Regeringens proposition

1998/99:91

Vissa trafikfrågor m.m.

Prop.

1998/99:91

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 4 mars 1999

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Björn[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Näringsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås en ändring i lagen (1975:88) med bemyndigande

att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer som

möjliggör för regeringen att meddela föreskrifter om avgifter för trafik-

övervakningstjänster. I anslutning härtill föreslås en ändring i lagen

(1987:24) om kommunal parkeringsövervakning som innebär att den

myndighet som regeringen bestämmer får förordna parkeringsvakter som

utför trafikövervakningstjänster att ge anvisningar för trafiken.

Vidare föreslås en ändring i den sistnämnda lagen som innebär att par-

keringsvakter, efter kommunalt beslut som föregås av samråd med

polismyndigheten, skall kunna tas i anspråk för att lämna biträde åt polis-

män när de fullgör trafikövervakningsuppgifter. Därutöver föreslås att

beslut som en polismyndighet eller Rikspolisstyrelsen har meddelat i

ärenden enligt lagen (1980:578) om ordningsvakter skall få överklagas

hos allmän förvaltningsdomstol samt vissa lagtekniska justeringar i lagen

om ordningsvakter och i polislagen (1984:387).

Slutligen föreslås en ändring i övergångsbestämmelserna beträffande

färdtjänst och riksfärdtjänst med innebörd att lagen (1997:736) om färd-

tjänst och lagen (1997:735) om riksfärdtjänst från och med den 1 januari

2000 skall tillämpas även beträffande tillstånd till färdtjänst och riks-

färdtjänst som har meddelats före den 1 januari 1998.

Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1999.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 4

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1975:88) med bemyndigande

att meddela föreskrifter om trafik, transporter och

kommunikationer 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:24) om kommunal

parkeringsövervakning 6

2.3 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) 7

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:735) om riksfärdtjänst 8

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1980:578) om

ordningsvakter 9

2.6 Förslag till ändring i polislagen (1984:387) 10

3 Ärendet och dess beredning 11

4 Möjlighet för kommunerna att ta ut avgift för vissa

trafikövervakningstjänster m.m. 11

5 Utökade uppgifter för parkeringsvakter 13

6 Övergångsbestämmelser beträffande färdtjänst och riksfärdtjänst 16

7 Överklagande av beslut om ordningsvakter m.m. 17

8 Ekonomiska konsekvenser 18

Kommitténs lagförslag 19

Förteckning över remissinstanserna 22

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 4 mars 1999 23

Rättsdatablad 24

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i lagen (1975:88) med bemyndigande att meddela fö-

reskrifter om trafik, transporter och kommunikationer,

2. lag om ändring i lagen (1987:24) om kommunal parkeringsövervak-

ning,

3. lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620),

4. lag om ändring i lagen (1997:735) om riksfärdtjänst,

5. lag om ändring i lagen (1980:578) om ordningsvakter,

6. lag om ändring i polislagen (1984:387).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1975:88) med

bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik,

transporter och kommunikationer

Härigenom föreskrivs att 1 och 2 §§ lagen (1975:88) med bemyndi-

gande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kommunikatio-

ner skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter som avses i 8 kap. 3 §

eller 5 § regeringsformen, om föreskrifterna gäller

1. befordran i spårbunden trafik som är avsedd för allmänheten,

2. sådan befordran i vägtrafik som ombesörjes av järnvägsföretag till

komplettering av eller som ersättning för järnvägsbefordran som avses

under 1,

4. postbefordran,

5. rätt att driva sjöfart inom Sveriges sjöterritorium med utländskt far-

tyg,

6. trafikregler, sjövägmärken eller säkerhetsanordningar för sjötrafiken

inom Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon eller för sjötrafiken

med svenska fartyg, sjöflygplan och svävare utanför dessa områden,

7. skeppsmätning,

8. trafik på väg eller i terräng,

9. fordons beskaffenhet och utrustning,

10. registrering eller annan kontroll av fordon,

11. skyldighet för kommunerna att tillhandahålla föreskrifter och andra

uppgifter som rör förhållandena i trafiken,

12. riksfärdtjänst,

13. tillstånd att bruka svävare,

14. kör- och vilotider vid vägtransporter samt förbud mot vissa typer

av beräkningar av lön till förare vid sådana transporter,

15. användning av vattenskotrar eller annan liknande vattenfarkost.

Regeringen bemyndigas att

meddela föreskrifter om avgifter

för granskning eller kontroll enligt

bestämmelse som avses i första

stycket 9, 10 eller 13. Regeringen

bemyndigas också att besluta om

föreskrifter om avgifter för far-

ledsverksamheten samt om avgif-

ter för skeppsmätning och avgifter

för tillstånd enligt första stycket 5.

Regeringen bemyndigas att

meddela föreskrifter om avgifter

för trafikövervakningstjänster

samt för granskning eller kontroll

enligt bestämmelser som avses i

första stycket 9, 10 eller 13. Rege-

ringen bemyndigas också att be-

sluta om föreskrifter om avgifter

för farledsverksamheten samt om

avgifter för skeppsmätning och

avgifter för tillstånd enligt första

stycket 5.

2 §

Regeringen får överlåta åt för-

valtningsmyndighet att meddela

föreskrifter som avses i 1 §. Rege-

ringen får vidare överlåta åt kom-

mun att meddela föreskrifter som

avses i 1 § första stycket 8.

Regeringen får överlåta åt för-

valtningsmyndighet att meddela

föreskrifter som avses i 1 §. Rege-

ringen får vidare överlåta åt kom-

mun att meddela föreskrifter som

avses i 1 § första stycket 8 och

sådana föreskrifter om avgifter för

trafikövervakningstjänster som

avses i 1 § andra stycket.

___________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:24) om

kommunal parkeringsövervakning

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1987:24) om kommunal parke-

ringsövervakning

dels att lagens rubrik skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 7 och 8 §§, samt

närmast före 7 § en ny rubrik av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Lag (1987:24) om kommunal

parkeringsövervakning

Lag (1987:24) om kommunal

parkeringsövervakning m.m.

Beslut om utvidgade uppgifter för

parkeringsvakter

7 §

Kommunen kan efter samråd

med polismyndigheten besluta att

parkeringsvakter får tas i anspråk

för att biträda polismän vid fullgö-

rande av trafikövervakningsupp-

gifter.

8 §

Den myndighet som regeringen

bestämmer får förordna parke-

ringsvakt som utför trafikövervak-

ningstjänst att ge anvisningar för

trafiken.

_________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999.

2.3 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen

(1980:620)

Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (1980:620)1

dels att punkten 5 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till

lagen (1997:313) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse,

dels att ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen

(1997:739) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5.2 I fråga om beslut avseende

färdtjänst som har meddelats före

ikraftträdandet gäller äldre

bestämmelser. Om en ansökan om

bistånd som inte avser färdtjänst

kommit in före ikraftträdandet,

skall äldre bestämmelser tillämpas

vad avser tid före den 1 januari

1998.

5. I fråga om beslut avseende

färdtjänst som har meddelats före

ikraftträdandet gäller äldre

bestämmelser. Lagen (1997:736)

om färdtjänst skall dock från och

med den 1 januari 2000 tillämpas

på tillstånd till färdtjänst som har

meddelats före ikraftträdandet.

Om en ansökan om bistånd som

inte avser färdtjänst kommit in

före ikraftträdandet, skall äldre

bestämmelser tillämpas vad avser

tid före den 1 januari 1998.

____________

Denna lag träder i kraft den

1 januari 1998. I fråga om beslut

avseende färdtjänst som har med-

delats före ikraftträdandet gäller

äldre bestämmelser.

Denna lag träder i kraft den

1 januari 1998. I fråga om beslut

avseende färdtjänst som har med-

delats före ikraftträdandet gäller

äldre bestämmelser. Lagen

(1997:736) om färdtjänst skall

dock från och med den 1 januari

2000 tillämpas på tillstånd till

färdtjänst som har meddelats före

ikraftträdandet.

___________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999.

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:735) om

riksfärdtjänst

Härigenom föreskrivs att ikraftträdande- och övergångsbestämmel-

serna till lagen (1997:735) om riksfärdtjänst skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Denna lag träder i kraft den

1 januari 1998, då lagen

(1993:963) om kommunal riks-

färdtjänst skall upphöra att gälla. I

fråga om beslut som har meddelats

före ikraftträdandet gäller den

gamla lagen.

Denna lag träder i kraft den

1 januari 1998, då lagen

(1993:963) om kommunal riks-

färdtjänst skall upphöra att gälla. I

fråga om beslut som har meddelats

före ikraftträdandet gäller den

gamla lagen. Den nya lagen skall

dock från och med den 1 januari

2000 tillämpas på tillstånd till

riksfärdtjänst som har meddelats

före ikraftträdandet.

___________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999.

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1980:578) om

ordningsvakter

Härigenom föreskrivs att 2 och 10 §§ lagen (1980:578) om ordnings-

vakter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §1

Ordningsvakter får förordnas att tjänstgöra vid

1. allmänna sammankomster som avses i 2 kap. 1 § ordningslagen

(1993:1617) och cirkusföreställningar,

2. offentliga tillställningar som avses i 2 kap. 3 § ordningslagen,

3. bad- eller campingplatser och lokaler eller platser för idrott, frilufts-

liv, spel, lek, förströelse eller liknande som allmänheten har tillträde till,

eller

4. lokaler eller utrymmen där

alkoholdrycker serveras till all-

mänheten med tillstånd enligt 37 §

lagen (1977:293) om handel med

drycker.

4. lokaler eller utrymmen där

alkoholdrycker serveras till all-

mänheten med tillstånd enligt

7 kap. 5 § alkohollagen

(1994:1738).

10 §2

Beslut som en polismyndighet

har meddelat i ärenden enligt

denna lag får överklagas hos läns-

styrelsen.

Beslut som en länsstyrelse eller

Rikspolisstyrelsen har meddelat

enligt denna lag får överklagas

hos allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid över-

klagande till kammarrätten.

Beslut som en polismyndighet

eller Rikspolisstyrelsen har med-

delat i ärenden enligt denna lag får

överklagas hos allmän förvalt-

ningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

_________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999. I fråga om överklagande av

beslut som har meddelats före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser.

2.6 Förslag till ändring i polislagen (1984:387)

Härigenom föreskrivs att 10 § polislagen (1984:387) skall ha följande

lydelse.

10 §1

En polisman får, i den mån andra medel är otillräckliga och det med

hänsyn till omständigheterna är försvarligt, använda våld för att genom-

föra en tjänsteåtgärd, om

1. han möts med våld eller hot om våld,

2. någon som skall häktas, anhållas eller annars med laga stöd berövas

friheten försöker undkomma eller polismannen annars möts av motstånd

när han skall verkställa ett sådant frihetsberövande,

3. det är fråga om att avvärja en straffbelagd handling eller en fara för

liv, hälsa eller värdefull egendom eller för omfattande skada i miljön,

4. polismannen med laga stöd skall avvisa eller avlägsna någon från ett

visst område eller utrymme eller verkställa eller biträda vid kroppsvisita-

tion, kroppsbesiktning eller annan liknande åtgärd, vid beslag eller annat

omhändertagande av egendom eller vid sådan husrannsakan som avses i

rättegångsbalken,

5. polismannen med laga stöd skall stoppa ett fordon eller annat trans-

portmedel,

6. polismannen annars med laga stöd har att bereda sig tillträde till, av-

spärra, tillstänga eller utrymma byggnad, rum eller område, biträda nå-

gon i myndighetsutövning med en sådan eller någon liknande åtgärd eller

vid exekutiv förrättning enligt vad som är föreskrivet därom, eller

7. åtgärden i annat fall är ound-

gängligen nödvändig för den all-

männa ordningens eller säker-

hetens upprätthållande och det är

uppenbart att den inte kan genom-

föras utan våld. I fall som avses i

första stycket 4 och 6 får våld mot

person brukas endast om polis-

mannen eller den som han biträder

möts av motstånd.

7. åtgärden i annat fall är ound-

gängligen nödvändig för den all-

männa ordningens eller säker-

hetens upprätthållande och det är

uppenbart att den inte kan genom-

föras utan våld.

I fall som avses i första stycket 4

och 6 får våld mot person brukas

endast om polismannen eller den

som han biträder möts av mot-

stånd.

Om rätt att i vissa fall bruka våld finns i övrigt föreskrifter i 24 kap.

brottsbalken.

_________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999.

3 Ärendet och dess beredning

Den 25 mars 1993 beslöt regeringen att tillkalla en kommitté för att bl.a.

se över rollfördelningen mellan polisen, kommunerna och de enskilda när

det gäller att skapa trygghet mot brott, särskilt vardagsbrottslighet, och

ordningsstörningar. I kommitténs uppdrag ingick även att överväga om

kommunerna bör ges en större möjlighet att organisera övervakning av

ordning och trafik. Kommittén, som antog namnet Trygghetsutredningen,

överlämnade i november 1995 sitt slutbetänkande Trygghet mot brott

Rollfördelning och samverkan (SOU 1995:146). I betänkandet tar kom-

mittén upp bl.a. vissa trafikfrågor. Det är kommitténs förslag i den delen

som behandlas i denna proposition.

Betänkandet har remissbehandlats. Kommitténs lagförslag i nu aktuella

delar finns i bilaga 1 och en förteckning över remissinstanserna i bi-

laga 2. Remissyttrandena finns i Justitiedepartementets ärende JU96/370.

Regeringen har vidare berett berörda myndigheter, organisationer och

trafikföretag tillfälle att yttra sig över ett av Svenska kommunförbundet

initierat förslag om att begränsa giltighetstiden för äldre tillstånd till

färdtjänst och riksfärdtjänst. Förslaget och inkomna yttranden finns i

Näringsdepartementets ärende N1999/264/RS.

Slutligen finner regeringen det lämpligt att i detta sammanhang föreslå

vissa mindre ändringar i lagen (1980:578) om ordningsvakter och i polis-

lagen (1984:387).

Lagrådet

Vissa av de lagändringar som regeringen föreslår i denna proposition hör

formellt till Lagrådets granskning. Lagförslagen är emellertid av så enkel

beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

4 Möjlighet för kommunerna att ta ut avgift för

vissa trafikövervakningstjänster m.m.

Regeringens förslag: I lagen (1975:88) med bemyndigande att meddela

föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer bemyndigas re-

geringen att meddela föreskrifter om rätt för kommunerna att ta ut ersätt-

ning för trafikövervakningstjänster.

Vidare införs i lagen (1987:24) om kommunal parkeringsövervakning

en möjlighet att förordna den parkeringsvakt som utför trafikövervak-

ningstjänster att ge anvisningar för trafiken.

Kommitténs förslag: Överensstämmer huvudsakligen med rege-

ringens.

Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig i frågan till-

styrker förslaget eller lämnar det utan erinran.

Skälen för regeringens förslag: Enligt 159 § vägtrafikkungörelsen

(1972:603) får kommunen eller Vägverkets region meddela undantag i

enskilda fall från kungörelsens generella bestämmelser om fordons och

lasters största bredd samt högsta längd och vikt. Den 1 oktober 1999 er-

sätts vägtrafikkungörelsen av trafikförordningen (1998:1276). I 13 kap.

3 § trafikförordningen finns bestämmelser som motsvarar de i 159 §

vägtrafikkungörelsen. Vissa av de beslut om undantag som meddelas

med stöd av 159 § vägtrafikkungörelsen förenas med villkor om att viss

bevakning skall ske av transporten. Denna bevakning utförs normalt av

polisen. Enligt förordningen (1982:789) om ersättning för polisbevak-

ning och för anslutning av larmanläggningar till polisen m.m. får polis-

myndigheten ta ut en avgift vid sådan bevakning. Avgiften är för närva-

rande 225 kronor per påbörjad timme för var och en av de polismän som

behövs för bevakningen samt 3 kr för varje påbörjad kilometer för varje

bil eller motorcykel som används vid bevakningen. Avgift får endast tas

ut för den tid som åtgår för själva bevakningen eller för den sträcka som

avverkas under denna.

Den 1 juli 1993 inleddes inom Stockholms stad en försöksverksamhet

varigenom parkeringsvakter efter utbildning och uppdrag från polisen har

utfört bevakningen av sådana tunga, långa och breda transporter för vilka

som villkor för undantag föreskrivits bevakning. Eftersom lagstöd saknas

för kommunen att ta ut avgift för bevakningen har kommunen till viss del

erhållit ersättning för uppdragen från polisen.

Försöksverksamheten har enligt uppgift slagit huvudsakligen väl ut

och polisiära resurser har frigjorts. Det finns därför skäl att permanenta

ett system där parkeringsvakter kan tas i anspråk för att bevaka långa,

tunga och breda transporter för vilka det som en förutsättning för undan-

tag från bestämmelserna i vägtrafikkungörelsen har föreskrivits bevak-

ning samt att utvidga möjligheten till hela landet.

Enligt 8 § andra stycket vägtrafikkungörelsen, som den 1 oktober 1999

ersätts av 2 kap. 3 § trafikförordningen, skall vägtrafikant lyda anvisning

för trafiken som ges av den som av myndighet har förordnats att ge så-

dana anvisningar. För att bevakningen av tunga, långa och breda trans-

porter skall erbjuda de garantier för trafiksäkerheten som behövs, bör den

personal som ombesörjer bevakningen ha befogenhet att meddela anvis-

ningar för trafiken. Regeringen föreslår därför att det i lagen (1987:24)

om kommunal parkeringsövervakning införs en möjlighet för den myn-

dighet som regeringen bestämmer att förordna parkeringsvakt som skall

utföra trafikövervakningstjänster att ge anvisningar för trafiken.

Det förhållandet att kommunen saknar möjlighet att ta ut ersättning av

enskilda för den bevakning som parkeringsvakterna utför har under för-

söksverksamheten visat sig ställa till problem. Som framgår ovan har

polisen möjlighet att ta ut sådan ersättning när bevakningsuppgiften ut-

förs av polisman.

Skall försöksverksamheten permanentas bör kommunerna kunna ta ut

ersättning på samma grunder som polismyndigheten. Ersättningen torde

utgöra en s.k. betungande avgift. Föreskrifter härom måste därför enligt

8 kap. 3 § och 9 § andra stycket regeringsformen meddelas genom lag

eller med stöd av bemyndigande i lag. Det synes lämpligt att, som kom-

mittén föreslagit, ta in ett sådant bemyndigande i lagen (1975:88) med

bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kom-

munikationer. Den ersättning som kommunen bör kunna ta ut bör be-

loppsmässigt motsvara vad polismyndigheten kan ta ut och föreskrifter

härom torde kunna införas i förordningen om ersättning för polisbevak-

ning och för anslutning av larmanläggningar till polisen m.m.

5 Utökade uppgifter för parkeringsvakter

Regeringens förslag: I lagen (1987:24) om kommunal parkeringsöver-

vakning införs en bestämmelse som innebär att parkeringsvakter efter

kommunalt beslut som föregås av samråd med polismyndigheten, skall

kunna tas i anspråk för att biträda polismän när de fullgör trafikövervak-

ningsuppgifter.

Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens. Kommittén

har vidare föreslagit att lagen (1987:24) om kommunal parkeringsöver-

vakning kompletteras med en bestämmelse om att parkeringsvakter efter

kommunalt beslut som föregås av samråd med polismyndigheten, skall

kunna få till uppgift att rapportera iakttagna överträdelser av trafik-

föreskrifter till polisen.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker att parke-

ringsvakter under vissa förutsättningar skall kunna lämna biträde åt

polisman vid dennes fullgörande av trafikövervakningsuppgifter.

Tjänstemännens Centralorganisation avstyrker dock kommitténs förslag

i denna del med motiveringen att det med hänsyn till den vid polis-

myndigheterna anställda civila personalen är viktigt att kommunen och

berörd polismyndighet är överens innan parkeringsvakter används för att

biträda polisen vid trafikövervakning. Rikspolisstyrelsen avstyrker att

parkeringsvakter skall få biträda polisen vid övervakning av den rörliga

trafiken. Däremot anser styrelsen att parkeringsvakterna bör kunna bi-

träda polisen med viss trafikreglering eller svara för viss trafik-

information. Det stora flertalet remissinstanser avstyrker att parkerings-

vakter ges till uppgift att till polismyndigheten rapportera iakttagna

överträdelser av trafikföreskrifter.

Skälen för regeringens förslag

Bakgrund

Bestämmelser om kommunal parkeringsövervakning och parkerings-

vakter finns i lagen (1987:24) om kommunal parkeringsövervakning och

förordningen (1987:26) om parkeringsvakter i kommuner.

Om det för parkeringsövervakningen i en kommun behövs parkerings-

vakter får kommunen enligt lagen om kommunal parkeringsövervakning

besluta att kommunen själv skall svara för övervakningen (2 §). Denna

fullgörs då av parkeringsvakter som skall ha genomgått lämplig utbild-

ning för uppgiften (5 §). Kommunen får till parkeringsvakt förordna den

som är arbetstagare hos kommunen, hos en annan kommun, hos ett

kommunalt parkeringsbolag, hos sådana kommunala trafikaktiebolag

inom kommunen som bedriver linjetrafik enligt yrkestrafiklagen

(1998:490) och hos sådana bevakningsföretag som omfattas av lagen

(1974:191) om bevakningsföretag (6 §).

Parkeringsvakterna fullgör i sin yrkesutövning således endast en upp-

gift, nämligen att övervaka efterlevnaden av föreskrifter om parkering

eller stannande av fordon.

En åtgärd inom trafikområdet som skulle bidra till att bättre ta till vara

samhällets samlade resurser är att öppna möjligheten för att utnyttja par-

keringsvakter för andra uppgifter än parkeringsövervakning. Härigenom

kan i viss mån polisen avlastas från vissa uppgifter och därmed polisiära

resurser frigöras. Enligt kommittén har kommunerna visat ett intresse för

att parkeringsvakternas arbetsuppgifter utökas, vilket också kommit till

uttryck i Svenska kommunförbundets remissvar.

Det finns all anledning att i ovan nämnt syfte ta till vara det engage-

mang som visas från kommunernas sida. Samtidigt måste dock en viss

försiktighet iakttas när det gäller att ge parkeringsvakterna utökade ar-

betsuppgifter.

Biträde vid trafikövervakning

En uppgift som synes väl lämpad att låta parkeringsvakter utföra är att

lämna biträde åt polismän som fullgör trafikövervakningsuppgifter, t.ex.

vid i förväg beordrade trafikkontroller. Parkeringsvakterna skulle kunna

utföra enklare göromål under polismans ledning i samband med exem-

pelvis hastighets-, förar- eller fordonskontroller. Eftersom en parke-

ringsvakt inte har samma befogenheter som en polisman att t.ex. stoppa

ett fordon och kontrollera fordonet eller dess förare rör det sig naturligen

om uppgifter som inte innefattar någon sådan befogenhetsutövning.

Parkeringsvakterna förordnas och finansieras av kommunen i syfte att

övervaka efterlevnaden av stannande- och parkeringsföreskrifter. Med

hänsyn härtill bör en förutsättning för att parkeringsvakterna skall få tas i

anspråk för utvidgade uppgifter vara att kommunen beslutat att så får ske.

Kommunen bör i sitt beslut kunna begränsa de uppgifter som kan komma

i fråga för parkeringsvakterna. Ett beslut om utvidgade uppgifter bör fö-

regås av ett samråd med berörd polismyndighet och kommunen och poli-

sen skall vara ense i saken. Det bör vidare påpekas att ett kommunalt be-

slut om utvidgade uppgifter endast innebär att polisen får ta parkerings-

vakterna i anspråk och inte att polisen är skyldig att göra det.

Mot bakgrund av det anförda föreslår regeringen att det i lagen om

parkeringsövervakning tas in en ny bestämmelse enligt vilken kommunen

efter samråd med polismyndigheten kan besluta att parkeringsvakter får

tas i anspråk för att, utöver parkeringsövervakning, biträda polismän vid

fullgörandet av trafikövervakningsuppgifter.

För att kommunerna skall ställa parkeringsvakter till förfogande som

biträde åt polisen torde kommunen kräva ersättning. En förutsättning för

att parkeringsvakterna skall kunna ställas till förfogande är, som ovan

nämnts, att kommunen och polismyndigheten är överens om att så skall

ske. Med hänsyn härtill är det lämpligt att eventuell ersättning bestäms

genom en överenskommelse mellan polismyndigheten och kommunen.

Rapportering av trafikbrott

Ovan framgår att kommittén har föreslagit att lagen om kommunal parke-

ringsövervakning kompletteras med en bestämmelse om att parkerings-

vakter, efter kommunalt beslut som föregås av samråd med polisen, skall

kunna få till uppgift att rapportera iakttagna överträdelser av trafik-

föreskrifter till polisen.

Som påpekats av flera remissinstanser, bl.a. Riksåklagaren och Riks-

polisstyrelsen, saknar parkeringsvakter befogenhet att stoppa fordon för

att t.ex. identifiera föraren av ett fordon som har brutit mot en trafik-

föreskrift. Med hänsyn härtill är risken stor att en bestämmelse om att

parkeringsvakter i tjänsten är skyldiga att anmäla trafikförseelser skulle

leda till att ett stort antal anmälningar om trafikbrott där bevisläget är

ytterst oklart hamnar hos polis, åklagare och domstol. Det är angeläget

att inte belasta rättsväsendet med ärenden som riskerar att inte kunna fö-

ras till fällande dom. Dessa omständigheter samt allmänna rättssäkerhets-

aspekter talar mot att öppna en möjlighet att ålägga parkeringsvakterna

en skyldighet att anmäla trafikförseelser.

Med hänsyn till det anförda och med beaktande av att varje individ har

rätt att anmäla brottslighet t.ex. överträdelser av trafikföreskrifter till

polisen, finner regeringen inte skäl att föreslå att parkeringsvakterna skall

kunna åläggas att rapportera trafikförseelser till polisen.

Övrigt

Möjligheten för kommunen att besluta om utvidgade uppgifter för parke-

ringsvakterna innebär att lagen om kommunal parkeringsövervakning

kommer att omfatta annat än parkeringsövervakning. Detta bör markeras

på så sätt att m.m. läggs till i lagens rubrik.

6 Övergångsbestämmelser beträffande färd-

tjänst och riksfärdtjänst

Regeringens förslag: I övergångsbestämmelserna till lagarna

(1997:313) och (1997:739) om ändring i socialtjänstlagen (1980:620)

och till lagen (1997:735) om riksfärdtjänst anges att lagen (1997:736)

om färdtjänst respektive den nya lagen om riksfärdtjänst från och med

den 1 januari 2000 skall tillämpas på tillstånd till färdtjänst och riks-

färdtjänst som har meddelats före den 1 januari 1998.

Skälen för regeringens förslag: Den 1 januari 1998 trädde lagen

(1997:736) om färdtjänst i kraft. Denna lag ersatte socialtjänstlagens

(1980:620) regler om färdtjänst. Syftet härmed var bl.a. att färdtjänst i

första hand skall betraktas som en transportform i stället för en form av

bistånd. Samtidigt ersatte lagen (1997:735) om riksfärdtjänst lagen

(1993:963) om kommunal riksfärdtjänst. Enligt de nya lagarna kan

kommunernas uppgifter beträffande färdtjänst och riksfärdtjänst överlå-

tas till trafikhuvudmannen i länet. Genom att trafikhuvudmannen där-

igenom kan hantera såväl den ordinarie kollektivtrafiken som färdtjänst

och riksfärdtjänst skapas ett incitament för bättre samordning av trans-

porttjänsterna och för bättre handikappanpassning av kollektivtrafiken.

I övergångsbestämmelserna till lagen om ändring av socialtjänstlagen,

liksom till den nya lagen om riksfärdtjänst, angavs att i fråga om beslut

som har meddelats före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Till-

stånd som har givits enligt de äldre reglerna fortsätter således att gälla

enligt sina lydelser.

Svenska kommunförbundet har emellertid uppmärksammat regeringen

på att utformningen av övergångsbestämmelserna orsakar tillämpnings-

problem och föreslagit att tillstånd som meddelats med stöd av social-

tjänstlagens bestämmelser bör ges en begränsad giltighetstid. Kommu-

nerna har nämligen i stor omfattning meddelat tillstånd till färdtjänst som

gäller tills vidare. Detta innebär att det under lång tid framöver kommer

att finnas två typer av färdtjänsttillstånd. Ett av reformens huvudsyften,

att möjliggöra en överföring av hanteringen av färdtjänsten till trafik-

huvudmännen, försvåras därvid avsevärt.

Regeringen har berett berörda myndigheter, organisationer och trafik-

företag tillfälle att yttra sig över ett förslag att begränsa giltighetstiden

för

äldre tillstånd. Flertalet instanser som har inkommit med synpunkter,

däribland Handikappförbundens samarbetsorgan, har tillstyrkt förslaget

eller lämnat det utan erinran. Svenska Taxiförbundet och Handikapp-

ombudsmannen har dock motsatt sig förslaget. Handikapp-

ombudsmannen har anfört att ett mycket stort antal funktionshindrade

skulle vara tvungna att ansöka om tillstånd enligt de nya lagarna om

färdtjänst och riksfärdtjänst och att de därvid kan gå miste om en rättig-

het som tillerkänts dem genom tidigare kommunala beslut.

Äldre bestämmelser beträffande överklagande m.m. bör gälla för be-

slut som meddelats före den 1 januari 1998. Avsikten med övergångs-

bestämmelserna har dock inte varit att för en längre tid behålla det äldre

regelverket för färdtjänsttillstånd parallellt med det nya. Såvitt gäller

Handikappombudsmannens och Svenska Taxiförbundets synpunkter vill

regeringen framhålla att färdtjänstlagen ger en rätt till färdtjänst för dem

som på grund av funktionshinder, som inte endast är tillfälligt, har vä-

sentliga svårigheter att förflytta sig på egen hand eller att resa med all-

männa kommunikationsmedel. Motsvarande resonemang gäller för riks-

färdtjänst. Det finns dock, med anledning av Handikappombudsmannens

kritik, skäl att utforma övergångsbestämmelserna annorlunda än vad som

angivits i det remitterade förslaget. I stället för att sätta ett slutdatum för

giltighetstiden för de äldre tillstånden bör det anges att från och med ett

visst datum skall de nya lagarna tillämpas på dessa tillstånd. Tillstånden

fortsätter således att gälla, men färdtjänstlagens och riksfärdtjänstlagens

bestämmelser bl.a. om under vilka förutsättningar tillstånden kan åter-

kallas eller föreskrifter ändras blir tillämpliga även på dessa tillstånd.

Härigenom torde det inte längre möta några praktiska hinder mot att

hanteringen av färdtjänsten och riksfärdtjänsten överförs till trafik-

huvudmannen.

7 Överklagande av beslut om ordningsvakter

m.m.

Regeringens förslag: Beslut som en polismyndighet eller Rikspolis-

styrelsen har meddelat i ärenden enligt lagen (1980:578) om ordnings-

vakter får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

Vidare ersätts i samma lag en hänvisning till lagen (1977:293) om

handel med drycker av en hänvisning till alkohollagen (1994:1738).

Därutöver justeras styckeindelningen i 10 § polislagen (1984:387).

Bakgrund: Enligt 10 § lagen (1980:578) om ordningsvakter får ett be-

slut som en polismyndighet har meddelat i ärenden enligt lagen över-

klagas hos länsstyrelsen. Beslut som en länsstyrelse eller Rikspolis-

styrelsen har meddelat enligt lagen får överklagas hos allmän förvalt-

ningdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammar-

rätten.

Länsstyrelsen har till den 1 januari 1999 fattat beslut i fråga om för-

ordnanden och återkallelse av förordnanden enligt lagen om ordnings-

vakter i fall då tjänstgöringsområdet berört flera polisdistrikt inom ett

län. Sedan den 1 juni 1998 sammanfaller polisdistrikten med länen. Med

anledning härav har lagen om ordningsvakter ändrats på så sätt att beslut

om förordnanden och återkallelse av förordnanden av ordningsvakter

numera fattas av Rikspolisstyrelsen om tjänstgöringsområdet berör flera

polisdistrikt och i övriga fall av polismyndigheten.

Skälen för regeringens förslag: En ordningsvakt lyder under polis-

myndigheten i det distrikt där han tjänstgör. Ordningsvakten skall med-

verka till att upprätthålla allmän ordning och är skyldig att lyda en order

som en polisman meddelar i tjänsten.

Länsstyrelserna har under lång tid haft ansvar för polisverksamheten i

länen och bl.a. haft till uppgift att fatta beslut i fråga om ordningsvakter i

vissa fall. Till följd av de omfattande förändringar som under senare år

skett inom polisen har länsstyrelsens ansvar för polisverksamheten upp-

hört och länsstyrelsen skall inte längre fatta beslut i fråga om förord-

nande av ordningsvakter. Till följd härav bör beslut som polis-

myndigheten fattar i dessa frågor inte längre överklagas hos läns-

styrelsen. Regeringen föreslår därför att polismyndighetens beslut, lik-

som Rikspolisstyrelsens beslut i dessa ärenden, skall överklagas hos all-

män förvaltningsdomstol.

I 2 § lagen om ordningsvakter hänvisas till 37 § lagen (1977:293) om

handel med drycker. Genom lagändringar som trädde i kraft den 1 januari

1995 har dock lagen om handel med drycker upphävts och ersatts av al-

kohollagen (1994:1738). Hänvisningen i 2 § lagen om ordningsvakter bör

därför ändras i enlighet härmed.

Vid en tidigare ändring av polislagen (1984:387) har av förbiseende

styckeindelningen i 10 § polislagen kommit att bli felaktig (prop.

1996/97:175). Regeringen föreslår nu att detta rättas till.

8 Ekonomiska konsekvenser

De förslag till lagändringar som lämnas i denna proposition torde vara

kostnadsneutrala för såväl staten som kommunerna. Det bör härvid be-

träffande förslaget till ändring i lagen (1987:24) om kommunal parke-

ringsövervakning särskilt påpekas att det är upp till varje kommun att

fatta beslut om att parkeringsvakterna får tas i anspråk för utökade ar-

betsuppgifter samt att detta måste ske efter överenskommelse mellan

kommunen och polismyndigheten. Det kan förutsättas att kommunen och

polismyndigheten därvid kommer överens om eventuell ersättning för

ianspråktagandet av parkeringsvakterna.

I övrigt kan nämnas att förslaget till ändring i lagen (1975:88) med

bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kom-

munikationer syftar huvudsakligen till att ge kommunerna möjlighet att

ta ut ersättning för vissa trafikövervakningstjänster.

Kommitténs lagförslag

Lag om ändring i lagen (1975:88) med bemyndigande att

meddela föreskrifter om trafik, transporter och

kommunikationer

Härigenom föreskrivs att 1 och 2 §§ lagen (1975:88) med bemyndi-

gande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kommunikatio-

ner skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter som avses i 8 kap. 3

eller 5 § regeringsformen, om föreskrifterna gäller

1. befordran i spårbunden trafik som är avsedd för allmänheten,

2. sådan befordran i vägtrafik som ombesörjes av järnvägsföretag till

komplettering av eller som ersättning för järnvägsbefordran som avses

under 1,

4. postbefordran,

5. rätt att driva sjöfart inom Sveriges sjöterritorium med utländskt far-

tyg,

6. trafikregler, sjövägmärken eller säkerhetsanordningar för sjötrafiken

inom Sveriges sjöterritorium eller för sjötrafiken med svenska fartyg,

sjöflygplan och svävare utanför Sveriges sjöterritorium,

7. skeppsmätning,

8. trafik på väg eller i terräng,

9. fordons beskaffenhet och utrustning,

10. registrering och annan kontroll av fordon,

11. skyldighet för kommunerna att tillhandahålla föreskrifter och andra

uppgifter som rör förhållandena i trafiken,

12. riksfärdtjänst,

13. tillstånd att bruka svävare,

14. kör- och vilotider vid vägtransporter samt förbud mot vissa typer

av beräkningar av lön till förare vid sådana transporter,

15. användning av vattenskoter eller annan liknande vattenfarkost.

Regeringen bemyndigas att

meddela föreskrifter om avgifter

för granskning och kontroll enligt

bestämmelse som avses i första

stycket 9, 10 eller 13. Regeringen

bemyndigas också att besluta före-

skrifter om avgifter för far-

ledsverksamheten samt om av-

gifter för tillstånd enligt första

stycket 5.

Regeringen bemyndigas att

meddela föreskrifter om avgifter

för trafikövervakningstjänster

samt för granskning och kontroll

enligt bestämmelse som avses i

första stycket 9, 10 eller 13. Rege-

ringen bemyndigas också att be-

sluta föreskrifter om avgifter för

farledsverksamheten samt om av-

gifter för tillstånd enligt första

stycket 5.

2 §2

Regeringen får överlåta åt för-

valtningsmyndighet att meddela

föreskrifter som avses i 1 §. Rege-

ringen får vidare överlåta åt kom-

mun att meddela föreskrifter som

avses i 1 § första stycket 8.

Regeringen får överlåta åt för-

valtningsmyndighet att meddela

föreskrifter som avses i 1 §. Rege-

ringen får vidare överlåta åt kom-

mun att meddela föreskrifter som

avses i 1 § första stycket 8 och

andra stycket.

___________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

Lag om ändring i lagen (1987:24) om kommunal parkerings-

övervakning

Härigenom föreskrivs att i lagen (1987:24) om kommunal parkerings-

övervakning skall införas en ny paragraf, 7 §, samt närmast före denna en

ny rubrik av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Beslut om utvidgade uppgifter för

parkeringsvakter

7 §

Kommunen kan efter samråd

med polismyndigheten bestämma

att parkeringsvakter skall få tas i

anspråk för att utöver parkerings-

övervakning fullgöra sådan trafik-

övervakning som består av

1. rapportering till polis-

myndigheten av iakttagna över-

trädelser av trafikföreskrifter, och

2. biträde åt polisman vid full-

görande av trafikövervaknings-

uppgift.

_________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

Förteckning över remissinstanserna

Följande remissinstanser har avgivit yttrande över betänkandet (SOU

1995:146) Trygghet mot brott Rollfördelning och samverkan. Hov-

rätten för Nedre Norrland, Malmö tingsrätt, Kammarrätten i Jönköping,

Länsrätten i Stockholms län, Länsrätten i Värmlands län, Justitie-

kanslern, Riksåklagaren, Rikspolisstyrelsen, Brottsförebyggande rådet,

Statens räddningsverk, Statskontoret, Stockholms universitet, juridiska

fakultetsnämnden, Riksrevisionsverket, Statens invandrarverk,

Konkurrensverket, Styrelsen för teknisk ackreditering, Länsstyrelsen i

Stockholms län, Länsstyrelsen i Kalmar län, Länsstyrelsen i Väst-

manland län, Länsstyrelsen i Norrbottens län, Stockholms stad, Huddinge

kommun, Malmö kommun, Linköpings kommun, Ljusdals kommun,

Tjänstemännens Centralorganisation, Landsorganisationen i Sverige,

Svenska Arbetsgivareföreningen, Svenska kommunförbundet, Sveriges

Advokatsamfund, Sveriges Köpmannaförbund, Kooperativa förbundet,

Sveriges Försäkringsförbund, Sveriges Riksidrottsförbund, Svenska

Säkerhetsföretag, Sveriges Låssmedsmästares Riksförbund, Ordnings-

vakternas Riksorganisation, Svenska Stöldskyddsföreningen, Svenska

Taxiförbundet, Villaägarnas Riksförbund, Hyresgästernas Riksförbund,

HSB Riksförbund, Sveriges Allmännyttiga Bostadsföretag, AB Stor-

stockholms Lokaltrafik, Pensionärernas Riksorganisation, Riksförbundet

Hem och Skola.

Riksdagens ombudsmän, Sveriges Akademikers Centralorganisation

och Sveriges Industriförbund har avstått från att yttra sig, medan Gles-

bygdsmyndigheten, Länsstyrelsen i Norrbottens län, Avesta kommun,

Åre kommun, Sveriges Hotell- och Restaurangföretagare, Riksbyggen,

Sveriges Pensionärsförbund och Riksförbundet Pensionärsgemenskap

inte har inkommit med något remissyttrande.

Förutom av remissinstanserna har yttranden avgivits av Länsstyrelsen i

Malmöhus län, Länsstyrelsen i Uppsala län, Länsstyrelsen i Göteborg

och Bohus län, Dorotea kommun, Svenska Transportarbetareförbundet,

avdelning 11, Bevakningsföretagens Riksförbund, Svenska Larm-

leverantörers Förening, Svenska Bankföreningen, SOS Larm Aktiebolag,

Ronny[REDACTED_EFTERNAMN] och Frank Grenhed.

Riksåklagaren har till sitt yttrande fogat yttranden från överåklagarna

vid Åklagarmyndigheterna i Stockholm, Göteborg och Malmö samt

Regionåklagarmyndigheten i Västerås. Landsorganisationen i Sverige har

till sitt yttrande fogat ett yttrande från Svenska Transportarbetare-

förbundet. Svenska Säkerhetsföretag har till sitt yttrande fogat ett ytt-

rande från medlemsföretaget ASSA.

Näringsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 4 mars 1999

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Freivalds,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1998/99:91 Vissa trafikfrågor m.m.

Rättsdatablad

Författningsrubrik

Bestämmelser som

inför, ändrar, upp-

häver eller upprepar

ett normgivnings-

bemyndigande

Celexnummer för

bakomliggande EG-

regler

Lag om ändring i lagen

(1975:88) med

bemyndigande att

meddela föreskrifter om

trafik, transporter och

kommunikationer

1, 2 §§

 Lagen omtryckt 1978:233.

 Senaste lydelse 1996:525.

1 Lagen omtryckt 1988:871.

2 Senaste lydelse 1997:740.

1 Senaste lydelse 1993:1625.

2 Senaste lydelse 1995:1707.

1 Senaste lydelse 1998:27.

1 Senaste lydelse 1993:605.

2 Senaste lydelse 1978:233.

21

1

Prop. 1998/99:91

Bilaga 1

Prop. 1998/99:91

22

24

Prop. 1998/99:91

Bilaga 2

Prop. 1998/99:91

Bilaga 2

23

24

Prop. 1998/99:91

Prop. 1998/99:91

24

24

24

24