteg

åstadkommits under året vad gäller

internationella överenskommelser om

målsättningar och åtgärder inom vattenområdet.

I flera av dessa frågor har Sverige varit drivande,

mot bakgrund av föroreningarnas

gränsöverskridande effekter. EG:s ramdirektiv

för vatten kommer att innebära att EU:s

vattenarbete får en ökad betydelse, med en

tydligare målstyrning. För den marina miljön

utgör bl.a. besluten inom Oslo- och

Pariskommissionen om strategier för

övergödning, miljögifter, radioaktiva ämnen och

biologisk mångfald en tydlig ambitionshöjning.

Inom Helsingforskommissionen har

motsvarande beslut fattats om strategi rörande

miljögifter, ett nytt annex om jordbrukets

påverkan samt en strategi för

mottagningsanordningar i hamnar. En tydligare

styrning mot miljökvalitetsmål kommer att

utgöra ett verkningsfullt instrument i det

framtida arbetet. Beslut har under året fattas som

innebär kommande höjningar av ambitionsnivån

vad gäller jordbrukets och

avloppsreningsverkens belastning av

näringsämnen.

Avgörande för försurningens utveckling i

Sverige är internationella insatser eftersom en

stor del av det försurande nedfallet i Sverige har

sitt ursprung i andra länder. Ett aktivt

internationellt arbete har skett under året dels i

samband med EU:s försurningsstrategi, dels i

samband med förberedelserna för ett nytt

kväveprotokoll inom FN-konventionen om

långväga gränsöverskridande luftföroreningar.

Det långsiktiga målet innebär att gränsen för vad

naturen tål (kritiska belastningsgränsen) av

försurande ämnen inte skall överskridas

någonstans i Europa. I EU:s försurningsstrategi

som EU-kommissionen lade fram år 1997 är

delmålet att den yta där försurande nedfall

överskred kritiska belastningsgränsen år 1990

skall halveras till år 2010. För Sveriges del

betyder detta en minskning med 2 %.

Sverige har varit pådrivande i utvecklingen av

EU:s avgaskrav för lätta bilar och miljökrav på

bränslen inom ramen för Auto/Oil-

förhandlingarna. Till de viktiga punkterna hörde

att ett system med hållbarhetskrav i kombination

med ett tillverkaransvar skall införas, liksom

särskilda kallstartskrav. På den senare punkten

lade Sverige och Finland ett gemensamt förslag,

eftersom kommissionen inte lagt något sådant.

Vad gäller bränslen var det särskilt viktigt att det

införs bränslen med låg svavelhalt, vilket

underlättar införandet av bränslesnåla tekniker.

En del av de möjliga miljövinsterna av bättre

bränslen har redan uppnåtts i Sverige. Sverige har

tillsammans med Finland, Kalifornien och Japan

de från miljösynpunkt allra bästa

fordonsbränslena i världen.

I miljöpropositionen föreslog regeringen

riktlinjer för samhällsplaneringen. De nationella

miljökvalitetsmålen skall, tillsammans med

övriga nationella mål, vara vägledande för fysisk

planering och samhällsbyggande. Genom

samverkan över sektorsgränserna i

samhällsplaneringen skall statliga och

kommunala myndigheter främja en ekologiskt

hållbar utveckling med en god livsmiljö för alla.

Förutom de i miljöpropositionen föreslagna

riktlinjerna för samhällsplanering har flera

insatser genomförts för att öka inflytandet för

miljö- och hushållningsintressena i

samhällsplaneringsprocessen. Regeringen har i

december 1997 uppdragit åt berörda länsstyrelser

i de större skärgårdsområdena att i samarbete

med berörda kommuner, utarbeta regionala

miljö- och hushållningsprogram. Programmen

bör omfatta bl.a. konkreta steg för att komma till

rätta med miljö- och hushållningsproblem på ett

sätt som är tillfredsställande från miljösynpunkt

samtidigt som det går att förena med behovet av

sysselsättning och tillväxt. De skall även omfatta

ett samlat program för behandling av områdenas

miljö- och hushållningsfrågor i regional och lokal

planering med sikte på ekologiskt hållbar

utveckling. Programmen skall redovisas före

utgången av år 1999.

I december 1997 beslutades också om

tilläggsdirektiv till Miljövårdsberedningen (Jo

1968:A) att följa och stödja arbetet med de

regionala miljö- och hushållningsprogrammen

samt utvärdera och redovisa det samlade

miljöarbetet i dessa områden senast den

31 augusti år 2000.

Naturvårdsverket har fått regeringens uppdrag

att tillsammans med Boverket och

Riksantikvarieämbetet samt i samverkan med

Närings- och teknikutvecklingsverket och

berörda länsstyrelser utarbeta en översikt över

geografiska områden där behovet av regionala

miljö- och hushållningsprogram är särskilt

framträdande i ett riksperspektiv. Uppdraget

skall redovisas senast den 20 januari år 2000.

I syfte att främja en hållbar utveckling i fjällen

har regeringen med anledning av propositionen

Hållbar utveckling i landets fjällområden (prop.

1995/96:226, bet. 1996/97:JoU5, rskr.

1996/97:63) beslutat om olika åtgärder. Bl.a. har

regeringen, efter samråd med berörda

länsstyrelser och kommuner, inrättat ytterligare

regleringsområden med skärpta restriktioner för

trafik med motordrivna fordon i terrängen.

Vidare har möjlighet till statsbidrag införts för

anläggande av allmän skoterled m.m. som syftar

till miljöförbättringar. Regeringen har gett

berörda länsstyrelser i uppdrag att årligen följa

upp regleringen av terrängkörning i fjällen.

Regeringen har också infört bestämmelser om

anmälningsplikt enligt 20 § naturvårdslagen

(1964:822) för mineralprospektering i de s.k.

obrutna fjällområdena, för allmän skoterled m.m.

samt för anordnande av renstängsel m.m.

Naturvårdsverket har på regeringens uppdrag i

rapporten Barmarkskörning på kalfjäll lämnat

förslag till åtgärder i syfte att minska markskador

vid barmarkskörning på kalfjäll. Regeringen

kommer efter remissbehandling att överväga

åtgärder. Vidare arbetar, på regeringens uppdrag,

berörda länsstyrelser och samebyar med att

upprätta åtgärdsprogram för överbetade

områden i fjällen. Åtgärdsprogrammen skall

redovisas till Jordbruksverket senast år 1999. En

särskild fjälldelegation har inrättats för regionalt

samarbete mellan berörda län.

Regeringen har tillkallat en utredare

(M1998:05) som skall ställa samman uppgifter

när det gäller konflikter med andra mark- och

vattenanvändningsintressen vid utbyggnad av

vindkraft. Utredningen skall analysera

förutsättningarna för en fortsatt utbyggnad av

vindkraft och föreslå kriterier för lokalisering.

Syftet är att få fram bättre underlag för

lokaliseringsbeslut vad gäller

vindkraftsanläggningar. Redovisningen skall ske

till regeringen den 1 juni 1999.

Regeringen bereder för närvarande frågan om

nya nationalstadsparker mot bakgrund av

förslagen i betänkandet Nationalstadsparker

(SOU 1996:38). Länsstyrelserna i Uppsala och

Älvsborgs län redovisade under hösten 1997

regeringens uppdrag till Uppsala och

Trollhättans kommuner om underlag för de av

utredningen föreslagna nya

nationalstadsparkerna. Länsstyrelsen i

Stockholms län redovisade i januari 1998

regeringens uppdrag om planeringsläget

beträffande Solna och Stockholms kommuners

arbete med fördjupning av underlaget för södra

Brunnsviken.

2.3.3 Effekter av de statliga insatserna

I skrivelsen Hållbara Sverige uppföljning och

fortsatta åtgärder för en ekologiskt hållbar

utveckling redogör regeringen bl.a. för hur

arbetet med ekologisk hållbarhet genomsyrar

samtliga samhällsområden, vilket avspeglas i en

mängd olika aktiviteter och åtgärder på samtliga

departement och på flertalet myndigheter. För

varje punkt i det s.k. 93-punktsprogrammet görs

en lägesredovisning. Därtill har tillkommit ett

antal nya åtgärder som utgör grund för det

fortsatta arbetet. Särskilda framsteg kan påvisas

bl.a. när det gäller ny miljöteknik och gröna

jobb. Med de lokala investeringsprogrammen har

regeringen redan tagit ytterligare ett steg för att

stimulera miljörelaterad sysselsättning. Enligt

bedömningar från berörda kommuner beräknas

åtgärderna sammantaget skapa förutsättningar

för drygt 8 000 direkta årsarbetstillfällen

(eventuella undanträngningseffekter är inte

medräknade).

I samband med 1991 års miljöpolitiska

proposition (prop. 1990/91:90, bet.

1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338) satte

regeringen upp målet att begränsa användningen

av bromerade flamskyddsmedel, klorparaffiner,

nonylfenoletoxilater och bly.

Flamskyddsmedel förekommer främst i

elektriska apparater (datorer, TV) och textilier.

Ämnesgruppen är stor och varierande och

kunskaperna om ämnenas toxiska effekter är

bristfälliga. Trots den bristfälliga kunskapen ökar

den globala användningen. Förekomsten i blod

och bröstmjölk samt svårnedbrytbarheten i

miljön utgör i sig en tydlig varningssignal om

möjliga hälsorisker. På grund av att vissa

flamskyddsmedel har stora likheter med PCB

kan PCB-liknande effekter, t.ex.

hormonstörningar hos djur och människor,

befaras om halterna av flamskyddsmedel tillåts

öka ytterligare. Enligt Kemikalieinspektionen var

Sveriges totala import av flamskyddsmedel ca

400 ton år 1995 jämfört med ca 650 ton år 1990.

Ett annat svårnedbrytbart ämne är

klorparaffiner. Vid förbränning av produkter

som innehåller klorparaffiner kan produkter som

PCB och dioxiner bildas. Den övergång till

alternativ till kortkedjiga högklorerade paraffiner

som skett innebär bl.a. att mindre mängd

avfallsproblem byggs in i produkter och mindre

påverkan på vår omgivning. Enligt

Kemikalieinspektionen har den totala svenska

användningen av klorparaffiner minskat med ca

70 % mellan åren 1990 och 1995.

En övergång till alternativa metoder eller

produkter har gett bättre biologisk rening i våra

reningsverk samt mindre risk för spridning av

miljöskadliga nonylfenoler. Nonylfenoler och

nonylfenoletoxilater (NFE) har även en

hormonliknande effekt. Den långtgående

reningen har också visat sig i kraftigt minskade

fosforutsläpp och detta har lett till att

övergödningen har minskat i många sjöar som

t.ex. Vänern, Vättern och Mälaren.

NFE är ytaktiva ämnen som används bl.a. som

tensider i industriella tvätt- och rengöringsmedel

och som emulgeringsmedel vid tillverkning av

vissa plaster och pappersmassa. Sedan 1990 års

nivå beräknas användningen av NFE ha minskat

med 70 80 %.

Sedan introduktionen av blyfri bensin under

senare delen av 1980-talet har halterna i luft

minskat avsevärt. Även andra källor till blyintag

har minskat, t.ex. blylödda konservburkar och

blyhaltig glasyr. Halterna av bly i blod ligger nu

generellt väl under den halt vid vilken man kan

riskera hälsoeffekter, 100 mg/l blod. Kvarvarande

problem är den pågående försurningen, vilken

kan medföra ökade blyhalter i grävda brunnar

samt blyförorenad mark främst i tätorter. Den

viktigaste exponeringskällan för bly är genom

födan och ibland dricksvattnet. Det är känt att

bly kan påverka den normala utvecklingen av

foster och småbarn. Blypåverkan kan visa sig

som störd mental och motorisk utveckling.

Kommande avveckling av blyhagel,

övergången till alternativa sänken till

fiskeutrustning samt den på sikt heltäckande

avvecklingen av bly beräknas på kort sikt

innebära mindre exponering av vissa grupper,

t.ex. fritidsfiskare som själva tillverkar sina

sänken. Avvecklingen av blyhagel beräknas

minska spridningen av bly med 700 1 000 ton

per år. Risken för blyförgiftad sjöfågel på grund

av att de äter blyhagel kommer därmed att i

princip upphöra.

Kvicksilvermängden i det årliga utbudet av

importerade och inhemskt tillverkade elektriska

komponenter och mätinstrument för

laboratorier och industriellt bruk samt av

febertermometrar var minst 8 ton kvicksilver år

1989/90. Enligt beräkningar för 1992 hade den

årliga omsättningen sjunkit till 4,5 ton. Enligt

uppskattningar salufördes år 1996 mellan 500

och 700 kilo kvicksilver i elektriska

komponenter och mätinstrument.

Nyanvändningen i varor som är reglerade i

kvicksilverförordningen, inkl. lagligt importerad

utrustning har av Kemikalieinspektionen

uppskattats i storleksordningen 40-50 kilo för år

1997. Det framgår alltså klart att användningen

av kvicksilver som årligen säljs i varor har

minskat markant sedan förordningen

(1991:1290) om vissa kvicksilverhaltiga varor

infördes.

I slutet av juni nåddes en slutlig förlikning om

Auto/Oildirektiven för lätta bilar och bränslen.

Beslutet innebär att miljökraven på bränslen

skärps i två steg, år 2000 och 2005. Vid samma

tidpunkter skärps avgaskraven för personbilar

och vissa lätta lastbilar och bussar. För övriga

lätta lastbilar och bussar skärps avgaskraven med

ett års fördröjning. I beslutet ingår att det införs

ett gemensamt tillverkaransvar för

avgasreningens hållbarhet inom EU. Beslutet

omfattar även kallstartskrav i enlighet med det

svensk-finska förslaget. För år 2005 gäller att

svavelhalten i bensin och diesel skall vara 50

ppm, vilket möjliggör utnyttjandet av bränslesnål

teknik.

En effekt av införandet av producentansvar

för förpackningar är att stora delar av

förpackningsmaterialet utnyttjas i stället för att

deponeras. Exempelvis gick 76 % av

glasförpackningarna, 84 % av

wellpappförpackningarna, 64 % av

stålförpackningarna och 91 % av

aluminiumdryckesförpackningarna till

materialutnyttjande eller återanvändning under

år 1997. Genom att utnyttja materialet i de

uttjänta förpackningarna behövs mindre mängd

råvara för tillverkningen av nya förpackningar.

När det gäller returpapper ligger insamlings- och

återvinningsnivån för år 1997 på 78 %.

Förordningarna om producentansvar infördes år

1994 och fram till och med år 1996 har den årliga

materialåtervinningen ökat med 130 000 ton för

förpackningar, med 10 000 ton för returpapper

och med 10 000 ton för däck.

Ett annat sätt att omhänderta avfall är att

förbränna det och samtidigt använda den energi

som genereras. Det finns i dag 21

avfallsförbränningsanläggningar i Sverige. År

1996 förbrändes ca 1,9 miljoner ton avfall vid

dessa anläggningar, vilket är en ökning med ca

45 % sedan år 1985. Mängden energi som

produceras genom förbränning av avfall har ökat

från 1,4 TWh (år 1980) till 5,2 TWh (år 1996).

Energin består främst av fjärrvärme motsvarande

ca 10 % av Sveriges totala fjärrvärme. Vid

förbränningen uppstår utsläpp innehållande bl.a.

tungmetaller, försurande ämnen och dioxiner. År

1986 presenterade Naturvårdsverket och

Energiverket tillsammans rapporten Energi ur

avfall. Rapporten ledde till att kraven på

rökgasrening från förbränningsanläggningarna

skärptes i Koncessionsnämndens beslut. Genom

rökgasrening har utsläppen från de 21

avfallsförbränningsanläggningarna minskat

kraftigt. Exempelvis har utsläpp av bly minskat

med 99 % under åren 1985-1996. Under samma

period har utsläppen av kvicksilver, kadmium

och dioxiner minskat med 98 %.

Belastningen från jordbruk och

avloppsreningsverk samt industri fortsätter att

minska. Utredningen om avrinningsområdesvis

vattenadministration har inneburit ett ökat

intresse för dessa frågor bland kommuner, län

och övriga lokala/regionala intressenter.

Försöksverksamhet i olika skala för att utreda

förutsättningar och former för framtida

vattenadministration har startats, med ökat lokalt

engagemang som följd.

En miljard kronor, den s.k.

kretsloppsmiljarden avsattes budgetåret 1995/96

till ett femårigt statligt investeringsbidrag för en

ekologiskt hållbar samhällsutveckling. Syftet

med anslaget är att stödja åtgärder som skapar

sysselsättning genom att stimulera investeringar

bl.a. i en kretslopps-anpassning av byggnader och

infrastruktur samt att stimulera en marknad för

ny miljöteknik med framtida

tillväxtförutsättningar. Statsbidraget skall

användas inom huvudområdena avfall, vatten och

avlopp samt ombyggnad.

Ansökningar om bidrag ur

kretsloppsmiljarden har behandlats sedan mars

1997. Totalt har 557 ansökningar kommit in

t.o.m. juli 1998, varav 215 bifallits och beviljats

bidrag om totalt 162 miljoner kronor. Flertalet

ansökningar behandlas av länsstyrelserna. Mer än

hälften av de bifallna ansökningarna gäller

insatser inom avfallsområdet. Efter

riksdagsbeslut har 225 miljoner kronor använts

till bl.a. radonsanering, kalkning av sjöar,

bilavgasverksamhet och finansiering av

Miljöteknikdelegationen.

2.3.4 Regeringens slutsatser

I arbetet med skydd av olika naturtyper har

skyddet av skogsmiljöer särskilt

uppmärksammats under de senaste åren. Som

utgångspunkt för skyddet av skogsmiljöer har

som delmål angivits i den miljöpolitiska

propositionen att ytterligare 250 000 ha

skogsmark bör skyddas som naturreservat.

Miljövårdsberedningen beräknar att skyddet

med hittillsvarande resurser kan genomföras på

en tjugoårsperiod. Regeringen bedömer att det är

angeläget att arbetet intensifieras under de

närmaste åren för att därigenom kunna uppnå

det önskvärda skyddet på väsentligt kortare tid.

Med planerad förstärkning av medlen för skydd

av skogsmark bör det vara möjligt att uppnå

denna skyddsnivå inom gott och väl tio år.

Miljöövervakningen är nödvändig för att

kunna följa utvecklingen av tillståndet i miljön,

för att se om beslutade och genomförda insatser

ger effekter, för att kunna ta fram gränsvärden

och miljökvalitetsnormer samt som underlag för

internationella överenskommelser m.m. Sverige

har långa mätserier av vissa miljögifters

förekomst i miljön, t.ex. PCB och dioxiner.

Sådana mätserier ger Sverige en unik möjlighet

att kartlägga skeenden i mijön och avläsa

effekterna av tidigare fattade beslut. Regeringen

bedömer att resurserna till miljöövervakningen

behöver förstärkas bl.a. för att målen för hållbar

utveckling och de föreslagna nya nationella

miljökvalitetsmålen skall kunna följas upp.

Under det kommande året skall de åtgärder

som föreslås i EU:s försurningsstrategi

genomföras. Slutmålet är att försurningen skall

minska ned till en nivå som naturen tål, dvs. att

kritiska belastningar inte skall överskridas.

Delmålet innebär att den areal där kritiska

belastningar överskrids i dag i EU skall minska

med minst 50 % till år 2010. I

försurningsstrategin föreslås ett antal åtgärder

som länderna måste vidta för att minska

utsläppen av försurande ämnen. Ett centralt

förslag är att nationella utsläppstak per land skall

sättas för svaveldioxid, kväveoxider, ammoniak

och flyktiga organiska ämnen till år 2010.

Åtgärderna som föreslås är omfattande och

kommer att leda till betydande

utsläppsreduktioner i Europa. Eftersom

försurningen i Sverige till mycket stor del

påverkas av utsläppen i Europa, ca 80 % av det

försurande nedfallet härstammar från andra

länder i Europa, kommer dessa åtgärder att för

svensk del innebära långtgående förbättringar.

År 1990 utsattes ca 50 % av Sveriges skogar och

sjöar för ett nedfall av försurande ämnen som

översteg kritiska belastningar. År 2010 kommer

mindre än 5 % av Sveriges yta att utsättas för

belastning av försurande nedfall som överskrider

kritiska belastningar och de utsläppsmål och

åtgärder som föreslås i EU:s försurningsstrategi

att realiseras.

En viktig förutsättning för att nedfallet av

försurande och övergödande ämnen skall minska

i den utsträckning som krävs för att

försurningsstrategins mål skall infrias är att

avgasutsläppen från bilar och arbetsmaskiner

minskar. EU:s beslut om skärpta miljökrav för

lätta fordon och bränslen kommer att

verkningsfullt bidra till att så sker. Effekten

förstärks av att de första avgaskraven för

arbetsmaskiner nu håller på att införas inom EU

(direktiv 97/68/EG) samt att ett beslut om

skärpta avgaskrav för tunga fordon väntas under

1999.

Under de senaste århundradena har

befolkningen och material- och

energiförbrukningen nått sådana dimensioner att

de naturliga kretsloppen för svavel, kväve och kol

har rubbats och viktiga ekosystem hotas. För en

globalt hållbar utveckling krävs att resurserna

används mycket effektivare. Exempelvis

hanteringen av uttjänta varor måste därvid

förändras i grunden. Så mycket som möjligt

måste återanvändas eller återvinnas och så lite

som möjligt deponeras. I propositionen Svenska

miljömål (prop. 1997/98:145) föreslår regeringen

riktlinjer för att uppnå en effektiv och hållbar

resursanvändning.

Det moderna samhället är i hög grad beroende

av en mängd kemikalier. I dag används globalt

över 30 000 olika kemiska ämnen. Farliga

kemiska ämnen kommer ut i miljön genom

utsläpp och läckage. De sprids över hela världen

genom handeln med varor från t.ex.

tillverkningsindustrier och avfallsdeponier.

Ämnena kan då läcka ut i miljön vid

användningen av varorna eller då dessa slutligen

blir avfall. I miljön sker ytterligare en spridning

genom vindar, vattenströmmar och andra

naturliga processer.

I propositionen Svenska miljömål

presenterade regeringen en komplettering av

dagens arbetsmetoder med ett mer generellt

angreppssätt som riktas mot kemiska ämnen

med dokumenterat hälsofarliga egenskaper samt

mot organiska, av människan framställda ämnen

som är bioackumulerande och långlivade.

Regeringen angav dessutom ett antal riktlinjer

för hur den framtida kemikaliepolitiken bör

utformas.

Miljöpropositionen innehåller även

miljökvalitetsmålet Giftfri miljö, som innebär att

miljön skall vara fri från ämnen och metaller som

skapats i eller utvunnits av samhället och som

kan hota människors hälsa eller den biologiska

mångfalden.

De hittillsvarande programmen mellan åren

1986 och 1996 för att minska hälso- och

miljöriskerna med

bekämpningsmedelsanvändning har varit

framgångsrika. Riksdagen beslutade år 1997 mål

för ett nytt program för att fortsätta att minska

hälso- och miljöriskerna med

bekämpningsmedelsanvändningen i jordbruk

och trädgårdsnäring (prop. 1997/98:2, bet.

1997/98:JoU2, rskr. 1997/98:116). Programmet

avser åren 1997 2001. Berörda myndigheter, bl.a.

Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen,

har ett ansvar att inom sitt verksamhetsområde

bidra till att programmets övergripande mål skall

nås.

Föroreningen av mark och vatten har pågått

under hundratals år, men den totala

omfattningen är dåligt känd. Miljökvalitetsmålet

God bebyggd miljö (prop. 1997/98:145) faststlår

att mark- och vattenområden skall vara fria från

gifter, skadliga ämnen och andra föroreningar.

Det finns ett stort behov av fortsatt

kartläggning och kunskapsuppbyggnad om hur

stora problemen är och vilka objekt som är

särskilt angelägna att åtgärda. Regeringen anser

därför att ett särskilt anslag bör föras upp för

inventering av och åtgärder för att sanera

förorenade områden.

Det internationella arbetet med vattenfrågor

övergår nu i en genomförandefas. Ett fortsatt

starkt internationellt engagemang är en

förutsättning för att de avsedda effekterna skall

uppnås, särskilt inom områdena övergödning

och miljögifter. Nationellt kommer det fortsatta

arbetet med att precisera miljökvalitetsmål att

vara av mycket stor vikt under den närmaste

perioden. Uppdraget till Jordbruksverket att

utarbeta ett förstärkt åtgärdsprogram för att

uppnå miljökvalitetsmålen är en viktig del i det

framtida arbetet. Fortsatt utredning om den

framtida avrinningsområdesvisa

vattenadministrationen, liksom igångsättande av

en utredning om möjligheten att i framtiden

införa vattenavgifter, kommer också att utgöra

viktiga arbetsområden i ett svenskt

genomförande av EG:s kommande ramdirektiv

för vatten.

De i miljöpropositionen föreslagna

riktlinjerna för samhällsplanering bör följas upp.

Det behövs ett ökat inflytande för miljö- och

hushållningsintressena allmänt i

samhällsplanerings-processen. Tillämpningen av

miljöbalken som stöd för miljöanpassad

samhällsplanering bör utvecklas.

Områden med särskilt framträdande miljö-

och hushållningsproblem behöver

uppmärksammas i ett riksperspektiv i arbetet för

ett hållbart Sverige. Regeringen uppdrog i

december 1997 åt berörda länsstyrelser att

utarbeta regionala miljö- och

hushållningsprogram för de större

skärgårdsområdena. Länsstyrelserna har i

delrapporter redovisat arbetets uppläggning

våren 1998. Programmen skall redovisas före

utgången av år 1999. Med ett sådant

sektorsövergripande arbete kan miljö- och

hushållningsfrågorna ges ökad tyngd i den lokala

och regionala samhällsplaneringen. Programmen

kommer att ge tydligare utgångspunkter för

miljöhänsyn, kretsloppsanpassning och

hushållning med mark och vatten. De bör också

kunna bidra med ytterligare underlag för

kommunernas översiktliga planering.

Kärnsäkerhets- och strålskyddsarbetet vid

Statens kärnkraftinspektion och Statens

strålskyddsinstitut ges fortsatt hög prioritet för

att säkerställa att säkerheten upprätthålls under

avvecklingen av kärnkraften.

Under år 1999 kommer också hög prioritet i

Regeringskansliets och myndigheternas arbete

att ges åt en hållbar utveckling inom EU,

miljöfrågorna i utvidgningsprocessen och

förberedelserna för Sveriges ordförandeskap i

EU våren 2001.

2.4 Åtgärder utanför utgiftsområdet

Länsstyrelserna har på miljöområdet ett viktigt

tillsyns- och samordningsansvar för miljöarbetet

på regional nivå. Mot bakgrund av detta förstärks

länsstyrelsernas resurser för miljötillsyn med 10

miljoner kronor år 1999 och 15 miljoner kronor

år 2000 och 2001. Härutöver förstärks resurserna

för länsstyrelsernas nya uppgifter med anledning

av miljöbalken.

Stödet till lokala investeringsprogram för

ekologisk hållbarhet, som startade år 1998, har

mottagits med stort intresse och engagemang av

kommunerna. 42 kommuner har beviljats

statsbidrag om totalt 2,3 miljarder kronor till

lokala investeringsprogram för åren 1998 2000.

770 miljoner kronor avser investeringar under år

1998.

De program som beviljats statsbidrag spänner

över ett vitt område av insatser. En betydande

del av stödet gäller insatser i bostadsbebyggelsen.

Vidare ges stöd till bl.a. sanering av förorenade

markområden, till konvertering till förnyelsebara

energikällor, till insatser för ökad biologisk

mångfald och minskad övergödning av

vattendrag.

Ett kunskapscentrum för ekologisk hållbarhet

skall inrättas inom ramen för de medel som

beräknats för stöd till ekologisk omställning och

utveckling. Centret skall samlokaliseras med

Umeå universitet och Sveriges

lantbruksuniversitet och fungera som en

samlings- och spridningspunkt för kunskaper,

forskningsrön, idéer och erfarenheter kring

ekologisk hållbarhet, såväl nationellt som

internationellt. Centrets viktigaste uppgift skall

vara att på ett aktivt sätt stödja kommunerna i

arbetet med att ta fram och genomföra lokala

investeringsprogram för ekologisk hållbarhet

samt att sprida erfarenheter från dessa program.

I enlighet med regeringens proposition

Miljöredovisning och miljöinformation i

näringslivet (prop. 1996/97:167) har en ändring

skett i årsredovisningslagen. Från den 1 januari

1999 skall tillstånds- och anmälningspliktiga

företag redovisa verksamhetens effekter på

miljön i sin förvaltningsberättelse.

Bokföringsnämnden arbetar just nu med att ta

fram mer detaljerade riktlinjer. Skrivningar om

miljö i förvaltningsberättelsen kommer att vara

en allmänt pådrivande faktor och bl.a. underlätta

vid upphandling. En följd av propositionen är

också Naturvårdsverkets uppdrag att ta fram ett

förslag om hur miljöinformation kan ställas till

den finansiella sektorns förfogande.

Stiftelsen för miljöstrategisk forskning,

MISTRA, har fr.o.m. år 1998 i allt väsentligt

övertagit ansvaret för att finansiera den

forskning som Naturvårdsverket tidigare

finansierade via det dåvarande anslaget för miljö-

och kretsloppsforskning. Dessutom har andra

förändringar gjorts i forskningsfinansieringen

nationellt och internationellt som också påverkar

möjligheterna att finansiera miljöforskning.

Naturvårdsverket har kvar samordningsansvar

för miljöforskning och har likaså ansvar för att se

till att information om forskningsresultat

sammanställs och sprids.

Regeringen har givit Forskningsrådsnämnden

i uppdrag att i samverkan med Naturvårdsverket

utreda frågan om behovet av kunskap och

forskning om hållbar utveckling. Uppdraget skall

redovisas den 1 november 1998. Nämnden har

vidare fått ett tilläggsuppdrag att se över den

toxikologiska forskningen. Detta uppdrag skall

rapporteras den 15 december 1998.

Regeringen avser inom kort ge

Naturvårdsverket i uppdrag att, i samverkan med

Forskningsrådsnämnden, göra en samlad

bedömning av miljöforskningen.

Utgångspunkten skall därvid vara att den

samlade miljöforskningen skall förstärkas.

Förslag till åtgärder vad gäller organisation och

inriktning m.m. skall läggas fram. Uppdraget

skall slutföras i sådan tid att beslut om åtgärder

kan aktualiseras i vårpropositionen 1999.

De avgiftsmedel som kärnkraftsföretagen

betalar enligt lagen (1992:1537) om finansiering

av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m.

förvaltas av Kärnavfallsfonden. Medlen är

placerade i Riksgäldskontoret. Vid utgången av

år 1997 var Kärnavfallsfondens marknadsvärde

22 888 miljoner kronor.

Regeringen har enligt bilskrotningslagen

(1975:343) fått riksdagens bemyndigande att

meddela föreskrifter om skrotningspremiens

storlek och villkor i övrigt för utbetalning av

premien. Riksskatteverket uppbär

skrotningsavgiften och Vägverket administrerar

och förvaltar Bilskrotningsfonden. Behållningen

i fonden uppgick den 31 december 1997 till 558,3

miljoner kronor.

Regeringen har enligt lagen (1990:132) om

avgifter för miljöfarliga batterier fått riksdagens

bemyndigande att meddela de föreskrifter om

avgifter som behövs för att täcka samhällets

kostnader för att samla in och oskadliggöra

batterier som är förbrukade eller inte längre

används. Den s.k. Batterifonden förvaltas av

Naturvårdsverket och uppgick den 31 december

1997 för blybatterier till 30,7 miljoner kronor

och för småbatterier till 13,5 miljoner kronor.

På Naturvårdsfonden redovisas

naturvårdsobjekt i statens ägo. Det gäller bl.a.

områden som avsatts som nationalparker och

områden i övrigt som förvärvats med statliga

medel för naturvårdsändamål.

 Naturvårdsfonden förvaltas av

Naturvårdsverket. För närvarande redovisas en

landareal om ca 1 200 000 ha på

Naturvårdsfonden. Ökningen uppgår under det

senaste året till ca 400 000 ha. Den stora

ökningen beror i huvudsak på att

Naturvårdsverket övertagit

fastighetsförvaltningen från Statens

fastighetsverk av områden i dels Dalafjällen, dels

fjällnära domänreservat i Jämtlands län.

Områdena fördes över enligt den av regeringen

år 1995 godkända principöverenskommelsen om

ansvarsfördelning mellan de båda verken.

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

A Miljövård

1 370,3

970,6

968,1

1 299,6

1 211,0

1 334,9

B Strålskydd, kärnsäkerhet m.m.

238,4

244,2

244,9

249,3

253,2

257,2

Totalt för utgiftsområde 20

1 608,7

1 214,8

1 213,0

1 548,9

1 464,2

1 592,1

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

3 Miljövård

3.1 Omfattning

Verksamhetsområdet omfattar insatser för att

bevara den biologiska mångfalden,

miljöövervakning, stöd till återställning av

försurade sjöar och vattendrag genom kalkning,

frågor om vatten- och luftvård, avfallsfrågor,

bilavgasfrågor, frågor om forskning på miljö- och

kretsloppsområdet, miljöskyddsfrågor,

kemikaliekontroll och internationellt samarbete

inom miljöområdet. Till området hör vidare

Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen.

3.2 Utgiftsutveckling

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

19982

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

1 370,3

970,6

1 312,1

1 299,6

1 211,0

1 334,9

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Inklusive äldre anslag

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Beslut har tagits om en ny lagstiftning på

miljöområdet miljöbalken. Regeringen har

lämnat ett förslag på nya miljökvalitetsmål till

riksdagen.

Anslagssparandena har minskat under

föregående budgetår.

Förändringar

Medlen för att bevara den biologiska mångfalden

samlas fr.o.m. år 1999 under ett anslag. De

tidigare anslagen A3 Bidrag till

kalkningsverksamhet för sjöar och vattendrag

och A4 Investeringar och skötsel för naturvård

slås samman till ett nytt ramanslag A3 Åtgärder

för att bevara den biologiska mångfalden.

Medel för sanering och återställning av

förorenade områden införs som ett nytt anslag.

Prioriteringar

Arbetet med att bevara den biologiska

mångfalden och skapa förutsättningar för ett

ekologiskt hållbart samhälle prioriteras genom en

kraftig förstärkning av medlen till inköp av mark

för naturvård.

Miljöövervakningen förstärks bl.a. för att följa

upp de nya nationella miljökvalitetsmålen.

Insatserna för att sanera och återställa

förorenade områden förstärks.

3.3 Resultatbedömning

Sverige har hittills anmält 1 449 områden enligt

art- och habitatdirektivet och 275 områden enligt

fågeldirektivet att ingå i det europeiska nätverket

av skyddade områden Natura 2000.

Naturvårdsverket har i uppdrag att senast den

15 november 1998 i samarbete med

länsstyrelserna lämna förslag till regeringen på

ytterligare områden som kan anslutas till

nätverket.

I arbetet med skydd av naturtyper har skyddet

av skogsmiljöer sedan flera år särskilt

uppmärksammats. I den miljöpolitiska

propositionen (prop. 1997/98:145) har ett

miljökvalitetsmål för skogen föreslagits.

Miljövårdsberedningen har föreslagit att för att

bevara den biologiska mångfalden bör ytterligare

250 000 ha skogsmark skyddas som

naturreservat samt ytterligare 25 000 ha genom

biotopskydd eller genom naturvårdsavtal.

Regeringen har gett Skogsstyrelsen i uppdrag

att närmare ange delmål för skogen. Vidare har

Skogsstyrelsen regeringens uppdrag att bl.a.

utveckla mål för biologisk mångfald. Resultatet

skall redovisas i mars 1999.

Den särskilde förhandlare som regeringen

tillkallat har i betänkandet Förstärkt skydd av

skogsmark för naturvård (SOU1998:95)

redovisat sina ställningstaganden beträffande

skyddsstrategier och former för att skydda skog

som staten just nu inte har möjlighet att

finansiera skyddet av. Rapporten

remissbehandlas för närvarande.

Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen har i

uppdrag att fortlöpande utvärdera den nya

skogspolitikens effekter på den biologiska

mångfalden. Den första utvärderingen och

regeringens ställningstaganden redovisas i

propositionen Uppföljning av skogspolitiken

(prop. 1997/98:158).

Regeringen har tillkallat en särskild utredare

för att lämna förslag om en sammanhållen

rovdjurspolitik (M1998:03). Utredningen skall

redovisa sina förslag i slutet av år 1999.

Utredningen skall med förtur utreda utökad

skyddsjakt på varg.

Regeringen fastslog i propositionen om

producentansvar för bilar (prop. 1995/96:174)

sin uppfattning att regler om försiktighetsmått

vid hantering av skrotbilar skall införas.

Naturvårdsverket arbetar för närvarande med att

ta fram föreskrifter om

bilskrotningsanläggningarnas demontering och

hantering av skrotbilar.

År 1992 påbörjades avvecklingen av

kvicksilver i varor. Förordningen omfattade

kvicksilver i termometrar, elektriska

komponenter, nivåvakter, tryckvakter och

termostater samt vissa medicinska instrument

och mätinstrument. Naturvårdsverket fick år

1994 ett regeringsuppdrag att utarbeta ett

femårigt åtgärdsprogram för att få till stånd en

mer effektiv och heltäckande insamling av

kasserade kvicksilverhaltiga produkter och varor.

Hittills har ca 4 ton kvicksilver

(febertermometrar, tekniska varor och

produkter och laboratoriekemikalier) samlats in

inom ramen för åtgärdsprogrammet. Därutöver

har ett stort antal informationsinsatser

genomförts. Åtgärdsprogrammet kommer att

slutredovisas senast den 1 november år 1999.

Sverige fick i anslutningsfördraget till EU flera

undantag på kemikalieområdet där de svenska

bestämmelserna var strängare än motsvarande

EU-bestämmelser. 1998 är det sista året som

dessa undantag gäller och den översyn av EU-

reglerna som skulle ske i enlighet med fördraget

går mot sitt slut. Alla undantag är ännu inte

färdigbehandlade. Den del av översynen som

redan är avslutad har fått en bra lösning. För

vissa av områdena kommer Sverige att få förlängt

undantag under ytterligare två eller tre år.

3.4 Resultatinformation om

länsstyrelsernas arbete inom

miljöområdet

Länsstyrelserna skall verka för att bevara den

biologiska mångfalden, främja en långsiktigt god

hushållning med naturresurser samt skydda

natur- och kulturlandskap. Länsstyrelserna skall

härvid samordna miljöarbetet och

miljöövervakningen i länen. Arbetet skall bl.a.

ske utifrån den samlade regionala miljöstrategin

(STRAM). Tyngdpunkt har för budgetåret 1997

bl.a. varit att utveckla ett regionalt och

sektorsövergripande arbete samt att redovisa

frågor av betydelse för naturresurshushållningen.

Länsstyrelserna har i varierande grad

genomfört insatser för att utveckla det

sektorsövergripande arbetet. Flera länsstyrelser

bedriver dock ett flertal projekt mellan sektorer

som t.ex. landsting, kommuner, andra statliga

myndigheter och näringslivet.

Alla länsstyrelser utom två har sedan år 1997

och enligt regeringens uppdrag till

Naturvårdsverket, samordnade

miljöövervakningsprogram. En tredjedel av

länsstyrelserna följer i stort sett sina program.

I en treårig plan finns den regionala

miljöövervakningen också redovisad i s.k.

länsprogram. Dessa omfattar all regional

miljöövervakning. För den statligt finansierade

miljöövervakningen pågår ett omfattande arbete

på Naturvårdsverket med att, enligt

regeringsuppdrag, ta fram ett nytt program för

miljöövervakningen. Syftet är att bygga upp en

miljöövervakning som kan ge fullgott underlag

för att följa upp tillståndet i miljön och för att

kunna följa upp de nationella miljökvalitetsmålen

och målen för ekologiskt hållbar utveckling.

Naturvårdsverket skall redovisa sitt förslag i

mars 1999.

De flesta av länsstyrelserna har prioriterat

arbetet med tillståndsärenden, vilket i vissa fall

har skett på bekostnad av tillsynsarbetet. Drygt

en tredjedel av länsstyrelserna har prioriterat

samverkan och samordning mellan andra

myndigheter och integration av miljöhänsyn i

länsstyrelsernas arbete. I tillstånds- och

tillsynsärenden enligt miljöskyddslagen uppger

flertalet länsstyrelser att verksamheten inte

uppfyller de mål som antagits för verksamheten.

En tredjedel av länsstyrelserna klarar målet att

avgöra 80 % av tillståndsärendena inom sex

månader. En av länsstyrelserna saknar också

program för tillsyn och omprövning av tillstånd

för miljöfarlig verksamhet. En tredjedel har följt

sina program. Resultatet varierar dock kraftigt.

Tillsynsfrågan har behandlats i en rad förslag

och utredningar bl.a. Riksdagens revisorers

förslag angående tillsyn innebörd och

tillämpning, Förslag till riksdagen 1994/95:RR9,

Länsstyrelsernas miljövårdsarbete i förändring,

(RRV 1997:47), Tillsyn enligt miljöbalken (Ds

1998:22) samt Att se till eller titta på om tillsyn

inom miljöområdet (Ds 1998:50). Materialet har

bl.a. visat att tillsynsverksamheten i vissa fall är

bristfällig och att förbättringar kan göras. Mot

bakgrund av detta föreslår regeringen utökade

resurser till länsstyrelserna för tillsyn.

Naturvårds- och miljöskyddets andel av

länsstyrelsernas totala verksamhetskostnader har

för hälften av länsstyrelserna minskat i

förhållande till föregående år. Hos sex

länsstyrelser har kostnaderna ökat. Antalet

årsarbetare har också minskat hos drygt hälften

av länsstyrelserna. Hos de länsstyrelser där

kostaderna minskat har det skett främst till

förmån för näringsliv och lantbruk.

En betydande del av länsstyrelsernas arbete

vad gäller naturvård har under de senaste åren

gällt det europeiska nätverket av skyddade

områden Natura 2000. Syftet med nätverket är

att bevara den biologiska mångfalden i

gemenskapen. I samarbete med

Naturvårdsverket har länsstyrelserna arbetat

fram underlag som resulterat i att Sverige

föreslagit att 1 449 områden skall skyddas som

särskilda bevarandeområden enligt

habitatdirektivet. Dessutom har 275 områden

klassificerats som särskilda skyddsområden

enligt fågeldirektivet. För det fortsatta arbetet i

Sverige skall Naturvårdsverket i samarbete med

länsstyrelserna lämna förslag på ytterligare

områden som skall föreslås ingå i nätverket.

Länsstyrelserna har under året haft ett fortsatt

omfattande arbete med att administrera det

svenska miljöprogrammet för jordbruket enligt

rådsförordningen nr (EEC) 2078/92. Det

utökade miljöprogrammet, med nya delprogram

och en ökad budget om 700 miljoner kronor, har

medfört ökade arbetsinsatser för länsstyrelserna i

form av handläggning, information och

utbildning. Arbetet med att avsätta marina

reservat fortgår.

Länsstyrelserna har fått i uppdrag att i

samverkan med myndigheter, kommuner m.fl.

fortlöpande inom ramen för STRAM-arbetet

regionalt anpassa, precisera och konkretisera

miljökvalitetsmålen samt att samordna detta

arbete i länen i samverkan med Naturvårdsverket

och övriga berörda centrala myndigheter och

därvid ta de initiativ som behövs för att stimulera

miljömålsarbetet inom olika samhällssektorer

och för att målen får genomslag i den lokala och

regionala samhällsplaneringen. Länsstyrelserna

skall därvid ta de initiativ som behövs för att

stimulera arbetet med miljökvalitetsmålen inom

olika samhällssektorer. Uppdraget skall redovisas

till regeringen senast den 1 oktober 1999 och

därefter årligen senast den 1 mars.

3.5 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har inte haft några

invändningar i revisionsberättelserna för

budgetåret 1997 för Naturvårdsverket,

Koncessions-nämnden för miljöskydd och

Kemikalieinspektionen. I RRV:s

ekonomiadministrativa värdering har

Koncessionsnämnden och

Kemikalieinspektionen erhållit betyget fullt

tillfredsställande medan Naturvårdsverket erhöll

betyget tillfredsställande. Det har framkommit i

kontakterna med myndigheterna att arbete pågår

med att ytterligare förbättra

ekonomiadministrationen

3.6 Anslag

A1 Naturvårdsverket

Tabell 3.1 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1997

Utfall

395 217

Anslags-

sparande

12 637

1998

Anslag

269 854

1

Utgifts-

prognos

260 000

1999

Förslag

266 141

2000

Beräknat

267 348

2001

Beräknat

269 688

1 Varav 1 750 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998.

Anslaget disponeras för Naturvårdsverkets

förvaltningskostnader, inkl. kostnader för att

administrera den verksamhet som finansieras via

sakanslagen. Verkets namn ändras formellt den

1 januari 1999 från Statens Naturvårdsverk till

Naturvårdsverket. Anslagssparandet har minskat

kraftigt under budgetåret 1997.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Naturvårdsverket är samlande och pådrivande i

miljövårdsarbetet. Verket arbetar för att främja

en ekologiskt hållbar utveckling. En ny

organisation gäller sedan den 1 januari 1998.

Verksamheten är anpassad till nya krav och

förutsättningar. Viktiga förändringar är att

verket inrättat en miljörättsavdelning och att

projektarbetet fått en starkare ställning.

Betydande insatser under föregående budgetår

har varit verkets medverkan i arbetet med en ny

miljölagstiftning och framtagandet av underlag

till regeringens proposition om nya

miljökvalitetsmål. Verket har dessutom svarat för

en stor del av förberedelserna i EU-arbetet, bl.a.

när det gäller försurningsstrategin och de nya

beslut som tagits om fordons- och bränslekrav.

Sedan våren 1998 finns vid verket ett råd för

Svenska miljönätet. Rådet skall verka för

samordning och tillgänglighet i fråga om svensk

miljörelaterad information som tillhandahålls på

elektronisk väg.

Statskontoret har i en lägesrapport (1998:17)

inför skiftet till år 2000 bedömt att det på

nuvarande stadium inte finns direkt anledning till

oro vad gäller Naturvårdsverkets

anpassningsarbete.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

I verksamheten ingår externt riktade

informations- och utbildningsinsatser, som

utgivning av publikationer, arrangemang av

kurser, konferenser och seminarier samt

presstjänst och bibliotekstjänst.

Tabell 3.2 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1997

22 119

20 416

1 703

Prognos 1998

20 150

20 150

0

Budget 1999

17 000

17 000

0

Slutsatser

Införandet av miljöbalken kommer att ställa

ökade krav på Naturvårdsverket som har en

viktig samordnande roll. När bestämmelserna i

de centrala lagarna på miljöområdet nu

sammansmälts till en miljöbalk är det av största

vikt att tillsynen över efterlevnaden av

lagstiftningen inte bara samordnas utan också

skärps i syfte att miljöbalkens mål skall kunna

nås. Tillsynen måste effektiviseras och

tillsynsmyndigheterna måste med kraft verka för

att överträdelser beivras. Tillsynen utgör en

avgörande länk i kedjan mål, hänsyn, tillstånd,

tillsyn, omprövning, överträdelse och straff. De

samlade myndighetsresurserna bör fördelas och

utnyttjas på ett effektivt sätt för att fånga upp de

möjligheter till rationaliseringsvinster som den

samordnade lagstiftningen ger. Regeringen har

beslutat att ett tillsyns- och föreskriftsråd skall

inrättas vid Naturvårdsverket. Rådet har en

särskilt viktig roll att fylla när det gäller en

utvecklad, skärpt och effektiviserad tillsyn. Rådet

skall vara ett samrådsorgan för de myndigheter

som arbetar med tillsyn och föreskrifter enligt

miljöbalken. Syftet med en samordning av

tillsyns- och föreskriftsarbetet är att stärka

rättssäkerheten, effektiviteten och enhetligheten

i tillsynsverksamheten. Rådet skall bestå av

företrädare för berörda myndigheter,

kommunerna och länsstyrelserna.

Regeringen har i budgetpropositionen för år

1998 beräknat medel för bidrag till anläggande av

skoterleder till 20 miljoner kronor. Mot

bakgrund av behovet att skapa utrymme för

nytillkommande och utökade uppgifter för

verket med anledning av miljöbalken, inkl.

tillsyns- och föreskriftsrådet, samt utökat skydd

av mark för vård beräknar regeringen nu medlen

till bidrag för skoterleder till 10 miljoner kronor i

stället för 20 miljoner kronor.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av att en korrigering

har gjorts av den justering som genomfördes av

anslagen för år 1998 med anledning av att sättet

att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

Tabell 3.3 Beräkning av anslaget 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

269 854

Tilläggsbudget 1998

-1 750

Tekniska justeringar

4 037

Överfört till uo 18

-5 000

Besparing

-1000

Förslag 1999

266 141

Regeringen beräknar anslaget för år 1999 till

266 141 000 kronor. Anslaget beräknas till

267 348 000 kronor för år 2000 och till

269 688 000 kronor för år 2001.

 A2 Miljöövervakning m.m.

Tabell 3.4 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1997

Utfall

96 859

Anslags-

sparande

17 076

1998

Anslag

100 452

1

Utgifts-

prognos

112 529

1999

Förslag

127 706

2000

Beräknat

122 513

2001

Beräknat

124 938

1 Varav 15 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen

1998.

Anslaget disponeras för miljöövervakning,

bidrag till vissa ideella organisationer samt för

bil-avgasverksamhet.

Medlen till miljöövervakning fördelas av

Naturvårdsverkets miljöövervakningsnämnd.

Nämnden fattar beslut om den nationella

miljöövervakningens inriktning och fördelar

medel till denna. Inom den nationella

miljöövervakningen fördelas även medel för viss

regional miljöövervakning som specificeras i

avtal med länsstyrelserna. En mindre del används

också för internationellt

miljöövervakningsarbete.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Miljöövervakningen är ett instrument för att

beskriva tillståndet i miljön och följa hur

tillståndet förändras och därigenom också att

följa upp de miljömål som statsmakterna har satt

upp.

Miljöövervakningsdata är viktiga i en rad

sammanhang, bl.a. används

miljöövervakningsdata för beräkningar av

kritiska belastningsgränser och har givit underlag

för havsaktionsprogram, åtgärdsförslag och

internationella överenskommelser om

belastningsminskningar m.m. Resultaten från

undersökningar i vattendrag har givit underlag

inom områdena försurning och havsföroreningar

samt har använts till bedömningsgrunder för

fastställande av nationella miljökvalitetsmål.

Förutom kväve och svavel utnyttjas data

angående metalltransporter i det internationella

arbetet.

Data efterfrågas också inom EU-arbetet. Det

kan t.ex. röra sig om vattenkvalitetsdata,

biologiska effektmätningar och

toxicitetsmätningar inom arbetet för att få en

handlingsplan för bättre vattenkvalitet och

dricksvattenkvalitet.

Data från Sveriges ståndortskartering vad

avser kol i marken har blivit identifierat av

IPCC/OECD som ett världsunikt material för

studier av boreala skogars roll för kontroll av

växthusgaser.

Slutsatser

Data från miljöövervakningen behövs

- för framtagande av indikatorer som ger en

uppfattning av miljötillståndet, vid

utarbetande av och arbete med

bedömningsgrunder,

- för arbetet med miljökvalitetsmål och

miljökvalitetsnormer. För att kunna sätta

normer och miljömål som går att följa upp

krävs mätningar i miljön,

- för att kunna genomföra uppföljningsinsatser

som föreslås i Aktionsplanen för biologisk

mångfald,

- vid tillsynsverksamhet och

anläggningskontroll för att få en referens från

mer opåverkade områden,

- för att STRAM skall fungera. Antagna

regionala och lokala miljömål behöver följas

upp och detta förutsätter i många fall data

från miljöövervakningen,

- den nationella statistiken som också

rapporteras vidare till internationella

statistikmyndigheter,

- för att kunna följa upp de nationella

miljömålen.

Resultat från undersökningarna av de stora

sjöarna gav underlag för vattenvårdsarbetet i

samtliga sjöar. Detta innebar utbyggnad av de

kommunala avloppsreningsverken, sanering av

industriutsläpp, underlag i lokaliseringsärenden

m.m. Miljöövervakningsdata har också använts i

senare koncessionsärenden kring sjöarna.

På ett mer allmänt plan nyttjas underlaget i

den allmänna debatten kring miljöföroreningar,

särskilt eutrofiering, vilket har lett till ett

generellt ökat miljömedvetande hos allmänheten.

Det är angeläget att utveckla såväl den

nationella som den regionala miljöövervakningen

och samordna dessa på ett effektivare sätt.

Miljöövervakningen bör i fortsättningen syfta till

att ge underlag för analys av olika utsläppskällors

nationella och internationella miljöpåverkan och

för uppföljning av de nationella

miljökvalitetsmålen.

De sektorsansvariga myndigheterna behöver

också underlag för uppföljning av sina respektive

sektorsmål. Myndigheterna själva behöver också

bidra med relevanta delar av den information

myndigheterna tar fram som en del av den

ordinarie verksamheten till Naturvårdsverkets

samlade uppföljning av de nationella miljömålen.

Angelägna områden är att upprätthålla en

baskompetens avseende organiska miljögifter

samt miljöövervakning avseende biologisk

mångfald, materialflöden och kretslopp samt

miljöövervakning som avser människans hälsa -

områden som hittills har varit eftersatta. I övrigt

bör som tidigare gälla att den skall göra det

möjligt att lämna underlag för åtgärder, bedöma

hotbilder och följa upp beslutade åtgärder.

Regeringen beräknar mot bakgrund härav

resurserna för miljöövervakningen till ca 98

miljoner kronor för budgetåret 1999, vilket är en

förstärkning med 31 miljoner kronor jämfört

med innevarande budgetår. Naturvårdsverket har

av regeringen fått i uppdrag att senast i mars

1999 redovisa ett nytt program för den framtida

miljöövervakningen.

När det gäller bilavgasverksamheten har

avtalet om bilavgasundersökningar mellan

Naturvårdsverket och AB Svensk Bilprovning

sagts upp per 30 juni 1999. Mot bakgrund härav

och att verksamheten inkl. finansiering avses

utredas beräknas resurser till

bilavgasundersökningar endast till och med

halvårsskiftet. Första halvåret finansieras genom

indragning av 8 miljoner kronor från

reservationen under 1995/96 års anslag till

investeringsbidrag för främjande av omställning i

ekologisk hållbar riktning. I regeringens

proposition (1997/98:56) Transportpolitik för en

hållbar utveckling aviserades att regeringen avser

tillkalla en särskild utredare med uppgift att se

över den samlade statliga verksamheten på avgas-

och bränsleområdet. Resurserna för hållbarhets-

kontroller beräknas på oförändrad nivå.

Hållbarhetskontrollerna finansieras med en

avgift som redovisas under inkomsttitel, 2534

Kontrollavgifter nyregistrerade fordon, på

statsbudgeten.

För bidragen till de ideella organisationerna

beräknar regeringen en ökning med 1 miljon

kronor budgetåret 1999.

Tabell 3.5 Beräkning av anslaget 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

100 452

Tilläggsbudget 1998

-15 000

Teknisk justering

1 254

Ökat resursbehov

40 000

Överfört från anslag A7 Visst

internationellt miljösamarbete

1 000

Förslag 1999

127 706

Regeringen beräknar anslaget för år 1999 till

127 706 000 kronor. Anslaget beräknas till

122 513 000 kronor för år 2000 och till

124 938 000 kronor för år 2001.

A3 Åtgärder för att bevara den

biologiska mångfalden

Tabell 3.6 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1997

Utfall

304 512

1

Anslags-

sparande

47 080

1998

Anslag

451 473

1,2

Utgifts-

prognos

464 000

1999

Förslag

577 975

2000

Beräknat

628 889

2001

Beräknat

745 488

1 Anslagen A3 Bidrag till kalkningsverksamhet för sjöar och vattendrag och A 4

Investeringar och skötsel för naturvård

2Varav 20 000tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska vårpropositionen

1998.

Anslaget är nytt från budgetåret 1999 och bildas

genom sammanslagning av anslagen för bidrag

till kalkningsverksamhet och för investeringar

och skötsel för naturvård.

Anslaget disponeras för att bevara den

biologiska mångfalden genom förvärv av särskilt

värdefulla naturområden och för skötsel av

naturreservat samt för återställning av skador

förorsakade av försurande luftföroreningar.

Från anslaget betalas ersättning till markägare

för intrång i pågående markanvändning enligt

naturvårdslagen (1964:822) samt enligt 86 och

122 §§ byggnadslagen i dess lydelse intill den

1 januari 1965. Vidare kan från anslaget bidrag

lämnas till kommuner och kommunala stiftelser

för skydd av värdefulla naturområden. Dessutom

får anslaget användas för utrednings-,

förhandlings-, och värderingskostnader i

samband med säkerställande av värdefulla

naturområden. Bidrag för naturvårdsåtgärder

från EU:s miljöfond LIFE redovisas under

anslaget.

Bidragsbestämmelserna om statsbidrag till

kalkning av sjöar och vattendrag regleras i

förordningen (1982:840). Bestämmelserna

innebär att statsbidrag får lämnas till kalkning,

biologisk återställning i kalkade vatten samt till

nödvändiga utredningar och undersökningar i

samband med kalkning eller biologisk

återställning.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Under budgetåret 1997 säkerställde

Naturvårdsverket nästan 12 000 ha genom i

huvudsak förvärv och intrångsersättningar.

Under året har antalet reservat ökat från 1 693

till 1 963. Den stora ökningen av antalet reservat

beror främst på omvandling av domänreservaten

till naturreservat. Reservatsarealen, i vilken

inräknas både land- och vattenarealer, har ökat

från 2 749 174 ha till 2 845 509 ha under året.

Genomsnittskostnaden per ha har ökat väsentligt

i jämförelse med tidigare budgetår. Skälet härtill

är i första hand att skyddet inriktats mot

produktiva skogsmarker med uppvuxen skog i

Syd- och Mellansverige samt nedanför

fjällskogarna i Norrlandslänen.

Kalkningsverksamheten har under året

inriktats på att bibehålla och förbättra pågående

kalkningsprojekt genom kalkning, öppning av

vandringsvägar, biotopvård och återinplantering

av försvunna arter. År 1997 har 6 900 sjöar

(3 900 km2 sjöyta) och 12 000 km vattendrag

kalkats. Enligt länsstyrelsernas uppgifter har

kalkningsprogrammet uppnåtts i 89 % av sjöytan

eller 61 % av de kalkade sjöarna och i 83 % av de

kalkade vattendragen. Det är bara i de större

försurade sjöarna som åtgärder sätts in. Av

Sveriges ca 17 300 försurade sjöar åtgärdas i

dagsläget knappt 7 000 (40 %). För sjöytan är

motsvarande siffra 89 % och i vattendrag kalkas

ca 11 % av den totala längden försurade

vattendrag.

Naturvårdsverket har under året arbetat med

att ta fram underlag för att kunna bedöma vilka

effekter en avbruten kalkning får på den

biologiska mångfalden. Under budgetåret har

också andra effektuppföljningsprojekt samt

projekt för övervakning av långtidseffekter av

våtmarks-kalkning genomförts. Samordnings-

och effektiviseringsåtgärder har också

genomförts bl.a. genom uppbyggnaden av en ny

databas.

Slutsatser

Skydd av mark för naturvård och kalkning av

försurade vattenområden är ett av

naturvårdspolitikens viktigaste instrument för att

bevara den biologiska mångfalden. Syftet med att

bevara den biologiska mångfalden och bibehålla

förutsättningarna för rekreation och annan typ

av nyttjande av naturresurserna är i huvudsak

desamma för de nuvarande anslagen till

investeringar och skötsel för naturvård samt till

kalkningsverksamheten. En god markskötsel ger

också positiva effekter mot försurning i

vattenområden.

I arbetet med skydd av olika naturtyper har

skyddet av skogsmiljöer särskilt

uppmärksammats under flera år. I enlighet med

villkoren för anslagets användning har

huvuddelen av medlen använt för att bevara

skogsmiljöer. Anslaget bör även under de

närmaste åren huvudsakligen användas för skydd

av skogsmark. Det är angeläget att påskynda

arbetet med att skydda värdefulla skogsområden.

Regeringen beräknar därför en ökning av

anslaget med 150 miljoner kronor för år 1999.

För år 2000 bör anslaget räknas upp med

ytterligare 50 miljoner kronor och för år 2001

räknas upp med ytterligare 110 miljoner kronor

så att anslaget under år 2001 förstärks med 310

miljoner kronor jämfört med innevarande

budgetår. Genom ökningen av anslaget bör det

vara möjligt att inom gott och väl tio år uppnå

skydd för ytterligare 250 000 ha skogsmark

genom reservatsbildning.

Såväl kalkningsverksamheten som

skötselåtgärderna har betydande inslag av

kontinuerlig verksamhet men omfattar också

åtgärder som kan vara av engångskaraktär eller

ske med varierande tidsmellanrum varför det

finns skäl att skapa förutsättning för en ökad

flexibilitet beträffande lämpliga åtgärder.

De under innevarande budgetår anvisade

anslagen A3 Bidrag till kalkningsverksamhet för

sjöar och vattendrag och A4 Investeringar och

skötsel för naturvård bör därför föras samman

till ett nytt ramanslag för åtgärder för att bevara

den biologiska mångfalden. Anslagssparanden på

de nuvarande anslagen A3 och A4 beräknas vid

årets slut uppgå till drygt 20 miljoner kronor.

Dessa anslagssparanden bör överföras till det nya

anslaget.

Sverige har genom Naturvårdsverket

möjlighet att ansöka om bidrag från EU:s fond

LIFE för naturvårdsåtgärder. Under år 1998 har

EU beviljat Naturvårdsverket 50 miljoner

kronor. Eftersom projekten är fleråriga kommer

endast mindre delar av dessa medel att förbrukas

under budgetåret 1998. Medlen skall nästan

uteslutande användas för förvärv av skogsmark.

För tidigare budgetår har EU beviljat medel om

tillsammans ca 77 miljoner kronor. För år 1999

uppskattas Naturvårdsverket kunna erhålla

bidrag om ca 25 miljoner kronor. Regeringen

beräknar medel motsvarande detta bidrag under

anslaget. Motsvarande belopp beräknas under

inkomsttiteln 6911 Övriga bidrag från EG.

Regeringen bör som tidigare bemyndigas att

under löpande budgetperiod ikläda staten

ekonomiska förpliktelser för utgifter som skall

betalas under nästkommande budgetår.

Bemyndigandet bör uppgå till 120 miljoner

kronor för utgifter som skall betalas år 2000.

Naturvårdsverket har under år 1997 redovisat

tre deluppdrag i arbetet med den nationella

planen för kalkningsverksamheten. Arbetet med

att ta fram en nationell plan för

kalkningsverksamheten har fortsatt under 1998

och kommer att avslutas till halvårsskiftet 1999.

Planen skall innehålla en detaljerad bedömning

av hur verksamheten skall läggas upp och

dimensioneras under den kommande

tioårsperioden med utgångspunkt i det av

riksdagen uttalade målet att bevara den

biologiska mångfalden och nyttjandet.

Tabell 3.8 Beräkning av anslaget 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

451 473

Tilläggsbudget 1998

-20 000

Teknisk justering

-3 498

Ökat resursbehov

150 000

Förslag 1999

577 975

Tabell 3.7 Bemyndiganden

Tusental kronor

1997

utfall

1998

prognos

1999

beräknat

2000

beräknat

2001

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

48 485

22 630

80 000

-

-

Nya förpliktelser

22 630

80 000

120 000

-

-

Infriade förpliktelser*

-48 485

-22 630

-80 000

-120 000

-

Utestående förpliktelser vid årets slut

22 630

80 000

120 000

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

60 000

120 000

120 000

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Regeringen beräknar anslaget till 577 975 000

kronor för år 1999. För år 2000 beräknas anslaget

till 628 889 000 kronor och till 745 488 000

kronor för år 2001.

A4 Sanering och återställning av

förorenade områden

Tabell 3.9 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Förslag

40 000

1

2000

Beräknat

65 000

2001

Beräknat

65 000

1 Nytt ramanslag på statsbudgeten

Anslaget är nytt fr.o.m. budgetåret 1999.

Anslaget disponeras för inventeringar,

undersökningar och åtgärder för att sanera och

återställa förorenade områden samt för

framtagande av underlag för prioriteringar av

framtida sanerings- och återställningsinsatser i

landet.

Regeringens överväganden

Förorening av mark och vatten har pågått under

hundratals år men den totala omfattningen av

problemen är dåligt känd. Klart är att det finns

stora behov av att sanera förorenade områden.

Naturvårdsverket har gjort en översiktlig

kartläggning av landets saneringsbehov av

förorenade områden. Branschkartläggningen har

ökat kunskapen om de branschspecifika

saneringsproblemen, vilka branscher som har de

största problemen samt vilka de mest

prioriterade saneringsobjekten är.

Kartläggningen har vidare visat att behovet är

betydligt större än vad som tidigare varit känt.

Det finns således ett stort behov av fortsatt

kartläggning och kunskapsuppbyggnad kring hur

stora problemen är och vilka objekt som är

särskilt angelägna att åtgärda. Det är viktigt att

inventeringar och undersökningar genomförs för

att säkerställa att riktiga åtgärder vidtas i det

fortsatta saneringsarbetet. Regeringen beräknar

att 15 miljoner kronor årligen skall användas

inom ramen för anslaget för att finansiera

inventerings- och undersökningsinsatser i landet,

inkl. viss central utrednings- och

uppföljningsverksamhet.

Under budgetåret 1998 har medel för

saneringsåtgärder fördelats till kommunerna

inom ramen för stödet till lokala

investeringsprogram för ekologisk hållbarhet

(utgiftsområde 18, anslag E1 Stöd till lokala

investeringsprogram). Regeringen gör nu

bedömningen att det finns anledning att fördela

medel för saneringsåtgärder även via

Naturvårdsverket. Därmed kan från

risksynpunkt särskilt angelägna saneringsobjekt

åtgärdas. Dessutom kan eventuella akuta

saneringsinsatser genomföras. Det är samtidigt

regeringens uppfattning att stöd till

saneringsåtgärder även fortsättningsvis skall

kunna lämnas inom ramen för de lokala

investeringsprogrammen.

Slutsats

Regeringen beräknar anslaget till 40 000 000

kronor för år 1999. För år 2000 beräknas anslaget

till 65 000 000 kronor och till 65 000 000 kronor

för år 2001.

A5 Åtgärder för att rena Dalälven

Tabell 3.10 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Förslag

29 000

1

1 Nytt reservationsanslag på statsbudgeten

Anslaget disponeras för saneringsåtgärder i

Falun enligt avtal med Stora Kopparbergs

Bergslag AB (STORA).

Riksdagen beslöt under budgetåret 1987/88

att anvisa 100 miljoner kronor till åtgärder för att

rena Dalälven (prop. 1987/88:85, bet.

1987/88:JoU23, rskr. 1987/88:373). Av anslaget

förbrukades 11 740 238 kronor innan

dispositionsrätten upphörde.

Inom ramen för åtgärdsprogrammet för

Dalälven undertecknades ett avtal avseende

åtgärder för att minska metalläckaget från

gruvavfallet i Falun. Avtalet som ingicks med

STORA godkändes av regeringen den 17

december 1992. Målsättningen för

slutförandetidpunkten för åtgärderna är enligt

avtalet 15 år efter undertecknandet. Riksdagen

beslöt därför budgetåret 1994/95 att anvisa

39 000 000 kronor till saneringsåtgärder i Falun

(prop. 1994/95:125, bet. 1994/95:JoU20, rskr

1994/95:408). Reservationen på anslaget A16

Åtgärder för att rena Dalälven från budgetåret

1994/95 uppgick vid 1998 års ingång till

30 560 000 kronor. Regeringens dispositionsrätt

till anslaget upphör vid utgången av år 1998.

Regeringens övervägande

Resultatinformation

Kopparframställningen vid Falu gruva har under

århundraden orsakat stora utsläpp av försurande

ämnen och metaller till såväl luft, mark som

vatten. Saneringsåtgärderna är påbörjade och de

positiva miljöeffekterna börjar bli mätbara. Det

är angeläget att saneringsåtgärderna kan fortsätta

enligt åtgärdsprogrammet.

Slutsatser

Regeringen beräknar anslaget till 29 000 000

kronor för år 1999.

A6 Kemikalieinspektionen

Tabell 3.11 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1997

Utfall

83 704

Anslags-

sparande

-1 134

1998

Anslag

80 011

Utgifts-

prognos

81 376

1999

Förslag

77 674

2000

Beräknat

78 138

2001

Beräknat

79 310

Kemikalieinspektionen (KemI) är central för-

valtningsmyndighet för ärenden om hälso-

eller miljörisker med kemiska produkter och

biotekniska organismer.

Anslaget disponeras av Kemikalieinspektionen

för verksamhet avseende tillsyn/vägledning,

riskbedömning, riskbegränsning

allmänkemikalier samt riskbegränsning

bekämpningsmedel.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Under år 1997 har Kemikalieinspektionen

genomfört tillsyn över tillverkare och

importörer, deltagit i tillsynsprojekt inom EU

samt ordnat utbildning och vägledning för att

öka kompetensen hos tillsynspersonal på

regional och lokal nivå. Inspektionen arbetar

dessutom fortlöpande med att kvalitetshöja

tillsynen.

Sveriges medlemskap i EU innebär att en

dominerande del av inspektionens verksamhet

ligger inom ramen för EU:s arbete med

kemikalier. Detta har inneburit ökade insatser

inom områdena klassificering/märkning samt

begränsning främst inriktat på

övergångsbestämmelserna i medlemskapsavtalet.

Arbetet har vidare varit inriktat på

riskbegränsning avseende nya och befintliga

ämnen. En del av Kemikalieinspektionens

resurser har under de senaste åren avsatts för den

översyn av gemenskapsreglerna som de svenska

övergångsbestämmelserna i

medlemskapsfördraget givit upphov till.

Kemikalieinspektionens insatser har bidragit

till att för Sverige prioriterade kemikaliefrågor

uppmärksammas inom EU och internationellt.

Dessutom har Kemikalieinspektionen lagt ner

stora resurser på att delta i EU:s utvärdering och

prövning av växtskyddsmedel samt EU:s

program för existerande kemikalier.

Kemikalieinspektionen har under det

föregående budgetåret på regeringens uppdrag

redovisat en lägesbeskrivning samt förslag till

ytterligare åtgärder avseende de avvecklingplaner

som regeringen initierade år 1990 för att minska

användningen av vissa skadliga kemikalier.

Inspektionens rapport (Avvecklingsprojektet,

rapport 6/97) om avvecklingsarbetet har utgjort

en viktig del i underlaget till propositionen om

de nya svenska miljömålen (prop. 1997/98:145).

I utarbetandet av en globalt bindande

konvention om utbyte av information om

kemikalier i internationell handel (PIC-

konventionen - Prior Informed Consent) har

Kemikalieinspektionen bistått regeringen. PIC-

konventionen undertecknades av ett antal länder

i september 1998.

Kemikalieinspektionen har bidragit till

informationsutbyte mellan i-länder och u-länder

när det gäller uppbyggnad av organisation för

hantering av farliga kemikalier, regelverk och

kompetensutveckling. Detta arbete är ett led i att

förbereda arbetet om en POP:s konvention

(POP Persistent Organic Pollutants).

Inspektionen har vidare medverkat med

experthjälp samt annat slags stöd till länder i

Europa som söker medlemskap. De svenska

insatserna har rönt stort intresse.

Kemikalieinspektionen har bidragit med

underlag till arbetet med den nya

miljölagstiftningen, bl.a. förslag till

effektivisering av tillsynen centralt/lokalt samt

förslag till hur avgifter enligt miljöbalken kan

sättas.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Kemikalieinspektionens verksamhet

finansieras huvudsakligen genom avgifter som

tas in enligt förordning (1998:942) om

kemikalieavgifter m.m. och

Kemikalieinspektionens föreskrifter om

kemiska produkter och biotekniska

organismer.

Intäkterna från kemikalieavgifter m.m.

beräknas till 76 000 000 kronor för år 1999, varav

56 700 000 kronor från kemikalieavgifter och

18 200 000 kronor från bekämpningsmedel.

Intäkterna från kemikalieavgifter redovisas på

inkomsttitel 2543, intäkterna från

bekämpningsmedel redovisas på inkomsttitel

2538 och övriga inkomster av statens verksamhet

redovisas på inkomsttitel 2811.

Slutsatser

I propositionen 1997/98:145 (Svenska

miljömål miljöpolitik för ett hållbart

Sverige) anges att det pågående arbetet med

att begränsa eller avveckla vissa särskilt farliga

kemikalier måste fortgå. Det kommer även

fortsättningsvis att behövas stora insatser för

att öka kunskaperna om kemiska ämnens

hälso- eller miljöfarliga egenskaper samt om

deras förekomst och användning.

I propositionen anges ytterligare riktlinjer för

kemikaliepolitiken för det nationella och

internationella kemikaliearbetet som bl.a.

innebär att dagens arbetsmetoder kompletteras

med ett mer generellt arbetssätt som riktas mot

ämnen med vissa specifika egenskaper. Vidare

anges att Sverige bör verka för en gemensam

kemikaliepolicy inom EU och för att

användningen i varor av de ämnen som omfattas

av riktlinjerna avvecklas inom hela EU. Detta

innebär bl.a. att en höjd ambitionsnivå i EU skall

prioriteras när det gäller bekämpningsmedel och

kemikalier.

Riktlinjerna är steg på vägen för att bl.a. nå en

del av de mål som ställts upp i

Esbergdeklarationen och inom

Helsingforskommissionen (Helcom).

Riktlinjerna innebär bl.a. behov av nya

angreppssätt i kemikaliearbetet. Riktlinjerna skall

först och främst vara en vägledning i företagens

kemikaliearbete men tjänar också som stöd för

myndighetsarbetet.

Kemikalieinspektionens arbete bör således vid

sidan om den hittillsvarande inriktningen av

kemikaliekontrollarbetet också utgå från nämnda

mål och riktlinjer samt också inriktas på att vara

pådrivande i utvecklandet av såväl nya arbetssätt i

kemikaliepolitiken som av de hittills använda

styrmedlen.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av att en korrigering

har gjorts av den justering som genomfördes av

anslagen för år 1998 med anledning av att sättet

att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades.

Tabell 3.12 Beräkning av anslaget 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

80 011

Teknisk justering

1 663

Besparing

-4 000

Förslag 1999

77 674

Regeringen beräknar anslaget för år 1999 till

77 674 000 kronor. Anslaget beräknas till

78 138 000 kronor för år 2000 och till 79 310 000

kronor för år 2001.

A7 Visst internationellt

miljösamarbete

Tabell 3.13 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1997

Utfall

39 926

Anslags-

sparande

2 945

1998

Anslag

37 762

Utgifts-

prognos

39 000

1999

Förslag

35 002

2000

Beräknat

35 562

2001

Beräknat

35 562

Anslaget disponeras för medlemsavgifter och

deltagande i vissa internationella

organisationer och för internationellt

samarbete inom Miljödepartementets

ansvarsområde.

Från anslaget betalas kostnader för deltagande

i möten inom ramen för internationella

miljökonventioner och avtal, möten inom ramen

för FN-systemet och EU-samarbetet samt inom

organisationer såsom OECD, ECE, Nordiska

Ministerrådet, Europarådet samt miljösamarbetet

om Arktis. Vidare betalas från anslaget kostnader

för bilateralt miljösamarbete samt Sveriges årliga

bidrag till FN:s miljöfond.

Regeringens överväganden

Genom ett aktivt deltagande i det internationella

miljösamarbetet ökar möjligheterna för Sverige

att påverka miljöbeslut så att gränsöverskridande

utsläpp och negativa globala miljöeffekter

minskar.

Omfattningen på det internationella

miljösamarbetet ökar successivt. Sverige deltar

aktivt i detta samarbete. Regeringen gör dock

bedömningen att kostnaderna för år 1999 ryms

inom den föreslagna anslagsnivån. Sverige inleder

under budgetåret förberedelserna inför Sveriges

ordförandeskap i EU våren 2001.

Tabell 3.14 Beräkning av anslaget 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

37 762

Överfört till A2 Miljöövervakning

-1 000

Engångsanvisat

-1 200

Överfört till uo 24

-560

Förslag 1999

35 002

Anslaget för år 1999 beräknas till 35 002 000

kronor. För år 2000 beräknas anslaget till

35 562 000 kronor och för år 2001 till 35 562 000

kronor.

A8 Stockholm internationella

miljöinstitut

Tabell 3.15 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1997

Utfall

12 000

Anslags-

sparande

0

1998

Anslag

12 000

Utgifts-

prognos

12 000

1999

Förslag

12 000

2000

Beräknat

12 000

2001

Beräknat

12 000

Under anslaget redovisas utgifterna för statens

stöd till Stockholm internationella

miljöinstitut (SEI) (prop. 1987/88:85, bet.

1987/88:JoU23, rskr. 1987/88:373).

SEI:s huvudsakliga uppgifter är att initiera,

genomföra och föra ut resultat av studier och

forskning vad gäller värdering och utveckling av

miljöteknik, miljö- och utvecklingspolicy samt

relaterad miljöstyrning och strategier för en

hållbar utveckling.

SEI har förutom sitt huvudkontor i

Stockholm tre övriga kontor, ett i Boston, ett i

York och ett i Tallin.

Regeringens överväganden

SEI har byggt upp en internationellt erkänd

verksamhet och utvecklat forskningen inom

områden som är relevanta för de globala

miljöproblemen. Institutet har inriktat sin

verksamhet på bl.a. energistudier, klimatfrågor,

bioteknik, ekonomi med etik och miljövärden.

SEI:s uppdragsgivare är regeringar,

internationella organisationer och företag över

hela världen.

Institutets verksamhet är av stort värde även

för Sverige.

Regeringen beräknar anslaget till 12 000 000

kronor för år 1999. För åren 2000 och 2001

beräknas samma belopp.

A9 Stiftelsen Institutet för vatten-

och luftvårdsforskning

Tabell 3.16 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Förslag

12 000

1

1 Nytt obetecknat anslag på statsbudgeten

Stiftelsen Institutet för vatten- och

luftvårdsforskning finansierar forskning vid AB

Institutet för Vatten- och Luftvårdsforskning

genom en samfinansiering mellan staten och

näringslivet med 50 % vardera. Statens del har

tidigare finansierats via Naturvårdsverkets anslag

för miljö- och kretsloppsforskning. Från och

med år 1998 finansieras statens andel av

Stiftelsen för Miljöstrategisk forskning,

MISTRA, men denna finansiering upphör från

och med år 1999.

Regeringen bedömer att verksamheten är

viktig för samarbetet mellan staten och

näringslivet i miljöfrågor för att genom

forskning gemensamt identifiera och åtgärda

miljöproblem.

Regeringen beräknar därför 12 miljoner

kronor för statens andel av den med näringslivet

samfinansierade forskningen under ett nytt

anslag benämnt Stiftelsen Institutet för vatten-

och luftvårdsforskning för år 1999. Anslaget får

också användas för nationell finansiering av EU-

projekt. Regeringen bedömer att behovet av

medel för år 2000 är av samma storleksordning.

A10 Miljöinsatser i Östersjöregionen

Tabell 3.17 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Förslag

122 100

1

1 Nytt reservationsanslag på statsbudgeten

Riksdagen har 1994 (1993/94:100 bil. 15, bet.

1993/94:JoU415, rskr. 1993/94:209) beviljat

anslag för miljöinsatser i Östersjöområdet

inkl. stöd till kärnsäkerhet och strålskydd.

Kvarvarande medel disponeras till utgången av

1998 under reservationsanslag 1994/95 A 8

Miljöinsatser i Östersjöregionen. Medlen har

till största delen använts för investeringar i

avloppsreningsverk i de baltiska republikerna.

Reservationen på anslaget uppgick vid 1998

års ingång till 157 549 000 kronor.

Dispositionsrätten för anslaget upphör vid

utgången av år 1998.

Detta påverkar finansieringen av följande

åtaganden:

- Sida har gjort åtaganden som innebär

senarelagda utbetalningar.

- Regeringen har gjort åtaganden för

finansiering av åtgärder avseende

kärnsäkerhet i Central- och Östeuropa

inom ramen för Nuclear Safety Account

som administreras av Europeiska

Utvecklingsbanken (EBRD).

- Sverige har dessutom gjort åtaganden inom

ramen för Agenda 21 för Östersjöområdet

som måste finansieras.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Behovet av de åtgärder som låg till grund för

riksdagens beslut om medel för insatser inom

miljöområdet i Central- och Östeuropa finns

kvar. Utvärderingar som gjorts visar att de

svenska insatser som utförts har bidragit till att

förbättra Östersjöns miljötillstånd. De gjorda

åtagandena bör fullföljas för att den önskade

effekten på Östersjöns miljö ska kunna uppnås.

Ett antal projekt har också upparbetats av Sida

i Polen och för närvarande pågår förhandlingar

med S:t Petersburg om ett investeringsprogram.

Regeringen har bemyndigat Sida att teckna avtal

om svenska bidrag i dessa projekt. Oftast ingår

det svenska bidraget i finansieringspaket där flera

andra finansiärer deltar, t.ex. NEFCO,

Världsbanken och EBRD. En redovisning av

miljöstödet till Central- och Östeuropa finns att

finna i regeringens proposition Att utveckla ett

grannlandssamarbete (prop. 1997/98:70).

Sverige deltog i juni 1998 i antagandet av

Agenda 21 för Östersjöområdet Baltic 21 som

tillkommit på svenskt initiativ. Vid

statsministermötet i Visby i maj 1996

diskuterades utvecklingen av en Agenda 21 för

Östersjöområdet. I oktober 1996 beslöt

miljöministrarna om en utveckling av en Agenda

21 för Östersjöområdet och de närmare

riktlinjerna för detta arbete. Sverige har innehaft

ordförandeposten i detta förhandlingsarbete och

tillhandahållit sekretariatsresurser under ett och

ett halvt år. I samband med att Östersjöområdets

utrikesministrar antog Baltic 21 åtog sig också

Sverige att på interimistisk basis under två år

bekosta ett sekretariat. Baltic 21 är en viktig

komponent i Sveriges östsamarbete.

Slutsatser

Medel motsvarande de kvarvarande medlen

under fjortonde huvudtitelns reservationsanslag

för budgetåret 1994/95 A8 Miljöinsatser i

Östersjöregionen bör föras upp på ett nytt

reservationsanslag benämnt Miljöinsatser i

Östersjöregionen. Den största delen avser

åtaganden pågående investeringsprojekt

upparbetade av Sida. Övriga medel disponeras av

regeringen för att driva Baltic 21 sekretariatet

och för att stödja genomförandet av Baltic 21 i de

baltiska republikerna, Polen och Ryska

Federationen, samt för att fullfölja åtaganden

gentemot Nuclear Safety Account för

kärnsäkerhetsinsatser i Central- och Östeuropa.

Regeringen beräknar anslaget till 122 100 000

kronor för år 1999.

4 Strålskydd, kärnsäkerhet m.m.

4.1 Omfattning

Statens strålskyddsinstitut (SSI) har det

övergripande ansvaret för

strålskyddsverksamheten i landet. SSI har också

ett ansvar för att det omfattande regelverket för

strålskydd inom Euratom införlivas i svensk rätt.

SSI utfärdar föreskrifter för och övervakar

strålskyddet vid de kärntekniska anläggningarna

och vid behandling och lagring av använt

kärnbränsle och annat kärnavfall. SSI

upprätthåller en beredskap för snabba insatser i

händelse av kärnteknisk olycka. SSI har även en

bred verksamhet utanför kärnenergisektorn. Hit

hör t.ex. verksamhet på sjukhus med

övervakning av både patient- och

personalstrålskyddsfrågor, forskningsverksamhet

och annan industriell verksamhet än kärnkraft.

SSI utövar även tillsyn över radioaktivt avfall

som uppstår i sådana verksamheter. SSI ansvarar

också för verksamheter med icke-joniserande

strålning, t.ex. användningen av laserljus och

UV-strålning i olika sammanhang. SSI övervakar

vidare förekomst och motåtgärder mot skadlig

naturligt förekommande strålning, såsom UV-

strålning från solen, radon i bostäder och

strålning från radioaktiva ämnen i miljön.

Statens kärnkraftinspektion (SKI) övervakar

säkerheten vid de svenska kärntekniska

anläggningarna. SKI utövar också tillsyn över

behandling och lagring av kärnavfall vid

kärnkraftverken, lagring av använt kärnbränsle i

det centrala mellanlagret för använt kärnbränsle

(CLAB) i Oskarshamn samt slutförvaring av

kärnavfall i slutförvaret för låg- och medelaktivt

avfall (SFR-I) i Forsmark. SKI handhar även

sådana uppgifter kring hantering av kärnämne

och kärnteknisk utrustning som följer av

Sveriges internationella åtaganden om icke-

spridning av kärnvapen m. m. och i den

utsträckning dessa uppgifter inte handhas av den

Europeiska kommissionen. SKI utövar vidare

tillsyn över reaktorinnehavarnas program för att

hantera och slutförvara använt kärnbränsle och

kärnavfall och för att riva kärnkraftverken, samt

över avsättning och användning av medel inom

det statliga finansieringssystem som skall täcka

kostnaderna härför.

4.2 Utgiftsutveckling

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

238,4

244,2

244,9

249,3

253,2

257,2

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 i

samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

SSI:s och SKI:s verksamhet drivs med ett gott

strålskydd vid tillsynsobjekten och med en god

säkerhet vid de kärntekniska anläggningarna.

Förändringar

Kärnkraftsavvecklingen inleds och Sveriges

förestående anslutning till en förstärkt icke-

spridningsregim inom ramen för Internationella

Atomenergiorganets verksamhet leder till

förändringar i den svenska tillsynen samt

därutöver lagändringar orsakade av bl.a.

anpassning av rättsakter utfärdade med stöd av

Euratom-fördraget.

Prioriteringar

Myndigheternas engagemang i frågor som rör

avveckling av kärnkraftsreaktorer bör öka och

arbetet med reaktorsäkerhetskrav inför 2000-

talet prioriteras.

4.3 Resultatbedömning

SKI och SSI rapporterar årligen till regeringen

om säkerhets- och strålskyddsläget vid de

svenska kärnkraftverken. Enligt 1997 års

rapportering gör SKI den bedömningen att

säkerhetsarbetet vid de svenska kärnkraftverken

har bidragit till att vidmakthålla och utveckla

säkerheten vid anläggningarna. De händelser

som inträffat, de fel som upptäckts i samband

med provningar och kontroller samt de

utrednings- och analysarbeten som genomförts

har medfört att åtgärder vidtagits för att rätta till

funna säkerhetsbrister och ytterligare stärka

djupförsvaret. SKI anser samtidigt att det

pågående moderniseringsarbetet måste fortsätta

så att alla reaktorer i drift på 2000-talet når en

säkerhetsnivå som motsvarar moderna

konstruktionsprinciper. SKI har därför fortsatt

drivit på kraftföretagen att förbättra säkerheten

och kvaliteten i säkerhetsarbetet. Ett första steg

har varit att lägga grunden för de framtida

säkerhetskraven och tillsynsmetodiken.

SSI har kontinuerligt följt anläggningarnas

arbete med att begränsa personalstråldoser och

omgivningspåverkan. SSI konstaterar bl.a. att

moderniseringsprogrammet vid de svenska

kärnkraftverken resulterat i ökande stråldoser till

personal. Ingen enskild person har dock fått

stråldoser över fastställda dosgränser. De ökande

stråldoserna visar enligt SSI på nödvändigheten

av fortsatta ansträngningar att begränsa

personalstråldoserna och att detta bör vara en

fråga av högsta prioritet för kärnkraftverkens

ledningar. Krav på s.k. dosreduktionsprogram

återfinns i SSI:s föreskrifter.

4.4 Förändringar

I energipropositionen (prop. 1996/97:84)

betonas vikten av att säkerheten kan

upprätthållas i den nya situation som uppstår i

och med avställningen av en reaktor år 1998. SKI

och SSI har fått ökade resurser för detta ändamål.

Motivationen, engagemanget och

uppmärksamheten hos personalen vid

kärnkraftverken måste vidmakthållas på en hög

nivå trots den påfrestning en avställning innebär.

Myndigheterna har vidtagit särskilda

tillsynsinsatser för att övervaka att säkerheten

och beredskapen vidmakthålls under hela

driftperioden.

De senaste årens händelser, behovet av skärpt

kontrollverksamhet när reaktorerna blir äldre

samt kraftföretagens aviserade renoveringar och

moderniseringar, indikerar vidare att antalet

ärenden och deras grad av komplexitet kommer

att öka framöver. Den genomgång av

konstruktionsförutsättningarna för de äldre

reaktorerna som nu pågår inom

kärnkraftsindustrin kan komma att resultera i

reviderade bedömningar av behovet av

säkerhetshöjande åtgärder. Myndigheterna måste

ha förutsättningar att vara starkt engagerade och

pådrivande i detta arbete, bl.a. genom

formuleringen av 2000-talets säkerhetskrav.

På kärnavfallsområdet ökar kraven på SKI:s

och SSI:s tillsynsverksamhet i takt med att

planeringen av den slutliga avfallshanteringen

efter hand övergår i konkretare åtgärder.

Det första granskningsmötet under den

internationella konventionen om kärnsäkerhet,

vilken Sverige anslutit sig till, kommer att hållas

under april 1999. Inför detta möte har SKI på

regeringens uppdrag i samråd med SSI tagit fram

den svenska nationalrapporten. Regeringen har i

propositionen Svenska Miljömål (prop.

1997/98:145) föreslagit riksdagen att Sverige

också skall ansluta sig till konventionen om

säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle

och om säkerheten vid hantering av radioaktivt

avfall. SKI och SSI kommer att medverka i

granskningsprocedurerna under båda

konventionerna.

Sverige undertecknade den 22 september 1998

ett tilläggsprotokoll till det s.k. safeguardsavtalet

mellan EU:s icke-kärnvapenstater, Euratom och

IAEA. Tilläggsprotokollet kommer då det träder

i kraft att ge IAEA ökade befogenheter dels vad

gäller information om Sveriges

kärnenergiprogram, dels vad gäller tillträde till

anläggningar och andra relevanta platser. SKI

utgör IAEA:s kontakt i Sverige. SKI har därför

på regeringens uppdrag redovisat hur det svenska

nationella systemet för kontroll av kärnämne

m.m. kan anpassas till de nya villkoren under

tilläggsprotokollet.

Enligt regeringens proposition (prop.

1996/97:11) om beredskapen mot svåra

påfrestningar på samhället i fred är fortsatta

insatser avseende beredskapen mot

kärnenergiolyckor är angelägna.

I och med Rådets direktiv av den 13 maj 1996

om fastställande av grundläggande

säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och

allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till

följd av joniserande strålning har SSI bl.a. fått ett

utökat ansvar avseende naturlig strålning.

SKI och SSI medverkar också med insatser

inom det svenska samarbetet med Öst- och

Centraleuropa. Dessa insatser beräknas fortsätta

i oförändrad omfattning även under budgetåret

1999. Samarbetet finansieras över det s.k.

Östeuropaanslaget inom utgiftsområde 7.

4.5 Revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att Riksrevisionsverket

(RRV) inte haft några invändningar i

revisionsberättelsen avseende SSI och SKI och

att de i sin ekonomiadministrativa värdering för

budgetåret 1997 givit SSI bedömningen

tillfredsställande och SKI bedömningen fullt

tillfredsställande.

RRV har i en revisionsrapport till

Kärnavfallsfonden påpekat att redovisning av

insättningar av avgifter till fonden och resultatet

av placeringsverksamheten bör bli föremål för en

översyn. Fonden har uppdragit åt

Kammarkollegiet att föreslå vilka åtgärder som

bör vidtas. Regeringen följer Kärnavfallsfondens

arbete med översynen.

4.6 Anslag

B1 Statens strålskyddsinstitut

Tabell 4.1 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1997

Utfall

73 554

Anslags-

sparande

14 045

1998

Anslag

78 055

Utgifts-

prognos

78 834

1999

Förslag

80 358

2000

Beräknat

81 735

2001

Beräknat

83 090

En jämförelse mellan budget och utfall för

budgetåret 1997 visar att Statens

strålskyddsinstitut detta år hade ett

anslagssparande på 14 045 000 kronor. Av dessa

är ca 9 miljoner kronor reserverade för ännu ej

betalda forskningsprojekt. Resterande

anslagssparande beräknas förbrukas under år

1998.

Statens strålskyddsinstitut (SSI) är central

förvaltningsmyndighet för frågor om skydd av

människor, djur och miljö mot skadlig verkan av

joniserande och icke-joniserande strålning. SSI:s

huvuduppgift är således att verka för att

intentionerna i strålskyddslagen (1988:220)

uppfylls.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

SSI har rapporterat till regeringen om

konsekvenserna av de besparingskrav riksdagen

beslutat om. SSI har minskat sin bemanning med

åtta årsarbetskrafter. Som en följd av detta har

tillsynen minskat vad gäller den icke

kärnenergianknutna verksamheten, t.ex. tillsyn

av radiologisk verksamhet vid vid svenska

sjukhus. Även tillsynen av låg- och medelaktivt

radioaktivt avfall från det svenska

kärnkraftsprogrammet har minskat något.

Detsamma gäller SSI:s insatser inom

strålskyddsforskningen.

För att kunna hålla tillsynen på en

tillfredsställande nivå pågår ett arbete med

prioriteringar hos myndigheten. Detta har bl.a.

lett till att myndigheten under året har beslutat

om en ändrad policy för radonarbetet. Policyn

innebär en ambitionsförändring och

myndigheten kommer att koncentrera sig på att

göra riskbedömningar och svara för mätteknik

samt rådgivning till andra myndigheter.

Från och med budgetåret 1998 har SSI fått en

förstärkning med anledning av

avvecklingsbeslutet av Barsebäck. Arbetet med

avvecklingsfrågor har i och med detta påbörjats

och områden som kräver resurser och

kompetensuppbyggnad har identifierats.

Nyanställningar har skett för att klara uppgiften.

Viktiga insatser har gjorts vad gäller tillsyn av

röntgen, beredskap mot kärnenergiolyckor samt

slutförvaring av använt kärnbränsle. Ingen akut

strålskada inträffade och ingen fick stråldoser

över fastställda dosgränser. SSI:s

beredskapsorganisation mot kärnenergiolyckor

har klarat sina uppgifter i de beredskapsövningar

som genomförts under året. SSI har även bistått

Statens räddningsverk vid anskaffandet av nya

mätinstrument avsedda för kommunernas

mätning av radioaktivitet i fred och krig. SSI har

kommit långt vad gäller att definiera miljö- och

hälsoskyddskraven i samband med slutförvaring

av kärnavfall och använt kärnbränsle. Detta

arbete drivs också internationellt.

Arbetet med EU-frågor och införlivandet av

rättsakter har varit omfattande.

Föreskriftsarbetet har varit högt prioriterat så att

Sverige inom stipulerad tid kan uppfylla

beslutade direktiv. Vidare har EU-kommissionen

utfört en verifikation enligt Artikel 35 i

Euratomfördraget. Det konstateras att det

svenska systemet för utsläppskontroll och

miljöövervakning av radioaktiva utsläpp från

kärntekniska anläggningar är adekvat. SSI:s egen

forskning har har resulterat i arbeten som har

publicerats i vetenskapliga tidsskrifter.

Det prioriteringsarbete som bedrivs av SSI är

enligt regeringen betydelsefullt för att

vidmakthålla en tillfredsställande nivå på

tillsynen av verksamheter med strålning.

I propositionen En uthållig energiförsörjning

(prop.1996/97:84) pekas det på betydelsen av att

långsiktigt bevara och förstärka

säkerhetsmyndigheternas resurser för att

vidmakthålla samhällets insyn och

kontrollmöjligheter vid en tidigarelagd

avveckling. Detta kan leda till en revidering av

SSI:s övergripande mål.

Sammantaget gör regeringen den

bedömningen att myndigheten i huvudsak levt

upp till uppställda mål.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

SSI:s verksamhet finansieras delvis via avgifter

enligt förordningen (1976:247) om vissa avgifter

till Statens strålskyddsinstitut. Avgifter från

kärnteknisk verksamhet redovisas under

inkomsttitel 2551. Ansökningsavgifter redovisas

under inkomsttitel 2511.

Tabell 4.2 Offentlig rättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(Som inte får

disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1997

61 5251

6 930

-

-

Prognos 1998

62 8961

7 140

-

-

Budget 1999

61 8001

3 700

-

-

1 I beloppet ingår 13,5 miljoner kronor som överförs till Statens räddningsverk

för beredksap mot

kärnenergiolyckor. Det belopp som överförs ingår ej i SSI:s ramanslag.

SSI har egen uppdragsverksamhet och

inkomsterna från denna får disponeras av

myndigheten. Budgeten för denna verksamhet

framgår av nedanstående tabell.

Tabell 4.3 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksam

het

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -kostnad)

Utfall 1997

6 930

6 930

0

Prognos 1998

7 140

7 140

0

Budget 1999

3 700

3 700

0

Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen har genomförts

med anledning av att en korrigering har gjorts av

den justering som genomfördes av anslagen för

år 1998 med anledning av att sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

Slutsatser

Regeringen beräknar anslagen B 1 till 80 358 000

kronor för år 1999. För åren 2000 och 2001

beräknas utgifterna under anslaget B1 till

81 735 000 kronor respektive 83 090 000 kronor.

B2 Statens kärnkraftinspektion:

Förvaltningskostnader

Tabell 4.4 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1997

Utfall

65 470

Anslags-

sparande

14 983

1998

Anslag

75 479

Utgifts-

prognos

73 893

1999

Förslag

76 885

2000

Beräknat

78 266

2001

Beräknat

79 485

En jämförelse mellan budget och utfall för

budgetåret 1997 visar att Statens

kärnkraftinspektion (SKI) detta år hade ett

anslagssparande på 14 983 000 kronor i

förvaltningsanslaget. Utgifterna under år 1997

översteg anslaget med drygt 2 miljoner kronor.

Enligt prognosen för innevarande år kommer

anslagssparandet att öka något. Detta beror

främst på att SKI inte hunnit med att nyrekrytera

den personal som behövs för att klara de

uppgifter som tillförts med anledning av att

kärnkraftsavvecklingen inletts. SKI fortsätter

dock med en offensiv rekrytering av personal

varför anslagssparandet förväntas minska

kommande år.

B3 Statens kärnkraftinspektion:

Kärnsäkerhetsforskning

Tabell 4.5 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1997

Utfall

70 606

Anslags-

sparande

10 801

1998

Anslag

63 950

Utgifts-

prognos

66 803

1999

Förslag

65 306

2000

Beräknat

66 492

2001

Beräknat

67 826

En jämförelse mellan budget och utfall för

budgetåret 1997 visar att Statens

kärnkraftinspektion detta år hade ett

anslagssparande på 10 801 000 kronor i anslaget

för kärnsäkerhetsforskning. Utgifterna översteg

anslaget med nära 12 miljoner kronor. Enligt

prognoserna för innevarande år kommer

anslagssparandet att minska ytterligare för att

under år 1999 vara helt förbrukat.

Regeringens överväganden

Statens kärnkraftinspektion (SKI) är central

förvaltningsmyndighet med uppgift att övervaka

dels säkerheten vid kärnteknisk verksamhet, dels

genomförandet av den forskning och utveckling

och det program för bl. a. sådana frågor som

avses i 11 och 12 §§ lagen (1984:3) om

kärnteknisk verksamhet. Dessutom skall SKI

besluta om användningen av avgiftsmedel enligt

lagen (1992:1537) om finansiering av

hanteringen av visst radioaktivt avfall m. m.,

utom när regeringen skall fatta ett sådant beslut.

I och med att den framtida energipolitiken

lades fast i energipropositionen (prop.

1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr.

1996/97:272) har det varit möjligt att klarställa

inriktningen av och ambitionsnivån för SKI:s

verksamhet. I energipropositionen betonas

vikten av att säkerheten kan upprätthållas i den

nya situation som uppstår i och med beslutet om

avställning av en reaktor.

Resultatbedömning

Bedömningen är att omfattningen och kvaliteten

i granskningen och tillsynen inom

säkerhetsprogrammen i dag är sådan att de

uppställda målen uppnås. Förutsättningarna att

på sikt ytterligare förbättra kvaliteten i

verksamheten har ökat i och med att SKI:s

resurser på området förstärkts inför år 1998 med

anledning av energiöverenskommelsen. De

tidigare problemen med prioriteringar och

bristande långsiktighet bör nu kunna övervinnas.

Ett problemområde som återkommit under de

senaste åren är SKI:s arbete med generella

föreskrifter. Detta arbete har nu tagit fart

ordentligt i och med att det givits högre prioritet.

SKI har nu också genom de gjorda

förstärkningarna goda förutsättningar att driva

arbetet med 2000-talets reaktorsäkerhetskrav.

Verksamheten inom området icke-spridning

har uppfyllt de ställda målen. Detta framgår av

Internationella atomenergiorganets slutsatser

under det av Sverige tillträdda kontrollavtalet

med IAEA samt av EU-kommissionens

utvärdering under Euratomfördraget.

Verksamheten utgör ett viktigt stöd för Sveriges

agerande inom området icke-spridning av

massförstörelsevapen såväl inom EU som i FN

och IAEA sammanhang. SKI:s verksamhet inom

programmet har påverkats kraftigt, bl. a. av

Sveriges medlemsskap i EU. Den pågående

utvecklingen på kontrollområdet, bl.a. genom

det kommande tilläggsprotokollet med IAEA,

ställer krav på förändringar i SKI:s framtida roll

inom icke-spridningsområdet.

Baserat bl.a. på en större TEMO-

undersökning görs bedömningen att SKI:s

information har nått ut på ett tillfredsställande

sätt. SKI:s forskningsverksamhet synes vara i

stort sett väl avvägd mot de krav på

framförhållning som måste ställas på

säkerhetsarbetet. Avsaknaden av en svensk

teknisk-vetenskaplig stödorganisation inom

kärnteknikområdet ställer särskilda krav på att

SKI via sina forskningsmedel kan upprätthålla en

extern kompetens, oberoende av industrin, för

granskningsstöd i ett längre perspektiv.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

SKI:s verksamhet finansieras via avgifter enligt

förordningen (1991:739) om vissa avgifter till

Statens kärnkraftinspektion. Avgifter enligt den

nämnda förordningen avseende tillsyn och

forskning förs till inkomsttiteln 2551 Avgifter

från kärnkraftverken.

Statens kärnkraftinspektion disponerar de

intäkter som erhålles i form av avgifter enligt 2

och 6 §§ förordningen (1991:739) om vissa

avgifter till Statens kärnkraftinspektion.

Tabell 4.6 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(Som inte får

disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1997

121 880

1 656

137 732

-14 1961

Prognos 1998

139 440

1 150

140 696

-1 2561

Budget 1999

140 191

1 150

153 600

-13 409

1 Underskottet täcks av ingående anslagssparande

Vid anslagsberäkningen av förvaltningsanslaget

har en teknisk justering gjorts av anslaget.

Justeringen har genomförts med anledning av att

en korrigering har gjorts av den justering som

genomfördes av anslagen för år 1998 med

anledning av att sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

Slutsatser

Regeringen beräknar anslagen B2 respektive B3

till 76 885 000 kronor respektive65 306 000

kronor för år 1999. För åren 2000 och 2001

beräknas utgifterna under anslaget B2 till

78 266 000 kronor respektive 79 485 000 kronor

och under anslaget B3 till 66 492 000 kronor

respektive 67 826 000 kronor.

B4 Visst internationellt samarbete i

fråga om kärnsäkerhet m.m.

Tabell 4.7 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1997

Utfall

28 728

Anslags-

sparande

-1 205

1998

Anslag

26 752

Utgifts-

prognos

25 500

1999

Förslag

26 752

2000

Beräknat

26 752

2001

Beräknat

26 752

En jämförelse mellan budget och utfall för

budgetåret 1997 visar på ett underskott på 1 205

000 kronor. Utgiftsprognosen för år 1998 visar

på ett utfall om ca 25,5 miljoner kronor.

Anslaget bör därvid vara i balans inför år 1999.

Regeringens överväganden

Från anslaget betalas kostnader, i amerikanska

dollar och österrikiska shilling, för deltagande i

internationellt samarbete på kärnenergiområdet,

såsom Sveriges reguljära medlemsavgift i

Internationella Atomenergiorganet (IAEA),

bidraget till IAEA:s Technical Assistance and

Cooperation Fund samt kostnader i samband

med övrigt kärnsäkerhetssamarbete.

Kostnaderna under anslaget är starkt beroende

av förändringar i valutakurserna. Regeringen

bedömer dock att anslaget för år 1999 kommer

att täcka kostnaderna.

Slutsatser

Regeringen beräknar att anslaget för år 1999 bör

vara 26 752 000 kronor. För åren 2000 och 2001

beräknas en oförändrad anslagsnivå.

4.5 Övrig statlig verksamhet

Kärnavfallsfonden

Enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk

verksamhet (kärntekniklagen) är en innehavare

av tillstånd till kärnteknisk verksamhet skyldig

att svara för att allt i verksamheten uppkommet

kärnavfall och använt kärnbränsle hanteras och

slutförvaras på ett säkert sätt och att den

anläggning i vilken verksamheten bedrivs

avvecklas och rivs på ett säkert sätt, sedan

verksamheten har upphört (10 §). Dessa

åtaganden innebär enligt förarbetena (prop.

1983/84:60) också ett ansvar för att klarlägga

vilka åtgärder som behövs och hur dessa åtgärder

skall kunna genomföras.

I det ansvar som enligt 10 § kärntekniklagen

läggs på reaktorinnehavare och övriga innehavare

av tillstånd till kärnteknisk verksamhet ingår att

svara för de faktiska kostnader som behövs för

avfallshanteringen. Som påpekades av Lagrådet i

yttrandet över den tidigare finansieringslagen

(prop. 1980/81:90, s. 637) omfattar

tillståndshavarens skyldigheter även att ansvara

med återstoden av sin förmögenhet för

kostnader för sådana åtaganden, ifall

tillståndshavaren skulle underlåta att fullgöra sina

skyldigheter och staten därför nödgas vidta

åtgärderna.

Enligt lagen (1992:1537) om finansiering av

framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m.

skall innehavaren av en kärnkraftsreaktor årligen,

så länge reaktorn är i drift, erlägga en avgift samt

ställa säkerheter till staten för att säkerställa att

medel finns tillgängliga för att betala kostnader

för hantering och slutförvaring av använt

kärnbränsle och visst radioaktivt avfall,

avveckling och rivning av reaktoranläggningar

och forskning på kärnavfallsområdet. Medlen

används också för att täcka de kostnader som

staten har för tillsyn och kompletterande

forskning på kärnavfallsområdet. Avgifter skall

vidare täcka de kostnader som

reaktorinnehavarna, staten och kommunerna har

för information till allmänheten.

Regeringen fastställer avgiften årligen för

nästkommande kalenderår. Avgiften beräknas

per kilowattimme och bestämms individuellt för

varje verk. Utöver den årliga avgiften skall

reaktorinnehavarna ställa fullgoda säkerheter för

kostnader som inte täcks av inbetalade

avgiftsmedel för hantering och slutförvaring av

använt kärnbränsle och kärnavfall samt rivning

av kärnkraftverken. Säkerheterna skall sålunda

dels säkerställa fonduppbyggnaden om en

reaktor skulle stängas av före reaktorns s.k.

intjänandetid på 25 år, dels säkerställa

finansieringen vid en eventuell fondbrist

beroende på oplanerade händelser efter det att

alla reaktorer stängts av och avgiftsmedel från

kärnkraftproduktionen inte längre tillförs

fonden.

Avgiftsmedlen förvaltas av en fond benämnd

Kärnavfallsfonden. Fondens medel skall enligt

finansieringslagen placeras på konto i

Riksgäldskontoret. Kärnavfallsfondens styrelse

har träffat avtal med Riksgäldskontoret om

formerna för placeringen av medlen. Avkastning

på fondens medel skall läggas till kapitalet.

Enligt den förvaltningsberättelse för

Kärnavfallsfonden för år 1997, som

Kärnavfallsfondens styrelse lämnat till

regeringen, framgår att inbetalade avgifter för år

1997 uppgick till 703 miljoner kronor (1 350 mkr

år 1996). Utbetalade ersättningar uppgick till 569

miljoner kronor (427 mkr år 1996).

Ränteintäkterna uppgick till 1 476 miljoner

kronor (908 mkr år 1996). Överskottet av

förvaltningen 1 610 miljoner kronor (1 831 mkr

år 1996). Vid utgången av år 1997 var

Kärnavfallsfondens marknadsvärde 22 888

miljoner kronor (20 831 mkr år 1996).

Den 31 mars 1998 överlämnade

Kärnavfallsfondens styrelse årsredovisning och

revisionsberättelse för Kärnavfallsfonden 1997

tillsammans med en egen utvärdering av

förvaltningen av fondmedlen (dnr M98/1188/5)

Energi

21

Förslag till statsbudget för 1999

Energi

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Energi 7

2.1 Omfattning 7

2.2 Utgiftsutvecklingen 8

2.3 Resultatbedömning 9

2.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom området 9

2.3.2 De viktigaste statliga insatserna inom området 12

2.3.3 Effekterna av de statliga insatserna 13

2.3.4 Regeringens slutsatser 16

2.4 Skatteavvikelser 16

2.5 Utgiftsutvecklingen 17

3 Statliga myndigheter och verk 19

3.1 Omfattning 19

3.2 Utgiftsutvecklingen 24

3.3 Revisionens iakttagelser 24

3.4 Anslag 24

A1 Statens energimyndighet: Förvaltningskostnader 24

4 Omställning och utveckling av energisystemet 27

4.1 Omfattning 27

4.2 Utgiftsutvecklingen 27

4.3 Resultatbedömning 27

4.4 Anslag 27

B1 Bidrag för att minska elanvändning 27

B2 Bidrag till investeringar i elproduktion från förnybara

energikällor 30

B3 Åtgärder för effektivare energianvändning 32

B4 Energiforskning 35

B5 Energiteknikstöd 37

B6 Introduktion av ny energiteknik 38

B7 Energipolitiskt motiverade internationella klimatinsatser 39

B8 Täckande av förluster i anledning av statliga garantier inom

energiområdet 42

B9 Åtgärder för el- och värmeförsörjning i Sydsverige 43

5 Övrig statlig verksamhet 47

5 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. bemyndigar regeringen att under år 1999,

ifråga om ramanslaget B1 Bidrag för att

minska elanvändning besluta om bidrag

som inklusive tidigare åtaganden innebär

utgifter på högst 300 miljoner kronor under

åren 2000 2002, (avsnitt 4.4),

2. bemyndigar regeringen att under år 1999,

ifråga om ramanslaget B2 Bidrag till

investeringar i elproduktion från förnybara

energikällor besluta om bidrag som

inklusive ti digare åtaganden innebär

utgifter på högst 570 miljoner kronor under

åren 2000 2002, (avsnitt 4.4),

3. bemyndigar regeringen att under år 1999,

ifråga om ramanslaget B3 Åtgärder för

effektivare energianvändning besluta om

åtgärder som inklusive tidigare åtaganden

innebär utgifter på högst 21,4 miljoner

kronor under åren 2000 2002, (avsnitt

4.4),

4. bemyndigar regeringen att under år 1999,

ifråga om ramanslaget B4 Energiforskning

besluta om stöd till forskning och

utveckling inom energiområdet som

inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst 952 miljoner kronor under åren

2000 2004, (avsnitt 4.4),

5. bemyndigar regeringen att under år 1999,

ifråga om ramanslaget B5 Energiteknikstöd

besluta om stöd till utveckling av ny

energiteknik i företag och branscher som

inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst 335 miljoner kronor under åren

2000-2004, (avsnitt 4.4),

6. bemyndigar regeringen att under år 1999,

ifråga om ramanslaget B6 Introduktion av

ny energiteknik besluta om stöd till

introduktion av ny energiteknik som

inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst 1 150 miljoner kronor under åren

2000-2004, (avsnitt 4.4),

7. bemyndigar regeringen att under år 1999,

ifråga om ramanslaget B7 Energipolitiskt

motiverade internationella klimatinsatser

besluta om åtgärder som inklusive tidigare

åttaganden innebär utgifter på högst 23,6

miljoner kronor under åren 2000 2004,

(avsnitt 4.4),

8. bemyndigar regeringen att under

budgetåret 1999 enligt 6 § andra stycket

lagen (1996:1059) om statsbudgeten besluta

att det under budgetåret 1998 uppförda

ramanslaget B11 Ersättning för avveckling

av en reaktor i Barsebäcksverket får

överskridas om ett nytt riksdagsbeslut inte

hinner inväntas,

9. som inriktning godkänner investerings- och

finansieringsplanen för Affärsverkskoncer-

nen svenska kraftnät för perioden 1999

2000 enligt vad som anförts i avsnittet 3

Statliga myndigheter och verk, under

avsnittet Investerings- och finansieringsplan

samt beredskapsåtgärder,

10. godkänner omfattning och inriktning av

Affärsverket svenska kraftnäts beredskaps-

åtgärder enligt vad som anförts i avsnittet 3

Statliga myndigheter och verk, under

avsnittet Investerings- och finansieringsplan

samt beredskapsåtgärder,

11. ger regeringen finansiella befogenheter

rörande Affärsverket svenska kraftnät i

enligthet med vad som anförts i avsnittet 3

Statliga myndigheter och verk,

underavsnittet Finansiella befogenheter,

12. bemyndigar regeringen att låta Affärsverket

svenska kraftnät ta upp lån och placera

likvida medel i och utanför

Riksgäldskontoret samt att i övrigt ge

Affärsverket svenska kraftnät finansiella

befogenheter i enlighet med vad som

anförts i avsnittet 3 Statliga myndigheter

och verk, underavsnittet Finansiella

befogenheter,

13. bemyndigar regeringen att meddela

närmare föreskrifter om bidraget för statligt

stöd åt landsbygdens elförsörjning samt

godkänner finansieringen av verksamheten

enligt vad regeringen anför i avsnittet 5.

Övrig verksamhet, under avsnittet Det nya

stödsystemet,

14. för budgetåret 1999 anvisar anslagen under

utgiftsområde 21 Energi enligt följande

uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Statens energimyndighet: Förvaltningskostnader

ramanslag

113 434

B1

Bidrag för att minska elanvändning

ramanslag

355 000

B2

Bidrag till investeringar i elproduktion från förnybara

energikällor

ramanslag

135 000

B3

Åtgärder för effektivare energianvändning

ramanslag

65 000

B4

Energiforskning

ramanslag

398 056

B5

Energiteknikstöd

ramanslag

130 000

B6

Introduktion av ny energiteknik

ramanslag

230 000

B7

Energipolitiskt motiverade internationella klimatinsatser

ramanslag

50 000

B8

Täckande av förluster i anledning av statliga garantier inom

energiområdet

ramanslag

5 000

B9

Åtgärder för el- och värmeförsörjning i Sydsverige

ramanslag

200 000

Summa

1 681 490

6 Energi

6.1 Omfattning

Utgiftsområdet omfattar frågor avseende

tillförsel, distribution och användning av energi.

Det omfattar vidare det program för omställning

och utveckling av energisystemet vars

utformning godkänts av riksdagen i juni 1997

(prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr.

1996/97:272). Programmets huvudinriktning är

en kraftfull långsiktig satsning på forskning,

utveckling och demonstration av ny

energiteknik. Programmet löper över en

sjuårsperiod t.o.m. år 2004. Till utgiftsområdet

hör också energipolitiskt motiverade

internationella klimatinsatser innefattande bl.a.

ett program för utveckling av energisystemet i

bl.a. Baltikum och Östeuropa. Enligt riktlinjerna

för energipolitiken skall en reaktor i

Barsebäcksverket ställas av före den 1 juli 1998.

Regeringsrätten har den 14 maj 1998 beslutat att

inhibera regeringens beslut om avställning av den

första reaktorn i avvaktan på ett rättsligt

avgörande. Den andra reaktorn i Barsebäck skall

ställas av före den 1 juli 2001. Ett villkor för

stängningen av den andra reaktorn i Barsebäck är

att bortfallet av elproduktion kan kompenseras

genom tillförsel av ny elproduktion och minskad

användning av el. Det energipolitiska

programmet innehåller därför åtgärder för att

under en femårsperiod stimulera användningen

av förnybara energislag samt en effektivare

energianvändning.

Den svenska energipolitikens mål är att på

kort och lång sikt trygga tillgången på el och

annan energi på med omvärlden

konkurrenskraftiga villkor. Den skall skapa

villkoren för en effektiv energianvändning och

en kostnadseffektiv svensk energiförsörjning

med låg negativ påverkan på hälsa, miljö och

klimat samt underlätta omställningen till ett

ekologiskt uthålligt samhälle. Härigenom främjas

en god ekonomisk och social utveckling i

Sverige. Energipolitiken skall bidra till att stabila

förutsättningar skapas för ett konkurrenskraftigt

näringsliv och till en förnyelse och utveckling av

den svenska industrin.

Landets elförsörjning skall tryggas genom ett

energisystem som grundas på varaktiga, helst

inhemska och förnybara, energikällor samt en

effektiv energianvändning. Energin skall

användas så effektivt som möjligt med hänsyn

tagen till alla resurstillgångar. Stränga krav skall

ställas på säkerhet och omsorg om hälsa och

miljö vid användning och utveckling av all

energiteknik. En säker tillgång på el till ett

rimligt pris är en viktig förutsättning för den

svenska industrins internationella

konkurrenskraft. Energipolitiken skall utformas

så att denna förutsättning bevaras.

Målet för satsningen på forskning, utveckling

och demonstration av ny energiteknik är att

under de närmaste tio till femton åren kraftigt

öka el- och värmeproduktionen från förnybara

energikällor och utveckla kommersiellt lönsam

teknik för energieffektivisering. De övergripande

målen för energiforskningen är att bygga upp

vetenskaplig och teknisk kunskap och

kompetens inom universiteten, högskolorna och

i näringslivet för utveckling och omställning av

energisystemet i enlighet med riksdagens beslut

år 1997 om riktlinjer för energipolitiken.

Energiforskningen skall bidra till att stabila

förutsättningar skapas för ett konkurrenskraftigt

näringsliv och till en förnyelse och utveckling av

den svenska industrin. Energiforskningen skall

också bidra till ett breddat energi-, miljö- och

klimatsamarbete i Östersjöregionen.

Det ökade internationella samarbetet och

Sveriges medlemskap i EU har inneburit delvis

nya förutsättningar för arbetet med att utveckla

ny teknik på energiområdet. Genom det

internationella forskningssamarbetet höjs

kompetens och kvalitet i den nationella

forskningen. Samarbetet inom området icke-

nukleär energi har sedan år 1994 utgjort en del av

EG:s fjärde ramprogram för forskning och

utveckling. Programmet pågår t.o.m. den 31

december 1998. I det kommande femte

ramprogrammet för forskning och utveckling

kommer aktiviteter rörande icke-nukleär energi

att bedrivas inom ett tematiskt program för

energi och miljö.

Omställningen av energisystemet måste vara

förenlig med de krav som ställs i en strategi mot

antropogena klimatförändringar. Energipolitiskt

motiverade internationella klimatinsatser ingår

också som en viktig del i strategin för minskad

klimatpåverkan från energisektorn. Av särskild

betydelse är bilateralt och multilateralt samarbete

avseende utveckling av energisystemet i

Baltikum och Östeuropa inom ramen för

klimatkonventionen. En strategi för minskad

klimatpåverkan från energisektorn ingår som en

del i det energipolitiska beslut som riksdagen

fattade under våren 1997 (prop. 1996/97:84, bet.

1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272).

Bortfallet av el till följd av avställningen av

Barsebäcksverket skall kompenseras genom

effektivare energianvändning, elhushållning,

konvertering från el samt tillförsel av el från

andra energikällor. Ett villkor för stängningen av

den andra reaktorn är att bortfallet av

elproduktion kan kompenseras genom tillförsel

av ny elproduktion och minskad användning av

el. Under en femårsperiod lämnas

investeringsbidrag till utbyggnad av el- och

värmeproduktion samt till effektivisering och

minskad användning av el i bostadssektorn. En

minskad elanvändning och ett minskat

eleffektuttag är viktiga förutsätt-ningar för att

kompensera bortfallet av elproduktion. Vidare

måste produktionen av el från förnybara

energikällor öka. De energipolitiska riktlinjerna

innebär att investeringsbidrag kommer att ges

under ytterligare en femårsperiod för att

stimulera en fortsatt utbyggnad av ekologiskt

uthållig elproduktion. Även om de föreslagna

insatserna beräknas kompensera för avveckling

av två kärnkraftsreaktorer, med avseende på

energibalansen i landet som helhet, krävs

särskilda åtgärder för att utveckla el- och

värmeförsörjningen i Sydsverige. Regeringen har

därför tillkallat en delegation med detta syfte.

Det är viktigt att möjligheterna att hushålla

med energi och minska elanvändningen

tillvaratas. Riksdagen har beslutat att insatser

skall genomföras för att öka kunskapen om och

stimulera intresset för ekonomiskt och

miljömässigt motiverade energieffektiviseringar.

Dessa åtgärder skall, i kombination med ett

utvidgat europeiskt samarbete för

energieffektivisering, bidra till att ytterligare

minska användningen av el och öka

hushållningen med energi.

Sveriges medlemskap i EU har skapat delvis

nya förutsättningar för energipolitiken.

Fullbordandet av den inre marknaden för el och

gas, liksom strävandena att utvidga EU, ställer

ökade krav på att de energipolitiska åtgärder som

vidtas i Sverige står i samklang med utvecklingen

i vår omvärld.

I budgetpropositionen för år 1998 (prop.

1997/98:1, utg.omr 21, bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:133) har redogjorts för det

energipolitiska programmets finansiering.

Statens energimyndighet, som inrättades den 1

januari 1998 har huvudansvaret för att verkställa

den större delen av det energipolitiska

programmet.

Den 1 januari 1996 trädde ett nytt regelverk

för elmarknaden i kraft (prop. 1994/95:222, bet.

1995/96:NU1, rskr. 1995/96:2). Det nya

regelverket innebär konkurrens i handeln med el,

vilket skapar förutsättningar för en ökad pris-

och kostnadspress i elförsörjningen och en ökad

valfrihet för kunderna. Nätverksamhet är ett

naturligt monopol som övervakas med stöd av

ellagstiftningen. Den 1 januari 1998 trädde en ny

ellag (1997:857) i kraft (prop. 1996/97:136, bet.

1997/98:NU3, rskr. 1996/97:27). Den nya

ellagen bygger på elmarknadsreformens

principer och innebär i huvudsak en språklig och

redaktionell modernisering av den tidigare

gällande ellagstiftningen. En proposition om

genomförandet av EG:s s.k. elmarknadsdirektiv

(96/92/EC) överlämnades till riksdagen våren

1998 (prop. 1997/98:159).

6.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

492

2 011

1 232

1 681

1 440

1715

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Se avsnitt 2.3

Förändringar

Under 1997 och 1998 har ett antal förändringar

inträffat med betydelse för utgiftsområdet.

Riksdagen beslutade i juni 1997 om riktlinjer för

energipolitiken (prop. 1996/97:84, bet.

1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272). I december

1997 kom parterna i FN:s klimatkonvention

överens om det s.k. Kyotoprotokollet som syftar

till att minska industriländernas utsläpp av

växthusgaser. Statens energimyndighet bildades

den 1 januari 1998.Verksamhet som tidigare

finansierats från Energiteknikfonden finansieras i

enlighet med riksdagens beslut om tilläggsbudget

för år 1998 i (prop. 1997/98:FiU21, rskr.

1997/98:317) direkt över anslag.

Mål

Riksdagen beslutade i juni 1997 om mål för

energipolitiken. Energipolitikens mål är att på

kort och lång sikt trygga tillgången på el och an-

nan energi på med omvärlden

konkurrenskraftiga villkor för att främja en god

ekonomisk och social utveckling i Sverige. En

säker tillgång på el till ett rimligt pris är en viktig

förutsättning för den svenska industrins

internationella konkurrenskraft. Energipolitiken

skall utformas så att denna förutsättning bevaras.

Energipolitiken skall skapa villkor för en effektiv

energianvändning och en kostnadseffektiv

svensk energiförsörjning med låg negativ

påverkan på hälsa, miljö och klimat.

Energipolitiken skall underlätta omställningen

till ett ekologiskt uthålligt samhälle.

Energipolitiken skall bidra till ett breddat ener-

gi-, miljö- och klimatsamarbete i

Östersjöregionen.

Prioriteringar

I riksdagens energipolitiska beslut i juni 1997

(prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr.

1996/97:272) har prioriteringar angetts för

verksamheten inom utgiftsområdet.

6.3 Resultatbedömning

6.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

Se tabell nedan.

Tabell 2.1 Energibalans för åren 1970, 1980, 1990, 1995, 1996 och 1997 TWh

1970

1980

1990

1995

1996

1997

Inhemsk energianvändning

 Därav

375

380

367

391

401

393

 Industri

154

148

140

146

148

149

 Transporter

56

68

84

87

87

87

 Bostäder, service

 m.m.

165

165

143

178

166

157

Utrikes sjöfart, förluster

och energi för icke

energiändamål

82

59

70

77

85

84

Summa användning

457

439

437

468

485

477

Tillförsel av bränslen

 Därav:

411

352

290

324

344

331

 Oljor

350

285

187

203

217

205

 Naturgas

-

-

7

9

10

9

 Kol/koks

18

19

31

28

31

26

 Biobränslen, torv

 m.m.

43

48

65

85

86

91

Vattenkraft, brutto

41

59

73

69

52

70

Kärnkraft, brutto

-

25

68

70

75

70

Spillvärme och

värmepumpsvärme i

fjärrvärmeanläggningar

-

2

8

8

8

9

Netto import av el

4

1

-3

-2

6

-3

Summa tillförsel

457

439

437

469

485

477

Källa: NUTEK/Statens energimyndighet

Energibalansen

Tillförseln av energi har varit relativt stabil i

Sverige under de senaste årtiondena. Betydande

förändringar har dock skett när det gäller

fördelningen på energislag. Oljans andel har

minskat kraftigt, medan andelarna för el och

biobränslen har ökat. Den snabba expansionen

av biobränslen hänför sig främst till

fjärrvärmeproduktio-

nen. Den slutliga användningen av energi har i

ett längre tidsperpektiv sjunkit något inom

industrin samt inom bostads- och servicesektorn.

Variationer förekommer dock mellan åren,

främst beroende på konjunktur-och

temperaturskillnader. Bortsett från tillfälliga

nedgångar har transportsektorns

energianvändning ökat kontinuerligt.

Tabell 2.2 Elanvändning åren 1970, 1980, 1990, 1995, 1996 och 1997 TWh

1970

1980

1990

1995

1996

1997

Total slutlig användning

 Därav:

57,7

86,7

129,1

133,9

 Industri

33,0

39,8

53,3

51,7

50,9

52,7

 Transporter

2,1

2,3

2,5

2,5

2,5

2,4

 Bostäder service

 m.m.

22,0

43,0

63,3

72,1

73,0

71,1

 Fjärrvärme,

 raffinaderier

0,6

1,3

10,0

7,5

6,3

6,4

Distributionsförluster

5,8

8,2

10,7

7,5

9,4

9,8

Total användning netto

63,4

94,5

139,7

141,4

142,2

142,3

Källa: NUTEK/Statens energimyndighet

Tabell 2.3 Elproduktion åren 1970, 1980, 1990, 1995, 1996 och 1997 TWh

1970

1980

1990

1995

1996

1997

Vattenkraft

40,9

58,0

71,5

67,0

51,0

68,2

Vindkraft

-

-

0,0

0,1

0,1

0,2

Kärnkraft

-

25,3

65,3

66,7

71,4

67,0

Industriellt mottryck

3,1

4,0

3,1

4,2

4,5

4,3

Kraftvärme

2,4

5,6

2,1

4,7

5,4

4,8

Kondensanläggningar

12,0

0,9

0,3

0,4

3,6

0,5

Gasturbiner

0,7

0,2

0,1

0,2

0,0

0,0

Nettoproduktion

59,1

94,0

142,2

143,4

136,0

145,0

Nettoinport

4.3

0,5

-2,5

-1,8

6,1

-2,6

Källa: NUTEK/Statens energimyndighet

Elbalansen

Sveriges elproduktion har mer än fördubblats

från år 1970 till slutet av 1980-talet. Därefter har

produktionen varit nära nog konstant, bortsett

från variationer som beror på vattentillgången.

Vatten- och kärnkraft svarar under normala

förhållanden vardera för knappt hälften av

elproduktionen. Övrig produktion sker i

huvudsak i kraftvärmeanläggningar i

fjärrvärmenäten och inom industrin. Storleken

och riktningen på utlandshandeln med el varierar

från år till år främst beroende på vattentillgången

i det nordiska elsystemet. Den mycket snabba

ökningen i elanvändningen under 1970- och

1980-talen speglar till en del en övergång från

olja till el inom såväl industrin som

bostadssektorn. Från slutet av 1980-talet har

ökningstakten mattats av väsentligt och de

senaste åren har elanvändningen varit i det

närmaste konstant.

De energipolitiska programmen

1991 års energipolitiska program har i huvudsak

avslutats under år 1997. Resultaten av 1991 års

energipolitiska program har redovisats i prop.

1996/97:84 om en uthållig energiförsörjning.

Huvuddelen av det nya energipolitiska

programmet, som beslutades av riksdagen förra

året, trädde i kraft den 1 januari 1998, vilket

medför att redovisningen av resultat inom detta

program

i årets budgetproposition fokuserar på de

prestationer som har utförts.

Utvecklingen på elmarknaden

Den reformerade elmarknaden utvecklas i positiv

riktning i huvudsak i enlighet med

elmarknadsreformens intentioner.

Konkurrenstrycket är starkt och ökande, bl.a.

genom att den nordiska elhandeln utveckats och

en ökad omsättning av el sker utanför

leveranskoncessionssystemet. Detta har lett till

sänkta elpriser för elkunder med större

förbrukning. Genom det takpris på

timregistrerande mätutrustning som infördes

den 1 juli 1997 har en prispress inletts även för

elkunder med något lägre förbrukning. Efter

myndighetens agerande har betydande

prissänkningar genomförts av de

leveranskoncessionärer som tillämpat högst

priser. Ytterligare åtgärder för att öka rörligheten

på elmarknaden utreds för närvarande.

Nätavgifterna har varit i stort sett oförändrade

mellan åren 1996 och 1998, vilket realt sett

innebär en liten sänkning av avgifterna.

Tariffskillnaderna mellan nätföretagen har

minskat, men spridningen är fortfarande

betydande. Det bedöms dock generellt finnas

effektiviseringsmöjligheter i nätverksamhet.

Strukturförändringen mot ökad vertikal och

horisontell integration har fortsatt under år 1997.

retagen har. Omstruktureringen sker främst

inom den kommunala sektorn genom

utförsäljning av kommunalt ägd elhandels- och

nätverksamhet. De mindre företagen har i ökad

utsträckning inlett samarbete inom inköps- och

elhandelsområdet.

Ett direktiv om gemensamma regler för den

inre marknaden för naturgas har under år 1998

antagits inom EU (98/30/EG) Direktivet bygger

på samma principer som elmarknadsdirektivet

(96/92/EG), dvs tillgång till nätet, ömsesidighet,

subsidiaritet och gradvis öppnande av

marknaden, men beaktar samtidigt de särskilda

villkoren för naturgasmarknaden. I direktivet

finns gemensamma regler för överföring,

distribution, leverans och lagring av naturgas.

Medlemsstaterna skall senast före halvårsskiftet

2000 ha genomfört direktivet i nationell rätt.

Införandet av förnybara energiformer har

underlättats

Vad gäller förnybara energiformer har

kostnaderna för insatsvaror och teknik blivit

lägre, teknikens tillgänglighet och effektivitet har

ökat. Totalt installerades 16 MW ny vindkraft

och 35 MW elproduktion i biobränsleeldade

kraftvärmeverk under år 1997. Införandet av

förnybara energiformer har underlättats.

Kostnadsskillnaden mellan elproduktion baserad

på förnybara energikällor och konventionell

fossilbaserad elproduktion är emellertid

fortfarande betydande.

6.3.2 De viktigaste statliga insatserna

inom området

Effektiva energimarknader

Under denna rubrik redovisas nätmyndighetens

(Statens energimyndighet) tillsyn av

nätverksamhet och leveranskoncessioner. Vidare

ingår Affärsverket svenska kraftnäts (Svenska

kraftnät) verksamhet och tillståndsärenden enligt

ellagen och rörledningslagen.

Nätmyndigheten har genomfört tillsyn och

prövning av nättariffer och elpriser inom

leveranskoncession. En strategi för

tillsynsarbetet har tagits fram. En metod för att

skapa effektivitetstryck på nätföretag har

utvecklats och krav avseende

produktivitetsutveckling inom nätverksamhet

har publicerats i ett allmänt råd från

myndigheten. Informationsinsatser riktade till

elmarknadens aktörer har genomförts i syfte att

sprida kunskap om de nya förutsättningarna på

elmarknaden.

Utvecklingen på elmarknaden under år 1997

har följts upp bl.a. beträffande nättariffer och

elhandelspriser. Nätmyndigheten har vidare på

regeringens uppdrag tagit fram underlag och

förslag till åtgärder avseende bl.a. avgränsning av

nätverksamhet och kriterier för lämplig enhet för

nätkoncession. Vissa av dessa förslag, jämte

förslag från Affärsverket svenska kraftnät

rörande bl.a. stamnätstariffer, har efter

remissbehandling utgjort underlag för

regeringens förslag till ändring i ellagen i prop.

1997/98:159.

Svenska kraftnät har på ett affärsmässigt sätt

förvaltat och drivit stamnätet med de statligt

ägda utlandsförbindelserna, samt fullgjort sin

uppgift beträffande systemansvar och

balansavräkning. En långsiktig upphandling av

störningsreserver, dvs. snabbreglerad

elproduktion, har genomförts. Samarbetet om

utvecklingen av den nordiska elhandeln med bl.a.

stamnätsoperatörerna i Norge och Finland har

vidareförts. Det har bl.a. inneburit att Svenska

kraftnät gått in som delägare i den finska

elbörsen EL-EX, och att EL-EX inlett ett

samarbete med den gemensamma norsk- svenska

elbörsen Nord Pool ASA. Vidare har en

överenskommelse ingåtts med det finska

stamnätsbolaget Fin-grid om successivt

minskade gränstariffer vid överföring på

förbindelserna mellan Sverige och Finland.

Behov av ytterligare harmonisering av

regelverken har identifierats i ett gemensamt

projekt inom den nordiska elbranschen.

Ett 80-tal tillståndsärenden enligt ellagen och

rörledningslagen har prövats, i vissa fall av

regeringen. Regeringen har bl.a. beviljat

nätkoncession för linje för en

likströmsförbindelse mellan Sverige och Polen.

Riksdagen har beslutat om dels ett takpris på

timregistrerande mätutrustning med dess

installation (prop. 1996/97:85, bet.

1996/97:NU11, rskr. 1996/97:266), dels en ny

ellag (prop. 1996/97:136, bet. 1997/98:NU3,

rskr. 1996/97:27).

En översyn av systemet med

leveranskoncessioner inleddes sommaren 1998

genom uppdrag till en särskild utredare (dir.

1998:37 och tilläggsdirektiv 1998:82). I

uppdraget ingår bl.a. att överväga behovet av ett

fortsatt skydd för elkunder med låg förbrukning

och för den småskaliga elproduktionen. Vidare

ingår att med förtur överväga ett undantag för

elkunder med låg förbrukning från kravet på

timvis mätning.

Vidare tillkallades en särskild utredare

sommaren 1998 med uppdrag att se över den

lagstiftning som reglerar handel, transporter och

distribution av naturgas och annan rörbunden

energi (dir. 1998:41). Översynen görs mot

bakgrund av bl.a. genomförandet av EG:s

naturgasdirektiv.

1991 års energipolitiska program

Vissa insatser inom ramen för 1991 års

energipolitiska program redovisas under

motsvarande verksamhet på anslagsnivå. När det

gäller forskning och utveckling görs den

huvudsakliga redovisningen av 1991 års program

på utgiftsområdesnivå och 1997 års program på

anslagsnivå.

1997 års energipolitiska program

Åtgärder på kort sikt

Åtgärder på kort sikt inom ramen för 1997 års

energipolitiska program omfattar bidrag för att

minska elanvändning, bidrag till investeringar i

elproduktion från förnybara energikällor samt

åtgärder för effektivare energianvändning.

Statens energimyndighet har t.o.m. slutet av juni

1998 beviljat bidrag för 115 vindkraftsaggregat

med en beräknad årsproduktion på 0,17 TWh el

och en total effekt på drygt 75 MW. Två

anläggningar för produktion av

biobränslebaserad kraftvärme med en

sammanlagd eleffekt på 24 MW har beviljats

bidrag. Inga beslut har fattats rörande bidrag till

investering i småskalig vattenkraft har ännu inte

fattats.

Åtgärder på lång sikt

Åtgärder på lång sikt inom ramen för 1997 års

energipolitiska program omfattar stöd till

energiforskning samt utveckling och

demonstration av ny energiteknik. Programmet

skall ses mot bakgrunden av att de statliga

insatserna för utveckling av teknik för

framtidens energisystem förstärks och

koncentreras. Hur verksamheten genomförs och

utvecklas kommer att kunna redovisas först år

1999 eftersom det långsiktiga programmet

trädde i kraft först den 1 januari 1998. De tre

förordningar som styr de aktuella stöden

godkändes av EG-kommissionen under det

första halvåret 1998.

Energipolitiskt motiverade internationella klimat-

insatser

Energipolitiskt motiverade insatser mot

klimatförändringar innefattar ett program för

energieffektiviseringsåtgärder m.m. i bl.a.

Östeuropa. Närings- och teknikutveckingsverket

(NUTEK) har tidigare ansvarat för

administrationen av programmet som sedan

januari 1998 drivs av Energimyndigheten. Sedan

verksamheten inleddes har t.o.m. november 1997

66 projekt initierats varav 55 var färdigställda

Flertalet projekt avser konvertering av

värmepannor till biobränsledrift. Fletalet projekt

har genomförts i Estland och Lettland.

Avsikten med programmet är att vinna

erfarenheter av åtgärder mot klimatförändringar

inför ett system med s.k. gemensamt

genomförande inom ramen för

klimatkonventionen och att delta i pilotfasen för

sådana insatser. Med gemensamt genomförande

avses en bilateral eller multilateral

överenskommelse enligt vilken länder med höga

kostnader för åtgärder mot utsläpp investerar i

länder med låga åtgärdskostnader i gengäld. De

länder som investerar erhåller i någon form av

kreditering att kvitta mot egna utsläpp.

I december 1997 fattade klimatkonventionens

parter beslut om det s.k. Kyotoprotokollet.

Inom ramen för EU:s gemensamma åtagande har

Sverige godtagit men ännu inte ratificerat

protokollet. Protokollet innehåller artiklar om

gemensamt genomförande.

Diskussioner och förhandlingar om regler och

riktlinjer för gemensamt genomförande pågår

alltjämt.

6.3.3 Effekterna av de statliga insatserna

Effektiva energimarknader

Under verksamhetsåret 1997 har

nätmyndighetens ställning som

tillsynsmyndighet befästs. Myndighetens

ansvarsområde har tydliggjorts bl.a. genom

lagtillämpning och informationsinsatser.

Tillsynsarbetet har effektiviserats i enlighet med

den strategi som utarbetats inom myndigheten

och de ändringar i tillsynsbestämmel-serna som

1997 års ellag medför. Vidare har förutsättningar

skapats för ett effektivt myndighets-arbete

genom nya metoder för bestämning av

effektiviseringskrav.

Tillsyn och prövning har under år 1997

medfört förelägganden till tre företag om att

sänka sina nättariffer motsvarande sammanlagt

ca 138 miljoner kronor. Tre företag har förelagts

att justera sina nättariffer då dessa visat för stor

ökning för vissa kundkategorier. Ytterligare ett

antal företag har utan tillsynsmyndighetens

ingripande sänkt sina nättariffer med mer än en

procent. Ett tiotal företag har förelagts att

upphöra med tariffer som utformats på osaklig

grund.

Den tillsyn som Statens energimyndighet

genomfört år 1998 över vissa

leveranskoncessionärer har bidragit till att flera

av dessa genomfört eller aviserat sänkningar av

sina elpriser, särskilt till kunder med låg

elförbrukning.

Genom det takpris på timregistrerande

mätutrustning som infördes den 1 juli 1997 har

möjligheterna att delta i handeln med el ökat för

elkunder med låg förbrukning, exempelvis

konsumenter med eluppvärmda villor och

kunder med jordbruks- eller annan

näringsverksamhet. Konkurrensen om dessa

kundkategorier ökar nu med sänkta elpriser som

följd. En ökad möjlighet för elkunder med låg

elförbrukning att byta elleverantör genom ett

undantag från kravet på timvis mätning kan

medföra en ytterligare prispress också för övriga

kunder med låg elförbrukning. Denna fråga

övervägs i översynen av

leveranskoncessionssystemet.

Det utredningsarbete som genomförts av bl.a.

nätmyndigheten har resulterat i vissa förslag till

lagändringar beträffande bl.a. straffavgift vid

försenad eller felaktig årsrapport för

nätverksamhet och tariffutjämning vid

samredovisning av nätområden. Arbetet har

också påvisat ytterligare utredningsbehov, bl.a.

beträffande åtgärder för att förhindra s.k.

korssubventionering på elmarknaden,

åstadkomma tariffutjämning mellan glesbygds-

och tätortskunder och rationalisering av

nätverksamhet.

I enlighet med 1997 års energipolitiska

riktlinjer beträffande utbyggnad av

energisektorns infrastruktur i Östersjöregionen

har regeringen beviljat Svenska kraftnät

koncession för den s.k. Polenkabeln, en

likströmsförbindelse mellan Sverige och Polen.

Polenkabeln skapar förutsättningar för

ekonomiskt och miljömässigt fördelaktig

sammankoppling av det nordiska och polska

elsystemet

Svenska kraftnäts samarbete med stamnäts-

operatörerna i Norge och Finland har underlättat

elhandeln mellan länderna och skapat

förutsättningar för en ytterligare fördjupning av

samarbetet bl.a. beträffande elbörser och

gemensamma tarifferingsprinciper. Initiala

problem med den s.k. balansavräkningen har

hanterats. Genom upphandlingen av en

störningsreserv skapas stabilitet och

förutsägbarhet beträffande tillgång och pris på

denna reserv.

Den översyn som inletts av systemet med

leveranskoncessioner ger underlag för lagförslag

rörande dels ett framtida skydd för kunder med

låg elförbrukning, dels utformningen av stöd till

småskalig, förnybar elproduktion.

För närvarande bereds inom Regeringskansliet

frågan om hur väl kravet uppfylls på ömsesidigt

tillträde till elmarknaden, s.k. reciprocitet. Den

pågående uppföljningen av EG:s

elmarknadsdirektiv behandlar behovet av

ytterligare harmoniseringsåtgärder på elområdet,

bl.a. beträffande miljö- och elhandelsregler.

Europeiska kommissionen arbetar med ett

förslag till direktiv om stöd till förnybar

elproduktion på den inre marknaden för el.

Den utredning som initierats när det gäller

regler för naturgas och annan rörbunden energi

kommer att ge underlag för ett genomförande av

EG:s gasmarknadsdirektiv i svensk lagstiftning.

1991 års energipolitiska program

Viss kompletterande resultatinformation från

1991 års energipolitiska program redovisas under

motsvarande verksamhet på anslagsnivå. Nedan

redovisas viss resultatinformation om forskning,

utveckling och demonstration av ny

energiteknik.

Sammantaget beslutades om program och

projekt för totalt 361,3 miljoner kronor år 1997

med finansiering från energiforskningsanslaget

och energiteknikfonden. Under år 1997 invigdes

ett biobränslebaserat kraftvärmeverk i Skellefteå.

Kraftvärmeverket är integrerat med en

pellettfabrik för biobränslen vilken förväntas öka

konkurrenskraften för den aktuella tekniken.

Det aktuella projektet initierades inom det

program som inrättades för att utveckla ny

teknik för elproduktion med biobränsle inom

ramen för 1991 års energipolitiska

överenskommelse.

 1997 års energipolitiska program

Generellt sett är det ännu för tidigt att uttala sig

om övergripande effekter av verksamheten inom

1997 års energipolitiska program. Den

redovisning som görs, i huvudsak på anslagsnivå,

fokuseras därför på prestationerna hittills under

år 1998.

Åtgärder på kort sikt

Det finns en stor efterfrågan på bidrag för att

minska elanvändningen. När det gäller bidrag till

investeringar i elproduktion från förnybara

energikällor kan konstateras att det finns en

efterfrågan som relativt väl motsvarar anvisade

medel till biobränsleeldade kraftvärmeverk.

Utvecklingen i inkommande ansökningar tyder

på en växande efterfrågan på stöd till

vindkraftverk.

Fram till slutet av april 1998 hade ansökningar

om bidrag för konvertering till fjärrvärme av

totalt 15 000 lägenheter inkommit till

länsstyrelserna. Antalet ansökningar om bidrag

för konvertering till individuell bränsleeldning

och eleffektminskande åtgärder är 6 800

respektive 19 000. Statens energimyndighet och

Boverket har beräknat att hittills beviljade bidrag

kan leda till en minskning av den årliga

elanvändningen för uppvärmning med 111 GWh.

Kostnaden varierar mellan de olika åtgärderna.

Regeringen anförde i propositionen 1996/97:84

att det finns ett behov av att minska kostnaden

framför allt för konvertering av direktverkande

el till annat distributionssystem. Denna slutsats

kvarstår.

Åtgärder på lång sikt

Redovisning av prestationer rörande

energiforskning samt utveckling och

demonstration av ny energiteknik inom 1997 års

program görs på anslagsnivå. Nedan följer en

övergripande beskrivning.

Det långsiktiga programmet startade den 1 ja-

nuari 1998 och skall genomföras under en

sjuårsperiod. Stödet till energiforskning används

främst till satsningar vid högskolor och

universitet, men också internationellt

energiforskningssamarbete och

kompetensutveckling.

Ett nära och aktivt samarbete mellan staten

och näringslivet är nödvändigt för att de statliga

insatserna skall ge långsiktigt uthålliga resultat.

Sådant aktivt samarbete bedrivs dels inom ramen

för branschgemensam forskning och utveckling

dels genom att energiföretag och tillverkande

industri kan utveckla och demonstrera ny

miljövänligare och effektivare energiteknik med

reducerad risk.

Energiteknikstödet används för

programverksamhet t.ex branschgemensam

forskning, teknikutveckling och demonstration.

Introduktion av ny energiteknik används för att

reducera de risker som uppkommer när oprövad

teknik skall installeras för första gången.

Graden av samfinansiering indikerar hur

samarbetet mellan staten och näringslivet

utvecklas. Under första halvåret 1998 beslutades

sammantaget om program och projekt om totalt

465 miljoner kronor med finansiering från det

långsiktiga energiprogrammet.

Samfinansieringen uppgår till sammantaget 475

miljoner kronor.

Särskild vikt har lagts vid kvalitetssäkring.

Verksamhetens kvalitet upprätthålls och

utvecklas genom att särskilda referens- och

styrgrupper inrättas som följer och utvärderar

projekt och program.

Energipolitiskt motiverade internationella klimat-

insatser

Under perioden 1993-97 har myndighetens

insatser enligt redovisade beräkningar uppgivits

motsvara en bruttominskning av utsläppen av

koldioxid på 340 000 ton per år jämfört med

situationen innan insatserna gjordes.

Denna reduktion har skett till en beräknad

genomsnittlig total investeringskostnad på 66

öre per reducerat kg koldioxid per år varav de

svenska insatserna (exklusive lån) motsvarar 15

öre per kg. Även om de reduktionsvolymer

Sverige vid en tillämpning av ett gemensamt

genomförande skulle kunna räkna sig till godo

skulle bli mindre än den ovan angivna

bruttovolymen pekar uppskattningarna på att

insatser av detta slag ofta är kostnadseffektiva

alternativ till åtgärder för att minska utsläppen i

Sverige.

Uppföljning och utvärdering av de energipolitiska

programmen

Närings- och handelsdepartementet har tillsatt

en arbetsgrupp för att utforma en plan för

utvärdering av de energipolitiska programmen.

Arbetsgruppen skall redovisa sitt uppdrag den 1

januari 1999. Regeringen avser att återkomma till

riksdagen med en redovisning av den slutliga

utvärderingsplanen. I samband med

utvärderingsplanen kommer regeringen även att

redovisas en uppföljning av hur Statens

energimyndighets organisation fungerat under

myndighetens första verksamhetsår.

6.3.4 Regeringens slutsatser

Regeringen bedömer att verksamheten har

förutsättningar att bedrivas ändamålsenligt.

6.4 Skatteavvikelser

Förutom de stöd till ett visst utgiftsområde som

redovisas via anslag på statsbudgetens utgiftssida

förekommer även stöd på statsbudgetens

inkomstsida i form av olika särregler i

skattelagstiftningen. Dessa stöd brukar kallas

saldopåverkande skatteavvikelser. Det handlar

om avvikelser från en enhetlig beskattning, t.ex.

att en viss grupp omfattas av en skattelättnad i

förhållande till en enhetlig norm, vilket kan

uppfattas som en skatteförmån.

Skatteavvikelser kan också innebära ett

"överuttag" av skatt och betecknas då

skattesanktion. I det fallet handlar det inte om

ett stöd till ett visst utgiftsområde utan om

motsatsen. Inom energiområdet förekommer

skattesanktioner när det gäller beskattning av

vattenkraftverk och el från kärnkraftverk.

Det förekommer många särbestämmelser

avseende punktskatter på energi. Endast en

mindre del av det belopp på drygt 30 miljarder

kronor som dessa skatteavvikelser innebär

hänför sig dock till utgiftsområde Energi.

Skatteavvikelser för industrin och

växthusnäringen redovisas under utgiftområde

24 Näringsliv och för transportområdet under

utgiftsområde 22 Kommunikationer. Vidare

redovisas skatteavvikelser till följd av reducerad

energiskatt på el i vissa kommuner i Norrland

och Bergslagen under utgiftsområde 19 Regional

utjämning och utveckling och skattebefrielse för

biobränslen under utgiftsområde 20. Allmän

miljö- och naturvård.

Nedan redovisas skatteavvikelser som är att

hänföra till utgiftsområde 21 Energi.

Tabell 2.4 Skatteavvikelser netto, miljarder kronor

1998

1999

Kärnkraftsanläggning

0,01

0,01

Energiskatt på el för gas-

värme- vatten- och

elförsörjning

0,19

0,18

Differentierat skatteuttag

på fossila bränslen

3,99

4,09

Halvt avdrag för energi-

skatt på bränsle i

kraftvärmen

0,17

0,17

Energiskatt på bränsle

som åtgår för produktion

av el

0,56

0,95

Koldioxidskatt på bränsle

som åtgår för produktion

av el

0,50

0,87

Särskild skatt på el från

kärnkraftverk

-1,54

-1,50

Fastighetsskatt på

markvärdet av

elproduktionsenheter

-1,15

-0,26

Summa

2,73

4,52

Summan i tabell 2.4 är ett netto av förmåner, dvs.

positiva avvikelser, och sanktioner, dvs. negativa

avvikelser. Det högsta beloppet rör

skatteförmåner som beror på skillnader i

skattesatser för energiskatt på el och fossila

bränslen. Skatteförmåner som är att hänföra till

produktion av el med fossila bränslen varierar

från år till år beroende bland annat på tillgången

på vatten för elproduktion. Nedan görs en kort

förklaring till skatteavvikelserna.

Skatteförmåner

Kärnkraftsanläggning

Företag som driver en kärnkraftsanläggning får

avdrag för belopp som i räkenskaperna sätts av

för framtida hantering av utbränt kärnbränsle.

Denna regel gäller även företag som mot

förskottsbetalning åtagit sig att svara för

hantering av nämnda slag. Skatteeffekten utgörs

av ränteeffekten på den skattelättnad som det

omedelbara avdraget medför.

Energiskatt på el för gas,- värme,- vatten- och

elförsörjning

Normen för energiskatt på el uppgår till 15,2 öre

per kWh, vilket är den skattesats som betalas av

de flesta förbrukare utanför industrin och

växthusnäringen. Inom gas-, värme,- vatten- och

elförsörjningen betalas 12,9 öre per kWh utom i

Norrbottens, Västerbottens och Jämtlands län

samt Sollefteå, Ånge, Örnsköldsviks, Malung,
[REDACTED_EFTERNAMN], Orsa, Älvdalen, Ljusdals och Torsby

kommuner där skattesatsen är 9,6 öre per kWh.

Den 1 juli 1998 infördes speciella bestämmelser

för el som förbrukas i elpannor som ingår i en

anläggning vars effekt överstiger 2 MW. För

perioden den 1 november den 31 mars utgör

skatten i sådana pannor 15,2 öre per kWh utom i

de nämnda kommunerna där den är 11,9 öre per

kWh.

Differentierat skatteuttag på fossila bränslen

Energiskatten på bränslen utgår med ett bestämt

belopp per vikt- eller volymenhet. Skattesatserna

är inte proportionella mot energiinnehållet.

Skatteavvikelserna beräknas som skillnaden

mellan skattesatserna för de olika energislagen

och normalskattesatsen för el. För år 1998 är

skatteavvikelsen för gasol 14,1 öre per kWh, för

naturgas 13,0 öre per kWh, för kol 11,0 öre per

kWh, för tung eldningsolja 8,3 öre per kWh samt

för villaolja 7,7 öre per kWh.

Halvt avdrag för energiskatt på bränsle i

kraftvärmeanläggningar

För bränsle som förbrukas för samtidig produk-

tion av värme och skattepliktig el i en

kraftvärmeanläggning medges avdrag för halva

energi-skatten.

Skatt på bränsle som åtgår för produktion av el

Bränslen som används som insatsvaror för

produktion av el är befriade från energi- och

koldioxidskatt. Därmed undviks

dubbelbeskattning eftersom el beskattas i

konsumtionsledet.

Skattesanktioner

Särskild skatt på el från kärnkraftverk

För el som produceras i kärnkraftverk utgår en

särskild skatt som år 1998 uppgår till 2,2 öre per

kWh. Skatten kan likställas med en extra

inkomstskatt som lagts på vissa företag.

Fastighetsskatt på markvärdet av

elproduktionsenheter

Den 1 januari 1997 ersattes den tidigare

produktionsskatten på el som produceras i

vattenkraftverk av en fastighetsskatt på

anläggningarnas markvärde. Den 1 januari 1998

sänktes fastighetsskatten på vattenkraftverk från

3,42 procent till 2,21 procent. I juni 1998 beslöt

riksdagen i enlighet med förslagen i

vårpropositionen att fastighetsskatten på

markvärdet av vattenkraftverk fr.o.m. den 1

januari 1999 skulle sänkas med 1,71

procentenheter. Kvar blir en fastighetsskatt på

0,5 procent, vilket svarar mot den skatt som

utgår på industrifastigheter, inklusive

elproduktionsenheter.

6.5 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Vo A2

0

145

145

113

115

117

Vo B3

310

1 840

895

1 568

1 325

1 598

Totalt

för UO

310

1 9854

1 040

1 681

1 440

1 715

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Avser verksamhetsområdet A Statliga myndigheter och verk.

3 Avser verksamhetsområdet B Omställning och utveckling av

energisystemet.

4 Exklusive anslaget A2 Kostnader för bildandet av en ny energimyndighet

och anslaget B11 ersättning för avveckling av en reaktor i

Barsebäcksverket, som inte tas upp på statsbudget efter 1998.

7 Statliga myndigheter och verk

7.1 Omfattning

Till verksamhetsområdet hör Statens

energimyndighet och Affärsverket svenska

kraftnät.

Statens energimyndighet

Statens energimyndighet inrättades den 1 januari

1998 för att tydliggöra och förstärka

myndighetsfunktionen inom energiområdet.

Myndigheten ansvarar för merparten av

myndighetsfunktionerna på energiområdet. I

myndighetens ansvar ingår

myndighetsuppgifterna inom tillförsel- och

distributionsområdet, energiberedskapen och

den kommunala energiplaneringen samt

myndighetsuppgifter med anknytning till

naturresursplanering. Statens energimyndighet är

nätmyndighet enligt ellagen. Myndigheten skall

bevaka energimarknadernas och energisystemets

utveckling och analysera sambanden mellan

energiteknik, miljö och ekonomisk tillväxt. Den

ansvarar för planeringsunderlaget inom området

och för att kunskaperna om energisystemet

utvecklas genom prognoser, systemstudier,

utvärderingar och analyser.

Den ökade internationaliseringen och

medlemskapet i EU ställer särskilda krav på

myndighetens planerings- och

utredningsverksamhet. Myndigheten skall

bevaka regelsystemet för energiområdet,

analysera utvecklingen och initiera nödvändiga

förändringar av reglerna. Den skall följa upp

effekterna av de samlade energipolitiska

åtgärderna och utarbeta underlag för

utvärderingar av de energipolitiska programmen

och för beslut om nödvändiga ändringar och

kompletteringar av åtgärderna. Inom sitt

verksamhetsområde skall myndigheten följa den

internationella utvecklingen och stödja det

svenska deltagandet i det internationella

samarbetet. Myndigheten skall svara för det

underlag som behövs för Sveriges medverkan i

det internationella samarbetet på energiområdet.

Ett långsiktigt program för forskning,

utveckling och demonstration av ekologiskt och

ekonomiskt uthållig energiteknik är en central

del av energipolitiken. Statens energimyndighet

ansvarar för att utforma och genomföra

programmet. Den skall främja den långsiktiga

utvecklingen av energisystemet genom att stödja

marknadsintroduktion av ny och miljövänlig

energiteknik. Upphandlingen av energieffektiv

teknik skall samordnas med annan verksamhet

för energieffektivisering. Statens

energimyndighet har ett samordnande ansvar för

informationen på energiområdet. En viktig

uppgift är att sammanställa och sprida

information om energimarknaderna,

energisystemet och om sambanden mellan

energi, miljö och ekonomisk tillväxt.

Myndigheten har särskilt sektorsansvar för

arbetet med ekologiskt uthållig utveckling inom

energiområdet och skall integrera miljöfrågorna

på ett aktivt sätt i verksamheten. Med hänsyn till

de energipolitiska målen skall vid fullföljandet av

sektorsansvaret hänsyn också tas till behovet av

en ekonomiskt, socialt och kulturellt hållbar

utveckling. Ett viktigt område är klimatfrågorna

vilket motiverar insatser från myndigheten såväl

internationellt som nationellt. Myndigheten har

huvudansvaret för att verkställa merparten av de

energipolitiska programmen och ett

samordningsansvar för omställningsåtgärderna.

Den kommer att följa programmens

genomförande genom att ta fram resultat och

metoder och underlag för utvärdering av

åtgärderna och redovisning av effekterna.

Affärsverket svenska kraftnät

Affärsverket svenska kraftnät (Svenska kraftnät)

driver och förvaltar det svenska stamnätet och de

statligt ägda utlandsförbindelserna (prop.

1990/91:87, bet. 1990/91:NU38, rskr.

1990/91:318). Svenska kraftnät är enligt

förordningen (1994:1806) om systemansvaret

för elektrisk ström sedan den 1 januari 1995 sy-

stemansvarig myndighet enligt ellagen

(1997:857). Svenska kraftnät skall enligt

riksdagens riktlinjer ansvara för driften av

stamnätet, den löpande momentana elbalansen

och det svenska kraftsystemets övergripande

driftsäkerhet.

Svenska kraftnät ansvarar vidare för

delfunktionen Elförsörjning inom funktionen

Energiförsörjning inom den civila delen av

totalförsvaret (prop.1996/97:4, bet.

1996/97:FöU1, rskr. 1996/97:112). Svenska

kraftnät är enligt elberedskapslagen sedan den

1 juli 1997 elberedskapsmyndighet (1997:288),

(prop 1996/97:86, bet. 1996/97:FöU6, rskr.

1996/97:204).

Svenska kraftnät har vidare det centrala

myndighetsansvaret för dammsäkerheten.

Verksamheten vid Svenska kraftnät finansieras

genom intäkterna från verkets affärsverksamhet,

med undantag för elberedskapsverksamheten

som finansieras med anslag på statsbudgeten

(utg.omr. 6).

Verksamheten år 1997

Svenska kraftnäts verksamhet med systemansvar

och balansansvar samt integration av den

nordiska elmarknaden redovisas i avsnitt 2.

Verksamheten med elberedskap redovisas inom

utg.omr. 6.

Affärsverkskoncernen svenska kraftnäts

omsättning uppgick år 1997 till 2 772 miljoner

kronor jämfört med 2 279 miljoner kronor år

1996. 2 584 miljoner kronor utgjordes av nät-

och systemintäkter, och 69 miljoner kronor av

tele- och informationssystemintäkter. 85

miljoner kronor utgjordes av anslag till

elberedskapsverksamheten. 1997 års resultat

uppgick till 842 miljoner kronor, jämfört med

592 miljoner kronor år 1996. Omsättnings- och

resultatökningen förklaras främst av ökade

intäkter från energiavgifter, vilket i sin tur

förklaras av en högre vattenkraftproduktion än

beräknat. Räntabiliteten på justerat eget kapital

efter skatt uppgick till 14,3 % och soliditeten till

48,9 %. Svenska kraftnät har därmed uppnått de

finansiella mål som regeringen ställt på

koncernen. Under år 1997 har Svenska kraftnät

genom en amortering på 500 miljoner kronor

nedbringat upplåningen i Riksgäldskontoret till

2000 miljoner kronor.

Svenska kraftnäts forskning- och

utvecklingsarbete, som i första hand berdrivs i

delägda bolagen STRI AB och Elforsk AB, är

inriktat på att på sikt effektivisera stamnätet och

utlandsförbindelserna samt anknyt verksamhet.

Kostnaderna i verksamheten uppgick till ca 13

miljoner kronor.

Investeringarna i affärsverkskoncernen har

under år 1997 uppgått till totalt 589 miljoner

kronor. Av detta belopp stod affärsverket för

279 miljoner kronor och SwePol Link AB för

310 miljoner kronor. Investeringarna i stamnätet

och utlandsförbindelserna uppgick till 167

miljoner kronor. Investeringarna i

optofiberförbindelser uppgick till 75 miljoner

kronor och i tele- och informationssystem till 37

miljoner kronor.

Regeringen beviljade i juli 1997 med stöd av

lagen (1902:71 s.1) innefattande vissa

bestämmelser om elektriska anläggningar (1902

års ellag) Svenska kraftnät koncession för den

s.k. Polenkabeln, en likströmsförbindelse mellan

Sverige och Polen. Svenska kraftnät ansökte

våren 1998 om komplettering av den beviljade

koncessionen i syfte att möjliggöra ett annat mer

miljövänligt tekniskt utförande av

överföringsförbindelsen. Regeringen biföll

genom beslut den 6 augusti 1998 Svenska

kraftnäts ansökan.

Under år 1997 har Svenska kraftnät

tillsammans med Vattenfall AB och det polska

företaget Polish Power Grid Company (PPGC)

bildat SwePol Link AB. Bolagets uppgift är att

bygga, äga, driva och underhålla Polenkabeln.

Bolaget ägs till 51 % av Svenska kraftnät, 48 % av

Vattenfall och 1 % av PPGC. Under år 1997 har

ett flertal avtal rörande Polenkabeln tecknats,

bl.a. ett långsiktigt transiteringsavtal mellan

SwePol Link AB och Vattenfall. I avtalet åtar sig

Vattenfall att täcka SwePol Links kostnader för

Polenkabeln mot att Vattenfall får rätt att

utnyttja kabelns kapacitet. Betalningsåtagandet

och rätten att utnyttja kabelns kapacitet minskas

om SwePol Link AB utnyttjar optioner att

teckna transiteringsavtal med andra parter.

Svenska kraftnät har våren 1998 redovisat ett

uppdrag beträffande ett antal s.k. benchmarking

(referenskontrollstudier) som verket deltar i.

Studierna omfattar ett stort antal nätföretag i

främst Europa och USA och berör flera

områden, bl.a. driftsäkerhet,

underhållskostnader, effektivitet i

driftverksamheten, överföringskostnader och

finansiell nyckeltalsanalys. Av redovisningen

framgår att driftsäkerheten hos det svenska

stamnätet är god jämfört med flertalet företag.

Jämförbarheten påverkas dock starkt av enstaka

störningar. Vad gäller underhållsverksamheten

motsvarar Svenska kraftnäts kostnadsnivå

genomsnittet hos andra studerade företag, trots

att Svenska kraftnät sedan år 1991 har reducerat

dessa kostnader med ca 30 %. Svenska kraftnät

bedömer att en ytterligare

effektiviseringspotential finns inom detta

område. För att ta till vara denna pågår inom

verket en uppbyggnad av kompetens och

resurser för en effektivare styrning och kontroll

av underhållsverksamheten. Driftverksamhetens

kostnadsnivå bedöms som bättre eller i nivå med

genomsnittet av de studerade företagen. En

effektivisering av driftverksamheten genomförs

för närvarande, bl.a. genom en reducering av

antalet driftcentraler och installation av ett nytt

datorsystem för kraftsystemstyrning.

Jämförelser av nyckeltal visar att

överföringskostnaderna på det svenska stamnätet

är lägre än för andra företag för vilka data är

tillgängliga.

Verksamhetens inriktning m.m. åren 1999-2001

Svenska kraftnäts treårsplan

Svenska kraftnät har till regeringen redovisat sin

treårsplan för perioden 1999 2001 på

koncernnivå.

För räntabiliteten gäller för närvarande som

mål att verket skall uppnå en avkastning på

justerat eget kapital, efter schablonmässigt

avdrag för skatt, på nio procent. Svenska kraftnät

föreslår att avkastningskravet sänks till sju

procent från år 1999 för att bättre anpassas till

risken i verksamheten och till den rådande ränte-

och inflationsnivån.

Svenska kraftnät föreslår i övrigt inga

förändringar av de övergripande målen och

verksamhetsmålen för verket.

För driftsäkerheten i det svenska stamnätet

gäller som mål att den bör ligga på en

samhällsekonomiskt rimlig nivå. För att uppfylla

detta mål genomför Svenska kraftnät utbyggnad,

underhåll och drift av stamnätet och

utlandsförbindelserna enligt vedertagna

driftsäkerhetsprinciper.

För kostnadseffektiviteten gäller som mål att

Svenska kraftnäts verksamhet bör vara minst lika

kostnadseffektiv som för jämförbara företag.

Svenska kraftnät anför att arbetet med att

förbättra kostnadseffektiviteten pågår ständigt,

bl.a. genom utvecklingen av verkets

ekonomistyrning. Andra aktiviteter som kan

underlätta arbetet med ökad kostnadseffektivitet

är referenskontroll med jämförbara företag samt

en effektiv upphandling av tjänster.

För forsknings- och utvecklingsinsatserna

gäller att de skall inriktas på metoder och teknik

som kan öka driftsäkerheten, effektiviteten och

miljöanpassningen av det svenska stamnätet.

Samarbetsmöjligheterna med andra företag och

organisationer bör tas tillvara. Detta sker genom

utvecklingsbolagen STRI AB och ELFORSK

AB, i vilka Svenska kraftnät äger 25 %. Visst

samarbete sker även direkt med bl.a. det norska

nätföretaget Statnett SF. Svenska kraftnät

planerar inga förändringar av inriktning eller

omfattning av FoU-insatserna.

Svenska kraftnät skall medverka i utvecklingen

av det nordiska samarbetet inom

elförsörjningsområdet. Svenska kraftnät avser att

medverka i ytterligare integration av den

nordiska elhandeln och verka för harmonisering

mellan de nordiska länderna av bl.a. reglerna för

systemansvar och balanstjänst, nättariffer och

flaskhalshantering.

Investerings- och finansieringsplan

Svenska kraftnäts förslag till investerings- och

finansieringsplan för åren 1999 2001 för

affärsverkskoncernen bygger på verkets

långsiktiga investeringsplanering för stamnätet

inklusive utlandsförbindelserna. De planerade

investe-ringarna inom affärsverkskoncernen

under pe-rioden beräknas beloppsmässigt till ca

3 156 miljoner kronor. Planen omfattar dels

investeringar i stamnätet och utrustning för

telekommunikation (inklusive optofibrer) om ca

1 510 miljoner kronor, dels investeringen i

Polen-kabeln om ca 1 646 miljoner kronor.

Investeringarna i stamnätet avser enligt

förslaget dels åtgärder i befintliga anläggningar

(s.k. reinvesteringar) om sammanlagt ca 620

miljoner kronor, dels nyinvesteringar om

sammanlagt ca 890 miljoner kronor.

Reinvesteringarna syftar i första hand till att

bibehålla driftsäkerheten och

överföringskapaciteten i elsystemet och till att

uppfylla gällande säkerhetskrav i befintliga

anläggningar. Enligt Svenska kraftnät ökar

förnyelsebehovet under de kommande åren till

följd av en stigande åldersstruktur i

anläggningarna i det svenska stamnätet.

Investerings- och finansieringsplanen omfattar

åtgärder i stamnätet till följd av avvecklingen av

kärnkraftsreaktorerna i Barsebäck. Dessa

investeringar, beräknas uppgå till sammanlagt

360 miljoner kronor, varav 350 miljoner kronor

utfaller under perioden 1999 till 2001.

Koncernens investeringar i telekommunikationer

och informationssystem beräknas till ca 150

miljoner kronor och i optoförbindelser till ca 110

miljoner kronor.

Kostnaderna för åtgärder i Svenska kraftnäts

anläggningar, system och verksamhet för att

upprätthålla elförsörjningen vid höjd beredskap

beräknas till ca 20 miljoner kronor för år 1999.

Åtgärderna inriktas på bl.a. tryggare

telekommunikationer, förbättrad

reparationsförmåga och tillträdesskydd.

Svenska kraftnät bedömer att det inom

affärsverket inte uppkommer något ytterligare

lånebe

hov under perioden 1999 2000. Affärsverkets

investeringsverksamhet föreslås finansieras med

egna medel. Investeringarna i Polenkabeln, som

är avsedda att genomföras i dotterbolaget SwePol

Link AB, planeras att finansieras dels genom

extern upplåning om ca 1 578 miljoner kronor,

dels delägarlån om sammanlagt ca 680 miljoner

kronor. Svenska kraftnäts andel av delägarlånen

beräknas till ca 347 miljoner kronor.

Svenska kraftnät föreslår en oförändrad ram

på 2 000 miljoner kronor för affärsverkets

upplåning i och utanför Riksgäldskontoret.

Svenska kraftnät föreslår inga förändringar av det

nuvarande soliditetsmålet på lägst 38 %.

En sammanfattande investerings- och

finansieringsplan för Affärsverket svenska

kraftnät budgetåren 1999 - 2001 ges i tabellen

3.1.

3.1Investerings- och finansieringsplan

Miljoner kronor

Total kostnad

Anskaffat

t.o.m. 1997

Prognos

1998

Budget

1999

Beräknat

2000

Beräknat

2001

Investeringar exkl. Polenlänken

297

408

450

540

520

Polenlänken

310

810

1578

68

Summa investeringar

Amortering av externa lån

500

-

-

-

-

Egen finansiering - använt till

delägarlån till SwePol Link

-

351

-

-

-

Egen finansiering - övrig

-

780

410

450

608

5201

Extern upplåning, SwePol Link

-

309

457

1578

-

-

Summa finansiering

-

589

1 218

2 028

608

520

1 Varav 68 miljoner kr egen finansiering inom SwePol Link AB

Avgiftsinkomster för helt avgiftsfinansierade

verksamheter

Avgiftsinkomster för Affärsverket svenska

kraftnät avgiftsfinansierade verksamhet prog-

nosticeras för åren 1999 2001 i tabellen 3.2.

Tabell 3.2 Avgiftsinkomster

Miljoner kronor

1997

 1998

 1999

2000

2001

2 686

2 114

2 065

2 363

2 554

Beräknade inleveranser från affärsverk

Av Svenska kraftnäts delårsrapport för första

halvåret 1998 framgår att 1998 års resultat

bedöms understiga det gällande

avkastningskravet på nio procent på justerat eget

kapital. Det prog-nosticerade resultatet är 501

miljoner kronor. Detta förklaras av att intäkterna

i stamnätsverksamheten är lägre än beräknat

beroende på dels lägre energipriser, dels en

minskad överföring på stamnätet och

utlandsförbindelserna än vad som förutsattes vid

budgeteringstillfället. Vid en antagen nivå på

utdelning och skattemotsvarighet på 50 % av

årets resultat innebär det en inleverans till

statsbudgeten år 1999 på 250,5 miljoner kronor.

Svenska kraftnäts verksamhetsplan för åren

1999 2001 innebär ett budgeterat resultat på

456, 470 respektive 487 miljoner kronor vid ett

avkastningskrav på sju procent av justerat eget

kapital. Aktuellt års utdelning inlevereras

nästkommande verksamhetsår.

Det beräknade resultatet samt utdelningen

och skattemotsvarigheten från Affärsverket

svenska kraftnät under budgetåren 1999 2001

givet prognosen för år 1998, givet ett

avkastningskrav på sju procent och givet ett

utdelningskrav på 65 % fr.o.m. år 1999 redovisas

i tabell nedan.

Tabell 3.3 Beräknade inleveranser

Miljoner kronor

Utfall

Prognos

Beräknat

Beräknat

Beräknat

1997

1998

1999

2000

2001

Årets

resultat

842

501

456

470

487

Utdelning

och

skattemots

varighet 1

421

250,5

296

305

316

1 Inlevereras nästföljande år

Övriga bemyndiganden

Svenska kraftnät hemställer i verksamhetsplanen

att verket även fortsättningsvis skall bemyndigas

att dels bilda aktiebolag med ett aktiekapital om

högst 10 miljoner kronor, dels inom en

sammanlagd ram om 10 miljoner kronor besluta

om förvärv av aktier och andelar i bolag samt om

avyttring av aktier och andelar i bolag i vilka

Svenska kraftnät förvaltar statens aktier och

andelar.

Regeringens överväganden

Regeringen konstaterar att Riksrevisionsverket

inte har haft några invändningar i

revisionsberättelsen över Svenska kraftnäts

årsredovisning för år 1997. Regeringen bedömer

att verksamheten vid Svenska kraftnät har

bedrivits i enlighet med de mål och den

inriktning som verket ålagts. Regeringen har

fastställt årsredovisningen och beslutat

resultatdisposition med utdelning och

skattemotsvarighet.

Regeringen bedömer att Svenska kraftnät på

ett affärsmässigt sätt förvaltat och drivit

stamnätet med de statligt ägda

utlandsförbindelserna, samt fullgjort sin uppgift

beträffande systemansvar, balansavräkning,

FoU-verksamhet och integration av den

nordiska elmarknaden. Samarbetet med andra

nordiska stamnätsoperatörer bör framhållas som

särskilt viktigt för utvecklingen av en

konkurrensutsatt och integrerad nordisk

elmarknad. Verksamhetsmålen har därmed

uppnåtts.

Erfarenheterna från referenskontrollstudierna

visar att det torde finnas utrymme för ytterligare

effektiviseringar av verksamheten, bl.a. på

underhållssidan. Det arbete som pågår inom

Svenska kraftnät bedöms ge goda förutsättningar

för en sådan effektivisering.

När det gäller FoU inom området

kraftöverföring har det historiskt sett bedrivits

ett nära samarbete mellan Vattenfall,

högskoleväsendet och svenska företag. Detta

samarbete vidareförs genom Svenska kraftnät.

Regeringen avser att uppdra åt Svenska kraftnät

att redovisa en strategi för den framtida FoU-

verksamheten med syfte att säkra ett fortsatt

effektivt samarbete mellan forskarsamhället och

näringslivet.

Svenska kraftnät skall enligt sin instruktion

bl.a. förvalta, driva och utveckla ett miljöanpassat

kraftöverföringssystem. Regeringen har erfarit

att affärsverket utvecklat en miljöstrategi för

verksamheten.

Investerings- och finansieringsplan samt

beredskapsåtgärder

Regeringens förslag: Den av Affärsverket svenska

kraftnät föreslagna nu redovisade investerings-

och finansieringsplanen för treårsperioden 1999

 2001 samt omfattning och inriktning på

verkets beredskapsåtgärder bör godkännas som

en inriktning för treårsperioden 1999 2001.

Regeringen har inget att erinra mot de

överväganden och förslag om verksamhetens mål

och inriktning som presenteras i Svenska

kraftnäts treårsplan. Regeringen har i enlighet

med Svenska kraftnäts förslag sommaren 1998

beslutat att avkastningskravet på

Affärsverkskoncernen den 1 januari 1999 sänks

till sju procent på justerat eget kapital efter skatt.

Samtidigt beslutades att ett krav på utdelning och

skattemotsvarighet på 65 % av årets resultatet

skall gälla som riktlinje för affärsverkskoncernen.

Regeringen anser att den nu redovisade

investerings- och finansieringsplanen för Svenska

kraftnäts verksamhetsområde för treårsperioden

1999 2001 samt omfattning och inriktning av

verkets beredskapsåtgärder bör godkännas.

Investeringsverksamheten inom Svenska kraftnät

kan planeras med relativt god framförhållning.

Tidsmässiga förskjutningar som påverkar

investeringsnivåerna de enskilda åren kan dock

förekomma. Beträffande investeringsramen

förordar regeringen därför att riksdagen nu

godkänner inriktningen för treårsperioden.

Finansiella befogenheter

Regeringens förslag: Regeringen bör bemyndigas

att dels teckna borgen för och lämna

kreditgarantier till bolag, i vilka Svenska kraftnät

förvaltar statens aktier och andelar, inom ett

sammanlagt belopp om 1 500 miljoner kronor,

dels inom en total ram om 135 miljoner kronor

besluta i frågor som rör förvärv av aktier eller

bildande av bolag inom Svenska kraftnäts

verksamhetsområde. Regeringen bör vidare

bemyndigas att låta Svenska kraftnät ta upp lån i

och utanför Riksgäldskontoret inom

sammanlagd ram om 2 000 miljoner kronor samt

dels låta Svenska kraftnät placera likvida medel i

och utanför Riksgäldskontoret, dels ge Svenska

kraftnät rätt att besluta om förvärv och avyttring

av aktier och bildande av bolag inom en

sammanlagd ram av högst 10 miljoner kronor.

Regeringen har riksdagens bemyndigande att

teckna borgen för och lämna kreditgarantier till

bolag, i vilka Svenska kraftnät förvaltar statens

aktier och andelar, intill ett sammanlagt belopp

om 1 500 miljoner kronor (prop. 1997/98:1,

utg.omr 21, bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:133). Nivån är beräknad utifrån

förutsättningen att Svenska kraftnät skall lämna

borgen eller kreditgarantier till bolaget för

SwePolLink AB. Regeringen föreslår att detta

bemyndigande kvarstår oförändrat under år

1999.

Regeringen har av riksdagen bemyndigats att

inom en total ram om 135 miljoner kronor

besluta i frågor som rör förvärv av aktier eller

bildande av bolag inom Svenska kraftnäts

verksamhetsområde. Regeringen föreslår att

detta bemyndigande kvarstår oförändrat under år

1999.

Regeringen föreslår att Svenska kraftnät under

år 1999 får rätt att ta upp lån i och utanför

Riksgäldskontoret inom en sammanlagd ram om

2 000 miljoner kronor, vilket motsvarar nivån på

den nuvarande upplåningen i Riksgäldskontoret.

Regeringen har av riksdagen bemyndigats att

ge Svenska kraftnät rätt att besluta om förvärv

och avyttring av aktier och bildande av bolag

inom en ram av högst 10 miljoner kronor.

Regeringen föreslår att detta bemyndigande

kvarstår oförändrat under år 1999.

Vad gäller placering av likvida medel föreslår

regeringen att riksdagen bemyndigar regeringen

att under år 1999 låta Svenska kraftnät placera

likvida medel i och utanför Riksgäldskontoret i

enlighet med nu gällande ordning.

7.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997 1

Anslag

1998 1 2

Utgifts-

prognos

19981

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

145,2

145,2

113,4

115,5

117,3

1 Se avsnitt 3.4 Anslag.

2 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Resultatbedömning

7.3 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte lämnat några

invändningar i revisionsberättelsen för

Affärsverket svenska kraftnät, eller framfört

andra principiellt viktiga synpunkter på

verksamhets-området.

7.4 Anslag

A1 Statens energimyndighet:

Förvaltningskostnader

Tabell 3.4

Tusental kronor

1998

Anslag

145 191

1

Utgifts-

prognos

145 191

1999

Förslag

113 434

2000

Beräknat

115 481

2

2001

Beräknat

117 253

3

1 Varav 7 150 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998.

2 Motsvarar 113 434 tkr i 1999 års prisnivå

3Motsvarar 113 434 tkr i 1999 års prisnivå

Statens energimyndighet bildades den 1 januari

1998. Myndighetens ansvar och

myndighetsuppgifter beskrivs under 3.1.

Energimyndigheten ansvarar helt eller delvis för

förvaltningen av följande anslag på 1998 års

statsbudget som ingår i programmet för en

omställning till ett ekologiskt och ekonomiskt

uthålligt energisystem.

B1 Bidrag för att minska elanvändningen

B2 Bidrag till investeringar i elproduktion från

förnybara energikällor

B3 Åtgärder för effektivare energianvändning

B4 Energiforskning

B5 Energiteknikstöd

B6 Introduktion av ny energiteknik

B7 Energipolitiskt

Under år 1997 administrerades verksamheten

inom ramen för NUTEK. På tilläggsbudget för

1997 anvisades 30 miljoner kronor till

ramanslaget A7 Kostnader för bildandet av en ny

energimyndighet. Budgetåret 1998 anvisades 25

miljoner kronor till ramanslaget A2 Kostnader

för bildandet av en ny energimyndighet.

Anslagssparandet från 1997 års anslag har

överförts till 1998 års anslag A2 Kostnader för

bildandet av en ny energimyndihet. Belastningen

på anslaget A2 kommer enligt pronos att bli 34,9

miljoner kronor under år 1998, detta belopp är

inte inkluderat i ovanstående tabell. Fr.o.m.

budgetåret 1999 förs detta anslag inte upp på

statsbudgeten.

Regeringens överväganden

I budgetpropositionen för 1998 har redogjorts

för finansieringen av anslaget A1 Statens

energimyndighet: Förvaltningskostnader. Det

som sagts om finansieringen ligger fast. När det

gäller anslagsnivån för år 1998 har en justering

gjorts för budgetåret 1998, som redogjordes för i

regeringens ekonomiska vårproposition (prop.

1997/98:150).

För anslagsnivåerna åren 1999 2001 föreslår

regeringen en justering. Enligt gjorda

överenskommelser skall sammanlagt 30 miljoner

kronor föras över från sakanslagen till Statens

energimyndighets förvaltningsanslag. Det

innebär att 20 miljoner kronor förs över från B4

Energiforskning och 10 miljoner kronor förs

över från B6 Introduktion av ny energiteknik.

De preliminärt beräknade anslagsnivåerna för

år 1999 som anges i budgetpropositionen för

1998 överensstämmer inte med detta. Därför

skall anslagsnivåerna för år 1999 korrigeras för

anslaget B4 Energiforskning och anslaget A1

Statens energimyndighet enligt tabell nedan.

I budgetpropositionen för år 1998 meddelade

regeringen sin avsikt att noga följa upp

förvaltningskostnaderna för att tillse att anslaget

i största möjliga utsträckning långsiktigt kan

användas för programverksamheten. Vidare

konstaterades att för de sakanslag som

myndigheten disponerar till investeringar i ny

elproduktion och energieffektivisering samt till

forsknings- och utvecklingsverksamhet inom det

energi-poltiska programmet är det naturligt att

en mindre del av kvarvarande medel inom ramen

kan användas för programanknuten verksamhet,

som till exempel uppföljning och utvärdering. I

regleringsbrev för år 1998 angav regeringen

högsta belopp för sådana programanknutna

kostnader under sakanslagen. I Statens

energimyndighets delårsrapport finns uppgifter

om utfall och generellt kan konstateras att de

utgifter för programanknuten verksamhet som

myndigheten haft under sakanslagen under

perioden 1 januari till 30 juni 1998 uppgår till

mindre än hälften av de högstabelopp som

regeringen medgivit.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Statens energimyndighet kan utföra viss

avgiftsfinansierad analysverksamhet på uppdrag

från externa beställare. Myndigheten disponerar

avgiftsinkomsterna. En budget för dessa

avgiftsinkomster under anslag för budgetåren

1999 2001 redovisas i tabellen nedan.

Tabell 3.5 Avgiftsinkomster under anslag

Tusental kronor

1997

1998

1999

2000

2001

220

250

250

250

250

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

145 1911

Engångsvis anslagsökning på

tilläggsbudget 1998

-7 150 2

Nivåsänkning enligt plan

-27 000

Överföring från anslaget

B4 Energiforskning 3

10 000

Återföring till anslaget

B4 Energiforskning

-10 000

Pris- och löneomräkning

2 393

Förslag 1999

113 434

1 Inklusive engångsvis ökning på tilläggsbudget våren 1998.

2 Överföring av 7 150 tkr från anslag A1 NUTEK: Förvaltningskostnader under

utgiftsområde 24

Näringsliv engångsvis budgetåret 1998 på tilläggsbudget skall inte påverka

beräkningen av

förslag 1999.

3 Denna överföring ingick i det beräknade beloppet för 1999 som redovisades i

budgetpropositionen för 1998.

Regeringen bedömer att verksamheten har

förutsättningar att bedrivas ändamålsenligt.

8 Omställning och utveckling av

energisystemet

8.1 Omfattning

Omfattning och ändamål sammanfaller med vad

som redan angetts för hela utgiftsområdet.

8.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

19971

Anslag

1998 2

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

310

1 841

895

1 568

1 325

1 598

1Inkluderar utfall för 1997 års verksamhetsområden A Omställning och

utveckling av energisystemet och B Energiforskning.

2 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

8.3 Resultatbedömning

(Se 2.3.3)

8.4 Anslag

B1 Bidrag för att minska

elanvändning

Tabell 4.1

Tusental kronor

1998

Anslag

290 000

Utgifts-

prognos

260 000

1999

Förslag

355 000

2000

Beräknat

305 000

2001

Beräknat

395 000

Anslaget disponeras för stöd enligt förordningen

(1997:635) om statligt bidrag till vissa

investeringar för att minska elanvändningen i

bostäder och vissa lokaler samt förordningen

(1997:634) om statligt bidrag till investering för

ombyggnad och anslutning av eluppvärmda

byggnader till fjärrvärme. Stöd lämnas i form av

bidrag.

Boverket är ansvarigt för stöd enligt

förordningen om statligt bidrag till vissa

investeringar för att minska elanvändningen i

bostäder och vissa lokaler. Länsstyrelserna har

ansvar för att administrera stödet.

Statens energimyndighet ansvarar för stöd

enligt förordningen om statligt bidrag till

investering för ombyggnad och anslutning av

eluppvärmda byggnader till fjärrvärme.

Länsstyrel-serna har ansvar för att administrera

stödet.

Förutom bidrag för konvertering av

fastigheter till fjärrvärme ges stöd för utbyggnad

av fjärrvärmenätet. Förordningen för detta stöd

har anmälts till Europeiska kommissionen för

granskning av förordningens förenlighet med

statsstödsreglerna.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände år 1997 (prop. 1996/97:84,

1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett flerårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår bidrag till

vissa investeringar för att minska elanvändningen

i bostäder och vissa lokaler samt ombyggnad och

anslutning av eluppvärmda byggnader till

fjärrvärme. Riksdagen godkände hösten 1997

(prop. 1997/98:1, bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:133) ekonomiska ramar för anslaget om

sammantaget 1 650 miljoner kronor för perioden

1998 2002.

Fjärrvärme

Målet är att under en femårsperiod minska den

årliga elanvändningen med 1,5 TWh genom

konvertering till fjärrvärme. Intresset för

bidraget är stort. En förutsättning för att nå

målet är dock att kostnaden för att konvertera

minskar.

Eleffektminskande åtgärder samt konvertering till

individuell bränsleeldning

Intresset för bidragen är stort. Syftet med dessa

bidrag är att stimulera till åtgärder i områden där

det inte är ekonomiskt rimligt att ansluta till

fjärrvärme.

Resultatinformation

Tabell 4.2 Sammanställning över ärenden 1 jan - 30 april

1998

Åtgärd

Inkomna

ärenden

(Antal

lägenheter)

Beviljade

bidrag

(Antal

lägenheter

)

Summa

beviljade

bidrag(Miljone

r kronor)

Anslagna

medel

1998

(Miljoner

kronor)

Konverte-

ring till

fjärrvärme

15 000

3 500

30

100

Konverte-

ring till

individuell

bränsle-

eldning

6 830

2 556

52

140

Eleffekt-

minskande

åtgärder

19 021

4 572

43

50

Summa

40 851

10 628

125

290

Fjärrvärme

Inkomna ansökningar till länsstyrelserna som

ännu inte har behandlats vad gäller

fjärrvärmeanslutning omfattar nästan 230

miljoner kronor (t.o.m. april 1998).

Energimyndigheten har i två omgångar under

1998 fördelat 90 miljoner kronor till

länstyrelserna. I den andra omgången som

fördelades i juni 1998 tog myndigheten hänsyn

till dels skillnad i efterfrågan mellan länen och

dels vilken typ av bostäder som ansökningarna

avser. Län med många ärenden avseende småhus

har prioriterats.

Konvertering av direktelvärmda småhus

prioriteras av flertalet länsstyrelser. Av beslutat

stöd har 43 procent (av antalet lägenheter) avsett

småhus medan 57 procent (av antalet lägenheter)

avsett flerbostadshus.

Under perioden fram till den 31 maj 1998 har

länsstyrelserna beslutat om ärenden motsvarande

ca 30 miljoner kronor. Statens energimyndighet

har uppskattat att hittills beviljade bidrag kan

leda till en minskning av den årliga

elanvändningen för uppvärmning med ca 50

GWh från och med innevarande år. Hittills

inkomna ansökningar om bidrag för anslutning

till fjärrvärme omfattar ca 260 miljoner kronor

och har av Statens energimyndighet beräknats

kunna leda till en minskning av den årliga

elanvändningen med 250 GWh.

Av den totala kostnaden för konvertering har i

genomsnitt 33 procent täckts av bidrag.

Kostnaden för konvertering per hus har sedan

stödet infördes minskat med i storleksordningen

10 15 % per hus. Om målet med bidraget skall

kunna nås måste dock kostnaden sänkas

yterligare.

Regeringen har den 17 juni 1998 genom

ändring av regleringsbrev beslutat om

beställningsbemyndigande för Statens

energimyndighet omfattande 225 miljoner

kronor för år 1998.

Konvertering till individuell bränsleeldning

Inkomna ansökningar till länsstyrelserna som

ännu inte har behandlats vad gäller konvertering

till individuell bränsleeldning omfattar nästan

110 miljoner kronor (t.o.m. april 1998).

Boverket har hittills fördelat 121 miljoner kronor

till länsstyrelserna. Med utgångspunkt från

hittillsvarande ärendeström har Boverket

uppskattat det totala medelsbehovet under 1998

till 150 miljoner kronor.

Det genomsnittliga bidraget per lägenhet är

för småhusärenden 19 620 kr. För flerbostadshus

och lokaler är det genomsnittliga bidraget per

ärende 56 750 kr.

Av de ärenden där bidrag beviljats utgör

konvertering från direktverkande el 83 procent.

Den vanligaste boendetypen som beviljats medel

är egnahem, 96 procent. De vanligaste typerna av

uppvärmningsform både bland ansökningar och

bland beviljade bidrag är ved-, flis- eller

pelletpanna samt värmepump.

Boverket har uppskattat att hittills beviljade

bidrag kan leda till en minskning av den årliga

elanvändningen för uppvärmning med 46 GWh.

Regeringen har den 17 juni 1998 genom

ändring av regleringsbrev beslutat om

beställningsbemyndigande för Boverket

omfattande 30 miljoner kronor för konvertering

till individuell bränsleeldning.

Eleffektminskande åtgärder

Det totala behovet av medel för de ärenden som

ännu inte behandlats uppgår till ca 137 miljoner

kronor. Av de ärenden där bidrag har beviljats

utgörs 73 procent direktverkande elvärme. Den

vanligaste bostadstypen där bidrag beviljats är

egnahem. Den vanligaste åtgärden både vad

gäller antal ansökningar och beviljade bidrag är

effektvakt i kombination med kompletterande

värmekälla.

Det genomsnittliga bidraget per ansökan är

9 440 kr och per lägenhet ca 9 390 kr.

Boverket har uppskattat att hittills beviljade

bidrag kan leda till en minskning av den årliga

elanvändningen för uppvärmning med 15 GWh

medan åtgärderna enligt Boverkets uppskattning

kan leda till en minskning av effektbehovet med

13 MW. När det gäller effekten motsvarar den

angivna minskningen skillnaden mellan effekten

motsvarande huvudsäkringen före bidrag och

huvudsäkring efter bidrag. Av det följer att den

beräknade effektminskningen kan skilja sig högst

väsentligt från verklig minskning av effekten.

Regeringen har den 17 juni 1998 genom

ändring av regleringsbrev beslutat om

beställningsbemyndigande för Boverket

omfattande 100 miljoner kronor för

eleffektminskande åtgärder.

Beställningsbemyndiganden

Regeringen bör få möjlighet att göra åtaganden

även efter det aktuella budgetåret och fördela

åtaganden över femårsperioden enligt

nedanstående tabell. Riksdagen bör bemyndiga

regeringen att besluta om sådana åtaganden.

Högsta belopp enligt tabell 4.3

Tabell 4.3 Bemyndiganden

Tusental kronor

1998

prognos

1999

beräknat

2000

beräknat

2001-

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

110 000

-

-

Nya förpliktelser

370 000

480 000

-

-

Infriade förpliktelser*

-260 000

-290 000

-300 000

-

Utestående förpliktelser vid årets slut

110 000

300 000

-

-

-

355 000

300 000

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslaget 1998

290 000

Ökning enligt det

energipolitiska beslutet1

110 000

Omfördelning över tid

-45 000

Förslag 1999

355 000

1 Avser beräknat anslagsbelopp i budgetpropositionen för 1998

Som regeringen tidigare påpekat finns det ett

behov av att sänka kostnaden för konvertering

från direktverkande el till annat

distributionssystem för värmen om det skall vara

möjligt att nå det av riksdag och regering

uppsatta målet. Åtgärden har betydelse både vid

anslutning till fjärrvärme och övergång till annan

uppvärmningsform som t.ex. värmepump eller

panna. För att sänka kostnaden krävs ett

utvecklingsarbete. Statens energimyndighet

samfinansierar tillsammans med branschen

projekt i sådant syfte. För att ytterligare sänka

kostnaden för fjärrvärmeanslutning är det också

viktigt att rimliga förutsättningar ges för stöden

till utbyggnad av fjärrvärmenäten. Regeringen

gör mot denna bakgrund bedömningen att en

omfördelning av ramanslaget över tidsperioden

1999 2002 bör göras. Regeringen föreslår att en

större del av anslaget skall användas under den

senare delen av perioden, jämfört med de

anslagsbelopp som beräknades i

budgetpropositionen för 1998. Det innebär att

anslagsbeloppen under år 1999 och 2000 minskas

med 45 miljoner kronor för vart och ett av åren

jämfört med de beräknade beloppen i

budgetpropositionen för 1998, för att sedan ökas

med 45 miljoner kronor för vart och ett av åren

2001 och 2002.

B2 Bidrag till investeringar i

elproduktion från förnybara

energikällor

Tabell 4.5

Tusental kronor

1997

Utfall

248

1

Anslags-

sparande

79 752

1998

Anslag

215 000

Utgifts-

prognos

103 163

1999

Förslag

135 000

2000

Beräknat

135 000

2001

Beräknat

260 000

1Detta avser utfallet på det på tilläggsbudget för 1997 uppförda

ramanslaget A 5 Bidrag till investeringar i elproduktion från förnybara

energislag.

Anslaget disponeras för bidrag till vissa

investeringar inom energiområdet. Stödet lämnas

i form av bidrag till investeringar i

biobränslebaserad kraftvärme, vindkraftverk och

småskalig vattenkraft samt för utveckling och

provning av ett upphandlingsförfarande för ny

teknik för elproduktion med förnybara

energislag. Investeringarna i småskalig

vattenkraft torde i huvudsak komma att gälla

utnyttjande av redan befintliga regleringar samt

förbättrad turbinteknik.

Förordningen (1998:22) om statligt stöd till

vissa investeringar inom energiområdet trädde i

kraft den 15 februari 1998. I förordningen finns

bestämmelser om stöd till investeringar i

biobränslebaserad kraftvärme, vindkraftverk och

småskalig vattenkraft.

Ett förslag till förordning om upphandling av

ny elproduktionsteknik har anmälts till

Europeiska kommissionen för granskning enligt

statsstödsreglerna.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände år 1997 (prop.

1996/97:84, 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett flerårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår bidrag till

investeringar i biobränslebaserad kraftvärme,

vindkraft och småskalig vattenkraft samt för

utveckling av ett upphandlingsförfarande för ny

teknik för elproduktion med förnybara

energislag. Riksdagen godkände hösten 1997

(prop. 1997/98:1, utg.omr. 21, bet.

1997/98:NU2, rskr. 1997/98:133) ekonomiska

ramar för anslaget om sammantaget 920 miljoner

kronor för perioden 1998 2002.

Budgetåret 1995/96 anvisades 200 miljoner

kronor till tolfte huvudtitelns reservationsanslag

E7 Insatser för ny energiteknik.

Resultatinformation

1991 års energipolitiska program

De investeringsstöd som infördes inom ramen

för 1991 års energipolitiska program för

biobränslebaserad kraftvärme, solvärme och

vindkraft avslutades under år 1996. Det särskilda

program som inrättades för utveckling av ny

teknik för elproduktion med biobränsle

avslutades under år 1997.

Resultatet av stöd till solvärme har tidigare

redovisats till riksdagen (prop. 1996/97:84, bet.

1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272). Något

ytterligare investeringsstöd till solvärme har inte

utbetalats sedan dess och därför behandlas enbart

stödet till vindkraft och biobränsle i detta

sammanhang. Stöd till solenergi behandlas under

anslaget B4 Energiforskning.

Driftdata från vindkraftsprojekten under de

fyra senaste åren framgår i tabell 4.6.

Tabell 4.6 Vindkraft i Sverige under åren 1994-1997

År

1994

1995

1996

1997

Totalinstallerad

effekt( MW)

35

64

105

121

Elproduktion TWh

0,07

0,11

0,14

0,20

Antal verk

157

219

303

334

Tillkommande

verk under året

62

84

31

84

Av tabellen framgår att under perioden har

antalet aggregat mer än fördubblats och den

totala installerade effekten för de svenska

vindkraftverken mer än trefaldigats. Denna

utveckling kan sannolikt till största delen

tillskrivas det statliga programmet.

Under år 1997 har även driftsstatistik för åren

1994/95 1996/97 för biobränslebaserad

kraftvärme inom ramen för 1991 års

energipolitiska program redovisats till

regeringen. Detta visas i tabell 4.7.

Tabell 4.7 Biobränsleeldade kraftvärmeverk 1994-1997

Kraft-

värme

Ång-

turbin

94/95

Gas-

motor

94/95

Kraft-

värme

Ång-

turbin

95/96

Gas-

motor

95/96

Kraft-

värme

Ång-

turbin

96/97

Gas-

motor

96/97

Antal

anläggninga

r

6

11

9

17

13

19

Installerad

eleffekt

125

4

286

12

321

13

Beräknad

elproduktion

(GWh)

597

28

1 122

79

1 294

81

Producerad

el (GWh)

360

24

1 165

61

1 201

66

Producerad

värme (GWh)

1 233

40

3 129

94

3 430

99

Tillgänglig-

het

elproduktion

94

82

95

75

96

80

Av tabellen framgår att den årliga

elproduktionskapaciteten i anläggningarna

uppgår till drygt 1 200 GWh, dvs. 1,2 TWh. Sex

av de sammanlagt 45 projekt som beviljats bidrag

har ännu inte slutredovisats. Dessa förväntas tas i

drift under eldningssäsongen 1997/98. För

flertalet av de 45 projekten har det statliga stödet

inneburit en väsentlig tidigareläggning av

investeringen.

Tekniken är ännu inte helt färdigutvecklad, i

synnerhet vad gäller gasmotorer som drivs med

röt- eller deponigas. Detta har medfört att

tillgängligheten i vissa fall har varit låg för dessa

anläggningar. Däremot visar tabellen att

tillgängligheten nu är mycket god för

konventionella ångturbinanläggningar, vilka i

allmänhet drivs med fasta biobränslen i form av

skogsavfall och sågverksavfall.

1997 års energipolitiska program

Det femåriga omställningsprogram som delvis

inleddes under budgetåret 1997 omfattar

investerings- och teknikupphandlingsstöd för

biobränslebaserad kraftvärme, vindkraft,

småskalig vattenkraft samt konvertering och

anslutning av eluppvärmda villor till

fjärrvärmesystemet och eleffektminskande

åtgärder. Investeringsprogrammen avsågs

huvudsakligen träda i kraft den 1 juli 1997. De

förordningar som reglerar stöden blev dock

godkända av EU-kommissionen utifrån

gemenskapens regler för statsstöd först efter

årsskiftet 1997/98, varför verksamheten ännu

inte givit några omfattande resultat. Den

förordning som styr upphandlingsstödet

granskas för närvarande av kommissionen.

Bidrag till investeringar i biobränslebaserad

kraftvärme

Drygt 20 ansökningar om bidrag har inkommit

till Statens energimyndighet. De ansökta

beloppen uppgår sammanlagt till närmare 1 500

miljoner kronor, vilket är avsevärt högre än det

belopp, 450 miljoner kronor, som har anvisats

för investeringsstödet under den femåriga

programperioden.

Hittills har två anläggningar beviljats bidrag, I

Lycksele skall uppföras en fluidiserad bädd för

skogsavfall och rester från sågverk.

Anläggningen har en eleffekt på 14,2 MW. Den

andra anläggningen, som skall förläggas till Sala-

Heby, har en eleffekt på 9,9 MW och skall eldas

med skogsbränslen, bark och spån.

Bidrag till investeringar i vindkraftverk

Statens energimyndighet har t.o.m. slutet av juni

1998 beviljat bidrag för 115 vindkraftsaggregat

med en total effekt på 75,4 MW och en beräknad

årsproduktion på 0,17 TWh el. Det sammanlagda

beviljade bidragsbeloppet är 101 miljoner

kronor. Ytterligare ansökningar om sammanlagt

ca 25 miljoner kronor behandlas för närvarande

på Energimyndigheten.

Inom ramen för de medel som anvisats för

bidrag till investeringar i elproduktion från

förnybara energikällor finansierar

Energimyndigheten ett antal programanknutna

projekt med syfte att öka möjligheten för

vindkraft att utnyttjas på ett miljöanpassat och

kostnadseffektivt sätt. Exempel på sådana

projekt är vindkraft i harmoni med landskapet,

inventering av områden med riks-intresse för

vindkraft och etablering av vindkraft i områden

av intresse för försvaret.

Bidrag till investeringar i småskaliga

vattenkraftverk

Knappt 20 ansökningar om bidrag har inkommit.

Dessa ansökningar bereds för närvarande på

Energimyndigheten, men något beslut om bidrag

har ännu inte fattats.

Beställningsbemyndiganden

Regeringen bör få möjlighet att göra åtaganden

även efter det aktuella budgetåret och fördela

åtaganden över femårsperioden enligt

nedanstående tabell. Riksdagen bör bemyndiga

regeringen att besluta om sådana åtaganden.

Högsta belopp enligt tabell 4.8.

Tabell 4.4 Bemyndiganden

Tusental kronor

1998

prognos

1999

beräknat

2000

beräknat

2001

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

76 837

-

-

Nya förpliktelser

180 000

673 163

-

-

Infriade förpliktelser*

-103 163

-180 000

-135 000

-435 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

76 837

570 000

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

705 000

570 000

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

215 000

Omfördelning över tid

-80 000

Förslag 1999

135 000

Enligt 1997 års energipolitiska beslut är målet för

bidraget till investeringar i vindkraftverk en ökad

årlig elproduktion från landbaserad vindkraft

med 0,5 TWh inom fem år. Bidraget till

investeringar i småskalig vattenkraft bedömdes

leda till att en ökad årsproduktion om 0,25 TWh

el skulle kunna tillkomma inom fem år. Bidraget

till investeringar i biobränslebaserad kraftvärme

bedömdes medföra en kraftvärmeutbyggnad

motsvarande ca 0,75 TWh el per år.

Regeringen bedömer att verksamheten har

förutsättningar att bedrivas ändamålsenligt.

Regeringen anser att en omfördelning av

ramanslaget över tidsperioden 1999-2002 bör

göras. En större del av anslaget bör användas

under senare delen av perioden. Det innebär att

anslagsbeloppet under vart och ett av åren 1999

och 2000 minskas med 80 miljoner kronor,

jämfört med de beräknade anslagsbelopp som

angavs i budgetpropositionen för 1998, för att

sedan ökas med 80 miljoner kronor under vart

och ett av åren 2001 och 2002. I detta

sammanhang bör nämnas att omfördelningen

inte hindrar myndigheten från att fatta beslut i

bidragsärenden. Genom de

beställningsbemyndiganden som regeringen

föreslår kommer beslut att kunna fattas, även om

utbetalningarna senareläggs.

B3 Åtgärder för effektivare

energianvändning

Tabell 4.9

Tusental kronor

1997

Utfall

3 502

1

Anslags-

sparande

498

1998

Anslag

90 000

Utgifts-

prognos

57 698

1999

Förslag

65 000

2000

Beräknat

65 000

2001

Beräknat

115 000

1 Detta avser det på tilläggsbudget för 1997 uppförda ramanslaget A 6

Provning, märkning och certifiering av energikrävande utrustning.

Anslaget disponeras för åtgärder för en

effektivare energianvändning i enlighet med

riktlinjerna för 1997 års energipolitiska beslut.

Anslaget omfattar teknikupphandling,

information, utbildning, provning, märkning och

certifiering samt kommunal energirådgivning.

Statens energimyndighet ansvarar för samtliga

delverksamheter utom provning, märkning och

certifiering som Konsumentverket ansvarar för.

Förordning för teknikupphandling har

anmälts till EG-kommissionen för granskning av

dess förenlighet med statsstödsreglerna.

Budgetåret 1997 anvisades 30 miljoner kronor

till reservationsanslaget A1 Vissa åtgärder för

effektivare användning av energi. På

tilläggsbudget för 1997 anvisades 4 miljoner

kronor till ramanslaget A6 Provning, märkning

och certifiering av energikrävande utrustning.

Anslagssparandet från 1997 års ramanslag A6

Provning, märkning och certifiering av

energikrävande utrustning har överförts till 1998

års ramanslag B3 Åtgärder för effektivare

energianvändning.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände år 1997(prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett flerårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår information

och utbildning, teknikupphandling av

energieffektiv teknik, provning, märkning och

certifiering av energikrävande utrustning samt

kommunal energirådgivning. Riksdagen

godkände hösten 1997 (prop. 1997/98:1,

utg.omr. 21, bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:133) ekonomiska ramar för anslaget om

sammantaget 446 miljoner kronor för perioden

1998 2002.

Resultatinformation

1991 år energipolitiska program

I samband med 1991 års energipolitiska riktlinjer

anslogs medel för åtgärder i syfte att stimulera

till en effektivare energianvändning.

Energikommissionen (SOU 1994:40) granskade

bl.a. resultatet av den del av 1991 års

energipolitiska program som omfattade

effektivare energianvändning. Kommissionen

konstaterade att det är svårt att med säkerhet

kvantifiera det totala resultatet av de satsningar

som genomförts inom programmet för

effektivare energianvändning. En slutsats som

framkom genom de utvärderingar som gjordes

var att det finns behov av att ytterligare utveckla

rutiner för resultatmätning och utvärdering av

denna typ av energipolitiska åtgärder. Det är

därvid viktigt att insatser för

energieffektivisering genomförs utifrån ett

systemperspektiv.

Under perioden 1991 1997 genomförde

NUTEK 21 teknikupphandlingar. Av dessa var 9

inom bostadssektorn, 5 inom lokalsektorn, 2

inom transportsektorn och 5 inom

industrisektorn. Resultatet av

teknikupphandlingarna har framför allt varit att

en pågående utveckling har förstärkts och att

introduktion av en viss teknik har tidigarelagts. I

något fall har teknikupphandling lett till att

marknaden förskjutits mot mer energieffektiva

produkter medan i andra fall projekten inte haft

någon påverkan utöver den pågående

teknikutvecklingen. Det är svårt att uppskatta i

vilken omfattning de produkter som varit

föremål för teknikupphandling har spridits på

marknaden.

Enligt riksdagens beslut (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272) om

riktlinjer för energipolitiken skall de tidigare

årens insatser för effektivare energianvändning

fortsätta i delvis nya former. Det nya anslaget

avser åtgärder för effektivare energianvändning

och skall i kombination med ett utvidgat

europeiskt samarbete för energieffektivisering

bidra till att ytterligare minska användningen av

el och öka hushållningen med energi.

1997 års energipolitiska program

Teknikupphandling, information, utbildning

Verksamheten omfattar teknikupphandling,

demonstration och aktiviteter i syfte att sprida

resultat av teknikupphandlingar. Under 1997 har

NUTEK genomfört fem teknikupphandlingar.

Spridning av resultaten har skett genom

trycksaker, press och på mässor. Verksamheten

är sådan att resultaten blir synliga först på längre

sikt.

Teknikupphandlingarna som sådana har ofta

resulterat i produkter med högre

energieffektivitet jämfört med de produkter som

fanns tillgängliga på marknaden före

teknikupphandlingen. Undersökningar visar

också att det finns en trend mot ökad

energieffektivitet hos produkter på marknaden.

Men det är svårt att urskilja betydelsen av

teknikupphandlingarna i förhållande till andra

faktorer. Som framgått ovan finns det ett behov

av att utveckla rutiner för resultatmätning och

utvärdering av denna typ av verksamhet. Statens

energimyndighet har på uppdrag av regeringen

påbörjat ett sådant arbete.

Energimyndigheten har dessutom deltagit i

internationellt samarbete framför allt inom EU.

Provning, märkning, certifiering

En annan viktig del av verksamheten är provning

och märkning. Konsumentverket, som ansvarar

för provning och märkning har under år 1997

genomfört provningar av 13 typer av produkter.

Provningarna har omfattat både

energiförbrukning och andra kvalitetsaspekter.

Konsumentverket har också följt upp butikernas

och leverantörernas efterlevnad av den

obligatoriska energimärkningen.

Konsumentverket har spridit

den kunskap som byggts upp inom

verksamheten genom tidskrifter,

informationsblad, deltagande i kurser och

konferenser.

Verksamheten med provning och märkning

har pågått sedan den 1 juli 1997. Även för denna

verksamhet blir effekterna synliga först på längre

sikt. Det är därför inte möjligt att ännu se

resultatet av verksamheten.

Kommunal energirådgivning

Fler än 250 kommuner har sökt bidrag för 1998.

Av inkomna ansökningar framgår att flertalet av

kommunerna samverkar i syfte att få största

möjliga nytta av bidraget.

Beställningsbemyndiganden

Regeringen bör få möjlighet att göra åtaganden

även efter det aktuella budgetåret och fördela

åtaganden över femårsperioden enligt

nedanstående tabell. Riksdagen bör bemyndiga

regeringen att besluta om sådana åtaganden.

Högsta belopp enligt tabell 4.10.

Tabell 4.10 Bemyndiganden

Tusental kronor

1999

beräknat

2000

beräknat

2001-

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

7 330

-

-

Nya förpliktelser

102 000

-

Infriade förpliktelser*

-88 000

-10 330

-11 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

 21 330

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

21 400

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslaget 1998

90 000

Omfördelning över tid.

25 000

Förslag 1999

65 000

Regeringen bedömer att det finns

förutsättningar att bedriva en ändamålsenlig

verksamhet

Regeringen anser att en omfördelning av

ramanslaget över tidsperioden 1999 2002 bör

göras. En större del av anslaget bör användas

under senare del av perioden. Det innebär att

anslagsbeloppet under vart och ett av åren 1999

och 2000 minskas med 25 miljoner kronor,

jämfört med de beräknade anslagsbelopp som

angavs i budgetpropositionen för 1998, för att

sedan öka med 25 miljoner kronor under var och

ett av åren 2001 och 2002. I detta sammanhang

bör nämnas att omfördelningen inte hindrar

myndigheten från att fatta beslut i

bidragsärenden. Genom de

beställningsbemyndiganden som regeringen

föreslår kommer beslut att kunna fattas även om

utbetalningarna senareläggs.

B4 Energiforskning

Tabell 4.11

Tusental kronor

1997

Utfall

211 917

Anslags-

sparande

216 068

1998

Anslag

320 000

Utgifts-

prognos

289 000

1999

Förslag

398 056

2000

Beräknat

404 950

2001

Beräknat

412 519

Anslaget disponeras för bidrag till stöd för

forskning och utveckling på energiområdet.

Naturvetenskapliga Forskningsrådet,

Teknikvetenskapliga Forskningsrådet,

Byggforskningsrådet,

Kommunikationsforskningsberedningen och

Statens energimyndighet disponerar delar av

anslaget. Statens energimyndighet ansvarar för

redovisningen av den verksamhet som

finansieras över anslaget. Förordningen

(1998:222) om stöd till energiforskning trädde i

kraft den 15 ju ni 1998. I förordningen finns

bestämmelser om stöd till energiforskning i

enlighet med 1997 års energipolitiska beslut.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände år 1997 (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett sjuårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår stöd till

energiforskning, forskning om energisystemet,

forskningsamarbete med länderna i

Östersjöregionen och etanolproduktion från

skogsråvara. Riksdagen godkände hösten 1997

(prop. 1997/98:1, utg.omr 21, bet. 1997/98:

NU2, rskr. 1997/98:133) ekonomiska ramar för

anslaget om sammantaget 2 700 miljoner kronor

för perioden 1998 2004. Ramen fördelas enligt

följande. 2 210 miljoner kronor avser

energiforskning, 210 miljoner kronor avser

forskning om energisystemet och 70 miljoner

kronor avser forskningsamarbete med länderna i

Östersjöregionen samt 210 miljoner kronor

avser etanolproduktion från skogsråvara.

Resultatinformation

Under år 1997 har totalt 197,2 miljoner kronor

fördelats till energiforskning. Anslaget används i

huvudsak till att finansiera forskning vid

universitet och högskolor. Stöd över anslaget

täcker vanligen 100 % av projektkostnaderna.

Viss medfinansiering från andra statliga

finansiärer och samfinansiering från näringslivet

förekommer dock. Över anslaget finansieras fem

s.k. kompetenscentra. Dessa kompetenscentra

skall bidra till att skapa goda geografiskt

sammanhållna forskningsmiljöer. Bl.a. har ett

särskilt kompetenscentrum för elkraftteknik

inrättats. Detta kompetenscentrum skall

utvärderas år 2000 med avseende på

verksamhetens relevans och inomvetenskapliga

kvalitet .

Stöd till forskning, utveckling och

demonstration rörande bränsleceller och

supraledare finansieras över anslaget.

Verksamheten bedöms bidra till att föra fram

bränsleceller till kommersiella anläggningar i

energisystemet fram emot år 2020.

Verksamhetens relevans och inomvetenskapliga

kvalitet skall utvärderas år 1999. Verksamhet

rörande supraledare syftar till att bygga upp

kunskap om högtemperatursupraledning för nya

framtida elkomponenter.

Över anslaget finansieras ett treårigt

vindkraftsprogram på 46,8 miljoner kronor.

Programmet bedöms bidra till

kunskapsuppbyggnad inför nya satsningar på

bl.a. havsbaserad vindkraft. Programmet

omfattar forskning och utveckling rörande

vindkraftsmeteorologi, aerodynamik,

strukturdynamik, el- och reglerteknik, akustik

samt sociotekniska aspekter.

Stöd till forskning på solcellsområdet är

inriktat på den s.k. tunnfilmstekniken. Insatserna

omfattar inledningsvis grundforskning. Arbetet

bedrivs med utgångspunkten att mer tillämpad

industriell forskning skall bedrivas senare under

programperioden. Insatserna förväntas att på sikt

bidra till att sänka produktionskostnaderna för

solcellsmoduler. Den nya tekniken förutses

innebära att solel ska kunna produceras för 30

40 öre per kWh exklusive lagring.

Forskning om energisystemet

Den arbetsgrupp som Närings- och

handelsdepartementet har tillsatt för att utforma

en plan för utvärdering av det energipolitiska

programmet skall redovisa sitt uppdrag den 1

januari 1999. Utvärderingsplanen är

utgångspunkten för de allmänna

energisystemstudier, det internationella

samarbete och den kompetensutveckling som

skall finansieras över anslaget. En annan

utgångspunkt är den utvärdering av programmet

för allmänna energisystemstudier som Statens

energimyndighet har genomfört under

sommaren år 1998.

Forskningssamarbete med länderna i Östersjö-

regionen

Statens energimyndighet redovisade den 15

september ett program som är inriktat på forsk-

ningsamarbete i närområdet. Verksamheten

avses att bedrivas inom tre delprogram. Ett

nationellt forsknings- och utvecklingsprogram

planeras, inriktat på klimatpolitiska frågor som

t.ex. handel med utsläppsrätter och gemensamt

genomförande. De två övriga delprogrammen

inriktas på ett direkt forskningssamarbete med

länderna i Östersjöregionen. Ett viktigt mål för

dessa delprogram är att medverka till att

forskningskompetens byggs upp inom ett antal

nyckelområden för Sverige och

samarbetsländerna.

Etanolproduktion från skogsråvara

Riksdagen har beslutat om ett forsknings- och

utvecklingsprogram vars övergripande mål är att

under en sjuårsperiod ta fram tekniskt och

ekonomiskt underlag för en ny etanolprocess

baserad på skogsråvara prop. 1996/97:84, bet.

1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272). Inom ramen för

programmet finansieras stöd till grundläggande

forskning och processutveckling på högskolenivå

vid ca tio institutioner med tyngdpunkten vid

Lunds universitet och tekniska högskola. Viktiga

problemområden är såväl förbehandling och

hydrolys av råvara som jäsning,

biproduktsutnyttjande och processteknisk

utveckling.

En förprojekteringsstudie av en

pilotanläggning för att tillverka etanol ur

skogsråvara har initierats vid Energicentrum

Norr, Skellefteå. Vid en pilotanläggning skulle

sådan etanolproduktion kunna studeras och

utvecklas. Kun-skapsuppbyggnaden är

nödvändig för att kunna gå vidare och bygga en

fullskaleanläggning.

Beställningsbemyndiganden

Riksdagen har årligen bemyndigat regeringen att

i samband med stöd till energiforskning göra

åtaganden även efter det akuella budgetåret.

Sådana bemyndiganden behövs även för år 1999

för att möjliggöra kontinuitet och långsiktighet i

forsknings- och utvecklingsarbetet. Riksdagen

bör bemyndiga regeringen att besluta om sådana

åtaganden. Högsta belopp enligt tabell 4.12.

Tabell 4.12 Bemyndiganden

Tusental kronor

1997

utfall

1998

prognos

1999

beräknat

2000

beräknat

2001-

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

79 850

170 697

186 123

-

-

Nya förpliktelser

246 546

304 426

1 117 814

-

-

Infriade förpliktelser*

-155 699

.-289 000

-351 937

-398 056

-553 944

Utestående förpliktelser vid årets slut

170 697

186 123

952 000

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

235 000

870 000

952 000

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

320 000

Överföring till A1 Statens

energimyndighet : Förvaltningskostnader

-10 0001

Återföring från A1 Statens

energimyndighet: Förvaltningskostnader

10 000

Ökning enligt det energipolitiska

beslutet

70 000

Pris- och löneomräkning

8 056

Förslag 1999

398 056

1 Denna överföring var ej inkluderad i det beräknade anslagsbelopp för 1999

som redovisades i budgetpropositionen för 1998

Enligt 1997 års energipolitiska beslut skall

insatserna för forskning och utveckling bidra till

en ekologiskt och ekonomiskt uthållig

samhällsutveckling. Såväl den tillämpade som

den grundläggande energiforskningen skall bidra

till denna utveckling. Den internationella

forskningen skall bevakas för att resultaten skall

kunna utnyttjas nationellt.

I beslutet betonades också vikten av

energisystemforskning och metoder för

datainsamling, analys och prognoser som viktiga

komponenter för en framgångsrik energipolitik.

Ett forsknings- och utvecklingssamarbete

skall inledas med länderna i Östersjöregionen på

energiområdet.

Vidare skall insatserna bidra till att sänka

produktionskostnader för etanol baserad på

cellulosahaltiga råvaror.

Regeringen bedömer att verksamheten har

förutsättningar att bedrivas ändamålsenligt.

B5 Energiteknikstöd

Tabell 4.13.Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Anslag

510 000

1

Utgifts-

prognos

100 000

1999

Förslag

130 000

2000

Beräknat

130 000

2001

Beräknat

130 000

1 Varav 510 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998.

Anslaget disponeras för stöd till utveckling av ny

energiteknik i företag och branscher.

Forskningsinsatser som är strategiska för

teknikutvecklingen skall genomföras i

samverkan mellan staten och näringslivet.

Förordningen (1998:653) om statligt stöd till

energiteknik trädde i kraft den 15 juli 1998. I

förordningen finns bestämmelser om stöd till ny

energiteknik i enlighet med 1997 års

energipolitiska beslut.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände år 1997 (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett sjuårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår stöd till

utveckling av ny energiteknik i företag och

branscher. Riksdagens beslut år 1997 om

energipolitiken och statsbudgeten för budgetåret

1998 innebar en förstärkning av

Energiteknikfonden då en ekonomisk ram för

anslaget om sammantaget 870 miljoner kronor

för perioden 1998 - 2004 godkändes. Utan att på

något sätt ändra inriktning på verksamhetens

omfattning beslutade riksdagen i beslutet om

1998 års ekonomiska proposition (prop.

1997/98:150, bet. 1997/98:FiU27, rskr

1997/98:317) att den från Energiteknikfonden

finansierade verksamheten skall finansieras

direkt över det här aktuella ramanslaget som

disponeras av Statens energimyndighet. Anslaget

bör fortsatt bidra till att främja

konkurrensneutralt samarbete. Det finns ett

behov av att formerna för kunskapsöverföring

mellan forskningssamhället,

energiproducenterna och de företag som

utvecklar energiteknik förstärks och

vidareutvecklas. Bidrag från anslaget bör även i

fortsättningen kunna lämnas med högst 50 % av

kostnaden för investeringar eller

forskningssamarbete. Undantagsvis bör dock

energiforskningsanslaget liksom hittills kunna

kombineras med stöd från det här aktuella

anslaget så att den totala stödnivån blir högre.

Det kan gälla för utveckling av samhällelligt

angelägen teknik där den ekonomiska

drivkraften saknas för företagen på kort sikt.

Resultatinformation

Under år 1997 har totalt 164,1 miljoner kronor

fördelats från energiteknikfonden. Anslaget

används till att finansiera forskning vid

universitet och högskolor, samt tillämpad

branschgemensam forskning vid institut och

företag. En nära samverkan med näringslivet har

eftersträvats och samfinansiering från

näringslivet med 60 % av de totala

programkostnaderna är vanligast

förekommande. Viss medfinansiering från andra

statliga finansiärer förekommer dessutom.

Under det första halvåret 1998 har sammantaget

66,8 miljoner kronor fördelats från

Energiteknikfonden. Sedan fonden avskaffades

och anslaget inrättades i juni 1998 har 12,3

miljoner kronor betalats ut från anslaget.

Stöd till demonstration av bl.a. ny teknik för

överföring av elkraft och nya koncept för

gasturbinsystem finansieras över anslaget. Målet

är att stödet till demonstration på kort sikt skall

bidra till att göra ny teknik med tekniska och

miljömässiga fördelar konkurrenskraftig med

traditionell teknik.

Ett exempel på branschgemensam forskning

som får statligt stöd inom ramen för anslaget är

ett forskningsprogram rörande materialteknik

för termiska processer. Det statliga stödet på

12,3 miljoner kronor under en treårsperiod

motiveras bl.a. av att energianläggningars

prestanda, ekonomi och miljöpåverkan är starkt

materialberoende. Detta är av gemensamt

intresse för kraft-industrin samt material- och

utrustningsindustrin som finansierar 50 % av

programmet.

Beställningsbemyndiganden

För att möjliggöra fortsatt kontinuitet och

långsiktighet i verksamheten är det nödvändigt

att åtaganden kan göras även efter det aktuella

budgetåret. Riksdagen bör fortsatt bemyndiga

regeringen att besluta om sådana åtaganden.

Högsta belopp enligt tabell 4.14.

Tabell 4.14 Bemyndiganden

Tusental kronor

1998

prognos

1999

beräknat

2000

beräknat

2001-

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

146 821

-

-

Nya förpliktelser

246 821

418 179

-

-

Infriade förpliktelser*

-100 000

-230 000

-230 000

-105 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

146 821

335 000

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

360 000

335 000

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

I samband med avvecklingen av

Energiteknikfonden tillfördes anslaget

engångsvis ett belopp som motsvarade

behållningen på fonden. Anslagsnivån för 1999

är enligt den ekonomiska ram som riksdagen

godkände hösten 1997 (prop. 1997/97:1,

utg.omr. 21, Bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:133).

Enligt 1997 års energipolitiska beslut är syftet

att forsknings- och utvecklingsinsatser skall

stödjas som är strategiska för teknikutvecklingen

på energiområdet. Verksamheten innebär en

fortsatt användning och förstärkning av det stöd

som hittills givits för branschgemensam

forskning.

Regeringen bedömer att verksamheten har

förutsättningar att bedrivas ändamålsenligt.

B6 Introduktion av ny energiteknik

Tabell 4.15.Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Anslag

160 000

Utgifts-

prognos

64 000

1999

Förslag

230 000

2000

Beräknat

230 000

2001

Beräknat

230 000

Anslaget disponeras för att främja utvecklingen

av teknik baserad på förnybara energislag och

effektiv energianvändning i industriella processer

i försöks- eller fullskaleanläggningar.

Förordningen (1998:654) om energiteknikbidrag

trädde i kraft den 15 juli 1998. I förordningen

finns be

stämmelser om stöd till ny energiteknik i

enlighet med 1997 års energipolitiska beslut.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände år 1997 (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett sjuårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår stöd till ny

teknik baserad på förnybara energislag och

effektiv energianvändning i industriella processer

i försöks- eller fullskaleanläggningar. Riksdagen

godkände hösten 1997 (prop. 1997/98:1,

utg.omr. 21, bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:133) ekonomiska ramar för anslaget om

sammantaget 1 610 miljoner kronor för perioden

1998 2004.

Resultatinformation

Under året har bl.a. demonstrationsstöd beviljats

för en högspänningsgenerator i Eskilstunas

kraftvärmeverk. Den nya tekniken kommer att

ge högre verkningsgrad, lägre

underhållskostnader och minskad miljöpåverkan.

Beställningsbemyndiganden

För att möjliggöra fortsatt kontinuitet och

långsiktighet i verksamheten är det nödvändigt

att åtaganden kan göras även efter det aktuella

budgetåret. Riksdagen bör fortsatt bemyndiga

regeringen att besluta om sådana åtaganden.

Högsta belopp enligt tabell 4.16.

Tabell 4.16 Bemyndiganden

Tusental kronor

1998

prognos

1999

beräknat

2000

beräknat

2001-

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

95 021

-

-

Nya förpliktelser

159 021

1 204 979

-

-

Infriade förpliktelser*

-64 000

-150 000

-200 000

-950 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

95 021

1 150 000

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

380 000

1 150 000

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Anslagsnivån för anslaget B6 Introduktion av ny

energiteknik för 1999 är enligt den ekonomiska

ram som riksdagen godkände hösten 1997 (prop.

1997/98:1, utg.omr 21, bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:133).

Enligt 1997 års energipolitiska beslut är syftet

med energiteknikbidraget att stödja ny teknik

som med reducerad risk för företagen kan

utvecklas i full skala och demonstreras inför

kommersiell användning. Vidare skall

teknikupphandling kunna utnyttjas inom ramen

för anslaget.

Regeringen bedömer att verksamheten har

förutsättningar att bedrivas ändamålsenligt.

B7 Energipolitiskt motiverade

internationella klimatinsatser

Tabell 4.17

Tusental kronor

1997

Utfall

0

Anslags-

sparande

7000

1998

Anslag

50 000

Utgifts-

prognos

19 400

1999

Förslag

50 000

2000

Beräknat

50 000

2001

Beräknat

50 000

Anslaget disponeras för energipolitiskt

motiverade internationella klimatinsatser. Sådana

insatser ingår som en viktig del i strategin för

minskad klimatpåverkan från energisektorn.

Insatserna skall huvudsakligen avse s.k.

gemensamt genomförande inom ramen för

klimatkonventionen. Med gemensamt

genomförande avses att konventionens parter

med höga åtgärdskostnader för

utsläppsminskningar tillsammans med ett

mottagarland med lägre åtgärdskostnader vidtar

åtgärder i detta land och i gengäld erhåller en

kreditering som kan räknas av mot egna utsläpp

vid uppfyllande av åtaganden att minska eller

begränsa utsläpp av växthusgaser. Budgetåret

1995/96 anvisades 50 miljoner kronor till tolfte

huvudtitelns anslag E11 Åtgärder för

energieffektivisering m.m. i bl.a. Baltikum och

Östeuropa. För år 1997 anvisades 7 miljoner

kronor till anslaget A3 Åtgärder för

energieffektivisering m.m. i bl.a. Baltikum och

Östeuropa. För att möjliggöra kontinuitet i

verksamheten har anslagssparandet från anslaget

1996/97 A3 Åtgärder för energieffektivisering

m.m. i bl.a. Baltikum och Östeuropa överförts

till anslaget B7.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände år 1997 (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett sjuårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår energipolitiskt

motiverade internationella klimatinsatser som en

viktig del i strategin för minskad klimatpåverkan.

Riksdagen godkände hösten 1997 (prop.

1997/98:1, utg.omr. 21, bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:00) ekonomiska ramar för anslaget

uppgående till sammantaget 350 miljoner kronor

för perioden 1998 2004.

Resultatinformation

Under åren 1993 1997 har NUTEK,

genomfört åtgärder för att effektivisera

energianvändning och introducera förnybara

energislag i Baltikum och Östeuropa i syfte att

minska utsläppen av koldioxid och andra klimat-

och miljöpåverkande ämnen från energisystemen

i dessa länder. Sammantaget har regeringen

beviljat 293,4 miljoner kronor för verksamheten

under perioden 1993 1997. Huvuddelen har

använts för långivning till anläggningsägare för

att finansiera investeringar i

uppvärmningssektorn. Under perioden t.o.m.

1997 har programmet omfattat 66 projekt varav

55 är färdigställda och tagna i drift. Hittills under

år 1998 har ytterligare 9 projekt initierats.

Projekten utgörs till antalet huvudsakligen av

pannkonverteringar (39 st) för vilka

investeringarna uppgått till 153 miljoner kronor.

Inom området fjärrvärmedistribution har 12

projekt genomförts till en total investering på

24,3 miljoner kronor och inom

energieffektiviseringsområdet 15 projekt

motsvarande investeringar på 20,5 miljoner

kronor. Den genomsnittliga kostnaden för

utsläppsreduktioner för de svenska insatserna

kan uppskattas till omkring 5 öre per kg

koldioxid (exklusive lån). Även om denna

kostnadsuppskattning är baserad på en

jämförelse med utsläppen innan åtgärder vidtogs

och därför innebär en underskattning av

reduktionskostnaden jämfört med ett realistiskt

referensscenarioframstår, vid en jämförelse med

kostnader för motsvarande åtgärder i Sverige,

insatserna ofta som kostnadseffektiva. De högsta

kostnaderna för att reducera koldioxidutsläpp

återfinns på energieffektiviseringsområdet.

Generellt sett är dock reduktionskostnaderna

väsentligt lägre än vad som är fallet i Sverige. De

flesta projekten har genomförts i Lettland och

Estland.

Under år 1997 har sammanlagt 11 projekt

genomförts i Estland (3) Lettland (4), Litauen

(1) och Ryssland (3). Sammanlagt har dessa

projekt av Energimyndigheten beräknats

motsvara en utsläpps-minskning på ca 50 000 ton

koldioxid. Den totala investeringen per kg

koldioxid uppgår till 1,85 kronor och exklusive

lån till 30 öre per kg.

Syftet med insatserna är att öka kunskapen om

de krav ett system med s.k. gemensamt

genomförande enligt klimatkonventionen ställer

och bidra till att kostnadseffektiva insatser mot

klimatförändringar genomförs. Enligt det

protokoll som klimatkonventionens parter

enades om vid sitt tredje partsmöte i Kyoto i

Japan i december 1997 skall utsläppsminskningar

genom gemensamt genomförande i framtiden

kunna tillgodoräknas Sverige och utgöra del av

uppfyllandet av det svenska åtagandet att

begränsa utsläppen. Ytterligare regler och

metoder för gemensamt genomförande skall

dessförinnan utvecklas. Sammantaget har

Energimyndigheten beräknat att de hittills

genomförda investeringarna gett upphov till en

minskning av utsläppen på 340 000 ton koldioxid

per år jämfört med situationen innan insatserna

genomförts. För gemensamt genomförande är

det emellertid utsläppsreduktionen jämfört med

den vid ett alternativt referensförlopp som är

avgörande för storleken på den

utsläppsförändring man får räkna sig till godo. På

regeringens uppdrag har myndigheten låtit

genomföra en fallstudie, som visar att även om

utsläppsminskningarna i de fall som studerats är

reella så är de till sin omfattning i en jämförelse

med ett alternativt referensförlopp väsentligt

mindre än vad en jämförelse med situationen

före investeringen ger vid handen. Kostnaderna

för utsläppsreduktionen per kg koldioxid är då i

motsvarande mån högre.

Ett viktigt syfte med de svenska insatserna är

att bidra till kunskap om förutsättningar och

kostnadsförhållanden för s.k. gemensamt

genomförande inom ramen för åtaganden under

klimatkonventionen. Det är särskilt viktigt att

belysa möjligheterna att utveckla denna

mekanism till ett internationellt klimatpolitiskt

instrument som är effektivt, tillförlitligt och

rättvist. Insatserna rapporteras därför till klimat-

konventionens sekretariat, som sammanställer

och analyserar uppgifter från konventionens

parter inom ramen för den pågående pilotfasen

för gemensamt genomförande. De många och

relativt små svenska projekten utgör en stor

andel av samtliga inrapporterade projekt. En

utvärdering av de statliga insatserna på

energiområdet har i enlighet med riksdagens

energipolitiska beslut (prop. 1996/97:84, bet.

1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272) genomförts

som belyser dels NUTEKs insatser under

perioden 1993 1997 dels Sidas insatser sedan

1995.

I utvärderingen konstateras att de statliga

svenska insatserna på energi- och klimatområdet

i Östersjöregionen har två syften, nämligen

utvecklingssamarbete med Östeuropa, som

genomförs av Sida, samt pilotinsatser för ett

system för s.k. gemensamt genomförande inom

ramen för ett klimatpolitiskt samarbete, som

genomförs av Energimyndigheten. Det senare

syftet ställer höga krav på mätbarhet och att

insatserna skall innebära utsläppsminskningar

som inte skulle äga rum utan dessa insatser. I

utvärderingen granskas 47 av totalt 70 projekt

genomförda av NUTEK. Dessa projekt

motsvarar ett belopp på 174 miljoner kronor.

Granskningen av Sidas insatser har omfattat 56

projekt, motsvarande ett investeringsbelopp på

194 miljoner kronor. En slutsats av

utvärderingen är att de två myndigheterna till

stor del arbetat på olika administrativa nivåer i

mottagarländerna. I vissa enskilda fall har

myndigheterna varit aktiva på samma områden

med avgränsningsproblem och bristande

komplementaritet som följd. För merparten av

projekten har dock deltagarna på mottagarsidan

haft en klar uppfattning om de skilda direktiv

och målsättningar som respektive myndighet

har. En ytterligare renodling av den

klimatpolitiskt motiverade verksamheten behövs

emellertid. Utredaren föreslår vidare att

myndigheterna skall utöka sitt samarbete.

Beställningsbemyndiganden

Regeringen bör få möjlighet att göra åtaganden

även efter det aktuella budgetåret och fördela

åtaganden över sjuårsperioden enligt nedanstå-

ende tabell. Riksdagen bör bemyndiga

regeringen att besluta om sådana åtaganden.

Högsta beende tabell. Riksdagen bör bemyndiga

regeringen att besluta om sådana åtaganden.

Högsta belopp enligt tabell 4.18.

Tabell 4.18 Beställningsbemyndiganden

Tusental kronor

1999

beräknat

2000

beräknat

2001-

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

10 600

-

-

Nya förpliktelser

52 000

-

-

Infriade förpliktelser*

-39 000

-23 600

-

Utestående förpliktelser vid årets slut

23 600

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

23 600

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Vid klimatkonventionens partsmöte i Kyoto i

december enades konventionens parter om

åtaganden för att begränsa och minska utsläppen

av klimatpåverkande gaser samt öka upptaget av

sänkor. Ett mål motsvarande en total minskning

för de industrialiserade länderna på 5,2 % sattes

upp för perioden 2008 2012. Protokollet

innehåller bestämmelser för gemensamt

genomförande såväl i industrialiserade som

utvecklingsländer. Dessa bestämmelser skall

preciseras under kommande partsmöten. Den nu

pågående pilotfasen för gemensamt

genomförande som inleddes år 1995 tas upp till

beslut beträffande en eventuell fortsättning år

1999.

Mot bakgrund av överenskommelsen i Kyoto,

erfarenheterna under pilotfasen och de

genomförda utvärderingarna av insatser på

energiområdet avser regeringen att nu förändra

inriktningen för de energipolitiskt motiverade

internationella klimatinsatserna. Förändringarna

utgör en anpassning till besluten i

klimatkonventionen. Syftet är också att

ytterligare tydliggöra insatsernas överordnade

klimatpolitiska karaktär. Avsikten är att så långt

möjligt säkerställa att insatserna kan räknas

Sverige till godo som en del av Sveriges åtagande

inom ramen för EUs gemensamma åtagande sig

enligt Kyotoprotokollet. För att uppnå en

förbättrad samordning mellan Sidas och

Energimyndighetens verksamhet inom klimat-

och energiområdet avser regeringen att

tydliggöra myndigheternas verksamhetsmål.

Energimyndigheten bör bl.a. inhämta Sidas

synpunkter när det gäller projektens

strukturmässiga och samhällsekonomiska

konsekvenser för samarbetslandet. Vidare bör

Sida i samråd med Energimyndigheten, där så

befinns lämpligt, överväga att ge sina

investeringsprojekt en utformning som innebär

att en tillkommande utsläppsminskning eller

ökning av upptag av koldioxid uppstår som

annars inte följer av projektet och som kan

utgöra gemensamt genomförande enligt

klimatkonventionen. Sådana additionella

investeringar som av Energimyndigheten kan

täckas av anslagna medel skall ej komma i

konflikt med Sidas utvecklingsmål.

Eftersom Kyotoprotokollet nu öppnar

möjligheterna till gemensamt genomförande bör

verksamheten under anslaget från att ha utgjort

ett svenskt bidrag till pilotfasen i högre grad

inriktas på egentligt gemensamt genomförande

med möjlighet till faktisk kreditering av

uppnådda resultat beträffande

utsläppsförändringar. De höga krav som då ställs

på trovärdighet bör ges en stor vikt vid

projektens utformning och avtal slutas med

mottagarländer. Den klimatpolitiska

målsättningen skall ytterligare förtydligas och

prioriteras. Kostnadseffektiviteten med avseende

på den klimatpolitiska effekten bör jämte övriga

villkor för gemensamt genomförande vara den

viktigaste ledstjärnan vid projektens utformning

och kostnaderna för uppföljning av faktisk

utveckling bör hållas nere samt större projekt

eftersträvas.

Vid Kyotoförhandlingarna definierades

ytterligare en s.k. mekanism för insatser

utomlands, nämligen i utvecklingsländerna:

Clean development mechanism. Insatser, som

uppfyller kraven i det regelverk man nu

förhandlar om för denna mekanism och

begränsar utsläpp eller ökar upptag av

klimatpåverkande gaser, skall enligt protokollet

kunna tillgodoräknas investerarna fr.o.m. år

2000. Det är mot denna bakgrund angeläget att

eftersträva att insatser görs även i

utvecklingsländer.

Sverige deltar sedan ett år tillbaka i arbetet att

tillsammans med andra länder och även företag i

ett projekt initierat av Världsbanken att utveckla

en prototyp för en internationell klimatfond som

avses genomföra investeringsprojekt med syfte

att minska klimatpåverkan i såväl

utvecklingsländer som industriländer. Ett syfte

med fonden är att åstadkomma projekt som kan

ge underlag för tillgodoräknande enligt

bestämmelserna om gemensamt genomförande

respektive Clean development mechanism. Ett

annat syfte är att åstadkomma

kunskapsutveckling rörande de svåra

metodologiska frågor som aktualiseras i dessa

sammanhang. Det är angeläget för Sverige att

fortsätta att delta i detta arbete med sikte på ett

svenskt deltagande i fonden om och när den

inrättas.

För att utreda hur klimatkonventionens ovan

nämnda s.k. flexibla mekanismer samt

internationell handel med överlåtbara

utsläppsrätter kan introduceras i Sverige har

regeringen i vårens proposition om svenska

miljömål (prop. 1997/98 145) aviserat en

expertutredning som skall lämna underlag till

den nyligen tillsatta klimatkommittén.

B8 Täckande av förluster i

anledning av statliga garantier

inom energiområdet

Tabell 4.19

Tusental kronor

1998

Anslag

5 000

Utgifts-

prognos

0

1999

Förslag

5 000

2000

Beräknat

5 000

2001

Beräknat

5 000

Anslaget disponeras för utgifter för förluster i

samband med lånegarantier som har lämnats

enligt förordningen (1981:717) om statlig garanti

för utvinning m.m. av olja, naturgas eller kol och

förordningen (1988:805) om statligt stöd ur

Energiteknikfonden, m.m. Anslaget har t.o.m. år

1995/96 även disponerats för utgifter för

förluster i samband med lånegarantier som har

lämnats enligt förordningen (1983:1107) om

statligt stöd för att ersätta olja m.m.

Ställda garantier enligt förordningen om

statlig garanti för utvinning m.m. av olja,

naturgas eller kol har avvecklats successivt och

avser numera enbart verksamhet inom

naturgasområdet. Dessa garantier är bundna

genom avtal (prop. 1987/88:72, bet.

1987/88:NU16, rskr. 1987/88:120).

Garantiramen uppgår till 1 000 miljoner kronor

(prop. 1991/92:100 bil. 13, bet. 1991/92:NU25,

rskr. 1991/92:271). Den 31 december 1997

uppgick summan av utestående garantier till ca

116 miljoner kronor. Någon avgift för garantin

tas inte ut. Motsvarande belopp belastar i stället

anslaget. Under år 1997 har inga förluster

uppkommit som en följd av infriade garantier

enligt förordningen om statlig garanti för

utvinning m.m. av olja, naturgas eller kol. Varken

garantiavgifter eller återbetalningar av tidigare

infriade statliga garantier har inlevererats under

året.

Lånegarantier enligt förordningen om statligt

stöd ur Energiteknikfonden m.m., får lämnas

intill ett vid varje tidpunkt sammanlagt belopp av

300 miljoner kronor, inräknat lämnade garantier

inom programmet för utveckling och

introduktion av ny energiteknik samt minskat

med ett belopp som motsvarar infriade garantier

i systemet under föregående år (prop.

1987/88:90, bet. 1987/88:NU40, rskr.

1987/88:375). Den 31 december 1996 fanns inga

utestående garantier. Under år 1997 har inga

förluster uppkommit som en följd av infriade

garantier enligt förordningen om statligt stöd ur

Energiteknikfonden m.m. Inga garantiavgifter

har inlevererats.

Återbetalning av tidigare infriade garantier har

inlevererats med ett belopp som uppgår till ca

141 325 kr (inkomsttiteln 4138 Återbetalning av

tidigare infriade statliga garantier).

Regeringens överväganden

Prognosen för anslagsbelastningen visar att inga

garantier beräknas behöva bli infriade under

innevarande budgetår. Beräknade förluster

uppgår till 5 miljoner kronor för vart och ett av

åren 1999, 2000 och 2001.

B9 Åtgärder för el- och

värmeförsörjning i Sydsverige

Tabell 4.20

Tusental kronor

1998

Anslag

200 000

Utgifts-

prognos

2 000

1999

Förslag

200 000

2000

Beräknat

0

2001

Beräknat

0

Anslaget disponeras för åtgärder som stärker el-

och värmeförsörjningen i Sydsverige. Regeringen

beslutade den 26 juni 1997 att inrätta en

delegation med uppgift att utveckla el- och

värmeförsörjningen i Sydsverige.

Delegationen skall redovisa sitt arbete till

regeringen senast den 1 oktober 1999.

Delegationen började sitt arbete hösten 1997

och har i ett första skede ägnat sig åt planering

och kartläggning. Delegationen överlämnade den

15 december 1997 en plan för arbetet samt en

beräkning av kostnader för år 1998.

Ett förslag till förordning om statligt stöd till

energiförsörjningen i Sydsverige har anmälts till

EU-kommissionen. Stödordningen avses träda i

kraft så fort som möjligt år 1998, under

förutsättning av kommissionens godkännande.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände år 1997 (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett flerårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår stöd för

åtgärder för att utveckla energiförsörjningen i

Sydsverige. Regeringen har för detta ändamål

tillkallat en delegation. Riksdagen godkände

hösten 1997 (prop. 1997/98:1, utg.omr. 21, bet.

1997/98: NU2, rskr. 1997/98:00) ekonomiska

ramar för anslaget om sammantaget 400 miljoner

kronor för perioden 1998 1999.

Åtgärder vidtas för att under de närmaste åren

kompensera bortfallet av el från de bägge

reaktorerna i Barsebäck genom effektivare

energianvändning, konvertering samt

hushållning med och tillförsel av el från andra

energikällor. Även om de föreslagna insatserna

innebär en full kompensation med avseende på

energibalansen i landet som helhet, krävs

särskilda åtgärder för att utveckla el- och

värmeförsörjningen i Sydsverige.

Enligt regeringsbeslut den 26 juni 1997 har

Delegationen för Energiförsörjning i Sydsverige

till uppgift att initiera åtgärder som stärker

regionens el- och värmeförsörjning. Åtgärderna

bör kunna gälla såväl energihushållning och

minskad elanvändning som utbyggnad av el- och

värmeproduktion. Delegationen skall bidra med

planerings-och projekteringsstöd och utreda

behovet av investeringar i infrastruktur.

Effektivare energianvändning och en ökad

användning av förnybara energislag är angelägna

mål liksom ett bättre utnyttjande av det

befintliga naturgasnätet.

Resultatinformation

Statens energimyndighet disponerar anslaget för

Delegationens för Energiförsörjning i Sydsverige

räkning. Enligt Energimyndighetens

delårsrapport har denna utbetalat 0,5 miljoner

kronor till delegationen för att täcka

administrativa kostnader intill den 30 juni 1998.

Delegationen för Energiförsörjning i

Sydsverige har överlämnat en redogörelse för

verksamheten under första halvåret 1998. Under

denna period har ett omfattande kontaktnät

byggts upp och kunskaper har på detta sätt

vunnits om pågående forskning vid universitet

och högskolor och om utvecklingsverksamhet

inom det privata näringslivet och hos

myndigheter.

Delegationen skickade i början av januari 1998

ut information om sin verksamhet, inklusive om

möjligheterna att ansöka om ekonomiskt stöd.

Informationen gick ut till ca 140 intressenter av

olika slag, såsom kommuner,

branschorganisationer m.fl. Genom dessa

målgrupper har sedan en mängd andra

intressenter nåtts.

Delegationen har till och med maj månad

behandlat 102 ansökningar om ekonomiskt stöd.

Av dessa arbetar delegationen vidare med 45,

medan beslut om avslag har fattats för de övriga.

Därefter har ytterligare ansökningar inkommit.

En utredning om "Samhälle och energi i det

sydsvenska perspektivet" har påbörjats.

Slutsatser

Förordningen om statligt stöd till

energiförsörjningen i Sydsverige har ännu inte

trätt i kraft. Detta innebär att beslut om att

ekonomiskt stödja utvecklingsarbete endast har

kunnat fattas i undantagsfall.

Genom den informationsverksamhet och de

kontakter som delegationen har tagits har dock

verksamheten att initiera åtgärder som stärker

regionens el- och värmeförsörjning påbörjats. Ett

stort antal projektförslag har lämnats in till

delegationen. Denna har gjort en prelimär

behandling av förslagen och beslutat om vilka

den avser att gå vidare med, under förutsättning

att förordningen godkänns.

Regeringen bedömer att verksamheten har

förutsättningar att bedrivas ändamålsenligt och

föreslår därför inga förändringar i inriktning eller

omfattning.

Ersättning för avveckling av en reaktor i

Barsebäcksverket

Anslaget B11 Ersättning för avveckling av en

reaktor i Barsebäcksverket som fördes upp på

tilläggsbudget för 1998 disponeras av regeringen

för förskott på ersättning fastställd i domstol

eller för utbetalning av ersättning till Sydkraft

AB och eventuella andra parter som en följd av

avtal om slutlig ersättning fastställd i domstol.

Anslaget disponeras av regeringen även under

1999.

Regeringens överväganden

Riksdagen beslutade (prop. 1997/98:150, bet.

1997/98 FiU27, rskr. 1997/98:317) att tillstyrka

det av regeringen föreslagna anslaget B11

Ersättning för avveckling av en reaktor i

Barsebäcksverket samt att bemyndiga regeringen

med anledning av avvecklingen av Barsebäck 1

att, som underlag för slutlig fastställelse i

domstol, träffa och genomföra för staten

bindande avtal med Sydkraft AB och med

eventuella andra parter som kan erfordras i

samband med en överenskommelse om

ersättning i form av pengar eller egendom som

staten direkt eller indirekt förfogar över

Riksdagen beslutade vidare att bemyndiga

regeringen att under budgetåret 1998 enligt 6 §

andra stycket lagen (1996:1059) om

statsbudgeten besluta att anslaget får överskridas

om ett riksdagsbeslut om ökning av

anslagsbeloppet inte hinner inväntas.

I samband med detta beslut har regeringen

redogjort för sina motiv till inrättandet av ett

anslag samt för de förutsättningar som gäller för

förhandlingarna med Barsebäcksverkets ägare.

Regeringsrätten beslutade den 14 maj 1998 om

inhibition av regeringens beslut om stängning av

Barsebäck 1 före den 1 juli 1998. Regeringsrätten

har efter muntlig förhandling den 8 10

september aviserat ett ställningstagande i ärendet

under hösten 1998. Det finns därmed behov för

regeringen att disponera det på tilläggsbudet för

1998 uppförda anslaget B11 Ersättning för

avveckling av en reaktor i Barsebäcksverket även

under 1999 för att möjligöra en frivillig

överenskommelse om ersättning för stängning av

Barsebäck 1.

Riksdagens beslut att bemyndiga regeringen

att som underlag för slutlig fastställelse i

domstol, träffa och genomföra för staten

bindande avtal med Sydkraft AB och eventuella

andra parter som kan erfordras i samband med

ersättning för förluster till följd av avställningen

av Barsebäck 1 är inte tidsbegränsat och gäller

således även under år 1999.

Enligt 6 § andra stycket lagen (1996:1059) om

statsbudgeten får regeringen med riksdagens

bemyndigande besluta att ett ramanslag får

överskridas, om detta är nödvändigt för att i en

verksamhet täcka särskilda utgifter som inte var

kända när anslaget anvisades eller för att ett av

riksdagen beslutat ändamål för anslaget skall

uppfyllas. Ett beslut av regeringen att överskrida

ett ramanslag enligt 6 § andra stycket förutsätter

således ett särskilt bemyndigande av riksdagen.

Det bemyndigande som regeringen fick av

riksdagen i våras avsåg 1998. Ett nytt

bemyndigande behövs därför för 1999.

Om anslaget behöver överskridas avser

regeringen att i första hand i tilläggsbudget eller

särproposition under 1999 återkomma till

riksdagen. Om emellertid ett sådant förfarande

av tidsskäl inte hinns med bör regeringen

bemyndigas besluta om överskridande när de

övriga förutsättningar som anges i 6 § andra

stycket budgetlagen är uppfyllda.

Om bemyndigandet att överskrida

ramanslaget utnyttjas under år 1999 kommer

överskridandet samt dess finansiering ingå i de

utfallsredovisningar som regeringen framöver

skall lämna till riksdagen.

Bemyndigande

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att

under budgetåret 1999 enligt 6 § andra stycket

lagen (1996:1059) om statsbudgeten besluta att

ramanslaget B11 Ersättning för avveckling av en

reaktor i Barsebäcksverket får överskridas om ett

nytt riksdagsbeslut inte hinner inväntas.

9 Övrig statlig verksamhet

Landsbygdens elektrifiering

Enligt ellagen (1997:857) är innehavare av

nätkoncession skyldiga att på skäliga villkor

ansluta en elabonnent till ledningsnätet. Med

begreppet skäligt avses i detta sammanhang bl.a.

att kostnaden för anslutning skall motsvara de

verkliga kostnaderna med tillägg för skälig

avkastning i verksamheten. Enligt uppgifter från

Svenska Elverksföreningens rapport

Anslutningsavgifter, publicerad år 1996, var

medelvärdet för anslutningsavgifter exklusive

moms i säkringsintervallet 16 25 Ampere, dvs.

det intervall där huvuddelen av hushållskunderna

återfinns, ca 12 000 kr. Spridningen låg enligt

rapporten mellan 7 000 och 16 900 kronor.

I normala fall är anslutningskostnaderna inte

så stora att de kan anses vara oskäligt betungande

för hushållen. I glesbygden, inte minst i skogs-

och fjällbygderna, kan dock

anslutningskostnaderna i vissa fall bli

oöverstigligt stora för det enskilda hushållet. Det

rör sig ofta om fall där en anslutning kräver

förhållandevis omfattande ledningsdragning i

oländig terräng. Enligt de beräkningar som

NUTEK hösten 1996 gjorde på regeringens

uppdrag uppgick den totala kostnaden för att

ansluta de vid denna tidpunkt oelektrifierade

helårsbebodda fastigheterna till det ordinarie

elnätet till minst 192,6 miljoner kronor. Den

genomsnittliga kostnaden per fastighet till ca 1,7

miljoner kronor per fastighet. I dessa

beräkningar har inte medräknats de fastigheter

för vilka kostnaderna för anslutning kan anses

ligga inom intervallet för normal

anslutningsavgift, dvs. under ca 20 000 kronor.

Antalet sådana fastigheter var enligt NUTEK 21

stycken av de totalt 137 fastigheterna.

En del av de berörda fastigheterna har en viss

elförsörjning genom lokala elaggregat. Kvaliteten

i denna elförsörjning varierar och är liksom

tillgången till el ofta starkt begränsad jämfört

med de förhållanden som gäller för fastigheter

som är anslutna till det ordinarie elnätet. De

aktuella fastigheternas elförsörjning kan därför

inte alltid betraktas som tillfredsställande, även

om de inte är helt utan tillgång till el.

Enligt regeringens bedömning bör en

tillfredsställande tillgång till elektricitet en viktig

förutsättning för ett fortsatt boende och en

framtida utveckling av de aktuella fastigheterna

och berörda bygderna. Av det skälet bör de

kvarvarande helårsbebodda hushåll i landsbygden

som idag saknar en tillfredsställande tillgång till

el beredas tillfälle att till en rimlig kostnad

anslutas till elnätet eller på annat sätt få en

tillfredsställande elförsörjning. Ett tidsbegränsat

statligt bidragssystem bör inrättas för att

möjliggöra detta fr.o.m. år 1999.

Det nya stödsystemet

Regeringens förslag: Regeringen bör bemyndigas

att meddela närmare föreskrifter om bidraget.

Förslaget till finansiering av verksamheten som

redovisas nedan bör godkännas.

Regeringen bör bemyndigas att meddela närmare

föreskrifter om bidraget. För riksdagens

information avser regeringen att i det

sammanhanget se över förordning (1959:369)

om statligt stöd åt landsbygdens elförsörjning.

Föreskrifterna om bidraget kommer att utformas

enligt följande utgångspunkter.

Den nya stödet skall kunna utgå för

nyanläggning av elektriska anläggningar i syfte

att ge helårsbebodda fastigheter i glesbygden en

tillfredsställande elförsörjning. Berörda

fastighetsägare förväntas betala en

anslutningsavgift motsvarande vad som normal

anslutningsavgift för den aktuella kundkategorin

inom det aktuella nätområdet med ett visst

tillägg. Fastighetsägaren skall givetvis också

bekosta erforderliga elinstallationer i själva

fastigheten.

Berättigad till bidrag är den som innehar

nätkoncession enligt ellagen (1997:857).

Det kan ifrågasättas om alla återstående

oelektrifierade hushåll skall förses med el från

det ordinarie elnätet, eftersom kostnaderna i

enskilda fall kan uppgå till flera miljoner kronor.

Mot bakgrund av de terräng- och

väderförhållanden som råder på vissa håll kan

också ifrågasättas om en tillräcklig

leveranssäkerhet alltid kan uppnås genom

elförsörjning från det ordinarie elnätet. Om och

på vilket sätt en elektrifiering skall genomföras i

varje enskilt fall får liksom tidigare ytterst därför

bli beroende på en bedömning av kostnaderna

och förutsättningarna för en leveranssäker

elförsörjning. I vissa fall kan det effektivaste

sättet att åstadkomma en elektrifiering vara att

installera någon form av lokal elproduktion,

exempelvis i form av dieseldrivna elkraft-

aggregat eller ny energiteknik. Härigenom bör

kostnaderna för elektrifieringen kunna hållas

nere. Bidrag skall därför också, i de fall det är

lämpligt, kunna utgå för anläggningar för lokala

elverk. I den mån bidrag lämnas till verksamhet

med lokal elproduktion med utnyttjande av

lokala energikällor eller ny teknik, exempelvis

bränsleceller, bör den inriktas mot sådana

anläggningar som utan större svårigheter kan

skötas av den som bebor den eller de berörda

fastigheterna.

Bidrag skall inte kunna lämnas till kostnader

för drift och underhåll av elnät. Bidrag skall hel-

ler inte utgå för elektrifiering av nya fastigheter

eller fastigheter som övergår till att bli

helårsbebodda. Det är vidare rimligt att ställa

krav på att de berörda fastigheterna skall ha varit

permanent bebodda under en viss tid innan

bidragssystemet inrättades. En krav på fem års

helårsboende är i detta sammanhang rimligt.

Vid prövning av ansökan om bidrag bör

hänsyn tas till den befintliga

elförsörjningssituationen vid berörda fastigheter.

I första hand bör bidraget fördelas till fastigheter

som helt saknar elförsörjning. Vidare bör antalet

helårsboende på de berörda fastigheterna

beaktas, för att så många personer som möjligt

skall komma i åtnjutande av elektrifieringen.

Vidare bör de långsiktiga förutsättningarna för

ett permanent helårsboende på de berörda

fastigheterna beaktas vid fördelning av bidrag.

Berörda länsstyrelser bör höras vid prioritering

av ansökningar.

Enligt NUTEK:s kartläggning från år 1996

uppgår det maximala antalet oelektrifierade

hushåll som bör komma i fråga för stödgivning

till 116 stycken. Den totala kostnaden för att

ansluta dessa fastigheter till det ordinarie elnätet

beräknas uppgå till ca 200 miljoner kronor.

Genom att söka alternativa former för att ge de

berörda fastigheterna en tillfredsställande

elektrifiering bör dock kostnaderna kunna hållas

nere. Vidare kan förväntas att inte alla de berörda

helårsboende kommer att vara intresserade av en

elektrifiering. Bidragsprogrammet bör därför i

ett första steg kunna begränsas till att omfatta 10

miljoner kronor per år under en femårsperiod

med början budgetåret 1999, sammanlagt 50

miljoner kronor. Stödet skall finansieras med

intäkter som Svenska kraftnät har i sin

verksamhet. Bidragsystemet bör administreras av

Svenska kraftnät som alltså är den myndighet

som prövar bidragsansökan.

Kommunikationer

22

Förslag till statsbudget för 1999

Kommunikationer

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Lagförslag 9

3 Utgiftsområde 22 Kommunikationer 11

3.1 Omfattning 11

3.2 Utgiftsutvecklingen 11

3.3 Resultatbedömning 14

3.4 Åtgärder utanför utgiftsområdet 18

4 Väg och järnväg 21

4.1 Omfattning och utgiftsutveckling 21

4.2 Vägverket 27

A1 Vägverket: Administration 34

A2 Väghållning och statsbidrag 35

4.3 Banverket 41

A3 Banverket: Sektorsuppgifter 43

A4 Banverket: Banhållning 44

A5 Från EG-budgeten finansierade stöd till Transporteuropeiska

nätverk 47

A6 Nationellt investeringsprogram för infrastrukturutveckling 48

5 Sjö- och luftfart 49

5.1 Omfattning och utgiftsutveckling 49

5.2 Sjöfart 50

B1 Ersättning för fritidsbåtsändamål m.m. 53

B2 Transportstöd till Gotland 54

B3 Ersättning till viss kanaltrafik m.m. 55

B4 Bidrag till sjöfarten 55

5.3 Handelsflottans kultur- och fritidsråd 58

5.4 Luftfart 58

B5 Driftbidrag till kommunala flygplatser 63

5.5 Statens haverikommission 64

6 Post- och telekommunikation samt informationsteknik 67

6.1 Omfattning och utgiftsutveckling 67

6.2 Utvecklingen på teleområdet 68

6.3 Utvecklingen på postmarknaden 71

C1 Post- och telestyrelsen 74

C2 Upphandling av samhällsåtaganden 75

C3 Ersättning till Posten AB för rikstäckande betalnings- och

kassaservice 76

C4 Ersättning till SOS Alarm Sverige AB för alarmeringstjänst

enligt avtal 76

C5 Informationsteknik: Telekommunikation m.m. 77

7 Statens järnvägar, kollektivtrafik och samhällsköpta tjänster m.m.

79

7.1 Omfattning och utgiftsutveckling 79

7.2 Statens järnvägar (SJ) 80

D1 Ersättning till Statens järnvägar i samband med utdelning från

AB Swedcarrier 84

D2 Köp av interregional persontrafik på järnväg m.m. 84

D3 Ersättning till trafikhuvudmännen för köp av viss

kollektivtrafik 87

D4 Viss internationell verksamhet 88

D5 Kostnader för avveckling av Styrelsen för riksfärdtjänst m.m. 89

D6 Rikstrafiken 89

8 Kommunikationsforskning och meteorologi 91

8.1 Omfattning och utgiftsutveckling 91

E1 Statens väg- och transportforskningsinstitut 92

E2 Kommunikationsforsknings-beredningen 94

E3 Statens institut för kommunikationsanalys (SIKA) 96

E4 Bidrag till Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut

m.m. 98

9 Länsstyrelsernas verksamhet och roll i vägtrafikområdet 103

9.1 Länsstyrelsernas huvuduppgifter 103

10 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om ändring

i lagen (1996:20) om upphävande av lagen

(1979:1035) med bemyndigande om

utjämning av taxor för vissa

lastbilstransporter (avsnitt 2 och under

anslaget B2 Transportstöd till Gotland),

2. godkänner en låneram om totalt

800 000 000 kronor för Vägverket för såväl

inköp av omsättningstillgångar och

anläggningstillgångar som för byggande av

broar som ersätter färjor (avsnitt 4.2),

3. godkänner att anslaget A2 Väghållning och

statsbidrag får belastas med kostnader för

ränta och amortering av upptagna lån för

väg E 6 delen Stenungsund Ljungskile, väg

E 18/20 delen Örebro Arboga, väg E 4

delen Stora Åby Väderstad, väg E 22 delen

Söderåkra Hossmo samt väg E 4 trafikplats

Hallunda (avsnitt 4.2),

4. godkänner att anslaget A2 Väghållning och

statsbidrag får belastas med 18 000 000

kronor för lösen av lån samt

avvecklingskostnader för

avgiftsanläggningen på Rödöbron (avsnitt

4.2),

5. godkänner att anslagen A2 Väghållning och

statsbidrag och A4 Banverket: Banhållning

får belastas för att täcka dels förluster vid

infriandet av kapitaltäckningsgarantin till

SVEDAB, dels eventuella förluster i

samband med Riksgäldskontorets utlåning

till SVEDAB (avsnitt 4.2),

6. godkänner en låneram om totalt

8 050 000 000 kronor för Banverket för in-

vesteringar i eldrifts- och teleanläggningar,

produktions- och telenätsutrustning, rörel-

sekapital, finansiering av omsättningstill-

gångar, tidigareläggningskostnader som fi-

nansieras med bidrag från

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) samt för

statens andel av kapitalkostnader för lån

avseende vissa investeringar i

Stockholmsområdet enligt

överenskommelse år 1983 mellan Statens

järnvägar, Stockholms läns landsting och

staten (avsnitt 4.3),

7. godkänner att anslaget A4 Banverket:

Banhållning får belastas med kostnader för

räntor och amorteringar för upptagna lån i

Riksgäldskontoret (avsnitt 4.3),

8. godkänner ekonomiska mål och

investeringsplan för Sjöfartsverket för

perioden 1999 2001 i enlighet med vad

regeringen förordat (avsnitt 5.2),

9. bemyndigar regeringen att fastställa

utdelning och skattemotsvarighet för

Sjöfartsverket i enlighet med vad regeringen

förordat (avsnitt 5.2),

10. bemyndigar regeringen att för år 1999 ge

Sjöfartsverket finansiella befogenheter i

enlighet med vad regeringen förordat

(avsnitt 5.2),

11. godkänner vad regeringen anfört om

Handelsflottans kultur- och fritidsråd

(avsnitt 5.3),

12. godkänner ekonomiska mål och

investeringsplan för Luftfartsverket för

perioden 1999 2001 i enlighet med vad

regeringen förordat (avsnitt 5.4),

13. bemyndigar regeringen att fastställa

utdelning och skattemotsvarighet för

Luftfartsverket i enlighet med vad

regeringen förordat (avsnitt 5.4),

14. bemyndigar regeringen att för år 1999 ge

Luftfartsverket finansiella befogenheter i

enlighet med vad regeringen förordat

(avsnitt 5.4),

15. godkänner vad regeringen anfört om

Statens haverikommission (avsnitt 5.5),

16. bemyndigar regeringen att, för ändamål

som omfattas av ramanslaget C2

Upphandling av samhällsåtaganden, under år

1999 ikläda staten ekonomiska förpliktelser

som inklusive tidigare gjorda åtaganden

innebär utgifter om högst 200 000 000

kronor efter år 1999 (avsnitt 6),

17. godkänner ekonomiska mål och

investeringsplan för Statens järnvägar för

perioden 1999 2001 i enlighet med vad

regeringen förordat (avsnitt 7.2),

18. bemyndigar regeringen att för år 1999 ge

Statens järnvägar finansiella befogenheter i

enlighet med vad regeringen förordat

(avsnitt 7.2),

19. bemyndigar regeringen att, för ändamål

som omfattas av ramanslaget D2 Köp av

interregional persontrafik på järnväg m.m.

under år 1999 upphandla interregional

persontrafik på järnväg m.m. som innebär

utgifter om högst 404 000 000 kronor

under år 2000 (avsnitt 7),

20. bemyndigar regeringen att, för ändamål

som omfattas av ramanslaget D2 Köp av

interregional persontrafik på järnväg m.m.

under år 1999 upphandla flygtrafik på

sträckan Umeå Östersund som innebär

utgifter om högst 5 000 000 kronor under

år 2000 (avsnitt 7),

21. bemyndigar regeringen att, för ändamål

som omfattas av ramanslaget E2

Kommunikationsforskningsberedningen,

under år 1999 ikläda staten ekonomiska

förpliktelser som inklusive tidigare gjorda

åtaganden innebär utgifter om högst

300 000 000 kronor under åren 2000 2004

(avsnitt 8),

22. godkänner vad regeringen anfört om

Sveriges meteorologiska och hydrologiska

institut (avsnitt 8),

23. för budgetåret 1999 anvisar anslagen under

utgiftsområde 22 Kommunikationer enligt

följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Vägverket: Administration

ramanslag

1 125 242

A2

Väghållning och statsbidrag

ramanslag

12 479 738

A3

Banverket: Sektorsuppgifter

ramanslag

786 593

A4

Banverket: Banhållning

ramanslag

6 689 600

A5

Från EG-budgeten finansierade stöd till Transeuropeiska

nätverk

ramanslag

200 000

A6

Nationellt investeringsprogram för infrastrukturutveckling

obetecknat anslag

1 650 000

B1

Ersättning för fritidsbåtsändamål m.m.

obetecknat anslag

44 415

B2

Transportstöd till Gotland

ramanslag

190 000

B3

Ersättning till viss kanaltrafik m.m.

obetecknat anslag

62 660

B4

Bidrag till sjöfarten

ramanslag

405 000

B5

Driftbidrag till kommunala flygplatser

obetecknat anslag

105 000

C1

Post- och telestyrelsen

ramanslag

147 391

C2

Upphandling av samhällsåtaganden

ramanslag

157 484

C3

Ersättning till Posten AB för rikstäckande betalnings- och

kassaservice

ramanslag

200 000

C4

Ersättning till SOS Alarm Sverige AB för alarmeringstjänst

enligt avtal

ramanslag

140 000

C5

Informationsteknik: Telekommunikation m.m.

ramanslag

50 000

D1

Ersättning till Statens järnvägar i samband med utdelning

från AB Swedcarrier

ramanslag

5 000

D2

Köp av interregional persontrafik på järnväg m.m.

ramanslag

405 000

D3

Ersättning till trafikhuvudmännen för köp av viss

kollektivtrafik

ramanslag

205 000

D4

Viss internationell verksamhet

ramanslag

7 500

D5

Kostnader för avveckling av Styrelsen för riksfärdtjänst m.m.

obetecknat anslag

50

D6

Rikstrafiken

ramanslag

10 000

E1

Statens väg- och transportforskningsinstitut

ramanslag

29 822

E2

Kommunikationsforskningsberedningen

ramanslag

169 277

E3

Statens institut för kommunikationsanalys (SIKA)

ramanslag

43 852

E4

Bidrag till Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut

m.m.

ramanslag

192 690

Summa

25 501 314

11 Lagförslag

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till lag om ändring i lagen (1996:20) om upphävande av

lagen (1979:1035) med bemyndigande om utjämning av taxor

för vissa lastbilstransporter

Härigenom föreskrivs att lagen (1979:1035) med bemyndigande om

utjämning av taxor för vissa lastbilstransporter skall upphöra att gälla vid

utgången av år 1999.

12 Utgiftsområde 22 Kommunikationer

12.1 Omfattning

Utgiftsområdet Kommunikationer omfattar väg-

och banhållning, vägtrafik, järnvägstrafik, sjöfart,

luftfart, postbefordran, telekommunikationer

och övergripande informationsteknikfrågor. I

utgiftsområdet ingår också sektorsforskning och

miljöfrågor. De myndigheter, affärsverk och

större bolag som verkar inom utgiftsområdet är

Post- och telestyrelsen, Statens järnvägar,

Banverket, Vägverket, Statens väg- och

transportforskningsinstitut,

Kommunikationsforskningsbe-redningen,

Sjöfartsverket, Handelsflottans kultur- och

fritidsråd, Luftfartsverket, Statens

haverikommission, Sveriges meteorologiska och

hydrologiska institut, Statens institut för

kommunikationsanalys, AB Svensk Bilprovning,

Posten AB, SAS Sverige AB och SOS Alarm

Sverige AB. Därtill finns ett antal mindre bolag

inom bl.a. väg- och järnvägsområdena. En ny

myndighet Rikstrafiken inrättas den 1 juli

1999.

12.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

24 467

24 097

25 704

25 501

26 599

25 589

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 i

samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Omsättning m.m. för myndigheter, verk och helägda bolag inom utgiftsområde 22

enligt årsredovisningen för år 1997

Myndigheter/affärsverk/bolag

Omsättning inklusive

investeringsanslag och

transfereringar (mkr)

Varav anslagsfinansierad

(mkr)

Antal anställda

Post- och telestyrelsen

587

587

156

Banverket

10 612

8 825

7 340

Vägverket

14 831

13 762

7 436

Statens väg- och transportforskningsinstitut

138

30

230

Kommunikationsforskningsberedningen

219

183

28

Handelsflottans kultur- och fritidsråd

26

0

32

Statens haverikommission

13

4

10

Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut

392

177

569

Statens institut för kommunikationsanalys

30

30

16

Summa myndigheter

26 848

23 598

15 817

Statens järnvägar

13 862

0

16 517

Sjöfartsverket

1 234

119

1 545

Luftfartsverket

4 316

0

4 068

Summa affärsverk

19 412

119

22 130

Posten AB

22 685

200

42 903

Summa bolag

22 685

200

42 903

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Väg- och järnvägssektorn har i huvudsak haft en

positiv utveckling under året, trots att anslagen

inte tagits i anspråk fullt ut och det förekommit

förseningar av projekt, främst på

järnvägsområdet. Ett antal stora

investeringsobjekt inom väg- och

järnvägssektorn har under året avslutats och

öppnats för trafik, bl.a. Höga kustenbron med 32

km europaväg och Svealandsbanan belägen söder

om Mälaren. Den negativa skadeutvecklingen

inom vägtrafiken har inneburit att Vägverket

börjat förändra inriktningen av sitt

trafiksäkerhetsarbete.

Sjöfartsverkets verksamhet har till stor del

präglats av arbetet med att förbättra

sjösäkerheten och miljöanpassa sjöfarten.

Sjöfartsverket visar ett positivt resultat år 1997

uppgående till 20,8 miljoner kronor, vilket

innebär en försämring med 21,9 miljoner kronor

jämfört med föregående år.

Luftfartsverkskoncernen visar ett positivt

resultat år 1997 uppgående till 361 miljoner

kronor, vilket innebär en förbättring med 71

miljoner kronor jämfört med föregående år.

Luftfartsverkets verksamhetsmål för säkerhet

och luftfartspolitik kan i huvudsak anses

uppfyllda.

SJ uppnådde inte sina ekonomiska mål under

år 1997. Soliditeten var 10,6 %, jämfört med

målet 30 % och avkastningen på eget kapital var

-19,4 %, jämfört med målet 7 %. SJ koncernens

resultat efter finansnetto blev -641 miljoner

kronor. SJ:s ekonomi utvecklas nu emellertid i

positiv riktning.

Telekommunikationerna utvecklas i fortsatt

snabb takt, inte minst mobiltelefoni. I slutet av år

1997 introducerades den nya tjänsten GSM 1800

på marknaden. På marknaden för närsamtal har

under innevarande år en viss konkurrens för

första gången noterats till följd av den

förändrade struktur för samtalsavgifter som Telia

AB införde i november 1997. Efter kritik

ändrades taxorna åter i april 1998. Vid slutet av

oktober 1998 beräknas samtliga abonnenter vara

anslutna till AXE-växlar. Antalet ISDN-

anslutningar har ökat markant och priserna har

sjunkit under år 1997.

För telefoni uppfyller tillståndshavarna kraven

i tillståndsvillkoren på leveranstid för nytt

abonnemang och driftsäkerhet. Däremot

uppfylls inte tidskraven för felavhjälpning.

Abonnenternas klagomål under året har främst

gällt Telias taxeomläggning, telefonräkningar

samt köp av utrustning.

Regeringen har i en skrivelse (skr. 1998/99:2)

till riksdagen lämnat den andra redovisningen av

utvecklingen på IT-området sedan IT-proposi-

tionen (prop. 1995/96:125, bet. 1995/96:TU19,

rskr. 1995/96:282). I skrivelsen redovisas

åtgärder inom ramen för handlingsprogrammet

för att bredda och utveckla användningen av

informationsteknik. Regeringen lämnade i juli

1998 en skrivelse (skr. 1997/98:190) om

elektronisk handel till riksdagen.

Posten AB:s verksamhet har präglats av

minskade brevvolymer och minskade

kassatransaktioner vilket bl.a. beror på ökad

konkurrens från andra operatörer samt på

teknikutvecklingen. Posten AB:s brevvolym

bedöms motsvara över 95 % av den totala.

Förändringar

Under år 1997 fattade riksdagen beslut om

nollvisionen (prop. 1996/97:137, bet.

1997/98:TU4, rskr. 1997/98:11). Nollvisionen

innebär att det långsiktiga målet för

trafiksäkerheten inom vägtransportsystemet är

att ingen skall dödas eller skadas allvarligt.

Riksdagen beslutade i juni 1998 om

transportpolitik för en hållbar utveckling (prop.

1997/98:56, bet. 1997/98:TU10, rskr.

1997/98:266). Den övergripande

utgångspunkten är att transportpolitiken skall

bidra till en socialt, kulturellt, ekonomiskt och

ekologiskt hållbar utveckling. Transportsystemet

måste ses som en helhet. I propositionen betonas

miljöfrågorna. Vidare utvidgas nollvisionen till

att omfatta alla trafikslag. Banverket skall ta över

ansvaret för delar av det kapillära bannätet och

ett nytt ban-avgiftssystem införs. Den långväga

busstrafiken skall skadlighetsprövas endast mot

trafikhuvudmännens trafik. En ny myndighet

Rikstrafiken för samordning och upphandling

av persontrafik inrättas. Staten skall vidare öka

bidragen till driften av kommunala flygplatser.

Regeringen har beslutat att tillsätta en

godstransportdelegation och en

jämställdhetsdelegation. I propositionen anges

en ny inriktning för transportforskningen.

Regeringen fastställde en ny nationell

väghållningsplan och en ny stomnätsplan i juni

1998.

Under år 1997 antog riksdagen i enlighet med

regeringens förslag proposition Mer tillgänglig

kollektivtrafik (prop. 1996/97:115, bet.

1997/98:TU3, rskr. 1997/98:10) som gäller

människor med olika funktionshinder.

Regeringen beslöt i augusti 1997 att tillkalla en

särskild utredare med uppdraget att lämna ett

förslag till lagstiftning för miljöstyrande

vägavgifter i tätort. Som en viktig utgångspunkt

för arbetet angavs att ett sådant avgiftssystem

skulle kunna styra vägtrafiken till gagn för miljö

och framkomlighet. Uppdraget skall redovisas

senast den 1 februari 1999. Regeringen kommer

att överväga de förslag som utredaren lämnar för

att, om kommuner så begär, kunna gå vidare i

frågan.

Regeringen fattade i december 1996 beslut om

att utse 25 pilotmyndigheter som fick till uppgift

att under år 1997 inleda utvecklingen av ett

miljöledningssystem. I detta pilotprojekt har bl.a.

Vägverket och Banverket deltagit. Arbetet under

år 1998 har vidgats till en bredare tillämpning av

miljöledningssystem inom fler statliga

myndigheter med beaktande av de erfarenheter

som vunnits från pilotprojektet.

Sjöfartsverket genomför ett arbete för att

rationalisera sin verksamhet, där syftet är att

minska utgiftsnivån med ca 65 miljoner kronor

år 2000. Vad gäller miljöarbetet infördes den

1 januari 1998 miljödifferentierade

sjöfartsavgifter.

Luftfartsverket har påbörjat ett

effektiviseringsprojekt för att förhindra

långsiktigt bestående resultatförsämringar.

Luftfartsverket fortsätter arbetet, utifrån en

tidigare översyn, med att tydliggöra sina roller

som säkerhetsmyndighet, sektorsansvarig

myndighet och infrastrukturhållare.

Riksdagen har beslutat (prop. 1997/98:126,

bet. 1997/98:TU14, rskr. 1997/98:305) om

ändringar i telelagen som bl.a. innebär att

abonnenten kan behålla sitt telefonnummer vid

byte av teleoperatör (nummerportabilitet).

Riksdagen har vidare beslutat (prop.

1997/98:127, bet. 1997/98:TU13, rskr.

1997/98:304) om vissa ändringar i postlagen som

syftar till att på ett bättre sätt uppnå de

postpolitiska målen och att anpassa

lagstiftningen till ett nyligen beslutat EG-

direktiv. Beslutet innebär utökade uppgifter för

Post- och telestyrelsen (PTS) som får

sektorsansvar även på postområdet. Från och

med den 1 januari 1997 krävs tillstånd från PTS

för att bedriva postverksamhet (prop.

1995/96:218, bet. 1996/97:TU6, rskr.

1996/97:34). Regeringen har tillsatt en utredning

om statens ansvar för en grundläggande

betaltjänst och kontantförsörjning (dir. 1998:15).

Mål

Transportpolitiska målet

Våren 1998 beslutade riksdagen om ett nytt

transportpolitiskt mål (prop. 1997/98:56, bet.

1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266). Det har

utformats med utgångspunkt i det trafikpolitiska

målet från år 1988. Vissa delmål har

vidareutvecklats och fått en något förändrad

innebörd. Det nya målet har formulerats så att

det kan följas upp med stöd av slutsatser som

dragits från uppföljningen av det gamla

trafikpolitiska målet. Målet för

transportpolitiken skall vara att säkerställa en

samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar

transportförsörjning för medborgarna och

näringslivet i hela landet. Det övergripande målet

preciseras i fem långsiktigt inriktade delmål:

- ett tillgängligt transportsystem,

- en hög transportkvalitet,

- en säker trafik,

- en god miljö,

- en positiv regional utveckling.

I propositionen redovisar regeringen ett antal

etappmål bl.a. för säkerhet och miljö.

Telepolitiska målet

Enligt riksdagens beslut (prop. 1996/97:61, bet.

1996/97:TU5, rskr. 1996/97:201) skall enskilda

och myndigheter i landets olika delar få tillgång

till effektiva telekommunikationer. Var och en

skall ha möjlighet att från sin stadigvarande

bostad eller sitt fasta verksamhetsställe utnyttja

telefonitjänst till ett rimligt pris inom ett allmänt

tillgängligt telenät. Alla skall få tillgång till

teletjänster på likvärdiga villkor.

Telekommunikationerna skall vara uthålliga och

tillgängliga under kriser och i krig.

IT-politiska målet

Riksdagen beslutade i mars 1996 om en nationell

IT-strategi och om målen för denna (prop.

1995/96:125, bet. 1995/96:TU9, rskr.

1995/96:282). Rättsordningen, utbildningen och

samhällets informationsförsörjning skall

prioriteras. Effektiva former måste finnas för en

kontinuerlig juridisk uppföljning av den snabba

utvecklingen på området. Kunskap om

informationsteknik och dess

användningsområden skall föras in på alla nivåer i

utbildningsväsendet. Det skall finnas en hög

tillgänglighet till basinformation genom en väl

fungerande infrastruktur för samhällets

informationsförsörjning. Regleringen av

telemarknaderna är av väsentlig betydelse för

utvecklingen på IT-området. Sverige bör arbeta

för att regelverket inom EU utvecklas i riktning

mot en överskådlig och mer generell reglering

som inte hämmar den tekniska utvecklingen

samtidigt som användarna garanteras tillgång till

grundläggande tjänster.

Postpolitiska målet

Enligt riksdagens beslut (prop. 1997/98:127, bet.

1997/98:TU13, rskr. 1997/98:304) skall det

finnas en posttjänst av god kvalitet i hela landet

som innebär att alla kan ta emot brev och andra

adresserade försändelser som väger högst tjugo

kilo. Det skall finnas en möjlighet för alla att få

sådana försändelser befordrade till rimliga priser

samt försäkrade och kvitterade av mottagaren.

Dessutom skall enstaka försändelser befordras

till enhetliga priser.

Prioriteringar

På transportområdet prioriterar regeringen, i

enlighet med riksdagens transportpolitiska beslut

(prop. 1997/98:56, bet. 1997/98:TU10, rskr.

1997/98:266), arbetet med säkerhet och miljö

samt trafikslagsövergripande åtgärder för gods-

och persontrafik.

Beträffande transportinfrastruktur gäller den

inriktning för investeringar, drift och underhåll

samt trafiksäkerhets- och miljöåtgärder som

angavs i riksdagsbeslut år 1997 (prop.

1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr.

1996/97:174). Regeringen beslutade i den

nationella väghållningsplanen att

trafiksäkerhetssatsningar skall tidigareläggas. På

järnvägsområdet skall den pågående

anpassningen till snabbtågstrafik och

godstrafiksatsningar fullföljas.

För sjöfarten och luftfarten ges säkerhets-

liksom miljöfrågorna fortsatt hög prioritet.

Vad gäller EU-samarbetet prioriteras den

strategi för transportområdet som riksdagen lagt

fast (prop. 1997/98:56, bet. 1997/98:TU10, rskr.

1997/98:266) samt IT-området.

För SJ och Posten AB prioriteras åtgärder för

att åstadkomma en positiv ekonomisk utveckling

med en hög servicenivå. SJ skall fortsätta

anpassningen av verksamheten till rådande

efterfrågan och prioritera aktiviteter för att

förbättra det ekonomiska resultatet.

Arbetet med att utveckla uppföljnings- och

utvärderingsmetoder prioriteras. En fortsatt

utveckling av de transportpolitiska etappmålen

skall ske som ett led i en förbättrad och

fortlöpande redovisning till riksdagen och för att

ge förutsättningar för en bred uppföljning av

transportpolitiken.

Arbetet med datoromställningen inför

millennieskiftet intensifieras, bl.a. genomför

2000-delegationen (dir. 1998:10)

informationsinsatser åren 1998 1999.

Regeringen kommer att i slutet av år 1998 till

riksdagen lämna en lägesrapport om och analys

av datoromställningen. Analysen ligger även till

grund för prioritering av åtgärder under år 1999.

Telekommunikationssektorns tillförlitlighet i

samband med millennieskiftet ses över av Post-

och telestyrelsen. Regeringen återkommer vidare

under år 1999 med förslag till en nationell

strategi som gäller IT-säkerhet i ett bredare

perspektiv.

Uppföljningen av den nationella IT-strategin

prioriteras. Regeringen föreslog i

vårpropositionen 1998 att totalt 1,8 miljarder

kronor skulle avsättas för ett åtgärdspaket under

tre år för att stödja IT-utvecklingen. Regeringen

har för avsikt att, liksom tidigare, stödja

pilotprojekt för att nå nya grupper av IT-

användare. Regeringen har tillsatt särskilda

utredare för att kartlägga infrastrukturen för IT

sett ur ett regionalpolitiskt perspektiv (dir.

1998:71) och domännamnsstrukturen vad avser

Internet (dir. 1998:61). Andra viktiga frågor är

elektronisk handel samt statistikförsörjningen på

IT-området. PTS har i uppdrag att redovisa

principer för en ny nummerplan inklusive

överväganden om riktnummerområden, att se

över det framtida utnyttjandet av

frekvensutrymmet samt att föreslå åtgärder för

ökad tillgänglighet via nödnumret 112.

12.3 Resultatbedömning

Utfall och resultat för år 1997 inom

transportområdet bedöms gentemot de mål som

lades fast i det trafikpolitiska beslutet år 1988.

Tillståndet och utvecklingen inom

utgiftsområdet

Transporter

Vägtrafiken har ökat. Person- och

godstransportarbetet på järnväg ökade något.

Några ytterligare tågtrafikoperatörer har

etablerat sig på marknaden, vilket har lett till

lägre transportpriser. Antalet tågtrafikoperatörer

uppgick år 1997 till 13. SJ har dock 98 % av

marknaden.

Sveriges geografiska läge och beroende av

utrikeshandel liksom de inrikes

transportbehoven medför att sjöfarten har stor

betydelse. Färjetrafiken är den sektor som under

senare år utvecklats starkast. Den svenska

handelsflottan minskade under år 1997 med 32

fartyg till 418.

Inom luftfarten är trafiktillväxten stark.

Flygkapacitetsförhållandena inom

Stockholmsområdet innebär begränsningar för

flygkapaciteten.

Busstrafikens andel av persontransportarbetet

på väg bedöms av Vägverket i huvudsak

oförändrad jämfört med föregående år.

Under år 1997 omkom 541 personer i

vägtrafiken och 3 917 skadades allvarligt. Den

ökning som skett, trots ett i stort sett oförändrat

trafikarbete, innebär att den positiva trend vi haft

under 1990-talet, med ett kontinuerligt

sjunkande antal dödade och svårt skadade, har

brutits. Risken att dödas eller skadas svårt i

vägtrafiken har ökat jämfört med föregående år.

Risken har dock minskat för oskyddade

trafikanter och barn. Antalet dödade i

plankorsningsolyckor mellan väg och järnväg har

minskat, men antalet olyckor ökade under år

1997.

Inom vägtransportsektorn kan en fortsatt

positiv utveckling under år 1997 noteras inom

flera delar av miljöområdet. En positiv utveckling

för miljön kan även konstateras inom vissa delar

av sjöfarts- och luftfartsområdet.

Telekommunikation, informationsteknik och post

Den svenska marknaden för telefoni är fortsatt

stabil. Inga nya tillståndshavare tillkom under år

1997. Tillväxten har koncentrerats till

mobiltelefoni och Internet. I slutet av oktober

1998 beräknas samtliga abonnenter vara anslutna

till AXE-växlar. Antalet ISDN-anslutningar ökar

markant och priserna sjönk under år 1997. Telias

abonnemangsavgifter var oförändrade under år

1997. Prisutvecklingen var gynnsam främst

beträffande internationella samtal och

långdistanssamtal.

Användningen av informationsteknik breder

ut sig i allt större delar av samhället, inte minst

det ökande antalet internetabonnemang har

bidragit till detta. Under året har även

myndigheternas samhällsinformation via nätet

byggts ut väsentligt. Den nationella IT-strategin

som lades fast i den s.k. IT-propositionen år 1996

ligger fast. Övergången till informations- och

kunskapssamhället och den ökade användningen

av informationsteknik skapar en rad möjligheter.

Här finns såväl tillväxtpotential för samhället

som helhet och utsikter att nå bekvämare vardag

och bättre liv för den enskilde, som

förutsättningar för att fördjupa demokratin och

stärka det svenska näringslivets konkurrenskraft.

Huvudinriktningen skall även fortsättningsvis

vara att stimulera användningen av

informationsteknik på ett sätt som främjar

kreativitet, tillväxt och sysselsättning.

Utvecklingen under år 1997 visar att Postens

brevvolym sjunkit något jämfört med föregående

år. CityMail har som följd av sin expansion i

Göteborg och Malmö mer än fördubblat sin

volym vilket innebär att företaget har ca 3,5 % av

totala marknaden. Övriga operatörer har, enligt

Post- och telestyrelsens bedömning, tillsammans

sannolikt mindre än 1 % av den totala

brevvolymen, medan Posten fortfarande torde ha

över 95 %.

De viktigaste statliga insatserna inom

utgiftsområdet

Transporter

Vägverket ökade under år 1997 satsningen på att

utveckla det gemensamma arbetet inom

områdena kollektivtrafik, handikappanpassning

och väginformatik. För flera områden togs

program fram. När det gäller tillgänglighet för

funktionshindrade har under innevarande år ett

arbete med att anpassa kollektivtrafiken till

funktionshindrades behov påbörjats. Ett

statsbidrag på 1,5 miljarder kronor har

reserverats för ändamålet. Det är emellertid för

tidigt att säga något om effekterna av bidraget på

tillgängligheten för funktionshindrade.

På vägområdet följdes de fastlagda

investeringsplanerna i allt väsentligt. Drift- och

underhållsverksamheten bedrevs i stort enligt de

standardnivåer som lagts fast i den nationella

väghållningsplanen. Vid åtgärder i befintlig

vägmiljö prioriterade Vägverket främst insatser

som leder till bättre trafiksäkerhet och miljö.

Under år 1997 åtgärdades 20 vattentäkter. Även

åtgärder för att minska antalet bullerstörda

utmed det statliga vägnätet vidtogs.

Andelen dubbelspår i förhållande till det totala

bannätet har ökat och uppgår till ca 23 %. Vidare

är flera stora bangårdar under ombyggnad.

Högsta skyltade hastighet för snabbgående

tågtyper har ökat något under året. Antalet

plankorsningar har minskat. Tågtrafikledningen

har arbetat för en neutral behandling av

tågoperatörer vilket har medfört att antalet

operatörer på statens spåranläggningar har ökat.

En miljöpolicy som skall gälla för hela

Banverkets verksamhet har tagits fram.

Miljöledningssystemet ISO 14001 skall tillämpas

inom Banverket. Identifiering och

konsekvensklassificering av konfliktpunkter

mellan järnvägar och allmänna

vattenförsörjningsintressen har påbörjats.

Omständigheterna i samband med tunnelbygget

genom Hallandsåsen har gjort att Banverket

arbetat mycket med miljöfrågor under året.

Arbetet med kontroll och certifiering av

rederiers säkerhetsorganisation enligt den s.k.

ISM-koden utvidgades. Från den 1 juli 1997

gäller ISM-reglerna även för ett stort antal

passagerarfartyg i nationell fart.

Sjöfartsverkets miljöarbete har fortsatt under

år 1997. Bland annat har prov med en speciell

motor gjorts i syfte att reducera kväveoxider.

Från och med den 1 januari 1998 infördes

miljödifferentierade sjöfartsavgifter. Utbildning

och information om dessa avgifter har

genomförts. Den under år 1996 träffade

trepartsöverenskommelsen mellan

Sjöfartsverket, Redareföreningen och Sveriges

Hamn- och Stuveriförbund om att minska

sjöfartens luftföroreningar följdes upp med en

överenskommelse mellan Sjöfartsverket och

Skogsindustrierna om minskad svavelhalt i

bunkeroljor.

En allt större del av arbetet med att utveckla

flygsäkerheten bedrivs internationellt. EU-

kommissionen har inlett förhandlingar om att

etablera en europeisk flygsäkerhetsmyndighet

för den civila luftfarten (EASA). De svenska

bullerrelaterade luftfartsavgifterna har

kompletterats med en utsläppsrelaterad del.

Arbetet med den tredje landningsbanan på

Arlanda pågår.

Telekommunikation, informationsteknik och post

Telia AB:s ändring av prisstrukturen i november

1997 kritiserades hårt och fick till följd att

bolaget i april år 1998 beslutade att återgå till en

modell som i princip överensstämmer med den

gamla indelningen av närsamtal.

IT-politiken skall leda till att alla grupper i

samhället oavsett kön, ålder, bostadsort eller

yrke skall kunna ta del av och använda den nya

tekniken. Regeringen har i en skrivelse till

riksdagen lämnat en redovisning av utvecklingen

på IT-området. I skrivelsen (skr. 1997/98:2),

som är den andra redovisningen i ordningen

sedan IT-propositionen presenterades, ges en

beskrivning av i vilken utsträckning och på vilket

sätt hushåll, företag, myndigheter och

organisationer i dag utnyttjar tekniken. Vidtagna

och pågående åtgärder inom ramen för

handlingsprogrammet för att bredda och

utveckla användningen av informationsteknik

redovisas. Inom ramen för regeringens IT-

strategi prioriteras tre områden i syfte att främja

utvecklingen; rättsordningen, utbildningen och

samhällets informationsförsörjning. De mål som

fastslogs i IT-propositionen skall ha uppnåtts

senast under år 2000. Dessa mål genomsyrar

också den svenska strategin i EU-arbetet. Vidare

påpekar regeringen att frågan om

datoromställningar inför år 2000 är av stor vikt.

En särskild skrivelse härom med en

lägesrapportering samt en redogörelse för

planerade och vidtagna åtgärder kommer därför

att överlämnas till riksdagen före årets slut. En

ny IT-kommission (K 1998:04) har tillkallat för

att analysera informationsteknikens påverkan på

samhällsutvecklingen. Eventuella problem skall

analyseras och synliggöras samt framtida

möjligheter inom IT-området lyftas fram.

Riksdagen har beslutat om ändringar i

postlagen (prop. 1997/98:127, bet.

1997/98:TU13, rskr. 1997/98:304). Den

huvudsakliga förändringen är att tillstånd för att

bedriva postverksamhet får förenas med

tidsbegränsade villkor. Vidare bemyndigas

regeringen att föreskriva ett pristak för

posttjänster. Regeringen har, som en följd av

Posten AB:s portohöjning år 1997 också

föreskrivit ett nytt pristak för enstaka

försändelser som ingår i den samhällsomfattande

posttjänsten. Detta ersätter den tidigare

prisregleringen i avtal mellan staten och Posten

AB. Samtidigt har statens krav i avtalet med

Posten AB att erbjuda rabattfrimärken till

privatpersoner slopats. Vidare har ett nytt krav

förts in i postförordningen (1993:1709) som

innebär att minst 85 % av brev som lämnats in

för övernattbefordran skall delas ut senast

följande arbetsdag och 97 % senast tre dagar

efter inlämnande.

Effekter av de statliga insatserna

Transportpolitiska målet

Effektivitet

Tre av de fem större objekt som öppnats för

trafik under år 1997 bedömdes i Vägverkets

efterkalkyler som lönsamma. Under år 1997 har

produktiviteten hos Banverket ökat med 1,2 %.

Tillgänglighet

Under år 1997 har tillgängligheten och

framkomligheten i väg- och

järnvägstransportsystemet fortsatt att öka genom

förbättringar och öppnandet av nya väg och

järnvägsträckor. Tillgänglighetsproblemen

kvarstår dock i allt väsentligt i

storstadsområdena. Framkomligheten för tung

trafik, mätt som bärighet på det statliga vägnätet,

har förbättrats sedan år 1996. Framkomligheten

på järnväg har förbättrats i och med att andelen

dubbelspår på stomnätet successivt har ökat.

Under år 1997 ökade tågförseningarna något på

grund av trafikstörningar.

Trafiksäkerhet

Inom vägsektorn har genomförda åtgärder

hittills inte medfört de förväntade effekterna på

trafiksäkerheten. Trots att antalet

järnvägskorsningar i plan minskat, har antalet

plankorsningsolyckor ökat under år 1997.

Miljö

Luftutsläppen minskade något under år 1997

inom väg- och järnvägssektorn. Antalet

bullerstörda utmed det statliga vägnätet

minskade med ca 4 300 personer, vilket är 700

fler än vad som angavs som mål i

regleringsbrevet. Antalet bullerstörda fastigheter

utmed järnväg minskade under år 1997.

Från och med den 1 januari 1998 infördes

miljödifferentierade sjöfartsavgifter. Systemet

har fått ett gott gensvar och över 1 000 fartyg har

anmält att lågsvavlig olja används. Inom

luftfartsområdet börjar åtgärderna ge resultat vad

gäller miljöförbättringar.

Regional balans

Genom de nya väg- och järnvägssträckor som

öppnats eller förbättrats under året har vissa

delar av landet ytterligare knutits samman,

exempelvis genom Höga kustenprojektet samt

förbättringarna av Godsstråket genom

Bergslagen och Norra stambanan. Vägverket

bedömer att glesbygdsområdena har

tillgodogjorts större andel nytta än övriga delar

av landet avseende förbättrad ytstandard,

minskad restid och reskostnad. Bärigheten ökade

dock mindre i regionalpolitiskt prioriterade

områden än i övriga landet, vilket delvis är en

följd av satsningarna under året i enlighet med

bärighetsplaner i övriga delar av landet. Bidragen

till kommunala flygplatser bidrar till att förbättra

transportförutsättningarna i regionalpolitiskt

prioriterade delar av landet.

Målen för telekommunikation, informationsteknik

och post

Regeringen hade redan innan arbetet med IT-

propositionen inleddes tagit en rad initiativ i

syfte att se över och anpassa lagstiftningen till

utvecklingen på IT-området. I IT-propositionen

anförde regeringen att rättsordningen i ett

utvecklat informationssamhälle måste vara så

robust att den kan hantera tekniska förändringar

samtidigt som den fångar våra grundläggande

samhällsvärderingar. Målet är att finna effektiva

former för en kontinuerlig rättslig uppföljning av

den snabba utvecklingen på IT-området.

Regeringen har tagit flera initiativ på dessa

områden. De angivna målsättningarna står fast.

För fasta avgifter (abonnemangsavgift,

flyttning m.m.) finns det sedan den 1 juli 1997

ett pristak, enligt vilket avgifterna inte får

förändras med mer än förändringen i

nettoprisindex under närmast föregående år.

Regleringen återfinns i förordningen (SFS

1997:400) om taxor för telefonitjänst mellan

fasta nätanslutningspunkter. Med rådande

marknadsförhållanden är det endast Telia som

berörs av förordningen.

Med undantag av felavhjälpning har

operatörerna i övrigt uppfyllt de krav som ställts.

Telias ändrade taxestruktur som infördes i

november 1997 medförde kraftigt höjda priser

för vissa grupper. Efter kritik ändrades taxorna

åter i april 1998.

Ett vägledande utslag från Konkurrensverket

angående Posten AB:s möjligheter att

priskonkurrera lokalt kombinerat med

portohöjningen år 1997 har enligt PTS

underlättat för de nya operatörerna att få fotfäste

på marknaden.

PTS bedömer att utglesningen av Posten AB:s

kontorsnät i mycket begränsad omfattning

påverkar rikstäckningen. PTS genomförde i

samarbete med Konsumentverket och

Glesbygdsverket en undersökning vars resultat

pekar på att servicenivån i brevdistributionen kan

antas vara lika god som föregående år.

Undersökningen omfattade drygt 6 700

försändelser och resultatet visade att 97 % av

dessa kom fram över natten.

Enligt det avtal som gällde till den 30 juni 1998

mellan staten och Posten AB fick antalet hushåll

som saknar daglig postservice inte öka. Enligt

Posten AB är denna nivå i princip oförändrad

och enligt PTS finns det inga andra

omständigheter som pekar på att antalet skulle

ha ökat under år 1997.

Regeringens slutsatser

Sammantaget bedömer regeringen att

måluppfyllelsen på kommunikationsområdet för

år 1997 med några undantag har nått en

godtagbar nivå . Effekterna på transportområdet

vad gäller miljö och framkomlighet är i huvudsak

positiva.

Regeringen ser, mot bakgrund av beslutet om

nollvisionen och det kortsiktiga

verksamhetsmålet högst 400 dödade år 2000,

med oro på säkerhetsutvecklingen inom

vägtransportsystemet. Vägverket har ändrat

inriktning och utformning på sina

trafiksäkerhetsinsatser inom ramen för

sektorsansvaret vilket stöds av regeringen.

Riksdagens mål för buller för befintliga

bostadsmiljöer (prop. 1996/97:53, bet.

1996/97:TU7, rskr. 1996/97:174) bedöms inte

kunna nås på det statliga vägnätet med dagens

åtgärdstakt. Däremot bedöms det av riksdagen

fastställda målet för koldioxidutsläpp för år 2000

som möjligt att nå, eftersom ökningen sedan år

1990 varit knappt 1 %. Godstransporterna svarar

för hela ökningen.

Regeringen bedömer att Banverkets

verksamhet har bidragit till en ökad uppfyllelse

av de trafikpolitiska målen. Giftutsläppen och

grundvattenproblemen vid Hallandsåsen visar

att Banverkets miljöarbete bör prioriteras.

Regeringen prioriterar åtgärder som skall

stödja den svenska sjöfartsnäringen.

Det finns ett avtal om flygtrafik på Bromma

fram till år 2011, men ny flygkapacitet utöver

den tredje landningsbanan på Arlanda kan

komma att behövas innan dess.

Schengenöverenskommelsen påskyndar också

behovet av terminalinvesteringar på Arlanda.

Miljö- och säkerhetsarbetet inom sjö- och

luftfarten bör ges fortsatt hög prioritet.

Regeringens prioriterade policy inför 2000-

talet är att bredda och utveckla användningen av

informationsteknik.

Frågan om säkerheten i samband med skiftet

till år 2000 intar en särställning, inte minst därför

att det brådskar. Varje myndighet, organisation

och företag måste ta ansvar för omställningen av

systemen i den egna verksamheten.

Statskontoret har regeringens uppdrag att

regelbundet granska hur detta arbete fortskrider

hos myndigheterna. Myndigheter med särskilt

ansvar för vitala samhällssystem har dessutom i

uppdrag att regelbundet, med början den

1 oktober 1998, rapportera till regeringen om

läget i respektive sektor. Därutöver skall den av

regeringen tillsatta 2000-delegationen också

analysera läget ur ett tvärsektoriellt perspektiv,

löpande informera regeringen samt genom

upplysning och påverkan bidra till att sektorer

som befinner sig i riskzonen påskyndar arbetet.

Information direkt till företag och allmänhet är

också en viktig del i delegationens arbete.

Regeringen skall före årets slut i en särskild

skrivelse till riksdagen lämna en sammanfattande

analys av läget samt redogöra för vidtagna och

planerade åtgärder inför skiftet till år 2000.

Med den utveckling som sker inom

teleområdet avseende ny teknik, konvergensen

mellan marknader såsom fast telefoni, mobil

telefoni och datakommunikation så kommer den

närmaste framtiden sannolikt att innebära en

utveckling av nya tjänster och allt hårdare

konkurrens.

Posten AB:s minskade brevvolymer och

minskade kassatransaktioner i kombination med

den tekniska utvecklingen kan innebära att

verksamheten behöver omstruktureras. I övrigt

avvaktar regeringen resultatet av utredningen om

statens ansvar för den grundläggande

betaltjänsten och kontantförsörjningen (dir.

1998:15).

12.4 Åtgärder utanför utgiftsområdet

En rad offentliga initiativ tas för att främja

användningen av informationsteknik i enlighet

med den s.k. IT-propositionen från våren 1996

(prop. 1995/96:125, bet. 1995/96:TU19, rskr.

1995/96:282). Inom rättsområdet utreds bl.a.

frågor kring kryptering och digitala signaturer,

vilket är av betydelse för att uppnå säker

elektronisk kommunikation. Behovet av en

samordning av lagstiftningarna inom tele-, radio-

och TV-områdena utreds. Vidare har en

utredning om konsumenträttigheter i

informationssamhället tillsatts (dir. 1998:15).

Stora satsningar görs inom utbildningen, bl.a.

skall IT-kunskapen hos lärare förbättras och

skolorna anslutas till Internet. Satsningar görs

också på att utveckla olika databaser, däribland

Sverige Direkt (som ger direktingång till

offentlig information via Internet), Kulturnät

Sverige, Svenska Miljönätet, Slussen (IT-baserad

samhällsguide för ungdomar) samt

bibliotekssystemet LIBRIS.

Omfattande IT-satsningar görs också inom

näringspolitiken. Genom bl.a. NUTEK

kanaliseras offentliga medel till forskning och

utveckling inom informationsteknik samt till

projekt för att främja elektronisk handel.

Den nya Energimyndigheten stödjer

forskningsområden som ligger i linje med de

miljörelaterade transportmål som satts upp för

en ekologisk hållbar utveckling.

Det miljöarbete som kommunerna i landet

bedriver inom ramarna för Agenda 21 strävar i

samma riktning som de transportpolitiska

miljömålen.

Kommunerna och bl.a. NTF bedriver ett

aktivt trafiksäkerhetsarbete som syftar till att

uppnå målet med nollvisionen.

Riksdagen beslöt år 1996 att avsätta 1 miljard

kronor under en treårsperiod för att stärka

samarbetet och utvecklingen i Östersjöområdet

och sysselsättningen i Sverige, den s.k.

Östersjömiljarder (prop. 1995/96:222, bet.

1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307). De största

satsningarna inom ramen för den första

Östersjömiljarden görs inom energi, miljö och

infrastruktur. Inom kommunikationsområdet

har regeringen fattat beslut om projekt för 165

miljoner kronor som gäller de baltiska staterna

och Ryssland.

Från utgiftsområde 6 finansieras

försvarsuppgifter som syftar till att säkerställa att

kommunikations- och transportsystemet

fungerar även i krigs- och kristid.

Utgiftsutvecklingen fördelat per verksamhetsområde inom utgiftsområde 22

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Vägar och järnvägar

22 009

21 378

21 515

22 931

23 932

22 686

Sjö- och luftfart

711

807

802

807

634

634

Post- och telekommunikationer

806

679

678

695

713

715

Statens järnvägar, kollektivtrafik, samhällsköpta

tjänster m.m.

522

830

627

632

876

1 103

Kommunikationsforskning och meteorologi

419

402

428

436

444

451

Totalt för utgiftsområde 22

24 467

24 096

24 0502

25 501

26 599

25 589

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Summeringen på verksamhetsområdesnivå avser endast de anslag som även är

aktuella för budgetåret 1999.

13 Väg och järnväg

13.1 Omfattning och utgiftsutveckling

Verksamhetsområdet omfattar väghållning och

vägtrafik samt banhållning och tågtrafik.

Verksamheten syftar till att säkerställa en

samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt

hållbar transportförsörjning för medborgarna

och näringslivet i hela landet. Statens företrädare

på central nivå för frågor inom väg- och

järnvägsområdet är Vägverket respektive

Banverket.

Den sammanlagda verksamhetsvolymen inkl.

externa intäkter uppgick år 1997 till ca 27,5

miljarder kronor. Inom verksamhetsområdet

fanns vid utgången av året totalt ca 14 000

tillsvidareanställda.

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

22 009

21 378

21 515

22 931

23 932

22 686

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Ett antal stora investeringsobjekt har under året

avslutats och öppnats för trafik. På vägsidan kan

särskilt nämnas Höga kustenprojektet som

består av 32 km ny Europaväg (E 4) med en

1 800 meter lång hängbro över Ångermanälven

samt av 70 km övriga vägar och 34 ytterligare

broar. Den viktigaste invigningen på

järnvägssidan har varit Svealandsbanan en helt

ny järnväg som binder samman Stockholm med

städerna söder om Mälaren. Projektet omfattar

70 km enkelspår för hastighetsstandard 200

km/tim samt upprustning av befintligt enkelspår

till 160 km/tim och med nya el- och

signalsystem. Vidare har projektet omfattat ca 50

broar och 7 tunnlar.

Under året har verksamhetsområdet till stor

del präglats av förberedandet av nya planer för

väg- respektive banhållning. Förslag till nya

nationella planer inlämnades till regeringen av

Vägverket och Banverket i mars 1998. Planerna

fastställdes av regeringen den 11 juni 1998.

De medel som riksdagen anslagit år 1997 för

Vägverkets och Banverkets verksamheter har

inte tagits i anspråk fullt ut. För Banverkets del

uppgick anslagssparandet till drygt 2 miljarder

kronor och för Vägverkets del uppgick det till

drygt 1 miljard kronor. För Vägverkets del var

anslagssparandet hänförligt till anslagsposterna

för drift och underhåll av statliga vägar,

byggande av vägar samt byggande av

länstrafikanläggningar. Sparandet förklaras

huvudsakligen av en gynnsam vinter och mindre

verksamhet inom sektorsuppgiften än planerat,

att den fysiska planeringen blev mer

tidskrävande än planerat samt att bidragen till

andra huvudmän i enlighet med

storstadsöverenskommelserna inte betalades ut i

den takt som tidigare beräknats. För Banverkets

del hänförs huvuddelen av anslagssparandet till

anslagsposten för nyinvesteringar i

stomjärnvägar samt ersättning för vissa

kapitalkostnader. Sparandet förklaras av att flera

större projekt drabbats av förseningar, bl.a. på

grund av att planbeslut och tillstånd har

försenats. För år 1998 beräknar Vägverket att

man kommer att förbruka samtliga tillgängliga

medel. Banverket räknar med ett visst

anslagssparande.

Förändringar

Under år 1997 fattade riksdagen beslut om

nollvisionen (prop. 1996/97:137, bet.

1997/98:TU4, rskr. 1997/98:11). Denna innebär

att det långsiktiga målet för trafiksäkerheten

inom vägtransportsystemet är att ingen skall

dödas eller skadas allvarligt till följd av

trafikolyckor och att vägtransportsystemets

utformning och funktion skall anpassas till de

krav som följer av detta.

Regeringen beslutade den 19 mars 1998 om

omfördelning av 749 miljoner kronor av

Banverkets anslag för år 1998 till väghållning och

statsbidrag. Dessa medel kommer under år 1998

att användas till utökning av

beläggningsunderhåll samt investeringar enligt

nationell och regional plan.

Riksdagen beslutade i juni 1998 om den

framtida transportpolitiken (prop. 1997/98:56,

bet. 1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266). Beslutet

innebär bl.a. att Banverket från och med år 1999

skall överta ansvaret för delar av det kapillära

bannätet, dvs. det bannät i form av anslutande

spår till terminaler, hamnar, industrier och

industriområden som SJ för närvarande förvaltar.

Det innebär även att ansvaret för vissa

anläggningar vid järnvägsstationerna överförs

från SJ till Banverket. Dessutom införs ett nytt

banavgiftssystem där avgifterna skall vara

trafikberoende och beräknas utifrån

järnvägstrafikens samhällsekonomiska

marginalkostnader. Banverket skall därmed

kunna finansiera vissa kostnader för banhållning

med intäkter från banavgifterna. Beslutet innebär

även att nollvisionen utvidgas till att omfatta

samtliga trafikslag.

Regeringen fastställde den 11 juni 1998

Vägverkets och Banverkets förslag till nationell

väghållningsplan respektive stomnätsplan för

perioden 1998 2007. Väghållningsplanen

omfattar 30,5 miljarder kronor och regeringen

beslutade bl.a. att Vägverket skall tidigarelägga de

åtgärder under planperioden som ger

trafiksäkrare vägar. Stomnätsplanen omfattar 36

miljarder kronor, varav 2,4 miljarder kronor går

till kapacitetshöjande åtgärder för

järnvägstrafiken i centrala Stockholm och 1,9

miljarder kronor till Citytunneln i Malmö.

Prioriteringar

Riksdagen beslutade år 1997 om inriktningen av

transportinfrastrukturen för perioden 1998 2007

(prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr.

1996/97:174). I enlighet med detta beslut skall en

satsning på drift och underhåll av vägarna samt

på miljö- och trafiksäkerhetsåtgärder prioriteras

före investeringar i nya vägar. För järnvägssidan

gäller att den pågående anpassningen till

snabbtågstrafik skall fullföljas och godstrafikens

konkurrenskraft stärkas.

Resultatbedömning

Tillståndet och utvecklingen inom

verksamhetsområdet

Under 1990-talet som helhet har utvecklingen i

väg- och järnvägstransportsystemet varit i stort

sett positiv i den meningen att tillgängligheten

och den regionala balansen i systemet har

förbättrats, antal dödade har minskat kraftigt och

utsläppen av luftföroreningar har i flera fall

minskat i omfattning. Stora satsningar, främst i

form av nyinvesteringar, har gjorts.

Under år 1996 beslutade riksdagen om såväl

Vägverkets som Banverkets sektorsansvar. Detta

innebär att myndigheterna nu har ett samlat

ansvar för hela väg- respektive

järnvägstransportsystemet. Sektorsansvaret har

medfört att ökade krav har ställts på

myndigheterna, t.ex. i frågor om utveckling av

och samarbete inom respektive sektor. Denna

verksamhet har ökat under år 1997. Detta är

delvis en följd av en medveten satsning på att

utveckla det gemensamma arbetet inom sektorn.

Utvecklingen i väg- och

järnvägstransportsystemet är till stor del

resultatet av många aktörers arbete: landets

medborgare, offentliga organisationer,

myndigheter, näringsliv, m.fl. För Vägverkets del

har arbetet med att samordna insatserna mot de

sektorsgemensamma målen tagit sig uttryck i

form av ett antal överenskommelser med andra

intressenter inom området och utarbetande av

handlingsprogram, t.ex. för kollektivtrafiken.

Trafikutvecklingen år 1997

Biltrafiken svarade för 76 % av det totala

persontransportarbetet under året. När det gäller

det långväga resandet (mer än tio mil enkel resa)

dominerade bilen med en marknadsandel på ca

70 %. Konkurrensen är dock mycket stark och

resenärerna har nästan alltid flera alternativ att

välja mellan. Av det långväga resandet svarade tåg

och flyg för ca 12 % vardera och buss för ca 6%.

Jämfört med år 1996 har det samlade

persontransportarbetet ökat med 1,3 miljarder

personkm eller 1,2 %. Under året ökade antalet

personresor med järnväg. Det totala antalet resor

ökade med 3,4 miljoner eller 3,4 % och uppgår

nu till 104,1 miljoner resor per år. Det är det

högsta antalet hittills. Även

persontransportarbetet på järnväg har ökat.

Ökningen är dock mindre än för antalet resor

vilket innebär att den genomsnittliga reslängden

minskat.

Inom Sveriges gränser transporterades under

år 1997 drygt 500 miljoner ton gods. Drygt 60 %

av detta gods transporterades på vägarna.

Lastbilarna dominerar särskilt på kortare

sträckor (under tio mil), där de svarar för mer än

90 % av transporterna. Ju längre sträckor desto

jämnare blir fördelningen mellan

transportslagen. På sträckor över 30 mil är

sjöfarten det dominerande färdsättet. Av det

totala transportarbetet på drygt 80 miljoner

tonkm är 40 % hänförligt till vägtrafik, 38 % till

sjöfart och 22 % till järnväg.

De viktigaste statliga insatserna inom

verksamhetsområdet

Sedan år 1989 har verksamhetsvolymen inom

området kraftigt ökat i omfattning och

omfattande investeringar i väg- och järnvägsnätet

i Sverige har genomförts. Under åren 1994 och

1995 nådde ökningen sin topp i samband med

regeringens extra satsningar på

sysselsättningsskapande åtgärder. Under åren

därefter har volymen återvänt till en planerad

nivå.

Investeringar i statliga väg- och järnvägsanläggningar

1989 1997

(1997 års prisnivå)

Riksdagen beslutade år 1997 om inriktningen av

transportinfrastrukturen för perioden 1998 2007

(prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr.

1996/97:174). Åtgärderna i infrastrukturen skall

främja miljöanpassning, trafiksäkerhet, tillväxt

och ökad sysselsättning i landets alla delar. För

att genomföra inriktningen anvisades en

planeringsram om totalt 190 miljarder kronor.

Under år 1998 har länsstyrelserna fastställt

länsplaner för regional transportinfrastruktur

och regeringen har fastställt nationell

väghållningsplan och stomnätsplan. Underlag till

nya investeringsplaner för väg och järnväg samt

förslag till nationella planer inom dessa områden

har under det gångna året arbetats fram av

Vägverket respektive Banverket.

Under år 1997 utökades och fördjupades

satsningarna inom ramen för myndigheternas

sektorsansvar. I synnerhet har arbetet påbörjats

med de funktionshindrades resmöjligheter i väg-

och järnvägstrafiken. Banverket har under året

fastställt en miljöpolicy och påbörjat arbetet med

ett miljöledningssystem som systematiserar

miljöarbetet samt klargör ansvarsförhållanden

och rutiner för uppföljning och redovisning.

Vägverket har utvecklat det gemensamma arbetet

inom sektorn bl.a. inom områdena forskning och

utveckling, kollektivtrafik, handikappanpassning

och väginformatik. För flera av dessa områden

har särskilda program tagits fram.

Effekter av de statliga insatserna

Utgångspunkten för 1997 års styrning av

verksamhetsområdet var riksdagens

trafikpolitiska beslut från år 1988. I detta

fastställdes ett övergripande mål för

trafikpolitiken. Detta bröts sedan ner i fem

delmål. Nedan följer en beskrivning av de

effekter som verksamheten inom väg- och

järnvägsområdet haft under år 1997 redovisat per

delmål av dåvarande trafikpolitiska mål.

Effektivitet

Effektivitet handlar om att med hänsyn till vad

som är bäst för samhället som helhet uppnå de

mål som ställs upp för verksamheten.

Effektiviteten i förhållande till de trafikpolitiska

målen innebär således att en sammanvägning av

effekterna av övriga delmål tillgänglighet,

trafiksäkerhet, miljö och regional balans skall

ske vid prioritering av åtgärder som vidtas för att

uppfylla målen.

Efterkalkyler för de större investeringsprojekt

som slutförts under året visar att slutkostnaden

för de flesta redovisade projekt har understigit

den kostnad som beräknades då projekten

planerades. T.ex. kan nämnas utbyggnaden till

dubbelspår av järnvägssträckan Trönninge

Båstad på Västkustbanan, totalt 23 km, där

slutkostnaden understeg den planerade

kostnaden med 159 miljoner kronor eller ca

20 %. Den främsta anledningen var de

gynnsamma entreprenadupphandlingar som

genomfördes av Banverket. Vägverkets

efterkalkyler redovisar, förutom nedlagda

kostnader, även en beräkning av det

samhällsekonomiska resultatet för de slutförda

projekten. Enligt den kalkyl som upprättats för

de större projekt som öppnats för trafik under år

1997 är tre av fem investeringar

samhällsekonomiskt lönsamma. Höga

kustenprojektet är varken lönsamt eller olönsamt

(NNK 0), medan E 4-projektet Traryd[REDACTED_EFTERNAMN]

kalkyleras som olönsamt (NNK -0,12). Detta

projekt motiverades när det startades av att en

enhetlig standard eftersträvades på stråken. För

Banverkets projekt har inga samhällsekonomiska

efterkalkyler gjorts.

Under år 1997 har produktiviteten hos

Banverket ökat med 1,2 %.

Produktivitetsökningen har beräknats på ett

genomsnitt av 21 prestationer som omfattar

32 % av kostnaderna för bandistrikten och

industridivisionen, där spårbyte är den

dominerande kostnaden. Något samlat

produktivitetsmått för Vägverket har inte

redovisats.

Vad gäller den inre effektiviteten inom

verksamhetsområdet, kan det konstateras att

myndigheterna fortlöpande arbetar med åtgärder

för att rationalisera och effektivisera

verksamheten. I rapporter till regeringen i början

av år 1998 redovisade Vägverket och Banverket

vilka åtgärder som vidtagits med anledning av de

besparingskrav på den statliga konsumtionen

som riksdagen har lagt fast, bl.a. i syfte att

åstadkomma en effektivare administration. För

Vägverkets del har förvaltningskostnaden ökat

med 39 % under perioden 1994 1997, till stor

del till följd av förändrat ansvar och utökade

uppgifter. Det ökade ansvaret och de nya

rollerna har ställt höga krav på anpassning av

arbetssätt, kompetens och behov av egen

personal. Under året har Vägverket genomfört

ett antal kvalitetsrevisioner. Dessa har visat att

det finns en stor förbättringspotential. Någon

redovisning av hur den inre effektiviteten har

förändrats under året har inte lämnats av vare sig

Vägverket eller Banverket.

Tillgänglighet

Transportsystemets förmåga att bidra till

förbättrad tillgänglighet kan uttryckas som den

 lätthet med vilken medborgare, näringsliv och

offentliga organisationer kan nå det utbud och de

aktiviteter i samhället som de har behov av. Mått

på tillgänglighet kan bl.a. uttryckas som

förändring av restid, fordonskostnader,

godstransportkostnader, bekvämlighet och

tidhållning.

Under år 1997 har framkomligheten och

tillgängligheten inom verksamhetsområdet

fortsatt att förbättras genom öppnandet av nya

väg- och järnvägssträckor, genom ökad bärighet

på det statliga väg- och järnvägsnätet, genom

ökad andel dubbelspår samt högre genomsnittlig

hastighet på järnvägsnätet. Detta har resulterat i

en minskning av den totala restiden och

därmed även reskostnaden. Det noteras

beträffande bärigheten på stomnätet att ca 89 %

vid utgången av året tillåter en största tillåten

axellast (STAX) på 22,5 ton vid hastigheter på

90 km/tim och därutöver. Enligt Banverket har

de sträckor på stomnätet som inte tillåter ovan

angivna hastigheter och viktklasser i regel ingen

eller ringa godstrafik.

Beträffande driftsäkerheten på järnvägsnätet

kan det konstateras att den totala mängden

trafikstörningar på stomnätet som orsakats av

tekniska fel i infrastrukturen har ökat med 5 %

under år 1997. Störningsfrekvensen började öka i

juni 1997. Banverket har förklarat detta bl.a. med

relativt hög sommarvärme jämfört med år 1996.

Det torra och varma vädret medförde hög

frekvens av skogsbränder längs järnvägsspåren,

bildande av s.k. solkurvor samt åsknedslag i

ställverk. De trafikstörningar som orsakades av

tågtrafikledningen har under året minskat med

20 %. Totalt sett har trafikstörningarna under år

1997 lett till att tågförseningarna ökat något

jämfört med föregående år.

Tillgänglighet kan även uttryckas som andelar

av olika grupper av medborgare eller näringar

som fått ändrade möjligheter att använda väg-

eller järnvägstransportsystemet, exempelvis olika

medborgargruppers möjligheter att resa med

kollektiva färdmedel. Av särskild vikt i

sammanhanget är på vilket sätt de

funktionshindrades resmöjligheter inom väg-

och järnvägssektorn har förändrats. Några

resultat för år 1997 har inte redovisats på detta

angelägna område, då relevanta och tillämpbara

mått inom området saknas. Banverket och

Vägverket har dock under året tillsammans med

Boverket, SJ och de övriga trafikverken samt

representanter för handikapprörelsen påbörjat en

dialog inom detta område.

Trafiksäkerhet

För första året sedan år 1992 har det totala

antalet döda inom väg- och

järnvägstransportsystemet ökat. Även antalet

skadade har ökat. Ökningen av antalet döda och

skadade är till sin helhet hänförlig till

vägtransportsystemet och har ägt rum trots ett

oförändrat vägtrafikarbete.

Dödade och svårt skadade personer vid polisrapporterade

vägtrafikolyckor 1992 1997

För järnvägssektorn gäller att antalet olyckor

ökade något år 1997 medan antalet dödade har

minskat. Flertalet plankorsningsolyckor har

inträffat på lågt trafikerade länsjärnvägar.

Regeringen gav under år 1997 Vägverket i

uppdrag att i samråd med Banverket utreda

orsakerna till de döds- och personskadeolyckor

som sker vid plankorsningar mellan väg och

järnväg samt föreslå erforderliga åtgärder för att

minska dessa. Vägverket har därvid framfört att

det är svårt att kunna peka ut enskilda orsaker till

olyckorna. Erfarenheter och forskning visar att

det ofta är kombinationer av orsaker såsom

bristande uppsikt, halt väglag, bländande sol och

vägfordon som fastnat. Mot bakgrund av detta

samt att nuvarande kunskap om effekterna av

nya lösningar är svåra att förutsäga, vill

Vägverket inte rekommendera några nya

lösningar för att minska plankorsningsolyckorna

utöver de som används i dag.

Inom vägsektorn har verksamhetsvolymen för

trafiksäkerhet ökat med 128 % under perioden

1994 1997, till stor del till följd av satsningen på

s.k. reformer. För de flesta reformer gäller att få

eller inga positiva förändringar på

trafiksäkerheten hittills har kunnat konstateras.

T.ex. har cykelhjälmsanvändningen inte ökat

under året, användningen av bilbälte i baksätet

har minskat mellan åren 1994 1997 och

användningen av cykelbelysning har minskat

under samma period. Ett positivt resultat är dock

att antalet onyktra i polisens kontroller har

minskat mellan åren 1994 1997.

Miljö

Riksdagen har fattat beslut om mål för att

begränsa transportsektorns miljöpåverkan. Flera

av dem är etappmål. Förslag till kompletterande

mål har tagits fram i det s.k. MaTS-samarbetet

(samarbete mellan ett antal myndigheter och

organisationer för ett miljöanpassat

transportsystem).

Antalet bullerutsatta personer och fastigheter

längs statliga vägar och järnvägar har minskat

under året. Det totala antalet bullerstörda

fastigheter längs järnvägen uppgick vid slutet av

år 1997 till 10 000, vilket är en minskning med

1 000 sedan år 1993. Miljömålet för Banverket

har varit att antalet fastigheter som utsätts för

bullernivåer orsakat av järnvägstrafik på över

55 dB(A) vid fler än fem tillfällen per natt skall

minska samt att antalet fastigheter som utsätts

för vibrationsnivåer orsakade av järnvägstrafik på

över 2,5 mm/s skall minska. De bullerutsatta

personerna längs de statliga vägarna minskade

under året med ca 4 300, vilket medför att ca

40 000 bullerutsatta kvarstår. Med dagens

åtgärdstakt beräknas riksdagsmålet om att

åtgärda befintliga bostadsmiljöer i närhet till

vägtrafik där bullret överstiger 65 dB(A) att nås

först år 2010 längs det statliga vägnätet. När det

gäller fastigheter som utsatts för

vibrationsstörningar av järnvägstrafik, har under

året enstaka sådana fastigheter lösts in. Någon

närmare redovisning av vilka effekter detta har

haft på det långsiktiga målet för vibrationsnivåer

har dock inte lämnats av Banverket.

Utsläppen från väg- och järnvägstrafiken av

koldioxid, svaveldioxid, kolväten och

kväveoxider minskade något under år 1997.

Riksdagsmålen för år 2000 för koldioxidutsläpp

bedöms som möjligt att nå. Målnivån för

svaveldioxid nåddes redan år 1992 och målet för

kolväten kommer troligen också att nås, för

vägsektorn till stor del beroende på införande av

katalytisk avgasrening samt system som kraftigt

minskar avdunstningen av bränsle. Tröskelvärdet

för marknära ozon överskrids i stor omfattning.

Regional balans

Det övergripande målet för regionalpolitiken är

hållbar tillväxt, valfrihet och rättvisa så att

likvärdiga förutsättningar och tillväxt skapas och

att därigenom regionernas skilda möjligheter kan

tas till vara. Detta kan uppnås genom att

trafikpolitiken samverkar med regionalpolitiken

och bidrar till att utveckla livskraftiga regioner i

hela landet. Heltäckande etappmål för

transportpolitikens bidrag till en positiv regional

utveckling är svåra att fastställa. Detta beror på

att den regionala utvecklingen i så hög grad

påverkas av åtgärder inom många olika

samhällsområden. Indikatorer eller mer

avgränsade mått på regional balans är dock väg-

och järnvägsnätets utveckling samt utvecklingen

av restider och reskostnader mellan regioner.

Genom de nya väg- och järnvägssträckor som

öppnats och/eller förbättrats under året har vissa

delar och regioner i landet ytterligare länkats

samman. Ett stort vägprojekt som öppnats för

trafik under året är Projekt Höga kusten, som

omfattar 32 km ny Europaväg, 70 km övrig väg

samt 35 broar, däribland en 1 800 m lång

hängbro över Ångermanälven. Hela projektet

ligger i det tillfälliga stödområdet och det har

således haft en stor inverkan på utvecklingen

inom de berörda regionerna. På järnvägssidan har

invigningarna av nya stråk och sträckor varit flera

under året; bl.a. kan nämnas Svealandsbanan som

binder samman Stockholm med städerna och

regionerna söder om Mälaren samt

förbättringarna av Godsstråket genom

Bergslagen och Norra stambanan. Även

utbyggnaden till dubbelspår och

hastighetshöjningar på järnvägsnätet samt den

bärighetsökning som skett på landets väg- och

järnvägsnät har bidragit till att öka den regionala

balansen och utveckla förutsättningarna för ett

antal regioner. Den restids- och

reskostnadsminskning som är följden av

utbyggnaden och förbättringen av vägnätet har

till största del tillfallit de regionalpolitiskt

prioriterade delarna av landet. Framför allt beror

detta på att projektet Höga kusten öppnades för

trafik i december 1997. När det gäller

bärighetsökningen på det statliga vägnätet så har

denna endast till en mindre del (32 %) tillfallit de

regionalpolitiskt prioriterade områdena i landet.

Detta är en följd av bärighetsplanernas ändrade

inriktning från år 1995, som innebär att man

efter den inledningsvisa satsningen på

glesbygdsområdena nu har gått över till övriga

delar av Sverige.

Regeringens slutsatser

Regeringen konstaterar att verksamhetsområdet

under år 1997 har präglats av en ökad satsning på

åtgärder utanför det infrastrukturella området,

dvs. åtgärder som tagit sikte på en ökad

samverkan och samsyn mellan olika aktörer.

Regeringen bedömer att verksamheten inom

området vägar och järnvägar under året har

bidragit till att uppfylla de trafikpolitiska målen

genom att förbättra tillgängligheten, den

regionala balansen och miljöanpassningen i

transportsystemet. På järnvägssidan kan det dock

konstateras att målet för driftsäkerhet mätt i

mängden trafikstörningar inte har uppfyllts.

Detta har resulterat i att tågförseningarna har

ökat, vilket innebär att varken tillgängligheten

eller effektiviteten i transportsystemet i denna

del har förbättrats i önskvärd omfattning.

Beträffande arbetet med att förbättra

tillgängligheten i transportsystemet anser

regeringen att det är av stor vikt att relevanta och

tillämpbara mått tas fram som visar hur

tillgängligheten för olika grupper i

transportsystemet förändras.

När det gäller målen för miljöarbetet, kommer

riksdagsmålet för buller i befintliga

bostadsmiljöer i närhet till vägtrafik med dagens

åtgärdstakt inte att nås förrän år 2010 längs det

statliga vägnätet. Tröskelvärdena för marknära

ozon överskrids i stor omfattning. Regeringen

anser att det är angeläget att det gemensamma

arbetet inom vägtransportsektorn fortsätter för

att samtliga mål för luftföroreningar, luftkvalitet

i tätorter samt buller på vägnätet skall kunna nås.

Beträffande antal döda och skadade i trafiken

under år 1997, har 1990-talets goda trend med ett

minskat antal förolyckade brutits. Vägtrafiken

står för hela den ökningen, som skett trots att

trafikarbetet varit i stort sett oförändrat. För

dödade ligger en stor del av ökningen bland

bilförare varav de flesta har dödats i

mötesolyckor på vinterväglag. Enligt Vägverkets

bedömning kommer målet för antalet dödade i

vägtrafiken år 2000 inte att nås med nuvarande

insatser. Inom vägtransportsystemet har man

arbetat för en ökad trafiksäkerhet dels genom

fysiska åtgärder i vägmiljön, dels genom olika

typer av påverkan på trafikantbeteendet inom

ramen för sektorsuppgifterna. De senaste åren

har allt mer medel satsats på reformer. Resultaten

har varit svåra att följa och har hittills inte gett de

förväntade effekterna i form av en minskning av

antalet dödade och skadade i vägtrafiken. Med

anledning av detta har Vägverket ändrat

inriktning och utformning på sina insatser inom

ramen för sektorsuppgifterna. Den nya

inriktningen innebär bl.a. en satsning på olika

pådrivande och stödjande insatser som beräknas

få effekt först på lite längre sikt. Regeringen har

förtroende för Vägverkets nya inriktning, men

anser att det är viktigt att stärka

trafiksäkerhetsarbetet på kort sikt och påskynda

arbetet med nollvisionen. Regeringen bedömer

därför att insatser i form av fysiska åtgärder i

vägmiljön som direkt kan ge

trafiksäkerhetseffekter inom den närmaste tiden

måste prioriteras före sektorsuppgifter.

Regeringen anser även att

trafiksäkerhetsreformerna bör ses över för att

klarlägga och tydliggöra sambanden mellan

reformer och trafiksäkerhetseffekter.

Med avseende på effektiviteten i

transportsystemet konstaterar regeringen att

slutkostnaden för de flesta stora

investeringsobjekt som avslutats under året har

understigit den kostnad som beräknades när

projekten planerades, vilket till stor del antas vara

resultatet av en hårdnande konkurrens på

entreprenadmarknaden. För de järnvägsprojekt

som öppnats under året har ingen redovisning av

det samhällsekonomiska resultatet gjorts.

Regeringen anser att det är viktigt att det

samhällsekonomiska resultatet av vidtagna

åtgärder inom transportsystemet tydliggörs i så

stor utsträckning som möjligt.

Regeringen har vidare uppmärksammat de

åtgärder som vidtagits inom

verksamhetsområdet med avsikt att rationalisera

och effektivisera verksamheten. Det ökade

sektorsansvaret och de nya roller som detta har

medfört har inneburit ett ökat fokus på den inre

effektiviteten. Det är regeringens ambition att

redovisningen av hur den inre effektiviteten har

förändrats under året skall förstärkas och

förbättras.

Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverkets (RRV:s) revisionsberättelse

för år 1997 avseende granskningen av Vägverkets

respektive Banverkets årsredovisning och

underliggande redovisning samt av ledningens

förvaltning innehåller inte några anmärkningar. I

de fall RRV har lämnat särskilda kommentarer

när det gäller verksamhetsområdet så redovisas

dessa i avsnitt 4.3 respektive 4.4.

Den ekonomiadministrativa värdering som

utförts av RRV avseende räkenskapsåret 1997

har resulterat i värderingen AA för Vägverket

och AB för Banverket, vilket innebär att

omdömet Fullt tillfredsställande har avgivits.

13.2 Vägverket

Vägverket är central förvaltningsmyndighet för

frågor som rör väghållning och vägtrafik.

Vägverket har ett samlat ansvar, sektorsansvar,

för hela vägtransportsystemet. Sektorsansvaret

omfattar hela vägtransportsystemets

miljöpåverkan, trafiksäkerhet, tillgänglighet,

framkomlighet och effektivitet samt frågor som

rör väginformatik, fordon, kollektivtrafik,

handikappanpassning, yrkestrafik och tillämpad

samhällsmotiverad forsknings-, utvecklings- och

demonstrationsverksamhet inom

vägtransportsystemet.

Verksamheten i Vägverket bedrivs inom de

fyra huvuduppgifterna sektorsuppgifter,

myndighetsutövning, statlig väghållning och

produktionsuppgifter.

Antalet tillsvidareanställda i Vägverket

uppgick den 31 december 1997 till 6 674

personer varav 4 025 personer är anställda i

resultatenheter inom produktionsuppgifterna.

Antalet anställda har minskat med 153 personer

sedan år 1996. Andelen kvinnor i Vägverket ökar

successivt. Sedan år 1993 har andelen ökat från

16 till 21 %. Andelen kvinnor i

Produktionsuppgiften är ca 10 % och inom

övriga Vägverket ca 37 %.

Vägverket förvaltar 50 % av statens aktier i

Svensk-Danska Broförbindelsen SVEDAB AB.

Riksdagen har under år 1998 beslutat att aktierna

i SweRoad AB skall ägas av staten och förvaltas

av Vägverket. Staten, genom Vägverket, har

därför förvärvat aktierna från Vägverkets

Investeringsaktiebolag Väginvest. Väginvests

aktier förvaltas av regeringen och kommer

fr.o.m. år 1998 att redovisas i Regeringskansliets

balansräkning.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Antalet anställda i Vägverket har minskat med

2 % under år 1997. Resultatenheterna inom

Vägverket svarar för en minskning med 291

personer. Vägverket i övrigt har ökat med 138

personer.

Fr.o.m. år 1998 har riksdagen beslutat om en

ny anslagskonstruktion för Vägverket. Den nya

anslagskonstruktionen medför väsentligt färre

anslag än tidigare, två i stället för sex. För

verksamhetsåret 1998 anvisades ett anslag för

Vägverkets administration och ett anslag som är

direkt hänförligt till Vägverkets produkter och

tjänster.

Vägverkets verksamhet under år 1997 omsatte

15,9 miljarder kronor, en minskning med ca 200

miljoner kronor jämfört med år 1996. Utgifterna

för Sektorsuppgifter och Myndighetsutövning

har ökat medan utgifterna för statlig väghållning

har minskat jämfört med år 1996. Minskningen i

utgifterna för statens väghållning består

uteslutande av minskade investeringar. Drift och

underhåll av vägnätet har ökat med ca 300

miljoner kronor jämfört med år 1996. Utfallet av

Vägverkets verksamhet år 1997 och år 1996

framgår av nedanstående tabeller.

Miljarder kronor

Vägverkets verksamhet

1997

1996

Sektorsuppgifter

0,8

0,7

Myndighetsutövning

2,5

2,1

varav utbetalning av

statsbidrag

2,1

1,8

Statlig väghållning

11,8

12,3

varav väginvesteringar

6,7

7,4

varav drift och

underhåll

5,1

4,8

Produktionsuppgiften

5,1

5,8

Varav internt (egenregi)

-4,3

-5,0

Summa verksamhet 1997

15,9

16,1

Antalet dödade och skadade i vägtrafiken ökade

något under år 1997 trots ett oförändrat

trafikarbete. Ökningen av olyckor skedde på det

statliga vägnätet och avser huvudsakligen

bilförare i mötesolyckor på vinterväglag. Antal

döda i vägtrafiken har för år 1997 uppgått till

541, vilket är en ökning med ca 1 % sedan år

1996. Antalet svårt skadade har uppgått till ca

3 917. Cykelhjälmsanvändningen ökade inte

under året. Användningen av bilbälte bland

vuxna i baksätet är lägre år 1997 än år 1994. För

övriga tillståndsmål för trafikantbeteende har

inga större förändringar konstaterats i de

mätningar som gjorts. Vid ett oförändrat

trafikarbete beräknar Vägverket att antalet

dödade kommer att uppgå till ca 450 år 2000,

dvs. 50 fler än vad målet för år 2000 anger. Om

trafikarbetet t.ex. ökar med 3 % beräknas

motsvarande dödssiffra år 2000 bli 480. Dessa

prognoser har inte tagit hänsyn till eventuella

effekter av den tidigareläggning av

trafiksäkerhetsåtgärder på vägarna som

beslutades i samband med att den nationella

väghållningsplanen fastställdes av regeringen i

juni 1998.

Antalet bullerstörda längs statens vägnät har

minskat med 4 300 personer under år 1997 som

en följd av Vägverkets insatser under året. Det

återstår dock ca 40 000 som är bullerstörda längs

statens vägnät. Utsläppen av koldioxid från

vägtrafiken beräknas vara i stort oförändrat

jämfört med år 1990. Målen för utsläpp av

svaveldioxid nåddes redan år 1992. Utsläppen av

kolväten har minskat med 38 % sedan år 1988.

Kväveoxidutsläppen från vägtrafiken har minskat

med 35 % sedan år 1987.

Tre av de fem större vägobjekten som

öppnades för trafik år 1997 var

samhällsekonomiskt lönsamma enligt den

efterkalkyl som upprättats för projekten. Under

år 1997 ökade det bokförda värdet på

väganläggningar från 62,5 till 66,3 miljarder

kronor. Årets avskrivningar av väganläggningar

uppgick till ca 2 miljarder kronor.

Bärigheten på det statliga vägnätet har ökat

under år 1997. Nya principer för

hastighetsgränser började tillämpas under år 1997

vilka ger ökad trafiksäkerhet men längre restider,

främst på landsbygden.

Vägverket har i årsredovisningen för år 1997

för första gången redovisat situationen för

funktionshindrade. Av redovisningen framgår att

1,2 miljoner människor har någon form av

permanent funktionsnedsättning. Av

redovisningen framgår vidare att

funktionshindrade gör färre resor med nästan

alla färdsätt än icke funktionshindrade. En

genomsnittlig dag gör 85 % av de icke

funktionshindrade minst en resa. För de

funktionshindrade är motsvarande andel endast

58 %. En genomsnittsdag har 23 % av de

funktionshindrade gjort en promenad, 6 % har

gjort en bussresa och 2,7 % gjort en taxiresa. För

de icke funktionshindrade är motsvarande siffror

32 %, 10 % respektive 1,5 %. Det framgår tydligt

av redovisningen att rörelsehindrade har svårt att

använda kollektiva färdmedel och att personer

med nedsatt syn i huvudsak är hänvisade till

kollektiva färdmedel. Jämförelsesiffror saknas

för år 1996 varför inga uppgifter finns om hur

tillgängligheten för funktionshindrade har

förändrats under år 1997.

Bärigheten på vägnätet har ökat mindre i

regionalpolitiskt prioriterade områden än i övriga

delar av landet, vilket är en följd av att

bärighetsprogrammet först inriktades mot

skogslänen men sedermera utökades till att

omfatta hela landet. Skillnaderna i ytstandard på

belagda vägar har minskat mellan olika regioner.

Vägprojekt öppnade för trafik under år 1997 > 50 miljoner kronor

Vägobjekt

Längd

(km)

Medel i

plan

(mkr)

1994 2003

Budget

(mkr)

Slutlig

(mkr)

NNK1

Restid2

Dödade3

Skadade4

E4 Mölletofta Ljungaskog

7,4

257

177

181

0,16

43

0,1

3,3

E 4 Traryd[REDACTED_EFTERNAMN]

17

407

418

424

-0,12

10

0,2

5,6

E 4 Vid Tånnö

11

308

267

287

0,1

21

0,2

4,0

E 4 Ryamotet Länsgränsen

9

158

158

153

0,84

83

0,2

5,3

E 4 Höga kustenprojektet

32

2 110

2 110

2 110

0,0

260

0,3

7

1 NNK = nettonuvärdeskvot

2 Restid = minskning av restid i tusentals timmar öppningsåret

3 Dödade = reduktion av antal dödade öppningsåret

4 Skadade = reduktion av antalet skadade öppningsåret

Vägverket Produktion redovisar för år 1997 ett

resultat efter intern vinstskatt om 58 miljoner

kronor mot -3 miljoner kronor året innan.

Vägverkets avkastningskrav om 15 % på internt

tillfört kapital efter intern vinstskatt uppnåddes

inte. Resultatförbättringen jämfört med år 1996

beror främst på en bättre lönsamhet inom de

konkurrensutsatta resultatområdena. 77 % av

drift- och underhållsverksamheten och 100 % av

investeringsverksamheten i Vägverket är

konkurrensutsatt.

Vägverket Konsult redovisar för år 1997 ett

resultat efter intern vinstskatt om 2 miljoner

kronor mot en förlust om 27 miljoner kronor år

1996. Vägverkets avkastningskrav om 5 % av

omsättningen före avdrag för intern vinstskatt

uppnåddes dock inte. Anledningen är bl.a.

bristande efterfrågan och därmed för lågt

resursutnyttjande.

Vägverket Färjerederi redovisar för år 1997 ett

resultat efter intern vinstskatt om 9 miljoner

kronor mot 28 miljoner kronor år 1996.

Färjerederiet når nästan upp till Vägverkets

avkastningskrav på internt tillfört kapital.

Anledningen till att resultatkravet inte nås är

främst en engångsnedskrivning av en färja som

belastar resultatet med drygt 6 miljoner kronor.

Färjerederiet trafikerar 42 färjeleder, varav 41 är

statliga leder.

Slutredovisning av nationell väghållningsplan åren

1994 2003

Riksdagen beslutade år 1993 om investeringar i

trafikens infrastruktur för perioden 1994 2003.

En del av beslutet omfattade investeringar i

stamvägnätet. I nedanstående tabell redovisas

nedlagda kostnader under tiden 1993-07-01 till

1997-12-31. Uppnådd målstandard baseras på

vägobjekt som öppnats för trafik.

Genomförda åtgärder 1993-07-01 1997-12-31 nationell plan åren 1994 2003

Stamväg

Målstandard,

vägbredd

Total längd

(km)

Mål-

standard

1993 (km)

Uppnått

1997 (km)

Acku-

mulerad

kostnad

9307 9712

(mkr)1

3

Medel

1994 2003

(mkr)1

E4 Helsingborg Stockholm

MV

570

280

485

4 514

7 410

E4 Stockholm Gävle

MV

170

60

86

802

2 540

E4 Gävle Sundsvall

13

210

140

151

318

1 200

E4 Sundsvall Haparanda

13

650

480

534

2 973

2 100

Rv 40 Göteborg Jönköping

MV

140

20

64

509

3 700

E6 Trelleborg Göteborg

MV

310

200

282

2 352

2 180

E6 Göteborg Svinesund

MV/13

200

60

110

1 195

2 420

E20 Göteborg Örebro

13

280

260

260

274

250

E20 Örebro Södertälje

MV

160

10

60

1 080

2 660

E18 Riksgränsen Kapellskär

MV/13

510

130

160

1 548

3 280

E22 Malmö Norrköping

13

530

420

450

453

1 260

Rv45 Göteborg Segmon

MV/13

210

50

50

43

1 260

Rv70 Enköping[REDACTED_EFTERNAMN]

13

240

110

110

9

260

Rv26 Halmstad Jönköping

13

140

10

30

189

340

Rv48/64 Jönköping Kristinehamn

13

190

30

30

14

85

Rv50/60 Ödeshög Borlänge

13

270

110

120

200

790

Rv55/56/53/67 Norrköping Gävle

13

260

80

90

74

520

Rv25 Halmstad Kalmar

13 m

230

2

2

10

200

Rv31/33 Jönköping Västervik

13 m

150

2

2

12

150

E10 Töre Riksgränsen

9 m

420

2

2

8

110

E12 Holmsund Umbukta

9 m/13 m

460

2

2

68

510

E14 Sundsvall Storlien

9 m/13 m

350

2

2

235

260

E65 Malmö Ystad

MV/13 m

50

2

2

152

210

Rv45 Segmon Karesuando

9 m/13 m

1 30

2

2

234

860

Summa

8 080

3 028

3 071

17 266

34 495

1 Prisnivå juli 1993.

2 Kortare avsnitt och mindre projekt åtgärdade.

3 I ackumulerad kostnad ingår även övriga åtgärder på stråken utöver de som

avser målstandarden.

Upptagna lån inom Vägverket

Riksdagen har begärt en redovisning av i vilken

utsträckning som statsbudgeten är intecknad för

att betala framtida räntor och amorteringar på

lån m.m.

Inom Vägverket finns lån upptagna för att

finansiera omsättningstillgångar,

anläggningstillgångar, broar som ersätter färjor

och vissa specifika vägprojekt. När det gäller

omsättningstillgångar (rörelsekapital) och

anläggningstillgångar skall dessa enligt

budgetlagen finansieras med lån/krediter i

Riksgäldskontoret. Vid utgången av år 1997 var

Vägverkets skuld i Riksgäldskontoret för

omsättningstillgångar 114 miljoner kronor och

för anläggningstillgångar 132 miljoner kronor.

Regeringen bedömer att lånen för omsättnings-

och anläggningstillgångar i stort kommer att vara

oförändrade under den kommande

tioårsperioden.

Vägverket får ta upp lån i Riksgäldskontoret

för byggande av broar som ersätter färjor på

statens vägnät. För att betala lånekostnaderna för

sådana objekt får Vägverket använda insparade

driftmedel från färjedriften. Vid utgången av år

1997 var Vägverkets skuld för sådana objekt

totalt 93 miljoner kronor. Till följd av att

färjelinjerna vid Vallsundet, Svartnorasundet och

vid Älmsta (Väddö kanal) ersätts av broar

kommer dock skulden för sådana objekt att öka

till ca 181 miljoner kronor år 1999 för att sedan

åter minska. Regeringen bedömer att den

kommer att vara ca 111 miljoner kronor vid

utgången av år 2006.

Riksdagen beslutade år 1987 att utbyggnaden

av motorvägen mellan Stenungsund och

Ljungskile på väg E 6 skulle finansieras med lån i

Riksgäldskontoret. Skulden uppgick vid

utgången av år 1997 till 985 miljoner kronor.

Objektet har sedan länge öppnats för trafik och

skulden beräknas komma att minska med ca

29 miljoner kronor om året, vilket gör att den år

2006 kan beräknas till ca 724 miljoner kronor.

Riksdagen beslutade år 1996 att fyra vägobjekt

skulle tidigareläggas genom att Vägverket fick ta

upp lån i Riksgäldskontoret och sedan återbetala

dessa när anslagsmedel finns tillgängliga i

ordinarie väghållningsplan. De fyra vägobjekten

är E 18/20 delen Örebro Arboga, väg E 4 delen

Stora Åby Väderstad, väg E 22 Söderåkra

Hossmo samt väg E 4 trafikplats Hallunda. Vid

utgången av år 1997 var skulden för dessa projekt

162 miljoner kronor. Så snart medel finns

tillgängliga i plan kommer skulden att amorteras.

Skulden beräknas minska till noll vid utgången

av år 2003.

Inom ramen för de s.k. storstadspaketen har

vissa väginvesteringar i Stockholm och Göteborg

lånefinansierats. Gemensamt för dessa lån är att

riksdagen inte slutligt har beslutat hur räntor på

upptagna lån och amortering av skuld skall

betalas. Vid utgången av år 1997 var 677 miljoner

kronor upplånade för Södra länken, 2 665

miljoner kronor för övriga vägprojekt i

Stockholm samt 289 miljoner kronor för

Göteborgspaketet. Regeringen bedömer, under

förutsättning att inga beslut om finansiering av

räntor och amortering tas utöver vad som för

närvarande är känt, att skulden för Södra länken

kommer att uppgå till 7 955 miljoner kronor år

2006 och att motsvarande belopp för övriga

Stockholmsprojekt kommer att uppgå till 3 015

miljoner kronor och för Göteborgspaketet till

3 000 miljoner kronor.

Nettoupplåning

Objekt

Skuld

1997-12-31

1998

1999

2000

2001

2002

2003

2004

2005

2006

Skuld

2006

Vägverket

VV omsättningstillgångar1

114

0

0

0

0

0

0

0

0

0

114

VV anläggningstillgångar1

132

50

-17

-17

-16

0

0

0

0

0

132

Broinvesteringar1

93

86

2

-10

-10

-10

-10

-10

-10

-10

111

Väg E 61

985

-29

-30

-29

-29

-29

-29

-29

-29

-29

724

Fyra vägobjekt (E 4, E 18/20,

E 22)1

162

710

464

-337

-327

-390

-290

0

0

0

0

Södra länken2

677

520

-72

1 349

2 131

1 107

730

468

436

463

7 955

Övriga Stockholmsprojekt2

2 665

441

-267

-920

233

193

158

165

170

176

3 015

Göteborgspaketet2

289

305

48

131

627

689

383

188

165

175

3 000

Summa

5 117

15 051

1 Lån i Riksgäldskontoret.

2 Beslut om återbetalning av lån saknas.

De lån som Vägverket har i Riksgäldskontoret

har en av riksdagen beslutat slutlig finansiering

genom att Vägverkets anslag får belastas med

kostnader för räntor och återbetalning av skuld. I

nedanstående tabell redovisas det årliga

anslagsbehovet åren 1999 2006 för räntor och

amortering på dessa lån.

Anslagsbehov för räntor och återbetalning av lån

Miljoner kronor

1998

1999

2000

2001

2002

2003

2004

2005

2006

Lån i Riksgäldskontoret

 räntor

 amortering

Summa

95

64

126

54

126

221

107

771

87

669

68

720

59

39

57

39

55

39

Övriga lån1

 Södra länken2

 Övriga Stockholmsprojekt3

 Göteborgspaketet2

Summa

240

240

240

240

240

240

365

240

137

742

365

240

137

742

365

240

137

742

1 Anslagsbehov utöver vad riksdagen har beslutat, inkl. ränta och amortering,

prisnivå år 1998.

2 Lånen beräknas vara återbetalda år 2029.

3 Lånen beräknas vara återbetalda år 2010. (För år 1999 och år 2000 finns medel

för viss återbetalning anvisade under anslaget A6 Nationellt investeringsprogram

 för

infrastrukturutveckling.)

Av tabellen framgår också anslagsbehovet för

att betala ränta och återbetala skulden för sådana

projekt som är finansierade med lån utanför

Riksgäldskontoret. Det är lån som Vägverket har

till Stockholmsleder AB och

Göteborgstrafikleder AB. För dessa lån saknas

beslut om hur såväl ränta som amortering av lån

slutligt skall ske. Det redovisade anslagsbehovet

avser såväl ränta som amortering och med

utgångspunkt att återbetalningen av lånen

påbörjas så snart projekten öppnats för trafik.

Vägverkets FoU

Vägverkets sektorsansvar innebär bl.a. att

myndigheten har ansvar för utförande och

finansiering av samhällsmotiverad tillämpad

forskning och utveckling inom

vägtransportområdet. För år 1997 uppgick

verksamhetsvolymen inom detta område till ca

221 (194) miljoner kronor. Ökningen av FoU-

medel jämfört med året innan är ett resultat av

Vägverkets strävan att vidga kretsen FoU-

utförare; medelsökningen är främst hänförlig till

universitet/högskolor och VTI/SGI. Vägverket

redovisade i slutet av år 1997 ett uppdrag

avseende en strategi för hur resultatet av

forsknings-, utvecklings- och

demonstrationsverksamhet avseende

vägtransportsystemet skall komma tilltänkta

användare till del. Uppdraget har utförts i samråd

med berörda aktörer. Samråden visar att det är

helt nödvändigt med ett helhetsperspektiv på

FoU-processen. Att se och ta hänsyn till kedjan

från beslut till färdigt resultat är nödvändigt för

en effektiv resultatspridning. Detta kräver enligt

Vägverket att finansiärer, utförare och

systemutformare har ett aktivt samspel under

hela FoU-processen. Den strategi som redovisas

av Vägverket omfattar att myndigheten för varje

FoU-projekt skall upprätta en plan för

tillämpning som behandlar tre frågor: 1) vem

ansvarar för att resultatet når och förstås av de

viktigaste systemutformarna, 2) vilka är de

viktigaste systemutformarna och 3) hur

förmedlas FoU-resultatet. Vidare avser

Vägverket att kontinuerligt följa upp och

utvärdera om resultaten verkligen har kommit

tilltänkta systemutformare till del.

Grundläggande informationsinfrastruktur

I den transportpolitiska propositionen har

regeringen bl.a. angivit att staten bör säkerställa

tillgången till en grundläggande

informationsinfrastruktur. Med en sådan

infrastruktur avses grundläggande tekniska

system eller information som utgör en

nödvändig förutsättning för framväxten av

förädlade system och tjänster som kan tillvarata

den nya teknikens möjligheter i syfte att bidra till

uppfyllelsen av de transportpolitiska målen.

Infrastrukturen utgörs bl.a. av geodetiska nät,

referensstationer för positionsbestämning,

databaser som innehåller information om

vägsystemet, vägtrafiken och andra

lägesbestämda objekt samt av tekniska och

organisatoriska system för att kommunicera med

fordonen.

Regeringen anser att det är angeläget att den

erforderliga infrastrukturen byggs upp och

kompletteras så att väginformatikens möjligheter

att bidra till att de transportpolitiska målen tas

tillvara. Hinder för en snabb introduktion av

transportinformatik är bl.a. brist på

grundläggande infrastruktur (geodetiska nät,

referensstationer m.m.) samt tillräckligt

detaljerad information om bl.a.

trafikanläggningar, trafik och transporter och

otillräcklig informationskvalitet samt brister i

lagstiftningen.

Regeringen anser att en offentlig infrastruktur

för transportinformatik, bestående av

grundläggande information om vägar och trafik

samt annan information som krävs för ett

effektivt transportsystem bör byggas upp. Som

ett led i en sådan uppbyggnad beslutade

regeringen år 1996 att inrätta en nationell digital

vägdatabas och Vägverket har nu i uppdrag att i

samråd med bl.a. Lantmäteriverket att etablera

vägdatabasen före utgången av år 1999.

Förutom ansvaret kring den grundläggande

infrastrukturen bedömer regeringen att i statens

roll även ingår att ta initiativ till och påskynda

standardisering samt att satsa på forskning och

utbildning. I detta sammanhang erinras om att

regeringen i sin budgetproposition under

utgiftsområde 18 redovisat en satsning på bl.a.

standardiseringsarbete inom

landskapsinformationsområdet och på GIS-

utbildning riktad till bl.a. landets länsstyrelser

och kommuner.

Anpassningen av IT-system för år 2000

Vägverket har inventerat samtliga IT-system och

 inbäddade system i verket och funnit ett antal

som är mer eller mindre kritiska för

verksamhetens genomförande vilka samtliga

skall åtgärdas och provas. Målet är att samtliga

system skall ha provats och åtgärdats under år

1998. Vägverket håller i stort denna tidsplan och

kommer därför att i god tid före millennieskiftet

ha alla de inventerade systemen driftsäkrade.

Sammanfattningsvis bedöms omfattningen av

2000-problemen och riskerna för störning av

verksamheten som små. Vägverket bedöms ha

läget under kontroll. Anpassningsarbetet har

kommit en bra bit på väg. Uppföljning och

kontroll av anpassningsarbetet är omsorgsfullt

och väl dokumenterat med en strikt

ansvarsfördelning och återrapporteringsrutin. I

Statskontorets rapport den 31 mars 1998 fick

Vägverkets omställningsarbete underkänt. Vid

en närmare analys visade sig detta ogrundat.

Statskontoret har senare nyanserat sin

bedömning efter att ha kompletterat med

ytterligare information om Vägverkets

anpassningsarbete.

Vägverket har ett tillsynsansvar över

verksamheter inom vägtransportsystemet där

Vägverket inte är huvudman, t.ex. för vägar där

staten inte är väghållare, inom transportföretag

m.m. Inom dessa verksamheter finns också IT-

system och inbäddade system som behöver

åtgärdas. Vägverkets insatser här är att i

kontakter med berörda inom tillsynsområdet

påpeka problemen och begära rapportering av

åtgärdsarbetet.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverkets revisionsberättelse för år

1997 avseende granskningen av

årsredovisningen, räkenskaperna och ledningens

förvaltning innehåller inga anmärkningar mot

Vägverket som helhet. Årsboksluten för de olika

resultatenheterna produktion, konsult och

färjerederiet granskas av externa revisorer som

utfärdar separata revisorsintyg för respektive

resultatenhet. Granskningen av Vägverket

Produktion och Vägverket Konsult innehåller

inga anmärkningar. Vägverket Färjerederiet har

dock erhållit en revisionsanmärkning för att

man, i strid mot Vägverkets instruktion, tagit

över driften av viss passagerartrafik i Karlskrona

skärgård. Vägverket har därför beslutat avveckla

verksamheten.

Regeringens slutsatser med anledning av utfallet

år 1997

Regeringen konstaterar att Vägverkets

verksamhet under år 1997, med några undantag,

bidragit till att uppnå de trafikpolitiska målen.

Ett viktigt undantag är utvecklingen av

trafiksäkerheten i vägtransportsystemet, som

inte har förbättrats under år 1997. Genomförda

trafiksäkerhetsåtgärder inom sektorsuppgiften

har hittills inte gett de förväntade effekterna på

trafiksäkerheten. Vägverket har därför förändrat

inriktning och utformning på sina insatser inom

ramen för sektorsuppgifterna. Den nya

inriktningen innebär bl.a. olika pådrivande och

stödjande insatser som kommer att få effekt

först på lite längre sikt. Regeringen har

förtroende för Vägverkets bedömning i denna

del. För att förstärka trafiksäkerhetsarbetet på

kort sikt och för att påskynda arbetet med

nollvisionen är det dock regeringens bedömning

att insatser i fysiska åtgärder i vägmiljön som

direkt kan ge trafiksäkerhetseffekt nu måste

prioriteras framför sektorsuppgifter. Regeringen

har därför uppdragit åt Vägverket att inom

ramen för givna ekonomiska planeringsramar för

fysiska trafiksäkerhetsåtgärder presentera en plan

för de kommande fem åren som särskilt lyfter

fram fysiska åtgärder med hög

trafiksäkerhetseffekt. Det är också regeringens

uppfattning att innan medlen till reformer inom

sektorsuppgifterna utökas bör sambanden

mellan åtgärder och trafiksäkerhetseffekt

klarläggas.

Ett område där måluppfyllelsen är osäker rör

tillgängligheten för funktionshindrade. Där har

Vägverket inte kunnat redovisa om och hur

situationen har förändrats under år 1997.

Regeringen anser att det är positivt att Vägverket

nu påbörjat ett arbete med att följa upp

situationen för de funktionshindrade med

avseende på tillgängligheten i

vägtransportsystemet. Det är dock angeläget att

Vägverket fördjupar sin analys och utvecklar sin

resultatredovisning så att regering och riksdag

kan följa såväl situationen för olika grupper av

funktionshindrade som hur tillgängligheten till

transportsystemet varierar geografiskt mellan

olika regioner i landet. Regeringen avser att

fortsättningsvis återkomma till riksdagen med en

redovisning av hur tillgängligheten för

funktionshindrade utvecklas.

Vägverket har utarbetat ett nationellt program

för kollektivtrafik på väg. Regeringen ser positivt

på detta arbete, som bör utmynna i en strategi

med prioriterade åtgärder.

Regeringen konstaterar att samtliga

Vägverkets resultatenheter uppvisar ett positivt

resultat under år 1997 men att Vägverkets

interna avkastningskrav inte har uppnåtts. De

åtgärder som vidtagits för att stärka enheternas

konkurrenskraft har förbättrat resultaten jämfört

med år 1996. År 1998 bedöms dock bli ett svagt

år inom anläggningsbranschen. Detta innebär

ökade krav på att resultatenheterna, och då

särskilt Vägverket Produktion, fortsätter

effektiviseringen av den egna verksamheten.

Vägverket Produktion arbetar nu på en till 90 %

konkurrensutsatt marknad.

Konkurrensutsättningen har naturligt lett till en

minskad volym för Vägverket Produktion såsom

entreprenör åt Vägverket. Detta har delvis

kompenserats genom en utökad extern

verksamhet, dvs. uppdrag utförda åt

utomstående, bl.a. åt Banverket, kommunerna

och enskilda.

Anslag för budgetåret 1999

A1 Vägverket: Administration

Utgift

Tusental kronor

Anslags-

sparande

31 4011

1998

Anslag

1 146 781

2

Utgifts-

prognos

1 157 328

1999

Förslag

1 125 242

2000

Beräknat

1 144 794

3

2001

Beräknat

1 165 579

3

1 Avser anslagssparande på anslaget A1 för år 1997.

2 Anslaget minskades med 63 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den

ekonomiska vårpropositionen år 1998.

3 Motsvarar 1 125 242 tkr 1999 års prisnivå.

Med anslaget finansieras kostnader för ledning,

ekonomiadministration, personaladministration,

planering och uppföljning av verksamheten,

expertstöd internt, intern utveckling samt övriga

kostnader som ej är direkt hänförliga till

Vägverkets produkter och tjänster.

Beräkning av anslaget för år 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

1 146 781

Pris- och löneomräkning

19 706

Justering av premier

242

Ändrat resursbehov

-41 487

Förslag 1999

1 125 242

Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen är en korrigering

av den tidigare justeringen som genomfördes av

anslagen år 1998 när sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Vägverkets årsredovisning för år 1997 innehåller

en redovisning av Vägverkets inre effektivitet.

Redovisningen redovisar samlat Vägverkets

kostnader för förvaltningen av Vägverket

exklusive resultatenheterna. Det framgår av

redovisningen att förvaltningskostnaderna har

ökat med 39 % (292 mkr) mellan åren 1994

1997. Ökningen beror bl.a. på en utökning av

antalet anställda i myndighetsdelen och därav

följande kringkostnader som lokaler, ADB och

kompetensutveckling, verkets utökade ansvar för

myndighetsuppgifter och ett fördjupat arbete

med beställning och uppföljning av statlig

väghållning.

Inriktning för år 1999

Regeringen anser att Vägverket fortsättningsvis

skall försöka begränsa sina kostnader för

administration och förvaltning. Regeringen

beräknar därför att Vägverkets

administrationsanslag skall kunna minskas såväl

realt som nominellt för år 1999. Regeringen

beräknar därför anslaget till 1 125 242 000

kronor för år 1999. Regeringen förutsätter att

Vägverket även för åren 2000 och 2001 kan

fortsätta besparingarna i den egna

administrationen.

A2 Väghållning och statsbidrag

Utgift

Tusental kronor

Anslags-

sparande

1 190 0381

1998

Anslag

11 857 173

2

Utgifts-

prognos

11 785 000

1999

Förslag

12 479 738

2000

Beräknat

13 662 386

3

2001

Beräknat

13 828 702

4

1 Avser anslagssparande på äldre anslagen A2 A6 för år 1997 och A15 och A16 för

år 1995/96.

2 Varav 21 300 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen

år 1998.

3 Motsvarar 13 439 414 tkr i 1999 års prisnivå.

4 Motsvarar 13 366 932 tkr i 1999 års prisnivå.

Anslaget bekostar

- sektorsuppgifter (samlande, stödjande och

pådrivande insatser inom trafiksäkerhet och

miljö, kollektivtrafik, handikappfrågor,

fordon, yrkesmässig trafik, väginformatik,

sektors-FoU, bidrag till ideella

organisationer som utför sektorsuppgifter),

- myndighetsuppgifter (trafikregister,

föreskrifter, m.m.),

- statlig väghållning (vägplanering, byggande,

drift, underhåll och fysiska

trafiksäkerhetsåtgärder på det statliga

vägnätet samt räntor och amortering på

upptagna lån för byggande av broar som

ersätter färjor, tidigarelagda

väginvesteringar, anläggningstillgångar och

omsättningstillgångar),

- de statsbidrag som Vägverket administrerar

(statsbidrag till kollektivtrafik inklusive

handikappanpassningsbidrag och särskilda

bidrag till storstädernas trafiksystem,

enskilda vägar, förbättring av miljö och

trafiksäkerhet på kommunala vägar,

kompensation för kommunerna för lokal

och regional busstrafik).

Vägverket får använda anslaget för kostnader för

att finansiellt stödja utvecklings- och

demonstrationsprojekt som är av principiell eller

strategisk betydelse för vägtransportsystemets

utveckling, för informationsverksamhet inom

ramen för Vägverkets sektorsansvar, för åtgärder

som är av betydande samhällsintresse även då

annan huvudman finns samt för att i vissa fall

finansiellt stödja åtgärder inom

vägtransportsystemet som är av betydande

samhällsintresse även då annan huvudman finns.

Vägverket får också använda medel under

anslaget för att finansiera merkostnader som

uppstår för polisen vid kvalitetskontroll av

trafiken och liknande uppgifter.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Anslaget bekostar huvuddelen av Vägverkets

verksamhet, dvs. sektorsuppgifter,

myndighetsuppgifter, statlig väghållning och de

statsbidrag som Vägverket administrerar till

andra huvudmän inom vägtransportsystemet

(kommuner, trafikhuvudmän och enskilda).

Av riksdagen anvisade medel för budgetåret

1998 har av regeringen fördelats på anslags- och

delposter enligt nedanstående tabell. I tabellen

redovisas också det beräknade utfallet per

anslagspost.

I samband med indelningen av anslaget i

poster har också en översyn gjorts av Vägverkets

egen indelning i verksamhetsgrenar. Den

renodling som blev följden har t.ex. medfört att

anslagsposten för statsbidraget till enskild väg

numera enbart omfattar det aktuella

transfereringsbeloppet, dvs. det som utbetalas till

bidragstagarna. Kostnaden för administration

belastar däremot posten myndighetsuppgifter

medan kostnaderna för rådgivning belastar

anslagsposten sektorsuppgifter.

Fördelning av anslaget Väghållning och statsbidrag på anslagsposter år 1998

Tusental kronor

Anslagspost

Anvisat i RB-98

Prognosutfall 1998

Sektorsuppgifter

776 0001

875 000

Myndighetsuppgifter

430 000

430 000

Statlig väghållning

Investeringar i nationell plan

2 334 000

2 254 000

Investeringar i länsplaner

1 900 000

1 800 000

Drift och underhåll

5 279 000

5 279 000

Bidrag

Drift och byggande av enskilda vägar

566 000

566 000

Storstadsöverenskommelser

200 000

200 000

Kollektivtrafikanläggningar

151 000

186 000

Förbättring av miljö och trafiksäkerhet

139 000

119 000

Ökad tillgänglighet för kollektivtrafiken

81 873

76 000

Summa

11 857 173

11 785 000

1 Varav 21 300 tkr på tilläggsbudget år 1998.

Beräkning av anslaget för år 1999

Anslaget har beräknats enligt nedanstående

tabell. Pris- och löneomräkningen baseras på

index för år 1997.

Beräkning av anslaget för år 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

11 857 173

Pris- och löneomräkning

-169 864

Justering av premier

394

Ändrat resursbehov

792 035

Förslag 1999

12 479 738

Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen är en korrigering

av den tidigare justeringen som genomfördes av

anslagen år 1998 när sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

Ändrat resursbehov avser dels medel för Södra

länken, dels en anpassning av resursbehovet i

Vägverket för genomförandet av riksdagens

beslut om infrastrukturinriktning.

Utgångspunkten för hur medlen under

anslaget Väghållning och statsbidrag för år 1999

skall användas är främst riksdagens beslut om

infrastrukturinriktning för framtida transporter

(prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr.

1996/97:174) och riksdagens beslut om det

trafiksäkra samhället (prop. 1996/97:137, bet.

1997/98:TU4, rskr. 1997/98:11).

Under våren 1998 har regeringen fastställt den

nationella planen för vägtransportsystemet åren

1998 2007 medan länsstyrelserna har fastställt

länsplaner för regional trafikinfrastruktur för

perioden 1998 2007. De delar av planerna som

Vägverket har ett genomförandeansvar för är

dels åtgärder på det statliga vägnätet, dels de

statsbidrag till regionala trafikinvesteringar som

ingår i länsplanerna. Under tioårsperioden 1998

till 2007 omfattar planerna följande insatser.

Miljarder kronor

Åtgärd

10-årsram

Investeringar i nationella stamvägar inkl. fysiska

ts-åtgärder

30,5

Drift/underhåll av statliga vägar

56,0

Miljö- och trafiksäkerhetsreformer

8,5

Investeringar/Förbättring regionala vägar inkl.

fysiska trafiksäkerhetsåtgärder

21,6

Statsbidrag regionala trafikanläggningar

4,0

Den del av Vägverkets produkter och tjänster

som inte omfattas av planerna eller riksdagens

beslut om infrastrukturinriktning för framtida

transporter är Sektorsuppgifter utöver den

särskilda planen för miljö och trafiksäkerhet ca

450 miljoner kronor, Myndighetsutövning ca

430 miljoner kronor per år, bidrag till byggande

och drift av enskilda vägar ca 600 miljoner

kronor per år samt de särskilda statsbidragen till

storstädernas trafiksystem ca 658 miljoner

kronor för år 1999. Vägverkets genomsnittliga

behov av medel för verksamheten för att uppfylla

av riksdagen beslutade ambitioner kan således

skattas till ca 14,2 miljarder kronor per år under

en tioårsperiod.

Inriktning för år 1999

Inom utgiftsområdet kan ca 12,5 miljarder

kronor avsättas för Vägverkets produkter och

tjänster. Stora åtaganden finns inom övriga delar

av utgiftsområdet, bl.a. till följd av riksdagens

beslut om en ny transportpolitik. Den

omställning av inriktningen av

infrastrukturplaneringen som riksdagen

beslutade under år 1998 kommer inte att kunna

vara fullt genomförd förrän under år 2001. Med

anledning främst av försenade plan- och

tillståndsprocesser bedömer regeringen att det

för närvarande råder stor osäkerhet om hur

mycket medel som erfordras för byggande av

järnvägar under år 1999 (se avsnitt 4.4).

Banverket har redovisat ett stort anslagsbehov

men beräknar samtidigt ett visst anslagssparande

för år 1998. Regeringen anser att 500 miljoner

kronor av de medel som är beräknade för

Vägverket tills vidare bör ställas till regeringens

disposition. Om Banverket visar sig ha behov av

ytterligare medel än vad regeringen nu bedömer

kommer detta att underställas riksdagens

prövning i samband med vårpropositionen år

1999. I annat fall bör dispositionsrätten övergå

till Vägverket. Regeringen bedömer att de

åtgärder som för Vägverkets del kan komma att

beröras av ett sådant innehållande av medel är

främst åtgärder med en relativt kort planerings-

och genomförandetid, exempelvis vissa typer av

underhållsåtgärder. Det ankommer på

regeringen att i samband med beslut om

fördelning av anslaget på anslagsposter även

besluta om hur innehållandet av de 500

miljonerna skall fördelas som neddragningar på

anslagsposterna.

I den trafikpolitiska propositionen (prop.

1997/98:56) föreslås att fordonsskatten för

bussar höjs den 1 januari 1999. Kommuner och

landsting föreslås kompenseras för höjningen av

skatten för bussar i lokal och regional trafik

genom en höjning av det generella statsbidraget

till kommunerna. Den närmare utformningen av

ett nytt system för fordonsskatt på bussar utreds

nu inom Regeringskansliet. I avvaktan på att

skatten för bussarna höjs bör de medel som skall

överföras till kommunerna tills vidare stå till

regeringens disposition inom ramen för

Vägverkets anslag för väghållning och

statsbidrag.

Den nedan redovisade bedömda

konsekvensen av anslaget för år 1999 bygger på

att Vägverket disponerar alla medel som anvisas

under anslaget för år 1999, dvs. även de medel

som tills vidare ställs till regeringens disposition.

Det är regeringens uppfattning att Vägverket

skall upprätthålla en hög transportkvalitet och

säkerhet på det befintliga statliga vägnätet.

Därför bör medel till drift och underhåll av

statens vägar även prioriteras högt under år 1999.

Regeringen bedömer att medel för att

vidmakthålla standarden på vägnätet och

dessutom återta ca 10 % av eftersläpat underhåll

kan avsättas under perioden 1999 2001.

Regeringens bedömning är att medel för drift

och underhåll bör utökas med ca 50 miljoner

kronor för år 1999 jämfört med år 1998.

Det är vidare regeringens uppfattning att

medel till verkets myndighetsutövning måste

tillhandahållas i erforderlig omfattning.

Allmänheten erlägger avgifter för olika tjänster

som Vägverket tillhandahåller, men dessa

inbetalas till inkomsttitel på statsbudgeten.

Vägverket måste därför erhålla tillräckliga

anslagsmedel för att kunna tillhandahålla dessa

tjänster. Regeringens bedömning är att

anslagsposten för myndighetsutövning behöver

förstärkas med 65 miljoner kronor för

verksamhetsåret 1999 jämfört med år 1998.

Under år 1998 använde Vägverket, utöver

anvisade medel, ett anslagssparande som nu är

förbrukat. Verksamheten finansierades således

för år 1998 med 430 miljoner kronor från 1998

års anslag och med 67 miljoner kronor från ett

äldre anslag. Medelsökningen år 1999 innebär

således ingen ökad verksamhetsvolym.

När det gäller investeringar och

förbättringsåtgärder i statens vägnät är det

regeringens uppfattning att medel måste

prioriteras dels för att fullfölja pågående

vägutbyggnadsprojekt på stamvägnätet, dels för

fysiska trafiksäkerhetsåtgärder i början av

planperioden 1998 2007. Regeringen har givit

Vägverket i uppdrag att redovisa hur ett sådant

förstärkt trafiksäkerhetsarbete skall utformas.

Uppdraget skall redovisas redan under hösten

1998. Medel för ett sådant förstärkt

trafiksäkerhetsarbete måste ställas till förfogande

med start redan år 1999. Regeringen bedömer

dock att den större delen av medelsökningen på

anslaget Väghållning och statsbidrag kommer att

tillfalla anslagposten investeringar i nationella

vägar för fullföljande av pågående

vägutbyggnadsprojekt och endast en mindre del

för påbörjande av fysiska trafiksäkerhetsåtgärder.

Regeringen beräknar en anslagsökning till 201

miljoner kronor för år 1999, vilket skulle

innebära att det totala anslaget för

investeringarna i nationella vägar under år 1999

skulle uppgå till 2 535 miljoner kronor, vilket är

ca 515 miljoner kronor, eller 17 %, under den

genomsnittliga nivån för perioden 1998 2007.

När det gäller regionala planer är det

regeringens uppfattning att dessa skall

genomföras i ungefär samma takt som de

nationella planerna. Det innebär att dessa kan

genomföras till ca 85 % år 1999 vilket innebär ett

minskat anslag med ca 97 miljoner kronor för år

1999 jämfört med år 1998. Under år 1998 har

dock en tidigareläggning med medel från

Banverket (749 miljoner kronor) medfört vissa

tidigareläggningar.

Sektorsuppgifterna har som regeringen tidigare

redovisat hittills inte uppvisat önskvärt resultat

inom trafiksäkerhetsområdet. Regeringen

bedömer därför att medlen för s.k. reformarbete

inte bör utökas under år 1999. Hittills

genomförda åtgärder måste utvärderas och

effektsamband klarläggas innan en höjd

anslagsnivå beviljas för detta ändamål. Däremot

anser regeringen att den pådrivande och

demonstrerande verksamheten inom

sektorsuppgiften bör fördjupas. Regeringen

avser därför besluta om en något förstärkt

budget för detta. Regeringen bedömer behovet

av medelsökning för sektorsuppgifter totalt till

9 miljoner kronor. Vägverket har under år 1998

valt att tidigarelägga viss verksamhet inom

sektorsuppgifterna. Vägverket beräknar att ha

utnyttjat en kredit om ca 120 miljoner kronor av

1999 års anslag. Trots regeringens anslagsökning

år 1999 kan således verksamheten i Vägverket

inom sektorsuppgifter komma att minska under

år 1999.

Såvitt avser statsbidragen till byggande och drift

av enskilda vägar kommer det under år 1999 att

göras en teknisk omläggning, innebärande att

anslagsavräkningen fortsättningsvis skall ske i

takt med utbetalningen av bidraget. För år 1999

krävs därför rent tekniskt ett mindre anslag än

under år 1998 och år 2000. Regeringen bedömer

att anslaget bör uppgå till ca 100 miljoner

kronor, vilket är en engångsinbesparing med 466

miljoner kronor för år 1999. Besparingen har i

stället fördelats på övriga anslagsposter. Det är

regeringens ambition att anslagsposten skall

återställas till en oförändrad nivå år 2000. I detta

sammanhang vill regeringen erinra om att

administrations- och rådgivningskostnaderna för

hanteringen av de enskilda vägarna numera

bekostas via anslagsposterna

myndighetsuppgifter respektive

sektorsuppgifter.

Det särskilda statsbidraget till storstädernas

trafiksystem beräknas under år 1999 uppgå till 658

miljoner kronor och avser statsbidrag till

utbyggnaden av kollektivtrafiksystemet i

enlighet med de s.k.

storstadsöverenskommelserna.

Nytt för i år är en särskild anslagspost för

Södra länken. Anslagsposten avser en del i

finansieringen av Södra länken. Regeringen

redovisade i propositionen om finansiering av

vissa trafikanläggningar i Stockholms län (prop.

1997/98:123) att en del av finansieringen av

Södra länken skulle bestå i att Stockholms stad

skulle bidra med 827 miljoner kronor och att

staten skulle bidra med lika mycket i form av en

anslagsökning inom utgiftsområde 22.

Regeringen beräknar att statens insats skall ske

med ca 400 miljoner kronor under år 1999 och

resterande medel under år 2000. För år 2001

finns 146 miljoner kronor avsatta för ränta och

amortering på lån. Se vidare anslaget A6

Nationellt investeringsprogram för

infrastrukturutveckling.

Av de ovan anförda prioriteringarna följer i

nedanstående tabell regeringens bedömning av

hur anslaget Väghållning och statsbidrag skall

fördelas på olika anslagsposter. Fördelningen

mellan statsbidrag och medel för förbättringar av

statliga vägar kommer i princip att följa de

länsplaner som länsstyrelserna/regeringen

fastställt. Det åvilar dock Vägverket att i

genomförandet av planerna verka för att detta

sker så effektivt och produktionstekniskt

rationellt som möjligt, vilket temporärt kan

innebära vissa avvikelser från länsplanernas

fördelning mellan olika ändamål. Inom fyra år

skall dock samtliga planer ha kommit lika långt i

sitt genomförande.

När det gäller bidrag till handikappanpassning

av terminaler och fordon är det dock så att

länsplanerna inte kunnat nå upp till den

ambitionsnivå som riksdagen beslutat. De

fastställda länsplanerna visar att ca 400 miljoner

kronor inte har avsatts för det ändamål som

riksdagen beslutat. Planeringsramarna har i

stället fyllts upp med andra åtgärder. För att

justera detta kommer regeringen särskilt att

reservera en del av medelsutrymmet de

kommande åren för statsbidrag till åtgärder för

särskilda handikappåtgärder utöver det som finns

avsatt i länsplanerna. Vägverket kommer att få i

uppgift att fördela medlen till trafikhuvudmän

etc.

I nedanstående tabell framgår en preliminär

fördelning på olika anslagsposter för åren 1999

2001. Det ankommer dock på regeringen att

slutligt besluta om medlens fördelning på poster.

Väghållning och statsbidrag

Miljoner kronor

Väghållning och statsbidrag

Planer/år

1998

1999

2000

2001

Sektorsuppgifter

1 300

776

785

788

845

Inv. nationell plan

3 050

2 334

2 535

2 843

2 904

Södra länken/Övriga Stockholmsprojekt

0

0

400

400

146

Inv. regional plan1

2 568

2 272

2 175

2 350

2 572

Drift och underhåll2

5 600

5 279

5 331

5 600

5 600

Myndighetsutövning

495

430

495

495

495

Enskilda vägar

566

566

100

566

566

Storstad

200

658

620

700

Medel från Banverkets anslag A4

749

0

0

0

Summa anslag A2

12 606

12 4792

13 662

13 828

1 Innehåll i länsplanerna framgår av tabell nedan.

2 Varav 585 miljoner kronor står till regeringens disposition under år 1999.

Innehåll i länsplanerna, genomsnitt per år

Miljoner kronor

Investeringar i regionala vägar

822

Fysisk miljö

180

Fysisk TS

279

Bärighet, rekonstruktion, tjälsäkring

880

Väginformatik

10

Summa åtgärder statens vägar

2 171

Bidrag kommuner TS och miljö

89

Bidrag trafikhuvudman handikapp

109

Inv. bidrag till THM:s kollektivtrafikanl.

199

Summa statsbidrag

397

Summa statsbidrag + regional väg

2 568

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Vägverket bedriver uppdrags-, uthyrnings- och

försäljningsverksamhet som är förenlig med

verkets uppgifter i övrigt. Vägverket utför också

uppdrag inom mark och anläggningsområdet.

Utgångspunkten är att full kostnadstäckning

skall uppnås i uppdragsverksamheten. Vägverket

beslutar själv efter samråd med RRV om

beräkningsgrunderna om prissättningen för

uppdragsverksamheten. Vägverkets

uppdragsverksamhet omfattar följande tjänster.

- Försäljning av informationsuttag ur

bilregistret

- Administration av felparkeringsavgifter

- Försäljning av personliga skyltar

- Försäljning av informationsuttag ur

nationell vägdatabas

- Försäljning av bygg- och

anläggningsarbeten (Vägverket

Produktion)

- Försäljning av konsulttjänster (Vägverket

Konsult)

- Försäljning av vägfärjetjänster (Vägverket

Färjerederiet)

- Försäljning av utbildning (Vägsektorns

utbildningscentrum VUC)

- Försäljning av Trafikdata (Vägverket

Trafikdata)

Budget för avgiftsbelagd verksamhet åren

1999 2001

Intäkter som Vägverket disponerar

1999

2000

2001

Summa Vägverket Produktion,

Konsult och Färjerederiet

Intäkter

997

1 092

1 196

Kostnader efter finansnetto

986

1 080

1 184

Resultat efter finansnetto

11

12

12

Kostnadstäckning i %

101

101

101

Summa VUC och Trafikdata

Intäkter

7,0

8,0

8,0

Kostnader efter finansnetto

6,1

7,1

7,1

Resultat efter finansnetto

0,9

0,9

0,9

Kostnadstäckning i %

115

113

113

Övriga avgifter

Intäkter

71,9

85,4

94,4

Kostnader

58,4

71,9

80,9

Resultat

13,5

13,5

13,5

Intäkter som Vägverket inte disponerar

Miljoner kronor

Verksamhet

1999

2000

2001

Offentligrättsliga avgifter 1999

(medel som VV inte disponerar)

532

520

520

Kostnader offentligrättsliga avgifter

-501

-484

-485

Beräknat resultat 1999

31

36

35

Investeringsplan

Vägverkets verksamhetsvolym bestäms av

anvisade anslag, de lån Vägverket tar upp och de

tillskott som erhålls via externa bidrag.

Investeringsverksamheten omfattar i princip de

investeringar som fastställts av regeringen i

nationell väghållningsplan och av länsstyrelserna

i länsplanerna. Därutöver omfattar Vägverkets

investeringar broar som ersätter färjor,

tidigarelagda vägprojekt och andra särskilt

godkända vägprojekt som helt eller delvis

finansieras med lån och/eller externa

bidrag.Vägverket beräknar under år 1999 att

genomföra följande investeringar:

Miljoner kronor

Investeringar

Anslag

Lån

Externa

bidrag

Förskotte-

ringar

Statliga vägar

4 431

2 408

837

60

De lån som Vägverket tar upp för investeringar i

anläggningstillgångar och omsättningstillgångar

för den egna verksamheten i myndighetsdelen

och de olika resultatenheterna ingår inte i

ovanstående investeringsplan.

Den lånefinansierade verksamheten kommer

huvudsakligen att ske genom upplåning via

Vägverkets Investeringsaktiebolag Väginvests

dotterbolag Stockholmsleder AB och Göteborgs

trafikleder AB. När det gäller Vägverkets

upplåning i Riksgäldskontoret beräknas

lånebehovet till ca 500 miljoner kronor.

Upplåningen avser huvudsakligen investeringar i

tidigarelagda väginvesteringar enligt särskilda

bemyndiganden. Regeringen bedömer inte att

låneramen därutöver behöver utökas utöver vad

som gällde för år 1998. Regeringen föreslår

därför en oförändrad låneram på 800 miljoner

kronor för Vägverket.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Regeringen bedömer inte att Vägverket behöver

några särskilda bemyndiganden för ekonomiska

förpliktelser. Investeringsverksamheten är

reglerad genom riksdagens inriktningsbeslut

samt särskilt fastställda och lagakraftvunna

investeringsplaner. Den verksamhet som

Vägverket bedriver innebär ofta att Vägverket

ingår långsiktiga avtal med externa parter om

ekonomiska förpliktelser för flera år framåt i

tiden. Det gäller såväl avtal om investeringar som

avtal gällande drift och underhåll av vägnätet.

Drift- och underhållsverksamheten har till följd

av statsmakternas önskemål om

konkurrensutsättning kommit att bli reglerad i

långsiktiga entreprenörsavtal.

Särskilda frågor

Regeringen föreslog i vårpropositionen att

broavgiften för passage av Rödöbron skall tas

bort fr.o.m. år 1999. Regeringen beräknar att

lösen av lån samt avvecklingskostnader för

betalstation och personal totalt kostar ca 18

miljoner kronor. Någon ersättning till

medverkande kommuner och näringsliv på

grund av utebliven avkastning på förlagslånet

eller aktiekapitalet skall inte utgå. Berörda

kommuner och näringslivet erhåller en fri

nyttighet som får anses stå för ett värde som väl

motsvarar utebliven avkastning. Anslaget

Väghållning och statsbidrag bör belastas för att

bekosta lösen av lån samt kostnaderna för

avveckling av avgiftsanläggningen på

Rödösundsbron.

Ett nytt system för statens garantier har

etablerats sedan ett par år. Såvitt gäller Svensk-

Danska Broförbindelsen AB (SVEDAB) har

Vägverket och Banverket utställt dels

kreditgarantier för SVEDABs lån i

Riksgäldskontoret, dels en

kapitaltäckningsgaranti till skydd för SVEDABs

egna kapital. Omläggningen av

garantiverksamheten bör för redan utställda

garantier lösas så att dispositionsrätten till

myndighetens anslag för infriande av gamla

garantier flyttas från myndigheten till

Riksgäldskontoret. Riksgäldskontoret föreslås

därför ges dispositionsrätt till anslag hos

Vägverket och Banverket för att täcka dels

förluster vid ett infriande av

kapitaltäckningsgarantin till SVEDAB, dels

eventuella förluster i samband med

Riksgäldskontorets utlåning till SVEDAB.

13.3 Banverket

Banverket är en central förvaltningsmyndighet

som har ett helhetsansvar för Sveriges

järnvägstrafik. Statens övergripande mål för

Banverkets verksamhet är att tillhandahålla en

konkurrenskraftig, kundanpassad och trafiksäker

infrastruktur för järnvägens operatörer med

hänsyn till miljö och regional balans. Verket skall

tillgodose samhällets och kundernas krav på ett

järnvägstransportsystem som är effektivt,

tillgängligt, framkomligt, trafiksäkert och

miljöanpassat. I uppdraget ingår att ansvara för

statens spåranläggningar, ca 10 000 km järnväg.

Verket har dessutom ansvaret för trafikledning

liksom fördelning av spårkapacitet till järnvägens

operatörer.

Banverkets verksamhet kan delas upp i tre

verksamhetsgrenar; sektorsuppgifter,

banhållning samt produktion.

Sektorsuppgifterna består i att ta ansvar för

svensk järnvägstrafik i vid mening. I detta ligger

bland annat att ta aktiv del i samhällsplaneringen,

att aktivt driva och följa utvecklingen inom

järnvägssektorn samt att bistå regering och

riksdag i frågor som rör

järnvägstransportsystemet såväl inom landet som

internationellt. Sektorsuppgiften innebär också

att ansvara för forskning och utveckling och

trafiksäkerhet inom spårtrafikområdet.

Inom verksamheten banhållning ligger

förvaltningen av banan, dvs. drift och underhåll

av bannätet samt ny- och ombyggnader av

järnvägsanläggningar. Här ingår också drift av

Banverkets telenät och försäljning av teletjänster.

Verksamhetsgrenen produktion innefattar

dels projektering och konstruktion av tekniska

utrustningar och anläggningar, dels underhålls-

och byggproduktion inom de järnvägstekniska

områdena. Produktionsverksamheten utförs

främst på uppdrag av verkets förvaltande del,

men också i begränsad omfattning på uppdrag av

externa kunder.

Organisation

En ny organisation trädde i kraft den 1 januari

1998. I den nya organisationen har gränsen

mellan Banverkets förvaltning och produktion

förtydligats.

Den förvaltande organisationen är uppdelad i

fem banregioner. Regionerna ansvarar för

bannätet och kontakterna med järnvägens

kunder. De arbeten som behöver utföras på

banan beställer banregionerna. I den förvaltande

organisationen ingår även Banverkets Telenät.

Den producerande organisationen består av

enheterna Banverket Produktion, Banverket

Projektering, Industridivisionen, Banskolan och

Banverket Data.

I Banverket ingår också de självständiga

enheterna Järnvägsinspektionen,

Tågtrafikledningen och Delegationen för köp av

viss kollektivtrafik.

Från och med år 1999 övergår det nu delade

ansvaret för försvarsfrågor mellan SJ och

Banverket helt till Banverket.

Aktieinnehav

Banverket förvaltar 50 % av statens aktier i

Svensk-Danska Broförbindelsen AB (SVEDAB)

och i A-Banan Projekt AB och 25 % av aktierna i

Tunnelpersonalen i Malmö AB.

Personal

Antalet anställda i Banverket exklusive

projektanställda uppgick vid utgången av år 1997

till 7 340 personer. Antalet män uppgick till

6 530 (89 %) och kvinnor till 810 (11 %).

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Under år 1997 har tillgängligheten för

järnvägstransportsystemet ökat. Svealandsbanan

har invigts och delar av Nordlänken är

färdigbyggd. Antalet personresor ökade under år

1997 med 3,4 % medan persontransportarbetet

har ökat med 1,2 %. Det innebär att

personresorna på järnväg i genomsnitt har blivit

fler och något kortare. Den transporterade

mängden gods på järnväg ökade under år 1997

med 2,5 % och transportarbetet ökade med

1,5 %. Andelen dubbelspår i förhållande till det

totala bannätet har ökat och uppgår nu till 23 %.

Högsta skyltade hastighet för snabbtåg på

stomnätet har ökat med knappt 3 %.

Miljöolyckan i samband med tunnelbygget

genom Hallandsåsen inträffade under hösten

1997. Inte minst denna händelse har medfört att

Banverket intensifierat sitt miljöarbete under

året. Miljöledningssystemet ISO 14001 har

införts.

Tågtrafikledningen har arbetat för en neutral

behandling av tågoperatörer samt för en effektiv

och trafiksäker tågtrafik. Antalet operatörer på

statens spåranläggningar har ökat, SJ har dock en

marknadsandel på 98 %. Konkurrensen mellan

godsoperatörerna har medfört lägre

transportpriser.

Antalet dödade i plankorsningsolyckor har

minskat från 14 till 8, medan antalet olyckor

däremot har ökat från 5 till 35.

Banverkets verksamhet finansieras i huvudsak

genom anslag. Dessa uppgick under år 1997

sammanlagt till drygt 10 miljarder kronor.

Därutöver erhöll verket under år 1997 intäkter av

avgifter och ersättningar av olika slag på 917

miljoner kronor. Banverket har inte fullt ut tagit

i anspråk de anslagsmedel som myndigheten haft

tillgång till. Anslagssparandet uppgick vid

utgången av år 1997 till 2 miljarder kronor.

Huvuddelen av anslagssparandet hänförs till

anslaget Nyinvesteringar i stomjärnvägar samt

ersättning för vissa kapitalkostnader

(1,8 miljarder kronor). Den huvudsakliga

orsaken till anslagssparandet är att flera större

projekt drabbats av förseningar av planbeslut och

tillstånd, exempelvis Västkustbanan och arbetena

i Stockholmsregionen.

Måluppfyllelse år 1997

Banverket har uppfyllt de flesta verksamhetsmål

som regeringen ställt upp för år 1997. De mål

som inte har uppfyllts fullt ut är relaterade till

driftsäkerhet, miljö samt trafikstörningar.

De totala funktionsstörningarna för hela

bannätet under år 1997 var ca 5 % högre än för år

1996. Denna ökning förklaras bl.a. av hög

sommarvärme, skogsbränder och åsknedslag.

Åsknedslag orsakade flera ställverksfel.

Miljömålet för Banverket har varit att antalet

fastigheter som utsätts för buller orsakat av

järnvägstrafik på över 55 dB(A) vid fler än fem

tillfällen per natt skall minska samt att antalet

fastigheter som utsätts för vibrationer orsakade

av järnvägstrafik på över 2,5 mm/s skall minska.

Under år 1997 har antalet bullerstörda

fastigheter ökat något till följd av ökad

trafikering och högre tåghastigheter. Under år

1998 har Banverket löst in fem fastigheter som

utsatts för höga vibrationsnivåer. Banverket har

under året inte byggt spår på vibrationskänsliga

områden.

Trafikstörningar kan delas upp i

infrastrukturfel, störningar som orsakas av

operatörerna och störningar orsakade av

tågtrafikledningen. Antalet trafikstörningar som

orsakas av fel i infrastrukturen har ökat något

under år 1998. Vad gäller trafikstörningar som

beror på tågtrafikledningen har antalet

störningar minskat med 20 %.

2000-problematiken

Banverket har erhållit gult ljus från

Statskontoret vad gäller myndighetens arbete

med år 2000-anpassningen av IT-systemen. Gult

ljus innebär att anpassningen förväntas gå

planenligt.

Miljöarbete

Banverkets styrelse fastställde i maj 1997 en

miljöpolicy för Banverket och beslutade att

miljöledningssystemet ISO 14001 skall tillämpas.

Detta innebar att Banverkets miljöarbete

systematiseras och får tydliga riktlinjer och mål,

klargjorda ansvarsförhållanden och rutiner för

uppföljning och redovisning.

Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har i

revisionsberättelsen för Banverket bedömt att

årsredovisningen i allt väsentligt är rättvisande.

RRV anger i sin årliga rapport till regeringen

att Banverket har haft svårt att beräkna

kostnaderna för stora investeringar. Generellt

har kostnaderna underskattats med följd att

projekten har framstått som mer lönsamma än

vad de egentligen var, eller har projekt som man

förväntade sig skulle ge ett samhällsekonomiskt

överskott visat sig gå med underskott. Banverket

har inte gjort känslighetsanalyser vid

beräkningarna.

RRV har granskat Banverkets delårsrapport

och i revisionsrapporten angivit att betydande

avvikelser föreligger beträffande Banverkets

lokala enheters efterlevnad av interna

instruktioner för arbetet med delårsrapporterna.

Den övervägande delen av de iakttagna bristerna

är interna och påverkar därför ej Banverkets

totala kostnader och intäkter och ekonomiska

ställning.

RRV har givit EA-värdet AB till Banverket

vilket är omdömet Fullt tillfredsställande på

skalan Fullt tillfredsställande, Tillfredsställande

och Ej tillfredsställande.

Anslag för budgetåret 1999

A3 Banverket: Sektorsuppgifter

Utgift

Tusental kronor

1997

Utfall

729 690

Anslags-

sparande

145 175

1998

Anslag

755 694

Utgifts-

prognos

823 000

1999

Förslag

786 593

2000

Beräknat

799 653

1

2001

Beräknat

813 603

1

1 Motsvarar 786 593 tkr i 1999 års prisnivå.

Anslaget finansierar Tågtrafikledningens och

Järnvägsinspektionens kostnader, statligt bidrag

till banhållningen av Inlandsbanan samt

verksamhet som bedrivs inom ramen för

Banverkets sektorsansvar, exempelvis forskning

och utveckling, internationellt arbete, samhälls-

och transportplanering samt

trafiksäkerhetsfrågor. Från anslaget finansieras

även Banverkets administrationskostnader, dvs.

sådan verksamhet som inte direkt kan hänföras

till en slutprestation.

Administrationskostnaderna består

huvudsakligen av kostnader för central ledning,

information, verksamhetsplanering, personal-

och ekonomiadministration och service. Under

år 1997 uppgick Banverkets

administrationskostnader till 309 miljoner

kronor, vilket var en minskning med ca 2 %

jämfört med år 1996. Vid utgången av år 1997

fanns ett stort anslagssparande som främst var att

hänföra till Tågtrafikledningens verksamhet.

Banverket planerar att använda anslagssparandet

till utbyggnad av fjärrstyrda trafikledningssystem

(fjärrblockering) samt för system som stödjer en

effektivisering av Tågtrafikledningen.

Anslagssparandet beräknas minska till 78

miljoner kronor vid utgången av år 1998 och

resterande del beräknas förbrukas under år 1999.

Regeringens överväganden

Från och med den 1 januari 1997 har Banverket

ett sektorsansvar för hela

järnvägstransportsystemet, vilket bl.a. innebär att

Banverket ansvarar för statens

myndighetsutövning inom järnvägssektorn och

för förvaltningen av statliga

järnvägsanläggningar. I syfte att förstärka

Banverkets sektorsroll och mot bakgrund av att

Banverket under innevarande år från SJ övertagit

ansvaret för vissa forskningsprojekt, föreslår

regeringen en resursförstärkning av anslaget för

att öka Banverkets insatser rörande forskning

och utveckling, internationellt arbete,

miljöfrågor samt planering och uppföljning inom

järnvägssektorn. Jämfört med innevarande år

beräknar regeringen en ökning av det statliga

bidraget till banhållning på Inlandsbanan med

7 miljoner kronor, till 56 miljoner kronor, mot

bakgrund av dels ökad godstrafik på

Inlandsbanan och dels intäktsbortfall på grund av

det transportpolitiska beslutet. Bidraget till

Inlandsbanan delfinansieras från anslaget A6

Nationellt investeringsprogram för

infrastrukturutveckling. Intäktsbortfallet beror

på att IBAB enligt avtal med staten är bunden vid

att inte ha högre trafikavgifter på Inlandsbanan

än på det statliga järnvägsnätet och att

banavgifterna på statens spåranläggningar

kommer att sänkas fr.o.m. den 1 januari 1999.

Regeringen föreslår ett ramanslag för

Banverket: Sektorsuppgifter uppgående till

786 593 000 kronor.

Beräkning av anslaget för år 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

755 694

Pris- och löneomräkning

15 290

Justering av premier

3 593

Ändrat resursbehov

12 016

Förslag 1999

786 593

Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen är en korrigering

av den tidigare justeringen som genomfördes av

anslagen år 1998 när sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

A4 Banverket: Banhållning

(Nuvarande benämning: Investeringar samt drift

och underhåll av statliga järnvägar)

Utgift

Tusental kronor

1997

Utfall

7 406 295

Anslags-

sparande

1 874 790

1998

Anslag

7 418 204

1

Utgifts-

prognos

7 750 000

1999

Förslag

6 689 600

2000

Beräknat

6 475 368

2

2001

Beräknat

6 677 886

3

1 Anslaget minskades 72 200 tkr i tilläggsbudgeten i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998.

2 Motsvarar 6 367 284 tkr i 1999 års prisnivå.

3 Motsvarar 6 449 307 tkr i 1999 års prisnivå.

Anslaget finansierar drift och underhåll av de

järnvägar Banverket förvaltar,

investeringsåtgärder på stomjärnvägar, regionala

järnvägsinvesteringar samt kapital-, ränte-,

amorterings- och avskrivningskostnader som är

förknippade med lån som avser investeringar i

järnvägsanläggningar. Det stora anslagssparandet

vid utgången av år 1997 beror i huvudsak på ett

stort antal försenade byggstarter. Regeringen har

beslutat överföra 749 miljoner kronor av detta

anslagssparande till Vägverket. Vid utgången av

år 1998 beräknas anslagssparandet vad gäller

anslagsposten Investeringar i stomjärnvägar

uppgå till 500 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

Anslaget benämns fr.o.m. år 1999 Banverket:

Banhållning och innefattar anslagsposterna Drift

och underhåll av statliga järnvägar, Investeringar

i stomjärnvägar, Regionala järnvägsinvesteringar

samt den nya anslagsposten Kostnader för lån

avseende järnvägsinvesteringar. Innevarande

budgetår finansieras räntekostnader för

investeringar i eldriftsanläggningar och

kapitalkostnader för investeringar i

teleanläggningar från anslagsposten Drift och

underhåll. Indelningen av anslagsposterna

förändras så att alla kapital-, ränte-, amorterings-

och avskrivningskostnader som är förknippade

med lån som avser investeringar i järnvägens

infrastruktur finansieras från anslagsposten

Kostnader för lån avseende

infrastrukturinvesteringar. Regeringen beräknar

denna anslagspost till 895 miljoner kronor för år

1999. Regeringen beräknar att en förstärkning av

anslagsposten Drift och underhåll av statliga

järnvägar bör ske med anledning av Banverkets

övertagande av vissa anläggningar från SJ enligt

det transportpolitiska beslutet (kapillärt bannät,

planskilda plattformsförbindelser, anläggningar

på plattformar samt

trafikinformationsanläggningar). Regeringen

beräknar en anslagspost för Drift och underhåll

av statliga järnvägar på 2 250 miljoner kronor. I

beräkningen av anslaget har hänsyn tagits till att

Banverket i enlighet med det transportpolitiska

beslutet kommer att disponera en större andel av

banavgifterna för drift- och underhållsåtgärder. I

länsplanerna för regional transportinfrastruktur

finns järnvägsinvesteringarna till övervägande

delen i början av tioårsperioden. Regeringen

konstaterar att detta ökar anslagsbehovet de

närmaste åren, men att detta behov måste vägas

mot genomförandetakten vad gäller övriga

investeringar i länsplanerna och mot det

tillgängliga budgetutrymmet för övriga anslag.

Regeringen beräknar ett anslag på 450 miljoner

kronor för regionala järnvägsinvesteringar, vilket

motsvarar ca 80 % av de järnvägsinvesteringar

som ingår i länsplanerna år 1999.

Banverket har under tidsperioden 1991 1998

erhållit anslag som överstiger den genomsnittliga

nivån i stomnätsplanerna. Detta har inneburit att

Banverket kunnat genomföra investeringar i

stomnätet i en hög takt. Regeringen bedömer att

målsättningen bör vara att nivån på

anslagsposten Investeringar i stomjärnvägar

anpassas till den genomsnittliga nivån i

stomnätsplanen under tidsperioden 1998 2007,

vilken är 3 600 miljoner kronor, exklusive

lånefinansierade objekt. En extern finansiering

på 400 miljoner kronor förutsätts ske år 1999

och år 2000, enligt överenskommelse mellan

staten och Stockholms läns landsting angående

finansieringen av bl.a. nya Årstabron i

Stockholm. Regeringen beräknar för år 1999 en

anslagspost för investeringar i stomjärnvägar på

3 094 miljoner kronor, vilket med hänsyn till den

externa finansieringen motsvarar en anslagsnivå

på 3 494 miljoner kronor. Denna anslagsnivå

motsvarar ca 97 % av den genomsnittliga nivån i

stomnätsplanen.

Regeringen föreslår ett ramanslag för

Banverket: Banhållning uppgående till

6 689 600 000 kronor.

Med anledning av osäkerheten kring ett antal

större järnvägsprojekt som ingår i

stomnätsplanen vad gäller bl.a. tidsåtgång för

plan- och tillståndsprocesser som påverkar

tidpunkter för byggstarter, bedömer regeringen

att det under år 1999 råder en stor osäkerhet om

anslagsbehovet. För att öka handlingsutrymmet

föreslår regeringen därför att 500 miljoner

kronor av Vägverkets anslag A2 Väghållning och

statsbidrag, tills vidare disponeras av regeringen

(se avsnitt om Vägverket).

Beräkning av anslaget för år 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

7 418 204

Pris- och löneomräkning

-67 418

Ändrat resursbehov

-661 186

Förslag 1999

6 689 600

Lån i Riksgäldskontoret

År

Årsredovisning

1997

Prognos

1998

Förslag

1999

Beräknat

2000

Beräknat

2001

Upplåning

900

450

1 115

2 000

1 385

Amortering

545

100

800

1 900

1 335

Utnyttjad låneram

7 385

7 735

Låneram

7 575

7 735

8 050

8 150

8 200

Regeringens överväganden

Banverket finansierar en viss del av sin

verksamhet med lån i Riksgäldskontoret. Den

lånefinansierade verksamheten består av

investeringar i eldrifts- och teleanläggningar, de

s.k. SL-investeringarna, produktionsutrustning,

rörelsekapital, omsättningstillgångar samt

tidigareläggningskostnader som finansieras med

bidrag från Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS).

Lånen återbetalas med anslagsmedel i enlighet

med anläggningarnas ekonomiska livslängd som

varierar mellan 10 och 50 år. För år 1999 föreslår

regeringen en låneram för dessa ändamål

uppgående till 8 050 miljoner kronor.

Riksdagen har tillkännagivit (prop.

1997/98:56, bet. 1997/98:TU10 s. 97, rskr.

1997/98:266) att det är angeläget att regeringen i

budgetpropositionen redovisar i vilken

utsträckning anslagsramarna är intecknade av

lånefinansierade projekt. Av nedanstående tabell

framgår bl.a. att kostnaden för räntor,

amorteringar m.m. under år 1999 beräknas uppgå

till 895 miljoner kronor, vilket motsvarar ca

20 % av de anslagsmedel regeringen föreslagit för

infrastrukturinvesteringar i järnvägar, inklusive

extern finansiering. Anslagsbehovet påverkas

bl.a. av den framtida räntenivån.

Anslagsbehov för räntor, amorteringar m.m. för lånefinansierade projekt

År

1999

2000

2001

2002

2003

2004

2005

2006

2007

2008

Elinvesteringar

403

434

454

475

495

511

525

539

553

566

Teleinvesteringar

190

203

215

222

228

234

239

245

251

257

SL-investeringar och

Grödingebanan

233

225

216

207

198

189

181

172

163

154

Villlkorslån, Arlanda

68

68

68

68

68

68

68

68

68

68

Botniabanan

0

0

0

42

83

83

83

525

525

525

Totalt

895

928

952

1 014

1 072

1 085

1 096

1 549

1 560

1 570

Avgiftsbelagd verksamhet

Trafikutövare som trafikerar de järnvägar

Banverket förvaltar erlägger banavgifter enligt

förordning om avgifter på statens

spåranläggningar. Därutöver säljer Banverket

tele-, el- och övriga banhållningstjänster till

externa kunder. Intäkterna använder Banverket

för att till en del finansiera sin verksamhet.

Följande figur visar intäkterna under

tidsperioden 1995 till 1997.

Intäkter av avgifter och övriga ersättningar

Budget för Banverkets avgiftsbelagda verksamhet

Verksamhet

Intäkter

1997

Kostnader

1997

Intäkter

1998

Kostnader

1998

Intäkter

1999

Kostnader

1999

Disponerade banavgifter

121

125

275

Teletjänster

131

122

147

127

165

145

Elförsäljning

616

616

615

615

615

615

Industridivisionen

375

353

160

145

250

230

Bandistrikt m.m.

387

371

226

233

264

267

Utbildning

14

14

8

8

9

9

Summa

1 644

1 476

1 281

1 128

1 578

1 266

A5 Från EG-budgeten finansierade

stöd till Transporteuropeiska

nätverk

Utgift

Tusental kronor

1997

Utfall

117 103

Anslags-

sparande

0

1998

Anslag

200 000

Utgifts-

prognos

188 542

1999

Förslag

200 000

2000

Beräknat

200 000

2001

Beräknat

200 000

Anslaget bekostar utbetalning av finansiellt stöd

från Europeiska gemenskapen till svenska

projekt inom området transeuropeiska nät

(TEN) för infrastrukturerna inom transport och

telekommunikationer.

Sveriges medlemskap i EU innebär bl.a.

möjlighet för Sverige att ansöka om

gemenskapens finansiella stöd för projekt av

gemensamt intresse på området för

transeuropeiska nät för infrastrukturerna inom

transport- och telekommunikationer. Finansiellt

stöd har hittills beviljats för bl.a. följande svenska

projekt; Öresundsförbindelsen, väg- och

järnvägsprojekt inom den Nordiska triangeln

samt för vissa investeringar inom sjöfartens och

luftfartens infrastruktur. Gemenskapens stöd

inbetalas på inkomsttitel i statsbudgeten. I likhet

med övriga utgifter och inkomster på

statsbudgeten bör bidrag från EU

bruttoredovisas, vilket innebär att bidraget

inbetalas till statsbudgetens inkomstsida och

motsvaras av anslag på statsbudgetens utgiftssida.

Utgifterna för stöd till de projekt som erhållit

finansiellt stöd får inte överstiga vad som

inbetalts av gemenskapen på inkomsttitel i

statsbudgeten.

Regeringens överväganden

Storleken på anslaget har beräknats utifrån en

bedömning av det finansiella stödet till svenska

TEN-projekt under år 1999.

Regeringen bedömer att anslaget för stöd från

EU år 1999 högst behöver uppgå till 200 000 000

kronor.

A6 Nationellt investeringsprogram

för infrastrukturutveckling

Utgift

Tusental kronor

1999

Förslag

1 650 000

2000

Beräknat

1 617 647

2001

Beräknat

0

1

1 146 000 tkr ligger i anslag A2 Vägverket för år 2001.

Anslaget bekostar återbetalningen av vissa

skulder och andra åtaganden staten har inom

ramen för de särskilda

storstadsöverenskommelserna i Stockholm och

Göteborg samt för Inlandsbanan.

Regeringens överväganden

Riksdagen har under våren 1998 bl.a. godkänt

finansieringslösningen för Södra länken och

Årstabron samt godkänt att återbetalning av

redan upptagna lån skall ske med anslag på

statsbudgeten (prop. 1997/98:123, bet.

1997/98:TU5, rskr. 1997/98:213). Riksdagen

instämde i regeringens bedömning att

Vägverkets lån för projekt i

Dennisöverenskommelsen skyndsamt bör

betalas tillbaka. Staten skall också ersätta Nacka,

Stockholms, Solna och Sundbybergs kommuner

samt Stockholms läns landsting för nedlagda

kostnader för vissa väganknutna

miljöinvesteringar. Av anslaget kommer 1 100

miljoner kronor att användas för att återbetala

skulder och andra åtaganden som staten har till

följd av det avbrutna genomförandet av

Dennisöverenskommelsen.

Riksdagen har vidare godkänt en förändrad

överenskommelse för Göteborgsregionen (prop.

1997/98:150, bet. 1997/98:FiU127, rskr.

1997/98:310). För återbetalning av lån m.m. i

Göteborgsregionen föreslås 500 miljoner kronor

att användas. Resterande 50 miljoner kronor

föreslås att nyttjas för Inlandsbanan.

För den tidigare

Göteborgsöverenskommelsen har de berörda

kommunerna genom Länsstyrelsen i Göteborgs

och Bohus län den 3 oktober 1994 redovisat det

uppdrag regeringen den 20 januari 1994 gav dem

med stöd av 6 kap. 2 § lagen (1987:12) om

hushållning med naturresurser m.m. (NRL). Av

uppdraget framgår att kommunerna skall visa

hur de i sin planering enligt plan- och bygglagen

(1987:10) avser att tillgodose intressen som rör

hushållningen med naturresurser i de områden

som berörs av överenskommelsen. I sin

redovisning bedömer länsstyrelsen att berörda

riksintressen kan tillgodoses under förutsättning

att den fortsatta planeringen bedrivs med stor

hänsyn till hushållningsintressena. Vidare

redovisas Göteborgsregionens

miljökonsekvensbeskrivning av

överenskommelsen som godkänts av de berörda

kommunerna. Länsstyrelsens redovisning av

uppdraget har remitterats.

Miljöstyrande vägavgifter

Regeringen beslöt i augusti 1997 att tillkalla en

särskild utredare med uppdraget att lämna ett

förslag till lagstiftning för miljöstyrande

vägavgifter i tätort. Som en viktig utgångspunkt

för arbetet angavs att ett sådant avgiftssystem

skulle kunna styra vägtrafiken till gagn för miljö

och framkomlighet. Uppdraget skall redovisas

senast den 1 februari 1999. Regeringen kommer

att överväga de förslag som utredaren lämnar för

att, om kommuner så begär, kunna gå vidare i

frågan

14 Sjö- och luftfart

14.1 Omfattning och utgiftsutveckling

Verksamhetsområdet omfattar Sjöfartsverket,

Handelsflottans kultur- och fritidsråd och

Luftfartsverket. Vidare omfattas transportstöd

till Gotland, bidrag till sjöfarten för att skapa

långsiktighet och rimliga konkurrensvillkor för

den svenska handelssjöfarten samt stöd till

kommunala flygplatser.

Sjöfartsverket har till uppgift att se till att

sjöfart kan bedrivas året runt i svenska farvatten

och på samtliga svenska hamnar av betydelse

under säkra, miljöanpassade och effektiva

former. Handelsflottans kultur- och fritidsråd

har i uppdrag att tillhandahålla sjöfolk ett

attraktivt fritids- och kulturliv.

Luftfartsverket har i uppdrag att skapa

förutsättningar för ett säkert, effektivt och

miljöanpassat flyg som kan tillgodose

människors och näringslivets behov av resor och

godstransporter, bl.a. genom att tillhandahålla,

driva och utveckla statens flygtrafiktjänst och

flygplatser.

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

711,2

807,3

802,1

807,1

633,7

633,7

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Sjöfartsverkets resultat år 1997 före

bokslutsdispositioner var 20,8 miljoner kronor,

en försämring med 21,9 miljoner kronor jämfört

med föregående år. Budgeterat motsvarande

resultat för år 1998 är 82,6 miljoner kronor. För

år 1997 inlevereras 32,9 miljoner kronor till

staten. Sjöfartsverket uppfyllde inte

räntabilitetsmålet. Sjöfartsverkets verksamhet

har till stor del präglats av arbetet med att

förbättra sjösäkerheten och att miljöanpassa

sjöfarten.

Luftfartsverkskoncernens resultat år 1997 före

bokslutsdispositioner var 361 miljoner kronor,

en förbättring med 71 miljoner kronor jämfört

med föregående år. Budgeterat motsvarande

resultat för år 1998 är 510 miljoner kronor. För

år 1997 inlevereras 12 miljoner kronor till staten.

Regeringen konstaterar att Luftfartsverket för år

1997 uppfyllde räntabilitetsmålet och

utdelningskravet. Verksamhetsmålen för

säkerhet och luftfartspolitik kan anses uppfyllda i

huvudsak.

Förändringar

För närvarande genomför Sjöfartsverket ett

arbete för att rationalisera sin verksamhet.

Rationaliseringen syftar bl.a. till att minska

utgiftsnivån med ca 65 miljoner kronor år 2000

jämfört med innevarande år.

Luftfartsverket har under år 1997 påbörjat ett

effektiviseringsprojekt, Uppdrag 2000, för att

förhindra långsiktigt bestående

resultatförsämringar.

Prioriteringar för år 1999

Sjösäkerhets- och miljöfrågorna ges fortsatt hög

prioritet. Arbetet inom EU och det

internationella arbetet, företrädesvis inom

sjöfartsorganisationen International Maritime

Organisation, IMO, är för dessa frågor av

särskild betydelse. Också inom flyget ges

säkerhets- och miljöfrågor fortsatt hög prioritet.

Resultatbedömning

De av statsmakterna övergripande målen samt

verksamhetsmålen inom verksamhetsområdet

har i allt väsentligt uppfyllts. Regeringen

konstaterar att Sjöfartsverket såvitt avser i

regleringsbrevet för år 1997 uppställda mål har

uppfyllt utdelningskravet och soliditetsmålet.

Regeringen konstaterar vidare att

räntabilitetsmålet på 10 % inte uppfyllts.

Avkastningen på eget kapital blev 7,6 %.

Räntabilitetsmålet har dock ändrats till 7 % för

år 1998.

Regeringen konstaterar att Luftfartsverket

såvitt avser i regleringsbrevet för år 1997

uppställda mål har uppfyllt räntabilitetsmålet och

utdelningskravet. Regeringen konstaterar vidare

att det långsiktiga soliditetsmålet på 25 % ännu

inte uppfyllts, även om soliditeten steg något till

23 %.

Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverkets revisionsberättelser

innehåller inga anmärkningar mot de under

verksamhetsområdet ingående myndigheterna.

14.2 Sjöfart

Sjöfartsmarknaden

Sveriges geografiska läge och vårt stora beroende

av utrikeshandeln ger sjöfarten en viktig roll i det

svenska transportsystemet. Den sjöledes

transporterade utrikes godsvolymen uppgick till

131,6 miljoner ton år 1997. Även för

transporterna inom Sverige är sjöfarten av stor

betydelse. Nästan 40 % av det totala inrikes

transportarbetet utgörs av sjötransporter.

Färjetrafiken är den sektor inom sjöfarten

som under senare år utvecklats starkast. Cirka 33

miljoner ton lastbils- och järnvägsgods

transporterades år 1997 med färjor. Det totala

antalet passagerare till Sverige ökade med

720 000 till 19,2 miljoner.

Den svenska handelsflottan minskade under

år 1997 med 32 fartyg. Denna utveckling beror

främst på den ökade konkurrensen från andra

länders handelsflottor. Sjöfarten har en stor

betydelse för den svenska utrikeshandeln och för

det svenska näringslivet.

Sjöfartsverket

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Sjöfartsverkets resultat år 1997 före

bokslutsdispositioner var 20,8 miljoner kronor,

en försämring med 21,9 miljoner kronor jämfört

med föregående år. Budgeterat motsvarande

resultat för år 1998 är 82,6 miljoner kronor. För

år 1997 har 32,9 miljoner kronor inlevererats till

staten. Regeringen konstaterar att Sjöfartsverket

för år 1997 på grund av nya grunder för

beräkning av pensionsskulden inte har uppfyllt

räntabilitetsmålet. Sjöfartsverkets verksamhet

har till stor del präglats av arbetet med att

förbättra sjösäkerheten och att miljöanpassa

sjöfarten.

Större förändringar

För närvarande genomför verket ett

rationaliseringsprogram som syftar till att minska

utgiftsnivån med ca 65 miljoner kronor fram till

år 2000 jämfört med innevarande år.

Mål

- Det övergripande målet för Sjöfartsverket

föreslås ligga fast.

- Målet för räntabilitet på eget kapital föreslås

ligga kvar på nuvarande nivå, 7 %.

- Utdelningskravet, en tredjedel av resultat

efter skattemotsvarighet, föreslås

oförändrat.

- Det långsiktiga målet är att soliditeten bör

uppgå till lägst 30 %.

- Prisrestriktionen föreslås ligga fast;

farledsavgifterna får öka med högst

nettoprisindex.

Prioriteringar

Sjösäkerhets- och miljöfrågorna ges fortsatt hög

prioritet. Arbetet inom EU och inom FN:s

sjöfartsorganisation International Maritime

Organisation, IMO, är för dessa frågor av

särskild betydelse.

En investeringsnivå på 337,6 miljoner kronor

föreslås för planperioden 1999 2001.

Investeringarna avser till stor del

återanskaffningar. En låneram på 110 miljoner

kronor föreslås. Det kan samtidigt noteras att

Sjöfartsverket kommer att ersätta de två äldsta

isbrytarna TOR och NJORD med tre nya

fartyg. Dessa tre nya fartyg kommer inte att ägas

av Sjöfartsverket. Ett samarbetsavtal har ingåtts

med Bylock 

Infrastruktur och beslutsunderlag för

samhällsplanering samt Medlemsavgifter i

EUMETSAT, WMO och ECMWF. För att

ytterligare förtyd-liga verksamheten kommer

regeringen i regleringsbrevet för SMHI för

budgetåret 1999 att dela upp anslaget E4 Bidrag

till Sveriges meteorologiska och hydrologiska

institut m.m. i tre underposter; Infrastruktur och

beslutsunderlag för samhällsplanering,

Medlemsavgifter i internationella organisationer

och Gemensam administration.

Beräkning av anslaget för år 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

188 751

Pris- och löneomräkning

3 529

Justering av premier

410

Förslag 1999

192 690

Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen är en korrigering

av den tidigare justeringen som genomfördes av

anslagen år 1998 när sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

18 Länsstyrelsernas verksamhet och roll i

vägtrafikområdet

18.1 Länsstyrelsernas huvuduppgifter

Länsstyrelserna ansvarar bl.a. för

tillståndsgivning och tillstånd av den

yrkesmässiga trafiken, körkortsadministration,

frågor som rör lokala trafikföreskrifter,

överlastavgifter, hastighetsbestämmelser,

miljöfarliga transporter m.m. samt upprättande

och fastställande av länsplaner för regional

transportinfrastruktur.

Den 1 oktober 1998 trädde en ny körkortslag

(1998:488) och en ny körkortsförordning

(1998:980) i kraft. Detta har medfört att

länsstyrelsernas arbetsuppgifter i vissa delar har

ändrats vad avser körkortsadministrationen.

Förändringarna innebär bl.a. att körkortsärenden

skall handläggas hos länsstyrelsen i det län där

körkortshavanden eller sökanden är folkbokförd

i stället för som tidigare hos den länsstyrelse som

senast meddelade körkortstillståndet. Vidare har

kravet på godkänd handledare utvidgats till att

gälla all privat övningskörning oavsett åldern på

den som övningskör. Tidigare gällde kravet på

handledare vid privat övningskörning endast om

den som övningskörde var i åldern 16 17 år och

6 månader. Även införandet av en ny

åldersbegränsning för körkortsbehörighet för

förare av tung lastbil och bil med eller utan släp

har gett länsstyrelserna nya arbetsuppgifter.

Utfärdandet av traktorkort har flyttats från

länsstyrelserna till Vägverket.

Resultatbedömning

Yrkestrafik

Övergripande mål för verksamhetsgrenen

Kommunikationer är att länsstyrelserna skall ta

nödvändiga initiativ till samverkan och

samordning mellan berörda centrala, regionala

och lokala myndigheter inom

yrkestrafikområdet i syfte att effektivisera

verksamheten och förebygga brott.

Inom området yrkestrafik kan konstateras att

flera länsstyrelser har tagit initiativ till samverkan

med andra berörda myndigheter. Detta

samarbete har varit av varierande omfattning

beroende på behovet inom respektive län.

Samverkan mellan myndigheter har i många län

varit mycket fruktbart och flertalet länsstyrelser

pekar på att denna typ av samverkan har lett till

en effektivare tillsyn av yrkestrafiken. I flera län

har särskilda tillsynsprojekt drivits särskilt

avseende taxinäringen. Stockholms län har under

verksamhetsåret avslutat ett större taxiprojekt,

som kan tjäna som ett exempel på ett effektivt

och framgångsrikt samverkansprojekt.

Tillsynsåtgärderna har konstaterats ha en

preventiv verkan.

Arbetet med tillsyns- och tillståndsprövning

av den yrkesmässiga trafiken synes ha fått den

ökade prioritering såsom eftersträvats enligt

regleringsbrev. En skärpt tillståndsprövning och

skärpt uppföljning av lämpligheten av

tillståndshavare har också skett, särskilt vad avser

de ekonomiska kraven. Flera länsstyrelser har

angett att de har avtal med

kreditupplysningsföretag för att på ett bättre sätt

kunna bevaka soliditeten hos företag i länet.

Länsstyrelserna presenterar i sina

årsredovisningar även en rad andra

effektivitetshöjande åtgärder både vad gäller

handläggningen av yrkestrafiken i allmänhet och

tillsynsärenden i synnerhet. Bland annat kan

nämnas framtagande av gemensamma mallar

samt mer och bättre information till

allmänheten. En del länsstyrelser pekar på att

man inte genomfört några nya åtgärder, utan

man förvaltar och förbättrar redan införda

effektivitetshöjande åtgärder.

Det kan konstateras att tiden för

handläggningen av yrkestrafikärenden har

sjunkit vid flera av länsstyrelserna.

Handläggningen har hos många länsstyrelser

blivit mer effektiv genom att personalen har höjt

sin kompetens och att arbetssätt och

arbetsformer kontinuerligt ses över. I de fall man

inte har nått upp till fastställda mål avseende

handläggningstiderna har orsakerna oftast varit

introduktion av ny personal eller

omorganisationer.

Regeringens bedömning är

sammanfattningsvis att länsstyrelsernas ansats

även under år 1997 har varit tillfredsställande i

arbetet med att effektivisera handläggningen och

tillsynen av yrkestrafikärenden.

Körkort

Generellt verkar antalet ansökningar om

körkortstillstånd ha minskat, delvis till följd av

ungdomarnas ekonomiska situation. Antalet

körkortsingripanden har dock ökat. Detta

förklaras främst med ökad samordning,

effektivare arbetsmetoder hos polisen och bättre

tekniska hjälpmedel, främst den s.k.

laserpistolen.

Flertalet länsstyrelser har effektiviserat och

förbättrat kvaliteten i sin handläggning av

körkortsärenden. Detta trots att många

länsstyrelser har låg bemanning och antalet

ärenden att handlägga har ökat. Flera

länsstyrelser har dock svårt att hålla önskvärda

handläggningstider, framför allt vad gäller

interimistiska beslut om körkorts-återkallelse.

Enligt årsrapporterna har omhändertagande av

körkort och ansökningar om körkortstillstånd

prioriterats vid handläggningen av

körkortsärenden.

Den samverkan som flertalet länsstyrelser har

etablerat med berörda myndigheter och

organisationer på såväl nationell som regional

och lokal nivå bedöms ge en positiv utveckling

och skapar förutsättningar för att öka både

kvaliteten och effektiviteten i arbetet. Som goda

exempel kan nämnas länsstyrelsernas samverkan

i den s.k. LAKY-gruppen, regional samverkan

med polisen om bl.a. inriktningen av

trafikövervakningen och riktlinjer för

omhändertagande av körkort, samarbete med

läkare och sociala myndigheter avseende bl.a.

opålitlighet i nykterhetshänseende och läkarnas

anmälningsplikt enligt körkortslagen samt

information till bl.a. körkortsaspiranter och

trafikskolor. Regeringen har uppmärksammats

på att anmälningarna från läkare enligt 17a §

körkortslagen i vissa fall har ökat tack vare

insatser från Vägverket och länsstyrelserna.

Infrastruktur

Länsstyrelserna och i förekommande fall

självstyrelseorganen har under år 1997 och i

början av år 1998 upprättat, förankrat och

fastställt länsplaner för regional

transportinfrastruktur för perioden 1998 2007.

Länsstyrelsernas insats har inför denna period

varit mer omfattande än tidigare

planeringsomgångar. Ett skäl är att planerna

omfattat en större volym åtgärder, ett annat skäl

är att förankringen av planerna varit mer

omfattande än tidigare.

Samtliga länsstyrelser har genomfört

länsplaneringen och fastställt planerna i tid. Två

länsplaner överklagades av Vägverket på grund av

att de behandlade ett länsgränsöverskridande

objekt olika. Regeringen uppdrog åt de båda

länsstyrelserna att revidera planerna och att

samråda med Vägverket innan justerade planer

fastställdes. Båda de justerade länsplanerna

fastställdes under augusti.

Flertalet länsstyrelser gör en viktig insats för

att förbättra kommunikationerna inom länet.

Länsstyrelserna samordnar olika aktörers

intressen och aktiviteter och bereder mark för

angelägna frågor. Det är regeringens uppfattning

att länsstyrelserna under året har kunnat nyttja

och vidareutveckla sin sektorsövergripande

kompetens i arbetet med

kommunikationsfrågor.

Jord- och skogsbruk,

fiske med anslutande

näringar

23

Förslag till statsbudget för 1999

Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 7

2 Inledning 9

2.1 Omfattning 9

2.2 Utgiftsutvecklingen 10

2.3 Resultatbedömning 11

2.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom området 11

2.3.2 Viktiga statliga insatser inom utgiftsområdet samt information om

effekter 14

2.3.3 Regeringens bedömningar och slutsatser 18

2.4 Skatteavvikelser 21

2.5 Utgiftsutvecklingen 22

3 Internationellt samarbete 23

3.1 Omfattning 23

3.2 Utgiftsutvecklingen 23

3.3 Anslag 23

A1 Bidrag till vissa internationella organisationer m.m. 23

4 Jordbruk och trädgårdsnäring 25

4.1 Omfattning 25

4.2 Utgiftsutvecklingen 25

4.3 Resultatbedömning 27

4.4 Revisionens iakttagelser 28

4.5 Jordbruks- och livsmedelsekonomiskt institut 29

4.6 Anslag 31

B1 Statens jordbruksverk 31

B2 Stöd till jordbrukets rationalisering m.m. 33

B3 Djurregister 33

B4 Statens utsädeskontroll 34

B5 Statens växtsortnämnd 35

B6 Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket 36

B7 Bekämpande av växtsjukdomar 37

B8 Strukturstöd inom livsmedelssektorn 37

B9 Från EG-budgeten finansierade strukturstöd 39

B10 Regionala stöd till jordbruket 39

B11 Från EG-budgeten finansierade regionala stöd till jordbruket 40

B12 Kompletterande åtgärder inom jordbruket 41

B13 Från EG-budgeten finansierade kompletterande åtgärder inom

jordbruket 43

B14 Arealersättningar och djurbidrag m.m. 44

B15 Intervention och exportbidrag för jordbruksprodukter 45

B16 Räntekostnader för förskotterade arealersättningar m.m. 46

B17 Jordbrukets blockdatabas 47

B18 Jordbruks- och livsmedelsekonomiska institutet 47

5 Fiske 49

5.1 Omfattning 49

5.2 Utgiftsutvecklingen 49

5.3 Resultatbedömning 50

5.4 Revisionens iakttagelser 52

5.5 Översyn av fiskeriadministrationen 52

5.5.1 Svensk Fisks framtida verksamhet 52

5.6 Anslag 53

C1 Fiskeriverket 53

C2 Strukturstöd till fisket m.m. 54

C3 Från EG-budgeten finansierade strukturstöd till fisket m.m. 55

C4 Fiskevård 56

6 Rennäring m.m. 59

6.1 Omfattning 59

6.2 Utgiftsutvecklingen 59

6.3 Resultatbedömning och slutsatser 59

6.4 Anslag 60

D1 Främjande av rennäringen m.m. 60

D2 Ersättningar för viltskador m.m. 62

D3 Stöd till innehavare fjällägenheter m.m. 62

7 Djurskydd och djurhälsovård 65

7.1 Omfattning 65

7.2 Utgiftsutvecklingen 65

7.3 Resultatbedömning 66

7.4 Revisionens iakttagelser 66

7.5 Anslag 66

E1 Statens veterinärmedicinska anstalt 66

E2 Bidrag till distriktsveterinärorganisationen 68

E3 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder 69

E4 Centrala försöksdjursnämnden 70

E5 Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar 72

8 Livsmedel 75

8.1 Omfattning 75

8.2 Utgiftsutvecklingen 75

8.3 Resultatbedömning 76

8.4 Revisionens iakttagelser 76

8.5 Anslag 7

F1 Statens livsmedelsverk 76

F2 Livsmedelsekonomiska samarbetsnämnden 78

F3 Kostnader för livsmedelsberedskap 79

F4 Livsmedelsstatistik 80

F5 Jordbruks- och livsmedelstatistik finansierad från EG

budgeten 81

F6 Exportfrämjande åtgärder 81

9 Utbildning och forskning 83

9.1 Omfattning 83

9.2 Utgiftsutvecklingen 83

9.3 Resultatbedömning 84

9.4 Revisionens iakttagelser 84

9.5 Anslag 85

G1 Sveriges lantbruksuniversitet 85

G2 Skogs- och jordbrukets forskningsråd:

Förvaltningskostnader 87

G3 Skogs- och jordbrukets forskningsråd:

Forskning och kollektiv forskning 88

G4 Bidrag till Skogs- och lantbruksakademien 89

10 Skogsnäring 91

10.1 Omfattning 91

10.2 Utgiftsutvecklingen 92

10.3 Resultatbedömning och slutsatser 92

10.4 Revisionens iakttagelser 93

10.5 Anslag 93

H1 Skogsvårdsorganisationen 93

H2 Insatser för skogsbruket 94

H3 Internationellt skogssamarbete 94

H4 Från EG-budgeten finansierade medel för

skogsskadeövervakning 95

19 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner att Statens jordbruksverk skall

ha tillgång till en kredit på myndighetens

särskilda räntekonto för EU-verksamhet i

Riksgäldskontoret på 5 500 000 000 kronor

(se avsnitt 4.6),

2. bemyndigar regeringen att under år 1999, i

fråga om ramanslaget B8 Strukturstöd inom

livsmedelsområdet, fatta beslut om stöd

som inklusive tidigare åtaganden innebär

utgifter på högst 55 000 000 kronor efter år

1999 (avsnitt 4.6),

3. bemyndigar regeringen att under år 1999, i

fråga om ramanslaget B9 Från EG-budge-

ten finansierat strukturstöd, fatta beslut om

stöd som inklusive tidigare åtaganden inne-

bär utgifter på högst 89 000 000 kronor

efter år 1999 (avsnitt 4.6),

4. bemyndigar regeringen att under år 1999, i

fråga om ramanslaget B11 Från EG-bud-

geten finansierade regionala stöd till jord-

bruket, fatta beslut om stöd som inklusive

tidigare åtaganden innebär utgifter på högst

150 000 000 kronor efter år 1999 (avsnitt

4.6),

5. bemyndigar regeringen att under år 1999, i

fråga om ramanslaget B12 Kompletterande

åtgärder inom jordbruket, fatta beslut om

stöd som inklusive tidigare åtaganden inne-

bär utgifter på högst 2 500 000 000 kronor

efter år 1999 (avsnitt 4.6),

6. bemyndigar regeringen att under år 1999, i

fråga om ramanslaget B13 Från EG-bud-

geten finansierade kompletterande åtgärder

inom jordbruket, fatta beslut om stöd som

inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst 2 500 000 000 kronor efter år 1999

(avsnitt 4.6),

7. godkänner regeringens förslag om Svensk

Fisks framtida verksamhet (avsnitt 5.5.1),

8. godkänner regeringens förslag om avveck-

ling av Livsmedelsekonomiska samarbets-

nämnden (avsnitt 8.5),

9. bemyndigar regeringen att under år 1999, i

fråga om ramanslaget G3 Skogs- och jord-

brukets forskningsråd: Forskning och kol-

lektiv forskning, fatta beslut om stöd som

inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst 155 000 000 kronor efter år 1999

(avsnitt 9.5),

10. för år 1999 anvisar anslagen under utgifts-

område 23 Jord- och skogsbruk, fiske med

anslutande näringar enligt följande upp-

ställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Bidrag till vissa internationella organisationer m.m.

ramanslag

37 989

B1

Statens jordbruksverk

ramanslag

229 907

B2

Stöd till jordbrukets rationalisering m.m.

ramanslag

22 000

B3

Djurregister

ramanslag

14 000

B4

Statens utsädeskontroll

ramanslag

1 002

B5

Statens växtsortnämnd

ramanslag

1 371

B6

Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket

reservationsanslag

26 740

B7

Bekämpande av växtsjukdomar

ramanslag

2 629

B8

Strukturstöd inom livsmedelssektorn

ramanslag

107 500

B9

Från EG-budgeten finansierat strukturstöd

ramanslag

127 500

B10

Regionala stöd till jordbruket

ramanslag

717 000

B11

Från EG-budgeten finansierade regionala stöd till jordbruket

ramanslag

325 000

B12

Kompletterande åtgärder inom jordbruket

ramanslag

1 370 000

B13

Från EG-budgeten finansierade kompletterande åtgärder inom

jordbruket

ramanslag

1 307 500

B14

Arealersättning och djurbidrag m.m.

ramanslag

3 650 000

B15

Intervention och exportbidrag för jordbruksprodukter

ramanslag

1 550 000

B16

Räntekostnader för förskotterade arealersättningar, m.m.

ramanslag

80 000

B17

Jordbrukets blockdatabas

ramanslag

18 040

B18

Jordbruks- och livsmedelsekonomiska institutet

ramanslag

4 000

C1

Fiskeriverket

ramanslag

59 058

C2

Strukturstöd till fisket m.m.

ramanslag

30 890

C3

Från EG-budgeten finansierade strukturstöd till fisket m.m.

ramanslag

80 000

C4

Fiskevård

ramanslag

20 000

D1

Främjande av rennäringen m.m.

ramanslag

37 000

D2

Ersättningar för viltskador m.m.

ramanslag

56 000

D3

Stöd till innehavare av fjällägenheter m.m.

ramanslag

1 538

E1

Statens veterinärmedicinska anstalt

ramanslag

80 563

E2

Bidrag till distriktsveterinärorganisationen

obetecknat anslag

80 277

E3

Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder

ramanslag

20 490

E4

Centrala försöksdjursnämnden

ramanslag

7 043

E5

Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar

ramanslag

90 950

F1

Statens livsmedelsverk

ramanslag

108 926

F2

Livsmedelsekonomiska samarbetsnämnden

ramanslag

597

F3

Kostnader för livsmedelsberedskap

ramanslag

23 658

F4

Livsmedelsstatistik

ramanslag

24 588

F5

Jordbruks- och livsmedelsstatistik finansierad från EG-budge-

ten

ramanslag

3 700

F6

Exportfrämjande åtgärder

ramanslag

15 000

G1

Sveriges lantbruksuniversitet

ramanslag

1 080 919

G2

Skogs- och jordbrukets forskningsråd: Förvaltningskostnader

ramanslag

11 158

G3

Skogs- och jordbrukets forskningsråd: Forskning samt kollektiv

forskning

ramanslag

197 285

G4

Bidrag till Skogs- och lantbruksakademien

obetecknat anslag

920

H1

Skogsvårdsorganisationen

ramanslag

268 022

H2

Insatser för skogsbruket

ramanslag

75 700

H3

Internationellt skogssamarbete

ramanslag

1 405

H4

Från EG-budgeten finansierade medel för skogsskade-

övervakning

ramanslag

6 000

Summa

11 973 865

20 Inledning

20.1 Omfattning

Utgiftsområde 23 omfattar jordbruk och träd-

gårdsnäring, fiske, rennäring, djurskydd och

djurhälsovård, livsmedelskontroll, utbildning och

forskning samt skogsnäring. Utgiftsområdet

omfattar 45 anslag fördelade på 8 verksamhets-

områden, där det dominerande området är jord-

bruks- och trädgårdsnäring. Inom utgiftsområ-

det ryms följande myndigheter: Statens

jordbruksverk, Statens utsädeskontroll, Statens

växtsortnämnd, Fiskeriverket, Statens veteri-

närmedicinska anstalt, Centrala försöksdjurs-

nämnden, Statens livsmedelsverk, Livsmedels-

ekonomiska samarbetsnämnden, Sveriges

lantbruksuniversitet, Skogs- och jordbrukets

forskningsråd samt Skogsstyrelsen och

skogsvårdsstyrelserna.

Jordbruksdepartementet ansvarar för utgifts-

område 23. För frågor som rör skogsnäringen

och Skogsvårdsorganisationen ansvarar dock

Närings- och handelsdepartementet. Jordbruks-

departementet har vidare ett samordningsansvar

för frågor som rör nationella minoriteter i Sve-

rige. Sametinget redovisas emellertid under ut-

giftsområde 1, Rikets styrelse.

För budgetåret 1999 föreslås att sammanlagt

11 973,9 miljoner kronor anslås för utgiftsom-

rådet. Anslagna medel för utgiftsområdet

minskar därmed med ca 1,75 miljarder kronor

jämfört med budgetåret 1998. Utfallet år 1997

liksom prognosen för år 1998 visar att utgifterna

överskattats, framför allt utgifter som finansieras

av EU. Det har fått till följd att betydande an-

slagsbehållningar skapats. Vid utgången av år

1998 beräknas de sammantagna behållningarna

inom utgiftsområdet överstiga 4,5 miljarder kro-

nor. Mot bakgrund av att även anslagssparande

kan tas i anspråk för att täcka utgifter år 1999

minskas ramen för utgiftsområdet engångsvis

detta år. Minskningen av ramen återspeglar så-

ledes inte några besparingsåtgärder. Ungefär 60

procent av utgifterna finansieras från EG-bud-

geten. Merparten av EG-stödet avser obligato-

riska åtgärder såsom arealersättning, djurbidrag,

intervention och exportbidrag. Därtill kommer

delfinansierade frivilliga stöd och ersättningar

som förutsätter nationell medfinansiering. Till

dessa hör miljöersättningar, stöd till mindre

gynnade områden och strukturstöd.

Utgiftsområde 23 år 1998 (prognos)

Utgiftsområde 23 år 1998 (prognos)

 EG-stöd (7,89 mdkr): Finansiering från EG-

budgeten. Arealstöd, intervention, miljö-

ersättningar, m.m. En del av EG-stödet förut-

sätter nationell medfinansiering.

 Nationell medfinansiering av EG-stöd (1,78

mdkr): T.ex. strukturstöd, miljöersättningar

och regionalstöd.

 Forskning och utbildning (1,25 mdkr): SLU,

SJFR och stöd till forskning.

 Myndigheter (0,74 mdkr): Jordbruksverket,

Skogsvårdsorganisationen, m.fl. (ej SLU och

SJFR).

 Övrigt (1,04 mdkr): Nationellt stöd, bekämp-

ande av smittsamma husdjurssjukdomar,

m.m.

Utgifterna inom utgiftsområdet styrs till stor del

av EG:s regelverk och kan påverkas endast

genom förändringar av den gemensamma jord-

brukspolitiken (CAP).

20.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

19971

Anslag

1998

Utgifts-

prognos

19981

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

10 866,1

13 725,6

12 702,2

11 973,9

13 153,8

13 167,6

1 Inklusive ianspråktagna reserverade medel från budgetåret 1995/96 och 1997.

2 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Utgifterna inom utgiftsområdet ökade kraftigt

det förlängda budgetåret 1995/96 och är nu mer

än dubbelt så höga jämfört med åren före EU-

medlemskapet (löpande priser), vilket förklaras

av att ett antal nya EU-stöd införts.

Utgiftsutvecklingen budgetåren 1993/94 1999

Miljoner kronor

Tre särskilt viktiga verksamheter under år 1997

lyfts fram:

Vid Sveriges lantbruksuniversitet (SLU)

byggdes antalet utbildningsplatser ut med 200

stycken år 1997. Ytterligare 450 platser tillskapas

innevarande år. En fortsatt utbyggnad har be-

slutats för kommande år. Det innebär att antalet

utbildningsplatser år 2000 kommer att vara 1 270

fler än år 1996. Arbetsmarknaden för utexamine-

rade studenter från SLU har visat sig vara god.

År 1997 höjdes nivån i miljöersättningspro-

grammet med 600 miljoner kronor för att främja

flerårig vallodling. Innevarande år höjdes nivån

med ytterligare 700 miljoner kronor, vilket inne-

bär att hela den ram som Sverige tilldelades i

medlemskapsförhandlingarna nu utnyttjas. Ut-

värdering av programmet pågår för närvarande

men mycket tyder på att de mål som satts upp

kommer, med något undantag, att kunna uppnås.

Det har inneburit en positiv utveckling av den

ekologiska produktionens omfattning och att

höga natur- och kulturvärden knutna till od-

lingslandskapet uppmärksammats i högre grad än

tidigare. År 1997 infördes dessutom ett nytt in-

vesteringsstöd till jordbruket. Stödet uppgår till

120 miljoner kronor per år och medfinansieras av

EU.

Administrationen av EU-stöden till jord-

bruket (kontroller, utbetalningar, ADB-system,

m.m.) tar betydande resurser i anspråk. År 1997

uppgick hanteringskostnaderna, främst vid Jord-

bruksverket och länsstyrelserna, till 417 miljoner

kronor. Om även övriga kostnader inräknas, så-

som räntekostnader för förskotterade bidrag och

jordbrukets blockdatabas samt med beaktande av

intäkter som erhållits från EU för vissa delar av

hanteringen, uppgick nettokostnaderna till 510

miljoner kronor. EU ställer höga krav på sä-

kerhet i utbetalningssystemen, att kontroller

utförs i tillräcklig omfattning samt att bidragen

utbetalas till stödmottagarna inom fastlagda tids-

gränser. Om regelverket inte följs riskerar med-

lemsländerna att vidkännas kännbara sanktioner.

Den omfattande jordbruksadministrationen har

emellertid bidragit till att Sverige till skillnad från

flertalet övriga medlemsländer, ännu inte har

drabbats av någon sanktion vilket får ses som ett

gott betyg. Dock har vissa brister

uppmärksammats vid revisionsbesök.

Mål

De viktigaste målen inom utgiftsområdet är bl.a.:

 reformerad gemensam jordbrukspolitik och

fiskeripolitik,

 produktion av säkra livsmedel med hög kva-

litet och förstärkning av konsumentperspek-

tivet,

 gott hälsotillstånd bland husdjuren,

 värnande av jordbrukets natur- och kultur-

miljö,

 ekologisk hållbar livsmedelsproduktion för

ökad sysselsättning, regional balans och ut-

hållig tillväxt.

Målen för EG:s gemensamma jordbrukspolitik

(Common Agricultural Policy, CAP) formule-

rades redan i Romfördraget. Målen som fort-

farande gäller formuleras i artiklarna 38 43:

 höjd produktivitet inom jordbruket,

 skälig levnadsstandard för jordbrukarna,

 marknadsstabilitet,

 tryggad livsmedelsförsörjning,

 skäliga livsmedelspriser för konsumenterna.

I arbetet med att medverka till en övergripande

reform av CAP skall Sverige verka för en jord-

bruks- och livsmedelspolitik inom EU med tre

övergripande mål (prop. 1997/98:142, bet.

1997/98:JoU23, rskr. 1997/98:241):

1 Jordbruks- och livsmedelsföretagens produk-

tion skall styras av konsumenternas efter-

frågan.

2 Produktionen skall vara såväl ekologiskt som

ekonomiskt hållbar på lång sikt.

3 EU skall även medverka till att förbättra den

globala livsmedelssäkerheten.

Den gemensamma fiskeripolitiken (Common

Fisheries Policy, CFP) syftar till ett ändamåls-

enligt och ansvarsfullt utnyttjande av de levande

resurserna i vattnen och inom vattenbruket,

samtidigt som hänsyn tas till fiskerisektorns in-

tresse av en långsiktig utveckling och de ekono-

miska och sociala förhållandena inom sektorn.

Vidare att hänsyn tas till konsumenternas in-

tressen och till de biologiska begränsningarna

som följer av hänsynen till det marina eko-

systemet. Målen för den nationella fiskeripoliti-

ken framgår av avsnitt 5 Fiske.

Övriga mål inom utgiftsområdet redovisas i

avsnitten för respektive verksamhetsområde.

Prioriteringar

 En ny myndighet för ekonomiska analyser av

jordbrukspolitiken.

 Exportfrämjande åtgärder.

 Kompletterande utbildning för utländska

veterinärer.

 En ny djurskyddsprofessur.

 Resursförstärkning för Sveriges lantbruks-

universitet.

 Ersättning för viltskador.

 Arbetet med att förhindra antibiotikaresistens

och EHEC-smitta.

 Produktions- och miljörådgivning till skogs-

ägarna.

 Biotopskydd inom skogsbruket.

20.3 Resultatbedömning

20.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

Jordbruket

Jordbruksnäringen beräknas sysselsätta ca 90 000

personer i nästan lika många jordbruksföretag.

Sektorn utgörs således till en betydande del av

småföretag. En fortsatt strukturomvandling

inom jordbrukssektorn har inneburit att antalet

sysselsatta inom sektorn har minskat. Samtidigt

har företagen emellertid blivit större och mer

produktiva. Även besättningsstorlekarna har

ökat. För t.ex. mjölkföretag har det genomsnitt-

liga antalet mjölkkor ökat från 18 till 30 under

perioden 1985 till 1997.

Tabell 2.1 Antal jordbruksföretag

1990

1994

1995

1996

1997

99 241

96 172

92 546

90 854

88 387

Den genomsnittliga årliga förändringen

1990 94

1994 97

-0,8 %

-2,8 %

Åkermarken är till stor del koncentrerad till

slättbygderna i Syd- och Mellansverige. Spann-

målsodlingen har ökat i så gott som hela landet

men ökningen har varit procentuellt störst i

norra Sverige.

På animaliesidan har såväl produktion som

konsumtion av griskött och fjäderfäkött ökat

under senare år. Produktionen av nötkött har i

stort sett varit oförändrad under de senaste åren

medan konsumtionen har fortsatt att öka. An-

talet företag med nötkreatur har minskat pro-

centuellt mer än sektorn i sin helhet.

Tabell 2.2 Antal företag med nötkreatur

1990

1994

1995

1996

1997

47 347

44 044

42 038

40 314

38 530

Den genomsnittliga årliga förändringen

1990 94

1994 97

 1,8 %

 4,4 %

Efter en minskning år 1995 har mjölkproduk-

tionen ökat marginellt under åren 1996 och 1997.

Antalet mjölkföretag har däremot minskat.

Förändringarna av antalet nötkreatur och svin

har de senaste åren varit relativt små. Ungefär två

tredjedelar av mjölkkor och övriga nötkreatur

finns inom stödområdena. Produktionen av svin,

liksom av fjäderfä, är däremot kraftigt koncent-

rerad till slättbygderna.

Den ekonomiska utvecklingen inom jord-

brukssektorn för perioden 1994 1998 redovisat i

driftsöverskott, dvs. de totala intäkterna minus

de totala kostnaderna:

Tabell 2.3 Den ekonomiska utvecklingen inom

 jordbrukssektorn

Miljoner kronor

1994

1995

1996

1997

(prel)

1998

(prognos)

Intäkter

28 565

30 424

30 240

31 144

31 799

Kostna-

der

26 334

26 781

28 037

28 102

28 107

Drifts-

över-

skott

2 231

3 643

2 203

3 042

3 692

Förändringarna i driftsöverskott mellan åren

1994 och 1995 beror till största delen på EG-stö-

dens storlek i förhållande till tidigare svenska

stöd. Åren 1995 och 1996 påverkades driftsöver-

skotten av återbetalningar av det svenska om-

ställningsstödet samt att vissa stödutbetalningar

först ägde rum år 1997.

Enligt Jordbruksverkets uppföljning om jord-

bruksstödet år 1997 uppgick stöden till ca 12,6

miljarder kronor, vilket motsvarar ca 42 procent

av jordbrukets intäkter om ca 30 miljarder kro-

nor.

Lönsamhetsutvecklingen under senare år har

varierat mellan olika produktionsgrenar. I såväl

spannmåls- som sockerbetsproduktionen steg

lönsamheten år 1995 i samband med prishöj-

ningar samt höjda arealbidrag för spannmål. Där-

efter sjönk lönsamheten åren 1996 och 1997 i

samband med fallande priser. När det gäller ani-

malier har lönsamhetsutvecklingen varit mindre

entydig och, framför allt för nötköttsproduktion

som har varierat mellan olika stödområden.

Skogsnäringen

Den produktiva skogsmarkarealen i Sverige om-

fattar drygt 22 miljoner hektar och ägs till största

delen av privatpersoner och företag. Den årliga

skogstillväxten är ca 100 miljoner kubikmeter

medan avverkningarna är ca 70 miljoner kubik-

meter. Virkesförrådet i skogarna uppgår till 2 900

miljoner kubikmeter, vilket innebär att virkes-

förrådet har ökat med 60 procent sedan mitten

av 1920-talet.

Efter 1995 års rekordhöga avverkningsnivå

mattades avverkningstakten av under år 1996 till

69,5 miljoner kubikmeter. Avverkningen under

år 1997 ser preliminärt ut att vara på ca 70 miljo-

ner kubikmeter. De senaste åren har präglats av

stora investeringar i massa- och pappersindust-

rin, vilket har lett till att produktionen i såväl

massa- som sågverksindustrin har slagit nya

rekord under år 1997. Sågverksnäringen, som

alltid har möjlighet att vid goda försäljningspriser

öka produktionen på bekostnad av viss vidare-

förädling, har också producerat mer än någonsin

tidigare.

Antalet sysselsatta i skogsnäringen har mins-

kat kraftigt under senare år och uppgår till

22 000. Inom trävaruindustrin finns 39 000 sys-

selsatta och inom massa- och pappersindustrin

48 000.

Fisket

Det finns i Sverige ca 3 300 yrkesfiskare. Under

den senaste tioårsperioden har antalet fiskare

minskat med 10 procent. Vidare sysselsätts ca

1 000 personer inom vattenbruket och ca 3 700 i

fiskberedningsindustrin.

Fångsterna från saltsjöfisket har ökat såväl i

vikt som i värde. Saltsjöfisket ökade med 65

miljoner kronor jämfört med året dessförinnan.

Därtill har svenskfångad fisk förts i land utom-

lands. Produktionen inom vattenbruket mins-

kade år 1996 med 17 miljoner kronor jämfört

med år 1995.

Tabell 2.4 Fångstvärde (motsv.) i svenskt fiske år 1995

 respektive 1996

Miljoner kronor

1995

1996

Saltsjöfisket

913

978

Landningar utomlands

225

171

Sötvattenfisk

41,6

40,4

Vattenbruket

153

136

Totalt

1 332,6

1 325,4

Försäljningsvärdet av produktionen i svensk

fiskberedningsindustri ligger på ca 2 miljarder

kronor. Beredd, konserverad kaviar dominerar

som produkt.

Rennäringen

Ca 10 procent av den samiska befolkningen ar-

betar inom rennäringen, dvs. ca 2 500 personer.

År 1997 fanns det 957 renskötselföretag, varav

720 i Norrbotten, 133 i Västerbotten och 104 i

Jämtland. Renantalet i Sverige har minskat under

senare år. År 1997 fanns det närmare 240 000

renar, medan det tillåtna antalet renar uppgår till

närmare 280 000 djur.

Slakten år 1997 uppgick till 1 300 ton, vilket

motsvarar en produktion av ca 5 kg kött per s.k.

livren. Värdet av den årliga produktionen är ca 50

miljoner kronor i producentledet, vilket innebär i

genomsnitt knappt 50 000 kronor per företag.

Utifrån beräkningar av total årsproduktion är

den genomsnittliga förvärvs- och kapital-

inkomsten för ett renskötselföretag ca 110 000

kronor per år. Det är svårt att bedöma ren-

näringens lönsamhet utifrån tillgänglig slaktsta-

tistik, beroende på att många renskötselföretag

har inkomster från olika kombinationsnäringar

som jakt, fiske, hantverk m.m. Rennäringens

lönsamhet sammanhänger också med möjlig-

heterna att minska förlusterna, bland annat på

grund av rovdjursskador som har ökat i omfatt-

ning.

Djurhälsofrågor

Den svenska djurhälsan är god. Det är en strävan

inom djurhållningen att upprätthålla ett gott häl-

sotillstånd genom att hålla djuren i en bra djur-

miljö samt genom sjukdomsförebyggande åtgär-

der. Därtill kommer ett effektivt smittskydd. Ett

minimum av läkemedel skall användas i djur-

hållningen.

Djurskyddet i Sverige är gott och står sig

mycket väl vid en internationell jämförelse. När

det gäller inhysningssystem för värphöns pågår

en omställning från traditionella burar till alter-

nativa system. Från januari 1999 gäller s.k. funk-

tionskrav vid inhysningen, vilket innebär krav på

att hönsen skall ha sitt behov av rede, sittpinne

och sandbad tillfredsställt.

Redovisningen av försöksdjursanvändningen

enligt EU:s och Europarådskonventionens defi-

nition av djurförsök visar att den minskning av

antalet försöksdjur som inleddes år 1995 fort-

sätter.

Livsmedelsindustrin

De areella näringarna skapar sysselsättning i

efterföljande led, bland annat inom livsmedels-

sektorn. Livsmedelsindustrin svarar för ungefär

60 000 anställda eller ca 10 procent av antalet sys-

selsatta inom industri. Därmed är denna industri

den tredje största ur sysselsättningssynpunkt.

Även om det råder stora skillnader mellan olika

delbranscher karaktäriseras livsmedelsindustrin

av betydande storleksvariation. På samma sätt

som inom jordbrukssektorn har en rationalise-

ring också ägt rum inom livsmedelsindustrin.

Under perioden 1980 1995 minskade antalet

arbetstillfällen inom livsmedelsindustrin. Livs-

medelsindustrin, som är spridd över hela landet,

blev emellertid under denna period allt mer kon-

centrerad. Industrin är i dag i allt högre grad be-

lägen i befolkningstäta regioner.

Säkra livsmedel

Svenska konsumenter ställer höga krav på livs-

medelskvalitet och på att livsmedel skall vara

säkra att konsumera. I begreppet kvalitet ingår

inte enbart livsmedlens beskaffenhet utan även

omständigheterna under vilka de produceras.

Konsumenterna har t.ex. stora krav på djurskydd

och etik inom lantbrukets djurhållning. Svensk

djurhållning präglas av ett gott djurskydd och en

god djurhälsa. Ohälsa bland djuren förebyggs i

första hand genom förebyggande djurhälsovård,

vilket innebär att användandet av antibiotika och

andra läkemedel är relativt liten. Detta bidrar till

att konsumenterna känner förtroende för de

svenska animala livsmedlen.

Livsmedelskonsumtionen

Konsumtionsvärdet av livsmedel, alkoholhaltiga

drycker och tobak beräknas preliminärt till ca

185 miljarder kronor år 1997 jämfört med 183

miljarder kronor år 1996. Av det sammanlagda

värdet år 1997 svarade livsmedel för 144 miljar-

der kronor.

Marknaden för nöt- och kalvkött präglades

under år 1996 av den s.k. BSE-krisen. Under

detta år minskade konsumtionen av nötkött per

capita i flera länder i Europa, medan konsum-

tionen i Sverige ökade med drygt 4 procent.

Konsumtionen av kött är dock låg i Sverige i för-

hållande till övriga Västeuropa. Den totala kon-

sumtionen ökade volymmässigt med ca 1,7 pro-

cent mellan 1996 och 1997 för att år 1997 ligga

på närmare 70 kg per person.

Konsumtionen av griskött har legat på ungefär

samma nivå de tre senaste åren och uppgick år

1997 till ca 35 kg per person, medan konsum-

tionen av nöt- och kalvkött har ökat med ca 3,5

procent och var år 1997 ca 20 kg per person.

Även konsumtionen av fjäderfäkött har fortsatt

att öka och uppgår till ca 9 kg per person.

Mjölkkonsumtionen minskade något under år

1997 och uppgår till 144 liter per person och år.

Lätt- och mellanmjölksprodukter står för ca

52 procent av konsumtionen av all mjölk inklu-

sive filmjölk och andra sura produkter.

Konsumtionen av fisk har förändrats obetyd-

ligt sedan år 1990, men den ligger per person på

samma nivå som EU-genomsnittet. Konsum-

tionen av färsk fisk beräknades år 1997 till ca 9

kg per person. Konsumtionen av beredd och

konserverad fisk har sedan 1970-talet varierat

marginellt mellan åren. År 1997 beräknades kon-

sumtionen till ca 7 kg per person. Konsumtionen

av djupfryst fisk har från slutet av 1980-talet

minskat något och beräknas uppgå till ca 2 kg per

person och år.

Mellan åren 1990 och 1997 minskade de

svenska livsmedelspriserna med 4 procent i

genomsnitt samtidigt som den allmänna pris-

nivån enligt konsumentprisindex ökade med 24

procent. Under perioden justerades också

momssatsen för livsmedel.

År 1997 hade Sverige 10 20 procent högre

livsmedelspriser än flertalet övriga EU-länder.

Mellan åren 1990 1997 var Sverige näst efter

Finland bäst på att ha den mest långsamma ut-

vecklingen av livsmedelspriserna av EU-län-

derna. I fråga om allmän prisutveckling låg dock

Sverige på genomsnittet för EU.

Utrikeshandeln

Utrikeshandeln med livsmedel och livsmedels-

råvaror är liten i förhållande till den totala ut-

rikeshandeln med varor, 6 procent av importen

och 3 procent av exporten.

År 1994 gick 43 procent av exporten av livs-

medel och livsmedelsråvaror till dagens EU-län-

der. I samband med EU-inträdet år 1995 ökade

andelen till 58 procent. År 1997 var andelen 57

procent.

Stora svenska exportprodukter är fisk och

skaldjur (12 procent av livsmedelsexporten),

starksprit (11 procent), spannmålsprodukter (9

procent) samt sötsaker (8 procent). Starkspritens

andel har minskat något från år 1995 då den var

18 procent. Fiskexporten har ökat mycket kraf-

tigt sedan åren före EU-inträdet. Till stor del

hänger detta samman med vidareexport av norsk

fisk. Under samma tid har nämligen även im-

porten av fisk ökat.

Skogs- och skogsindustriprodukter hade år

1997 ett utrikeshandelsnetto på 754 miljarder

kronor och är därmed en av Sveriges mest be-

tydelsefulla näringar. Exportvärdet uppgick till

901 miljarder kronor och importvärdet till 147

miljarder kronor.

20.3.2 Viktiga statliga insatser inom

utgiftsområdet samt information om

effekter

Det svenska jordbrukets, skogsbrukets, fiskets,

rennäringens och livsmedelsindustrins effektivi-

tet och konkurrenskraft har stor betydelse för

möjligheten att nå målen inom utgiftsområdet

(se avsnitt 2.2). En stor del av verksamheterna

inom utgiftsområdet sker inom ramen för den

gemensamma jordbrukspolitiken. Regeringen

har redogjort för verksamheten i EU under år

1997 i skrivelse 1997/98:60 till riksdagen.

Jordbruket

Svenska myndigheter, framför allt Jordbruks-

verket och länsstyrelserna, administrerar den

gemensamma jordbrukspolitiken i enlighet med

EG:s regler. Jordbruksverket hanterar årligen

drygt 9 miljarder kronor och ca 330 000 stöd-

utbetalningar. Jordbruksverket har att medverka

till en korrekt tillämpning av EG:s regelverk så

att finansiella sanktioner eller skadestånd und-

viks. Sverige har hittills inte fått vidkännas några

sanktioner från EU, men kommissionen har

framfört kritik avseende det faktum att en läns-

styrelse felaktigt godkänt arealstödsutbetalning

under 1996, vilket kan leda till sanktioner år 1998

(se även avsnitt 4.3).

I slutet av år 1997 började en ny verksamhet i

Söderhamn för att hantera det nya djurregistret.

Registret bidrar till sysselsättningen på orten.

I och med att EU har ändrat reglerna för

energiskogsodling (salix) har det blivit möjligt

att höja den nationella stödbeloppsnivån. Jord-

brukarna kan också plantera energiskog på hela

sin åkermark utan att det resulterar i uteblivna

arealbidrag.

Jordbrukets miljöersättningsprogram

I proposition Hållbart fiske och jordbruk (prop.

1997/98:2, bet. 1997/98:JoU9, rskr.

1997/98:116) har regeringen redovisat bedöm-

ningar och förslag till åtgärder för ett ekologiskt

hållbart jordbruk.

Ett av de viktigaste styrmedlen för att både

stimulera jordbrukets positiva miljöeffekter och

motverka de negativa miljöeffekterna är miljö-

ersättningsprogrammet som i och med 1997 års

ekonomiska vårproposition (prop. 1997/98:150)

utökats till att omfatta 2 800 miljoner kronor per

år. Miljöersättningsprogrammet finansieras med

50 procent från EU. Utökningen av programmet

innebär att hela den medfinansieringsram som

tilldelades Sverige i anslutningsfördraget med

EU utnyttjas. Huvuddelen av utökningen har

genomförts under år 1998, dels genom höjningar

av ersättningsnivåer och dels genom nya utökade

mål. Miljöersättningsprogrammet har dessutom

under år 1998 utökats med två åtgärder avseende

dels resurshushållande konventionellt jordbruk,

dels återskapande av slåtterängar. Därutöver ut-

ökas delprogrammet för miljökänsliga områden

från och med år 1999 till att omfatta även de ut-

rotningshotade husdjursraserna linderödssvin

och finullsfår. Regeringen har dessutom över-

lämnat ett förslag till EG-kommissionen att in-

föra ett delprogram för bevarande av värdefulla

natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet

från och med år 1999.

Erfarenheterna av miljöersättningsprogram-

met är positiva, bland annat är anslutningen till

åtgärderna för att bevara den biologiska mång-

falden och kulturmiljövärden i odlingslandskapet

god. Utvecklingen av den ekologiska produktio-

nen ser positiv ut bland annat tack vare miljö-

ersättningsprogrammet. Regeringen bedömer att

förutsättningarna för att nå målet 10 procent

ekologiskt odlad åkerareal till år 2000 är goda.

Preliminära bedömningar av anslutningen till

den nya åtgärden för resurshushållande jordbruk

motsvarar inte förväntningarna under år 1998,

men anslutningen förväntas öka under år 1999.

Skogsnäringen

Utvecklingen i skogsbruket är beroende både av

Skogsstyrelsens och andras verksamhet. Så kan

t.ex. den svagt positiva förändringen av ung-

skogsröjningarna tillskrivas både skogsvårds-

organisationens information och rådgivning och

den information som sprids via skogsföretagens

och skogsorganisationernas informations-

tidningar.

Under augusti 1997 genomfördes biologisk

bekämpning av tallmätare för första gången i

Sverige. Mest drabbat var Hökensås i Väster-

götland. Totalt behandlades nära 4 200 hektar av

de ca 7 000 hektar som var angripna. Utvärde-

ringen visade att 80 90 procent av larverna dog.

Vad detta kommer att innebära i reduktion av

tillväxtförluster och träddöd kan utläsas först om

några år.

Resultat från effektuppföljning inom skogs-

vårdsorganisationens försöksverksamhet med

kalkning och vitalisering av skogsmark visar att

tillflödet av försurande ämnen från skogsmarken

till bäckarna kan minska till hälften efter en

skogsmarkskalkning.

Miljötänkandet integreras i snabb takt i

skogsbruket, miljöprogram utarbetas och diskus-

sioner pågår om former för miljöcertifiering och

miljöledning. Skogsstyrelsen har i sin aktions-

plan för biologisk mångfald och uthålligt skogs-

bruk utpekat arbetet med att utveckla strategier

och mål för biologisk mångfald på regional nivå

som vägledning och grund för arbetet på lokal

nivå och riksnivå som ett mycket högt prioriterat

arbete. Genomförandet skall ske i bred sam-

verkan med skogsbruket och miljömyndig-

heterna. Arbetet har påbörjats och kommer att

intensifieras under år 1998. I projektet
[REDACTED_EFTERNAMN] investeringsstöd till lantbrukare,

startstöd till yngre jordbrukare och stöd till be-

arbetning och avsättning av jord- och skogs-

bruksprodukter, som redovisas under anslaget

B8 Strukturstöd inom livsmedelssektorn.

Regeringens överväganden

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

I enlighet med vad som anförs under anslaget B8

Strukturstöd inom livsmedelssektorn samt vad som

framgår i tabell nedan föreslås riksdagen bemyn-

diga regeringen att godkänna beslut om stöd som

innebär utgifter på högst 89 miljoner kronor

efter år 1999.

Tabell 4.18 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

beräknat

2000

beräknat

2001

beräknat

Utestående förpliktel-

ser vid årets början

78 000

-

-

Nya förpliktelser

78 000

-

-

Infriade förpliktelser1

-67 000

-65 000

-24 000

Utestående förpliktel-

ser vid årets slut

89 000

-

-

Erhållen/föreslagen

bemyndiganderam

89 000

-

-

1 Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

127 500 000 kronor för år 1999. För vardera åren

2000 och 2001 beräknas anslagsbehovet till

125 000 000 kronor.

B10 Regionala stöd till jordbruket

Tabell 4.19 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

743 020

Anslags-

kredit

24 020

1998

Anslag

717 000

Utgifts-

prognos

734 000

1999

Förslag

717 000

2000

Beräknat

717 000

2001

Beräknat

717 000

Under anslaget anvisas medel för det av EG

medfinansierade kompensationsbidraget till

norra respektive södra Sverige samt för det

nationella stödet till jordbruket i norra Sverige.

Bestämmelser om de regionala stöden finns i

förordningen (1995:1174) om kompensations-

bidrag till jordbruk i bergsområden och mindre

gynnade områden samt i förordningen (1996:93)

om nationellt stöd till jordbruket i norra Sverige.

Kompensationsbidrag lämnas som areal- eller

djurbidrag i de områden som fastställts som

bergsområden eller mindre gynnade områden

(s.k. LFA-områden). Stödet är bland annat

regionalpolitiskt betingat och bidrar till bibe-

hållandet av ett öppet odlingslandskap.

Enligt anslutningsfördraget får Sverige lämna

nationellt stöd för att upprätthålla produktionen

i norra Sverige (stödområdena 1 3). Stöd kan

lämnas för slaktsvin, suggor, getter, ägg, potatis,

bär och grönsaker samt som pristillägg och

transportstöd för mjölk. Stödet är beräknat

utifrån förutsättningen att den totala stödnivån

före EU-medlemskapet skall kunna upprätt-

hållas.

Under år 1997 överskreds anslaget med 24

miljoner kronor vilket huvudsakligen beror dels

på att delar av stödet för år 1996 inte utbetalades

förrän år 1997, dels på att den kompensations-

bidragsberättigade spannmålsodlingen i norra

Sverige ökat. Även under åren 1998 och 1999

väntas anslaget uppvisa underskott beroende

bland annat på en ökad anslutning till stödet

samt tidigare redovisad ökning av spannmåls-

odlingen i norra Sverige. Underskottet beräknas

för år 1998 uppgå till 17 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

För att komma till rätta med anslagets under-

skott anser regeringen att stödet till spannmåls-

odlingen i norra Sverige bör ses över. För att ge

lantbrukarna möjlighet att i god tid anpassa sin

drift till nya förutsättningar och för att invänta

eventuella ytterligare förändringar av stöd-

systemet när EU:s nya landsbygdsförordning

träder i kraft år 2000 föreslår regeringen emeller-

tid att förändringar i spannmålsstödet införs

först från och med år 2000.

Jordbruksverket har på regeringens uppdrag

gjort en samlad utvärdering och översyn av de

regionala stöden till jordbruket. Utvärderingen

är avsedd att utgöra underlag för en bedömning

av möjligheterna till och behovet av förändringar

av stöden. Den bereds för närvarande av rege-

ringen.

Slutsatser

Regeringen föreslår att totalt 717 000 000 kronor

avsätts för regionala stöd till jordbruket. För åren

2000 och 2001 beräknas anslagsbehoven vara

oförändrade.

De regionala stödens omfattning, finansiering

och fördelning framgår av följande sammanställ-

ning, uttryckt i miljoner kronor. Likaså redovisas

EG:s finansiering av de regionala stöden som an-

visas under anslaget B11 Från EG-budgeten

finansierade regionala stöd till jordbruket.

Tabell 4.20

Miljoner kronor

LFA-område

Svensk

finansiering

EG-finan-

siering

Totalt

Stödområde 1 3

exkl. mål 6

153

51

204

Mål 6

57

56

113

Summa

210

107

317

Södra LFA

stödområde 4 5

189

63

252

Summa LFA

399

170

569

Nationellt stöd

stödområde 1 3

318

-

318

Summa regionala stöd

717

170

887

B11 Från EG-budgeten finansierade

regionala stöd till jordbruket

Tabell 4.21 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

208 016

Anslags-

sparande

116 984

1998

Anslag

325 000

Utgifts-

prognos

256 600

1999

Förslag

325 000

2000

Beräknat

325 000

2001

Beräknat

325 000

Under anslaget anvisas ett belopp motsvarande

EG:s finansiering av regionala stöd till jord-

bruket, dels kompensationsbidrag till norra

respektive södra Sverige, dels övriga regionala

stöd till den del de finansieras av EG:s jord-

bruksfond.

I regionala stöd innefattas stöd till lands-

bygdsutveckling inom mål 5b, mål 6 och de s.k.

gemenskapsinitiativen som delfinansieras av

jordbruksfonden.

1996 års kompensationsbidrag utbetalades till

en mindre del i början av år 1997 vilket till-

sammans med en ökning i stödvolymen år 1997

medförde att anslagsposterna för kompensa-

tionsbidrag överskreds år 1997. Vad beträffar

övriga regionala stöd till den del de finansieras av

Jordbruksfonden utbetalades under år 1997

endast 29 miljoner kronor av anslagna 147 miljo-

ner kronor. De medel som inte utnyttjats får

dock användas under kommande år fram till och

med år 2001. En ökning av utbetalningarna vän-

tas under den återstående delen av program-

perioden.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Med hänvisning till vad som anförts under ansla-

get B10 Regionala stöd till jordbruket, bör under

detta anslag anvisas ett belopp motsvarande EG:s

finansiering av regionala stöd till jordbruket. Av

anslaget beräknas 170 miljoner kronor motsvara

EG:s finansiering av kompensationsbidraget i

norra respektive södra Sverige. Resterande del av

anslaget, 155 miljoner kronor, beräknas motsvara

återflödet från EG:s jordbruksfond vad avser

strukturfondsprogrammen för mål 5b och mål 6

samt de s.k. gemenskapsinitiativen.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Regionala stöd kopplade till programdokumen-

ten (SPD) för respektive mål 5b och mål 6 samt

Leader II löper över perioden 1995 1999 men

utbetalningar får ske t.o.m. år 2001. Det innebär

att staten åtar sig framtida ekonomiska förplik-

telser som inte ryms inom ramen för redan anvi-

sade anslagsmedel, vilket framgår av tabellen

nedan. Av denna anledning föreslås riksdagen

bemyndiga regeringen att godkänna beslut om

stöd som innebär utgifter på högst 150 miljoner

kronor efter år 1999.

Tabell 4.22 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

beräknat

2000

beräknat

2001

beräknat

Utestående förpliktel-

ser vid årets början

150 000

-

-

Nya förpliktelser

250 000

-

-

Infriade förpliktelser1

-250 000

-75 000

-75 000

Utestående förpliktel-

ser vid årets slut

150 000

-

-

Erhållen/föreslagen

bemyndiganderam

150 000

-

-

1 Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

325 000 000 kronor för år 1999. År 2000 inleds

en ny strukturfondsperiod. Det är ännu inte klart

vilka medel som kommer att avsättas till struk-

turfondsprogram, gemenskapsinitiativ och

landsbygdsutveckling i Sverige. Det är troligt att

beloppen totalt kommer att vara ungefär lika

stora som under innevarande strukturfondspe-

riod. För åren 2000 och 2001 beräknas anslaget

därför vara oförändrat.

B12 Kompletterande åtgärder inom

jordbruket

Tabell 4.23 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

672 236

Anslags-

sparande

407 764

1998

Anslag

1 420 000

Utgifts-

prognos

1 200 000

1999

Förslag

1 370 000

2000

Beräknat

1 420 000

2001

Beräknat

1 400 000

Anslaget används i huvudsak för att finansiera de

kompletterande åtgärder inom den gemensamma

jordbrukspolitiken, vilka är obligatoriska för Sve-

rige som medlemsstat i EU. Dessa är dels miljö-

åtgärder inom jordbruket, vilka är förenliga med

miljöskydds- och naturvårdskraven och som ut-

formats i enlighet med rådets förordning (EEG)

nr 2078/92 av den 30 juni 1992 om produk-

tionsmetoder inom jordbruket, dels skogs-

bruksåtgärder inom jordbruket i enlighet med

rådets förordning (EEG) nr 2080/92 av den 30

juni 1992 om en gemenskapsordning för stöd till

skogsbruksåtgärder inom jordbruket. Bestäm-

melser finns även i förordningen (1997:1336) om

miljöstöd och förordningen (1997:22) om stöd

till skogliga åtgärder inom jordbruket. Hälften av

kostnaderna för åtgärderna finansieras av EU.

Riksdagen har godkänt regeringens förslag i

1997 års ekonomiska vårproposition (prop.

1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20, rskr.

1996/97:118) om en utökning av miljöersätt-

ningsprogrammet med 700 miljoner kronor per

år. Därmed utnyttjas hela den kostnadsram för

miljöprogrammet, totalt 2 800 miljoner kronor

inklusive 50 procent i medfinansiering från EU,

som tilldelats Sverige i anslutningsfördraget med

EU.

Inom anslaget finansieras också ett nationellt

anläggningsstöd för plantering av energiskog i

enlighet med rådets förordning (EEG) nr

1765/92 av den 30 juni 1992 om upprättande av

ett stödsystem för producenter av vissa jord-

bruksgrödor. Närmare bestämmelser finns i för-

ordningen (1997:75) om anläggningsstöd till

plantering av fleråriga grödor för produktion av

biomassa.

Regeringens överväganden

Miljöersättningsprogrammet för jordbruket

Ett miljöersättningsprogram för jordbruket har

utarbetats i enlighet med riksdagens beslut

(prop. 1994/95:75, bet. 1994/95:JoU7, rskr.

1994/95:126). Programmet utökades med 600

miljoner kronor år 1996 och ytterligare 700 mil-

joner kronor år 1997. Inom programmet erbjuds

jordbrukare att göra miljöåtaganden för vilka de

kompenseras avseende den kostnad eller det in-

komstbortfall som åtagandet innebär. Program-

met har utformats i linje med de svenska miljö-

målen för jordbruket. Miljöersättnings-

programmet omfattar en rad olika miljöåtgärder

för bevarande av odlingslandskapets biologiska

mångfald och kulturmiljövärden, insatser för att

minska jordbrukets negativa miljöpåverkan och

främjande av ekologisk produktion.

Regeringen har tillsatt en särskild utredare

med uppgift att lämna förslag till fortsatt inrikt-

ning för och innehåll i ett nytt svenskt miljö-

program för jordbruket för perioden 2001 2005

(dir. 1998:11). Miljöprogrammet skall medverka

till att uppfylla de svenska miljömålen för jord-

bruket och regeringens målsättning att ställa om

Sverige till ett ekologiskt hållbart samhälle. Två

kostnadsalternativ kommer att utredas; dels en

bibehållen kostnadsram på 2 800 miljoner kronor

per år, dels en reducerad kostnadsram på 1 800

miljoner kronor per år. Utredaren skall redovisa

sina förslag senast den 30 juni 1999. För att

underlätta en övergång till nästa programperiod

har regeringen hos EG-kommissionen ansökt

om en förlängning av 1995 års miljöstödsbeslut

t.o.m. år 2000.

Program för skogliga åtgärder inom jordbruket

Ett program för skogliga åtgärder inom jord-

bruket har utarbetats i enlighet med riksdagens

beslut (prop. 1995/96:76, bet. 1995/96:JoU7,

rskr. 1995/96:100) och verkar nu i full omfatt-

ning. Programmet har utformats i linje med

miljömålen för jordbruket och skall bland annat

bidra till att främja den biologiska mångfalden.

Av de årliga utgifter som belastar anslaget

avser 10 miljoner kronor skogsbruksåtgärder i

jordbruket och 10 miljoner kronor anläggnings-

stöd för energiskog.

Resultatinformation

Erfarenheterna av miljöersättningsprogrammet

är positiva. Ett program bör därför genomföras

även efter nuvarande programperiod.

Prognosen för anslagsbelastningen under

innevarande budgetår tyder dock på ett under-

utnyttjande av anslaget på nästan 220 miljoner

kronor. Det svenska miljöersättningsprogram-

met är mycket omfattande och har sedan dess

införande år 1995 utökats och förändrats

löpande. De senaste förändringarna infördes från

och med år 1998 då bland annat ett delprogram

för resurshushållande konventionellt jordbruk

infördes. Jordbruksverkets preliminära statistik

för år 1998 visar att anslutningen motsvarar den

förväntade vad gäller t.ex. åtgärderna för slåtter-

ängar, öppet odlingslandskap, ekologisk odling

och flerårig vallodling. Däremot vad gäller miljö-

åtgärden till resurshushållande konventionellt

jordbruk är anslutningen under den förväntade.

En förklaring till detta kan vara att informatio-

nen kring den nya åtgärden kom sent vilket fått

lantbrukarna att avvakta med ansökan till senare

år. Inför 1999 års ansökningsomgång bör därför

detta uppmärksammas.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Miljöersättningar beviljas för en fem- eller tjugo-

årsperiod. Detta innebär att staten åtar sig fram-

tida ekonomiska förpliktelser som inte ryms

inom ramen för redan anvisade anslagsmedel,

vilket framgår av tabellen nedan. Av denna an-

ledning föreslås riksdagen bemyndiga regeringen

att godkänna beslut om ersättningar som innebär

utgifter på högst 2 500 miljoner kronor efter år

1999.

Tabell 4.24 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

beräknat

2000

beräknat

2001

beräknat

Utestående förpliktel-

ser vid årets början

3 100 000

-

-

Nya förpliktelser

560 000

-

-

Infriade förpliktelser1

-1 160 000

-1 202 000

1 298 000

Utestående förpliktel-

ser vid årets slut

2 500 000

-

-

Erhållen/föreslagen

bemyndiganderam

2 500 000

-

-

1 Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Utbyggnaden av det svenska miljöprogrammets

första programperiod är slutförd, i och med den

nya miljöåtgärden för värdefulla natur- och

kulturmiljöer i renskötselområdet. Huvuddelen

av utbyggnaden genomfördes under år 1998 dels

genom höjningar av ersättningsnivåer, dels

genom nya utökade mål enligt regeringens pro-

position Hållbart fiske och jordbruk (prop.

1997/98:2, bet. 1997/98:JoU9, rskr.

1997/98:116). Från och med år 1999 utökas del-

programmet för miljökänsliga områden att även

omfatta de utrotningshotade husdjursraserna

linderödssvin och finullsfår (prop. 1997/98:2).

Efter särskild utredning har förslag rörande pro-

gram för bevarande av värdefulla natur- och

kulturmiljöer i renskötselområdet lämnats till

EG-kommissionen för godkännande. Program-

met bör kunna införas under år 1999. För att till-

godose riksdagens uttalande avseende behovet av

insatser för de utrotningshotade husdjursraserna

ardenner, nordsvensk brukshäst och gotlands-

russ, avser regeringen att avsätta särskilda medel

inom miljöersättningsprogrammets delprogram

för utbildning, information och demonstrations-

projekt (bet. 1997/98:JoU9, rskr. 1997/98:116)

för att främja bevarandet av dessa raser.

Miljöprogrammet är baserat på frivilliga åta-

ganden av enskilda jordbrukare. Enligt regering-

ens bedömning kommer detta att leda till att an-

visade medel under anslaget inte kan utnyttjas i

sin helhet för miljöersättningar år 1998. Inom

ramen för anvisade medel budgetåret 1999 bör

därför åtgärder, i likhet med innevarande år,

kunna vidtas dels för att effektivisera hante-

ringen av ersättningarna och kontrollen av dessa,

dels för att den administrativa hanteringen så

långt möjligt skall garantera ett fullt utnyttjande

av fastställd ram och genomförandet av mil-

jöprogrammet.

Utfallet år 1997 och prognosen för inne-

varande år innebär att stora anslagsbehållningar

skapas. Mot denna bakgrund nedrevideras bud-

geten engångsvis för år 1999 med 50 miljoner

kronor. Detta påverkar dock inte målen med

programmen eller villkoren för stödåtgärderna.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

1 370 000 000 kronor för år 1999. För år 2000

beräknas anslagsbehovet till 1 420 000 000 kro-

nor. År 2001 beräknas anslaget minska med 20

miljoner kronor till 1 400 000 000 kronor efter-

som programmen för skogliga åtgärder inom

jordbruket och anläggningsstöd för energiskog

då löper ut.

B13 Från EG-budgeten finansierade

kompletterande åtgärder inom

jordbruket

Tabell 4.25 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

745 393

Anslags-

sparande

332 107

1998

Anslag

1 427 500

Utgifts-

prognos

1 150 000

1999

Förslag

1 307 500

2000

Beräknat

1 417 500

2001

Beräknat

1 400 000

Under anslaget anvisas ett belopp motsvarande

EG:s finansiering av kompletterande åtgärder

inom jordbruket.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Med hänvisning till vad som anförts under ansla-

get B12 Kompletterande åtgärder inom jordbruket,

bör under detta anslag anvisas ett belopp mot-

svarande EG:s finansiering av kompletterande

åtgärder inom jordbruket.

Även informations-, utbildnings- och råd-

givningsinsatser för jordbrukare och skogsägare

med jordbruksmark omfattas. Den nationella

finansieringen av vissa informations-, råd-

givnings- och utbildningsinsatser för skogsägare

med jordbruksmark sker över anslaget H1

Skogsvårdsorganisationen. Därutöver föreslås 7,5

miljoner kronor för EG:s medfinansiering av-

seende stöd till vitaliseringsgödsling av försur-

ningsdrabbad skogsmark. Detta ingår som en del

i det svenska programmet för stöd till skogs-

bruksåtgärder enligt rådets förordning (EEG) nr

2080/92 av den 30 juni 1992 om en gemenskaps-

ordning för stöd till skogsbruksåtgärder inom

jordbruket. Motsvarande nationell finansiering

sker över anslaget H3 Insatser för skogsbruket.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Miljöersättningar beviljas för en fem- eller tjugo-

årsperiod. Detta innebär att staten åtar sig fram-

tida ekonomiska förpliktelser som inte ryms

inom ramen för redan anvisade anslagsmedel,

vilket framgår av tabellen nedan. Av denna an-

ledning föreslås riksdagen bemyndiga regeringen

att godkänna beslut om stöd som innebär ut-

gifter på högst 2 500 miljoner kronor efter år

1999.

Tabell 4.26 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

beräknat

2000

beräknat

2001

beräknat

Utestående förpliktel-

ser vid året början

3 100 000

-

-

Nya förpliktelser

500 000

-

-

Infriade förpliktelser1

-1 100 000

-1 182 000

1 318 000

Utestående förpliktel-

ser vid årets slut

2 500 000

-

-

Erhållen/föreslagen

bemyndiganderam

2 500 000

-

-

1 Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Utfallet år 1997 och prognosen för innevarande

år innebär att stora anslagsbehållningar skapas.

Mot denna bakgrund nedrevideras budgeten en-

gångsvis för år 1999 med 110 miljoner kronor.

Detta påverkar dock inte målen med program-

men eller villkoren för stödåtgärderna.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

1 307 500 000 kronor för år 1999. För år 2000

beräknas anslagsbehovet till 1 417 500 000 kro-

nor. Anslagsbehovet för år 2001 beräknas till

1 400 000 000 kronor.

B14 Arealersättningar och djurbidrag

m.m.

Tabell 4.27 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

4 320 268

Anslags-

sparande

629 732

1998

Anslag

4 850 000

Utgifts-

prognos

4 400 000

1999

Förslag

3 650 000

2000

Beräknat

4 300 000

2001

Beräknat

4 300 000

Från anslaget utbetalas direktbidrag i form av

arealersättning, djurbidrag m.m. Anslaget är ob-

ligatoriskt för alla medlemsländer inom EU och

finansieras helt från EG-budgeten.

Arealersättning lämnas för odling av spann-

mål, oljeväxter, baljväxter, oljelin och areal ut-

tagen ur produktion. Vidare finns arealbaserade

ersättningssystem för bland annat spånadslin,

odling av vicker m.m. Ett villkor för ersättning är

att åkermark tas ur livsmedels- eller foder-

produktion. För åren 1997 och 1998 gällde att 5

procent skulle tas ur produktion. En förändring

till 10 procent kommer att gälla för år 1999. Det

totala bidraget är begränsat till en maximiareal,

kallad basareal. För svenskt vidkommande upp-

går basarealen till drygt 1,73 miljoner hektar. Av

denna betalades ersättning till jordbrukarna år

1997 för knappt 1,6 miljoner hektar. Den areal

som tidigare ingått i det svenska omställnings-

programmet ingår i basarealen.

För oljeväxter finns en särskild basareal, som

för Sveriges vidkommande är 123 300 hektar.

Oljeväxtodlingen har minskat kraftigt sedan EU-

inträdet och under år 1997 utnyttjades endast

49 procent av den tillåtna arealen och andelen

beräknas sjunka något ytterligare för år 1998.

Följande stödbelopp per hektar tilldelades

Sverige år 1997:

Tabell 4.28

Grödor

Antal hektar

Genomsnittligt

stödbelopp

Spannmål

1 270 000

2 180 kr/ha

Baljväxter

45 000

3 280 kr/ha

Uttagen areal

200 000

2 620 kr/ha

Oljelin

15 000

4 320 kr/ha

Oljeväxter

50 000

3 520 kr/ha

Djurbidrag lämnas för am- och dikor, handjur av

nöt samt för tackor och getter. Bidraget baseras

på tilldelade bidragsrätter. Sverige tilldelades föl-

jande bidragsrätter för år 1998:

Tabell 4.29

Djur

Bidragsrätterr

Bidrag från EG

Am- och dikor

155 000

1 339 kr/ko

Handjur, 10 mån.

226 328

1 247 kr/tjur

1 004 kr/stut

Tackor

180 000

216 kr/tacka

Utöver bidragen per djur betalas extensifierings-

bidrag ut till producenter av handjur och am- och

dikor om djurtätheten på företaget är mindre än

1,4 djurenheter per hektar. Ett högre extensifie-

ringsbidrag beviljas om djurtätheten är mindre

än 1,0 djurenheter per hektar.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Under år 1997 utnyttjades 90 procent av den

totala basarealen, dvs. arealen odlades med er-

sättningsberättigade grödor eller var uttagen ur

livsmedels- eller foderproduktionen.

År 1997 utnyttjades kvoten för handjurs-

bidrag till fullo. Utnyttjandet av bidragsrätterna

för am- och dikor var 90 procent och för tackor

84 procent.

Slutsatser

Beräkningen av anslaget har fram till nu grundats

på ett fullt utnyttjande av stöden. Anslaget har

således varit överbudgeterat vilket har fått till

följd att ett stort anslagssparande ackumulerats.

Mot bakgrund av att även anslagssparandet kan

tas i anspråk för att täcka utgifter minskas ansla-

get engångsvis år 1999 med 650 miljoner kronor

utöver den anslagsminskning som redan aviserats

i 1998 års ekonomiska vårproposition.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

3 650 000 000 kronor för år 1999. För åren 2000

och 2001 beräknas anslagsbehovet till

4 300 000 000 kronor. Reformförslaget Agenda

2000 kan dock komma att påverka anslagsbelast-

ningen år 2000.

B15 Intervention och exportbidrag för

jordbruksprodukter

Tabell 4.30 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

1 134 926

Anslags-

sparande

1 004 074

1998

Anslag

2 000 000

Utgifts-

prognos

1 650 000

1999

Förslag

1 550 000

2000

Beräknat

1 850 000

2001

Beräknat

1 850 000

Under anslaget finansieras kostnader för inter-

vention, stöd i form av produktions-, konsum-

tions- och marknadsföringsbidrag samt export-

bidrag i enlighet med EG:s regler. Anslaget är

obligatoriskt och finansieras från EG-budgeten

till alla delar utom vissa s.k. tekniska kostnader

uppkomna till följd av offentlig lagring som för

närvarande är högre än den schablonersättning

som ersätts av EG. Dessa merkostnader regleras

under anslaget B16 Räntekostnader för förskotte-

rade arealersättningar m.m.

Exportbidrag lämnas för att täcka skillnaden

mellan gemenskapspris och världsmarknadspris

och möjliggöra export till tredje land.

Medelsbehovet för anslaget är beroende av

flera svårkontrollerbara och oförutsedda fakto-

rer. Ett exempel är överskottsproduktion som

uppkommer inom gemenskapen av exempelvis

spannmål. En annan faktor är differensen mellan

hemmamarknads- och världsmarknadspris.

Ytterligare ett exempel är att en starkare svensk

valuta skulle innebära att den svenska marknaden

blir mer attraktiv för exportörer från övriga

medlemsländer. Detta kan leda till större över-

skott på den svenska marknaden, vilket får

direkta effekter på hur mycket som måste betalas

ut som exportbidrag och i form av olika inter-

ventionsåtgärder i Sverige. Anslagssparandet ut-

gör en buffert för det fall utgifterna skulle bli

betydligt högre än vad som budgeterats.

Skillnaden mellan anslagna medel och utfall år

1997 är bland annat ett resultat av att mindre

kvantiteter spannmål interventionslagrats än

väntat.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Offentlig lagring

Intervention av spannmål beräknas svara för de

största utgifterna under anslaget.

Avgörande för anslagsbelastningen torde vara

årsmånsvariationer såväl inom landet som inom

andra medlemsstater samt marknadsutveck-

lingen. Av betydelse är också utvecklingen av

kronans värde gentemot övriga valutor. Utgif-

terna ersätts i efterskott av EG:s jordbruksfond.

År 1997 uppgick utgifterna till 53 miljoner

kronor.

Övrig intervention

De största utgiftsposterna vad gäller övrig inter-

vention rör stöd vid förbrukning, t.ex. för mjölk

och mejeriprodukter till skolbarn, framställning

av konditorivaror, socker och stärkelse som an-

vänds i industrin samt lagerersättning avseende

socker.

År 1997 uppgick utgifterna till 334 miljoner

kronor.

Exportbidrag

Den största utgiften i denna del, 624 miljoner

kronor för år 1997, utgörs av exportbidrag för

obearbetade produkter. För export av bearbetade

produkter utbetalades samma år 124 miljoner

kronor. För perioden 1999 2000 är utgångs-

punkten att bidragsbetalningarna kommer att

minska med 6 procent årligen med utgångspunkt

från den WTO-bundna basnivån. Reduktionen

är en konsekvens av åtaganden om exportbidrag

enligt GATT-avtalet.

År 1997 uppgick de sammanlagda utgifterna

till 748 miljoner kronor.

Stöd till biodling

Stödet till biodlingen uppgår till sammanlagt 3,2

miljoner kronor. Hälften, dvs. 1,6 miljoner kro-

nor, finansieras av EU och redovisas under detta

anslag. Från och med år 1999 samlas de natio-

nella stöden till biodling på anslaget E3 Djur-

hälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder.

Slutsatser

Som nämnts ovan är utgifterna svåra att pro-

gnosticera. Det kan konstateras att anslaget hit-

tills har varit överbudgeterat, vilket har fått till

följd att ett stort anslagssparande ackumulerats.

Mot bakgrund av att även anslagssparandet kan

tas i anspråk vid behov minskas anslaget en-

gångsvis år 1999 med 300 miljoner kronor utöver

den anslagsminskning som redan aviserats i 1998

års ekonomiska vårproposition.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

1 550 000 000 kronor för år 1999. För åren 2000

och 2001 beräknas anslagsbehovet till

1 850 000 000 kronor.

B16 Räntekostnader för förskotterade

arealersättningar m.m.

Tabell 4.31 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

59 296

Anslags-

sparande

60 037

1998

Anslag

80 000

1

Utgifts-

prognos

30 000

1999

Förslag

80 000

2000

Beräknat

80 000

2001

Beräknat

80 000

1 Anslaget föreslås minska med 25 000 tkr på tilläggsbudget.

Under anslaget redovisas de räntekostnader som

uppstår för staten till följd av att ersättningen

från EG:s jordbruksfonds garantisektion erhålls i

efterskott. Anslaget får även belastas med even-

tuella finansiella sanktioner och straffavgifter

som EG-kommissionen kan komma att ålägga

Sverige. Anslaget får tillföras kursvinster och

belastas med kursförluster som uppstår till följd

av att medlemsstaten bär kursrisken inom EG:s

jordbruksfonds utvecklingssektion samt med s.k.

tekniska kostnader för offentlig lagring i den

mån ersättning inte erhålls från EG-budgeten.

Vid ett omvänt förhållande, dvs. om EG:s scha-

blonersättning för de tekniska kostnaderna

överstiger de faktiska kostnaderna, tillförs ansla-

get medel från inkomsttitel 6116 Övriga bidrag

från EG:s jordbruksfonds garantisektion.

En jämförelse mellan budget och utfall bud-

getåret 1997 visar på en lägre belastning av ansla-

get än beräknat. Detta beror på inledande svårig-

heter att uppskatta i vilken utsträckning

jordbrukarna skulle komma att utnyttja möjliga

ersättningar, en tämligen låg räntenivå samt att

Sverige inte varit föremål för finansiella sanktio-

ner. Därtill redovisas från och med år 1998 de

räntekostnader som uppstår det sista kvartalet

som periodavgränsningspost, vilket innebär att

anslaget belastas först året därefter. Följden av

denna ändring blir att anslagsbelastningen blir ca

20 miljoner kronor lägre år 1998 än vad som

annars varit fallet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Ersättningar för stöd m.m. som finansieras från

jordbruksfondens garantisektion men som för-

skotteras från statsbudgeten avräknas i princip

inom 35 60 dagar. De stöd som är aktuella är

arealersättningar, djurbidrag, intervention, pro-

duktions- och konsumtionsstöd m.m. samt

miljöersättningar.

För de stöd som betalas ut från jordbruksfon-

dens utvecklingssektion gäller två olika metoder.

För mål 5a, utom stöd till bearbetning och av-

sättning av jord- och skogsbruksprodukter, för-

skotterar EU-medlemsstaten 80 procent av jord-

bruksfondens utvecklingssektions andel av

stödet och avräkning sker för avslutat kalenderår.

För stödet till bearbetning och avsättning betalar

EU 80 procent av sin andel i förskott och reste-

rande 20 procent då stödberättigade kostnader

motsvarande beloppet för ett kalenderår enligt

finansieringsplanen betalats ut.

Slutsatser

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

80 000 000 kronor för år 1999. För åren 2000 och

2001 beräknas anslagsbehoven vara oförändrade.

B17 Jordbrukets blockdatabas

Tabell 4.32 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

86 792

Anslags-

sparande

13 208

1998

Anslag

17 000

1

Utgifts-

prognos

36 600

1999

Förslag

18 040

2000

Beräknat

18 346

2

2001

Beräknat

18 713

3

1 Anslaget föreslås öka med 6 400 tkr på tilläggsbudget.

2, 3 Motsvarar 18 040 tkr i 1999 års prisnivå.

Anslaget uppfördes på statsbudgeten budgetåret

1997 för att täcka investeringskostnader för den

digitala blockdatabas varpå de arealbaserade EG-

stöden beräknas. Den kartavgift som skall finan-

siera kostnader uppkomna under anslaget skall

enligt förordningen (1997:183) om kartavgift i

ärenden om jordbruksstöd gälla stödansökningar

inlämnade från och med år 1998.

Kostnaden för uppbyggnad av blockdatabasen

har blivit något högre än de ursprungliga beräk-

ningarna beträffande digitaliseringsarbetet och

utvecklandet av ett ADB-system. Databasen

finansieras med avgifter som inlevereras på in-

komsttitel. Avgifterna skall täcka såväl den årliga

driftkostnaden som, på sikt, utgifterna för den

gjorda investeringen. Eftersom avgifterna är

fastlagda innebär kostnadsökningen att investe-

ringsutgiften kommer att täckas vid en senare

tidpunkt än vad som tidigare antagits.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Jordbruksverket har inom planerad tid byggt upp

blockdatabasen.

Från och med budgetåret 1998 skall kostna-

derna för àjourhållning m.m. av blockdatabasen

belasta anslaget. Dessa kostnader beräknas uppgå

till ca 18 miljoner kronor år 1999. Finansiering av

kostnaderna för investeringar och ajourhållning

sker genom att intäkterna från kartavgiften in-

levereras till inkomsttitel på statsbudgeten. Av-

gifterna beräknas ge full kostnadstäckning.

Slutsatser

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

18 040 000 kronor för år 1999. För åren 2000 och

2001 beräknas anslagsbehoven vara oförändrade i

fasta priser.

B18 Jordbruks- och

livsmedelsekonomiska institutet

Tabell 4.33 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

Anslags-

sparande

1998

Anslag

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

4 000

2000

Beräknat

8 144

1

2001

Beräknat

8 269

1

1 Motsvarar 8 000 tkr i 1999 års prisnivå.

Något anslag för detta ändamål finns inte upp-

fört i statsbudgeten innevarande år.

En ny myndighet med huvudansvar för sam-

hällsekonomiskt inriktad analys- och utred-

ningsverksamhet inom det jordbrukspolitiska

området avses bildas. Genom inrättandet av

Jordbruks- och livsmedelsekonomiska institutet

(JLI) tillgodoses regeringens behov av utred-

ningsverksamhet och analyser med ekonomisk

inriktning inom området.

Livsmedelsekonomiska samarbetsnämnden

(LES) avvecklas varvid JLI övertar delar av LES

ansvar för utredningar inom jordbrukspolitikens

område (se avsnitt 4.5).

Regeringens överväganden

Enligt regeringen är det angeläget att prioritera

arbetet med att besvara frågor om hur föränd-

ringar i jordbrukspolitiken och internationella

avtal och åtaganden påverkar konsumenter, miljö

och produktion, såväl nationellt som regionalt.

EG-kommissionen har även visat ett påtagligt

intresse av att ta del av såväl nationella kon-

sekvensanalyser som mer grundläggande studier

över nationella förhållanden inom jordbruks-

och landsbygdsområdet.

Regeringen anser att det finns flera skäl för att

utveckla kompetens rörande ekonomiska analy-

ser inom det jordbrukspolitiska området. Ett av-

görande skäl är att jordbruksområdet ianspråktar

såväl finansiella som reala resurser av en sådan

omfattning att det ur ett samhällsekonomiskt

perspektiv är nödvändigt att bedöma hur effek-

tivt resurserna används.

Regeringen har för avsikt att snarast initiera

ett arbete med att precisera hur den nya myndig-

heten, som beräknas utgöras av ca tio årsarbets-

krafter, skall organiseras och var den skall

lokaliseras. I detta ingår även att vidta de prak-

tiska förberedelser som krävs för att den nya

myndigheten skall kunna verka.

Regeringen beräknar att JLI:s verksamhet, kan

komma igång tidigast den 1 juli 1999. Resurs-

behovet beräknas till 8 miljoner kronor årligen.

För år 1999 föreslås därför halva beloppet, 4

miljoner kronor, anvisas.

Slutsatser

Regeringen föreslår att ett ramanslag på

4 000 000 kronor anvisas för år 1999. För åren

2000 och 2001 beräknas anslagsbehovet till

8 144 000 respektive 8 269 000 kronor.

23 Fiske

23.1 Omfattning

Verksamheten omfattar fiskerinäringen som be-

står av yrkesfisket i havet, yrkesfisket i sötvatten,

förstahandsmottagning av fisk, lagring, bered-

ning, vattenbruk, detaljhandel med fisk samt

import och export av fisk och fiskeriprodukter.

Vidare ingår i området fritidsfisket och fiske-

vården.

Inom EU är fisket av stor betydelse då EU är

en av världens största marknader för fisk-

produkter. EG:s gemensamma fiskeripolitik är

en fullt utvecklad gemenskapspolitik som regle-

rar alla aspekter på fisket, från havet till konsu-

menten. Den gemensamma fiskeripolitiken kan

indelas i områdena resurs-, struktur- och mark-

nadspolitik samt relationer med tredje land på

fiskets område.

Det svenska fisket ger arbetstillfällen och in-

komster till framför allt kustsamhällena. Totalt

sysselsätts direkt i fiskerinäringen ca 8 000 per-

soner. Vidare skapas sysselsättning i angränsade

näringar såsom förpacknings- och varvsindustrin

samt inom turistnäringen.

Fiskeriverket är central förvaltningsmyndighet

för förvaltning av fiskresurserna och främjandet

av en livskraftig fiskerinäring. Fiskeriverket skall

vidare främja forskning och bedriva utvecklings-

verksamhet på fiskeområdet. År 1997 hade

Fiskeriverket 234 årsarbetskrafter. Under år

1997 var verkets totala verksamhetskostnader

omkring 185,7 miljoner kronor, varav 34 procent

eller 63,6 miljoner kronor finansierades av an-

slagsmedel.

På regional nivå arbetar länsstyrelserna med

fiskefrågor, bland annat med fiskevård och EG:s

strukturstöd inom mål 5a (vattenbruk, bered-

ningsindustri och infrastruktur). Under år 1997

var 50 årsarbetskrafter sysselsatta med fiske-

frågor inom länsstyrelserna. Fiskefrågorna står

för en liten andel av länsstyrelsernas totala verk-

samhetskostnader, i genomsnitt ca 1,8 procent.

Totalt förbrukade länsstyrelserna under budget-

året 1997 ca 44,1 miljoner kronor inom fiske-

området.

Kustbevakningen, som tillhör utgiftsområde

6, svarar för tillsyn och kontroll av såväl yrkes-

fiske som fritidsfiske. Av myndighetens totala

budget används 23 procent för övervakning av

fiske. Kustbevakningens övervakning sker till

havs, i kustvattnen samt i Vänern och Mälaren

enligt lagen (1982:395) om Kustbevakningens

medverkan vid polisiär övervakning. Kontrollen

till havs omfattar svenska och utländska fiske-

fartyg inom såväl den ekonomiska zonen som

inom sjöterritoriet. Myndigheten utför även

stickprovskontroller avseende landning av

fångster, fiskeloggbok och redskap.

23.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

171,9

193,4

177,8

189,9

190,8

191,8

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Orsaken till att utgiftsprognosen för år 1998

understiger anslaget är att det för strukturstödet

råder en viss eftersläpning mellan beslut om och

utbetalning av strukturstöd.

Förändringar

Budgetåret 1997 präglades av ytterligare effekti-

visering i samband med införande av EG:s

gemensamma fiskeripolitik. Detta arbete med-

förde ett antal förändringar, bland annat

 beslut om nya tekniska bevarandeåtgärder i

Västerhavet,

 beslut om ett satellitbaserat övervaknings-

system (VMS) för fiskefartyg och ett gemen-

samt kontrollsystem för öppet hav i Nordost-

atlanten,

 skapandet av ett nytt förvaltningssystem för

makrill,

 införande av antidumpningstull och utjäm-

ningstull på import av odlad atlantlax från

Norge.

Regeringen har tillkallat en särskild utredare med

uppgift att utreda konkurrenssituationen för det

svenska yrkesfisket (dir. 1997:141). I uppdraget

ingår att kartlägga och analysera det svenska

yrkesfiskets långsiktiga konkurrensförutsätt-

ningar och konkurrensvillkor i den förändrade

situation som medlemskapet i Europeiska

unionen innebär. Utredaren skall redovisa sina

förslag senast den 4 december 1998.

Prioriteringar för 1999

EG-kommissionen har under år 1998 inlett en

allmän översyn av den gemensamma fiskeri-

politiken. Översynen ingår i förberedelserna för

den revision av den gemensamma fiskeripoliti-

ken som skall vara avslutad till år 2002. Rege-

ringen kommer att prioritera arbetet med en

revision av den gemensamma fiskeripolitiken i

samverkan med näringen och berörda intressen-

ter. Frågan kan komma att bli en av de viktigaste

för gemenskapen under det svenska ordförande-

skapet första halvåret år 2001.

Arbetet med förändringar av marknadsord-

ningen kommer att aktualiseras under året, lik-

som arbetet med Agenda 2000 och det förslag till

förändringar av strukturfonderna som kommis-

sionen lagt fram. Nästa programperiod för

strukturfonderna löper fr.o.m. år 2000 t.o.m. år

2006. Arbetet med att utforma ett programdo-

kument har påbörjats under år 1998 och avslutas

under år 1999.

Fiskesektorns miljöfrågor kommer att be-

handlas under året, bland annat blir miljöcertifie-

ring av fisk aktuellt. Arbete med miljö- och

fiskefrågor aktualiseras även genom uppföljning

av Nordsjökonferensen och genomförandet av

Baltic 21 på fiskets område.

En prioriterad fråga blir utarbetande av lång-

tidsstrategier för torsk, sill och skarpsill i

Östersjön med iakttagande av försiktighets-

principen och vad som överenskommits i Baltic

21-processen. Särskilt viktigt är det att under året

skapa en ny förvaltningsmodell för torsken, som

innefattar ett snabbt införande av nya selektiva

redskap m.m. Vidare måste avrapportering av

artsammansättningen vid svenska industriland-

ningar i Danmark lösas.

Det pågående arbetet med att genomföra den

internationellt antagna aktionsplanen för den

vilda östersjölaxen kommer att fortgå även under

år 1999.

Vad gäller nordsjöfisket är det viktigt att

aktivt delta i konsultationerna mellan EU och

Norge om utarbetande av nya långsiktiga för-

valtningsstrategier för sill och makrill i enlighet

med försiktighetsprincipen. I sammanhanget

måste väsentliga svenska intressen beträffande

det svenska makrillfisket tillgodoses.

23.3 Resultatbedömning

Målen för den svenska fiskeripolitiken och för

Fiskeriverkets verksamhet är att på ett lång-

siktigt, hållbart sätt verka för en ansvarsfull hus-

hållning med fiskresurserna så att:

 de ger en god långsiktig avkastning,

 den biologiska mångfalden säkerställs,

 konkurrenskraftiga företag utvecklas,

 tillgången på fisk av god kvalitet till fördel för

konsumenterna säkras,

 allmänhetens fiskemöjligheter ökas.

Fiskeriverket skall vara aktivt pådrivande i arbe-

tet med ett långsiktigt hållbart fiske såväl natio-

nellt och multilateralt som inom EG:s gemen-

samma fiskeripolitik. Regeringen bedömer att

Fiskeriverket har bidragit till att uppnå effekt-

målen genom ett arbete som redovisat hur pres-

tationer och åtaganden kan relateras till de upp-

ställda målen. Enligt regeringens uppfattning bör

ytterligare insatser göras i syfte att förtydliga

resultatredovisningen bland annat vad gäller

koppling till uppställda mål samt analyser och

motiveringar av gjorda insatser.

På regional nivå är länsstyrelserna viktiga

aktörer. Effektmålen för länsstyrelsernas arbete

på fiskeområdet är att:

 medverka till en ansvarsfull hushållning med

fisktillgångarna,

 medverka till utveckling av konkurrens-

kraftiga företag inom fiskerinäringen.

Regeringens bedömning är att länsstyrelsernas

insatser har bidragit till att uppnå de två målen

dels genom EU-stöd till bland annat fiskbered-

ningsindustrin, dels genom ett prioriterat fiske-

vårdsarbete. Enligt regeringens uppfattning är

det angeläget att arbetet med att öka mätbar-

heten i resultaten fortsätter.

Det fortsatta genomförandet av en Agenda 21

för Östersjön, kallad Baltic 21, är en uppgift som

tillsammans med arbetet inom ramen för Nord-

sjökonferensen utgör grunden för en vidare in-

tegrering av fiske- och miljöfrågor. Uppfölj-

ningen och genomförandet av Baltic 21 för

fiskesektorn sker såväl internationellt inom

ramen för Fiskerikommissionen för Östersjöns

verksamhet som nationellt av ansvariga myndig-

heter.

Sverige har under en följd av år vidtagit fiske-

reglerande åtgärder för att förbättra situationen

för de svenska laxbestånden. Åtgärderna har

resulterat i att det totala uttaget av lax i Öster-

sjön kraftigt har begränsats. Under år 1997 in-

fördes bestämmelser om utökade

fredningsområden för naturreproducerande lax-

bestånd. Även internationellt har nya bestäm-

melser antagits beträffande östersjölaxen. Fiske-

rikommissionen för Östersjön beslutade år 1997

om en internationell aktionsplan för den vilda

östersjölaxen. Samtidigt tillsatte kommissionen

en övervakningsgrupp för arbetet med aktions-

planen. Målet är att laxstammarna, i staterna runt

Östersjön, senast år 2010 skall uppnå minst 50

procent av den potentiella reproduktionskapaci-

teten i samtliga vildlaxälvar.

Fiskerikommissionen för Östersjön beslutade

i september 1998 att övervakningsgruppen skall

redovisa sina resultat vid kommissionens möte år

1999. Arbetet skall inriktas på klassificering av

vildlaxälvar och stopp för utsättningar av odlad

lax i dessa älvar senast år 2005. Andra åtgärder

som kan användas är terminalfiske och fett-

fenklippning för att möjliggöra en ökad inrikt-

ning av fisket mot odlad lax.

Nordsjöstaternas ministerkonferens i Bergen

har följts upp genom ett arbetsgruppsmöte som

diskuterat möjligheterna att använda en eko-

systemansats för skyddet av den marina miljön i

Nordsjön.

Det kritiska tillståndet för flera av världens

stora fiskbestånd är utgångspunkten för det

multilaterala fiskerisamarbetet, som bland annat

syftar till att förstärka dels de regionala fiskeri-

kommissionerna, dels FAO:s övervakning och

analys av beståndssituationen.

Fiskevård

En allmän fiskevård ingår som en del i ansträng-

ningarna att bygga ett ekologiskt hållbart sam-

hälle. Fiskevårdsarbetet syftar till en god miljö,

effektiv användning av resurserna och en hållbar

försörjning. Det är av stort intresse att lång-

siktiga åtgärder prioriteras. För budgetåret 1998

ökades anslaget till fiskevård från 4,6 miljoner

kronor till 20 miljoner kronor. Genom denna

satsning kan aktionsplanen för biologisk mång-

fald på fiskets område i allt väsentligt genom-

föras. Därutöver har, inom ramen för individuellt

anställningsstöd och andra arbetsmarknads-

politiska åtgärder, ytterligare 20 miljoner kronor

satsats på återställnings- och rensningsåtgärder i

vattendrag, röjning av vandringsvägar för fisk

samt iordningställande av fiskeplatser. Däri-

genom skapas även sysselsättning både på lång

och på kort sikt.

Strukturstöd

EG:s finanisiella instrument för att uppnå de

strukturpolitiska målen på fiskets område är

Fonden för fiskets utveckling (FFU). De mål

som har lagts fast för FFU är att:

 bidra till att uppnå en varaktig balans mellan

resurser och deras nyttjande,

 stärka utvecklingen av ekonomiskt livs-

kraftiga företag inom sektorn,

 förbättra marknadsutbudet och förädlings-

värdet för fiskets och vattenbrukets produk-

ter.

Fiskerinäringen kan beviljas stöd inom ramen för

mål 5a fiske och gemenskapsinitiativet Pesca.

Mål 5a avser bland annat modernisering och om-

strukturering inom fiskerinäringen. Utöver dessa

program kan också projekt med anknytning till

fisket stödjas inom ramen för andra struktur-

program, exempelvis mål 5b och gemenskaps-

initiativet Leader. Beträffande mål 5a-åtgärder,

vilka omfattar den huvudsakliga delen av struk-

turstödet, kan konstateras att investeringsviljan

inom fiskerinäringen genomgående varit hög.

Utfallet för budgetåret 1997 visar att närmare

50 procent av de tillgängliga medlen från EU:s

strukturfonder har tagits i anspråk. Nationell och

privat medfinansiering är en förutsättning för att

utnyttja de medel som finns avsatta från FFU.

Strukturprogrammet enligt mål 5a fiske har i

princip följt sektorsplanen under år 1997 både

vad avser finansieringsplan och koncentration på

högt prioriterade projekt. Gemenskapsinitiativet

Pesca har däremot inte utvecklats enligt pro-

gramdokumentet. Anledningen synes vara lågt

antal relevanta ansökningar, problem med natio-

nell offentlig medfinansiering och bristande in-

formationsinsatser. Under år 1998 har medel för

offentlig medfinansiering tillförts programmet

och därmed underlättat det framtida genom-

förandet.

Vattenbruket

Vattenbrukarna har i februari 1998 bildat en pro-

ducentorganisation, Matfiskodlarnas Producen-

torganisation, i syfte att bland annat främja

medlemmars ekonomiska intressen genom att

enskilt eller genom ett av föreningen ägt bolag

sälja fisk och övriga vattenbruksprodukter som

medlemmar levererar till föreningen.

Inom Jordbruksdepartementet har en arbets-

grupp tillsatts för att bland annat ta fram förslag

till övergripande policy för vattenbruket med av-

sikt att i december 1998 överlämna en rapport till

regeringen.

23.4 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har inom ramen för

regeringens satsning på att förbättra kontroll-

funktionen i staten granskat intern kontroll m.m.

avseende handläggning, beslut, kontroll och ut-

betalning av stöd som finansieras av FFU. RRV:s

rekommendationer har föranlett Fiskeriverket

att vidta åtgärder för att förbättra den interna

kontrollen avseende FFU, bland annat genom

verkets föreskrifter (FIFS 1997:27) som reglerar

stödhanteringen. Även handläggningsrutiner och

tillhörande dokumentation har uppdaterats.

Fiskeriverket har reviderat det databaserade

stödsystemet mot bakgrund av en behovsinven-

tering hos systemanvändarna samt RRV:s revi-

sionspromemoria. Vidare har det tydliggjorts att

Fiskeriverket inför en utbetalning av medel i ett

stödärende, som beslutats av länsstyrelsen, kan

stoppa utbetalningen. Därmed förfaller länssty-

relsens första beslut.

RRV har föreslagit att regeringen utser ansva-

rigt oberoende revisionsorgan för upprättande av

revisionsutlåtande i enlighet med art. 8 i kom-

missionens förordning (EG) nr 2064/97 av den

15 oktober 1997 om fastställande av närmare be-

stämmelser för genomförandet av rådets förord-

ning (EEG) nr 4253/88 i fråga om medlems-

staternas finansiella kontroll av verksamhet som

samfinansieras av strukturfonderna. Regeringen

avser att fatta beslut i enlighet med förslaget.

23.5 Översyn av

fiskeriadministrationen

En särskild utredare har sett över fiskeri-

administrationen och överlämnade i januari 1998

betänkandet Fiskeriadministrationen i ett EU-

perspektiv (SOU 1998:24) till regeringen.

I detta sammanhang behandlas endast försla-

get om framtida organisation av verksamheten

Svensk Fisk. Utredningens förslag om samord-

ning av kvalitets- och landningskontrollen

bereds för närvarande inom Regeringskansliet.

Regeringen har för avsikt att vid behov senare

återkomma till riksdagen i denna fråga.

Flertalet av utredningens övriga förslag, bland

annat de som rör Fiskeriverkets organisation, är

sådana som det ankommer på verket att ta ställ-

ning till.

23.5.1 Svensk Fisks framtida verksamhet

Regeringens förslag: Svensk Fisks verksamhet

skall i framtiden bedrivas i en fristående organi-

sation.

Utredningens förslag: Staten bör även i fort-

sättningen ta ett begränsat ansvar för konsu-

mentupplysning. De medel som står till Svensk

Fisks disposition i dag bör utgöra grunden i en

fond vars avkastning ställs till förfogande för

produktutvecklings- och marknadsförings-

projekt samt för konsumentrådgivning.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser,

utom Konsumentverket och TCO, delar utred-

ningens förslag. Fiskeriverket anser att det är

viktigt att skapa en permanent finansiering av

Svensk Fisks verksamhet. Vattenbrukarnas

Riksförbund och Sveriges Fiskares Riksförbund

(SFR) tillstyrker förslaget. SFR anser att det är

av största vikt att Svensk Fisk kan ombildas till

en fristående branschorganisation. Statskontoret

anser att näringen bör ta ett större ansvar för den

marknadsföring som sker inom Svensk Fisk.

Fiskbranschens Riksförbund anser att staten

även fortsättningsvis bör ha ett begränsat ansvar

för konsumentupplysning och att grunden för

detta bör vara medel som står till Svensk Fisks

förfogande.

Konsumentverket och TCO förordar att

kvarvarande medel delas upp mellan staten och

branschen. Den statliga delen bör enligt TCO:s

mening användas för allmänna konsumentpoli-

tiska ändamål.

Skälen för regeringens förslag: Utredningen

har föreslagit att organisationen för Svensk Fisks

verksamhet bör förändras. Sedan utredningen

redovisats till regeringen har Fiskeriverket i en

skrivelse föreslagit att ett aktiebolag skall bildas

för verksamheten Svensk Fisk. Regeringen anser,

i likhet med flertalet remissvar samt Fiskeri-

verkets skrivelse till regeringen, att verksamheten

Svensk Fisk bör förändras och bedrivas i en fri-

stående organisation. Det bör ankomma på nä-

ringen att bilda en organisation lämplig för att

genomföra och säkerställa en långsiktig finansie-

ring av verksamheten. Staten bör under en tids-

period bidra till finansiering av verksamheten

genom överföring av prisregleringsmedel i enlig-

het med de riktlinjer som riksdagen beslutat

(prop. 1992/93:184, bet. 1992/93:JoU21, rskr.

1992/93:331). Som villkor för användningen av

återstående prisregleringsmedel anser regeringen

att konsumenternas intresse och inflytande

måste säkerställas i den framtida verksamheten.

När näringen bildat en sådan organisation avser

regeringen att ge Fiskeriverket i uppdrag att sluta

nödvändiga avtal med organisationen.

23.6 Anslag

C1 Fiskeriverket

Tabell 5.1 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

61 529

Anslags-

kredit

2 604

1998

Anslag

57 908

Utgifts-

prognos

57 800

1999

Förslag

59 058

2000

Beräknat1

59 915

2001

Beräknat1

60 891

1 Motsvarar 58 863 tkr i 1999 års prisnivå.

För budgetåret 1997 ålades Fiskeriverket ett be-

sparingskrav på 6 miljoner kronor. Utöver dessa

besparingar har anslaget C1 minskats med 3,6

miljoner kronor för att anpassa anslaget till en

för verksamhetens orter fastställd hyresnivå.

Resurserna för EG-relaterade uppgifter, för vilka

Fiskeriverket har fått särskild förstärkning, fick

inte tas i anspråk vid omprioriteringarna. Fiske-

riverket utnyttjade vid utgången av budgetåret

1997 2,6 miljoner kronor av anslagskrediten.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Fiskeriverket har utförligt redovisat sina presta-

tioner, resultatet av dessa och kopplingen till de

operativa målen. Av resultatredovisningen fram-

går att verket har arbetat i linje med de över-

gripande målen i regleringsbrevet. Redovis-

ningen av effekter och koppling mellan verkets

egna operativa mål till de av regeringen fastställda

verksamhets- och effektmål kan dock göras tyd-

ligare.

Regeringens bedömning är att Fiskeriverket

under budgetåret 1997 har prioriterat att uppfylla

de verksamhetsmål som angetts i reglerings-

brevet. Det pågående arbetet att bedöma utveck-

lingen av verksamhetens effektivitet och kvalitet

är viktigt. Regeringen anser att ett fortsatt ut-

vecklingsarbete är angeläget på nämnda områ-

den.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Fiskeriverket bedriver uppdragsverksamhet och

tjänsteexport. För budgetåret 1997 erhöll Fiske-

riverket 37 375 000 kronor i avgiftsintäkter från

sin uppdragsverksamhet och tjänsteexport. Av-

giftsintäkterna får disponeras av Fiskeriverket.

Avgiftsintäkterna i uppdragsverksamheten, se

tabell nedan, härrör från Fiskeriverkets under-

sökningsfartyg och från utredningskontoren.

Utredningskontorens avgiftsintäkter avser till

stor del utredningar i vattenmål. Utrednings-

kontoren svarade under år 1997 för cirka

75 procent av avgiftsintäkterna. För åren 1998

och 1999 förutses en likartad omslutning.

Tabell 5.2 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

(som får

disponeras)

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Kostnads-

täckning

%

Utfall 1996

18 619

17 189

1 430

108

Utfall 1997

18 733

17 724

1 009

106

Prognos 1998

23 000

23 000

0

Budget 1999

21 000

21 000

0

Fiskeriverkets tjänsteexport, se tabell nedan, är

hänförlig till Swedmars (Swedish Centre for

Coastal Development and Management of

Aquatic Resources) internationella konsultverk-

samhet. Swedmar bildades år 1974 och är

Fiskeriverkets internationella konsultgrupp. Ett

avtal med SIDA reglerar Fiskeriverkets roll som

institutionell konsult avseende bistånd på fiskets

område. För budgetåren 1998 och 1999 väntas en

viss ökning av omslutningen.

Tabell 5.3 Tjänsteexport

Tusental kronor

Tjänsteexport

Intäkter

(som får

disponeras)

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Kostnads-

täckning

%

Utfall 1997

18 643

18 535

107

101

Prognos 1998

20 000

20 000

0

Budget 1999

25 000

25 000

0

Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har i Årlig rapport

1998 till regeringen pekat på att Fiskeriverkets

projektverksamhet har ökat påtagligt under se-

nare år. Det krävs en omfattande uppföljning

och kontroll av projekten för en korrekt periodi-

sering mellan åren och därmed en rättvisande

kapitalförändring. RRV bedömer att Fiskeri-

verkets årsredovisning i allt väsentligt är rätt-

visande

Slutsatser

Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts. Skälet är att den justering av anslaget som

gjordes för år 1998 med anledning av det föränd-

rade sättet att finansiera avtalsförsäkringar på det

statliga området (se bilaga 1, avsnitt 4) har korri-

gerats. Regeringen bedömer anslagsbehovet för

år 1999 till 59 058 000 kronor. För åren 2000 och

2001 beräknas anslagsbehovet till 59 915 000

kronor respektive 60 891 000 kronor.

Tabell 5.4 Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

57 908

Pris- och löneomräkning

+1 045

Justering av lokalkostnader

-67

Justering av premier

+172

Förslag 1999

59 058

C2 Strukturstöd till fisket m.m.

Tabell 5.5 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

27 202

Anslags-

sparande

13 988

1998

Anslag

30 890

Utgifts-

prognos

26 000

1999

Förslag

30 890

2000

Beräknat

30 890

2001

Beräknat

30 890

Från anslaget lämnas framför allt stöd till åtgär-

der som medfinansieras av EG inom ramen för

gemenskapsprogrammet för mål 5a och gemen-

skapsinitiativet Pesca. Anslaget får också dispo-

neras för äldre stödformer som inte omfattas av

de två strukturprogrammen. Bestämmelser finns

i förordningen (1994:1716) om fisket, vatten-

bruket och fiskerinäringen. Anslaget kan bland

annat användas för att täcka förluster vid statlig

kreditgaranti till fiske- och fiskberednings-

företag. En jämförelse mellan budget och utfall

för år 1997 visar på ett underutnyttjande på

nästan 14 miljoner kronor, vilket motsvarar be-

slutade men inte utbetalda medel.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Genomförandet av strukturprogrammen över-

vakas gemensamt av EG-kommissionen och

Sverige av en s.k. övervakningskommitté, som

bland annat ansvarar för att åtgärderna överens-

stämmer med valda prioriteringar och uppställda

mål. Fiskeriverket svarar för sekretariatsfunktio-

nen.

För perioden 1996 1997 har efterfrågan på

EU-medel inom mål 5a fiske för flertalet stöd-

områden överstigit de belopp som varit dispo-

nibla. Vid årsskiftet 1997/98 hade ca 90 procent

av budgeten tagits i anspråk. Under program-

perioden har efterfrågan varit särskilt stor för in-

vesteringar inom beredningsindustrin och i

fiskehamnar. De ansökningar som beviljats

överensstämmer väl med de prioriteringar som

övervakningskommittén ställt upp. Majoriteten

av investeringarna avser kvalitets- och hygien-

förbättrande åtgärder samt insatser för arbets-

miljön.

Pesca-programmet syftar till att med hjälp av

strukturstöd skapa kompletterande sysselsätt-

ning för yrkesfiskare, arbetslösa yrkesfiskare

samt andra yrkeskategorier vars försörjning

drabbats negativt av nedgången i fisket. Pro-

grammet avser bland annat yrkesfiskare som

kompletterar sitt fiske med vidareförädling eller

turistanknuten verksamhet samt utveckling av

nya produkter för konsumtionsändamål. Ande-

len utnyttjade medel är låg, vilket framgår av att

endast ca 10 procent av tillgängliga EU-medel

hade beviljats i stöd den 31 december 1997.

Anslaget får även användas för att täcka

eventuella förluster orsakade av lämnade fiskeri-

lån och kreditgarantier för lån. Då det är svårt att

prognosticera framtida förluster, medför detta

att det råder en viss osäkerhet om hur mycket av

anslaget som kan utnyttjas till strukturstöd. För

budgetåret 1997 uppgick kreditförlusterna till

1 012 000 kronor och återbetalning av infriade

garantier uppgick till 263 000 kronor för samma

budgetår.

Slutsatser

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

30 890 000 kronor för år 1999. År 2000 inleds en

ny strukturfondsperiod. Det är ännu oklart vilka

medel som kommer att avsättas till struktur-

åtgärder inom fisket. Det är troligt att beloppen

totalt kommer att vara ungefär lika stora som

under innevarande strukturfondsperiod. För

åren 2000 och 2001 beräknas anslaget därför vara

oförändrat.

C3 Från EG-budgeten finansierade

strukturstöd till fisket m.m.

Tabell 5.6 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

77 565

Anslags-

sparande

76 909

1998

Anslag

84 650

Utgifts-

prognos

77 000

1999

Förslag

80 000

2000

Beräknat

80 000

2001

Beräknat

80 000

Under anslaget anvisas det belopp som mot-

svarar EU:s medfinansiering av strukturstöd till

fisket m.m. För svenska strukturåtgärder har i

Fonden för fiskets utveckling för perioden 1995

1999 avsatts 47,97 miljoner ecu, vilket motsvarar

412 miljoner kronor. Av dessa medel avser 40

miljoner ecu mål 5a-åtgärder utanför mål 6-om-

rådet, 4 miljoner ecu är bidrag för mål 5a-åtgär-

der inom mål 6-området och 3,97 miljoner ecu

avser Pesca-programmet.

En jämförelse mellan budget och utfall för

budgetåret 1997, visar på ett underutnyttjande på

cirka 77 miljoner kronor kronor, som dock avser

beslutade men inte utbetalda medel. Tillgängliga

medel beräknas således komma att utnyttjas.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

EU har beslutat att införa ett satellitbaserat kon-

trollsystem för fiskefartyg. För år 1998 lämnades

4,65 miljoner kronor i EG-bidrag för utrustning

på fartyg, för landbaserad utrustning samt in-

stallation.

Regeringen beslutade den 20 maj 1998 att Fis-

keriverket får disponera återstående prisregle-

ringsmedel för att täcka kostnader för ett satel-

litbaserat kontrollsystem för fisket, varav högst 2

miljoner kronor får användas för underhåll och

drift av de satellitbaserade kontrollsystemen på

fiskefartyg för tidsperioden juli 1998 t.o.m.

december 1999. Det är ännu för tidigt att göra en

bedömning av vilka effekter som uppnåtts. Fis-

keriverket skall till regeringen senast den 1 mars

2000 avrapportera medelsanvändning och upp-

nådda resultat.

Slutsatser

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

80 000 000 kronor för år 1999. År 2000 inleds en

ny strukturfondsperiod. Det är ännu oklart vilka

medel som kommer att avsättas till struktur-

åtgärder inom fisket. Det är troligt att beloppen

totalt kommer att vara ungefär lika stora som

under innevarande strukturfondsperiod. För

åren 2000 och 2001 beräknas anslaget därför vara

oförändrat.

C4 Fiskevård

Tabell 5.7 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

5 568

Anslags-

sparande

2 053

1998

Anslag

20 000

Utgifts-

prognos

17 000

1999

Förslag

20 000

2000

Beräknat

20 000

2001

Beräknat

20 000

Fiskevårdens mål är att långsiktigt verka för livs-

kraftiga och rika fiskbestånd i svenska vatten. En

ansvarsfull hushållning med fisktillgångarna syf-

tar till att långsiktigt verka för biologisk mång-

fald genom att främja ett rikt och varierat fisk-

bestånd och ett optimalt utnyttjande av våra

fisktillgångar. I detta sammanhang bör även

kulturmiljövärden beaktas. Miljömålet på fiskets

område är att fisk, kräft- och blötdjur samt deras

näringsorganismer skall bevaras i livskraftiga

naturligt reproducerande bestånd.

Fiskeriverket disponerar anslaget för fiske-

vård. Det används för

 bildande av fiskevårdsområden,

 fisketillsyn,

 åtgärder för fiskevård, exempelvis biotopvård,

 insatser för bevarandet av hotade arter.

En jämförelse mellan budget och utfall för bud-

getåret 1997 visar på ett anslagssparande på cirka

2 miljoner kronor vilket dock avser beslutade

men ej utbetalda medel.

Regeringen redovisade i proposition Hållbart

fiske och jordbruk (prop. 1997/98:2, bet.

1997/98:JoU9, rskr. 1997/98:116) en ökad sats-

ning på en förbättrad fiskevård. Ett förstärkt fis-

kevårdsarbete möjliggjordes genom att anslaget

för fiskevården höjdes år 1998 från 4,6 miljoner

kronor till 20 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Allmän fiskevård finansieras för närvarande del-

vis av anslaget för fiskevård men också av vatten-

avgiftsmedel i enlighet med vattendomar. Ansla-

get används till fiskevård, främst i allmänna och

enskilda vatten med fritt handredskapsfiske, i

kustområdena och i sjöarna Vänern, Vättern,

Hjälmaren, Mälaren samt Storsjön i Jämtland.

Regeringen har beslutat om fördelning av an-

slaget. Länsstyrelserna har innevarande år till-

delats 13 miljoner kronor och återstoden av

medlen har fördelats på utsättningar, bildande av

fiskevårdsområden, fisketillsyn och fiskevårds-

planering. Det är för tidigt att nu bedöma effek-

terna av denna satsning.

Vid länsvisa beslut om användning av medel

för fiskevårdsåtgärder inklusive uppföljning och

kontroll skall särskilt beaktas möjligheterna till

länsvis finansiering inom ramen för de medel för

arbetsmarknadspolitiska åtgärder som Arbets-

marknadsverket disponerar.

Fiskerikommissionen för Östersjön antog år

1997 den internationella aktionsplanen för

Östersjölaxen. En åtgärd för att bevara den vilda

laxen är att genom att fettfenklippa den odlade

laxen inrikta fisket på sådan lax. Vattendomar

ålägger kraftverksbolagen att årligen sätta ut ca 2

miljoner laxsmolt. Regeringen anser att åtgärder

för att bevara den vilda laxen är viktiga och måste

prioriteras. Regeringen avser att från detta anslag

avsätta medel för att fettfenklippa odlad

laxsmolt.

Ökade insatser har under år 1998 gjorts för att

begränsa fisket efter vildlax samt för att uppnå en

bättre balans mellan vilda och odlade laxbestånd.

Det är ännu för tidigt att bedöma effekterna av

de vidtagna åtgärderna.

Slutsatser

Regeringen bedömer anslagsbehovet för år 1999

till 20 000 000 kronor. Anslaget för åren 2000

och 2001 beräknas vara oförändrat.

24 Rennäring m.m.

24.1 Omfattning

Rennäringen främjas i första hand genom statligt

pristillägg på renkött, ersättning för vissa mer-

kostnader till följd av Tjernobylolyckan och

genom att staten svarar för vissa kostnader för

renskötselanläggningar liksom viss planläggning

rörande renskötseln. De skador som vilda djur

orsakar tamdjur och annan egendom ersätts om

vissa förutsättningar är uppfyllda. Staten svarar

för underhåll och upprustning av byggnaderna på

de drygt 110 kvarvarande fjällägenheterna.

Sametinget ingår i Jordbruksdepartementets

verksamhetsområde men redovisas under ut-

giftsområde 1, Rikets styrelse.

24.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

19971

Anslag

1998 2

Utgifts-

prognos

19981

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

69,3

104,0

98,7

94,5

94,5

94,5

1 Inkl. ianspråktagna reserverade medel från budgetåret 1995/96.

2 Inkl. beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för

budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Lägre slaktuttag och i viss mån ett totalt sett

lägre renantal medför att antalet slaktade renar

har minskat trots höga avräkningspriser och stor

efterfrågan på renkött. Antalet slaktade renar be-

döms även i fortsättningen att i stort vara oför-

ändrat. Anslaget D1 Främjande av rennäringen

m.m. har därför räknats ned. Det ökande antalet

rovdjur och ett högt avräkningspris på renkött

medför att anslaget D2 Ersättningar för viltskador

m.m. har räknats upp.

Prioriteringar för 1999

Rennäringspolitiska kommittén (dir. 1997:102)

fortsätter sitt arbete med en översyn av stödet till

rennäringen och samisk kultur, rennäringsad-

ministrationen och rennäringslagstiftningen.

Kommittén skall redovisa sitt uppdrag senast vid

utgången av år 1999.

24.3 Resultatbedömning och

slutsatser

Länsstyrelserna i de berörda länen skall utöva så-

dan tillsyn att naturbetesmarkernas långsiktiga

produktionsförmåga bevaras och ger en uthållig

och god avkastning samtidigt som den biologiska

mångfalden behålls. Genom närvaro vid renräk-

ningar och kontroll av renlängder skall länssty-

relserna övervaka att samebyarnas högsta tillåtna

renantal inte överskrids. År 1997 fanns det när-

mare 240 000 renar medan det tillåtna antalet

renar uppgår till 280 000 djur. Länsstyrelsernas

arbete med tillsynen har fungerat väl.

24.4 Anslag

D1 Främjande av rennäringen m.m.

Tabell 6.1 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

31 2661

Anslags-

sparande

30 4342

1998

Anslag

56 0003

Utgifts-

prognos

37 0004

1999

Förslag

37 000

2000

Beräknat

37 000

2001

Beräknat

37 000

1 Därutöver har 5 488 tkr tagits i anspråk av reserverade medel från 1995/96 års

 an-

slag D2 Främjande av rennäringen.

2 Därutöver återstod 5 042 tkr av reserverade medel från 1995/96 års anslag D2.

3 Anslaget minskades med 5 700 tkr på tilläggsbudget i samband med den

ekonomiska

vårpropositionen 1998.

4 Därutöver beräknas 1 500 tkr tas i anspråk av reserverade medel från 1995/96

års

anslag D2.

De utgifter som belastar anslaget är

 underhåll av vissa riksgränsstängsel och ren-

skötselanläggningar för vilka staten har

underhållsansvaret,

 statens del av kostnaderna för redovisning av

markanvändningen, riksintressen och marker

som är värdefulla eller känsliga för rensköt-

seln, natur- och kulturmiljövården,

 framtagande av ny inventeringsmetod för

renbetet,

 prisstöd till rennäringen enligt förordningen

(1986:255) om pristillägg på renkött,

 ersättning till följd av Tjernobylolyckan som

kan lämnas till jordbruksföretag, renskötsel-

företag och till den som helt eller delvis för-

sörjer sig på att fiska till husbehov eller för

försäljning enligt förordningen (1994:246)

om ersättning för vissa merkostnader och

förluster med anledning av Tjernobylolyckan,

 övriga åtgärder för främjande av rennäringen

som beslutas efter överläggningar mellan sta-

ten och rennäringen.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Antalet slaktade renar fortsätter att minska.

Under kalenderåret 1996 slaktades närmare

65 000 renar och under kalenderåret 1997 ca

45 000 renar. Drygt 500 slaktkroppar kasserades

år 1997 på grund av för höga cesiumhalter.

Under år 1998 har antalet märkta renkalvar ökat

i förhållande till år 1997. Detta kan medföra en

viss ökning av slakten år 1999.

Riksgränsstängsel m.m.

Enligt ett till konventionen (SÖ 1972:15) mellan

Sverige och Norge om renbetning m.m. anslu-

tande protokoll skall Sverige och Norge bekosta

och underhålla vissa stängsel. Stängslen utsätts

för stora påfrestningar vilket leder till avsevärda

skador, främst i samband med snösmältningen.

Mot bakgrund av konventionen bör staten fort-

löpande betala de verkliga kostnaderna för att

hålla stängslen. Staten har även skyldighet att

svara för underhållet av vissa andra renskötsel-

anläggningar.

Konventionen gäller t.o.m. den 30 april 2002.

Regeringen har ingått ett avtal med Norge om

upprättande av och mandat för en blandad

svensk-norsk renbeteskommission. Kommissio-

nens arbete har påbörjats och ett betänkande

skall avges senast den 30 april 2000. Renbetes-

kommissionen har till uppgift att utreda frågan

om det ena landets renskötande samer har behov

av fortsatt renbetning i det andra landet. Kom-

missionen skall därför i nödvändig utsträckning

undersöka betestillgångarna och driftsförhållan-

dena i de aktuella områdena i Sverige och Norge

samt klarlägga hur betestillgångarna använts och

hur de mest rationellt skall kunna utnyttjas på ett

sätt som ger ett långsiktigt underlag för en eko-

logiskt, ekonomiskt och kulturellt bärkraftig

rennäring.

Samebyarnas utvecklings- och markanvändnings-

planering

Länsstyrelserna är i stort sett klara med den

grundläggande redovisningen av samebyarnas

markanvändningsanspråk och arbetet med ren-

näringens riksintressen. Länsstyrelserna komp-

letterar redovisningarna med information om

speciellt värdefulla eller känsliga områden för

renskötseln, naturvården och kulturmiljövården

samt àjourhåller dessa.

Renbetesinventeringar

I skrivelse den 17 mars 1994 (rskr. 1993/94:186)

anmälde riksdagens talman riksdagens beslut

med anledning av bostadsutskottets betänkande

(bet. 1993/94:BoU11) Anslag till främjande av

rennäringen m.m. Beslutet innebär bland annat

att riksdagen som sin mening gav regeringen till

känna vad utskottet anfört om renbetesinvente-

ring. Utskottet uttalade att det är viktigt att ar-

betet med renbetesinventeringarna fortsätter.

Inventeringarna måste utföras så att de kan tjäna

sitt syfte, dvs. utgöra underlag för fastställande

av högsta renantal inom varje sameby. Det är

också viktigt att den metod som används ger ett

adekvat och vederhäftigt resultat. Metoden eller

metoderna måste därför förankras hos rennä-

ringen, skogsbruket och naturvården. Med hän-

syn till angelägenheten av att inventeringarna av

särskilt vinterbetesmarkerna fortsätter inom ren-

skötselområdet bör metodfrågan snarast lösas

och en plan tas fram för inventeringsarbetet.

Även andra åtgärder i syfte att skapa en bra

balans mellan renantalet och betestillgången, t.ex.

att basera renantalet efter renarnas slaktvikt, kan

behöva övervägas. En redovisning av vidtagna

åtgärder borde föreläggas riksdagen.

Regeringen redogjorde i prop. 1994/95:100

bil. 10 för vilka krav som bör ställas på renbetes-

inventeringar och hur de bör göras. Riksdagen

konstaterade med anledning därav att det inte är

helt okomplicerat att finna en allmänt accepterad

metod för hur inventeringarna skall göras. Det

var enligt riksdagen viktigt att olika möjligheter

prövas i syfte att skapa förutsättningar för att

genomföra inventeringarna så att dessa blir till-

förlitliga och relevanta för sitt ändamål. Riks-

dagen utgick från att det pågående utveck-

lingsarbetet sker utan onödig tidsutdräkt (bet.

1994/95:BoU16).

Jordbruksverket fick i uppdrag att fortsätta ett

utvecklingsarbete i samarbete med Naturvårds-

verket, Sametinget och berörda länsstyrelser.

Jordbruksverket har i skrivelse den 16 oktober

1997 begärt att få frånträda uppdraget att ut-

veckla en ny metod för renbetesinventering.

Jordbruksverket anser sig i rådande kunskapsläge

inte kunna föreslå en metod som med tillräcklig

precision kan användas för beräkning av högsta

tillåtna renantal för varje sameby. Verket

konstaterar dessutom att miljön i fjällvärlden

påverkas av fler faktorer än renbete. Frågan om

miljöövervakning i fjällvärlden behöver enligt

verket från såväl teknisk som ekonomisk

synpunkt bedömas i ett vidare perspektiv än

inom ramen för en renbetesinventering. Verket

fortsätter dock sitt arbete med att stödja olika

projekt som avser utveckling av metoder för att

kartlägga betesbehov och betestillgång.

Jordbruksverkets arbete med att ta fram en ny

metod för renbetesinventering bekräftar riks-

dagens konstaterande att det inte är helt okomp-

licerat att finna en metod för hur inventeringarna

skall göras. I samband med den svensk-norska

renbeteskommissionens arbete sker emellertid

ett arbete med syfte att klarlägga hur betestill-

gångarna bör utnyttjas för att ge ett långsiktigt

underlag för en ekologisk, ekonomisk och kultu-

rellt bärkraftig rennäring. Avsikten är att inrätta

ett gemensamt geografiskt informationssystem

för hela renskötselområdet. Det material som tas

fram i samband med det arbetet bör kunna ut-

nyttjas även för renbetesinventeringar. Rege-

ringen har godkänt att reserverade medel från

1995/96 års anslag D2 Främjande av rennäringen

får användas för ändamålet även år 1999. Genom

det s.k. Fjäll-MISTRA-programmet kommer vi-

dare ett brett upplagt projekt att startas med

syfte att utveckla ett operativt förvaltnings-

system. Bland annat kommer forskning om för-

ändringar av antalet renar, slaktvikter och kött-

klassificering att initieras för att utröna om detta

kan vara indikatorer på miljöförändringar.

Regeringen bedömer att det är angeläget att

Jordbruksverket fortsätter utvecklingsarbetet

med metoder för renbetesinventeringar. Verkets

uppdrag kan emellertid behöva revideras.

Prisstöd till rennäringen

Enligt förordningen (1986:255) om pristillägg på

renkött lämnas pristillägg för renkött som god-

känts vid köttbesiktning. Pristillägget lämnas

med 9 kronor per kilo för vuxen ren och med

14,50 kronor per kilo för renkalv. Antalet slak-

tade renar uppgick år 1997 till ca 45 000 renar

vilket innebär att slakten minskat med ca 20 000

renar jämfört med år 1996 till följd av ett lägre

slaktuttag och ett totalt sett lägre renantal under

senare år.

Tjernobylolyckan

Konsekvenserna av nedfallet av radioaktivt

cesium till följd av Tjernobylolyckan fortsätter

att påverka i första hand rennäringen. I vissa

delar av norra Sverige påverkas emellertid även

insjöfisket samt produktionen av nöt och får.

Genom avtagande cesiumhalter, tidigareläggning

av renslakt och utfodring av renar har antalet

kasserade slaktkroppar minskat från ca 1 400

under kalenderåret 1996 till drygt 500 renar

under kalenderåret 1997.

Övriga åtgärder för främjande av rennäringen

En del av anslaget bör användas för andra åtgär-

der för främjande av rennäringen. Medlen för-

delas på användningsområden genom beslut av

Jordbruksverket efter överläggningar mellan

verket och Sametinget. Medlen används bland

annat för katastrofskadeskydd vid svåra betes-

förhållanden. Användningen bör i görligaste mån

samordnas med verksamheter som kan erhålla

stöd enligt mål 6-programmet, exempelvis verk-

samheter som är direkt inriktade på att utveckla

näringen.

Regeringen har till Europeiska kommissionen

skickat ett förslag på nytt miljöersättnings-

program, benämnt miljöstöd för bevarande av

värdefulla natur- och kulturmiljöer i rensköt-

selområdet, se vidare under B12 Kompletterande

åtgärder i jordbruket.

Slutsatser

Det låga antalet slaktade renar innebär att belast-

ningen på anslaget minskat kraftigt, vilket fått till

följd att ett stort anslagssparande ackumulerats.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

37 000 000 kronor för år 1999. För åren 2000 och

2001 beräknas anslagsbehoven vara oförändrade.

D2 Ersättningar för viltskador m.m.

Tabell 6.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

30 749

Anslags-

sparande

11 751

1998

Anslag

46 500

Utgifts-

prognos

58 000

1999

Förslag

56 000

2000

Beräknat

56 000

2001

Beräknat

56 000

De utgifter som belastar anslaget avser bidrag till

åtgärder för att förebygga skada av vilt och er-

sättning för sådan skada enligt 29 a § jaktförord-

ningen (1987:905) samt för skador som rovdjur

orsakar på renar.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Antalet rovdjur, i synnerhet lo, har ökat i antal,

vilket medfört ökade skador på tamdjur. Även

kostnaden för annan skada av vilt har ökat.

Slutsatser

Skada på ren

Ökningen av antalet rovdjur och ett ökande av-

räkningspris på renkött medför att anslagsbeho-

vet ökar. Medel för ersättning för rovdjursrivna

renar bör därför ökas med 5 000 000 kronor till

35 000 000 kronor. För att säkerställa en rättvis

fördelning av ersättningen mellan samebyarna

krävs systematiska inventeringar för att fastställa

förekomst och föryngring av rovdjur i rensköt-

selområdet. För samebyarnas del av invente-

ringskostnaderna beräknas 3 000 000 kronor.

Naturvårdsverket fördelar medel på samtliga

länsstyrelser som beslutar om bidrag för att

förebygga eller ersätta skada. Inriktningen är att

viltskador så långt möjligt skall förebyggas. Även

skador förorsakade av annat vilt har ökat, inte

minst när det gäller de skador som sälen åstad-

kommer. Med hänsyn till skadeutvecklingen bör

ytterligare 4 500 000 kronor anvisas för bidrag

och ersättningar, eller totalt 18 000 000 kronor.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

56 000 000 kronor för år 1999. För åren 2000 och

2001 beräknas anslagsbehoven vara oförändrade.

D3 Stöd till innehavare

fjällägenheter m.m.

Tabell 6.3 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

6301

Anslags-

sparande

9082

1998

Anslag

1 538

Utgifts-

prognos

2 0003

1999

Förslag

1 538

2000

Beräknat

1 538

2001

Beräknat

1 538

1 Därutöver har 1 149 tkr tagits i anspråk av reserverade medel från 1995/96 års

 an-

slag D6 Stöd till innehavare av fjällägenheter.

2 Därutöver återstod 165 tkr av reserverade medel från 1995/96 års anslag D6.

3 Därutöver beräknas 165 tkr tas i anspråk av reserverade medel från 1995/96 års

anslag D6.

De utgifter som belastar anslaget utgör i huvud-

sak bidrag till investeringar i byggnader och

andra fasta anläggningar på fjällägenheter,

underhåll och upprustning av dessa lägenheter,

avvecklingsbidrag och avträdesersättning åt

innehavare av fjällägenheter, gästgiveribestyr

samt inlösen av byggnader m.m. i vissa fall.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Anslaget används främst för underhåll och upp-

rustning av fjällägenheter. Fjällägenhet är en

upplåtelseform som har sina grunder i lagstift-

ning ända från år 1915. Det fanns år 1997 totalt

113 fjällägenheter i Sverige, de flesta i Jämtlands

län.

Frågor om nedläggning och friköp av fjäll-

lägenheter prövas av Jordbruksverket, medan

länsstyrelsen beslutar om upplåtelser.

Slutsatser

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

1 538 000 kronor för år 1999. För åren 2000 och

2001 beräknas anslagsbehoven vara oförändrade.

25 Djurskydd och djurhälsovård

25.1 Omfattning

Verksamheten inom djurskydds- och djurhälso-

området syftar till att upprätthålla ett gott hälso-

tillstånd och ett gott djurskydd bland husdjuren

samt att begränsa användningen av försöksdjur.

Djurskydd och djurhälsovård omfattar verk-

samhet vid Statens jordbruksverk med dist-

riktsveterinärorganisationen, Statens veterinär-

medicinska anstalt (SVA) och Centrala

försöksdjursnämnden (CFN).

Jordbruksverket disponerar medel för forsk-

ning och utveckling vad gäller djurskyddsfräm-

jande åtgärder, bland annat när det gäller alter-

nativa inhysningssystem för värphöns och

provning av nya tekniska system. Dessutom dis-

poneras medel till olika djurhälsovårdsaktiviteter

när det gäller nötkreatur, svin, får, häst och fisk.

Jordbruksverkets veterinära fältverksamhet

upprätthålls genom den statliga distriktsveteri-

närorganisationen med ca 250 distriktsveterinä-

rer fördelade över hela landet. Verksamheten ut-

går från ca 80 veterinärstationer. I vissa län

Jönköpings och Kalmar län samt norra delen av

Västra Götalands län är antalet statligt anställda

distriktsveterinärer för närvarande lågt. De

officiella uppgifterna utförs här av distriktsvete-

rinärerna i angränsande distrikt.

SVA är veterinärmedicinskt expert- och ser-

viceorgan åt myndigheter och enskilda.

CFN samordnar och planerar frågor som rör

försöksdjur. Nämnden har bland annat till upp-

gift att verka för att användningen av försöksdjur

begränsas. Det finns sju djurförsöksetiska nämn-

der i landet. Dessa skall godkänna användningen

av försöksdjur från etisk synpunkt.

På regional nivå medverkar länsstyrelserna till

att upprätthålla och om möjligt förbättra djur-

hälsan och djurskyddet samt tillsynen därav.

25.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

19971

Anslag

1998 2

Utgifts-

prognos

19981

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

272,0

274,0

356,5

279,3

282,7

286,1

1 Inklusive ianspråktagna reserverade medel från budgetåret 1995/96 och 1997.

2 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Under innevarande budgetår beräknas utgifterna

överskrida anslagna medel. Detta beror huvud-

sakligen på kostnader i samband med utbrott av

de epizootiska sjukdomarna swollen head

syndrome (SHS) och viral hemorragisk septi-

kemi (VHS). Regeringen föreslår att ytterligare

medel anvisas för ändamålet på tilläggsbudget.

Prioriteringar för år 1999

Inom djurskyddsområdet bör åtgärder för en

förbättrad djurskyddstillsyn, särskilt när det

gäller djurtransporter, prioriteras liksom en fort-

satt utveckling av alternativa system för värp-

höns. Vidare bör arbetet med bland annat att

förhindra resistens mot antibiotika och att före-

bygga och bekämpa smittsamma husdjurssjuk-

domar prioriteras under kommande år.

25.3 Resultatbedömning

Jordbruksverkets åtgärder för att uppfylla verk-

samhetsmålen avseende ett gott hälsotillstånd

hos husdjur och ett gott djurskydd har under år

1997 och under innevarande år inbegripit utfärd-

ande av föreskrifter, riktade informationsinsat-

ser, sjukdomsutredningar samt kontroller. Sär-

skilt kan omnämnas föreskrifter rörande foder,

animaliskt avfall, dispenser när det gäller bur-

höns, hållande och skötsel av sällskapsdjur samt

djurskyddsföreskrifter om försöksdjur, framtag-

ning av och beslut om dispensprogram för be-

siktning av burhöns och informationskampanj

angående klassisk svinpest.

Under år 1998 har flera utbrott av epizootiska

sjukdomar skett i landet. Trots detta bedöms

djurhälsosituationen som fortsatt god. Rege-

ringen anser att åtgärder för att förbättra djur-

skyddstillsynen måste prioriteras. Genom beslut

den 12 mars 1998 gav regeringen Jordbruks-

verket i uppdrag att lämna en utförlig redovis-

ning av konsekvenserna av en förändrad djur-

skyddstillsyn. Uppdraget skall redovisas senast

den 1 november 1998. I vårpropositionen 1998

avsattes särskilda medel till Jordbruksverket för

att förbättra tillsynen över djurtransporter. Ver-

ket har också under år 1998 initierat ett lands-

omfattande projekt med syfte att förbättra djur-

skyddstillsynen, särskilt när det gäller

djurtransporter. Projektet beräknas pågå under

år 1999 och avslutas under år 2000.

Distriktsveterinärorganisationen har under

året samarbetat med lantbrukskooperationens

organisationer med bland annat bekämpnings-

program för utrotandet av bovin virusdiarré

BVD hos nötkreatur.

År 1982 tecknades dels ett ramavtal mellan

staten och Lantbrukarnas riksförbund, dels ett

samarbetsavtal mellan dåvarande Lantbrukssty-

relsen och Svensk husdjursskötsel om samarbete

för utveckling och utnyttjande av ett informa-

tionssystem för veterinärmedicinska data. Detta

system används sedan många år för avelsvärde-

ring för friska djur och som grund för att före-

bygga djursjukdomar. Systemet har dock länge

varit i behov av revidering. Inom Jordbruksver-

ket har en modernisering av djursjukdatasyste-

met påbörjats. Det är Jordbruksverkets avsikt att

från och med våren 1999 driva systemet i egen

regi.

SVA är svenskt referenslaboratorium för zoo-

noser och zoonotiska smittämnen i enlighet med

EU:s zoonosdirektiv. I budgetpropositionen för

år 1997 avsattes särskilda medel för inrättande av

Zoonoscenter vid SVA. Centret har nu inrättats

och skall vara en central instans för insamling

och analys av zoonosdata. SVA har aktivt tagit

del i det svenska arbetet för ett europeiskt för-

bud mot antibiotika i foder.

CFN kan endast indirekt påverka försöks-

djursanvändningen. Därför är det svårt att direkt

bedöma resultatet av CFN:s arbete med att be-

gränsa försöksdjursanvändningen. Jämfört med

år 1995 minskade dock antalet använda försöks-

djur år 1996 med 14 procent. En utredning redo-

visad i juni 1998 har haft i uppdrag bland annat

att göra en inventering och en bedömning av för-

söksdjursanvändningen i landet.

25.4 Revisionens iakttagelser

RRV har lämnat en revisionsberättelse utan in-

vändningar för SVA och CFN avseende räken-

skapsåret 1997. (Jordbruksverket behandlas

under avsnitt 5. Jordbruk och trädgårdsnäring.)

25.5 Anslag

E1 Statens veterinärmedicinska

anstalt

Tabell 7.1 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

72 164

Anslags-

kredit

1 393

1998

Anslag

75 055

Utgifts-

prognos

74 000

1999

Förslag

80 563

2000

Beräknat

81 991

1

2001

Beräknat

83 382

1

1 Motsvarar 80 563 tkr i 1999 års prisnivå.

Statens veterinärmedicinska anstalt (SVA) är

veterinärmedicinskt expert- och serviceorgan åt

myndigheter och enskilda och utreder bland

annat smittsamma djursjukdomars uppkomst,

orsak och spridningssätt. SVA skall bedriva

diagnostisk verksamhet och vara veterinär-

medicinskt centrallaboratorium. SVA är svenskt

referenslaboratorium enligt EG:s zoonosdirek-

tiv. SVA:s uppgift är att uppnå och vidmakthålla

en god djur- och folkhälsa. Arbetet bedrivs

genom förebyggande, diagnostiserande och be-

kämpande av sjukdomar hos djur.

SVA:s verksamhet består av anslagsfinansie-

rade myndighetsuppgifter samt avgiftsfinansie-

rad uppdragsverksamhet. Räkenskapsåret 1997

slutade liksom år 1996 med underskott. 1997 års

underskott blev 3,1 miljoner kronor. Ett balanse-

rat överskott finns sedan tidigare år och uppgår

till 7,9 miljoner kronor efter det att underskottet

för år 1997 beaktats. Det finns flera förklaringar

till underskottet men de främsta är de stora

kostnaderna för det pågående kvalitetssäkrings-

arbetet och den oväntat snabba avtrappningen av

de stora kontroll- och bekämpningsprogram-

men. SVA fick för år 1997 en ökning av anslaget

från 68,5 till 74 miljoner kronor. Ökningen var

främst avsedd för det under året inrättade Zoo-

noscentret men även för övrigt EU-arbete.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

SVA ansvarar för Sveriges beredskap mot smitt-

samma djursjukdomar, bland annat genom att

medverka i ett världsomfattande informationsnät

för kartläggning av allvarliga epizootiska sjuk-

domar. Inom EU rapporteras utbrott av allvar-

liga djursjukdomar snabbt. Beredskapen mot

sjukdomsutbrott har höjts genom att bättre

diagnostik utvecklats av SVA och genom utbild-

nings- och informationssatsningar. I det före-

byggande arbetet är SVA rådgivare till

Jordbruksverket och Svenska djurbönders smitt-

skyddskontroll rörande införsel av levande djur.

Vid utbrott av epizootisk sjukdom ansvarar SVA

för diagnostiken och bidrar med expertis vid ut-

redning och sanering. SVA är idag den enda in-

stans i landet som innehar denna samlade kom-

petens. Samarbete förekommer med EU:s

referenslaboratorier samt med det danska virus-

laboratoriet bland annat med verifiering av

diagnoser. SVA är vidare den enda veterinär-

medicinska myndighet i landet som har dygnet-

runt-beredskap för rådfrågning och diagnostiskt

arbete. Personal från SVA besöker länder som

har eller har haft utbrott av epizootiska sjuk-

domar för att ta del av bekämpningsarbetet och

vunna erfarenheter. Under år 1997 besöktes

därför Nederländerna under det mycket om-

fattande svinpestutbrottet.

Regeringen bedömer att SVA:s arbete i bered-

skapsavseende och med att medverka till att för-

hindra spridning av allvarliga smittsamma djur-

sjukdomar till Sverige är mycket viktigt.

Den svenska djurhälsan har under år 1997

varit god. Särskilda insatser har ägnats åt Entero-

hemorragisk Escherichia coli (EHEC), som hos

människa kan leda till akut njursvikt och be-

stående njurskador. Bakterien beräknas finnas

hos ca en procent av landets nötkreatur. De djur

som bär på bakterien uppvisar dock inga sjuk-

domssymptom. SVA har i samarbete med Jord-

bruksverket, Livsmedelsverket och Smitts-

kyddsinstitutet utformat ett policydokument

med rekommendationer om åtgärder när EHEC

påvisas hos djur. Under år 1997 har även mindre

utbrott av paratuberkulos hos nötkreatur, tuber-

kulos hos hägnad hjort, newcastlesjukan och in-

fektiös laryngotracheit hos fjäderfä förekommit.

Sjukdomarna har snabbt bekämpats utan att

någon smittspridning förekommit. Salmonella-

förekomsten hos djur har också varit låg. Av ca

30 000 uttagna prover var endast 13 positiva av-

seende salmonella.

För det internationella samarbetet är det vik-

tigt att kunna dokumentera frihet från allvarliga

sjukdomar i Sverige. Serologiska undersökningar

genomförs därför rutinmässigt av SVA. Under år

1997 undersöktes prov gällande bland annat bru-

cellos hos nöt, får och svin, klassisk svinpest,

transmissible gastroenteritis hos svin (TGE),

swine vesicular disease (SVD) och leptospiros

hos svin och nöt.

Användningen av antibiotika som tillväxt-

befrämjande medel och sambandet med antibio-

tikaresistens i världen är synnerligen oroande.

Utredningen Antimikrobiella fodertillsatser, i

vilken representanter för SVA medverkade,

överlämnade sitt betänkande i november 1997

(SOU 1997:132 och SOU 1997:133). Den av

Jordbruksdepartementet arrangerade konferen-

sen i Bryssel i december 1997 "Today we defeat

bacteria what about tomorrow? har följts av

Sveriges ansökan hos EU-kommissionen om att

EG skall förbjuda inblandning av antibiotika i

djurfoder i tillväxtbefrämjande syfte. Regeringen

anser att SVA:s vetenskapliga arbete med

problemen kring antibiotikaanvändning ytterli-

gare bör intensifieras.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk juste-

ring gjorts. Skälet är att den justering av anslaget

som gjordes för år 1998 med anledning av det

förändrade sättet att finansiera avtalsförsäkringar

på det statliga området (se bilaga 1, avsnitt 4) har

korrigerats.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 7.2 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdrags-

verksamhet

Intäkter

(varav tjänste-

export)

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1997

136 000

(16 438)

138 300

(16 438)

-2 300

(0)

Prognos 1998

145 600

(17 000)

144 260

(17 000)

1 340

(0)

Budget 1999

139 800

(17 000)

139 800

(17 000)

0

(0)

Slutsatser

Regeringen anser att frågan om antibiotika måste

sättas in i ett större perspektiv rörande antibioti-

kans roll inom animalieproduktionen med av-

seende dels på risken för antibiotikaresistens,

dels på mer långsiktiga ekologiska konsekvenser.

För detta ändamål föreslås en ökning av anslaget

med 2 000 000 kronor.

Till anslaget överförs också 530 000 kronor

från anslaget G1 Sveriges lantbruksuniversitet

(SLU). Beloppet utgör SVA:s del av den för-

bränningsugn som gemensamt utnyttjats av SLU

och SVA.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

80 563 000 kronor för år 1999. Anslagsbehoven

för åren 2000 och 2001 beräknas vara oföränd-

rade i fasta priser.

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

75 055

Pris- och löneomräkning

+2 768

Justering av premier

+210

Ökat resursbehov för antibiotika

+2 000

Överföring från anslaget G 3

+530

Förslag 1999

80 563

E2 Bidrag till distriktsveterinär-

organisationen

Tabell 7.3 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

85 491

1998

Anslag

78 109

Utgifts-

prognos

78 109

1999

Förslag

80 277

2000

Beräknat

81 697

1

2001

Beräknat

83 217

1

1 Motsvarar 80 277 tkr i 1999 års prisnivå.

Jordbruksverket är chefsmyndighet för dist-

riktsveterinärorganisationen och har ansvaret för

ledningen av och samordningen inom distrikts-

veterinärorganisationen. Den 1 september 1997

bildades en särskild enhet, distriktsveterinär-

enheten. Enheten ansvarar för den totala verk-

samheten vilket omfattar bland annat budget och

ekonomiskt resultat, kompetensutveckling, löne-

och taxesättning, tjänstetillsättningar samt av-

talsfrågor för distriktsveterinärorganisationen.

Länsstyrelsernas uppgifter omfattar bland

annat distriktsveterinärorganisationen samt sam-

ordning av åtgärder mot djursjukdomar och

brister i djurskyddet inom länet i enlighet med

Jordbruksverkets riktlinjer.

Distriktsveterinärorganisationen finansieras

till största delen av uppdragsgivarna, dvs. i första

hand djurägarna, och i övrigt av anslag över

statsbudgeten. Till de utgifter som belastar ansla-

get hör lönekostnader samt utbildning och

gemensam administration för organisationen.

Under anslaget anvisas även medel för att

minska avlägset boende djurägares veterinär-

kostnader för vård av jord- och skogsbrukets

djur. Enligt förordningen (1994:1313) om av-

gifter vid veterinär yrkesutövning meddelar

Jordbruksverket föreskrifter om avgifter vid

sådan veterinär yrkesutövning.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Det ekonomiska resultatet för distriktsveterinär-

organisationen har under räkenskapsåret 1997

visat en positiv utveckling i jämförelse med före-

gående år. Från att budgetåret 1996 ha uppvisat

ett underskott på 1,8 miljoner kronor vändes det

ekonomiska resultatet för budgetåret 1997 till ett

överskott på 9,1 miljoner kronor. Överskottet

inkluderar det tilläggsanslag på 7,8 miljoner kro-

nor som utgick under året för att täcka över-

gångskostnader som belastat verksamhetens

resultat och som uppstod i samband med att

distriktsveterinärverksamheten omorganiserades

den 1 juli 1995 (prop. 1997/98:1). Resultat-

förbättringen beror på såväl ökade intäkter som

på minskade kostnader. De minskade kostna-

derna beror till viss del på lägre vikariekostnader

till följd av en bättre fungerande organisation,

samt på att bidragen till avlägset boende

djurägare för veterinärvård minskat i omfattning.

I årsredovisningen för räkenskapsåret 1997

har Jordbruksverket uppfyllt de återrapporte-

ringskrav som regeringen angett i reglerings-

brevet för år 1997. I verkets årsredovisning redo-

visas att av totala anslaget E2, som uppgick till

77,7 miljoner kronor, har 5,6 miljoner kronor

använts för ersättning för djursjukvård för avläg-

set boende djurägare. Cirka 60 procent av detta

belopp har förbrukats inom Värmlands län och

de fem nordligaste länen tillsammans. Av års-

redovisningen framgår att av den totala summan

behandlingar under år 1997 som uppgick till

drygt 246 000 stycken svarar akutbehandlingarna

för 88 procent.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 7.4 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdrags-

verksamhet

Intäkter

(som får

disponeras)1

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Kostnads-

täckning

%

Utfall 1997

265 475

256 393

9 082

104

Prognos 1998

256 518

256 518

0

100

Budget 1999

260 211

260 211

0

100

1 Inklusive intäkter av anslaget E 2 Bidrag till

distriktsveterinärorganisationen.

Slutsatser

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

80 277 000 kronor för år 1999. Anslagsbehoven

för åren 2000 och 2001 beräknas vara oföränd-

rade i fasta priser.

E3 Djurhälsovård och djurskydds-

främjande åtgärder

Tabell 7.5 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

12 510

1

Anslags-

sparande

4 322

1998

Anslag

22 492

2

Utgifts-

prognos

21 000

1999

Förslag

20 490

2000

Beräknat

20 851

3

2001

Beräknat

21 241

3

1 Därutöver har 346 tkr tagits i anspråk av reserverade medel från 1995/96 års

anslag

E 5 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder.

2 Varav 3 700 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen

1998 .

3 Motsvarar 20 490 tkr i 1999 års prisnivå.

Under anslaget anvisas medel för djurskydds-

främjande åtgärder, bland annat kostnader för

prövning från djurskyddssynpunkt av djurhåll-

ningssystem, inredningsdetaljer i stallar m.m.

och utbildning i djurskyddstillsyn. Under ansla-

get anvisas också medel för djurhälsovård i form

av förebyggande hälsokontroll och till djursjuk-

datasystemet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Jordbruksverkets verksamhet med djurskydds-

främjande åtgärder har under åren 1997 och 1998

främst inriktats mot prövning från djurskydds-

synpunkt av nya djurhållningssystem. Särskilt

har verket organiserat forskning, försöks- och

utvecklingsarbete med alternativa inhysnings-

system för höns. Dessutom har medel använts

för den vidareutbildning i djurskydd som Sveri-

ges lantbruksuniversitet anordnar för djur-

skyddsinspektörer samt till projekt för olika

djurslag inom animalieproduktionen. Under år

1998 initierade Jordbruksverket ett landsom-

fattande projekt avseende tillsyn av djurtrans-

porter. Projektet beräknas fortgå under år 1999

och avslutas under år 2000.

Med stöd av lagen (1985:342) om kontroll av

husdjur m.m. har Jordbruksverket utfärdat före-

skrifter om organiserad hälsokontroll av husdjur

och utsett huvudmän för de olika kontrollerna.

Syftet med kontrollerna är att motverka eller

förebygga sjukdomar hos husdjur. Anslutningen

till kontrollen är frivillig. Jordbruksverket har

dessutom utfärdat ett antal föreskrifter på djur-

skyddsområdet.

Djursjukdatasystemet är ett viktigt hjälpmedel

t.ex. för avelsvärdering och för att spåra arvs-

anlag, djursjukdomar och läkemedelsanvändning.

Slutsatser

Regeringen anser att åtgärder för att förbättra

djurskyddstillsynen måste prioriteras. Även åt-

gärder för att minimera antibiotikaanvändning

och hålla djursjukdomarna på en låg nivå har hög

prioritet.

Regeringen prioriterar vidare insatser för att

utveckla alternativa inhysningssystem för höns.

Stödet till biodling uppgår år 1998 till 2,9 mil-

joner kronor. Hälften av stödet finansieras från

EG-budgeten och redovisas under anslaget B15

Intervention och exportbidrag för jordbrukspro-

dukter. Den nationella finansieringen av stödet

återfinns år 1998 på fyra anslag, nämligen B1, E3,

E5 och G1. Från år 1999 samlas dessa medel på

detta anslag, E3. En omföring görs således. Sam-

tidigt ökas stödet med 0,3 miljoner kronor.

Hälften av ökningen, Sveriges del, förs upp på

detta anslag.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

20 490 000 kronor för år 1999. För åren 2000 och

2001 beräknas anslagsbehoven vara oförändrade i

fasta priser.

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

22 492

Engångsvist tillskott 1998 för tillsyn av

djurtransporter

-3 700

Pris- och löneomräkning

+398

Överföring från anslaget B 1

+300

Överföring från anslaget E 5

+550

Överföring från anslaget G 1

+300

Ökat resursbehov för biodling

+150

Förslag 1999

20 490

E4 Centrala försöksdjursnämnden

Tabell 7.6 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

7 188

Anslags-

sparande

453

1998

Anslag

6 893

Utgifts-

prognos

7 200

1999

Förslag

7 043

2000

Beräknat

7 170

1

2001

Beräknat

7 279

1

1 Motsvarar 7 043 i 1999 års prisnivå.

Centrala försöksdjursnämndens (CFN) uppgift

är att samordna och planera försöksdjursverk-

samhet i syfte att begränsa antalet djur som an-

vänds i djurförsök. Till CFN:s verksamhetsmål

och krav på återrapportering hör utveckling av

alternativa metoder till djurförsök, huvudmanna-

skap för djurförsöksetisk prövning och att följa

försöksdjursanvändningen och sprida informa-

tion.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Eftersom CFN inte kontrollerar samtliga de

faktorer som styr försöksdjursanvändningen är

det svårt att direkt mäta effekterna av CFN:s

arbete för att minska antalet försöksdjur. Jämfört

med år 1995 minskade dock försöksdjurs-

användningen under år 1996 från 331 000 till

286 000 djur enligt EU:s och Europaråds-

konventionens definition av djurförsök. Huvud-

delen av dessa djur är möss och råttor. Minsk-

ningen beror framförallt på en minskad

användning av möss och råttor vid universitet

och högskolor, landsting och en minskad an-

vändning av råttor inom läkemedelsindustrin.

CFN har lämnat finansiellt stöd till forsk-

ningsprojekt inom områden som bedömts som

särskilt viktiga för att nå försöksdjursbesparande

effekter. Under år 1997 erhöll 33 projekt forsk-

ningsstöd vilket totalt uppgick till 3 934 000 kr. I

likhet med tidigare år är det projekt inom områ-

dena toxikologi och farmakologi som dominerar

men även projekt som syftar till att utveckla för-

söksdjursfria laborationer inom utbildningen har

fått stöd. CFN har träffat överenskommelser

med läkemedelsföretagen Astra AB och Pharma-

cia 150

miljoner kronor under tre år för att stimulera

entreprenörskap och företagande främst genom

ökad tillgång på s.k. såddkapital, 83 miljoner

kronor under tre år för ökade insatser för att

främja små och medelstora företags handel med

Europa, 1 miljard kronor under fem år till

näringslivsinriktade satsningar i

Östersjöregionen och 30 miljoner kronor under

tre år för att stimulera den elektroniska handelns

utveckling inom Norden och för insatser för att

underlätta för små och medelstora företag att

nyttja IT-tekniken i sina exportverksamheter.

Regeringen återkommer nu med detaljerade

förslag i dessa frågor.

I propositionen Regional tillväxt för arbete

och välfärd (prop. 1997/98:62, bet.

1997/98:AU11, rskr. 1997/98:204) föreslog

regeringen att en regional näringspolitik

utvecklas. Utgångspunkten är att den

ekonomiska tillväxten i Sverige kan öka genom

att den tillväxtpotential som finns i alla regioner

bättre tas tillvara genom att näringspolitiken

regionaliseras och anpassas till lokala och

regionala förutsättningar. det huvudsakliga

instrumentet för att genomföra den regionala

näringspolitiken är regionala tillväxtavtal.

I den ekonomiska vårpropositionen föreslogs

vidare att en databas med hushållsrelaterad

miljöinformation skall skapas för att öka

kunskapen om miljöfrågor. Totalt föreslås att 17

miljoner kronor anvisas under åren 1999 2001

för en sådan databas. Regeringen föreslår vidare

att 4 miljoner kronor anvisas under åren 1999

2000 för utveckling av nya prövningsmetoder

avseende varors miljöaspekter, för

kunskapsutveckling och uppföljning.

Mål

Regeringen angav i budgetpropositionen för

1998 preliminära mål för utgiftsområdet.

Regeringen bedömer att styrningen av

verksamheterna bör ske på en mer detaljerad nivå

än utgiftsområdesnivån för att fungera och för

att förbättra resultatredovisningen till riksdagen.

Regeringen föreslår därför följande mål för

enskilda verksamhetsområden som komplement

till befintliga mål som riksdagen har beslutat om

i andra sammanhang:

- att förbättra förutsättningarna för

företagande och entreprenörskap och att

stärka drivkrafterna för ökad tillväxt och

sysselsättning (verksamhetsområde A

Näringspolitik),

- att erbjuda en ändamålsenlig och kvalitativt

högstående service i immaterial- och

associationsrättsliga frågor, att utveckla

system som underlättar internationella

erkännanden, att bidra till att öppna

marknader samt att bidra till statens ansvar

när det gäller medborgarnas skydd för liv,

hälsa, miljö och egendom

(verksamhetsområde B Teknologisk

infrastruktur),

- ökad kunskap och kompetens i näringslivet

för att stimulera tillväxt och förnyelse

(verksamhetsområde D Teknisk forskning

och utveckling)1,

- att medverka till genomförandet av en

effektiv inre marknad, ett öppet och starkt

multilateralt handelssystem, åtgärder för att

främja svensk export samt att främja

utländska direktinvesteringar i Sverige

(verksamhetsområde E Utrikeshandel,

export- och investeringsfrämjande),

- att konsumenterna skall ha en stark ställning

på marknaden (verksamhetsområde F

Konsumentfrågor)2,

- att hushållen skall ha goda möjligheter att

utnyttja sina ekonomiska och andra resurser

effektivt (verksamhetsområde F

Konsumentfrågor)2,

- att konsumenternas hälsa och säkerhet

skyddas (verksamhetsområde F

Konsumentfrågor)2,

- att sådana konsumtions- och

produktionsmönster utvecklas som minskar

påfrestningarna på miljön och bidrar till en

långsiktigt hållbar utveckling

(verksamhetsområde F Konsumentfrågor)2.

Prioriteringar

- att förenkla regelverket för framför allt små

och medelstora företag,

- att stärka kunskapen om kooperativt

företagande hos myndigheter och andra

organ som har till uppgift att stödja

nyföretagande,

- att främja utarbetande av regionala tillväxt-

avtal,

- att främja särskilt de små och medelstora

företagens handel med övriga Europa,

- att främja handeln i östersjöregionen,

- att fortsätta arbetet med att genomföra

handlingsplanen för att uppnå miljömålet i

konsumentpolitiken,

- att stärka konsumenternas ställning i

informationssamhället,

- att ge konsumenterna tillgång till bättre

information om priser och annan information

beträffande dagligvaror,

- att arbeta för att konsumenterna skall få en

starkare ställning i EU.

1 Mål beslutat av riksdagen (prop. 1996/97:5, bet. 1996/97:UbU43, rskr.

1996/97:99).

2 Mål beslutat av riksdagen (prop. 1994/95:140, bet. 1994/95:LU32, rskr.

1994/95:438).

30.3 Resultatbedömning

Utgiftsområdet innehåller många skilda

verksamheter. För att resultatredovisningen skall

bli relevant för riksdagen lämnar regeringen

redovisningen under respektive

verksamhetsområde.

30.4 Ändrad indelning i

verksamhetsområden

Som ett led i regeringens arbete med att förbättra

resultatredovisningen till riksdagen pågår en

förändring av indelningen i

verksamhetsområden. I ett första steg och i syfte

att förbättra resultatredovisningen för

verksamhetsområde A Näringspolitik flyttas fyra

anslag till ett nytt verksamhetsområde, G Övriga

åtaganden.

30.5 Skatteavvikelser

Förutom de stöd till ett visst utgiftsområde som

redovisas via anslag på statsbudgetens utgiftssida

förekommer även stöd på statsbudgetens

inkomstsida i form av olika särregler i

skattelagstiftningen. Dessa stöd brukar kallas

saldopåverkande skatteavvikelser. Det handlar

om avvikelser från en enhetlig beskattning, t.ex.

att en viss grupp omfattas av en skattelättnad i

förhållande till en enhetlig norm, vilket kan

uppfattas som en skatteförmån. I det följande

redovisas skatteavvikelser som hänför sig till

utgiftsområde 24 Näringsliv.

Tabell 2.1 Skatteavvikelser netto

Miljarder kronor

1998

1999

Löneunderlaget i fåmansaktiebolag

0,17

0,17

Kvittning av underskott i aktiv näring

0,03

0,03

Nedskrivning av lager och pågående arbete

1,05

1,06

Skadeförsäkringsföretag

0,46

0,46

Återföring skatteutjämningsreserv

0,25

0,12

Överavskrivningar avseende inventarier

5,78

5,78

Periodiseringsfonder

4,56

5,36

Nedsättning inriktning mindre företag

4,70

4,92

Rumsuthyrning

0,40

0,42

Bränsleförbrukning inom industrin, energi-

skatt

1,93

1,99

Elförbrukning inom industrin

8,03

8,29

Metallurgiavdrag

0,24

0,25

Nedsättning av CO2-skatt för industrin

0,20

0,20

Undantag från svavelskatt

1,33

1,58

Summa

29,13

30,63

Löneunderlaget i fåmansaktiebolag

Genom reglerna i 3 § 12 mom. SIL för

beskattning av aktiva delägare i fåmansaktiebolag

och närstående till dessa, beskattas avkastning på

arbetskraft i inkomstslaget kapital. Avkastning

på arbete är lön, som bör beskattas i

inkomstslaget tjänst. Avvikelsen består i

skillnaden mellan tjänste- och

kapitalinkomstbeskattningen.

Kvittning av underskott i aktiv näring

Underskott av aktiv näringsverksamhet får

kvittas mot tjänsteinkomster under de fem första

verksamhetsåren. Avdragsrätten är belagd med

olika restriktioner för att förhindra handel med

avdragsrätt och att avdragsrätt för samma för-

värvskälla kan uppkomma för flera femårspe-

rioder. Kvittning medgavs inte för inkomståret

1995.

Nedskrivning av lager och pågående arbete

Enligt en alternativregel kan lager (gäller ej fas-

tigheter) tas upp till 97 % av det samlade

anskaffningsvärdet. Olika bestämmelser finns

för pågående arbeten som utförs på löpande

räkning och arbeten som utförs till fast pris. För

arbeten på löpande räkning kan samma

alternativregel som ovan användas.

Skatteavvikelsen utgörs av ränteeffekten på den

skattelättnad som lagernedskrivningen medför.

Eftersom räntan på krediten inte är

förmånsgrundande skall den utgöra underlag för

särskild löneskatt.

Skadeförsäkringsföretag

I vissa fall har skadeförsäkringsföretag möjlighet

att göra extra avsättningar till säkerhetsreserven.

Skatteavvikelsen utgörs av ränteeffekten på

skillnaden i skatt som det extra avdraget medför.

Återföring skatteutjämningsreserv

Avsättning till skatteutjämningsreserv upphörde

1993 (1994 års taxering). 9/10 av beloppet skall

återföras till beskattning i princip i lika delar

under en period om sju år, varför

skatteavvikelsen kvarstår. En definitiv

skattelättnad avseende skatten på 10 % av den

totala avsättningen uppkommer därvid.

Överavskrivningar avseende inventarier

Den bokföringsmässiga avskrivningstiden

bestäms av tillgångens livstid i bolaget, medan

den skattemässiga avskrivningstiden bestäms

enligt lag. Detta innebär att bokföringsmässiga

och skattemässiga avskrivningar endast

undantagsvis överensstämmer. Skatteregeln

medger att en tillgång skrivs av snabbare än vad

som är ekonomiskt motiverat. Skatteavvikelsen

avser ränteeffekten på skattekrediten. Eftersom

denna inte är förmånsgrundande skall den ligga

till grund för beräkning av särskild löneskatt.

Periodiseringsfonder

Periodiseringsfond är en vinstanknuten

reserveringsmöjlighet där näringsidkaren/bolaget

kan reservera medel under högst fem år.

Inkomståren 1994 1996 medgavs avsättning

med högst 25%. Detta tak sänktes fr.o.m. år

1997. I prop. 1997/98:150 föreslogs att enskilda

näringsidkare får göra avsättning med högst 25%

av inkomsten. Reserveringsmöjligheten innebär

en skattekredit på det reserverade beloppet.

Nedsättning inriktning mindre företag

Ersättningen ingår inte i underlaget för

socialavgifter om parterna är av utländsk

nationalitet. Skatteavvikelsen avser särskild

löneskatt.

Rumsuthyrning

Skattesatsen är 12 %.

Bränsleförbrukning inom industrin, energiskatt

Industrisektorn är skattebefriade för all

användning av fossila bränslen. Normen utgörs

av full skattesats på dessa bränslen.

Elförbrukning inom industrin

Industrisektorn är skattebefriad för all

användning av elektrisk kraft. Normen utgörs av

normalskattesatsen på el.

Metallurgiavdrag

Avdrag medges för koldioxidskatt för bränslen

som används för metallurgiska processer.

Nedsättning av CO2-skatt för industrin

Fr.o.m. den 1 juli 1997 får den energiintensiva

sektorn en nedsättning så att skattebelastningen

begränsas till 24 % av den koldioxidskatt som

överstiger 0,8 % av det enskilda företagets

omsättning. Företag inom cement-, kalk-, glas-

och stenindustri är dock skattebefriade för

koldioxidskatten över 1,2 % av omsättningen.

Denna regel avser dock endast förbrukning av

naturgas och kol.

Undantag för svavelskatt

Bränslen som används för att producera cement,

kalk och sten är befriade från svavelskatt liksom

bränslen i sodapannor inom skogsindustrin.

Svavelskatten utgår med 30 kr per kg

svavelinnehåll i andra bränslen än ovanstående.

Tabell 2.2 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

19971

Anslag

1998 2

Utgifts-

prognos

19981

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

A Näringspolitik

686

772

710

723

673

680

B Teknologisk infrastruktur

160

155

160

192

180

183

C Konkurrensfrågor

68

66

72

68

70

71

D Teknisk forskning och utveckling

1 285

1 247

1 314

1 269

1 284

1 304

E Utrikeshandel, export- och investeringsfrämjande

328

299

256

414

427

528

F Konsumentfrågor

108

103

107

113

116

115

G Övriga åtaganden

169

76

41

119

87

85

Totalt för utgiftsområde 24

2 804

2 718

2 660

2 898

2 837

2 966

1 Inkluderar ej äldreanslag.

2 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

31 Näringspolitik

31.1 Omfattning

Inom Verksamhetsområde A Näringspolitik

ryms frågor om NUTEK:s allmänna verksamhet,

småföretagsutveckling och stöd till kooperativ

utveckling, turistfrämjande, geologisk

undersökningsverksamhet och miljösäkring av

oljelagringsanläggningar.

31.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

686,5

771,7

709,8

723,1

673,3

680,2

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Samtliga verksamheter har bedrivits inom de

beslutade ekonomiska ramarna.

Förändringar

I Sveriges geologiska undersökning (SGU) har

sedan den 1 januari 1998 inordnats myndigheten

Statens oljelager och miljösäkringen av gruvfältet

i Adak som överförts från NUTEK.

Ökade resurser tillförs verksamheten med s.k.

såddkapital till nya teknikbaseradeföretag.

Mål

Målet är att förbättra förutsättningarna för

företagande och entreprenörskap och att stärka

drivkrafterna för ökad tillväxt och sysselsättning.

Prioriteringar

Regelverket för framför allt små och medelstora

företag skall förenklas.

Verksamheten med s.k. såddkapital till nya

teknikbaserade företag skall förstärkas.

31.3 Resultatbedömning

31.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

Nyföretagandet är en stark drivkraft i den

svenska ekonomin som skapar välfärd och ökad

sysselsättning. Under 1997 startades enligt

SCB:s statistik nästan 29 000 företag, varav 28 %

av kvinnor och 5 % av kvinnor och män

tillsammans. Tjänstenäringarna dominerar. De

nya företagen genererade enligt SCB 54 000 nya

arbetstillfällen. Antalet konkurser under 1997

har mer än halverats till ca 10 000 jämfört med

lågkonjunkturåren i början på 1990-talet, och har

fortsatt att minska under första halvåret 1998.

Antalet små företag växer och antalet

sysselsatta i dessa blir allt fler. En viktig uppgift

för näringspolitiken är att skapa förutsättningar

för bl.a. nyetablering av företag och möjligheter

för redan etablerade företag att växa.

Ca sju av tio nya arbetstillfällen skapas inom

småföretagssektorn. Speciellt de minsta

företagens möjligheter att växa och antälla nya

människor hämmas dock av ett krångligt

regelverk. Sverige har relativt få små och

medelstora företag som växer snabbt.

Turistnäringen är en utpräglad

småföretagsbransch med stor betydelse för

sysselsättningen i många regioner. Näringen

engagerar ca 140 000 personer som arbetar hel-

eller deltid. Av dessa är ca 40 % kvinnor.

Omsättningen i turist- och resenäringen är ca

120 miljarder kronor och dess andel av BNP

3,3 %. Efter lågkonjukturen i början av 1990-

talet har turismen utvecklats positivt i Sverige.

Det är främst antalet utländska besökare som

ökar, medan den inhemska turismen visar mer

begränsade möjligheter till tillväxt. De nordiska

länderna, Tyskland och länderna på andra sidan

Östersjön är viktiga för turismens utveckling i

Sverige. Antalet besökare från Storbritannien,

Spanien och Japan har under de senaste åren visat

en stabil och hög ökningstakt.

Prospekteringen efter mineral i Sverige

fortsätter att vara omfattande. År 1997 har

företagen investerat 220 miljoner kronor i sådana

undersökningar. Insatserna ligger på en fortsatt

hög nivå innevarande år.

31.3.2 De viktigaste statliga insatserna

inom området

Regeringen har utpekat sex områden av strate-

gisk betydelse för den svenska tillväxten och

sysselsättningen. Företagande är ett av dem.

Regeringen arbetar bl.a. för ökad tillgång på risk-

finansiering, regelförenklingar samt stabila och

tillväxtfrämjande regler.

De små företagen saknar ofta de större före-

tagens resurser att hantera regelsystem och upp-

giftslämnande. Att förenkla för de små företagen

är en viktig uppgift som främjar deras konkur-

renskraft och därmed den ekonomiska tillväxten.

Småföretagsdelegationen avslutade sommaren

1998 sitt arbete och har till regeringen

överlämnat ca 75 förslag på åtgärder för att

undanröja onödiga hinder för etablering av och

tillväxt i småföretag. Som delegationen själv

pekat på kräver många av förslagen ytterligare

prövning och utredning. Regeringen har därför

beslutat att tillsätta en interdepartemental

arbetsgrupp för detta ändamål.

Redan i 1998 års ekonomiska vårproposition

aviserade regeringen en rad åtgärder för

regelförenkling baserat på delegationens förslag.

Regeringen har därefter gett Patent- och

registreringsverket (PRV) och Riksskatteverket i

uppdrag att förenkla registreringen av företag.

PRV skall också ge förslag på förenklingar av

registreringen av företagsnamn. Statskontoret

har getts uppgiften att förenkla

tillståndshanteringen hos myndigheterna i syfte

att underlätta nyetableringar. Nio särskilt utvalda

myndigheter skall inom kort inkomma med

förslag om hur de skall kunna förkorta sina

handläggningstider.

Regeringen avser också att i det fortsatta arbetet

för regelreformering skapa praktiska och

tekniska förutsättningar för effektivare

konsekvensanalyser, vilket införs i början av

1999.

I sin verksamhet med att främja småföretag

har NUTEK under 1997 beviljat stöd i form av

s.k. såddkapital till betydligt fler företag än

föregående år för att utveckla produkter och

affärsidéer. Totalbeloppet är oförändrat, ca 50

miljoner kronor. Beloppen per projekt har

successivt minskat.

NUTEK:s telefonrådgivning för att starta och

driva egen rörelse, Startlinjen , hade 18 000

kunder under 1997. Inom ramen för sin Europa-

rådgivning har NUTEK:s Euro Info Centre

besvarat drygt 3 000 förfrågningar om bl.a. EU:s

lagar och företagens möjligheter på

Europamarknaden.

Utöver dessa aktiviteter har NUTEK fortsatt

sin verksamhet med bl.a. miljöstyrning i

småföretag, EU:s kontaktmässor, och kvinnors

företagande.

ALMI har fortsatt sin verksamhet med främst

rådgivning och riskfinansiering. Under 1997

hade ALMI ca 90 000 kundkontakter.

En särskild statlig satsning på internationell

turistmarknadsföring gjordes 1997 i syfte att

bidra till att öka tillväxten och antalet

sysselsättningstillfällen.

Turistdelegationen har under 1997 bl.a.

påbörjat ett utvecklingsarbete med regionala

turistorganisationer, distribuerat nyhetsbrev och

genomfört olika aktiviteter för att stärka kompe-

tensförsörjningen inom turismen. Turistdelega-

tionen, Sveriges Rese- och Turistråd AB och

Svenska Rese- och Turistindustrins Samarbets-

organisation har deltagit tillsammans i olika

grupper och aktiviteter för att stärka den inter-

nationella marknadsföringen av Sverige och

utvecklingen av svensk turism. Under det första

halvåret 1998 har Turistdelegationen genomfört

ett antal konferenser och seminarier bl.a. om

hållbar utveckling av turism, kartläggningar av

turismutbildningar, FoU-program för företagen

i rese- och turistindustrin och utveckling av

fisketurism.

Statens oljelager har planenligt den 1 januari

1998 inordnats i SGU tillsammans med

miljösäkringen av gruvfältet i Adak som

överförts från NUTEK. En ny bergmästare har

tillträtt som chef för Bergsstaten fr.o.m. den 1

juli 1998 och ansvarar nu för tillståndsgivning

och tillsyn enligt minerallagen i hela landet.

SGU har fortsatt att anpassa sina kostnader till

den nya anslagsnivån. Detta har lett till ned-

dragningar inom så gott som samtliga

verksamhetsområden. Produktionen av

geoinformation har huvudsakligen inriktats mot

färdigställande av tidigare insamlad information.

För delar av kartproduktionen har årsmålet inte

nåtts beroende på att tidsåtgången för att

utveckla nya digitala produktionslinjer

underskattats. För maringeologi har årsmålet

uppnåtts och för flyggeofysik har produktionen

mer än fördubblats beroende på bra

väderförhållanden och ökade resurser genom

samverkansprojekt.

Inom oljelagerdelen har en anläggning sålts

under året. Miljösäkrings- och saneringsprogram

har utarbetats för 18 anläggningar.

Verksamheten har genererat försäljningsintäkter

på ca 300 miljoner kronor.

För Bergsstaten och för SGU:s

informationskontor i Malå har den höga

aktivitetsnivån inom svensk prospektering

inneburit en stor arbetsbelastning. Bergsstaten

har under året utfärdat 300

undersökningstillstånd inkl. förlängningar,

omfattande totalt 620 000 ha. Detta är fyra

procents minskning av antalet tillstånd jämfört

med år 1996. Besluten omfattar en betydligt

större areal, vilket ger merarbete bl.a. genom att

fler markägare skall informeras.

31.3.3 Effekter av de statliga insatserna

Det är svårt att fastställa i hur stor utsträckning

de statliga insatserna inom detta

verksamhetsområde eller andra inslag i små-

företagspolitiken har bidragit till den positiva

utvecklingen vad gäller antalet nya företag och

färre konkurser. Det finns behov av bättre

utvärderingar och analyser inom området. Några

uppgifter om effekter av statliga

småföretagsinsatser lämnas dock i det följande.

Ca 20 helt nya företag har kunnat startas med

hjälp av NUTEK:s såddfinansiering. Ett 10-tal

projekt som tidigare år har beviljats sådan

finansiering i tidiga utvecklingsfaser har sedan

attraherat efterföljande finansiering i form av

privat kapital eller lån av t.ex. Industrifonden,

vilket har bidragit till tillväxt och nya

arbetstillfällen.

Under 1997 var 85 % av de ca 18 000

kunderna varav 45 % kvinnor inom

NUTEK:s telefonrådgivning Startlinjen nöjda

eller mycket nöjda med servicen. Andelen är

oförändrad sedan föregående år men har höjts

från 70 % år 1995. Inom verksamheten med

Euro Info Center var andelen nöjda eller mycket

nöjda kunder 91 %.

Av SCB:s och ALMI:s omfattande

utvärderingsmaterial från mars 1998 framgår bl.a.

att ALMI:s kunder har vuxit klart snabbare än

övriga småföretag i Sverige. ALMI:s kunder har

kunnat öka sin omsättning med 85 % och antalet

anställda med 42 %. I denna statistik finns dock

inte belägg för något entydigt orsakssamband

mellan företagens utveckling och just ALMI:s

insatser. Ca 80 % av ALMI:s kunder anser dock

att deras företag har utvecklats positivt till följd

av samarbetet med ALMI.

De 24 Lokala utvecklingscentra (LKU)

lämnar med hjälp av statligt stöd gratis

rådgivning och information till personer som vill

starta kooperativa företag. Totalt har 303

kooperativa företag startats med 1 015 anställda

efter att ha fått information och gratis

rådgivning. En övervägande andel av dem som

startar kooperativa företag är kvinnor.

Både aktiviteterna i Sveriges Rese- och Turist-

råd AB och i Turistdelegationen kännetecknas av

att effekterna av insatserna uppnås först på längre

sikt. Utvecklingen av turismen påverkas inte bara

av de statliga insatserna på området utan också av

bl.a. väderlek, prisnivå och olika idrotts- och kul-

tursatsningar. Under 1997 minskade antalet

utländska besökare med 0,5 % jämfört med

1996. Vintern och våren 1998 har dock varit

gynnsam för den svenska rese- och

turistindustrin. Antalet utländska gästnätter i

hotell, stugor och vandrarhem har ökat med

11 % det första halvåret 1998.

Turistdelegationen har genom sitt fortsatta ar-

bete med att genomföra handlingsprogrammet

för utveckling av svensk turism bidragit till att

öka den samverkan som är nödvändig för

turismens utveckling.

Behovet av geologisk information från SGU

som underlag för skilda samhällsbeslut märks

genom att efterfrågan på såväl färdig information

som insatser i form av uppdrag och

samverkansprojekt har ökat markant.

Handläggningstiderna vid Bergsstaten har

ännu inte kunnat nedbringas i tillräcklig grad.

Sedan år 1990 har det beviljats 1 300 undersök-

ningstillstånd i hela Sverige. Under samma tid

har två koncessioner beviljats för nya gruvor.

31.3.4 Regeringens slutsatser

Något mål för 1997 hade inte formulerats för

hela verksamhetsområdet. För år 1998 angav

regeringen preliminära mål för Utgiftsområdet.

Regeringen återkommer nu till riksdagen (se

under avsnitt 2.2 och 3.2) med förslag till mål för

verksamhetsområdet. Regeringen bedömer att

verksamheten under 1997 i stor utsträckning har

bidragit till att uppfylla de mål som nu föreslås.

Emellertid finns behov av att undersöka

möjligheterna att närmare försöka härleda

effekterna av de statliga insatserna och särskilja

dessa från effekter som beror på andra faktorer.

Riksdagen har beslutat (prop. 1994/95:100 bil.

13 och prop. 1994/95:177, bet. 1994/95:KrU28,

rskr. 1994/95:395) att det övergripande målet för

turistpolitiken är att Sverige skall ha en hög

attraktionskraft som turistland och en långsiktigt

konkurrenskraftig turistnäring. Detta mål ligger

även fortsättningsvis fast för turistpolitiken.

31.4 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte haft några

invändingar i revisionsberättelserna för år 1997

avseende myndigheterna inom

verksamhetsområdet.

31.5 Anslag

A1 Närings- och teknik-

utvecklingsverket:

Förvaltningskostnader

Tabell 3.1

Tusental kronor

1997

Utfall

325 179

Anslags-

sparande

54 953

1998

Anslag

201 205

1

Utgifts-

prognos

245 000

1999

Förslag

214 287

2000

Beräknat

218 154

2

2001

Beräknat

221 503

3

1 Till följd av förslag på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998 minskades anslaget med 7 150 tkr.

2 Motsvarar 214 287 tkr i 1999 års prisnivå

3 Motsvarar 214 287 tkr i 1999 års prisnivå

Närings- och teknikutvecklingsverket

(NUTEK) var till den 31 december 1997 central

förvaltningsmyndighet för frågor om

näringslivets tillväxt och förnyelse samt för

omställning av energisystemet. Därefter har en

särskild myndighet inrättats för energifrågorna.

Regeringens överväganden

Fr.o.m. den 1 januari 1998 är NUTEK central

förvaltningsmyndighet enbart för näringslivets

tillväxt och förnyelse. Verket svarar för statliga

insatser för att främja teknisk forskning och

industriellt utvecklingsarbete, etablering och

utveckling av små och medelstora företag samt

regional näringslivsutveckling efter förutsätt

ningarna i landets olika delar. I anslutning härtill

skall verket genomföra utrednings- och

utvärderingsverksamhet. Inom sina

verksamhetsområden skall verket uppfylla de

miljömål som regeringen beslutar.

Verksamhetens framtida inriktning,

arbetsmetoder m.m. skall utformas med hänsyn

till omvärldsförändringarna.

 En övergripande näringspolitisk frågeställning

är hur Sverige i framtiden skall kunna stärka sin

position bland industriländerna. NUTEK skall

därför identifiera befintliga hinder och

outnyttjade möjligheter till förnyelse och tillväxt.

Verkets övergripande mål ligger fast.

Näringslivets utveckling skall ske i regional

balans och i samklang med miljön.

En viktig uppgift för NUTEK är att analysera

vilka offentliga näringspolitiska insatser som kan

skapa bättre förutsättningar för tillväxt, klarlägga

vilka åtgärder som är mest effektiva och

genomföra näringspolitiska insatser. Verket

måste därför fortlöpande utveckla kunnandet om

små, medelstora och stora företags villkor, om

näringslivet i stort och om närings- och

regionalpolitiken. NUTEK skall bevaka den

näringspolitiska utvecklingen inom EU, ta till

vara de nationella möjligheterna som

medlemskapet ger, och aktivt delta i europeiskt

samarbete.

En rad förändringar i omvärlden innebär att

NUTEK kan utvecklas och renodlas. De

möjligheter som skapas genom en ökad

fokusering innebär att NUTEK kan identifiera

nya nischer och insatser där NUTEK:s

kompetens och ekonomiska resurser ger bästa

möjliga utbyte samtidigt som vissa av dagens

aktiviteter avvecklas.

Strukturella förändringar och arbetslöshet

innebär att arbetsmarknadspolitik,

utbildningspolitik, regionalpolitik och

näringspolitik får allt fler beröringspunkter

samtidigt som det finns en allmän trend mot

ökad regionalisering. Dessa förändringar har

förstärkt NUTEK:s roll som nationell

samordnare och expert. Allt mer strategisk och

vital blir rollen att initiera, driva och analysera

näringspolitiska pilotprojekt.

Dagens näringspolitik präglas till stor del av

industrins problem och behov samtidigt som

tjänstesektorn har fått allt större betydelse för

näringslivets förnyelse och tillväxt. Denna

genomgripande politiska, ekonomiska och

strukturella omvandling innebär att NUTEK

ställs inför delvis nya utmaningar.

Detta innebär att NUTEK har fyra roller

nämligen:

 som nationell expert- och stabsorgan,

 för nationell samordning,

 för nationellt programansvar och

 för rådgivning och företagsfinansiering

Som nationellt expertorgan skall NUTEK

kontinuerligt följa näringslivets utveckling, ha en

bred bevakning av näringspolitiken och även

granska hur politiska och regionala förändringar i

omvärlden påverkar näringslivets villkor.

Stabsrollen innebär att NUTEK på regeringens

uppdrag tar fram beslutsunderlag.

NUTEK skall vara nationell samordnare för,

innovationspolitik, regionalpolitik,

småföretagspolitik och teknikpolitik inklusive

teknisk FoU.

NUTEK:s omfattande nätverk skapar stora

förutsättningar för att initiera och genomföra

tidsbegränsade program som kräver en nationell

kraftsamling genom samverkande centrala

aktörer i olika landsdelar.

Viss företagsinriktad rådgivnings- och

finansieringsverksamhet kan bedrivas av

NUTEK om det är motiverat med hänsyn till

behov av nationell specialkompetens exempelvis

inom såddfinansiering eller av andra

effektivitetsskäl.

De anslag som helt eller delvis berör NUTEK är:

UO 19 Regional utjämning och utveckling

 A1 Allmänna regionalpolitiska åtgärder

 A2 Landsbygdslån

 A5 Transportbidrag

 A8 Europeiska regionala utvecklingsfonden

 A11 Regionalpolitiska infrastrukturprojekt

 m.m.

UO 24 Näringsliv

 A1 NUTEK: Förvaltningskostnader

 A2 Småföretagsutveckling

 D1 Teknisk forskning och utveckling

 G1 Täckande av förluster vid viss garanti

givning, m.m.

Överväganden och resultatinformation om

NUTEK:s olika program redovisas i anslutning

till verksamhetsområdena,

småföretagsutveckling, teknisk forskning och

utveckling samt under utgiftsområde 19

Regional utjämning och utveckling.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

201 205

Engångsvis anslagsminskning på

tilläggsbudget 1998

7 150 1

Pris- och löneomräkning

3 968

Överföring från anslaget C1 Regeringskansliet

m.m. under UO1 Rikets styrelse

1 500

Justering av premier

464

Förslag 1999

214 287

1 Överföring av 7 150 tkr till Statens Energimyndighet engångsvis bå 1998 på

tilläggsbudget skall inte påverka beräkningen av förslag 1999.

Regeringen har i sina överväganden om

NUTEK:s förvaltningsanslag utgått från det

anslag riksdagen fastställt för budgetåret 1998.

Anslaget har tillförts 1,5 miljoner kronor för

utredningsverksamhet från anslaget C1

Regeringskansliet m.m. under utgiftsområde 1

Rikets styrelse.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av att en korrigering

har gjorts av den justering som genomfördes av

anslaget för år 1998 med anledning av att sättet

att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

A2 Småföretagsutveckling

Tabell 3.2

Tusental kronor

1997

Utfall

86 421

Anslags-

sparande

19 972

1998

Anslag

134 062

Utgifts-

prognos

127 062

1999

Förslag

184 062

2000

Beräknat

184 062

2001

Beräknat

184 062

Syftet med verksamheten är att underlätta

utveckling och tillväxt inom småföretagssektorn,

så att antalet livskraftiga och växande småföretag

ökar. Från anslaget täcks kostnader för dels

verksamhet med information, rådgivning och

finansiering genom ALMI Företagspartner AB:s

regionala utvecklingsbolag, dels vissa centrala

insatser på småföretagsområdet genom främst

NUTEK, bl.a. inom områdena inter-

nationalisering och innovationsfrämjande åt-

gärder, däribland s.k. såddkapital.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Under 1997 har NUTEK bl.a. fortsatt sin verk-

samhet med miljöstyrning i småföretag, EU:s

kontaktmässor och kvinnors företagande.

ALMI har i enlighet med regeringens

önskemål intensifierat sin samverkan med lokala

kooperativa utvecklingscentra och beaktat

kooperativa företags behov av rådgivning och

finansiering.

Med medel från detta anslag stödjer staten

även verksamheten i Stiftelsen Svensk Indu-

stridesign. Verksamheten inriktas på åtgärder

som främjar kunskap och kompetens inom

industriell design i syfte att öka

konkurrensförmågan inom svenskt näringsliv.

Designfrämjande verksamhet i små och

medelstora företag uppmärksammas särskilt.

Stiftelsen Svensk Industridesign samarbetar med

bl.a. ALMI Företagspartner AB för att få ut

information och rådgivning i de olika regionerna.

I det föregående (avsnitt 3.3.3) redovisas

effekter av den verksamhet, som bedrivs med

medel från anslaget. Det gäller främst ALMI:s

och NUTEK:s småföretagsinsatser.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

134 062

Ökat resursbehov

50 000

Förslag 1999

184 062

Regeringen förordar att verksamheten med

medel från anslaget Småföretagsutveckling under

1999 bedrivs enligt i huvudsak oförändrade

riktlinjer. En ökad betoning kommer att läggas

vid främst verksamheten med såddkapital i

enlighet med vad som anförs i 1998 års

ekonomiska vårproposition. Det innebär en

ökning av resurserna med totalt 150 miljoner

kronor under perioden 1999 2001.

Regeringen avser att ta initiativ till en

utvärdering av ALMI:s verksamhet och vid

behov göra anpassningar som kan föranledas av

dels hittillsvarande erfarenheter, dels

förändringar i omvärlden.

A3 Stöd till kooperativ utveckling

Tabell 3.3

Tusental kronor

1997

Utfall

5 635

Anslags-

sparande

865

1998

Anslag

16 500

Utgifts-

prognos

16 500

1999

Förslag

16 500

2000

Beräknat

16 500

2001

Beräknat

16 500

En jämförelse mellan budget och utfall

budgetåret 1997 visar att anslaget Stöd till

kooperativ utveckling inte helt tagits i anspråk.

Vid ingången av innevarande budgetår fanns en

reservation om 865 000 kronor på det äldre

reservationsanslaget för samma ändamål. Detta

beror i huvudsak på en tidsförskjutning mellan

beslut och utbetalning av bidrag.

Anslaget disponeras idag för statsbidrag till

kooperativ utveckling. Föreskrifter om detta

finns i förordningen (1993:569) om statsbidrag

till kooperativ utveckling. Statsbidrag kan enligt

förordningen ges till kostnadsfri information och

rådgivning om kooperativt företagande.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Regeringen har beslutat om riktlinjer för stödet

till kooperativ utveckling. De redovisade målen

är att öka sysselsättningen genom bildande av

kooperativa företag samt säkerställa en jämn

tillgång till kooperativ rådgivning av hög kvalitet

i hela landet. De verksamhetsmål som redovisas i

riktlinjerna för stödet är att ge allmänheten

tillgång till information om den kooperativa

företagsformen, att rikta rådgivningsinsatserna

till bildande av kooperativa företag som skapar

nya arbetstillfällen samt främja utvecklingen av

kooperativa verksamheter som stärker

medborgarnas inflytande som medborgare och

konsumenter.

Stödet fördelas till för närvarande 24 lokala

kooperativa utvecklingscentrum (LKU) som

finns utspridda i landet. De lokala kooperativa

utvecklingscentrumen fungerar som en del av

partnerskapet i länen i syfte att skapa tillväxt och

ökad välfärd. Dessa har till uppgift att sprida

information om den kooperativa företagsformen

samt ge stöd och råd till personer som vill starta

nya företag. LKU:na skall återrapportera

verksamheten utifrån de riktlinjer för stödet som

angivits ovan. Första återrapporteringstillfället

utifrån de nya riktlinjerna blir i början av år 1999

baserat på 1998 års verksamhet.

Resultatet för år 1997 visar bl.a. att

verksamheten vid LKU under året omsatte över

50 miljoner kronor, varav en femtedel utgjordes

av statsbidrag. Genom stöd från LKU bildades

under år 1997 drygt 300 kooperativa företag med

totalt ca 1 000 nya arbetstillfällen.

För år 1998 har 14 miljoner kronor ur anslaget

fördelats till landets 24 LKU för kostnadsfri

information och rådgivning samt 2,5 miljoner till

centrala åtgärder för att bl.a. öka kunskapen om

den kooperativa företagsformen bland de

myndigheter och andra organ som har till

uppgift att stödja nyföretagande. Som ett led i

detta har regeringen beslutat att under hösten

1998 genomföra pilotsatsningar i Västra

Götaland och Blekinge län. Pilotprojekten

kommer att utvärderas av Statskontoret.

Slutsatser

Regeringen ser som en av sina mest prioriterade

uppgifter att underlätta start av småföretag och

därmed öka sysselsättningen. Rapporter från bl.a.

Statskontoret visar att intresset för kooperativt

nyföretagande är stort, inte minst bland kvinnor,

och att nya arbetstillfällen kan skapas till en låg

kostnad för staten. Regeringen ser det som

viktigt att stärka kunskapsbildningen om den

kooperativa företagsformen samt öka kunskapen

om kooperativt företagande hos i första hand

myndigheter och andra organ som har till

uppgift att stödja nyföretagande. Regeringen

anser det viktigt att erfarenheterna från de två

pilotprojekten som genomförs i Västra

Götalands län respektive Blekinge län

tillgodogörs inför den stora informationsinsatsen

i hela landet under år 1999. Informationsinsatsen

är ett viktigt led i att förbereda arbetet med de

regionala tillväxtavtalen inför dess start år 2000. I

bl.a. dessa spelar lokala kooperativa

utvecklingscentrumen (LKU) en viktig roll som

representanter för den sociala ekonomin.

Regeringen anser att statsbidraget till

kooperativ utveckling liksom tidigare bör

koncentreras till kostnadsfri information och

rådgivning. En viss del av medlen bör dock i

likhet med föregående år kunna användas för

gemensamma insatser som syftar till att sprida

information om kooperativt företagande. Vissa

medel bör även användas till gemensam

kompetensutveckling för LKU-systemet.

Stödet till kooperativ utveckling fördelas i dag

genom beslut av regeringen. Regeringens

ambition är dock att ansvaret för fördelningen av

stödet skall överföras till lämplig myndighet från

och med år 2000 då den pågående

informationsinsatsen om kooperativt

nyföretagande beräknas att ha nått fullt

genomslag.

A4 Turistfrämjande

Tabell 3.4

Tusental kronor

1997

Utfall

78 407

Anslags-

sparande

2 967

1998

Anslag

80 096

Utgifts-

prognos

83 063

1999

Förslag

80 511

2000

Beräknat

81 902

1

2001

Beräknat

83 441

2

1 Motsvarar 80 511 tkr i 1999 års prisnivå.

2 Motsvarar 80 511 tkr i 1999 års prisnivå.

Turistdelegationen är central

förvaltningsmyndighet för turistfrågor.

Verksamheten inom turistområdet bedrivs

dels i Turistdelegationen, dels i det av staten och

turistnäringen gemensamt ägda bolaget Sveriges

Rese- och Turistråd AB.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Sveriges Rese- och Turistråd AB svarar för

övergripande marknadsföring och information

utomlands av Sverige som turistland. Under

1997 ökade den statliga satsningen på

internationell turistmarknadsföring i syfte att

bidra till att öka tillväxten och antalet

sysselsättningstillfällen. Turismens betydelse för

tillväxten och sysselsättningen kan avläsas i

turistsatelliträkenskaperna. Resultatet för 1997

redovisas först i mars 1999.

Turistdelegationen har på regeringens uppdrag

genomfört riktade studier av förutsättningarna

för utveckling av svensk turism. Uppdraget

redovisades i maj 1998. Turistdelegationens

förslag bereds för närvarande i Regeringskansliet.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

80 096

Pris- och löneomräkning

437

Justering av premier

 22

Förslag 1999

80 511

Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen har genomförts

med anledning av att en korrigering har gjorts av

den justering som genomfördes av anslagen för

år 1998 med anledning av att sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades.

Det av riksdagen våren 1995 beslutade

övergripande målet för turistpolitiken, att

Sverige skall ha en hög attraktionskraft som

turistland och en långsiktigt konkurrenskraftig

turistnäring, bör ligga fast.

De strategiska riktlinjer som lagts fram i det

handlingsprogram som Turistdelegationen

utarbetat bör även fortsättningsvis utgöra en

grund för arbetet med att utveckla den svenska

turistnäringen.

I samband med bildandet av Sveriges Rese-

och Turistråd AB upprättades ett avtal mellan

staten och turistnäringen. Näringen har bidragit

med finansiering av marknadsföringsprojekt

men har under 1997 inte medverkat i

finansieringen av verksamheten i bolaget i

enlighet med avtalet. Regeringen avser därför att

omförhandla den del i avtalet som behandlar

finansieringen av bolagets verksamhet så att

denna tydliggörs.

A5 Sveriges geologiska under-

sökning: Geologisk undersök-

ningsverksamhet m.m.

Tabell 3.5

Tusental kronor

1997

Utfall

187 257

1

Anslags-

sparande

16 024

1998

Anslag

184 093

1

Utgifts-

prognos

190 615

1999

Förslag

187 993

2000

Beräknat

127 778

2 3

2001

Beräknat

129 791

4

1 Beloppet avser sammanslagning av förvaltningsanslagen för Sveriges geologiska

undersökning (SGU) och Statens oljelager (SOL)

2 Fr.o.m. år 2000 ingår ej medel till förvaltning av statens oljelager

3 Motsvarar 125 524 tkr i 1999 års prisnivå

4 Motsvarar 125 524 tkr i 1999 års prisnivå

Sveriges geologiska undersökning (SGU) är

central förvaltningsmyndighet för frågor om

landets geologiska beskaffenhet och

mineralhantering. I detta ingår bl.a. att vara

chefsmyndighet för Bergsstaten, den myndighet

som utfärdar tillstånd och bedriver tillsyn enligt

minerallagen (1991:45). SGU förvaltar och

miljösäkrar sedan 1998 statens civila

beredskapslager av olja för krigssituationer inkl.

anläggningar och annan statlig egendom som

används för lagringen.

Myndighetens anslagssparande beror på den

ekonomiska saneringen inom SGU vilket

inneburit kraftiga neddragningar i såväl drift som

investeringar. För oljelagringsdelen har

uthyrningsverksamhet och försäljning av

materiel givit högre intäkter än budgeterat.

Under utgiftsområde 6, anslag B 10,

funktionen Energiförsörjning har redogjorts för

en senarelagd avveckling av tre

oljelagringsanläggningar, som är av särskild

betydelse från beredskapssynpunkt. Regeringen

gör bedömningen att dessa anläggningar bör

behållas i funktionsdugligt skick t.o.m. år 2004.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Det långsiktiga målet för SGU uttrycks genom

att en viss andel av landets yta skall vara täckt

med olika typer av geologisk information vid

angivna målår, i flertalet fall långt in på 2000-

talet. Med beaktande av produktivitetsmålet på

1,5 procents förbättring per år, vilket inkluderats

i de kortsiktiga verksamhetsmålen, kan

konstateras att takten hittills följt planerna mot

måluppfyllelse. Detta innebär dock en fortsatt

mycket låg täckningsgrad vad gäller geologisk

information. Regeringen har därför uppdragit åt

SGU att föreslå hur användarnas behov av

geologisk information inom ramen för befintliga

resurser skall kunna tillgodoses snabbare än för

närvarande.

SGU:s geoinformation kan grovt indelas i tre

nivåer

- Lokal nivå. Relativt tät och detaljerad

information. Den nuvarande karteringen är i

stor utsträckning på denna nivå. Berggrunds-

och jordartskartor i skala 1:50 000 samt

baskartorna för prospektering i skala 1:50 000

eller 1:100 000 är exempel härpå.

- Regional nivå. Utgörs antingen av en glesare

insamlad information än den på lokal nivå

eller av en generalisering eller urval i den

lokala nivån. SGU arbetar förnärvarande även

på denna nivå. Exempel är länskartor (skala

1:250 000) av olika slag samt de översiktliga

berggrundskartorna i södra Sverige.

- Nationell nivå. Mycket gles eller generaliserad

information. Exempel är kartorna i Sveriges

Nationalatlas band[REDACTED_EFTERNAMN] och Jord.

Skalområdet är 1:1miljon 1:2,5 miljon.

Livslängden på geologisk information bedöms

vara ca 30 år. Med nuvarande resurser och

arbetssätt inriktat mot den lokala nivån kommer

det att ta längre tid att täcka landet med

information än informationens livslängd.

SGU har föreslagit att det framtida arbetet i

större utsträckning än hittills inriktas mot en

geologisk kartering på den regionala nivån. Det

innebär att SGU år 2008 kan ha landstäckande

informationsbaser för bl.a. berg, jord, inkl.

kontinentalsockeln och grundvatten på denna

ambitionsnivå.

Merparten av resurserna bör dock även

fortsättningsvis satsas på den lokala nivån med

tydlig prioritering efter användarbehov.

Informationsinnehållet för olika områden bör

kunna varieras. Likaså bör områdena få en mer

flexibel avgränsning t.ex. efter kommungränser.

När de regionala databaserna föreligger bör nya

nationella geoinformationsbaser upprättas och

kontinuerligt uppgraderas med avseende på det

regionala arbetet.

Tabell 3.6 Budget för uppdragsverksamhet vid SGU

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1997

(varav tjänsteexport)

20 028

4 400

 20 108

 4 400

 80

Prognos 1998

(varav tjänsteexport)

18 420

1 700

 19 020

 1 800

 600

1

Budget 1999

(varav tjänsteexport)

17 000

1 500

 16 900

 1 100

100

1 700 ianspråktas av fonderade medel för utvecklingsinsatser.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

184 093

Pris och löneomräkning

3 506

Justering av premier

394

Förslag 1999

187 993

Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen har genomförts

med anledning av att en korrigering har gjorts av

den justering som genomfördes av anslagen för

år 1998 med anledning av att sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

SGU:s verksamhet har under året präglats dels

av den nödvändiga ekonomiska saneringen och

dels av sammanslagningen med Statens oljelager

(SOL). Det har inneburit stora påfrestningar för

såväl produktionen som för kompetensutveck-

ling och andra framtidsinriktade satsningar.

Detta är inte tillfredsställande och bör åtgärdas

successivt under de kommande åren.

Regeringen har i denna proposition föreslagit

ett mål för verksamhetsområdet näringspolitik.

Regeringen avser att till SGU meddela nya

långsiktiga mål för den geologiska

undersökningsverksamheten. Verksamheten

skall inriktas mot att nå en snabbare rikstäckning

men på den regionala nivån i stället för den lokala

nivån. Karteringen på den lokala nivån måste

vara hårt behovsstyrd. Denna

verksamhetsförändring beräknas kunna

genomföras inom nuvarande anslagsram.

SGU fick i början av 1998 särskilda

regionalpolitiska medel för att öka

baskarteringen i de prospekteringsintressanta

delarna av Sverige. Regeringen gör bedömningen

att SGU under 1999 kan finansiera en

förlängning av detta uppdrag inom anslagets ram.

För Bergsstaten gör regeringen bedömningen

att handläggningstider på sex månader kommer

att kunna nås under år 2000. Det är viktigt att

Bergmästaren för en effektiv ämbetsutövning har

goda och utvecklande kontakter med markägare,

företag, kommuner och länsstyrelser.

A6 Sveriges geologiska undersök-

ning: Geovetenskaplig forskning

Tabell 3.7

Tusental kronor

1997

Utfall

3 601

Anslags-

sparande

1 259

1998

Anslag

4 687

Utgifts-

prognos

4 164

1999

Förslag

4 786

2000

Beräknat

4 873

2001

Beräknat

4 952

Anslaget disponeras av SGU för att främja och

stödja riktad geovetenskaplig grundforskning

och tillämpad forskning. Anslagssparandet

kommer av att FoU-projekten är fleråriga

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Under 1997 har 16 projekt av 48 ansökningar

fått stöd. Under året har 9 forskningsprojekt

slutförts och dokumerats i särskilda rapporter.

En ökande andel projekt behandlar

miljögeologiska problem. Ett av de slutförda

projekten redovisar metodik för elektrisk

kartering av grundvattenmagasin att användas

bl.a. för detektering av zoner med förorenat

grundvatten. Resultaten visar på möjligheter att

lokalisera nedgrävt avfall. Anslaget har inriktats

mot tvärvetenskaplig forskning, vilken ger nya

infallsvinklar och möjligheter att tillämpa ny

forskningsmetodik för geodata.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

4 687

Pris och löneomräkning

99

Förslag 1999

4 786

Någon särskild statlig finansiering av

prospekteringsinriktad geologisk forskning

rörande malmer, industriella mineral och

bergarter har inte funnits sedan NUTEK:s

projekt prospekteringsinriktad malmgeologi

upphörde vid årsskiftet 1994/95. Genom de

medel som 1998 avsatts för

prospekteringsinriktad malmgeologisk forskning

från detta anslag kan viss verksamhet stimuleras.

Regeringen noterar det därvid uppkommande

problemet att finansiera projekt inom övriga

angelägna områden då vissa redan beviljade

projekt löper över flera år men anser att

satsningen på prospekteringsinriktad FoU bör

fortsätta.

A7 Sveriges geologiska under-

sökning: Miljösäkring av olje-

lagringsanläggningar, m.m.

Tabell 3.8

Tusental kronor

1998

Anslag

1

77 000

Utgifts-

prognos

43 430

1999

Förslag

35 000

2000

Beräknat

40 000

2001

Beräknat

40 000

1 Anslaget uppfördes för första gången budgetåret 1998

Anslaget disponeras av Sveriges geologiska

undersökning (SGU) för att täcka kostnaderna

för efterbehandling av oljelagringsanläggningar

och det statliga gruvfältet i Adak, Malå kommun.

Avvikelsen mellan tilldelat anslag och utgifts-

prognos beror dels på att återstående arbeten i

Adak, enligt planerna, skall utföras under senare

år samt på långa prövningstider hos

vattendomstolarna, vilket fördröjer miljö-

säkringsprojekten.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

De kvantiteter av beredskapslager av olja som

regeringen fastställt har sålts under året. I syfte

att utnyttja tillgängliga lagringsutrymmen under

avvecklingsperioden har viss kapacitet hyrts ut

till externa intressenter och vissa tjänster har

sålts. Detta har kunnat ske utan att försäljnings-

och avvecklingsarbetet har försenats. Totalt

förvaltades 39 anläggningar vid början av år 1997.

Av dessa har en sålts senare. Saneringsprogram

med s.k. hydraulisk avledning har utarbetats för

18 anläggningar, vilket är två fler än de krav som

ställts.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

77 000

Anslagsminskning

42 000

Förslag 1999

35 000

Enligt prognosen för 1998 kommer 8 miljoner

kronor som anslagssparande att tas i anspråk

under kommande år för fortsatta

återställningsarbeten i Adak.

Utförsäljning av petroleumprodukter kommer

som planerat att slutföras under 1999. I och med

att lagringsanläggningarna successivt töms

inriktas verksamheten helt på miljösäkring.

Avyttring av materiel i anläggningarna samt

anläggningsförsäljning kommer att pågå under

åren 1998 2000. Miljösäkringen kommer att

löpa med kontrollprogram under avsevärd tid.

För miljösäkringen finns skäl att notera att de

myndigheter som är tillståndsgivande enligt

miljölagstiftningen har långa handläggningstider.

Regeringen har för avsikt att låta utreda

förutsättningarna för att även vissa andra

oljelagringsanläggningar inom den statliga

sektorn kan förvaltas och miljösäkras av SGU.

31.6 Övrig statlig verksamhet

Inom näringspolitiken finns i dag ett flertal

former av riskfinansiering som alla har till syfte

att komplettera de privata marknaderna för lån,

garantier och egenkapitalförsörjning.

Olika former av lån från ALMI utgör exempel

på sådana statliga insatser. ALMI koncernen

arbetar med lån till dels växande småföretag, dels

personer som startar helt nya företag, dels

kvinnor som utvecklar sina befintliga eller nya

företag. ALMI kan även lämna garantier för bl.a.

lån.

Stiftelsen Norrlandsfonden har möjlighet att

lämna skilda slag av lån med hög risk samt

lånegarantier till främst småföretag i de fem

norr-landslänen.

Stiftelsen Industrifonden, med ett kapital på

sammanlagt ca 3,5 miljarder kronor, arbetar med

att dels finansiera industriföretags

produktutvecklings- och

marknadsföringsprojekt med bl.a. risklån och

garantier, dels förstärka småföretags ägarkapital.

Fonden har i dag olika slag av engagemang i ca

210 företag.

Stiftelsen Innovationscentrum har tilldelats

500 miljoner kronor från de f.d.

löntagarfonderna. Medlen används främst för

stöd till uppfinnare och innovatörer för

produktutveckling i mycket tidiga skeden.

Stödet lämnas i form av bl.a. villkorliga lån.

32 Teknologisk infrastruktur

32.1 Omfattning

Inom verksamhetsområdet Teknologisk

infrastruktur återfinns ansvar för immaterial- och

associationsrätt genom Patent- och

registreringsverket (PRV), och

Patentbesvärsrätten (PBR). Vidare återfinns

ansvar för teknisk provning och kontroll, legal

mätteknik och ädelmetallkontroll samt bidrag till

riksmätplatserna genom Styrelsen för

ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC).

För elsäkerhet och brand- och

explosionssäkerhet ansvarar Elsäkerhetsverket

respektive Sprängämnesinspektionen. Staten

lämnar bidrag till den svenska

standardiseringsorganisationen genom SIS -

Standardiseringen i Sverige. Uppgifter inom

statens ansvar för provnings- och mätteknisk

forskning och utveckling utförs av Sveriges

Provnings- och Forskningsinstitut AB (SP).

32.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

160,3

155,5

160,2

191,9

179,8

182,7

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

De verksamheter som redovisas inom detta

verksamhetsområde har hållit sig inom sina

budgetramar. Riksmätplatserna har svårigheter

att uppnå målsättningen på grund av medelsbrist.

Förändringar

 I enlighet med 1998 års ekonomiska

vårproposition tillförs år 1999 från

Marknadsplats Europa under anslaget E2 15

miljoner kronor engångsvis för investeringar,

kompetensökning och samordning inom

riksmätplatssystemet. Ett nytt ramanslag om 9,4

miljoner kronor föreslås till Patent- och

registreringsverket. Anslaget är avsett för fortsatt

statlig medverkan för finansiering av verksamhet

som för närvarande handhas av Domstolsverket

avseende likvidation av företag. För att finansiera

kostnaderna för detta överförs motsvarande

medel från Justitiedepartementet.

Mål

Mål för verksamhetsområde Teknologisk

infrastruktur är att

- erbjuda en ändamålsenlig och kvalitativt

högstående service i immaterial- och

associationsrättsliga frågor,

- utveckla system som underlättar

internationella erkännanden av provningar

och certifieringar,

- bidra till att öppna marknader,

- bidra till statens ansvar när det gäller

medborgarnas skydd för liv, hälsa, egendom

och miljö .

Prioriteringar

Hittillsvarande prioriteringar ligger fast.

32.3 Resultatbedömning

32.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

PRV har levererat serviceinriktade tjänster inom

sina verksamhetsområden: patent, varumärken,

mönster, namn, periodisk skrift, bolags- och

uppdragsverksamhet. Efterfrågan inom de olika

verksamhetsområdena har varit hög.

Myndigheten genomför därför ständiga

rationaliseringar beträffande

handläggningsrutiner och registerhantering.

Regeringens beslut att flytta

varumärkesavdelningen till Söderhamn medförde

kompetensförlust. Medelbehandlingstiden vid

utgången av 1997 uppgick till ca 20 månader.

Handläggningstiden för mönsterärenden (som

följde med i Söderhamnsflytten) ökade från de i

regleringsbrevet angivna 11 månaderna till 11,6

månader. Intresset för patent som skyddsform

ökar mycket p.g.a. en allt snabbare

teknikutveckling och borttagandet av olika typer

av handelshinder och delvis nya sätt att använda

sig av patentsystemet.

Antalet inkommande patentmål till PBR har

minskat under en rad år. Detta beror framför allt

på att andelen av PRV avslagna

patentansökningar markant gått ner. Under en

10-årsperiod har avslagna ansökningar minskat

från ca 9 till 2 %. Antalet tekniska ledamöter i

domstolen har därför minskat från 13 till f.n. 6.

Under de första åren på 1990-talet överklagades

2 3 % av PRV:s samtliga beslut i

varumärkesärenden. år 1996 var motsvarande

siffra 4 % och 1997 drygt 7 %. Svårigheterna att

göra en prognos av tillströmningen av nya

varumärkesmål till domstolen ökas av ovissheten

om i vilken omfattning internationella

varumärkesansökningar enligt

Madridprotokollet kommer att överklagas. Inom

regeringskansliet övervägs sedan flera år frågan

om PBR:s fortbestånd som självständig

specialdomstol vid sidan av de båda allmänna

domstolsorganisationerna. Regeringen avser att

utreda hur domstolens framtid på sikt skall se ut

och om det går att sammanföra

immaterialrättsliga mål i de allmänna

domstolarna med de mål som PBR handlägger.

Efterfrågan på ackrediteringar från SWEDAC

har ökat med påföljande nyanställningar. Arbetet

med den internationella samstämmigheten i

kontrollformsfrågor, mätteknik m.m. ökar i

betydelse och blir mer resurskrävande.

Harmoniseringssträvandena har positiva effekter

för svenskt näringsliv.

Riksmätplatserna har svårighet att uppnå

målsättningen vad gäller hög standard på grund

av medelsbrist. Anslaget räcker inte för

nyanskaffningar av instrument eller FoU.

Utredningar och internationella studier pekar på

att anslagsnivån borde fördubblas. För

utnyttjande av synergier i den gemensamma

tekniken och för kritisk storlek i verksamheten

är det lämpligt att ha riksmätplatsfunktionerna

samlade i så stor utsträckning som möjligt.

Genom bidrag till provnings- och mätteknisk

FoU medverkar staten till framtagande av

provningsmetoder och mätteknik som ligger till

grund för bedömningar och fastställande av

säkerhetsnivåer, hållfasthet, risker m.m. för

främst produkter. I regelverk hänvisas till

provningsmetoder för att visa om produkten

uppfyller väsentliga krav. Detta sker genom s.k.

bedömning av överensstämmelse av oberoende

och ofta ackrediterade kontrollorgan.

Standardiseringsverksamheten skall bidra till

att öppna marknader, höja produktiviteten och

konkurrenskraften hos svenskt näringsliv samt

bidra till att statens specifika ansvar för

medborgarnas skydd för liv, hälsa och miljö

tillgodoses.

Elsäkerhetsverksamheten bedrivs för att

förebygga av elektricitet orsakad skada på person

och egendom samt störningar på

radiokommunikation och näringsverksamhet

inom området elektromagnetisk kompatibilitet

(EMC). Elsäkerhetsverket skall svara för statliga

insatser för att bygga upp, upprätthålla och

utveckla en god säkerhetsnivå för elektriska

anläggningar och elektrisk materiel samt

medverka till en tillfredsställande

elektromagnetisk kompatibilitet.

Inom området som rör brandfarliga och

explosiva varor verkar Sprängämnesinspektionen

för att förebygga att personer och egendom

kommer till skada vid hantering av sådana varor.

Regeringen har för avsikt att tillsätta en

utredning med uppgift att se över reglerna för

hantering av pyrotekniska varor.

32.3.2 De viktigaste statliga insatserna

inom området

Under 1997 avgjordes på PRV 20 % fler

nationella patentansökningar än under 1996.

Skälen till det är ökad arbets- och

kostnadsproduktivitet. Under åren 1997 1999

byter bolagsavdelningen hela sitt teknikstöd

genom det omfattande projektet BOLIT som

beräknas kosta 175 miljoner kronor. Under

perioden 1999 2000 kommer den översyn av

aktiebolags- och redovisningslagstiftningen som

pågått under några år att leda till förändringar i

gällande regelverk. En del av förändringarna

kommer sannolikt att påverka

bolagsavdelningen.

Betydande arbete läggs ned i den

internationella utformning av kontrollordningar

och införande av dessa i svenska regelverk.

Samrådet mellan SWEDAC och andra

myndigheter vid utfärdande av tekniska

kontrollordningar har därvid upparbetats och

fungerar väl. Det finns emellertid fortfarande

några myndigheter som föreskriver om kontroll

hos organ i monopolställning. Myndigheternas

kontroll av att produkter uppfyller föreskrivna

väsentliga krav, sk. marknadskontroll, behöver

stärkas genom ökad samordning och

transperens, såväl nationellt som mellan EES-

länderna. SWEDAC har här en samordningsroll.

Ytterligare medel bör tillföras

riksmätplatsverksamheten och denna bör

huvudsakligen koncentreras till helstatliga

Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut AB.

Därigenom skapas en sammanhållen verksamhet,

gemensam forskningsmiljö och en klar

ansvarsfördelning ett nationellt metrologiskt

institut - i likhet med vad som är fallet i många

andra länder. Regeringen anser också att ett

system med ackrediterade referenslaboratorier

inom kemiområdet skall införas. Dessa skall bl.a.

kunna tillhandahålla referensmaterial för

jämförelseanalyser av olika kemikalier.

Bidrag till standardiseringsverksamhet lämnas

bl.a. för att bibehålla och utveckla en

standardiseringsorganisation som är tillgänglig

för alla intresserade parter i Sverige och som kan

driva svenska intressen i det europeiska och

internationella standardiseringsarbetet.

Inom elsäkerhetsområdet har föreskrifter

utarbetats som är nödvändiga för att

elsäkerheten skall upprätthållas utan att de utgör

hinder för den tekniska utvecklingen eller för

handeln med andra länder. En översyn har

genomförts av deltagande i

standardiseringsarbetet för att öka effektiviteten

och skapa ett bättre underlag för prioritering,

styrning och samordning. Vad beträffar tillsyn av

elanläggningar har arbetet inriktats mot att

motivera och bidra till att säkerställa att ägare

och användare av elektriska anläggningar och

elektrisk materiel iakttar

elsäkerhetsföreskrifterna samt att elinstallationer

utförs enligt gällande säkerhetsföreskrifter.

Tillsynen på elmaterielområdet tillser att

föreskrifter om kontrollordning, samt om

utförande, handhavande och skötsel av elmateriel

följs.

Inom området som rör brandfarliga och

explosiva varor har regler utarbetats i form av

föreskrifter och allmänna råd för hantering och

import av sådana varor. Ett betydande arbete har

också lagts ned på anpassning till EU:s regler.

Tillsynen har inriktats på att se till att berörda

arbetsgivare planerar, organiserar, leder och

kontrollerar sin verksamhet på ett sätt som

säkerställer en så långt möjligt olycksfri

hantering av brandfarliga och explosiva varor.

Antalet ansökningar om tillstånd till hantering av

explosiva varor som Sprängämnesinspektionen

prövar har ökat markant.

Godkännandeverksamhet har innefattat bl.a.

handläggning av ansökningar vad gäller

godkännande och klassificering av explosiva

varor, godkännande av konstruktioner till

förvaringsutrymmen för explosiv vara samt

granskning av underlag för typgodkännande av

cisterner och tillbehör. Antalet produkter som

kommit in för godkännande har ökat drastiskt

under perioden. Vad beträffar utredningar m.m.

har insatser utförts dels i utredningar av olyckor

och tillbud, dels i verksamhetsövergripande

nationella och internationella arbetsgrupper.

32.3.3 Effekter av de statliga insatserna

Strävanden att effektivisera

ärendehandläggningen, förbättra informationen

till näringslivet och det kommande

millenieskiftet medför en koncentration av IT-

utveckling under 1998 och 1999 som i sin tur

innebär en påfrestning på PRV:s ekonomi.

Rationaliseringsvinsterna väntas dock finansiera

dessa projekt inom 3 5 år.

Verksamheter inom områdena teknisk

provning och kontroll samt ackreditering har

bedrivits med sådan inriktning att de uppsatta

målen uppnåtts.

Att färdigpackade varor innehåller angivna

mängduppgifter kontrolleras genom kampanjer.

Över en tredjedel av de kontrollerade

varumärken innehöll genomsnittligt mindre

mängder än vad som angivits på

förpackningarna. Undermängderna påtalades

och bristerna har i de allra flesta fall åtgärdats.

Genom att harmonisera och fastställa

metoderna i tekniska föreskrifter eller standarder

undviks tekniska handelshinder. Bidrag lämnas

till helstatliga Sveriges Provnings- och

Forskningsinstitut AB. Verksamheten, som är

tvärvetenskaplig och i hög grad tillämpad,

bedrivs i mycket bred samverkan med nationella

och internationella forskningsaktörer,

standardiseringen, myndigheter och industrin.

Resultaten utvärderas systematiskt och ges en

bred spridning.

Den svenska standardiseringsorganisationen

har trots krympande statliga bidrag hittills

relativt väl klarat en volymökning inom globalt

och europeiskt standardiseringsarbete. Ca 95%

av ny svensk standard utgörs av standarder som

antagits i det europeiska eller globala

standardiseringsarbetet.

Av de produkter som tagits ut för

marknadskontrollprovning på elmaterielområdet

har en stor del haft sådana säkerhetsbrister att

beslut fattas om försäljningsförbud eller andra

krav på åtgärder och därmed har farliga

produkter förhindrats att komma till

användning.

Under perioden har de flesta tillsynsbesöken

som Sprängämnesinspektionen deltagit i

resulterat i påpekanden i form av s.k.

inspektionsmeddelanden. Inget av

tillsynsbesöken har lett till att föreläggande eller

förbud behövts meddelas.

32.3.4 Slutsatser

De verksamheter som redovisas inom

verksamhetsområdet Teknologisk infrastruktur

bör den kommande perioden bedrivas enligt

samma inriktning som gäller för budgetåret

1998. Regeringen föreslår åtgärder för att stärka

och samordna riksmätplatssystemet,

förstärkning av SWEDAC:s

myndighetsverksamhet samt inom områdena

provnings- och mätteknisk FoU, standardisering

m.m.

32.4 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte anfört några

invändningar i sin revisionsberättelse för de

verksamheter som redovisas inom detta

verksamhetsområde avseende räkenskapsåret

1997 utom vad beträffar SWEDAC och

Sprängämnesinspektionen där

Riksrevisionsverket anför att

resultatredovisningen inte uppfyller väsentliga

återrapporteringskrav enligt regleringsbrevet.

Regeringens bedömning och åtgärder med

anledning av revisionens iakttagelser redovisas

under anslagen B2 SWEDAC

Myndighetsverksamhet och B5

Sprängämnesinspektionen.

32.5 Anslag

B1 Patentbesvärsrätten

Tabell 4.1

Tusental kronor

1997

Utfall

10 960

Anslags-

sparande

1 375

1998

Anslag

12 237

Utgifts-

prognos

12 235

1999

Förslag

11 801

2000

Beräknat

12 017

2001

Beräknat

12 189

1 Motsvarar 11 801 tkr i 1999 års prisnivå

2 Motsvarar 11 801 tkr i 1999 års prisnivå

Patentbesvärsrätten (PBR) är en fristående

förvaltningsdomstol med uppgift att pröva

överklaganden av beslut av Patent- och

registreringsverket (PRV) enligt vad som

föreskrivs i patentlagen eller med stöd därav

utfärdade bestämmelser, samt i

mönsterskyddslagen, varumärkeslagen,

namnlagen och lagen med föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden. Vidare

prövar PBR överklagande av beslut av statens

växtsortnämnd enligt vad som föreskrivs i

växtförädlarrättslagen.

Anslaget motsvaras av inbetalningar från

Patent- och registreringsverket till inkomsttitel

2529. Avgifter vid Patent- och

registreringsverket. PRV:s verksamhet med

patent, varumärken, mönster skall ge ett

överskott motsvarande kostnaderna för

Patentbesvärsrätten.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Verksamhetsmålen har uppnåtts för

patentmålen. För övriga mål var balansen i stort

sett oförändrad. Målet om en minskning av

balansen med 5% har inte uppnåtts. Det finns

dock goda förutsättningar för att målen skall

kunna nås i fortsättningen. Inom

verksamhetsgrenen patentmål har PBR redovisat

att minskningen av målbalansen fortsätter. PBR

minskade därför antalet tekniker i domstolen

med en tjänst under 1997.

Medelbehandlingstiden sjönk från 1,3 år till 0,9

år, att jämföra med regleringsbrevets mål på 1,5

år. Arbetsproduktiviteten ökade marginellt.

Antalet inkommande mål ligger kvar på en låg

nivå. Verksamhetsgrenen övriga mål innefattar

varumärken (86%), mönster (11%), släktnamn

och utgivningsbevis. Tillströmningen inom de

tre senare kategorierna är tämligen konstant

medan varumärkesmålen ökade mer än beräknat.

Arbetsproduktiviteten sjönk med ca 8%. PBR

förklarar detta med bl.a. personalbyte samtidigt

som varumärkesmålen numera kräver mer tid

p.g.a. det ökade behovet av att beakta

rättsutvecklingen internationellt .

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

12 237

Pris- och löneomräkning

244

Justering av premier

-119

Överföring till anslag inom

utgiftsområde 24

-561

Förslag 1999

11 801

Regeringens bedömning är att verksamheten

inom myndigheten under den kommande

perioden bör bedrivas enligt den allmänna

inriktning som gäller för arbetet för budgetåret

1998. Regeringen avser att utreda hur

domstolens framtid på sikt skall se ut och om det

går att sammanföra immaterialrättsliga mål i de

allmänna domstolarna med de mål som

Patentbesvärsrätten handlägger.

Verksamheten kan drivas vidare med ett något

minskat anslag. Anslagsnivån har kompenserats

för inflation genom pris- och löneomräkning.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av att en korrigering

har gjorts av den justering som genomfördes av

anslagen för 1998 med anledning av att sättet att

finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

B2 Styrelsen för ackreditering och

teknisk kontroll: Myndighets

verksamhet

Tabell 4.2

Tusental kronor

1997

Utfall

14 427

1

Anslags-

sparande

4 879

1998

Anslag

12 536

Utgifts-

prognos

14 500

1999

Förslag

16 103

2000

Beräknat

16 390

2

2001

Beräknat

16 659

3

1Avser anslagsförbrukning, exkl. ackumulerat anslagsspararande från

avgiftsfinansierad legal mätteknik (3 640 tkr).

2 Motsvarar 16 103 tkr i 1999 årsprisnivå.

3 Motsvarar 16 103 tkr i 1999 årsprisnivå.

SWEDAC är central förvaltningsmyndighet för

teknisk kontroll och nationellt

ackrediteringsorgan för laboratorier och för

certifierings-, provnings- och besiktningsorgan.

Myndighetsverksamheten omfattar horisontellt

ansvar inom områdena kontrollordningar för

bedömning av överensstämmelse och

samordning av den totala marknadskontrollen

(ett 20-tal myndigheters tillsyn på marknaden av

att produkter uppfyller väsentliga säkerhets-,

miljö och hälsokrav) i Sverige. SWEDAC har

dessutom sektorsansvar för legal mätteknik, att

varor håller mått och vikt, samt

ädelmetallkontrollen.

Systemet för provning och kontroll har av

historiska skäl olika uppbyggnad i EU:s

medlemsstater. Principen om ömsesidigt

erkännande har därför ännu inte fått tillräckligt

genomslag. Bedömning av överensstämmelse

mot väsentliga krav kräver enhetlig tillämpning

av regelverk, likartade ackrediteringssystem,

samordnad marknadskontroll/tillsyn avseende

felaktig CE-märkning m.m. Brister i systemet

påverkar den fria varurörligheten, konkurrensen

och produktsäkerheten.

Uppdragsverksamhet (ackreditering m.m.)

SWEDAC bedriver en betydande

uppdragsverksamhet (ackreditering m.m.) som

syftar till att uppnå acceptans av och förtroende

för svenska provningar, certifieringar och andra

bevis om överensstämmelse. Ackreditering

innebär prövning och bekräftelse av kompetens

hos kontrollorgan med fortgående tillsyn och

förnyade bedömningar.

Ackrediteringsverksamheten svarar för drygt

75% av SWEDAC:s omsättning. Omfattningen

och komplexiteten i verksamheten, som bl.a.

bygger på internationella standarder, varierar

kraftigt mellan ackrediteringsområden.

Som ackrediteringsorgan har SWEDAC att i

internt och externt arbete uppfylla högt ställda

kvalitetskrav och genomgår härför

internationella kvalitetsrevisioner. SWEDAC:s

kvalitetssystem omfattar såväl

ackrediteringsverksamheten som

myndighetsdelen.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

SWEDAC samordnar, övervakar, ger råd och

informerar i provnings- och kontrollfrågor till

myndigheter. Därigenom får man en enhetlighet

i kontrollordningarna och dess uppbyggnad.

Detta har varit särskilt påtagligt för de EG-

direktiv som utformats enligt den nya metoden.

I äldre direktiv är ordningarna för provning och

kontroll olikartade, vilket kan ge en ökad

komplexitet och svårtillgänglighet. Näringslivet,

särskilt de mindre företagen, har behov av ökade

informationsinsatser.

Åtta myndigheter har kvar någon eller några

föreskrifter som hänvisar till kontroll hos organ i

monopolställning. Exempel på system som

nyligen öppnats gäller luftvärdighet för militära

luftfartyg och virkesmätning.

Ädelmetallkontrollen är under översyn (se

nedan). Områden som kvarstår finns inom bl.a.

transportområdet och jordbruk/livsmedel.

Tveksamhet finns hos vissa myndigheter att

lämna över uppgifterna till kommersiella företag.

Hinder som redovisas är svårigheter att etablera

en marknad för ackrediterade provningsorgan på

vissa områden.

För att säkerställa att CE-märkta produkter

uppfyller fastställda och väsentliga säkerhets-,

miljö- och hälsokrav bedriver föreskrivande

myndigheter sk. marknadskontroll. SWEDAC

är ansvarigt för att samordna och stödja

myndigheternas kontroll på den svenska

marknaden.

Regeringen avser att under våren 1999

återkomma till riksdagen med en särskild

skrivelse som mer utförligt behandlar

erfarenheter från omställningen av det svenska

provnings- och kontrollsystemet sedan 1993,

med anledning av EES-avtalet och den framtida

inriktningen.

På regeringens uppdrag har SWEDAC utrett

och föreslagit en ytterligare EG-anpassning och

införandet av ett öppet system (under

konkurrens) för den svenska

ädelmetallkontrollen. Utredningen

remissbehandlas för närvarande och förslagen

föranleder lagändringar.

SWEDAC har i sitt tillsynsarbete av

färdigpackade varor påtalat brister som avser

undermängder eller felaktig märkning för ett

flertal olika förpackare. Det är andra gången som

en marknadskontroll genomförs (tidigare 1995

1996). Hos de flesta av varumärkena som då

uppvisade undermängder är bristerna idag

åtgärdade. Den förbättring som skett visar att

kontrollen och den modell som används gett god

effekt. Resultatet från marknadskontrollen har

publicerats.

Inom uppdragsverksamheten har SWEDAC

ackrediterat närmare 3 000 organ i Sverige för

olika uppgifter. Antalet anmälda organ är nu 16

med uppgifter inom drygt 20 direktiv enligt nya

metoden. Direktiven berör 20 30% av alla

produkter som finns på marknaden. Antalet

ackrediterade laboratorier, certifieringsorgan och

besiktningsorgan har under senaste året växt

långsammare. Tillväxt förutses inom certifiering

av personal inom skilda branscher, bl.a.

miljöområdet och informationssäkerhet.

Målsättningen att genomföra ackreditering inom

ramen för högst 3 månaders arbetstid har

uppfyllts.

Tabell 4.3 Budget för uppdragsfinansierad verksamhet -

ackreditering

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1997

53 489

54 683

- 1 194

(varav tjänsteexport)

2 400

2 400

0

Prognos 1998

58 900

61 500

- 2 600

(varav tjänsteexport)

2 400

2 400

0

Budget 1999

62 900

64 600

- 1 700

(varav tjänsteexport)

2 600

2 600

0

Budget 2000

64 000

65 500

- 1 500

Budget 2001

65 500

65 500

0

Uppdragsverksamheten är helt självfinansierad.

Intäkterna har under 1997 ökat med 13% och

kostnaderna med 12%. Intäktsökningen beror

huvudsakligen på volymökning då någon

prisökning inte genomförts under året.

Kostnadsökningarna beror främst på

personalökning samt ökade konsultinsatser.

Betydande resurser har åtgått för introduktion av

ny personal. Prissättningen ligger på en

genomsnittlig europeisk nivå. Arbetsinsatsen

med bedömning och anmälan av provnings- och

certifieringsorgan för fullgörande av tekniska

kontrolluppgifter enligt EG-rättsakter (anmälda

organ) har kunnat minska. Å andra sidan medför

de av EU framförhandlade MRA-avtalen nya

arbetsuppgifter.

Regeringens bedömning med anledning av

revisorernas iakttagelser

Riksrevisionsverket bedömer att

resultatredovisningen inte uppfyller väsentliga

återrapporteringskrav enligt regleringsbrevet.

Det har i allt väsentligt avsett brister i

rapporteringen avseende uppnådda prestationer,

produktivitet och effekter. Skälet är till stor del

beroende på att myndigheten under ett

utvecklingsarbete med införande av nya mål och

rapporteringskrav inte hunnit integrera nya

rutiner för denna typ av redovisning i ekonomi-

och kvalitetssystem. Detta har nu åtgärdats och

integrering sker även i det miljöledningssystem

som är under uppbyggnad.

Förutom den rapportering som lämnas till

regeringen i årsredovisningen har SWEDAC

enligt nämnda och tidigare (1996 och 1997)

regleringsbrev avgivit särskilda redogörelser om

marknadskontrollen samt uppföljningar om

införandet av kontrollordningar i öppna system.

Därutöver lämnas löpande rapportering avseende

genomförda marknadskontroller inom legal

mätteknik. Nyligen har även avgetts en

utredning om ädelmetallkontrollen. Regeringen

bedömer därför att den sammantagna

rapporteringen från SWEDAC inom dessa

områden, som täcker en stor del av

myndighetsverksamheten, väl uppfyller kravet på

återrapportering och att ytterligare åtgärder

därför inte behöver vidtas.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

12 536

Pris- och löneökning

238

Överföring från anslag

inom UO 24

561

Överföring från det tidigare

anslaget E3

Exportkreditnämnden

2 750

Justering av premier

18

Förslag 1999

16 103

Regeringens bedömning är att verksamheten

inom myndigheten under den kommande

perioden bör bedrivas enligt de mål som fastställs

för SWEDAC:s myndighets- och

uppdragsverksamhet för budgetåret 1998.

Anslagsnivån har kompenserats för inflation

genom pris- och löneomräkning samt justering

av premier. Regeringens beräkning av anslaget

innebär en ökning jämfört med 1998 för att dels

kunna bedriva verksamheten på dagens nivå då

möjligheten att utnyttja anslagssparandet

beräknas vara uttömd i och med 1998 års utgång,

dels utöka aktiviteterna inom bland annat

områdena marknadskontroll, införande av

MRA-avtal och ökad information till

näringslivet.

B3 Styrelsen för ackreditering och

teknisk kontroll: Bidrag till

riksmätplatser

Tabell 4.4

Tusental kronor

1997

Utfall

8 760

1998

Anslag

8 271

Utgifts-

prognos

8 271

1999

Förslag

24 947

2000

Beräknat

9 947

2001

Beräknat

9 947

Anslaget disponeras av SWEDAC för bidrag till

riksmätplatserna. Upprätthållande och

finansiering av primärmetrologin är ett offentligt

åtagande i samtliga europeiska och flertalet andra

industriländer. I Sverige handhas denna uppgift

av riksmätplatser utsedda av regeringen. I

SWEDAC:s uppgifter ingår ett övergripande

samordnings- och medelfördelningsansvar för

investeringar och underhåll av utrustning hos

riksmätplatserna, att utöva tillsyn samt att

planera normaliehållningsinsatserna inom

området. En riksmätplats har inom sitt

ansvarsområde den högsta kompetensen och

bästa utrustningen i landet för att ge tillgång till

spårbara mätningar.

Bakom den samhälleliga verksamheten ligger

ett stort antal mätningar. Exempelvis behöver

trafiken, handeln, den vetenskapliga forskningen,

industrin, hälsovården och miljövården

tillförlitliga mätningar för att kunna fungera.

Mätningar har också en avsevärd betydelse inom

det ekonomiska livet. Industrins internationella

konkurrenskraft kräver korrekta och tillförlitliga

mätningar för att högklassiga och tekniskt

avancerade produkter och tjänster skall

produceras. Tillgång till noggranna och spårbara

mätningar ger ökad kvalitet och därmed

minskade kassationer. Alla material, produkter

och processer karakteriseras med hjälp av

mätbara storheter. Den vetenskapsgren som

behandlar mätning i allmänhet, måttenheter och

deras mätnormaler, mätmetoder, mätinstrument

och bedömning av mätresultatens noggrannhet

och tillförlitlighet kallas metrologi.

I Sverige finns fyra riksmätplatser som

sammantaget ombesörjer landets primära behov

av säkerställd och spårbar mätteknik, omfattande

ett 40-tal tekniska storheter. Dessa finns hos

Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut AB

(SP), Flygtekniska försöksanstalten (FFA),

Celsius Metech AB (namnändrat från FFV

Mätteknik AB) och Statens strålskyddsinstitut

(SSI).

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Av tidigare utredningar och redovisningar

framgår att riksmätplatserna har svårigheter att

uppnå målsättningen vad gäller en hög standard

på grund av medelsbrist. Utbudet av fysikaliska

storheter bedöms vara av tillräcklig omfattning

och relevans samt medelsanvändningen effektiv.

Forskningsaktiviteten bedöms inte vara

tillräcklig.

Den framtida organisationen

Den tekniska utvecklingen går mot realisering av

måttenheter med hjälp av grundläggande

fysikaliska fenomen vilket ställer allt högre krav

på riksmätplatsernas egen kompetensutveckling

och ökade forskningsinsatser. För utnyttjande av

synergier i den gemensamma tekniken och för

att få kritisk storlek i verksamheten är det

lämpligt att ha riksmätplatsfunktionerna samlade

i så stor utsträckning som möjligt.

Regeringen anser att

riksmätplatsorganisationen bör koncentreras och

ges ett tydligt huvudmannaskap hos helstatliga

Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut AB

(SP). Därigenom bildas en sammanhållen

verksamhet, gemensam forskningsmiljö och klar

ansvarsfördelning - ett "nationellt metrologiskt

institut" inom SP i likhet med vad som är fallet

i många andra länder. Det råder en bred

uppslutning om att riksmätplatsverksamheten

hos SSI inte skall omfattas av koncentrationen

eller huvudmannaskapet. Ett närmare och

övergripande samarbete bör däremot etableras

mellan SP och SSI inom områden som kan gagna

verksamheterna .

För att åstadkomma denna koncentration

avser regeringen att genom ändring i

förordningen (1989:527) om mätplatser upphäva

Celsius Metech AB:s och FFA:s funktion som

riksmätplatser. Den utrustning som staten äger

och under åren finansierat genom bidraget till

riksmätplatser kommer att ställas till SP:s

förfogande. Av det underlag som inhämtats och

efter överläggningar mellan parterna gör

regeringen bedömningen att en fysisk flyttning

av riksmätplatsverksamheten hos Celsius Metech

AB till SP i Borås bör genomföras snarast möjligt

medan metrologiverksamheten hos FFA under

en övergångsperiod bedrivs i Bromma enligt

avtal mellan myndigheten och SP.

Personalkonsekvenser och andra negativa

effekter på verksamheten borde därmed kunna

begränsas. Flyttningen av primärmetrologin från

Arboga berör ett fåtal personer som kommer att

erbjudas anställning hos SP. Mycket talar också

för att de kan kvarstå hos sina nuvarande

arbetsgivare då efterfrågan på kalibreringstjänster

ökar. Flyttningen ger övergångsvis ett visst

kunskapsgap, men på något års sikt bedöms

dagens nivå kunna höjas.

Ett särskilt råd bör knytas till SP med

mätteknisk expertis från industri,

kalibreringslaboratorium, myndigheter, handel

och forskning. Regeringen bedömer att området

har en sådan karaktär, komplexitet och i många

fall hög teknisk nivå för att kunna motivera ett

särskilt rådgivande forum med experter. Rådet,

som snarast bör tillsättas av SP i samråd med

SWEDAC och industrin, skall vara rådgivande

inom primärmetrologin. Detta gäller särskilt

användningen av de statliga medlen för bl.a.

internationell spårbarhet, anskaffning och

underhåll av utrustning samt forskning och

utveckling inom området. Rådet skall också

uttala sig om primärmetrologins omfattning och

relevans samt hur väl Sverige uppfyller

internationella åtaganden inom området. SSI bör

ingå i rådet och kostnader för dess verksamhet

skall täckas av det statliga bidraget till

riksmätplatserna.

I de överläggningar som skett med SP har

bolaget utfäst sig att under en 3-årsperiod

genomföra kompetensökning och forskning

inom det metrologiska området till ett

sammantaget belopp av 15 miljoner kronor

genom att söka externa FoU- och

projektfinansieringar utöver anslaget.

SWEDAC skall även fortsättningsvis sköta

fördelningen av medel till riksmätplatserna.

Uppgiften att löpande föra en

inventarieförteckningen över statligt finansierad

metrologiutrustning överförs till SP och SSI.

Denna skall, efter granskning och påskrift av

ordinarie revisor, tillställas SWEDAC.

Därutöver skall SWEDAC, inom ramen för sin

myndighetsverksamhet, utföra tillsyn,

innefattande såväl teknisk tillsyn som teknisk

systemtillsyn av primärmetrologin. Kostnaderna

för denna skall täckas av bidraget (B3). Genom

tillskapande av nämnda råd hos SP och att

medelsfördelningen nu blir av administrativ

karaktär kommer SWEDAC att få en mer

oberoende ställning i sin tillsyn. Statens avtal

med SP och SSI om riksmätplatsverksamheten

kommer av ovanstående och andra skäl att ses

över och förnyas.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

8 271

Åtgärder för att stärka landets

primärmetrologi (engångs-

belopp)

15 000

Överföring från det tidigare

anslaget E3

Exportkreditnämnden

1 676

Förslag 1999

24 947

För att stärka landets primärmetrologi inom

såväl fysikalisk som kemisk metrologi föreslår

regeringen att som en engångsåtgärd öka

bidraget med 15 miljoner kronor under år 1999, i

enlighet med den ekonomiska vårpropositionen

1998. Av ökningen föreslås 13 miljoner kronor

användas inom den fysikaliska området för

huvudsakligen anskaffning av mätteknisk

utrustning men även för flyttning av utrustning

till SP i Borås och för kostnader i samband med

en koncentrationen. Det årliga bidraget som

används för internationell spårbarhet, underhåll

av utrustning m.m. bör ökas permanent med 1

676 000 kronor.

Regeringen anser att införande av ett system

med referenslaboratorier inom kemisk metrologi

kan stärka den mättekniska verksamheten i

landet. Dessa laboratorier skall kunna

tillhandahålla referensmaterial för

jämförelseanalys inom kemiområdet. Arbete

krävs för att utveckla kriterier och

kompetenskrav som dessa skall uppfylla.

Tillkomsten av referenslaboratorier bör styras av

de behov som föreligger hos näringsliv och

offentlig förvaltning.

Regeringen avser uppdra åt SWEDAC att

utveckla ett system med referenslaboratorier vars

kompetens styrks genom ackreditering. De

internationella erfarenheter som finns inom

området skall därvid tas tillvara. Kostnaderna för

framtagande av kriterier, information och

introduktion av systemet beräknas till ca 2

miljoner kronor som ett engångsbelopp.

Regeringen bedömer att landets primära

mätsystem och mätservice genom föreslagna

åtgärder stärks och ges förutsättningar att

uppfylla de övergripande mål som tidigare

fastställts och fortsatt bör gälla.

B4 Elsäkerhetsverket

Tabell 4.5

Tusental kronor

1997

Utfall

33 880

Anslags-

sparande

14 700

1998

Anslag

36 961

Utgifts-

prognos

38 650

1999

Förslag

37 416

2000

Beräknat

38 092

1

2001

Beräknat

38 682

2

Bruttoutgifter mot anslaget för 1997 var 38 347 tkr och inkomster mot anslaget 4

 467

tkr.

1Motsvarar 37 416 tkr i 1999 års prisnivå

2Motsvarar 37 416 tkr i 1999 års prisnivå

Elsäkerhetsverket är förvaltningsmyndighet för

tekniska säkerhetsfrågor på elområdet. De

övergripande målen för verksamheten är att

förebygga av elektricitet orsakad skada på person

och egendom samt störningar på

radiokommunikation och näringsverksamhet

inom området elektromagnetisk kompatibilitet

(EMC). Elsäkerhetsverket skall därvid svara för

statliga insatser för att bygga upp, upprätthålla

och utveckla en god säkerhetsnivå för elektriska

anläggningar och elektrisk materiel samt

medverka till en tillfredsställande

elektromagnetisk kompatibilitet.

Inkomster hos Elsäkerhetsverket som

myndigheten inte får disponera redovisas på

statsbudgetens inkomstsida under inkomsttiteln

2552 Övriga offentligrättsliga avgifter.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Inom elsäkerhetsområdet har föreskrifter

utarbetats som är nödvändiga för att

elsäkerheten skall upprätthållas utan att de utgör

hinder för den tekniska utvecklingen eller för

handeln med andra länder. Elsäkerhetsverket

redovisar att under året har aktiviteten legat på

en högre nivå jämfört med år 1996. Två stora

föreskriftsprojekt har pågått under året. Det ena

gäller revisionen av lågspänningsföreskrifterna.

Detta projekt inleddes i slutet av 1996 och

beräknas pågå hela 1998 och avslutas i mitten av

1999. Vidare genomfördes under 1997 en

omfattande revision av föreskrifterna om

utförande och skötsel av elektriska

starkströmsanläggningar. Under perioden har

ändringar i EMC-föreskrifterna gjorts för

anpassning till EU-regler och verket har aktivt

deltagit i olika expertgrupper.

Informationsverksamheten om föreskrifterna för

elmateriel har varit relativt omfattande.

Översynen av verkets deltagande i

standardiseringsarbetet har lett till förändringar i

standardiseringsdeltagandet vad avser såväl

inriktning, omfattning och fördelning mellan

deltagande med egen personal och köpta tjänster.

Verket framhåller att svenska förslag i

standardiseringsarbetet i hög utsträckning har

vunnit gehör i det internationella arbetet.

Vad beträffar tillsyn av elanläggningar har

verkets arbete inriktats mot att motivera och

bidra till att säkerställa att ägare och användare av

elektriska anläggningar och elektrisk materiel

iakttar elsäkerhetsföreskrifterna samt att

elinstallationer utförs enligt gällande

säkerhetsföre-skrifter. Tillsynen på

elanläggningsområdet skall tillse att föreskrifter

om utförande, handhavande och skötsel följs

samt att erfarenheter från tillsynsarbetet återförs

till föreskrifts- och standardiseringsarbetet.

Elsäkerhetsverket anför att under perioden har

en ny strategi med tyngdpunkt på insatser som

bl.a. grundas på indikationer om bristande

säkerhet varit vägledande för

tillsynsverksamheten. Detta bedöms ha resultatet

i att verkets insatser har effektiviserats så att fler

anläggningar förbättrats från

elsäkerhetssynpunkt.

Tillsynen på elmaterielområdet utgörs till

största delen av marknadskontroller för att tillse

att föreskrifter om kontrollordning, samt om

utförande, handhavande och skötsel av elmateriel

följs. Under året har marknadskontrollen på

fältet dvs besök hos bl.a. tillverkare och

importörer visat att det finns ett betydande antal

produkter med elsäkerhetsbrister på marknaden.

Tabell 4.6 Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(Som inte får

disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1997

155 137

3 400

900

2 500

Prognos 1998

255 550

3 000

1 700

1 300

Budget 1999

255 550

7 000

3 500

3 500

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

36 961

Pris- och löneomräkning

722

Lokalkostnadsjustering

- 234

Justering av premier

- 33

Förslag 1999

37 416

Regeringens bedömning är att verksamheten

inom myndigheten under 1999 bör bedrivas

enligt den allmänna inriktning som gäller för

elsäkerhetsarbetet för budgetåret 1998.

I anslutning till insatserna skall verket följa

den internationella utvecklingen samt främja

svenskt deltagande i internationellt samarbete

inom sitt verksamhetsområde.

Regeringen förutsätter att Elsäkerhetsverket

noga följer utvecklingen vad gäller elolycksfall

och elbränder för att bl.a. analysera de statliga

insatserna och elsäkerhetsnivåns utveckling med

särskild uppmärksamhet på elmaterielområdet.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av att en korrigering

har gjorts av den justering som genomfördes av

anslagen för år 1998 med anledning av att sättet

att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

B5 Sprängämnesinspektionen

Tabell 4.7

Tusental kronor

1997

Utfall

14 426

Anslags-

sparande

8 103

1998

Anslag

14 943

Utgifts-

prognos

16 000

1999

Förslag

15 207

2000

Beräknat

15 484

1

2001

Beräknat

15 711

2

Bruttoutgifter mot anslaget för 1997 var 16 518 tkr och inkomster mot anslaget 2

 092

tkr.

1 Motsvarar 15 207 tkr i 1999 års prisnivå

2 Motsvarar 15 207 tkr i 1999 års prisnivå

Sprängämnesinspektionen (SÄI) är central

förvaltningsmyndighet för frågor som rör

brandfarliga och explosiva varor. Det

övergripande målet för verksamheten är att

förebygga att personer och egendom kommer till

skada vid hantering av sådana varor.

Inkomster hos Sprängämnesinspektionen som

myndigheten inte får disponera redovisas på

statsbudgetens inkomstsida under inkomsttiteln

2552 Övriga offentligrättsliga avgifter.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

I verksamheten har ingått utarbetande av

föreskrifter och allmänna råd för hantering och

import av brandfarliga och explosiva varor samt

medverkan i andra myndigheters

föreskriftsarbete samt i nationellt och

internationellt standardiseringsarbete.

Inspektionen anger att aktiviteten inom området

har legat på samma höga nivå som förra året och

att verksamheten i stor utsträckning har präglats

av det fortsatta arbetet med att modernisera och

förenkla det egna regelverket. Ett betydande

arbete har också lagts ned på att anpassa detta till

EU:s regler.

SÄI:s tillsynsarbete innebär inte bara kontroll

och övervakning utan även stöd och utveckling.

Tillsynen inriktas på att se till att berörda

arbetsgivare planerar, organiserar, leder och

kontrollerar sin verksamhet på ett sätt som

säkerställer en så långt möjligt olycksfri

hantering av brandfarliga och explosiva varor.

För att brandfarliga och explosiva varor skall

få hanteras krävs tillstånd. Vad beträffar

explosiva varor beslutar SÄI om tillstånd till

tillverkning, överföring och till försvarsmaktens

hantering. Polismyndigheterna beslutar i övriga

ärenden. SÄI prövar frågor om tillstånd till

hantering av brandfarliga varor inom

försvarsmakten. För övrig hantering av

brandfarliga varor sker tillståndsprövningen

kommunalt, i många fall efter samråd med SÄI.

Inspektionen påtalar att antalet ansökningar om

tillstånd till hantering av explosiva varor som

inspektionen prövar har ökat markant.

Inspektionens godkännandeverksamhet

innefattar bl.a. handläggning av ansökningar vad

gäller godkännande och klassificering av

explosiva varor, godkännande av konstruktioner

till förvaringsutrymmen för explosiv vara samt

granskning av underlag för typgodkännande av

cisterner och tillbehör. Inspektionen påtalar att

antalet produkter som kommit in för

godkännande har ökat drastiskt under perioden.

Tabell 4.8 Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(Som inte får

disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Utfall 1997

12 041

2 009

Prognos 1998

16 900

2 000

Budget 1999

16 900

2 000

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att Riksrevisionsverket

bedömt att årsredovisningens finansiella delar i

allt väsentligt är rättvisande. Riksrevisionsverket

bedömer dock att resultatredovisningen inte

uppfyller väsentliga återrapporteringskrav enligt

regleringsbrevet. Regeringen har med anledning

av revisionens iakttagelser bl.a. inom ramen för

myndighetsdialogen påbörjat ett arbete

tillsammans med myndigheten för att klara ut de

aktuella återrapporteringskraven, vilket bl.a.

innebär att regeringens återrapporteringskrav

både för innevarande budgetår och för 1999

kommer att förtydligas.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

14 943

Pris- och löneomräkning

290

Justering av premier

- 26

Förslag 1999

15 207

Regeringens bedömning är att verksamheten

inom myndigheten under det kommande året

1999 bör bedrivas enligt den allmänna inriktning

som gäller för Sprängämnesinspektionen för

perioden 1997 1999. Vid anslagsberäkningen

har en teknisk justering gjorts av anslaget.

Justeringen har genomförts med anledning av att

en korrigering har gjorts av den justering som

genomfördes av anslagen för år 1998 med

anledning av att sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

B6 Bidrag till standardisering,

provnings- och mätteknisk FoU

m.m.

Tabell 4.9

1997

Utfall

77 802

Anslags-

sparande

0

1998

Anslag

70 589

Utgifts-

prognos

70 589

1999

Förslag

77 000

2000

Beräknat

78 362

2001

Beräknat

79 820

Från anslaget lämnas bidrag till

standardiseringsverksamheten för att SIS

Standardiseringen i Sverige som centralorgan,

tillsammans med åtta auktoriserade

standardiseringsorgan för olika

verksamhetsområden, skall verka för svensk

standardisering nationellt, europeiskt och

globalt. Bidrag lämnas för att bibehålla och

utveckla en standardiseringsorganisation som är

tillgänglig för alla intresserade parter i Sverige

och som kan driva svenska intressen i det

europeiska och internationella

standardiseringsarbetet samt för att utföra vissa

ålägganden gentemot den europeiska

standardiseringen som staten genom EU givit

den svenska standardiseringen. Vidare utgår

bidrag för arbete på de områden där staten har

ett specifikt ansvar. Standardiseringen har på

dessa områden tilldelats en betydelsefull roll i

EG:s lagstiftningsarbete och kommer att få en

liknande roll i de globala ansträngningarna att

undanröja handelshinder.

Standardiseringsarbetet på det grund- och

tvärtekniska området möter ökade

finansieringssvårigheter. Regeringen anser att

god tillgång på aktuella standarder av god kvalitet

avseende mått och vikt, terminologi, symboler

m.m. är en viktig del av den industriella

infrastrukturen och avser därför att

fortsättningsvis ge standardiseringen ett särskilt

uppdrag på detta område.

En särskild utredare har på regeringens

uppdrag föreslagit en metod för hur miljöhänsyn

kan integreras i det svenska

standardiseringsarbetet (SOU 1997:173). De av

utredaren framförda förslagen innebär åtgärder

för höjd miljökompetens i allt

standardiseringsarbete, att ett nätverk av

miljösamordnare inrättas inom den svenska

standardiseringsorganisationen samt att

förslagen till ny standard skall miljögranskas av

berörda myndigheter.

Regeringen anser att vissa insatser för ökad

miljökompetens kan vara på sin plats och avser

att övergångsvis ge standardiseringen möjlighet

att inom ramen för anvisade medel använda en

del av statsbidraget för detta ändamål.

Vidare lämnas bidrag till Sveriges Provnings-

och forskningsinstitut AB (SP) för uppgifter

inom teknisk forskning och utveckling av mät-

och provningsteknik samt därtill anknuten

standardisering. Detta för att stärka mät- och

provningsteknikens betydelse i FoU-processen

och aktivt bidra till att FoU-resultat överförs i

industriella tillämpningar med särskild inriktning

på små och medelstora företag.

Från anslaget finansieras även verksamheter

inom området teknisk nomenklatur och

informationsförsörjning.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Den svenska standardiseringsorganisationen har

lämnat resultatredovisning efter en modell som

anpassats till standardiseringsverksamheten.

Denna modell innehåller, förutom vissa

nyckeltal, en redovisning av väsentliga händelser

under året och av arbetet på områdena hälsa,

skydd och miljö.

SP:s tjänster inom FoU och rådgivning

uppfyller väl de angivna verksamhetsmålen.

Resultaten ges en omfattande och systematisk

spridning med goda nyttoeffekter.

Verksamheten bedrivs i bred samverkan med

högskola och andra FoU-aktörer. Därigenom

ges goda effekter även i forskarutbildning och

annan kompetensutveckling. SP tillämpar en

modell för systematisk värdering av kvantitativa

effekter. Denna visar på ett högt utbyte av FoU-

insatser av tillämpad art, inte minst i

kombination med rådgivning. Mot denna

bakgrund bedömer regeringen att de FoU-

tjänster som SP i sin tvärtekniska verksamhet

genomför genom samarbete med andra FoU-

aktörer, internationellt samarbete och deltagande

i EU:s forskningsprogram, genom rådgivning till

företag och myndigheter samt genom

standardiseringsarbete är en effektiv metod för

att nå ut med ny teknik i industriella

tillämpningar.

TNC och TLS uppfyller väl de mål som

angivits för verksamheterna. TNC är, en ideell

förening som tillvaratar terminologi, fackspråk

och relevant språkvård, inte minst i EU-arbetet.

Flera uppdrag genomförs för att tillföra svenska

termer i den databas (Eurodicatom) sin

upprättats av Europeiska kommissionens

översättartjänst. När nuvarande arbete slutförts

beräknas 140 000 svenska termposter ingå.

Genom internationaliseringen och den snabba

teknikutvecklingen har betydelsen för det

svenska språkets utveckling av TNC:s arbete

med svensk terminologi ökat.

TLS är en intresseförening för bibliotekarier

och informatiker i företag, myndigheter och

organisationer. Föreningen har en viktig roll i att

stödja informationstjänsten i företag och

organisationer. En annan viktig och väl utförd

uppgift är att sprida IT-kunnande av god kvalitet

för att underlätta och effektivisera

intressenternas verksamhet.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

70 589

Pris- och löneomräkning

2 837

Överföring från det tidigare

anslaget E3

Exportkreditnämnden

3 574

Förslag 1999

77 000

Regeringen anser att nya uppgifter för

standardiseringen samt ökad forskning avseende

provnings- och mätteknik motiverar en

anslagshöjning. Ökningen finansieras genom en

besparing på 5 250 miljoner kronor på det

tidigare anslaget E3 Exportkreditnämnden. 1 676

miljoner kronor överförs till anslaget B3

SWEDAC: Bidrag till riksmätplatser.

B7 Patent- och registreringsverket:

Finansiering av viss verksamhet

(likvidatorer)

Tabell 4.10

Tusental kronor

1999

Förslag

9 400

2000

Beräknat

9 566

2001

Beräknat

9 744

Anslaget är avsett för fortsatt statlig medverkan

för finansiering av verksamhet vid Patent- och

registreringsverket avseende kostnader i

samband med likvidation av företag.

Regeringens överväganden

Frågor rörande vissa kostnader i samband med

likvidation av företag som för närvarande

handhas av Domstolsverket bör enligt

regeringens mening överföras till Patent- och

registreringsverket. För att finansiera kostnader

för denna verksamhet bör motsvarande medel

överföras från Domstolsverket där motsvarande

neddragning har beräknats för anslaget C 1.

Domstolsväsendet mm. 5 Allmänna

advokatbyråer, driftbidrag under utgiftsområde

4. Regeringen anser vidare att möjligheten till

ersättning inte skall vara begränsad till advokater

på allmänna advokatbyråer utan att dessa

uppdrag också skall kunna ges till advokater på

privata advokatbyråer. Principerna för framtida

stöd och om en fast taxa bör fastställas kommer

att övervägas.

För budgetåret 1999 beräknas anslaget till

9 400 000 kr.

Patent- och registreringsverket kommer under

budgetåret att lägga fram ett förslag till hur

verksamheten skulle kunna avgiftsfinansieras.

Regeringen skall överväga möjligheten att

förenkla likvidationsförfarandet i den här typen

av likvidationsfall så att kostnaderna för

förfarandet kan minskas.

32.6 Övrig statlig verksamhet

Patent- och registreringsverket

Verksamheten vid Patent- och

registreringsverket (PRV) finansieras genom

avgifter. Verksamheten med patent, varumärken

och mönster skall ge ett överskott, som

motsvarar kostnaderna för Patentbesvärsrättens

verksamhet.

PRV är central förvaltningsmyndighet för

frågor om patent, varumärken, mönster,

efternamn och förnamn samt för

registreringsärenden angående aktiebolag, filialer,

handelsbolag, ekonomiska föreningar och

europeiska ekonomiska intressegrupperingar.

PRV för även register över fysiska personers och

dödsbons konkurser samt näringsförbud. Verket

registrerar vidare kommunala vapen, meddelar

utgivningsbevis och antecknar utgivare av

periodisk skrift och är tillståndsmyndighet för

användning av vissa officiella beteckningar m.m.

PRV är internationell myndighet enligt den

internationella konventionen om

patentsamarbete. PRV är också behörig svensk

myndighet för äkthetskontroll av beslut enligt

artikel 81.6 i rådets förordning om

gemenskapsvarumärken. Förutom dessa

uppgifter utför PRV uppdragstjänster inom sitt

verksamhetsområde.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Inom verksamhetsgrenen patent redovisar PRV

att antalet patentansökningar fortsätter att öka.

Detta gäller såväl nationella som internationella

ansökningar. Som följd av den höga

patentaktiviteten över hela världen fortsätter

även patentdokumentationen att öka i allt

snabbare takt. Arbets- och

kostnadsproduktiviteten fortsätter att förbättras.

Skälet till detta är tillgången till IT-stöd.

Verksamhetsmålet enligt regleringsbrevet att

inom tre år meddela beslut i patentärenden

kommer att uppnås inom fem av

patentavdelningens sju enheter vid utgången av

1998. Genomsnittsbehandlingstiden 1997 var ca

3,5 år. Problemet med stor personalomsättning

på ingenjörssidan kvarstår. PRV har under 1998

vidtagit åtgärder av olika slag, däribland

lönepolitiska, som bör kunna resultera i minskad

personalomsättning.

Efterfrågan på registrering av varumärken hos

PRV minskade drastiskt när EG:s

varumärkesbyrå i Alicante öppnade. Efterfrågan

återgick emellertid till nästan samma nivå som

tidigare när det visade sig att varumärkesbyrån

till en början fungerade dåligt. På längre sikt

kommer säkerligen efterfrågan att stabilisera sig

på en lägre nivå än tidigare. Antalet s.k.

Madriddesigneringar, vilka granskas i Sverige,

översteg förväntningarna. Utfallet blev 3 400

mot budgeterade

1 000. Den genomsnittliga behandlingstiden var

vid utgången av 1997, för ett varumärkesärende,

20 månader att jämföra med regleringsbrevets

mål på 10 månader. Arbetsproduktivitet och

kostnadsproduktivitet sjönk tillfälligt i samband

med att avdelningen flyttade till Söderhamn. I

anslutning till utlokaliseringen genomfördes

rationaliseringar och moderniseringar i

verksamheterna. Under mitten av våren 1999

beräknas de i regleringsbrevet angivna

handläggningstiderna återuppnås på varumärkes-

, mönster- och namnområdena. Den nya

organisationen förväntas därefter fortsätta att ge

ytterligare ökad produktivitet.

Inom verksamhetsgrenen bolag slutbehandlas

ca 50% av ärendena inom 2 veckor vilket är

regeringens mål. När två veckor överskrids är

orsaken främst brister i ansökan och nödvändiga

kontakter med sökanden vilket kan dra ut något

på tiden. PRV tänker dock vidta åtgärder för att

förbättra denna siffra.

Införandet av förseningsavgifter för

inlämnandet av årsredovisningar har gjort att

antalet årsredovisningar som inlämnats i tid ökat

från ca 50 till 95%.

Avdelningen har inte direkt några

ärendebalanser med undantag för

kapitalökningsärenden. PRV har inte ansett det

motiverat att anställa personal för den tillfälliga

ökning som tillkom på grund av ändrad

lagstiftning. Bolagsavdelningens IT-projekt

BOLIT fortgår enligt planerna.

Verksamhetsgrenen uppdrag (InterPat

Sweden) har under budgetåret fått en ökad

efterfrågan av tjänster inom ett flertal områden.

PRV:s ekonomiska resultat för år 1997 blev

8,4 miljoner kronor. Verksamhetens

ackumulerade resultat uppgår till 61 miljoner

kronor vilket avses framför allt användas till

verkets IT-projekt.

Tabell 4.11 Budget

Tusental kronor

Offentligrättlislig

verksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt-kostnad)

Uppdragsgivare

staten

Uppdragsgivare

övriga %

Utfall 1997

440 600

440 800

- 200

2

98

Prognos 1998

458 300

593 1001

- 134 800

2

98

Budget 1999

406 100

427 400

- 21 300

2

98

Beräknat 2000

408 300

Beräknat 2001

410 100

* Exkl. statliga bolag och affärsverk

1 Med tyngdpunkt på projektet BOLIT

Tabell 4.12 Budget

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat (intäker)

Uppdragsgivare

staten %

Uppdragsgivare

övriga %

Utfall 1997

84 400

75 800

8 600

2

98

Prognos 1998

88 500

85 600

2 900

2

98

Budget 1999

91 600

87 500

4 100

2

98

Beräknat 2000

93 400

Beräknat 2001

94 500

* Exkl. statliga bolag och affärsverk

Slutsatser

PRV tillhandahåller produkter och tjänster som

är av stor betydelse för näringslivet. Många av

verkets tjänster efterfrågas allt mer.

Informationen i verkets register nyttjas av både

den offentliga och privata sektorn. Vidare har

PRV ett djupt samarbete med olika

internationella organisationer och säkerställer

därmed ett svenskt inflytande på den

internationella utvecklingen.

Patentverksamheten har haft problem i flera år

och PRV hänvisar till svårigheter att rekrytera

och behålla patentingenjörer.

Patentverksamhetens kompetensförsörjning,

tillsammans med IT-utvecklingen, var de högst

prioriterade frågorna innevarande budgetår.

Dessa frågor kommer även att prioriteras

fortsättningsvis

33 Konkurrensfrågor

33.1 Omfattning

Inom verksamhetsområdet ryms det

konkurrensfrämjande arbete som utförs av

Konkurrensverket innefattande lagtillämpning,

förslag för att undanröja hinder för effektiv

konkurrens i privat och offentlig sektor,

kunskapsspridning samt främjande av forskning

på konkurrensområdet. Samverkan sker med

länsstyrelserna som har till uppgift att främja

konkurrensen inom sina län.

Därutöver omfattar verksamhetsområdet de

insatser som görs av Revisorsnämnden avseende

godkännande, auktorisation och tillsyn av

revisorer m.m.

33.2 Utgiftsutveckling

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

19981

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

68,1

65,6

71,5

68,5

69,7

70,8

1Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Konkurrensverket har under 1997 prioriterat

avarbetning av gamla målbalanser som uppkom i

anslutning till konkurrenslagens ikraftträdande

1993. Detta arbete har också slutförts i enlighet

med det prioriterade verksamhetsmålet för

lagtillämpningsuppgiften.

Även Revisorsnämnden har nått uppsatta mål

för avarbetning av äldre ärenden. Nämnden har

vidare under året ägnat mycket arbete åt

regelutveckling bl.a. genom att ta fram

verksamhetsföreskrifter.

Såväl Konkurrensverket som

Revisorsnämnden har bedrivit sina verksamheter

inom de ekonomiska ramar som angivits.

Förändringar

Vissa ändringar i konkurrenslagen har trätt i

kraft den 1 juli 1997 vad gäller företagsförvärv

och den 1 juli 1998 i fråga om åtgärder för att

göra hanteringen av ärenden mer enkel och

effektiv. Förändringarna avses i viss mån kunna

minska resurskraven vid viss

ärendehandläggning. Förändringarnas inverkan

på verksamheten i stort bedöms dock inte vara

betydande. Konkurrensverket har under år 1997

påbörjat en IT-satsning som innebär att ett nytt

ärendehanteringssystem introduceras. Systemet

kommer att kunna utnyttjas som ett verktyg för

uppföljning av verksamheten och för att

underlätta ärendehandläggningen. Genom

uppkoppling mot Internet ökar

åtkomstmöjligheten för allmänheten till verkets

diarium, beslut och övrig produktion.

Mål

Något gemensamt mål för Konkurrensverkets,

länsstyrelsernas respektive Revisorsnämndens

insatser utformades inte för budgetåret 1997.

Någon sammanhållen och entydig

effektbedömning av de olika prestationer som

myndigheterna gjort är bl.a. av detta skäl inte

möjlig. En samlad redogörelse av de viktigare

insatserna lämnas dock nedan tillsammans med

regeringens bedömningar av resultaten av de

olika verksamheterna.

Med hänsyn till verksamheternas olikartade

karaktär bedömer regeringen att det även i

fortsättningen är lämpligt att ha skilda mål för

Konkurrensverkets respektive Revisorsnämnden

insatser.

Prioriteringar

En höjning av anslaget för främjande av

konkurrensforskning behövs för att möjliggöra

fortsatta insatser i enlighet med hittillsvarande

verksamhetsformer.

33.3 Resultatbedömning

33.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

Konkurrensverket har till uppgift att verka för en

effektiv konkurrens i privat och offentlig sektor

till nytta för konsumenterna. Det viktigaste

instrumentet som står till verkets förfogande i

denna uppgift utgörs av konkurrenslagstift-

ningen. Störst betydelse har tillämpningen av

1993 års konkurrenslag, vilken på motsvarande

sätt som EG:s konkurrensregler bygger på en

förbudsprincip. Under perioden 1994 - 1997 har

verket arbetat med drygt 4 000 ärenden

relaterade till konkurrenslagen. Till följd av en

stor mängd ansökningsärenden har det varit

nödvändigt att koncentrera insatserna på detta

mer reaktiva lagtillämpningsarbete. Inte minst

den s.k. ärendebulk med närmare 900

ansökningsärenden som uppstod i samband med

lagens ikraftträdande har dragit betydande

resurser. Utrymmet för ett offensivt

konkurrensfrämjande arbete med egna initiativ

inom områden där det finns indikationer på

bristande konkurrens och för aktiv uppföljning

av tidigare fattade beslut har således varit mycket

begränsat. Den utvärdering av de första årens

tillämpning av lagen som gjorts av

Konkurrenslagsutredningen i dess betänkande

Konkurrenslagen 1993 - 1996 (SOU 1997:20)

indikerar att verkningarna av den nuvarande

lagen i huvudsak varit positiva. Effekten när det

gäller prisutveckling och konkurrenstryck etc. på

marknaden i stort eller inom olika branscher är

emellertid mycket svår att precisera.

Revisorsnämnden, som inrättades 1995, har

under budgetåret 1997 slutfört vissa nödvändiga

uppbyggnadsåtgärder. Under året har nämnden

avarbetat huvuddelen av de ärenden som

överfördes till myndigheten när verksamheten

övertogs från Kommerskollegium. I och med att

de gamla ärendena försvinner behöver nämnden

inte längre tillämpa den tidigare gällande

lagstiftningen parallellt med 1995 års revisorslag

och revisorsförordning. Vad det gäller de

egeninitierade ärendena har Revisorsnämnden

framförallt satsat resurser på den systematiskt

uppsökande tillsynen. Satsningen pågår även

under 1998 och avses fortsätta under 1999.

Revisorsnämnden förutser, som en naturlig följd

av konjunkturförändringar, en minskning av

kåren kvalificerade revisorer under den närmaste

perioden. För nämndens del kommer detta att

innebära minskade intäkter i form av

ansöknings- och årsavgifter.

33.3.2 De viktigaste statliga insatserna

inom området

Tillämpningen av konkurrenslagstiftningen har

under verksamhetsåret svarat för ca 80 % av

nedlagda resurser. Utöver lagtillämpningsarbetet

har Konkurrensverket lagt ned resurser med

anknytning till frågor om regeländringar samt

offentlig sektor och för att öka kunskapen om

konkurrensreglerna. Dessutom har beviljats stöd

till ett antal forskningsprojekt inom konkurrens-

området. Länsstyrelserna har lagt ned resurser i

konkurrensfrämjande syfte, utanför området för

lagtillämpning.

 Revisorsnämnden har under året lagt stora

resurser på regelutvecklingsarbete, bl.a. genom

att ta fram verksamhetsföreskrifter och utarbetat

former och riktlinjer för revisorsexamina.

33.3.3 Effekter av de statliga insatserna

Konkurrenspolitiken är ett av flera medel för att

främja en väl fungerande marknadsekonomi. En

rad olika omvärldsfaktorer påverkar de

ekonomiska aktörerna på marknaderna på ett

sätt som gör det svårt att isolerat klarlägga hur

just konkurrenslagstillämpning och annan

konkurrenspolitik påverkar struktur eller

marknadsförhållanden i ekonomin. Detta har

bl.a. konstaterats i Konkurrenslagsutredningens

betänkande över de första årens tillämpning av

konkurrenslagen.

En operationell bedömning av effekten av de

statliga insatserna på konkurrensområdet bör för

Konkurrensverkets del ha sin utgångspunkt i att

myndigheten genom tillämpningen av

lagstiftningen, men också genom sina övriga

insatser, kan ge företag och andra aktörer

vägledning för sitt agerande på marknaden så att

överträdelser av konkurrensreglerna kan

undvikas. Om den årliga resultatredovisningen

styrker att verket på ett effektivt sätt ger

vägledning i konkurrensrelaterade frågor kan

detta, tillsammans med ett ändamålsenligt

utnyttjande av tvångsåtgärder vid

undersökningar och av sanktioner, tas till intäkt

för att myndigheten bedriver sin verksamhet i

enlighet med målet att verka för en effektiv

konkurrens i privat och offentlig sektor till nytta

för konsumenterna.

Med utgångspunkt från de verksamhetsmål

som satts upp för budgetåret 1997 bedömer

regeringen att verket fullgjort uppgiften att ge

företag och andra aktörer värdefull vägledning

för agerandet på marknaden. Tillämpningen av

konkurrenslagen har inneburit att

konkurrensbegränsande avtal och beteenden har

kunnat motverkas och undanröjas inom olika

sektorer i ekonomin. Det har skett genom att

verket i ett antal fall utnyttjat de

sanktionsmöjligheter som konkurrenslagen

medger, men också genom att företag i samband

med verkets handläggning valt att ändra sina

avtal så att konkurrensbegränsningar försvunnit

eller så att de positiva effekterna av samverkan

kommit att överväga. Av vikt är också att det

prioriterade målet om en helt avarbetad s.k.

ärendebulk har nåtts. De ärenden om icke-

ingripandebesked eller undantag som kom in i

samband med konkurrenslagens ikraftträdande

har därmed kunnat avslutas. Detta ger

förutsättningar för ett mer aktivt myndig-

hetsarbete i form av egna initiativ och för upp-

följande verksamhet.

Resultatet av länsstyrelsernas

konkurrensfrämjande arbete ger en splittrad bild

med såväl positiva som negativa inslag. Det

senare tar sig uttryck bl.a. i att ett stort antal

länsstyrelser under året har prioriterat ned

området ytterligare i förhållande till tidigare år.

Resursbrist synes vara den övervägande orsaken.

Revisorsnämndens verksamhet har bidragit till

att tillgodose samhällets behov av kvalificerade

och oberoende revisorer samt att den

revisionsverksamhet som bedrivs är av hög

kvalitet och uppfyller höga etiska krav.

33.3.4 Slutsatser

De konkreta mål regeringen lagt fast för

respektive verksamhet har uppfyllts av berörda

myndigheter. Tillsammans med de övriga

insatser som gjorts under budgetåret blir

regeringens helhetsbedömning att arbetet på ett

tillfredsställande sätt förbättrat förutsättningarna

för en väl fungerande konkurrens och för en

effektiv tillsyn av revisorsverksamheten.

33.4 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte framfört några

invändningar i revisionsberättelserna för

Konkurrensverket eller Revisorsnämnden.

33.5 Anslag

C1 Konkurrensverket

Tabell 5.1

Tusental kronor

1997

Utfall

68 113

Anslags-

sparande

11 516

1998

Anslag

62 106

Utgifts-

prognos

71 035

1999

Förslag

62 465

2000

Beräknat

63 606

1

2001

Beräknat

64 537

2

1 Motsvarar 62 465 tkr i 1999 års prisnivå.

2 Motsvarar 62 465 tkr i 1999 års prisnivå.

Konkurrensverket är central

förvaltningsmyndighet för konkurrensfrågor och

har 119 anställda.

Anslagssparandet har ackumulerats under en

följd av år. Det beräknas vara helt förbrukat vid

utgången av budgetåret 1999, bl.a. till följd av

ovan nämnda IT-satsning som kommer att

slutföras under innevarande budgetår.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

De redovisningskrav som ställts upp för

Konkurrensverket fokuserar på prestationsnära

effekter som kan iakttas på marknaden i form av

undanröjda konkurrensbegränsningar.

Dessutom har de återkommande

intressentundersökningarna som verket låtit göra

fått spela en viktig roll för att följa upp arbetet

och ge indikationer på förbättringar som måste

vidtas i fråga om bl.a. effektiviteten i

handläggningen av ärenden, servicenivån och

resultaten av verkets informationsinsatser.

En viss nedgång har noterats i

intressentmätningarna vad gäller service från

Konkurrensverket. Enligt Konkurrensverket kan

detta vara en följd av det särskilt pressade

arbetsläget under 1997. Åtgärder skall vidtas för

att bryta denna tendens.

Som en följd av den avarbetade s.k.

ärendebulken är det centralt att det ökade

handlingsutrymmet utnyttjas för egna nya

initiativ och uppföljning av tidigare fattade beslut

vad gäller misstänkta överträdelser av

konkurrensreglerna. Det finns därför inte skäl

att påtagligt ändra den resursmässigt höga

prioritet (80 %) som hitintills legat på den

verksamhetsgren som gäller

konkurrenslagstillämpningen. En diskussion och

eventuell förändring vad gäller balansen mellan

de olika verksamhetsgrenarna bör ske först sedan

Konkurrensverket hunnit vinna viss erfarenhet

från övergången från mer reaktiv verksamhet

utifrån ansökningar till en mer egeninitierad och

aktiv konkurrensövervakning.

När det gäller förslag till regeländringar och

andra åtgärder för att undanröja hinder mot en

effektiv konkurrens i privat och offentlig sektor

har verket lagt ned ca 9 % av sin resursinsats på

detta arbete. Verket har tagit fram rapporter och

yttranden i en rad sammanhang och har

behandlat ett antal klagomål, främst från

småföretag. Vad gäller

konkurrenssnedvridningar mellan offentlig och

privat sektor som inte hanteras av

Konkurrensverket enligt konkurrenslagen bör

arbetet i Rådet för konkurrens på lika villkor

mellan offentlig och privat sektor (dir. 1997:145)

komma att leda till en starkare samsyn mellan

offentlig och privat sektor om spelregler på

området. Rådet skall fortlöpande samråda bl.a.

med Konkurrensverket.

Konkurrensverket har lagt ned ca 10 % av sina

resurser på att öka kunskapen om

konkurrensreglerna bland verkets viktigaste

intressenter. Här indikeras i den senast gjorda

intressentmätningen en viss minskning jämfört

med tidigare resultat. Andelen intressenter som

har en medelgod till hög kunskap om lagen ligger

alltjämt på nivån 60 75 %. Den indikerade

negativa utvecklingen gäller inte för sådana

viktiga intressentgrupper som affärsjurister och

branschorganisationer. En analys har emellertid

inletts vid verket för att öka effektiviteten i

insatserna på informationsområdet.

Några större omvärldsförändringar för

verksamheten kan inte påräknas. Genom en lag-

ändring som trätt i kraft den 1 juli 1998 har vissa

förändringar skett i konkurrenslagen. De syftar

huvudsakligen till att underlätta för företagen att

få en snabbare och effektivare prövning. Dessa

regeländringar förutses inte föranleda några

betydande ändringar i förutsättningarna för

Konkurrensverkets lagtillämpning. Det finns

dock skäl att följa hur verket anpassar sin

verksamhet för att klara de nya kraven.

Slutsatser

Regeringen anser att inriktningen av

Konkurrensverkets verksamhet skall behållas

oförändrad för år 1999.

Anslagsnivån har kompenserats för inflation

genom pris- och löneomräkning. 700 000 kr har

omfördelats till anslaget C2

Konkurrensforskning.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av att en korrigering

har gjorts av den justering som genomfördes av

anslagen för år 1998 med anledning av att sättet

att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4)

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

62 106

Pris- och löneomräkning

1 225

Justering av premier

58

Överföring till anslaget

C2 Konkurrensforskning

- 700

Lokalkostnadsjustering

- 224

Förslag 1999

62 465

C2 Konkurrensforskning

Tabell 5.2

Tusental kronor

1997

Utfall

- 18

1

Anslags-

sparande

1 754

1998

Anslag

3 473

Utgifts-

prognos

463

1999

Förslag

6 011

2000

Beräknat

6 117

2001

Beräknat

6 230

1 Ränteintäkt till följd av utnyttjande endast av äldreanslag för faktiska

utbetalningar.

Konkurrensverket disponerar medlen under

anslaget för att främja och stödja forskning inom

konkurrensområdet. Verksamheten syftar till att

ge kunskap om olika marknaders funktionssätt,

effekter av konkurrensbegränsningar samt

verkningarna av olika konkurrenspolitiska

medel. Verksamhetsmålet för stödet till

forskningen är formulerat så att prioritet skall

ges sådana forskningsprojekt som är av betydelse

för myndighetens verksamhet. Verkets

forskningsfrämjande arbete sker främst genom

det stöd som lämnas till forskningsprojekt inom

universitet och högskolor. Discipliner som

främst berörs är juridik, företagsekonomi och

nationalekonomi. Därutöver används en mindre

del av medlen bl.a. för seminarier och

konferenser.

De ovan redovisade beloppen avseende utfall

respektive anslagssparande 1997 samt

utgiftsprognos 1998 avser endast resultatet med

hänsyn till faktiskt utbetalade medel. Här ingår

således inte sådana belopp som bundits upp i

samband med stöd till fleråriga projekt där

avrapportering och utbetalning sker i ett senare

skede. Inberäknat de beslut om stöd till projekt

som fattats vid den senaste beslutsomgången i

maj 1998 och tidigare beslutstillfällen, kvarstår

inför budgetåret 1999 uppskattningsvis endast

cirka 700 000 kronor i form av ej öronmärkta

medel.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Från starten budgetåret 1993/94 till och med

våren 1998 har totalt 45 forskningsprojekt

erhållit stöd. Verksamheten har bedrivits med

stöd av det till Konkurrensverket knutna Rådet

för konkurrensfrågor.

Användningen av forskningsmedlen har

redovisats till regeringen i särskild ordning.

Härtill har verket lämnat uppdrag för en

oberoende utvärdering av de första årens arbete

med att stödja konkurrensforskningen. I

utvärderingen sägs att det ännu är för tidigt att

söka utvärdera effekter på marknaden men det

konstateras att de problemområden som tas upp

i beviljade projekt har en mycket hög grad av

relevans för verkets vardagliga uppgifter. Det

konstateras vidare att medlen utnyttjats för att

stödja tillämpad forskning i en högre

utsträckning än vad som kunnat förväntas om

medlen funnits tillgängliga via andra organ.

Medlen bedöms ha gjort särskilt stor nytta för

den juridiska konkurrensforskningen.

Utvärderingen visar att insatserna varit

värdefulla. Några alternativa sätt att

fortsättningsvis utnyttja medlen skisseras i

utvärderingen. Dessa tar sikte på formen för och

inriktningen av stödet och avses bidra till en

ökad renodling i förhållande till de syften som

verksamheten har.

Konkurrensforskningen och utvärderingen

har också berörts av Riksdagens revisorer i en

förstudie (1997/98:8). Här omnämns bl.a. den

parlamentariska översyn som pågår av svensk

forskningspolitik och där frågan om forskning i

myndighetsregi berörs.

Slutsatser

Sedan den forskningsfrämjande verksamheten

startades har ett ökat intresse för

forskningsområdet iakttagits. Härmed ökar den

teoretiska kunskapsbasen vilket i sin tur leder till

fler empiriskt inriktade forskningsprojekt.

Verksamheten har betydelse för

Konkurrensverkets arbete på såväl kort som lång

sikt bl.a. i arbetet med egen

kompetensutveckling och genom att

kontaktytor bildas till den akademiska världen.

Forskningsresultaten är även värdefulla för

konkurrensinriktade frågor i regeringens och

andra aktörers arbete.

Mot bakgrund av lämnade redovisningar och

resultatet av den nämnda utvärderingen bedömer

regeringen att en viss förstärkning av anslaget är

befogad. Det är av betydelse för att även

fortsättningsvis kunna bedriva ett fortlöpande

och kvalitativt arbete inom området. Regeringen

har dock inte funnit vägande skäl att ändra på

utformningen och inriktningen av stödet.

Regeringens beräkning av anslaget innebär en

ökning med 4,2 miljoner kronor jämfört med

1998. Ökningen finansieras genom besparingar

inom utgiftsområdet på anslagen C1

Konkurrensverket, A8 Avgifter till vissa

internationella organisationer och D1 Teknisk

forskning och utveckling. Anslagsnivån har

kompenserats för inflation genom pris- och

löneomräkning.

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

3 473

Engångsvis

anslagshöjning 1998

- 1 700

Pris- och löneomräkning

38

Överföring från anslag inom

UO 24

4 200

Förslag 1999

6 011

33.6 Övrig statlig verksamhet

Revisorsnämnden

Revisorsnämnden har till uppgift att handlägga

frågor om godkännande, auktorisation och

tillsyn av revisorer samt registrering av

revisionsbolag. Hos nämnden finns 16 anställda.

Verksamheten skall leda till att samhällets

behov av kvalificerade och oberoende externa

revisorer och revisionsbolag tillgodoses samt att

den revisionsverksamhet som dessa bedriver är

av hög kvalité och uppfyller höga etiska krav.

Målet är att genom revisorstillsynen och den

övriga verksamhet som nämnden bedriver

upprätthålla förtroendet för revisorernas

verksamhet och för auktorisationssystemet. Det

är därför en viktig del av verksamheten att

Revisorsnämnden uppmärksammar och ur

systemet utesluter revisorer som systematiskt

arbetar grovt felaktigt eller på annat sätt utför

bristfälligt arbete eller av andra skäl är direkt

olämpliga att utöva yrket.

Vid fullgörandet av tillsynsuppgiften skall

nämnden lägga vikt vid egna initiativ, varvid

särskild uppmärksamhet skall ägnas åt den

systematiska uppsökande tillsynen.

Revisorsnämnden skall också följa den

internationella utvecklingen av god revisorssed.

Resultatinformation

De verksamhetsmål som ställts upp i

regleringsbrevet för 1997 har uppfyllts.

Revisorsnämnden har under 1997 skaffat en

översiktlig bild av den svenska revisorskårens

arbete och hur man i branschen arbetar med

kvalitetsfrågor. Betydande resurser har avsatts

för den systematiskt uppsökande

tillsynsverksamheten för 1998 och satsningen

skall fortsätta också under 1999. Detta

förutsätter dock att de problem nämnden har

haft sedan starten att i erforderlig utsträckning

rekrytera kvalificerad personal med

revisorskompetens kan lösas och att dessa

personalresurser på ett adekvat sätt kan

kompletteras med externa konsultinsatser.

När det gäller det internationella arbetet följs

främst EU-kommissionens arbete med

revisorsfrågorna. En kommitté för

revisionsfrågor har under våren 1998 inrättats av

kommissionen. Kommittén skall arbeta mot

tydliga mål för en ökad harmonisering av regler

inom revisionsområdet.

Revisorsnämndens verksamhet är

avgiftsfinansierad. Nämnden beräknar att

väsentliga underskott kommer att uppstå inom

examinationsverksamheten under de fyra år som

ännu 1999 återstår innan avlagd revisorsexamen

blir ett obligatoriskt krav för att uppnå

behörighet som godkänd eller auktoriserad

revisor. Nämnden kommer under flera år att ha

höga utgifter för konstruktion av proven men

begränsade inkomster från examinationsavgifter.

Dessutom väntas revisorskåren minska under de

kommande åren. Nämndens intäkter av

ansöknings- och årsavgifter beräknas minska i

motsvarande grad. Revisorsnämnden förutser

därför att det ackumulerade överskottet av den

samlade verksamheten enligt årsredovisningen

för 1997 (2,5 miljoner kronor) kommer att

behöva tas i anspråk för att uppnå av regeringen

uppställda mål för myndighetens olika

verksamhetsområden.

Tabell 5.3 Budget för avgiftsfinansierad verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1997

11 369

10 773

596

Prognos 1998

11 200

10 950

250

Budget 1999

11 250

12 100

- 850

Slutsatser

Regeringen bedömer att inriktningen av den

verksamhet som bedrivs vid Revisorsnämnden

skall behållas oförändrad för år 1999.

Länsstyrelsernas konkurrensbefrämjande

arbete

Länsstyrelserna skall enligt

konkurrensförordningen (1993:173) främja

konkurrensen. De skall bl.a. informera om

konkurrensfrågor, uppmärksamma

Konkurrensverket på förhållanden som tyder på

överträdelser av konkurrensbestämmelserna,

uppmärksamma regleringar som hindrar en

effektiv konkurrens samt lämna förslag till och,

efter samråd med Konkurrensverket, redovisa

förslag till avregleringar och andra åtgärder för

att undanröja konkurrenshinder i offentlig

sektor.

Resultatbedömning

Samtliga länsstyrelser har ägnat sig åt

konkurrensfrågor i någon utsträckning.

Omfattningen varierar dock kraftigt.

De uppdrag som Konkurrensverket lagt ut på

länsstyrelserna har regelmässigt prioriterats.

Ett mindre antal länsstyrelser har tagit egna

initiativ på konkurrensområdet. Relativt vanligt

förekommande är insatser som är relaterade till

ekonomisk brottslighet med

konkurrenssnedvridande effekter t.ex. inom

restaurangnäring eller transportverksamhet.

Även upphandlingsrelaterade frågor

förekommer.

En övergripande sammanfattande

resultatbedömning av länsstyrelsernas

verksamhet inom konkurrensområdet blir att

målen i alltför många fall inte uppnåtts. Samtidigt

kan det dock noteras att konkurrensfrågorna fått

större genomslag i flera län, bl.a. har egna

initiativ redovisats. Ett fördjupat samarbete har

inletts mellan länsstyrelserna och

Konkurrensverket vad gäller

verksamhetsplanering inom området.

Slutsatser

Med hänsyn till det utvecklingsarbete som pågår

mellan Konkurrensverket och länsstyrelserna

bedömer regeringen att särskilda åtgärder för att

måluppfyllelse skall nås inte behöver vidtas för

1999. Utvecklingen av det nya samarbetet får

sannolikt avgörande betydelse för framtida

styrning av länsstyrelsernas

konkurrensfrämjande uppgifter

34 Teknisk forskning och utveckling

34.1 Omfattning

Verksamheten inom området bedrivs av

myndigheterna Närings- och

teknikutvecklingsverket (NUTEK) och

Rymdstyrelsen vilka initierar och finansierar

forsknings- och utvecklingsprojekt samt

tillhandahåller tjänster och resurser som bidrar

till näringslivets förnyelse och tillväxt. Inom

verksamhetsområdet anvisas också medel

avseende bidrag till Stiftelsen Sveriges teknisk-

vetenskapliga attachéverksamhet (STATT) och

Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA).

34.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgiftspro

gnos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

1 285,3

1 246,6

1 314,2

1 268,5

1 283,4

1 303,6

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Ett nytt samverkansprogram,

Verkstadsindustrins Användning av Material i

sina Produkter (VAMP) har startats.

Tekniköverföringen till små och medelstora

företag ökar kraftigt.

Ett ökande antal små och kunskapsintensiva

företag deltar i de kompetenscentrum som

initierats av NUTEK.

Förändringar

NUTEK har fått en delvis ny roll inom det

förändrade svenska systemet för finansiering av

forskning och utveckling. NUTEK:s orientering

mot fler samverkansprogram näringsliv-institut-

högskola förstärks.

Mål

Målet för verksamhetsområdet är ökad kunskap

och kompetens i näringslivet för att därigenom

stimulera tillväxt och förnyelse.

Prioriteringar

Samverkan mellan universitet/högskolor/forsk-

ningsinstitut och näringsliv samt mellan företag

stärks i syfte att öka näringslivets kompetens och

konkurrenskraft.

_________________________________________

34.3 Resultatbedömning

Medlen för att nå målet för verksamhetsområdet

är i huvudsak följande:

- forskning vid svenska universitet och

högskolor,

- forskning och utveckling vid svenska

industriforskningsinstitut,

- utveckling i företag i Sverige,

- överföring av kunskap och kompetens mellan

högskolor, institut och företag genom skilda

samverkansprojekt,

- internationellt samarbete mellan högskolor,

institut och företag,

- samarbete mellan företag,

- utveckling och planering av insatser inom

området teknisk forskning och utveckling

som stärker det nationella

innovationssystemet.

Dessa åtgärder och verksamheter utvecklas

fortlöpande. Utvärderingar visar på goda

uppnådda resultat, även i internationell

jämförelse.

34.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

De FoU-intensiva företagens behov av nära

kontakt med universitetens forskning ökar.

Även företag som inte är FoU-intensiva behöver

i allt större utsträckning, inom sina

verksamhetsområden, få tillgång till avancerad

kunskap och kompetens som finns utanför

företagen, något som ger både institut och

högskola en förändrad roll.

Näringslivets internationella beroende är stort

och växande. Kraven på den svenska FoU-

miljöns konkurrenskraft ökar i motsvarande

grad. Utvecklingen inom rymdområdet är ett

exempel på både dynamiken i utvecklingen och

det internationella beroendet. STATT och IVA

utvecklar sina arbetsmetoder för att bidra till

ökade insikter om effekterna av dessa snabba

förändringar.

34.3.2 De viktigaste statliga insatserna

NUTEK:s FoU-stöd till universitet/högskolor

och industriforskningsinstitut utformas på ett

sådant sätt att forskningen knyts närmare

forsknings- och utvecklingsverksamheten inom

näringslivet.

Särskilda insatser görs för att de små och

medelstora företagen skall få del av

kunskapsförsörjningen via framför allt

industriforskningsinstituten och de mindre och

medelstora högskolorna.

NUTEK deltar i planering och genomförande

av EU:s ramprogram för forskning och teknisk

utveckling och arbetar för en bred förankring i

svenskt näringsliv och forskarsamhälle. Särskilda

insatser görs för att uppnå ett gott deltagande

från svenska företag.

Internationella FoU-kontakter skapas genom

EU:s ramprogram, men också i internationella

samarbeten som EUREKA, COST och ESA.

Statens deltagande i det internationella arbetet

inom OECD blir allt viktigare i den

globaliserade ekonomin.

34.3.3 Effekter av de statliga insatserna

De statliga insatserna syftar till att stärka FoU-

miljön och att utveckla det svenska nationella

innovationssystemet.

Insatsernas resultat för företagens utveckling

är både direkta, t.ex. i samband med

tekniköverföringsprojekt, och indirekta och mer

långsiktiga som vid insatser för utveckling av ny

kunskap och kompetens. Det utvecklingsarbete

som satts igång med kompetenscentrum är ett

exempel på insatser på medellång och lång sikt

där inte minst samverkan mellan företagen är

viktig.

Insatser i form av FoU-program på nya

områden vid universitet och högskola har

medverkat till att de svenska företagen fått

tillgång till kunskap och utbildade människor i

tidiga skeden av företagens egen utveckling inom

sina respektive områden. Insatser för

spetsforskning inom industriella nyckelområden

och insatser för att stärka forskningen inom

generiska teknologier har direkta effekter på det

svenska innovationssystemet genom att stärka

tillgången till kunskap och kompetens men även

genom forskningsnära nyföretagande.

Antalet företag som deltar i olika FoU-

samverkansprojekt, t.ex. kompetenscentrum,

ökar. Det är ett uttryck för att dessa är ett viktigt

inslag i FoU-miljön. Även mindre och

teknikintensiva företag har ökat sitt deltagande i

dessa centrum. Den stora grupp av svenska

företag som har begränsade utvecklingsresurser

och kompetens inom sina verksamhetsområden

och därmed är mycket utsatta, får hjälp inom

ramen för program för teknikspridning.

Företagens deltagande ökar också i de

forskningsprogram inom EU-samarbetet som

NUTEK svarar för. Insatser i form av bland

annat förstudiemedel har bidragit till detta.

Framför allt har mindre företags engagemang

ökat i både EU-programmen och i

industriforskningsinstitutens verksamhet.

34.3.4 Regeringens slutsatser

Resultat av FoU-verksamhet syns främst på lång

sikt. Det innebär att styrande mål måste ha en

viss varaktighet. Målen för verksamheten för

perioden 1997 1999 lades fast i den

forskningspolitiska propositionen hösten 1996.

NUTEK skall utgöra en central

planeringsresurs för staten inom

näringslivsinriktad FoU. En förändring av

tyngdpunkt har skett genom att NUTEK:s roll

för kompetensutveckling i och teknikspridning

till mindre och medelstora företag har stärkts.

Neddragningar har skett på NUTEK-

finansierade FoU-program vid högskolorna med

hänsyn till förändringarna i

finansieringssystemet.

I Rymdstyrelsens verksamhet läggs ökad vikt

vid samhällsrelevans när det gäller val av pro-

gramområden. Detta gäller i hög grad inom

jordobservationsområdet.

STATT ökar sina insatser för teknikutveckling

och kompetenshöjning hos små och medelstora

företag.

Verksamheterna bör under kommande år

bedrivas på en i huvudsak oförändrad

ekonomisknivå.

34.4 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte haft några

invändningar i revisionsberättelserna för år 1997

avseende myndigheterna inom

verksamhetsområdet.

34.5 Anslag

D1 Teknisk forskning och utveckling

Tabell 6.1

Tusental kronor

1997

Utfall

681 440

Anslags-

sparande

1 078 009

1998

Anslag

672 953

Utgifts-

prognos

735 000

1999

Förslag

689 200

2000

Beräknat

696 546

2001

Beräknat

710 046

Utfallet 1997 understiger budgeterat belopp på

grund av att NUTEK i praktiken inte fattat

några formella beslut om projektstöd under

perioden mars november. Detta har

sammanhängt med osäkerhet om vilken

finansiering som skulle komma att övertas av de

forskningsfinansierande stiftelserna.

Anslagssparandet beräknas successivt reduceras

med början 1999.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Regeringen har ställt upp följande

kompletterande mål för verksamheten

- att stärka näringslivets kompetensutveckling,

konkurrenskraft och tillväxt på det

internationella, nationella och regionala

planet,

- att bidra till att stimulera näringslivets

teknikutveckling och skapa gynnsamma

förutsättningar för företagen genom en, i

internationell jämförelse, konkurrenskraftig

FoU- miljö i landet,

- att bidra till ökad långsiktig

näringslivsrelevans i svensk forskning,

- att bidra till svenska forskares och företags

deltagande i internationellt samarbete,

- att bidra till att fler små och medelstora

företag deltar i FoU-samarbeten.

I princip har alla program en väsentlig

näringslivslivsanknytning vilket ger en effektiv

dubbelriktad kunskapsöverföring mellan

forskning och företag.

Nya program (t.ex. VAMP) har fångat upp

företag som tidigare inte haft några kontakter

med institut och högskolor. Den provperiod

som genomförts har vid utvärdering visat sig

mycket framgångsrik.

Internationella utvärderingar har visat att

kompetensen för att utveckla

samverkansprogram är hög inom NUTEK och

att förankringen i näringslivet är bred.

Insatser görs för att öka deltagandet av

svenska företag, inklusive små- och medelstora, i

EU:s forsknings- och utvecklingsprogram.

Företagen får därigenom tillgång till

forskningsresultat som utnyttjas för att utveckla

den egna verksamheten. Deltagandet ger

företagen ökad FoU-kompetens, förbättrad

teknisk position gentemot konkurrenter samt

leder till interna följdprojekt och utveckling av

nya produkter, tjänster, nyrekrytering, nya

kunder och leverantörer. NUTEK kan inför det

femte ramprogrammet ytterligare stärka sina

industriella kontaktnät.

Viktiga generiska områden där insatser görs är

bl.a. informationsteknik, bioteknik och mate-

rialteknik. Andra områden för insatser är pro-

cessteknik, miljöteknik, verkstadsteknik,

transportteknik och medicinsk teknik.

Ytterligare insatsområden är Komplexa tekniska

system, Mindre företags kompetens och

teknikförsörjning, Tjänsteproduktion och IT-

användning samt Människa-teknik-organisation

(MTO). Inom anslaget ryms medel för

kompetenscentrum,

industriforskningsinstitutens kollektiva

forskningsprogram samt särskilda program för

fordonsteknik, flygteknik, verkstadsteknik,

träråvarubaserad industri och livsmedelsteknik.

Programmet träråvarubaserad industri går nu in

på sitt tredje och sista år. Anslagets storlek är 10

miljoner kronor årligen. Det fordonstekniska

programmet går in på sitt tredje år i en femårig

förlängning. Anslagets storlek är 30 miljoner

kronor årligen. Medel anvisas också för

deltagande i ett skogstekniskt

forskningsprogram, det europeiska

forskningssamarbetet EUREKA och för

åtgärder som syftar till att stimulera svenskt

deltagande i EU:s ramprogram för forskning och

utveckling. Dessutom anvisas medel för att

främja s.k. industriretur från sådan forskning

som bedrivs vid stora utländska

forskningsanläggningar där Sverige är

medfinansiär t.ex. CERN m.fl.

De stora FoU-programmen inom

mikroelektronik och materialteknikkonsortierna

har övertagits av Stiftelsen för strategisk

forskning och den långsiktiga

kompetensutvecklingen vid ett flertal av

industriforskningsinstituten har t.o.m. utgången

av år 1999 övertagits av Stiftelsen för Kunskaps-

och kompetensutveckling.

NUTEK har gjort stora FoU-satsningar på

det informationstekniska området (IT-området).

Den snabba utvecklingen på IT-området har lett

till att målet för insatserna omformulerats. I

propositionen om forskning och samhälle (prop.

1996/97:5, bet. 1996/97:UbU43, rskr.

1996/97:99) angav regeringen nya riktlinjer för

NUTEK:s FoU-satsningar på IT-området, bl.a.

att NUTEK i högre grad än tidigare skall främja

användningen av IT såväl inom privat som inom

offentlig verksamhet. Vidare fick NUTEK i

uppdrag att inkomma med en ny

programstruktur för FoU på IT-området vilken

avlämnades i september 1998. Denna

programstruktur tar hänsyn till att ett flertal

FoU-finansiärer i dag är aktiva inom IT-

området. NUTEK har med hänsyn tagen till

dessas insatser föreslagit en inriktning där

NUTEK:s insatser i allt väsentligt syftar till att

koppla användningsaspekter och kun-

skapsuppbyggnad mot utvecklings-, metod-,

konstruktions- och produktionsaspekter.

Riksdagen antog år 1996 en övergripande

nationell IT-strategi (prop. 1995/96:125, bet.

1995/96:TU19, rskr. 1995/96:282).

Huvudinriktningen i strategin är att stimulera

användningen av informationsteknik på ett sätt

som befrämjar kreativitet, tillväxt och

sysselsättning.

Givet den mycket snabba utvecklingen på

området finns det anledning för Sverige att

fortsätta utvecklingsarbetet med en kraftfull och

långsiktig strategi för IT-området. En sådan

strategi syftar bl.a. till att stärka det svenska

näringslivets konkurrenskraft, att skapa nya

företag och nya arbeten och trygga

välfärdsstaten.

Baserat på NUTEK:s redovisning av

uppdraget Förslag till strategi för att stärka

basen för elektronikbaserad industri i Sverige

(N97/202) gav regeringen i december 1997

NUTEK ett fördjupat Uppdrag att utarbeta

beslutsunderlag för att stärka basen för

elektronikbaserad industri i Sverige

(N97/3438). Uppdraget, som avses redovisas

före utgången av 1998, kommer att utgöra ett

väsentligt underlag för regeringens

ställningstagande angående behov av en

långsiktig nationell strategi på nämnda och

näraliggande områden.

NUTEK har under tiden 1995 1998 i samråd

med Riksrevisionsverket (RRV) vidareutvecklat

NUTEK:s insatser för att främja IT-industrins

deltagande i EU:s forsknings och

utvecklingsprogram. NUTEK och RRV är

överens om att de av RRV tidigare påtalade

bristerna (RRV 1994:36) i allt väsentligt nu har

åtgärdats.

De senaste årens förändringar av

finansieringssystemet för nationell FoU har lett

till att NUTEK:s roll gradvis har förändrats.

Större tyngd läggs på näringslivets

kompetensbehov inklusive

tekniköverföringsinsatser.

Anslaget D1 låg av statsfinansiella skäl under

år 1997 på en lägre (30%) nivå än året innan och

1998 har anslaget av samma skäl reducerats

ytterligare (15%). Verksamheten vid NUTEK

teknik har under året anpassats mot denna lägre

nivå.

Ett fortsatt högt anslagssparande är en följd

av att projekt avslutats i förtid och av att

planerade projekt försenats bl.a. beroende på att

för få doktorander vid en given tidpunkt startat

sina projekt vid högskolorna. Anslagssparandet

beräknas minska successivt. Det kommer också

att reduceras genom att regeringen överväger

ytterligare FoU-insatser inom prioriterade

områden.

Bemyndiganden

För budgetåret 1998 har regeringen, i likhet med

tidigare budgetår av riksdagen bemyndigats att

godkänna avtal och beslut som rör teknisk

forskning och utveckling m.m. vilka innebär

åtaganden för flera budgetår. Även under

budgetåret 1999 bör det finnas möjlighet att för

delar av verksamheten göra ekonomiska

åtaganden som exempelvis omfattar långsiktiga

FoU-program. Det bör ankomma på regeringen

att utfärda närmare föreskrifter för medlens

användning. Följande tabell visar en bedömning

vid ingången av 1999.

Tabell 6.2 Bemyndigande att teckna avtal om långsiktig

forskning och utveckling

Högstbelopp i miljoner

kronor. År

1999

2000

2001

2002

2003

Utestående

förpliktelser vid årets

början

748

548

423

373

Nya förpliktelser

650

650

650

Infriade förpliktelser

850

775

700

Utestående

förpliktelser vid årets

slut

548

423

373

Erhållen/föreslagen

bemyndiganderam

575

500

425

200

130

Slutsatser

Anslaget avser långsiktiga verksamheter. De

föreliggande riktlinjerna och målen bör ligga fast.

För att uppfylla de ställda målen bör NUTEK

även fortsatt initiera och stödja forskning och

utveckling och framför allt forskningssamverkan

mellan näringsliv och högskola. Insatserna för att

generellt stärka näringslivsrelevansen inom

FoU-systemet bör utvecklas.

Uppdraget att stärka utvecklingskraften i små

och medelstora företag ligger fast liksom

uppdraget att stimulera det svenska näringslivets

medverkan i EU:s forskningsprogram. Insatser

behöver också göras för att löpande analysera på

vilka områden det finns särskilt goda

förutsättningar för svenskt näringsliv att

vidareutvecklas.

Ett utvecklingsprogram Teknisk framsyn

har etablerats för detta syfte. Det finansieras

gemensamt från anslag inom utgiftsområdena 1,

6, 14, 16, 18, 20 och 22. Sammanlagt 8x 0,56

miljoner kronor (varav 2x0,56 från UO1) har

engångsvis överförts till utgiftsområde 24 som

också bidrar med 2 miljoner kronor. Till

programmet Teknisk Framsyn bidrar även

NUTEK, Stiftelsen för strategisk forskning,

IVA och Industriförbundet ekonomiskt och

med arbetsinsatser.

Med anledning av den snabba utvecklingen på

IT-området finns det anledning för Sverige att

fortsätta utvecklingsarbetet med en kraftfull och

långsiktig strategi på IT-området. En sådan

strategi syftar bl.a. till att stärka det svenska

näringslivets konkurrenskraft, att skapa nya

företag och nya arbeten och att trygga välfärden.

De snabba förändringarna i den internationella

ekonomin förutsätter förstärkta insatser för

teknikpolitiska analyser. NUTEK bör ges

fortsatta uppdrag på detta område liksom såväl

STATT som IVA.

Beloppen för åren 2000 och 2001 har

beräknats med hänsyn till en i stort oförändrad

ekonomisk nivå. Anslagsnivån har kompenserats

för inflation genom pris- och löneomräkning. 2,5

miljoner kronor har omfördelats till anslaget C2

Konkurrensforskning inom utgiftsområdet.

D2 Rymdstyrelsen: Förvaltnings-

kostnader

Tabell 6.3

Tusental kronor

1997

Utfall

14 092

Anslags-

sparande

91

1998

Anslag

14 351

Utgifts-

prognos

14 442

1999

Förslag

14 465

2000

Beräknat

14 729

1

2001

Beräknat

14 945

2

1 Motsvarar 14 465 tkr i 1999 års prisnivå.

2 Motsvarar 14 465 tkr i 1999 års prisnivå.

Anslagsnivån har kompenserats för inflation

genom pris- och löneomräkning.

D3 Rymdverksamhet

Tabell 6.4

Tusental kronor

1997

Utfall

551 831

Anslags-

sparande

22 028

1998

Anslag

524 013

Utgifts-

prognos

529 537

1999

Förslag

529 568

2000

Beräknat

536 864

2001

Beräknat

543 398

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Verksamhetsmål för Rymdstyrelsen är att bidra

till att stärka

- konkurrenskraften i svensk rymdindustri,

- den rymdanknutna näringsverksamheten i

Kirunaregionen,

- användningen av rymdteknik inom för

samhället viktiga områden.

Dessa mål uppfylls genom insatser för

rymdforskning, fjärranalys, industriutveckling

samt genom deltagande i det europeiska

rymdsamarbetet inom European Space Agency,

ESA och Sveriges bilaterala samarbete främst

med Frankrike.

Den svenska rymdforskningen sker sedan

länge i internationell samverkan i olika program

med utnyttjande av satelliter, sonder, ballonger

m.m.

Inom ramen för den nationella

rymdforskningen har en rad framgångsrika

satellitprojekt bedrivits. Aktuella sådana är

mikrosatelliten Astrid 2 som är klar för

uppsändning och den mycket avancerade

satelliten Odin som kommer att skjutas upp

under år 1999.

Industriutveckling sker inom alla

Rymdstyrelsens program som innehåller

industriarbete. I syfte att långsiktigt höja

industrins kompetens inom dess specialområden

har därutöver ett nationellt, med industrin

samfinansierat, industriutvecklingsprogram

inrättats. Program pågår bl.a. för att utveckla ett

nytt sätt att bygga elektronik och för utveckling

av motordelar för raketer.

Samarbetet inom ESA avser långsiktiga

utvecklings- och tillämpningsprogram inom bl.a.

jordobservation (fjärranalys) och

telekommunikation samt rymdtransporter

genom Ariane-projektet och dess efterföljare.

Inriktningen på det svenska deltagandet i ESA-

program bestäms i stor utsträckning av den

speciella kompetens som utvecklats hos företag

och forskare under en lång rad av år.

Sverige deltar i ESA:s telekomprogram som

innefattar flera snabbt växande

telekommunikationstillämpningar med

rymdteknik, t.ex. navigation och positionering,

multimediadistribution och videokonferens via

satellit.

Vid ett möte med ESA:s råd i juni 1998

beslöts bl.a. att fortsätta utreda hur ESA skall

verka på mest effektiva sätt och att förbereda ett

rådsmöte på ministernivå under 1999.

Rymdstyrelsen redovisar årligen utvecklingen

inom svensk rymdindustri i form av indikatorer

för lönsamhet, tillväxt, teknik- och

investeringsnivå samt andelen öppen

internationell försäljning. Redovisningen baseras

på en årlig enkät till svenska företag som är

direktleverantörer till rymdprojekt.

Redovisningen för år 1997 visar att företagens

sammanlagda omsättning har ökat med 10%

jämfört med 1996.

Basen för rymdföretagens verksamhet är i stor

utsträckning deltagande i internationella

utvecklingsprojekt framför allt inom ESA.

Andelen öppen internationell försäljning är dock

ökande och beräknas för de största företagen

uppgå till ca 40% av omsättningen. Detta visar

att den svenska rymdindustrins kompetens och

konkurrensförmåga är ökande och att företagen

kan konkurrera på den öppna internationella

marknaden. Exempel på detta är att Saab
[REDACTED_EFTERNAMN] Space och Volvo Aero gjort

inbrytningar på den amerikanska marknaden

inom rymdområdet.

Ett annat exempel är den svenska industrins

deltagande i produktionen av Ariane-raketen

med viktiga komponenter. Ariane-raketen har

erövrat mer än hälften av den kommersiella

marknaden för satellituppsändningar och är den

mest tillförlitliga raketen på marknaden. Detta

hade inte kunnat ske utan utvecklingsarbetet i

ESA.

Rymdverksamheten har lett till att ESA-

kontrakt har placerats vid svenska

högteknologiföretag under år 1997 till ett värde

av ca 341 miljoner kronor. Utfallet vad gäller

ESA-kontrakt för ett enskilt år är beroende av

när ESA placerar stora kontrakt hos europeiska

huvudleverantörer och vilka underkontrakt de

svenska företagen då får. Den svenska

industrireturen i ESA har år 1997 blivit lägre än

vad den borde vara enligt ESA:s regler. En

anledning till detta är att den svenska kronans

försvagning under åren 1994 1995 påverkar

beräkningarna. Åtgärder för att öka returen

kommer att vidtas genom att ESA avser att

placera uppdrag att utveckla en liten satellit för

forskning och teknisk utveckling, SMART 1, hos

svensk industri.

Rymdverksamheten har idag en rad av

samhällsnyttiga tillämpningar, t.ex. för

förmedling av teletrafik, dataöverföring,

observation av väderförändringar, övervakning

av miljö- och klimatförändringar, hjälpmedel för

navigering och positionering. Därutöver växer

nya samhällsnyttiga rymdtillämpningar fram.

Inom t.ex. jordobservationsområdet har

Rymdstyrelsen program för bl.a.

miljöövervakning, topografisk kartläggning,

skogsbruk och meteorologi. Målet är att

projekten i programmen skall leda till praktisk

operativ tillämpning inom 3 4 år. Under

perioden följs programmen upp kontinuerligt.

Användarna har engagerats i programmen och

deras medverkan har ökat.

Rymdverksamheten har en positiv inverkan på

utvecklingen av en diversifierad näringslivs- och

tjänstestruktur i Kirunaregionen. ESA-

samarbetet är en bas för denna verksamhet.

Inom ramen för Rymdstyrelsens

forskningsprogram finansieras också

forskningsprojekt vid bl.a. Institutet för

rymdfysik och Miljö- och

rymdforskningsinstitutet, MRI, i Kiruna. Antalet

direkt sysselsatta i rymdverksamhet i

Kirunaområdet uppgår till ca 400 personer, vilket

är i stort oförändrat jämfört med 1996.

Bemyndiganden

För budgetåret 1998 har regeringen, i likhet med

tidigare budgetår av riksdagen bemyndigats att

godkänna avtal och beslut, som rör stöd till

rymdverksamhet, vilka innebär åtaganden för

flera budgetår. Ingående bemyndigandeskuld år

1999 beräknas till 1 564,2 miljoner kronor.

Även under budgetåret 1999 bör det skapas

möjlighet att för delar av verksamheten göra

ekonomiska åtaganden som exempelvis omfattar

långsiktiga program under en flerårig

planeringsperiod. Regeringen bör därför av

riksdagen bemyndigas att under budgetåret 1999

få fatta beslut om stöd till rymdverksamhet som

inklusuve tidigare åtaganden innebär utgifter på

högst 1 600 miljoner kronor efter år 1999.

Tabell 6.5 Bemyndigande att teckna avtal om långsiktig

forskning och utveckling

Högstbe-

lopp i

miljoner

kronor. År

1999

2000

2001

2002

2003

Uteståen-

de

förpliktels

er vid

årets

början

1 564,2

1 593,0

1 338,3

1 015,6

547,0

Nya

förpliktels

er

603,7

330,0

205,0

50,0

20,0

Infriade

förpliktels

er

574,9

584,7

527,7

518,6

494,0

Uteståen-

de

förpliktels

er vid

årets slut

1 593,0

1 338,3

1 015,6

547,0

73,0

Erhållen/

föreslagen

bemyndiga

nderam

1 600,0

Slutsatser

Regeringen bedömer att rymdverksamheten i allt

väsentligt bedrivits på ett ändamålsenligt sätt och

att de resultat som uppnåtts väl svarar mot de

fastställda målen.

Resultatbedömningen har inte föranlett

förändringar i de övergripande målen.

Rymdverksamhet är av långsiktig karaktär och

dess resultat syns främst på längre sikt. För att

kunna värdera resultaten krävs att man har

likartade verksamhetsmål under en följd av år.

Målen för verksamheten för perioden 1997

1999 lades fast i den forskningspolitiska

propositionen hösten 1996. Dessa bör ligga fast

under de närmaste åren. Anslagsnivån har

kompenserats för inflation genom pris- och

löneomräkning.

D4 Bidrag till Stiftelsen Sveriges

teknisk-vetenskapliga

attachéverksamhet

Tabell 6.6

Tusental kronor

1997

Utfall

32 533

1998

Anslag

29 892

Utgifts-

prognos

29 892

1999

Förslag

29 892

2000

Beräknat

29 892

2001

Beräknat

29 892

Stiftelsen Sveriges teknisk-vetenskapliga

attachéverksamhet (STATT) är en offentlig

stiftelse med svenska staten och

Ingenjörsvetenskaps-akademien som stiftare.

Syftet med verksamheten är att genom

bevakning och rapportering om den tekniska och

industriella utvecklingen inom olika

industrinationer bidra till ökad produktivitet

och konkurrenskraft i svenskt näringsliv och

ökad allmän kunskap om utvecklingen

utomlands.

STATT har under 1997 inriktat den

anslagsfinansierade delen av verksamheten på att

- genom kvalificerade teknikpolitiska

systemanalyser, dvs. att genom

informationsinsamling, kunskapsuppbyggnad

och analysverksamhet, bidra till att ta fram de

beslutsunderlag som behövs för att Sverige

ska kunna utveckla en effektiv teknikpolitik

och en god generell bas för näringslivets

bedömningar av den internationella miljön,

- bidra till en effektiv teknikutveckling och

kompetenshöjning hos mindre företag,

- bidra till ökad kunskap i Sverige om viktiga

teknikvetenskapliga områden i andra länder.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Resultaten av STATT:s verksamhet består av ett

stort antal skriftliga rapporter huvudsakligen från

de länder där man är verksam. Attachéerna

besöker dessutom regelbundet Sverige och

förmedlar information vid olika möten och

konferenser.

Verksamhetens inriktning är under

förändring. Anslaget har minskat under de

senaste budgetåren. STATT har mött den

minskade resurstilldelningen genom en

minskning av antalet teknisk-vetenskapliga

attachéer och en ökning av antalet s.k.

industriattachéer vilka i huvudsak är

uppdragsfinansierade. En satsning på ett projekt

för teknikstyrd affärsutveckling, TSA, som

vänder sig till små och medelstora företag väntas

på sikt öka uppdragsintäkterna.

D5 Bidrag till Ingenjörsveten-

skapsakademien

Tabell 6.7

Tusental kronor

1997

Utfall

5 467

1998

Anslag

5 359

Utgifts-

prognos

5 359

1999

Förslag

5 359

2000

Beräknat

5 359

2001

Beräknat

5 359

Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA) är ett

samfund av invalda ledamöter som är verksamma

inom teknik, vetenskap, industriell produktion

och ekonomi. IVA:s huvuduppgift är att till

samhällets gagn främja ingenjörsvetenskap och

näringsliv. Verksamheten inriktas på att följa,

analysera och informera om den tekniska och

industriellt-ekonomiska utvecklingen, samt att

skapa och initiera samverkan mellan olika

teknikområden.

Från anslaget lämnas statens bidrag till IVA:s

grundläggande verksamhet, som till exempel dess

ledningsfunktion, utredningsverksamhet, IVA:s

utlands- och informationsverksamhet samt

ekonomiverksamhet.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

IVA:s verksamhet bidrar till att stärka och

utveckla Sveriges industriella kompetens och

konkurrenskraft.

IVA genomför värdefulla utredningar och

lämnar synpunkter som underlag till

utformningen av FoU-politiken. Dess

omfattande nationella och internationella

kontaktnät är av stor betydelse för information

till regeringen om utvecklingstendenser och

strömningar inom näringslivet.

För budgetåren 2000 och 2001 beräknas

bidraget till IVA:s grundläggande verksamhet till

oförändrat belopp

35 Utrikeshandel, export- och

investeringsfrämjande

35.1 Omfattning

Inom verksamhetsområdet Utrikeshandel,

export- och investeringsfrämjande redovisas ett

antal olika verksamheter. Kommerskollegium är

central myndighet på det handelspolitiska

området. Sveriges exportråd drivs gemensamt av

staten och Sveriges Allmänna Exportförening

och är centralt serviceorgan för exportfrämjande

åtgärder. Inom ramen för detta anslag ingår

medel för satsningar på små och medelstora

företag genom Marknadsplats Europa och

genom insatser för informationsteknik. AB

Svensk Exportkredit (AB SEK) tillhandahåller

medel- och långfristiga exportkrediter, bl.a. inom

ramen för särskild statsstödd

exportkreditgivning. Delegationen för utländska

investeringar i Sverige (Invest in Sweden

Agency, ISA) är central myndighet för

investeringsfrämjande åtgärder. Vidare omfattar

verksamhetsområdet anslag för

näringslivsinriktade satsningar i

Östersjöregionen. Exportkreditnämnden (EKN)

har till uppgift att främja exporten genom att

utfärda olika typer av garantier, i synnerhet

exportkreditgarantier.

35.2 Utgiftsutveckling

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

327,6

299,41

256,2

413,5

427,3

528,0

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

De verksamheter som redovisas inom detta

verksamhetsområde har hållit sig inom den totala

budgetramen. Anslaget E3 AB Svensk

Exportkredits statsstödda exportkreditgivning

har ökats med 2,6 miljoner kronor på

tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998. EKN uppvisar 1997 ett

mycket positivt resultat med ett kassamässigt

överskott om ca 1,2 miljarder kronor.

Förändringar

Som resultat av riksdagens behandling av 1998

års ekonomiska vårproposition tillförs medel för

ökade insatser inom olika områden. Bl.a. har 27

miljoner kronor anvisats för budgetåret 1998 för

Sveriges deltagande i världsutställningen i

Hannover år 2000. Totalt tillförs 83 miljoner

kronor under åren 1999 2001 för att utnyttja

marknads- och handelsmöjligheterna i det nya

framväxande Europa, främst genom insatser för

små och medelstora företag, inom programmet

Marknadsplats Europa. Totalt 30 miljoner

kronor avsätts under samma period för att bl.a.

stimulera den elektroniska handelns utveckling

inom Norden samt insatser för att underlätta för

små och medelstora företag att nyttja

informationstekniken i sina exportverksamheter.

Vidare tillförs totalt 1 miljard kronor under fem

år, varav 150 miljoner kronor 1999, till

näringslivsinriktade satsningar i

Östersjöregionen.

Mål

Målet för verksamhetsområdet är att medverka

till genomförandet av en effektiv inre marknad,

ett öppet och starkt multilateralt handelssystem,

åtgärder för att främja svensk export och att

främja utländska direktinvesteringar i Sverige.

De exportfrämjande åtgärderna omfattar även

systemet för statsstödd exportfinansiering,

Marknadsplats Europa samt främjande av

handeln i Östersjöregionen.

Prioriteringar

Regeringen prioriterar särskilt insatser för att

främja de små och medelstora företagens handel

med övriga Europa (Marknadsplats Europa)

samt handeln i Östersjöregionen.

35.3 Resultatbedömning

35.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

Sverige är av tradition ett

utrikeshandelsberoende land. Exporten står för

ca 44 procent av BNP och tillväxten i den

svenska ekonomin har under flera år i hög grad

varit exportledd. Importen spelar en avgörande

roll för att tillfredsställa behovet av insatsvaror

till industrin samt för att tillhandahålla

konsumtionsvaror.

De utländska direktinvesteringarnas roll för

den ekonomiska utvecklingen är betydande och

den globala konkurrensen om dessa investeringar

ökar.

Den inre marknaden har stor betydelse för

främjande av handel både vad gäller export,

import och direktinvesteringar.

Under 1997 ökade både den svenska

varuexporten och varuimporten med 11 procent

i värde. Exporten gick främst till EU-länderna

(56 procent) medan exportandelarna ökade

snabbast till Central- och Östeuropa, Central-

och Sydamerika samt Fjärran Östern.

EU-länderna stod under året även för den

värdemässigt största andelen av svensk import

(69 procent).

Tjänsteexporten ökade under samma tid med

20 procent och importen med 24 procent.

Under 1997 uppgick de utländska

direktinvesteringarna i Sverige till ca 75 miljarder

kronor, vilket innebär en kraftig ökning i

förhållande till 1996 då motsvarande inflöde

uppgick till 34 miljarder kronor. Utflödena av

direktinvesteringar från Sverige uppgick under

samma perioder till 84 respektive 31 miljarder

kronor.

35.3.2 De viktigaste statliga insatserna

inom området

Bland de viktigaste statliga insatserna inom

verksamhetsområdet kan framhållas att

Kommerskollegium under 1997 fick två nya

roller, dels som samordningscentral, dels som

nationell kontaktpunkt för såväl företag som

enskilda personer i frågor som gäller den inre

marknaden. Vidare har Kommerskollegium

under året ökat sina utredningsinsatser på inre

marknadsområdet och inom området för EU:s

yttre handelspolitik.

Exportrådet har som centralt serviceorgan

aktivt genomfört åtgärder för att främja svensk

export, bl.a. genom att förse svenskt näringsliv,

främst små och medelstora företag, med

information om exportmöjligheter.

Beslut har fattats om att genomföra betydande

förändringar i EKN:s garantisystem avseende

premier och garantitäckning.

Delegationen för utländska investeringar i

Sverige har under 1997 intensifierat sina

internationella marknadsföringsaktiviteter

gentemot utländska investerare. Delegationen

har också i samarbete med regionala och lokala

aktörer verkat för att bygga upp och

vidareutveckla dessas organisation och

kunskaper för att åstadkomma ett effektivt

investeringsfrämjande.

35.3.3 Effekter av de statliga insatserna

De statliga insatserna inom verksamhetsområdet

har gjort det möjligt för små och medelstora

företag att utnyttja Exportrådet. Bl.a. genom sin

utlandsorganisation har rådet skaffat sig särskild

kompetens att tillhandahålla kundanpassad

marknadsinformation.

De förändringar som införts i EKN:s

garantisystem, t.ex. gällande sänkta premier, har

bidragit till att förbättra de svenska företagens

möjligheter att konkurrera på exportmarknaden.

Genom utökade utredningsinsatser har

Kommerskollegium under 1997 i god tid kunnat

förse regeringen med kvalificerat underlag inför

beslut och förhandlingar.

Delegationen för utländska investeringar i

Sverige har under 1997 behandlat ett betydande

antal kvalificerade förfrågningar från potentiella

utländska investerare och har därmed medverkat

till ett 50-tal etableringar av utländska företag i

Sverige.

35.3.4 Regeringens slutsatser

Regeringen bedömer att verksamheterna inom

området för utrikeshandel, export- och

investeringsfrämjande har uppfyllt målen för

verksamhetsområdet samt bidragit till att stärka

näringslivets tillväxt och internationella

konkurrenskraft.

35.4 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har inte haft några

invändningar i revisionsberättelserna för år 1997

avseende myndigheterna inom

verksamhetsområdet.

35.5 Anslag

E1 Kommerskollegium

Tabell 7.1

Tusental kronor

1997

Utfall

48 795

Anslags-

sparande

473

1998

Anslag

46 533

Utgifts-

prognos

48 383

1999

Förslag

53 640

2000

Beräknat

54 611

1

2001

Beräknat

55 437

2

1 Motsvarar 53 640 tkr i 1999 års prisnivå

2 Motsvarar 53 640 tkr i 1999 års prisnivå

Kommerskollegium är central

förvaltningsmyndighet för utrikeshandel och

handelspolitik. Kommerskollegium skall verka

för en väl fungerande inre marknad och ett öppet

och starkt multilateralt handelssystem och

fortsatt liberalisering av handeln.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Kommerskollegiums analyser och övriga insatser

under 1997 bidrog till att Sverige under perioden

kunde påverka EU:s handelspolitik i liberal

riktning. Utredningarna på

inremarknadsområdet har påverkat Sveriges

positioner i enskilda frågor.

Arbetet med att granska och påverka

utformningen av utländska och svenska tekniska

regler och regelförslag så att dessa inte hindrar

handeln intensifierades under 1997. Särskilt

ökade antalet anmälningar på den inre

marknaden kraftigt.

Kommerskollegium har uppfyllt sitt

effektivitetsmål att inom fem arbetsdagar

handlägga licensärenden på industrivaruområdet

och ett effektivt handläggande av ärenden om

tullättnader har bidragit till ett minskat tulluttag

för näringslivet.

Handelsprocedurrådet har deltagit aktivt i

arbetet med att förenkla och effektivisera de

internationella handelsprocedurerna både i

Sverige och i FN:s ekonomiska kommission för

Europa.

I enlighet med återrapporteringskraven för

funktionen utrikeshandel inom det civila

försvaret har Kommerskollegium i skrivelse

informerat om att läget inom funktionen inte är

godtagbart med hänvisning till att flera

myndigheter i funktionen inte har uppfyllt

beredskapförordningens krav. Detta i sin tur

leder till att krigsorganisationen inte kan intas

vid höjd beredskap. För att åtgärda bristerna

arbetar Kommerskollegium med att ta fram en

strategisk åtgärdsplan som skall redovisas i slutet

av detta år.

Kommerskollegium har tidigare fungerat som

handelshindermyndighet med bevakning av den

fria varurörligheten. Den 1 oktober 1997 utsågs

Kommerskollegium till samordningscentral med

ansvar för kontakterna mellan EU-kommis-

sionen och medlemsländerna och dessutom till

nationell kontaktpunkt med ansvar för att ta

hand om förfrågningar från företag och enskilda

personer. Mandatet har därigenom vidgats till att

omfatta de tre övriga friheterna, dvs. den fria

rörligheten för tjänster, kapital och personer. För

att hantera de nya frågorna krävs bl.a. att ökad

kompetens tillförs kollegiet.

Regeringen har begärt kvartalsvis rapportering

av de problem på den inre marknaden som

inkommer till Kommerskollegium.

Återrapporteringskravet är viktigt eftersom det

ger en tydlig indikation på vilka sektorer som

inte fungerar och därför i förlängningen bör vara

föremål för politiska åtgärder. Genom

information blir handelshinder synliga och

möjligheter ges att åtgärda de hinder för import

och export som företagen möter, vilket stärker

näringslivets tillväxt och internationella

konkurrenskraft.

De vidgade ansvarsområdena och utökade

arbetsuppgifterna för kollegiet återspeglas i den

anslagsökning som föreslås för år 1999.

Slutsatser

Kommerskollegiums insatser på

handelspolitikens område som utredningsinstans

och handelshindermyndighet på den inre

marknaden och i den internationella

handelspolitiken har bidragit till ökade

kunskaper och möjligheter att agera på ett

effektivt sätt i det internationella arbetet.

Regeringen fäster också stor vikt vid de

utredningar som Kommerskollegium gör

avseende handelspolitiken mot länder utanför

EU. Dessa är betydelsefulla för Sveriges bidrag

till utformningen av EU:s handelspolitik mot

omvärlden. Under 1999 kommer utredningar till

stöd för nya förhandlingar i

Världshandelsorganisationen (WTO) och

UNCTAD X att tilldra sig särskilt intresse.

Arbetet med att bygga upp en fungerande

samordningscentral och en nationell

kontaktpunkt är viktigt för den inre marknadens

funktion. Om inte reglerna genomförs och

tillämpas korrekt i medlemsländerna uppnås inte

det övergripande syftet, nämligen att öka

handeln och därigenom förbättra konkurrensen,

stärka tillväxten och öka sysselsättningen.

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

46 533

Pris- och löneomräkning

922

Justering av premier

 198

Överföring från det tidigare

anslaget E3 Exportkredit-

nämnden

6 000

Överföring till anslaget F1

Riksarkiven och landsarkiven,

UO 17

- 13

Förslag 1999

53 640

Regeringen föreslår att Kommerskollegiums

anslag ökas med 6 miljoner kronor. Ökningen

skall finansieras genom besparing på det tidigare

anslaget E3 Exportkreditnämnden. De ökade

resurserna är avsedda för

kompetensförstärkning samt utåtriktade

informationsinsatser om de nya uppgifterna.

Anslaget minskas med 13 000 kr för löpande

arkivkostnader genom överföring till

utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund

och fritid, anslaget F1 Riksarkivet och

landsarkiven.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen är en

korrigering av den tidigare justeringen som

genomfördes av anslagen år 1998 när sättet att

finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

E2 Exportfrämjande verksamhet

Tabell 7.2

Tusental kronor

1997

Utfall

136 051

Anslags-

sparande

0

1998

Anslag

127 656

Utgifts-

prognos

127 656

1999

Förslag

157 656

2000

Beräknat

173 656

2001

Beräknat

173 656

Sveriges exportråd ägs av staten och näringslivet

tillsammans. Exportrådets verksamhet grundar

sig på ett avtal mellan staten och Sveriges

Allmänna Exportförening. Nu gällande avtal är

från 1998.

Exportrådet skall som centralt serviceorgan

inom exportfrämjandet initiera, planera,

samordna, marknadsföra och genomföra

åtgärder för att främja svensk export.

Exportrådet skall ge efterfrågestyrd

exportservice. Exportrådet skall också genom

affärsbevakning förse svenskt näringsliv med

information om exportmöjligheter i syfte att

förmedla affärer. Små och medelstora företag

skall prioriteras. Gemensamma program,

inriktade på mindre företags exportmöjligheter,

genomförs i Sverige i samverkan med ALMI

Företagspartner AB, handelskammare och

länsstyrelser.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Exportrådets totala verksamhet ökade under

1997 trots att det statliga uppdraget, inklusive

vissa regionalpolitiska medel, var oförändrat.

Tillväxten på den avgiftsbelagda

konsultverksamheten var 10 procent.

RRV har i sin rapport Statliga insatser för att

främja export från små och medelstora företag

föreslagit att Exportrådets roll som centralt

organ inom exportfrämjandet förstärks och att

de övriga aktörernas roller och uppgifter

förtydligas. Regeringen delar RRV:s syn på att

Exportrådets roll som centralt exportfrämjande

organ bör stärkas och lämpliga samarbetsformer

utvecklas med andra organ på detta område.

Enligt regeringens mening är det angeläget att

länsstyrelser och kommuner i större

utsträckning anlitar Exportrådets kompetens i

Sverige och utomlands när det gäller insatser av

exportfrämjande natur.

Det ligger ett stort värde i att Exportrådet

också har en regional närvaro, genom så kallade

exportcentra, för att fånga upp exportmogna

och utvecklingsbara företag och idéer och förslag

till aktiva insatser.

Ett utökat samarbete förutses med

Delegationen för utländska investeringar i

Sverige, Sveriges tekniska attachéer och

utrikesrepresentationen. Exportfrämjandet

kommer också under 1999 att ges ökad vikt

inom hela utrikesrepresentationen. Ökade

aktiviteter inom utrikesrepresentationen i

Europa förutses.

Marknadsplats Europa och informationsteknik

Som ett resultat av förslag i 1998 års ekonomiska

vårproposition anvisas medel för programmet

Marknadsplats Europa och för satsningar på

informationsteknik.

Programmet Marknadsplats Europa skall

inriktas på att främja små och medelstora

företags handel med Europa, och i huvudsak

inriktas på följande:

- Den regionala exportfrämjarorganisationen

i Sverige bör byggas ut, samordnas och

förbättras, i första hand för att öka

tillgängligheten av rådgivning och service

till mindre och medelstora företag. Ett av

huvudmålen skall vara att Exportrådet i

samråd med ALMI Företagspartner AB

samordnar redan befintliga resurser, bl.a.

inom ramen för exportcentra.

- Åtgärder bör vidtas för att förbättra

förutsättningarna för svenska företag att

komma ifråga för leveranser till projekt som

finansieras av europeiska finansieringsorgan

och inom EU:s biståndsprogram och

regionalpolitik. En målinriktad information

om den svenska resursbasen bör utvecklas

och förmedlas till såväl upphandlande

instanser i berörda länder som till

multilaterala organ (EU/Phare-Tacis, EIB,

EBRD m.fl.).

- Ett särskilt, tidsbegränsat, konsultstöd bör

inrättas med syfte att öka möjligheter för

svenska företag att komma ifråga för

leverans till projekt som finansieras av

ovannämnda organ.

- Särskilda åtgärder vidtas för att öka

medvetandegraden hos svenskt näringsliv,

främst bland de små och medelstora

företagen, om den ekonomiska potential

och ökade affärsmöjligheter som ges genom

ett aktivt deltagande i internationell

upphandling. I första hand avses olika

former av utbildningsinsatser.

- Invandrares speciella land- och

språkkunskaper bör tillvaratas.

Vad gäller IT-satsningen avses medlen att

användas till följande ändamål.

- Öka de näringspolitiska frågornas

genomslag i regeringskansliets arbete med

elektronisk handel och stärka den nordiska

dimensionen i arbetet.

- Skapa en samlad svensk databaserad

informationsplats för Östersjöområdet med

information som är relevant för små och

medelstora företag, som vill etablera sig

eller handla i länder inom Östersjöområdet.

Avsikten är att samtliga länder i området

skall bygga upp databaser med samma

struktur.

- Utveckla Exportrådets användning av

informationsteknik för att bättre

tillfredsställa i första hand de små och

medelstora företagens informationsbehov.

- Vidareutveckla den så kallade

myndighetslänken inom SME-link, som

tillhandahåller kvalitetssäkrad information

via Internet anpassad till små och

medelstora företags behov. Inom SME-

Link finns ett antal länkar som är

tillgängliga dygnet runt. Den mest

utnyttjade länken är länken till svenska

myndigheter.

Projektexport utgör ca 10 procent av den totala

svenska exporten och omkring hälften av

exporten till u-länder och Östeuropa.

Projektexportens betydelse har under de senaste

åren kommit att uppmärksammas alltmer, så väl

av stat som näringsliv. Exportrådet har en viktig

roll att spela för projektexportfrämjandet.

Slutsatser

Regeringen bedömer att Exportrådet fortsätter

att utvecklas positivt i enlighet med de

förutsättningar som lades fast i statsmakternas

beslut 1992 och att exportfrämjandet är av stor

betydelse som instrument i närings- och

handelspolitiken. Regeringen förutser att

Exportrådets insatser för att stärka

exportfrämjandet regionalt och lokalt

intensifieras. Den av regeringen föreslagna

anslagsnivån för 1999 uppnås genom att 8

miljoner kronor överförs från utgiftsområde 19

Regional utjämning och utveckling, anslaget A1

Allmänna regionalpolitiska åtgärder. Härutöver

tillförs anslaget 12 miljoner kronor för

Marknadsplats Europa samt 10 miljoner kronor

för IT-satsningar (enligt ovan).

Beräkning av anslaget 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

127 656

Pris- och löneomräkning

-

Resursförstärkning avseende

Marknadsplats Europa

12 000

Resursförstärkning avseende

IT-användning

10 000

Överföring från UO 19 Regional

utjämning och utveckling

8 000

Förslag

157 656

E3 AB Svensk Exportkredits

statsstödda exportkreditgivning

Tabell 7.3

Tusental kronor

1997

Utfall

19 522

Anslags-

sparande

78

1998

Anslag

11 663

1

Utgifts-

prognos

11 741

1999

Förslag

5 255

2000

Beräknat

1 199

2001

Beräknat

165

1 Varav 2 600 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen

1998.

AB Svensk Exportkredit (AB SEK) ägs till

hälften av staten och till hälften av affärsbanker.

Verksamheten syftar främst till att tillhandahålla

medellånga och långa exportkrediter till företag i

Sverige.

Anslaget disponeras för ersättning till AB SEK

för eventuellt underskott utgörande skillnaden

mellan intäkter och kostnader, huvudsakligen

ränteintäkter och räntekostnader, inom ramen

för systemet med statsstödda exportkrediter.

Villkoren för krediterna följer den

överenskommelse om statligt stöd vid

exportkreditgivning som Sverige biträtt inom

ramen för OECD, den så kallade consensus-

överenskommelsen.

AB SEK bedriver upp- och utlåning för

statsstödda krediter i en särskild, avgränsad del

av verksamheten och redovisar dem i särskild

balans- och resultaträkning.

Anslaget omfattar även kostnader för

räntestöd till finansiering av export av fartyg, en

stödform som upphörde år 1989, och kostnader

för vissa förmånliga krediter till u-länder, dock

enbart åtaganden som gjorts t.o.m. år 1984. I den

redovisning av anslagsbelastningen, som AB SEK

gör tre gånger per år, särredovisas de ovan

nämnda delposterna.

Statens ersättning till AB SEK, liksom AB

SEK:s skyldighet att redovisa medel till staten,

regleras i ett avtal från 14 maj 1990.

Utredningen om det statsstödda

exportfinansieringssystemet Staten och

exportfinansieringen (SOU 1998:23)

överlämnande sitt betänkande till regeringen i

februari 1998. Betänkandets förslag avser bl.a. två

viktiga frågor som berör AB SEK, dels

ägarfrågan, som avser en eventuell förändring av

det privata ägandet, dels hanteringen av de

statsstödda exportkrediterna. Regeringen har

under våren 1998 inlett diskussioner med de

övriga ägarna om ägandet i bolaget. Övriga

förslag i betänkandet som berör AB SEK,

inklusive hanteringen av de statsstödda

exportkrediterna, bereds för närvarande.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

AB SEK:s verksamhet vad gäller statsstödda

krediter var under 1997 relativt begränsad till

följd av ränteläget, som gjorde krediter i

marknadssektorn mer attraktiva. Volymen av

nya krediter var lägre och utfallet på den totala

statsstödda portföljen sämre än året före. Årets

resultat, ett överskott på 198 miljoner kronor,

var dock det näst bästa någonsin för de

statsstödda krediterna.

Anslagsbelastningen hänförs för närvarande

uteslutande till kostnader för vissa förmånliga

krediter till u-länder. Kostnaderna minskar i takt

med att dessa åtaganden upphör. I det övriga

statsstödda systemet redovisar AB SEK för

närvarande ett överskott, staten tillgodo. Såväl

för budgetåret 1998 som för de närmast följande

budgetåren förutses överskott i verksamheten.

Slutsatser

Regeringen anser att det fortsatt är viktigt att

svenska företag har tillgång till statsstödda

exportkrediter. Om ränteläget ändras, kan

utnyttjandet av dessa krediter öka i omfattning.

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

11 663

Anslagsminskning

-6 504

Pris- och löneomräkning

96

Förslag 1999

5 255

Anslagsbelastningen för år 1998 uppskattas bli ca

11,7 miljoner kronor. Detta belopp inkluderar de

2,6 miljoner kronor som fördes över från

anslaget E 3 Exportkreditnämnden på

tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998. Anslagsnivån baseras på

regeringens långsiktiga beräkning av

medelsbehovet. Ytterligare medel föreslås

tillföras verksamheten för 1998 och de närmast

följande åren i tilläggsbudget.

E4 Investeringsfrämjande

Tabell 7.4

Tusental kronor

1997

Utfall

14 516

Anslags-

sparande

26 484

1998

Anslag

39 168

Utgifts-

prognos

59 019

1999

Förslag

46 941

2000

Beräknat

47 789

1

2001

Beräknat

48 696

2

1 Motsvarar 46 941 tkr i 1999 års prisnivå

2 Motsvarar 46 941 tkr i 1999 års prisnivå

Delegationen för utländska investeringar i

Sverige (Invest in Sweden Agency, ISA), är den

centrala myndigheten för investeringsfrämjande

åtgärder. Delegationen bedriver verksamhet i

Sverige samt i Japan och USA genom egen

utlandsrepresentation samt genom elva

representationskontor i prioriterade länder i

Europa, Nordamerika och Asien.

Verksamheten finansieras dels via anslag, dels

med bidrag från så kallade partners i

projektverksamheten samt avgifter från deltagare

i projektet Investerarsamverkan. Under 1997

uppgick bidrag och avgifter till totalt 9,3 miljoner

kronor. Anslagssparandet var för budgetåret

1997 totalt 26,5 miljoner kronor. Bakgrunden

till behållningen är att verksamheten under

hösten 1995 huvudsakligen var inriktad på att

bilda myndigheten, varvid endast cirka 5

miljoner kronor förbrukades av det tidigare

reservationsanslaget A5 Investeringsfrämjande

(1995/96). Verksamheten kom successivt i gång

under första kvartalet 1996 men avsaknaden av

kostnader för internationella sökprocesser samt

länderverksamhet, som successivt startats under

1997, förklarar det anslagssparande som uppstått

under 1995/96. För budgetåret 1998

prognostiseras utgifterna inom anslaget till ca 59

miljoner kronor, främst som följd av

intensifierade internationella

marknadsföringsaktiviteter. Anslagssparandet

beräknas härmed minska till ca 6 miljoner

kronor.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Utländska direktinvesteringar främjar

konkurrens och tillför ny kompetens, ny

teknologi samt nytt kapital, vilket är

grundläggande för att säkra sysselsättning och

uthållig ekonomisk tillväxt. Mot denna bakgrund

anser regeringen att främjandet av utländska

direktinvesteringar i Sverige är av mycket stor

vikt.

Regeringen anser att Delegationen för

utländska investeringar i Sverige på ett aktivt och

systematiskt sätt genom sina olika verksamheter

uppfyllt sitt uppdrag att främja utländska

direktinvesteringar i Sverige i form av

nyetableringar, expansionsinvesteringar,

samarbetsavtal eller förvärv.

Delegationen har för verksamhetsåret 1997

redovisat sin verksamhet i enlighet med de i

regleringsbrevet angivna kraven och målen.

På regeringens uppdrag har en särskild

utredare utvärderat verksamheten vid

delegationen avseende tiden 1 juli 1995 30

september 1997. Utredaren konstaterar att

myndigheten på en anmärkningsvärt kort tid

etablerat en informations- och

utredningsverksamhet av hög klass. Det betonas

dock att fokus bör flyttas från information till

sälj- och projektarbete. Vidare bör

lokala/regionala myndigheter och organisationer

på ett tidigare stadium ta huvudansvar i arbetet

för att förfrågningar och projekt skall resultera i

konkreta investeringar. Detta är i

överensstämmelse med delegationens

verksamhetsinriktning.

Slutsatser

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

39 168

Pris- och löneomräkning

740

Justering av premier

33

Överföring från UO 19 Regional

utjämning och utveckling

7 000

Förslag 1999

46 941

Delegationen bör fortsätta och intensifiera det

arbete som inletts för att i samarbete med

regionala och lokala organ vidareutveckla dessas

kunskaper och organisation samt stärka

samspelet mellan nationell, regional och lokal

nivå för ett effektivt investeringsfrämjande.

Den av regeringen föreslagna anslagsnivån för

1999 innebär att 7 miljoner kronor överförs från

utgiftsområde 19 Regional utjämning och

utveckling, anslaget A1 Allmänna

regionalpolitiska åtgärder.

Regeringen förutser vidare att utökade

insatser för investeringsfrämjande genomförs

inom utrikesrepresentationens olika delar.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen är en

korrigering av den tidigare justeringen som

genomfördes av anslagen år 1998 när sättet att

finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

E5 Näringslivsutveckling i

Östersjöregionen

Tabell 7.5

Tusental kronor

1999

Förslag

150 000

2000

Beräknat

150 000

2001

Beräknat

250 000

Östersjöregionen har förutsättningar att bli en av

Europas mest dynamiska och starkaste

tillväxtregioner. Sverige skall bidra till detta

genom att vara en av de ledande nationerna i

Östersjösamarbetet. Regeringen kommer att öka

sina insatser för att underlätta handel och

investeringar i regionen. Det finns en mycket

stor potential i utbytet med våra

Östersjögrannar. Vår totala export till Estland,

Lettland, Litauen, Ryssland och Polen ökade

under 1997 med inte mindre än 45 procent till

23,4 miljarder kronor. Vår import från dessa

länder ökade under samma period med 23

procent till 16,7 miljarder kronor.

Ekonomisk tillväxt i dessa länder har stor

betydelse för en stabil och fredlig utveckling och

kan dessutom möjliggöra viktiga satsningar på

t.ex. miljöförbättring.

I syfte att stimulera tillväxt och sysselsättning

har riksdagen, på grundval av

sysselsättningspropositionen (prop.

1995/96:222) anslagit 1 miljard kronor för

åtgärder och projekt avseende bl.a. svensk

livsmedelsexport, energisystem, ömsesidigt

kunskapsutbyte, stärkt infrastruktur samt

samarbete för att skydda miljön runt Östersjön.

Dessutom var syftet med denna så kallade

Östersjömiljard att öka handeln och

investeringarna och i övrigt stärka samarbetet

mellan stater och näringsliv i regionen.

Ett antal departement och statliga

myndigheter har varit delaktiga i beredningen av

ärenden inom miljarden. Ansvaret för miljarden

överfördes i december 1997 från

Statsrådsberedningen till Närings- och

handelsdepartementet.

Intresset för Östersjömiljarden har varit stort

och antalet inkomna ansökningar och

projektförslag har varit mycket brett. Regeringen

har i urvalet av projekt strävat efter att göra en

lämplig fördelning av medlen med hänsyn till

bl.a. företagstillväxt, sysselsättning samt

internationella regler för bilateralt stöd.

Regeringen har fattat beslut om ett flertal

projekt. Bland annat kan nämnas renovering av

kulturhus i Sverige och Polen,

demonstrationsfarm och mejeri i S:t Petersburg,

marinbiologiskt centrum i Kalmar,

Visbystipendier samt IT-satsning i Baltikum och

S:t Petersburg.

Sammantaget har regeringen fattat beslut om

projekt till ett värde av ca 570 miljoner kronor,

varav hittills utbetalats ca 125 miljoner kronor.

Ytterligare projekt bereds för närvarande.

Därmed är Östersjömiljarden i princip

intecknad.

Det är ännu för tidigt att göra en utvärdering

av de beslutade insatserna eftersom många

projekt inte kommit särskilt långt. Genomförda

projekt kommer senare att utvärderas och

redovisas för riksdagen.

Det kan finnas skäl att i detta sammanhang

kort nämna den särskilda

exportkreditgarantiramen som i första hand

inrättats för affärer med de baltiska länderna och

Ryssland. Även affärer med Kazakstan, Ukraina

och Vitryssland kan täckas under ramen om

särskilda villkor är uppfyllda. Ramen

administreras av Exportkreditnämnden.

Regeringen har sedan 1993 avsatt 400 miljoner

kronor för eventuella skadeförluster vilket

belastat utgiftsområde 7, verksamhetsområde B

Samarbete med Central- och Östeuropa. Syftet

med ramen är att bidra till att utveckla näringsliv

och infrastruktur i berörda länder samt att bidra

till ett varaktigt samarbete mellan de berörda

länderna och svenska företag. Den utvärdering

som nyligen gjorts av ramen drog slutsatsen att

utsikterna att uppfylla de mål som uppställts för

ramen var goda. Ramen kan ses som ett

komplement till övriga samarbetsinsatser i

Central- och Östeuropa. Mot bakgrund av den

positiva utvärderingen och en väntad fortsatt

efterfrågan på garantier under ramen föreslår

regeringen i budgetpropositionen att ramen

utvidgas med ytterligare 500 miljoner kronor till

totalt 2 500 miljoner kronor. Ramen behandlas

utförligare under utgiftsområde 7, anslaget B 2

Avsättning för förlustrisker vad avser garantier

för finansiellt stöd och exportkreditgarantier.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Regeringen förordade i 1998 år ekonomiska

vårproposition en fortsättning av den

verksamhet som bedrivits inom ramen för den

första Östersjömiljarden genom att ytterligare 1

miljard kronor tillförs under den kommande

femårsperioden.

Det övergripande syftet med den andra

miljarden är att, utifrån svenskt intresse,

stimulera näringslivsutveckling i och handel med

länderna i Östersjöregionen. Härigenom främjas

sysselsättningen i Sverige. Miljarden skall inriktas

på näringslivssatsningar och omfattar stöd till

såväl företagsetableringar som projektexport och

marknadssatsningar. Även vissa främjande- och

informationsinsatser i regionen, kan komma i

fråga. Projekt inom ramen för den andra

miljarden bör utgå från näringslivets behov och

verksamheten bör följdenligt i huvudsak inriktas

på affärsmässiga projekt i den privata sektorn.

Särskild vikt fästs vid små och medelstora

företags deltagande i Östersjöhandeln.

Kommunala och statliga

infrastrukturinvesteringar bör som hittills i

första hand hanteras av Sida.

Verksamheten inom ramen för den andra

miljarden skall samordnas med och komplettera

utvecklingssamarbetet med Östersjöländerna.

Regeringen avser att tillsammans med svenskt

näringsliv i en särskild Östersjöberedning

utarbeta en strategi för Sveriges agerande på det

ekonomiska området i Östersjöregionen med

avsikt att gemensamt bidra till ökad handel och

ökade investeringar. Andra intressenter kommer

att ges tillfälle att lämna bidrag till denna strategi.

Inom ramen för strategiarbetet bör frågan om

behovet av eventuella nya stödformer behandlas

och förslag till närmare riktlinjer och

organisatoriska frågor diskuteras.

Regeringen har för avsikt att inrätta en

samordningsfunktion med syfte att ge i

huvudsak små och medelstora företag stöd och

vägledning inför och i samband med

exportsatsningar i Östersjöregionen. Denna bör

finansieras ur den andra Östersjömiljarden.

Östersjöhandelskommittén har i sitt

betänkande Ta vara på möjligheterna i

Östersjöregionen (SOU 1998:53) föreslagit att

en översyn görs av statens främjande av handel

och investeringar som för närvarande är splittrat

på en stor mängd aktörer med olika inriktning.

Översynen bör enligt förslaget bl.a. syfta till att

göra verksamheten mer överskådlig för

företagen. En sådan översyn bör övervägas görs i

samband med strategiarbetet.

Östersjöhandelskommittén lade vidare i sitt

betänkande fram förslag till åtgärder som

regeringen kan vidta för att främja utvecklingen

av handel och investeringar i regionen.

Betänkandet utgör dessutom ett underlag till

svenskt agerande bilateralt och multilateralt.

Kommitténs förslag inriktades på snabbare och

effektivare gränspassering och kontroll,

förbättrad tillgänglighet av information och ökad

kunskapsöverföring. Kommittén framförde flera

förslag med direkt relevans för

projektutformningen inom ramen för den andra

miljarden, utvecklingssamarbetet med Central-

och Östeuropa eller inom ramen för

Marknadsplats Europa. Regeringen kommer i

sitt fortsatta arbete att ta hänsyn till dessa förslag.

En utredning, Stöd till mindre företags

marknadssatsningar i Östersjöområdet (Ds

1998:12) lämnade i februari 1998 förslag om stöd

ur Östersjömiljarden till små- och medelstora

företag för marknadssatsningar i

Östersjöregionen. Förslaget omfattar bl.a. stöd

för finansiering av externa konsultkostnader och

system för riskkapitalförsörjning. Regeringen

avser återkomma till frågan om riskvillig

finansiering i samband med strategiarbetet

avseende Sveriges ekonomiska roll i

Östersjöområdet.

Slutsatser

Sverige bör intensifiera satsningen på att

underlätta handel och investeringar i

Östersjöregionen, som har förutsättningar att bli

en av Europas mest dynamiska och starkaste

tillväxtregioner. Regeringen avser att tillsammans

med svenskt näringsliv utarbeta en gemensam

strategi för Sveriges ekonomiska agerande i

Östersjöregionen. En miljard kronor tillförs

under 5 år, varav 150 miljoner kronor för 1999,

till näringslivsinriktade satsningar i

Östersjöregionen.

35.6 Övrig statlig verksamhet

Exportkreditnämnden

Exportkreditnämnden (EKN) skall genom att

utfärda garantier främja svensk export. Garantin

skyddar mot vissa förlustrisker i samband med

export till och investeringar i utlandet. För

garantin betalas en premie som är relaterad till

risken. Garantigivningen sker med resultatkravet

att verksamheten skall vara självbärande över

tiden.

Den särskilda garantiramen för de baltiska

staterna, Ryssland m.fl. länder, som EKN

administrerar på regeringens uppdrag, behandlas

under utgiftsområde 7, anslaget B2 Avsättning

för förlustrisker vad avser garantier för finansiellt

stöd och exportkreditgarantier.

Utredningen om det statsstödda

exportfinansieringssystemet Staten och

exportfinansieringen (SOU 1998:23)

överlämnade sitt betänkande till regeringen i

februari 1998. Betänkandets förslag som bl.a.

berör EKN:s verksamhet bereds för närvarande.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

I sin skrivelse till regeringen den 24 februari 1998

redovisar EKN, förutom resultatet för

budgetåret 1997, också bedömningar av det

ackumulerade riskvärderade resultatet per den 31

december 1997 enligt tre alternativ; normalt,

optimistiskt och pessimistiskt. EKN har under

förhösten 1998 lämnat uppgifter som avser den

30 juni 1998. De riskmässiga resultaten visar,

förutom de kassamässiga flödena, även

uppskattade värden av EKN:s utestående

fordringar och engagemangsrisker. Prognoserna

präglas av betydande osäkerhet bl.a. till följd av

att en stor del av garantiengagemanget och

fordringarna är koncentrerade till ett fåtal länder.

Från och med 1998 kommer EKN att, till

skillnad från hittills, redovisa sitt resultat helt

enligt förordningen (1996:862) om

myndigheters årsredovisning. Detta innebär att

resultatet tar hänsyn både till det uppskattade

värdet på fordringarna och riskerna i

engagemanget.

Totalt redovisade EKN för budgetåret 1997

ett kassamässigt överskott om ca 1,2 miljarder

kronor. Återvinningarna uppgick till ca 950

miljoner kronor och skadeutbetalningarna till ca

200 miljoner kronor. Vid årets slut uppgick

EKN:s utestående fordringar till 14,9 miljarder

kronor.

Det ackumulerade riskmässiga resultatet per

30 juni 1998 pekar i normalalternativet mot ett

överskott på 3,2 miljarder kronor. I resultatet

ingår skulden till staten på 2,9 miljarder kronor

avseende räntekompensation för upplåning i den

gamla verksamheten som EKN förväntas

återbetala i nominella belopp. Under 1998 väntas

EKN kunna återbetala ca 1 miljard kronor, varav

500 miljoner kronor redan erlagts. Om inget

oförutsett inträffar, väntas EKN de närmaste

åren kunna fortsätta att återbetala tidigare

erhållen räntekompensation.

Tabell 1: BEDÖMNING AV EKN:S ACKUMULERADE RISKMÄSSIGA RESULTAT

(i miljarder kr, resultaten har belastats med de belopp som erhållits från

statsbudgeten, sammanlagt 2,9 miljarder kronor t.o.m. 30 juni 1998)

NORMALALTERNATIV

OPTIMISTISKT

PESSIMISTISKT

ACKUMULERAT RISKMÄSSIGT

RESULTAT PER DEN 30 JUNI 1998

3,2

5,7

-3,3

Ramar för EKN-garantier

Den av riksdagen fastställda totala ramen för

ordinarie exportkreditgarantier uppgår för

närvarande till 100 miljarder kronor. Regeringen

har beslutat att EKN:s garantiåtaganden kan

uppgå till 80 miljarder kronor, varav 5 miljarder

kronor får avse så kallade SLV-garantier

(stipulated loss value-garantier avseende export

av civila flygplan). Utöver ramen för ordinarie

exportkreditgarantier finns en särskild ram för

investeringsgarantier på 3 miljarder kronor.

Ramutnyttjandet uppgick den 31 december

1997 till 62,3 miljarder kronor för ordinarie

exportkreditgarantier och till 0,6 miljarder

kronor för investeringsgarantier. Siffrorna avser

nettoengagemanget efter schablonmässiga

justeringar av utfästelsebeloppen.

Regeringen gör bedömningen att totalramen

för ordinarie exportkreditgarantier inte behöver

höjas under budgetåret 1999 och därför bör

fastställas till 100 miljarder kronor. Med hänsyn

till ett ökat antal förfrågningar för vissa större

affärer kan tillgängligt utrymme inom ramen för

investeringsgarantier visa sig otillräckligt. För att

ha möjlighet att utfärda garantier för dessa och

eventuellt tillkommande affärer anser regeringen

att ramen bör höjas till 6 miljarder kronor. Om

utnyttjandet av ramen ökar kraftigt kan det bli

aktuellt för regeringen att under 1999

återkomma till riksdagen.

Finansiering av verksamheten

EKN kan, när likvida reserver inte är tillräckliga,

låna i bl.a. Riksgäldskontoret. EKN har sedan

budgetåret 1997 en obegränsad upplåningsrätt i

Riksgäldskontoret. Det är regeringens

bedömning att den obegränsade

upplåningsrätten bör gälla även för budgetåret

1999. EKN förutser för närvarande inget

upplåningsbehov under 1999.

Det internationella arbetet EU-anpassning och

internationell harmonisering

Ministerrådet antog i början av maj 1998 ett

direktiv om harmonisering av medellånga och

långa exportkreditgarantier som kommer att

träda i kraft den 1 april 1999. Direktivet syftar till

att minska den snedvridning av konkurrensen

som uppstår till följd av att olika villkor gäller i

olika EU-länder på detta område. För närvarande

övervägs om direktivet medför behov av

förändringar i det svenska garantisystemet.

Inom ramen för OECD:s så kallade

consensus-överenskommelse, i vilken EU är

part, fortsätter diskussionerna om hur de

riktlinjer om premiesättning för politiska risker,

som fastställdes i juni 1997, skall tillämpas.

Riktlinjerna träder i kraft den 1 april 1999, men

EKN har redan under 1998 börjat anpassa sig till

dessa. Inom ramen för samma överenskommelse

har parterna i april 1998 enats om att på försök -

under en treårsperiod - införa särregler för så

kallad projektfinansiering. Sådan finansiering

avser projekt där det inte föreligger sedvanliga

säkerheter och där risken uteslutande avser ett

framtida kassaflöde. Särreglerna trädde i kraft

den 1 september 1998.

Slutsatser

Regeringen föreslår att EKN även för 1999 skall

beviljas obegränsad upplåningsrätt i

Riksgäldskontoret för att kunna infria gjorda

åtaganden om likvida reserver ej är tillräckliga.

Regeringen föreslår vidare att ramarna för

garantigivningen under år 1999 bör fastställas till

100 miljarder kronor för ordinarie

exportkreditgarantier samt 6 miljarder kronor

för investeringsgarantier

36 Konsumentfrågor

36.1 Omfattning

Till konsumentområdet hör följande

myndigheter: Marknadsdomstolen,

Konsumentverket, Allmänna

reklamationsnämnden samt

Fastighetsmäklarnämnden. Inom området faller

även tillsyn över Resegarantinämnden och dess

tillämpning av resegarantilagen (1972:204).

Vidare omfattar konsumentpolitiken frågor som

rör stöd till konsumentorganisationer och

konsumentforskning samt bidrag till

miljömärkning av produkter.

Utgiftsutvecklingen inom

verksamhetsområdet Konsumentfrågor framgår

av följande sammanställning:

36.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

108,3

103,0

106,9

113,2

116,0

115,6

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

EU-medlemskapet kombinerat med beslutade

besparingar har medfört att flera av

myndigheterna på konsumentområdet fått

utökade arbetsuppgifter men med realt

reducerade anslagsbelopp. Detta har ställt höga

krav på effektiviseringar och prioriteringar i

verksamheterna. Det är regeringens bedömning

att detta i huvudsak hanterats på ett bra sätt av

myndigheterna.

Förändringar

Miljö- och livsmedelsfrågorna samt

konsumenternas ställning i IT-samhället har

kommit att bli allt viktigare ur ett

konsumentperspektiv. Inom EU har

förändringar genomförts på bl.a.

livsmedelsområdet, vilka även har påverkat det

konsumentpolitiska arbetet i Sverige. Det har

även skett en ökad fokusering på området

konsumentpolitik från såväl från

Kommissionens som medlemsstaternas sida,

vilket kommit i uttryck i bl.a.

Amsterdamfördraget. I vårpropositionen 1998

angavs att en databas med hushållsrelaterad

miljöinformation skall skapas för att öka

kunskapen om miljöfrågor. Totalt föreslås att

sammantaget 17 miljoner kr anvisas under åren

1999 2001 för en sådan databas. Regeringen

föreslår vidare att det under åren 1999 2000

anvisas 4 miljoner kr för utveckling av nya

provningsmetoder avseende varors miljöaspekter

samt för kunskapsutveckling och uppföljning,

bl.a. avseende hushållsaspekter inom systemen

för källsortering.

Av riksdagen fastställda konsumentpolitiska mål

- Att konsumenterna skall ha en stark

ställning på marknaden1

- Att hushållen skall ha goda möjligheter att

utnyttja sina ekonomiska och andra resurser

effektivt1

- Att konsumenternas hälsa och säkerhet

skyddas1

- Att sådana konsumtions- och produktions-

mönster utvecklas som minskar

påfrestningarna på miljön och bidrar till en

långsiktigt hållbar utveckling1

Prioriteringar för 1999

- Att fortsätta arbetet med att genomföra

handlingsplanen för att uppnå miljömålet

- Att stärka konsumenternas ställning i

informationssamhället

- Att ge konsumenterna tillgång till bättre

information om priser och annan

information beträffande dagligvaror

- Att arbeta för att konsumenterna skall få en

starkare ställning i EU

1 Prop. 1994/95:140, bet. 1994/95:LU32, rskr. 1994/95:438

36.3 Resultatbedömning

Resultatbedömningen görs utifrån de

konsumentpolitiska målen, nämligen att

konsumenterna skall ha en stark ställning på

marknaden, att hushållen skall ha goda

möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och

andra resurser effektivt, att konsumenternas

hälsa och säkerhet skyddas samt att sådana

konsumtions- och produktionsmönster

utvecklas som minskar påfrestningarna på miljön

och bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling.

Av betydelse för målet att konsumenterna

skall ha en stark ställning på marknaden är bl.a.

Allmänna reklamationsnämndens (ARN) arbete

med att pröva konsumenttvister och

rekommendera lösningar av tvisterna.

Efterlevnaden av ARN:s beslut har visat sig

vara god. Följsamheten i procent för budgetåret

1995/96 var 65 procent, och för första halvåret

1997 uppgick följsamheten till 72 procent, vilket

är en klar förbättring. Följsamheten är dock i

verkligheten troligen ännu högre. Anledningen

är att en del företag, efter publicering av

nämndens årliga undersökning, vidtar rättelse.

Viss betydelse torde också tillskrivas

publiceringen av den s.k. Svarta listan.

Konsumentverkets och

Konsumentombudsmannens (KO) arbete för en

hög efterlevnad av den konsumentskyddande

lagstiftningen har visat sig ge goda resultat

genom att närings-idkarna oftast rättat sig efter

de påpekanden som gjorts.

Branschöverenskommelser, bl.a. om

förbättringar vad gäller avtalsvillkor, har haft stor

betydelse för att stärka konsumenternas ställning

på marknaden.

Konsumentverket genomför vissa

marknadskontroller vilka leder till förbättringar

inom de kontrollerade produktgrupperna, t.ex.

vad gäller leksaker och personlig

skyddsutrustning.

Miljöargument i marknadsföringen har

granskats av Konsumentverket med stöd av

marknadsföringslagen. Kontakter med

näringsidkare har i stor utsträckning lett till

frivillig rättelse.

Antalet kommuner med konsumentvägledare

har under året minskat med 4 stycken till 236

stycken. Vid slutet av 1997 hade cirka 88 procent

av Sveriges innevånare tillgång till

konsumentrådgivning.

Vidare har Konsumentverkets

matkostnadsundersökning gett konsumenterna

ökade möjligheter att ta del av väsentlig

prisinformation. Matkorgsundersökningen

bedöms av regeringen ha en prispressande effekt

på de orter som deltar i undersökningen. Svenska

matpriser ligger i en europeisk jämförelse högt.

Konsumenterna bör ges ett bättre verktyg att

jämföra priser mellan olika butiker, så att de kan

påverka priserna på marknaden. Av denna

anledning har regeringen givit Konsumentverket

i uppdrag att utveckla en modell för att samla in

och sprida information om priser i

dagligvaruhandeln. I uppdraget ingår att

inkludera prismätningar av ekologiskt

producerade matvaror i modellen. Uppdraget

skall redovisas till regeringen senast den 1 mars

1999.

Svenska konsumentkrav har fått ökat gehör i

den europeiska standardiseringen, vilket bidragit

till uppfyllelsen av målet att konsumenternas

hälsa och säkerhet skyddas inom bl. a.

leksaksområdet och cykel samt småbarnshjälmar.

Produktstandardiseringen påverkar dessutom

konsumen-ternas val av varor. Som ett led i

arbetet med att stärka konsumenternas ställning i

informationssamhället har regeringen tillsatt en

utredning om Konsumenträttigheter i IT-

samhället (In 1998:06).

Under budgetåret 1999 avser regeringen att

fortsätta arbetet med att genomföra

handlingsplanen för att uppnå miljömålet i

konsumentpolitiken, att stärka konsumenternas

ställning i informationssamhället, att ge

konsumenterna tillgång till bättre information

om priser och annan information beträffande

dagligvaror, samt arbeta för att stärka

konsumenternas ställning inom EU.

36.4 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte haft några

invändningar för myndigheterna inom

verksamhetsområdet.

36.5 Anslag

F1 Marknadsdomstolen

Tabell 8.1

Tusental kronor

1997

Utfall

4 436

Anslags-

sparande

3 895

1998

Anslag

3 686

1

Utgifts-

prognos

5 000

1999

Förslag

5 171

2000

Beräknat

5 391

2

2001

Beräknat

5 474

3

1 Till följd av förslag på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998 minskades anslaget med 1 000 tkr.

2 Motsvarar 5 296 tkr i 1999 års prisnivå

3 Motsvarar 5 296 tkr i 1999 års prisnivå

En jämförelse mellan budget och utfall 1997 visar

att anslaget inte utnyttjats fullt ut. Det

ackumulerade anslagssparandet uppgick vid

årsskiftet 1997/98 till 3 895 000 kr. Efter förslag i

regeringens vårproposition (prop. 1997/98:150,

bet. 1997/98:FiU27, rskr. 1997/98:317)

beslutade riksdagen att en indragning om 1 000

000 kr skulle göras på Marknadsdomstolens

anslag för år 1998.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Marknadsdomstolen är en specialdomstol som i

enlighet med lagen (1970:417) om

marknadsdomstol m. m. handlägger mål och

ärenden enligt konkurrenslagen (1993:20),

marknadsföringslagen (1995:450), lagen

(1994:1512) om avtalsvillkor i

konsumentförhållanden, lagen (1984:292) om

avtalsvillkor mellan näringsidkare,

produktsäkerhetslagen (1988:1604), samt lagen

(1994:615) om ingripande mot otillbörligt

beteende avseende offentlig upphandling. Vidare

handlägger marknadsdomstolen mål och ärenden

enligt lagen (1978:763) med vissa bestämmelser

om marknadsföring av alkoholdrycker,

tobakslagen (1993:581),

konsumentförsäkringslagen (1980:38),

prisinformationslagen (1991:601),

konsumentkreditlagen (1992:830),

valutaväxlingslagen (1996:1006), lagen

(1996:1118) om marknadsföring av kristallglas

samt lagen (1997:218) om konsumentskydd vid

avtal om tidsdelat boende.

Det övergripande målet för

Marknadsdomstolen är att på ett rättssäkert sätt

och inom rimlig tid avgöra de mål och ärenden

som den har att handlägga samt att leda

rättsutvecklingen och främja en enhetlig

rättstillämpning inom det marknadsrättsliga

området. Domstolen skall vidare verka för att

mål och ärenden avgörs utan dröjsmål sedan

skriftväxlingen avslutats.

Domstolen har under budgetåret 1997 avgjort

23 mål. Handläggningstiden har i genomsnitt

varit 6 månader, vilket är en förbättring jämfört

med föregående budgetår. Styckkostnaden per

avslutat ärende uppgår i genomsnitt till 130 500

kr.

I mål enligt konkurrenslagen sker prövningen

i tre instanser. Konkurrensverket är

beslutsmyndighet. Verkets beslut överklagas till

Stockholms tingsrätt, vars domar och beslut i sin

tur kan överklagas till Marknadsdomstolen.

Stockholms tingsrätt är första instans i mål

enligt marknadsföringslagen (1995:450).

Marknadsdomstolen är andra och sista instans i

mål enligt samma lag. Regeringen har föreslagit

(prop. 1997/98:188) att Stockholms tingsrätt

som huvudregel skall utgå som instans i förbuds-

och åläggandemål enligt marknadsföringslagen,

vilka enligt förslaget istället kommer att

handläggas av Marknadsdomstolen fr.o.m. den 1

april 1999 som första och enda instans. Detta

beräknas innebära minskade kostnader för

Stockholms tingsrätt om 500 000 kr och år ökade

kostnader hos Marknadsdomstolen med

motsvarande belopp. En omfördelning av

resurser görs från Domstolsverket till

Marknadsdomstolen. För budgetåret 1999

uppgår beloppet till 375 000 kr. Fr.o.m.

budgetåret 2000 tillförs Marknadsdomstolen 500

000 kr per år genom en anslagsökning och en

motsvarande anslagsminskning sker av

Domstolsverkets anslag. Detta under

förutsättning att riksdagen beslutar bifalla

propositionen (prop. 1997/98:188).

Slutsatser

Regeringen bedömer att Marknadsdomstolens

verksamhet har bedrivits i enlighet med de av

regeringen fastslagna riktlinjerna och att

domstolen har utfört de uppdrag och bedrivit de

aktiviteter som följer av verksamhetsmålen. Mot

denna bakgrund föreslår regeringen att

Marknadsdomstolen anvisas ett anslag på 5 171

000 kr.

Anslag för år 1999 har beräknats enligt följande:

Beräkning av anslaget för år 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

3 686

Engångsvis anslagsminskning

på tilläggsbudget 1998

1 0001

Pris- och löneomräkning

104

Justering av premier

6

Överföring från anslaget C1

Domstolsväsendet UO 4

375

Förslag 1999

5 171

1 Överföring av 1 000 tkr till Konsumentverket engångsvis bå 1998 på tilläggs-

budget skall inte påverka beräkningen av förslag 1999.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen har genomförts

med anledning av att en korrigering har gjorts av

den justering som genomfördes för år 1998 med

anledning av att sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

F2 Konsumentverket

Tabell 8.2

Tusental kronor

1997

Utfall

72 573

Anslags-

kredit

-542

1998

Anslag

68 876

1

Utgifts-

prognos

69 221

1999

Förslag

76 802

2000

Beräknat

79 218

2

2001

Beräknat

78 334

3

1 Varav 1 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen

1998.

2 Motsvarar 77 802 tkr i 1999 års prisnivå

2 Motsvarar 75 802 tkr i 1999 års prisnivå

Konsumentverket är en central förvaltnings-

myndighet för konsumentfrågor. De

övergripande målen för verksamheten är att ge

hushållen möjligheter att utnyttja sina

ekonomiska och andra resurser effektivt, ge

konsumenterna en stark ställning på marknaden,

skydda konsumenternas hälsa och säkerhet och

medverka till att sådana konsumtions- och

produktionsmönster utvecklas som minskar

påfrestningarna på miljön och bidrar till en

långsiktigt hållbar utveckling. I anslutning till de

övergripande målen för politikområdet fullgörs

de uppgifter som ankommer på

Konsumentombudsmannen (KO) enligt lagen

(1994:1512) om avtalsvillkor i

konsumentförhållanden, marknadsföringslagen

(1995:450), produktsäkerhetslagen (1988:1604)

och lagen (1997:379) om försöksverksamhet

avseende medverkan av

Konsumentombudsmannen i vissa tvister (från

december år 1997) samt radio- och TV-lagen

(1996:844). Verket fullgör vidare uppgifter enligt

lagen (1978:763) med vissa bestämmelser om

marknadsföring av alkoholdrycker,

konsumentförsäkringslagen (1980:38),

prisinformationslagen (1991:601),

konsumentkreditlagen (1992:830), lagen

(1992:1231) om märkning av textilier , lagen

(1992:1672) om paketresor, lagen (1992:1232)

om märkning av hushållsapparater, lagen

(1992:1326) om personlig skyddsutrustning för

privat bruk och lagen (1992:1327) om leksakers

säkerhet, tobakslagen (1993:581), lagen

(1995:669) om märkning av skor samt lagen

(1996:1118) om marknadsföring av kristallglas.

Konsumentverket har också bemyndigande att

ge ut föreskrifter enligt lagen (1994:1772) om

tillämpningen av det europeiska

miljömärkningssystemet och förordningen

(1994:1169) om europeisk miljömärkning.

Verket fullgör också uppgifter enligt

förordningen (1994:577) om landsbygdsstöd och

stöd till kommersiell service.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

När det gäller Konsumentverkets verksamhet

har insatser som främjar från miljösynpunkt

långsiktigt hållbara konsumtions- och

produktionsmönster hög prioritet liksom

insatser i det svenska arbetet med

konsumentpolitiken i EU, rörande bl. a.

produktsäkerhet och konsumenternas ställning

när det gäller finansiella tjänster. Särskilt viktigt

är det att också stödja hushåll med svag ekonomi.

Arbetet med att förbättra och effektivisera

stödet till de kommunala

konsumentvägledningarna har fortsatt, bl.a.

genom databaserad information. Verkets

kunskapsförmedling förändras med utvecklingen

på IT-området.

I samband med att lagen (1990:1183) om

tillfällig försäljning infördes fick

Konsumentverket i uppdrag att utvärdera lagen.

Uppdraget redovisades i mars 1994. I januari

1998 lade en interdepartemental arbetsgrupp

inom Regeringskansliet fram ett förslag (Ds

1998:06) till vissa förändringar av lagen. Bl.a.

med hänsyn till den kritik som framfördes vid

remissbehandlingen har regeringen gjort

bedömningen att förslaget inte bör genomföras.

Mot den bakgrunden samt med beaktande av att

ny skattelagstiftning har trätt i kraft på området,

lagen (1998:514) om särskild skattekontroll av

torg- och marknadshandel, gör regeringen

bedömningen att någon ytterligare åtgärd för

närvarande inte bör vidtas. Regeringen kommer

dock att följa utvecklingen på området.

Regeringen anser att konsumentinflytande på

den europeiska standardiseringen är nödvändigt

för att varor som säljs i Sverige skall vara säkra

och för att stärka konsumenternas ställning i

Europa. Konsumentverkets medverkan i det

nordiska och europeiska standardiseringsarbetet

har i flera fall lett till att standarder förändrats i

enlighet med svenskt barnsäkerhetstänkande.

Konsumentverket har vidare erhållt uppdrag

från regeringen att påbörja uppbyggnaden av en

hushållsrelaterad miljödatabas.

Under 1997 har Konsumentverket träffat

överenskommelser med elleverantörerna om

villkor för elleveranser och om marknadsföring

av erbjudanden om bindning av elpriset samt

med nätoperatörer om villkor för nätöverföring.

Konsumentverket genomförde under 1997 en

undersökning gällande gymnasieelevers

kunskaper i hushållsekonomi i 27 kommuner

med totalt 5 300 elever. För frågorna som

handlade om hushållsekonomi var i genomsnitt

56 procent av svaren korrekta. Verkets

bedömning är att detta är godkänt men i vissa

frågor är kunskaperna bristfälliga. Det gäller t.ex.

kunskaper om effektiv ränta, inkasso samt

bilkostnader.

Cirka 46 procent av de totalt inkomna antalet

ärendena har under 1997 snabbhandlagts. Detta

är en minskning med 3 procentenheter jämfört

med föregående år (1995/96). Genomsnittlig

handläggningstid för dessa ärenden var 2,4 dagar.

En sänkning med 0,2 dagar från föregående år

(1995/96). Styckkostnaden för ett inkommet

ärende har i genomsnitt varit 2 600 kr vilket är en

sänkning med 200 kr jämfört med budgetåret

1995/96.

Sveriges EU-medlemskap kombinerat med

beslutade besparingar samt en kraftig minskning

av intäkter från bl.a. försäljningen av

informationsmaterial har medfört att

Konsumentverket fått utökade arbetsuppgifter

men med realt reducerad anslagsnivå. Detta har

ställt höga krav på effektiviseringar och

prioriteringar i verksamheten.

Utöver egna anslag får Konsumentverket

disponera medel inom utgiftsområde 21 under

anslaget B3 Åtgärder för effektivare

energianvändning, om totalt 40 000 000 kr under

åren 1997 t.o.m. år 2002 samt inom

utgiftsområde 19 under anslaget A1 Allmänna

regionalpolitiska åtgärder, om totalt 1 900 000 kr

under åren 1998 och 1999.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Råd och Rön

Tabell 8.3 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1997

20 200

20 000

200

(varav tjänstexport)

Prognos 1998

20400

20400

0

(varav tjänstexport)

Budget 1999

20400

20400

0

(varav tjänstexport)

Tidskriften Råd & Rön skall finansieras med

avgifter. Ambitionen är full kostnadstäckning.

Varuprovning

Tabell 8.4 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1997

4 588

4 933

- 345

(varav tjänstexport)

Prognos 1998

2600

2100

500

(varav tjänstexport)

Budget 1999

2400

2200

200

(varav tjänstexport)

Varuprovning på uppdrag omfattar bland annat

hushållsapparater. Konsumentverkets

provningsverksamhet har visat sig vara ett bra

medel för att påverka produktutvecklingen i en

för brukarna positiv riktning.

Slutsatser

Regeringens bedömning är att Konsumentverket

i stort uppfyllt de uppsatta målen.

En fördjupad prövning av Konsumentverket

pågår under 1998. Resultatet redovisas under

1999.

Regeringen kommer även i fortsättningen att

inom ramen för myndighetsdialogen med verket

utveckla och förbättra verksamhetsmål samt

resultat- och kvalitetsmått.

Mot denna bakgrund föreslås

Konsumentverket anvisas ett anslag på

76 802 000 kr.

Anslag för år 1999 har beräknats enligt följande:

Beräkning av anslaget för år 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

68 876

Engångsvis anslagsökning på

tilläggsbudget 1998

1 0001

Pris- och löneomräkning

1 285

Justering av premier

141

Underlagsframtagande till

Socialbidragsnorm

500

Miljö databas

5 000

Utveckling av prövningsmetoder

med miljöanknytning

2 000

Förslag 1999

76 802

1 Överföring av 1 000 tkr från Marknadsdomstolen engångsvis bå 1998 på tilläggs-

budget skall inte påverka beräkningen av förslag 1999.

.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen har genomförts

med anledning av att en korrigering har gjorts av

den justering som genomfördes för år 1998 med

anledning av att sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

F3 Allmänna reklamationsnämnden

Tabell 8.5

Tusental kronor

1997

Utfall

15 544

Anslags-

sparande

609

1998

Anslag

13 560

Utgifts-

prognos

14 169

1999

Förslag

14 123

2000

Beräknat

14 180

1

2001

Beräknat

14 393

2

1 Motsvarar 13 927 tkr i 1999 års prisnivå

2 Motsvarar 13 927 tkr i 1999 års prisnivå

En jämförelse mellan budget och utfall 1997 visar

att anslaget inte utnyttjats fullt ut utan anslags-

sparandet har ökat något. I samband med

införandet av ett nytt datasystem har nämnden

ådragit sig vissa ökade kostnader för utbildning

och inköp vilket belastat nämndens

anslagssparande under 1998.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Allmänna reklamationsnämnden, ARN, har till

uppgift att pröva tvister mellan konsumenter och

näringsidkare rörande varor, tjänster och andra

nyttigheter som tillhandahållits huvudsakligen

för enskilt bruk, så kallade konsumenttvister,

samt ge rekommendationer om hur tvister bör

lösas. Nämnden skall också yttra sig i

konsumenttvister på begäran av domstolar,

stödja den kommunala

konsumentverksamhetens medling i

konsumenttvister genom bland annat utbildning,

rådgivning och information samt informera

konsumenter och näringsidkare om nämndens

praxis. Genom en nyligen beslutad ändring i

ARN:s instruktion (SFS 1998:1251) har

nämndens kompetens utvidgats till att omfatta

även tvister mellan dödsbon och näringsidkare

samt tvister som rör sådan upplåtelse eller

överlåtelse av en bostadsandel som omfattas av

lagen (1997:218) om konsumentskydd vid

tidsdelat boende. Vidare har regeringen beslutat

om en tidsbegränsad försöksverksamhet vid

nämnden som innebär att denna får pröva

skadeståndsanspråk mot fastighetsmäklare enligt

20 § fastighetsmäklarlagen (1995:400) (SFS

1998:1250). Ändringarna träder i kraft den 1

november 1998.

Under 1997 kom det in 6 678 ärenden till

ARN, vilket i princip är oförändrat i förhållande

till budgetåret 1995/96. Ärendetillströmmningen

har främst ökat till avdelningarna resor, allmänna

ärenden och bostadsärenden under det senaste

året. Andelen beslut för budgetåret 1997 i vilka

konsumentens yrkande helt eller delvis bifallits

uppgår till 44 procent vilket i stort är detsamma

som föregående år. Följsamheten till nämndens

beslut var första halvåret 1997 72 procent vilket

är en förbättring jämfört med tidigare år (65

procent för 1995/96).

Genom en ändring i instruktionen gavs det

från den 1 september 1997 en möjlighet till

avgörande i plenum i syfte att ytterligare

förbättra förutsättningarna för enhetliga

avgöranden. Väntetiden för ärenden som

avgjorts med intresseledamöter var 5,7 månader

och för ärenden som avgjorts utan

intresseledamöter 2,0 månader. Väntetiderna har

allmänt sett ökat något under det senaste

budgetåret. Den genomsnittliga

handläggningstiden för prövning av kon-

sumenttvister 1997 var cirka 3,8 månader vilket

är något längre än tidigare år (3,3 månader för

1995/96). Även om handläggningstiderna på

vissa avdelningar, bl.a. på grund av alltmer

komplicerade ärenden ur såväl teknisk som

juridisk synpunkt, har blivit något längre i

förhållande till tidigare år fortgår arbetet med att

förkorta handläggningstiderna.

Nämndens stöd till kommunerna har ökat

kraftigt och då primärt som stöd till konsument-

vägledarna, vilket föranlett nämnden att satsa

ökade resurser på utbildning för denna

målgrupp.

Slutsatser

Mot denna bakgrund föreslås Allmänna

reklamationsnämnden anvisas ett anslag på

14 123 000 kr.

Anslag för år 1999 har beräknats enligt följande:

Beräkning av anslaget för år 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

13 560

Pris- och löneomräkning

487

Justering av premier

76

Förslag 1999

14 123

Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen har genomförts

med anledning av att en korrigering har gjorts av

den justering som genomfördes för år 1998 med

anledning av att sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

F4 Fastighetsmäklarnämnden

Tabell 8.6

Tusental kronor

1997

Utfall

6 122

Anslags-

sparande

642

1998

Anslag

6 068

Utgifts-

prognos

7 088

1999

Förslag

6 198

2000

Beräknat

6 303

1

2001

Beräknat

6 429

2

1 Motsvarar 6 198 tkr i 1999 års prisnivå

2 Motsvarar 6 198 tkr i 1999 års prisnivå

Fastighetsmäklarnämnden, som är en

nämndmyndighet knuten till värdmyndigheten

Kammarkollegiet, inrättades den 1 oktober 1995

i enlighet med fastighetsmäklarlagen (1995:400)

som trädde i kraft samma dag.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Av förordningen (1995:1029) med instruktion

för Fastighetsmäklarnämnden framgår att

nämnden som central myndighet särskilt skall

inrikta sin verksamhet på att fastighetsmäklarna

följer god fastighetsmäklarsed, att information

sprids om vad god fastighetsmäklarsed innebär

samt att fastighetsmäklarna har en god

utbildning för sin uppgift.

Fastighetsmäklarnämnden får meddela närmare

föreskrifter om innehållet i och omfattningen av

den utbildning som krävs för att en

fastighetsmäklare skall bli registrerad.

Utgångspunkten är att staten skall få full

kostnadstäckning för arbetet med registrering av

och tillsyn över fastighetsmäklare genom avgifter

från mäklare. Avgifter för examination tillförs

nämnden direkt. Under hösten 1998 kommer

det sista planerade provtillfället att genomföras.

Av årsredovisningen för 1997 framgår att 627

ärenden initierades under året varav cirka 10

procent initierats av nämnden själv. Nämnden

avgjorde under samma period 695 ärenden.

Antalet återkallade registreringar av

fastighetsmäklare uppgick till 221. Antalet

balanserade ärenden har under året minskat från

231 till 143.

Av årsredovisningen framgår vidare att

handläggningstiden för anmälningar och ärenden

som initierats av Fastighetsmäklarnämnden

rörande mäklares lämplighet genomsnittligt sett

var 262 dagar. Nämndens mål är att den

genomsnittliga handläggningstiden för dessa

ärenden under 1998 skall minska till fem

månader. På längre sikt eftersträvar nämnden en

handläggningstid på högst fyra månader.

Lagutskottet har i betänkandet 1997/98:LU15

"Utvärdering av fastighetsmäklarlagen, m.m.",

konstaterat att den valda organisationsmodellen,

som innebär att Kammarkollegiet sköter

kansligöromål och tillhandahåller den personal

som bereder och föredrar ärenden inför

nämnden, inte synes vara förenlig med ett

effektivt tillsynsarbete. Utskottet efterlyser en

genomgripande översyn av

Fastighetsmäklarnämndens organisation i syfte

att effektivisera verksamheten. I samband med

detta bör även redovisas vilka effekter som

uppnåtts beträffande ärendebalansen och

handläggningstiderna. Det bör enligt utskottet

ankomma på regeringen att i lämpligt

sammanhang för riksdagen redovisa vilka

åtgärder som vidtagits och vilka resultat som

uppnåtts.

Regeringens bedömning med anledning av

Lagutskottets betänkande

Regeringen anser att Kammarkollegiet tagit stort

ansvar för uppgiften att lämna kanslistöd till

Fastighetsmäklarnämnden. Den modell som

valdes vid bildandet av

Fastighetsmäklarnämnden den 1 oktober 1995

för att knyta ihop nämnd och värdmyndighet

överensstämmer dock inte med de riktlinjer för

stöd till nämndmyndigheter som regeringen

redovisat i propositionen (prop. 1997/98:136)

Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst. Större

nämnder som disponerar sitt anslag bör enligt

propositionen få ta ett självständigt ansvar för

personal och för administrativt stöd. Regeringen

anser därför inte att Fastighetsmäklarnämnden

enligt sin instruktion bör vara bunden att köpa

sitt kanslistöd från Kammarkollegiet. Nämnden

bör vara fri att själv avgöra om man vill anlita

kollegiet för denna uppgift eller välja en annan

lösning.

Slutsatser

Fastighetsmäklarnämnden bör från den 1 januari

1999 göras till en från Kammarkollegiet helt

fristående myndighet.

Nämnden bör som en fristående myndighet

ha en av regeringen förordnad ordförande som

myndighetschef. Genom att göra

Fastighetsmäklarnämnden till en fristående

myndighet med en ansvarig myndighetschef

underlättas en ändamålsenlig styrning och

kontroll av nämndens verksamhet.

Regeringen avser vidare att utreda

möjligheterna att effektivisera myndighetens

tillsynsverksamhet samt nämndens framtida

organisation och finansiering.

En utgångspunkt är att tillsynen skall bedrivas

i sådan form och omfattning att den säkerställer

att fastighetsmäklarna följer god

fastighetsmäklarsed. För att verksamheten skall

kunna fungera på ett flexibelt och ändamålsenligt

sätt kan nämnden vid behov anlita specialiserad

personal, t.ex. för vissa tillsynsuppgifter t.ex.

särskilt riktade tillsynsåtgärder.

Med bakgrund av detta föreslås

Fastighetsmäklarnämnden anvisas ett anslag om

6 198 000 kr.

Anslag för år 1999 har beräknats enligt följande:

Beräkning av anslaget för år 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

6 068

Pris- och löneomräkning

114

Justering av premier

16

Förslag 1999

6 198

Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen har genomförts

med anledning av att en korrigering har gjorts av

den justering som genomfördes för år 1998 med

anledning av att sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området

förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

F5 Stöd till

konsumentorganisationer

Tabell 8.7

Tusental kronor

1997

Utfall

3 457

Anslags-

sparande

643

1998

Anslag

4 100

Utgifts-

prognos

4 243

1999

Förslag

4 100

2000

Beräknat

4 100

2001

Beräknat

4 100

Sedan år 1990 har särskilda medel anslagits till

stöd för ideella konsumentorganisationer.

Medlen skall bl.a. kunna användas till stöd åt

befintliga konsumentorganisationer och för att

stödja och stimulera uppbyggnaden av nya

organisationer. Av anslaget disponerar

Regeringskansliet 2 300 000 kr och

Konsumentverket 1 800 000 kr. Av de medel

Regeringskansliet disponerar utgår bidrag till

Sveriges Konsumentråd erhåller om 2 000 000 kr

och till Konsumenter i samverkan 300 000 kr för

budgetåret 1998.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Konsumentverket har under budgetåret 1997

beviljat bidrag på sammantaget 1 494 000 kr till

organisationer för olika konsumentprojekt.

Antalet beviljade ansökningar var 20 stycken.

Totalt inkom 42 ansökningar under året.

Regeringen anser att

konsumentorganisationerna spelar en viktig roll i

det nordiska och europeiska samarbetet. I sin

egenskap av frivilliga organisationer utövar de

inflytande genom andra kanaler än dem som de

nordiska och EU-ländernas regeringar har.

Sveriges konsumentråd har under året medverkat

i ett antal samarbetsorgan med inriktning på

Europaarbetet.

Slutsatser

Sveriges konsumentråd och Konsumenter i sam-

verkan är på olika sätt representerade i det

nordiska och europeiska konsumentarbetet. Det

är regeringens bedömning att båda

organisationerna även fortsättningsvis skall

kunna medverka till en fördjupad diskussion och

debatt om hur konsumentskyddet skall kunna

stärkas i Norden samt i Europa och sprida

informationen till sina respektive

medlemsorganisationer. Mot denna bakgrund

anser regeringen att såväl Sveriges konsumentråd

som Konsumenter i samverkan bör få fortsatt

ekonomiskt stöd för att företräda

konsumenterna inom norden och EU.

Även andra organisationer bör liksom hittills

kunna få ekonomiskt stöd för konsumentprojekt

och bör som tidigare fördelas av

Konsumentverket.

Mot denna bakgrund föreslås att ett anslag på

4 100 000 kr anvisas för Stöd till

konsumentorganisationer.

F6 Stöd till konsumentforskning

Tabell 8.8

Tusental kronor

1997

Utfall

1 559

Anslags-

sparande

511

1998

Anslag

2 114

Utgifts-

prognos

2 625

1999

Förslag

2 159

2000

Beräknat

2 195

2001

Beräknat

2 239

Under 1997 har 8 ansökningar om forskning

behandlats av Konsumentverket. Av dessa har 7

beviljats som stöd till konsumentforskning på

sammanlagt 430 000 kr.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Medlen har i huvudsak använts för forskning

som rör konsumentsäkerhet, varudistribution-

och miljö, seminarier om reklam samt

metodutveckling- och provning av verktygs

ergonomiska egenskaper.

Efter en beredning av ansökningarna i flera

steg har Forskningrådsnämnden, FRN, beviljat

medel till några av projekten. I ett fall har FRN

och Konsumentverket samfinansierat ett projekt

som syftar till att ge en översikt av

produktsäkerhetsforskning ur ett

konsumentperspektiv.

Av anslaget disponerar FRN 1 614 000 kr och

Konsumentverket 500 000 kr för att bl.a. initiera

och vidarebefordra erfarenheter samt delta i

arbetet med att utveckla konsumentforskningen.

Slutsatser

Regeringen bedömer att det är för tidigt att

utvärdera FRN:s arbete. FRN tog den 1 januari

1997 över ansvaret för stödet till

konsumentforskningen och verksamheten är

därför i ett uppbyggnadsskede. Regeringen

föreslår att Konsumentverket även för år 1999

erhåller medel för att ha möjlighet att medverka

aktivt i arbetet med att utveckla

konsumentforskningen. Verket har den samlade

erfarenheten av hittills utförd svensk

konsumentforskning och kan bidra med

värdefulla konsumentpolitiska bedömningar av

forskningsarbetet.

Mot denna bakgrund föreslås att ett anslag

2 159 000 kr anvisas för stöd till

Konsumentforskning.

F7 Bidrag till miljömärkning av

produkter

Tabell 8.9

Tusental kronor

1997

Utfall

4 600

1998

Anslag

4 600

Utgifts-

prognos

4 600

1999

Förslag

4 600

2000

Beräknat

4 600

2001

Beräknat

4 600

Miljömärkningsverksamheten bidrar till att

uppnå miljömålet inom konsumentpolitiken

genom att stimulera utveckling och användning

av produkter som ur miljösynpunkt är bättre än

andra i övrigt jämförbara produkter.

Ett harmoniserat nordiskt system för

miljömärkning av produkter infördes under år

1989. Symbolen är en stiliserad svan. Sedan den

1 maj 1992 gäller inom EU en förordning om

miljömärkning. Enligt denna skall

medlemsstaterna utse ett eller flera behöriga

organ för att handha de uppgifter som anges.

Regeringen har utsett SIS Miljömärkning AB att

vara svenskt behörigt organ för det nordiska

miljömärkningssystemet, Svanen, samt EU:s

miljömärkningssystem, EU-Blomman.

Miljömärkningen skall på sikt finansieras

genom avgifter och ersättningar från de företag

som får sina produkter miljömärkta. De utgifter

som hänförs till det nordiska systemet är främst

kostnader för kriterieutveckling och revidering

av redan fastställda kriterier samt information

om och marknadsföring av systemet. Utgifter

som följer av att handha EU:s

miljömärkningssystem gäller i huvudsak

kostnader för att delta i kommissionsmöten av

olika karaktär såsom möten med behöriga organ,

expertgruppsmöten för kriterieutveckling m.fl.

Enligt redovisningen finansierades cirka 80

procent av den nordiska

miljömärkningsverksamheten under år 1997

genom licensintäkter. Kostnaderna för de

Svenska åtagandena som följer av EU:s

miljömärkningsförordning har i huvudsak täcks

genom statliga medel.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Inom ramen för ett tvärsektoriellt samarbete

mellan konsument- och miljösektorn under

Nordiska ministerrådet, pågår arbete med en

utvärdering av det nordiska

miljömärkningssystemet, Svanen.

När det gäller det nordiska

miljömärkningssystemet, Svanen, har 31 av de

utvecklade kriteriedokumenten utnyttjats för

ansökningar om licens och antalet svenska

miljömärkningslicenser har ökat med 53procent

under år 1997, från 173 licenser till 264 licenser

vid årets slut. De svenska licenserna inom

produktgruppen trycksaker har ökat från 5 till 70

licenser vid årets slut. Registreringarna i Sverige

av finska och norska licenser har ökat från 53 till

64 licenser. Vid årets slut fanns 46 nordiskt

fastställda kriteriedokument. EU:s

miljömärkningssystem har hittills gett

begränsade intäkter. Under år 1999 förväntas

inte EU-märkningen ge intäkter som mer än

delvis kan bidra till att täcka kostnaderna.

Antalet produkter märkta med EU:s

miljömärke, EU-Blomman, på den europeiska

marknaden uppgår för närvarande till 183

produkter. Vid årets slut 1997 fanns kriterier

fastställda för 11 produktgrupper.

Slutsatser

Med hänsyn till att det nordiska

miljömärkningssystemet kräver ett omfattande

nordiskt samarbete samt att EU:s

miljömärkningssystem inte förutses ge intäkter

av någon betydande storlek anser regeringen att

miljömärkningsverksamheten bör få fortsatt

statligt stöd. Stödet är avsett att bidra till att

täcka kostnader för kriterieutveckling och

revidering av redan fastställda kriterier inom det

nordiska miljömärkningssystemet samt att täcka

de kostnader som kan hänföras till EU:s

miljömärkningsordning.

Mot denna bakgrund föreslås det för år 1999

2 800 000 kr som bidrag till kostnaderna för det

nordiska arbetet och 1 800 000 kr för att täcka

kostnaderna för arbetet som kan hänföras till

EU:s miljömärkningssystem.

37 Övriga åtaganden

37.1 Omfattning

Verksamhetsområdet är nytt och innehåller vissa

verksamheter som flyttats från

verksamhetsområde A Näringspolitik för att

bättre renodla verksamheten som redovisas

under detta. Inom verksamhetsområdet

redovisas åtaganden avseende täckande av

förluster vid viss garantigivning, medel till AB

Göta kanalbolag, kostnader för omstrukturering

av vissa statliga företag samt avgifter till vissa

internationella organisationer.

37.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

168,8

76,3

40,6

119,3

87,3

85,3

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

De verksamheter som redovisas inom detta

verksamhetsområde har hållit sig inom beslutade

ekonomiska ramar. Enligt beslut av riksdagen

lämnar regeringen varje år en skrivelse till

riksdagen med redogörelse för företag med

statligt ägande.

Förändringar

Anslaget avseende kostnader för

omstrukturering av vissa statligt ägda företag,

m.m. föreslås förstärkas för att täcka

kostnaderna för att bygga upp Statens

Premiefond AB och göra bolaget känt för

marknaden. Regeringen bedömer att 90 miljoner

kronor utöver den normala anslagsnivån behövs,

varav 50 miljoner kronor budgetåret 1999, 20

miljoner kronor budgetåret 2000 och 20 miljoner

kronor budgetåret 2001.

37.3 Resultatbedömning

Verksamheterna avser huvudsakligen statliga

åtaganden som inte är föremål för mål- och

resultatstyrning.

37.4 Anslag

G1 Täckande av förluster vid viss

garantigivning, m.m.

Tabell 9.1

Tusental kronor

1997

Utfall

4 164

Anslags-

sparande

8 336

1998

Anslag

12 000

Utgifts-

prognos

4 000

1999

Förslag

6 000

2000

Beräknat

4 000

2001

Beräknat

2 000

Från anslaget Täckande av förluster vid viss

garantigivning, m.m. täcks kostnader

- för att infria statliga garantier enligt

förordningen (1978:507) om

industrigarantilån m.m. (upphävd 1987:424),

- för räntestöd m.m. till varvsindustrin enligt

förordningen (1989:824) om statligt stöd till

fartygsfinansiering (upphävd 1992:1064) eller

motsvarande äldre bestämmelser,

- för bidrag till ALMI Företagspartner AB för

att till viss del täcka förluster på grund av

tidigare garantigivning av de dåvarande

regionala utvecklingsfonderna (jfr prop.

1983/84:40 bil. 10).

Sedan 1993 fattas inga nya beslut om stöd

enligt några av dessa bestämmelser. Några nya

åtaganden som kan leda till utbetalningar från

anslaget görs således inte längre.

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

12 000

Beräknat minskat

åtagande

- 6 000

Förslag 1999

6 000

G2 Medel till AB Göta kanalbolag för

upprustning och drift av kanalen

Tabell 9.2

Tusental kronor

1997

Utfall

15 000

1998

Anslag

15 000

Utgifts-

prognos

15 000

1999

Förslag

15 000

2000

Beräknat

15 000

2001

Beräknat

15 000

Anslaget disponeras för kostnader i samband

med upprustning och drift av Göta kanal.

Regeringens överväganden

I samband med riksdagens beslut våren 1992 om

riktlinjer för att föra över verksamheten vid

Domänverket till aktiebolagsform (prop.

1991/92:134, bet. 1991/92:NU33, rskr.

1991/92:351) behandlades även det framtida an-

svaret för AB Göta kanalbolag. Riksdagen ansåg

att det är en statlig angelägenhet att ansvara för

att Göta kanal i framtiden rustas upp och drivs så

att kanalens värde som ett kulturhistoriskt

byggnadsverk och attraktivt turistmål kan

vidmakthållas. Staten skall därför även i

fortsättningen äga AB Göta kanalbolag i vilket

kanalbolaget och kanalfastigheten skall vara en

sammanhållen enhet. Finansiering av kanalens

upprustning skall säkerställas genom

statsmakternas försorg.

Efter riksdagsbeslutet om Domänverkets

bolagisering har förvaltningen av aktierna i AB

Göta kanalbolag överförts från Domänverket till

Kammarkollegiet. Fr.o.m. den 1 juli 1992

förvaltar Närings- och handelsdepartementet

aktierna i AB Göta kanalbolag.

Varje budgetår sedan anslaget inrättades

budgetåret 1992/93 har riksdagen anvisat 15

miljoner kronor för upprustning och drift av

kanalen. De statliga insatserna har bidragit till att

kanalens värde som kulturhistoriskt

byggnadsverk och attraktivt turistmål ökat.

G3 Kostnader för omstrukturering av

vissa statligt ägda företag, m.m.

Tabell 9.3

Tusental kronor

1997

Utfall

132 106

Anslags-

sparande

22 894

1998

Anslag

25 000

Utgifts-

prognos

3 000

1999

Förslag

75 000

2000

Beräknat

45 000

2001

Beräknat

45 000

Anslaget disponeras för kostnader för

omstrukturering av vissa statligt ägda företag,

m.m.

De utgifter som belastar anslaget är kostnader

i samband med förvaltningen av företag med

statligt ägande.

Regeringens överväganden

Riksdagen har i olika sammanhang beslutat att

förvaltningen av företag med statligt ägande skall

ske på ett aktivt och professionellt sätt. Syftet

med anslaget är att möjliggöra detta. Riksdagen

har också vid olika tillfällen beslutat om

inriktningen och omfattningen för hur anslaget

får disponeras. En översyn av hur anslaget på

bästa sätt disponeras sker kontinuerligt.

Riksdagen har beslutat att anslaget får

disponeras för att täcka sådana kostnader som

kan uppkomma vid ägarförvaltningen av samtliga

statligt ägda bolag för erforderliga utredningar,

analyser m.m. i samband med

omstruktureringsåtgärder (prop. 1997/98:1

utg.omr. 24, bet. 1997/98:NU1, rskr.

1997/98:130). Anslaget fick också tills vidare

belastas för att täcka kostnader för förändring av

ägandet, omstrukturering och åtgärder samt i

viss omfattning kapitaltillskott i enlighet med

bemyndigande för förvaltning av åtta statligt

ägda företag (prop. 1995/96:141, bet.

1995/96:NU26, rskr. 1995/96:302). Vad gäller

kapitalinsatser får det dock ske högst i sådan

omfattning att den faktiska belastningen

motsvaras av extra utdelningsinkomster eller

försäljningsintäkter. Riksdagen har också

beslutat att anslaget får disponeras för att täcka

vissa kostnader som kan uppkomma till följd av

försäljning av aktier m.m. för de företag som

anges i regeringens proposition 1991/92:69

(prop. 1996/97:1 utg.omr. 24, bet.

1996/97:NU1, rskr. 1996/97:120).

Dessa villkor för hur anslaget får disponeras

bör gälla även i fortsättningen, dock med

följande tillägg. Enligt regeringens uppfattning

bör anslaget för ägarförvaltning kunna utnyttjas

för alla de företag med direkt statligt ägande som

redovisas i regeringens årliga redogörelse till

riksdagen över företag med statligt ägande.

Kapitaltillskott, förvärv av aktier m.m. får dock

endast belasta anslaget efter beslut av riksdagen i

varje enskilt fall. När beslut fattas rörande

utförsäljning, bildande eller omstrukturering av

företag kan i vissa fall inte alla kringkostnader

som är nödvändiga för att genomföra den av

riksdagen beslutade förändringen förutses.

Anslaget bör få disponeras för denna typ av

oförutsedda kostnader.

Statens Premiefond AB

Efter den s.k. fempartiuppgörelsen om de

framtida pensionerna beslöt riksdagen att ett

statligt fondbolag skulle bildas i syfte att erbjuda

fondsparade inom ramen för

premiepensionssparande i konkurrens med

marknadens aktörer i övrigt (prop. 1997/98:151 ,

bet. 1997/98:SfU13, rskr. 1997/98:316). Detta

bolag, under namnändring till Statens

Premiefond AB, är bildat. Att bygga upp Statens

Premiefond AB och göra bolaget känt för

marknaden är förenat med betydande kostnader.

Regeringen föreslår att erforderliga ägarinsatser

skall belasta anslaget.

Finansieringen för anslagsökningen

budgetåren 1999 2001 sker genom

omfördelning från utgiftsområde 2

Samhällsekonomi och finansfövaltning, anslagen

B1 Åtgärder för att stärka det finansiella

systemet och B2 Avgift till Stadshypotekskassans

grundfond.

AssiDomän AB

Staten äger för närvarande direkt genom

Närings- och handelsdepartementet och via

Förvaltningsaktiebolaget Stattum drygt 50 % av

aktierna i AssiDomän AB. Regeringen har av

riksdagen bemyndigats att under vissa

förutsättningar besluta om en minskning av

statens ägarandel i bolaget till lägst 34 % (prop.

1995/96:141, bet. 1995/96:NU26, rskr.

1995/96:302). Bemyndigandet avsågs endast

omfatta möjlighet för regeringen att ta ställning

till eventuella förslag om nyemission, men inte

direkt avyttring av aktier.

AssiDomäns styrelse har i början av

september 1998 beslutat att föreslå den ordinarie

bolagsstämman i april 1999 att besluta om en

utdelning till aktieägarna av ett nybildat bolag

innehållande cirka 900 000 hektar produktiv

skogsmark samt därtill hörande

skogsbruksrörelse. Staten har som aktieägare i

AssiDomän i ett uttalande ställt sig positiv till

styrelsens förslag. Staten avser att medverka till

att beslutet om utdelningen fattas vid

AssiDomäns ordinarie bolagsstämma i april

1999. Efter utdelningen kommer staten att ha

samma ägarandel i det utdelade bolaget som i

AssiDomän AB. Överlåtelse av mark från

AssiDomän AB till det bolag som avses att delas

ut förutsätter tillstånd enligt jordförvärvslagen

(1979:230) av berörda myndigheter.

Regeringen har också i samband med

AssiDomäns styrelsebeslut uttalat avsikten att

staten under 1999 skall lägga ett offentligt bud på

samtliga aktier i det utdelade bolaget i syfte att nå

en ägarandel på 100 % i detta bolag. Betalningen

avses att utgöras av en del av de aktier i

AssiDomän AB som staten för närvarande äger.

Avsikten är att göra ett rent byte utan kontanter.

Detta sker när det faktiska byteserbjudandet

lämnas. Erbjudandet till aktieägarna i det

utdelade bolaget skall ske på villkor som är

marknadsmässiga och skäliga. Staten kommer

härvid at beakta prissättningen av aktierna i de

båda bolagen, fundamentala utgångspunkter för

värdering av skogsmark i Sverige samt andra

faktorer som kan anses utgöra väsentligt

beslutsunderlag för bestämmande av en

bytesrelation. Staten kommer efter bytet, om

samtliga aktieägare i det utdelade bolaget

accepterar villkoren, att äga 100 % av ett

skogsbolag och en minoritetsandel i AssiDomän

AB. Storleken av denna andel går inte nu att

beräkna men regeringen gör bedömningen att

staten även efter aktiebytet kommer att vara den

dominerande ägaren i AssiDomän AB.

Som positiva effekter av ett separat statligt

skogsbolag kan t.ex. nämnas:

- Arrendering av mark vilket underlättar

markbyten på kommersiella villkor med

andra markägare.

- Konkurrensen om vedråvara, vilket innebär

att veden kommer att säljas på en

kommersiell och öppen marknad samt att

köpsågverk kan ha lättare att få tillgång till

vedråvara.

Detta innebär att bolagets kunder kommer att

behandlas på ett affärsmässigt och likvärdigt

sätt, inte minst gäller detta möjligheterna för

köpsågverken i inlandet och deras

råvaruförsörjning. AssiDomän AB kommer inte

att erhålla någon särställning. Vidare kommer det

att bli lättare att till staten överföra mark för

statliga ändamål t.ex. för naturvårdsändamål.

Sådan överföring skall ske på affärsmässiga

villkor. Vissa av de markområden som tillförs

bolaget är särskilt värdefulla ur

naturreservatssynvinkel, t.ex. Omberg och Böda.

De marker som är skyddsvärda och av icke-

kommersiell natur i framtiden bör förvaltas av

Statens fastighetsverk. Det kan även bli aktuellt

med överföring av mark från Statens

fastighetsverk till bolaget för att uppnå en

renodling av verksamheterna i bolaget resp.

myndigheten. Det är dock viktigt att påpeka att

all eventuell framtida överföring av mark till en

annan ägare skall ske på affärsmässiga villkor.

Det ankommer på regeringen att vid

förvaltningen av skogsbolaget följa här angivna

riktlinjer.

För att minska statens ägarandel i AssiDomän

på angivet sätt behövs ändring av riksdagens

nuvarande bemyndigande för regeringen i fråga

om förvaltningen av statens aktier i bolaget. Med

hänsyn till att staten efter aktiebytet kommer att

vara minoritetsägare i AssiDomän AB bör

regeringen i likhet med vad som är fallet med

statens minoritetsinnehav i andra bolag ha

befogenhet att disponera över innehavet. Detta

regleras även i 26 § lagen (1996:1059) om

statsbudgeten. Utöver det som sägs i denna lag

motiveras även detta av att staten som ägare bör

ha samma rörelsefrihet som övriga ägare i

börsföretag när det bl.a. gäller att medverka i

förändringar som gagnar bolaget och som

därmed är positiva för ägaren. Det kan vara

nödvändigt att snabbt ta ställning till nya

förutsättningar vid t.ex en strukturaffär och då

kan en av ägarna inte påverka tidsplanen.

Regeringen bör därför ha riksdagens medgivande

att minska statens ägarandel genom det nämnda

aktiebytet och även medverka i sådana beslut

som innebär att statens ägarandel i AssiDomän

AB utöver aktiebytet minskar. Vidare bör

regeringen få riksdagens bemyndigande att

genom aktiebytet förvärva samtliga de aktier i ett

skogsbolag som avses delas ut under 1999.

G4 Avgifter till vissa internationella

organisationer

Tabell 9.4

Tusental kronor

1997

Utfall

17 506

Anslags-

sparande

13 293

1998

Anslag

24 329

Utgifts-

prognos

18 630

1999

Förslag

23 329

2000

Beräknat

23 329

2001

Beräknat

23 329

Anslaget disponeras för avgifter och bidrag för

Sveriges deltagande i vissa internationella

närings- och handelspolitiska organ.

Utgiftsstyrande faktorer är medlemsavgifternas

utveckling i aktuell valuta samt fluktuationer i

valutakurser.

Anslaget disponeras av regeringen och belastas

främst för avgifter och bidrag till bl.a. följande

internationella organ. Deltagandet bedöms av

regeringen som nödvändigt för att möjliggöra

svensk påverkan på den internationella

utvecklingen, för ett aktivt svenskt deltagande i

internationellt samarbete samt för

informationsinhämtning på för Sverige viktiga

områden.

- Internationella byrån för mått och vikt

(BIPM)

- Internationella organisationen för legal

metrologi (OIML)

- Europeiska organisationen för provning och

kontroll (EOTC)

- Organisationen för intellektuell äganderätt

(WIPO)

- Internationella bly- och zinkstudiegruppen

(ILZSG)

- Internationella nickelstudiegruppen (INSG)

- EUREKA

- EFTA, Ädelmetallkonventionen

- COST, 4:th Fund (tekniskt-vetenskapligt

samarbete)

- Internationella frysinstitutet

- Energistadgekonferensen

- Världshandelsorganisationen (WTO)

- Internationella rådet för samarbete på

tullområdet

- Internationella tulltariffbyrån

- Internationella kaffeorganisationen (ICO)

- Internationella kakaoorganisationen (ICCO)

- Internationella naturgummiorganisationen

(INRO)

- Internationella byrån för utställningar i Paris

Regeringens överväganden

Från anslaget finansieras också kostnader för

råvarulagring enligt 1995 års internationella

naturgummiavtal. Såväl köp till som försäljning

från avtalets buffertlager kan förekomma i syfte

att stabilisera världsmarknadspriset. Inkomster

vid försäljning återförs till medlemsländerna. De

krediteringar av anslaget som därvid blir aktuella

bör tillföras anslaget och krediteringar från

tidigare budgetår bibehållas.

Regeringen föreslår att anslaget minskas med

1 miljon kronor från år 1999. Minskningen skall

finansiera en ökning av anslaget C2

Konkurrensforskning inom utgiftsområde 24

Näringsliv. Regeringen bedömer att anslaget

trots minskningen är tillräckligt för att finansiera

Sveriges avgifter och bidrag till organisationerna.

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

4

5

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

18

19

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

34

33

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

42

41

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

46

45

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

56

57

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

60

61

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

44

45

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

48

47

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

6

5

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

8

9

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

18

19

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

36

35

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

64

65

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

78

77

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

90

89

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

100

101

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 22

104

103

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

4

5

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

95

95

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

95

95

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

95

95

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

95

95

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

95

95

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

95

95

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

95

95

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

95

89

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

96

95

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

8

7

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

12

13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

24

25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

40

41

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

48

49

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

58

59

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

70

71

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

82

83

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

88

89