Regermgens proposition 1992/93:21

om det svenska elsäkerhetsarbetet

Prop. 1992/93:21

Regeringen förelägger riksdagen vad som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 24 september 1992 för de åtgärder och de ändamål som framgår av föredragandens hemställan.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Per Vésterberg

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen redovisas förslag rörande omfettning, organisation och finansiering av det svenska elsäkerhetsarbetet.

Förslag presenteras bl.a. om marknadskontroU av elektrisk materiel, ut­färdande och kontroll av behörighet att utföra elektriska mstallationer, registrering och kontrollbesUcttung av elektriska anläggningar samt rörande Svenska Brandförsvarsföreningens Elektriska Nämnd.

För att bl.a. eflfektivisera och stärka elsäkerhetsarbetets ställning såväl i nationella som i intemationella sammanhang föreslås elsäkerhetsarbetet oigaiuseras i formen av ett eget verk. Verket föreslås starta sin verksamhet den 1 januari 1993.

1 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 21

Prop.

Näringsdepartementet

1992/93:21

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 september 1992

Närvarande: statsininistem[REDACTED_EFTERNAMN], (jrdförande, och statsråden B. Wester­berg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hömlund,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet P.[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om det svenska elsäkerhetsarbetet

Prop.

1992/93:21

1 Inledning

Regeringen beslutade i februari 1991 att tiUkalla en särskild utredare' för att göra en översyn av det svenska elsäkerhetsarbetets framtida omfettning och oiganisation (dir. 1991:10). Utredningen, som antog namnet Elsäker-hetsutredningen redovisade i slutet av år 1991 sitt uppdrag i betänkandet ELSU 91 Förslag till omfettning, organisation och finansiering av det svenska elsäkerhetsarbetet (SOU 1991:94).

Betänkandet har remissbehandlats. En sammanfettning och en sammanställ­ning av remissyttrandena över betänkandet av Elsäkerhetsutredningen bör fogas till protokoUet som bilaga 1. Som underlag för mina ställnings­taganden ligger vidare inkomna skrivelser från bl.a. orgamsationer och företag.

I utredarens uppdrag mgick också att utarbeta förslag till hur den nuvar­ande skadeståndsregleringen i ellagen borde kompletteras med bestämmel­ser om produktansvar för att åstadkomma harmonisering med EG-diiekti-vet. Skadeståndsfrågan har efter förslag i prop. 1991/92:135 om produk­tansvar för skador orsakade av elektrisk ström föranlett ändringar i lagen (1902:71 s.I), innefettande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar (bet. 1991/92:NU31, rskr. 1991/92:287, SFS 1992:668). Vad gäller utreda­rens förslag till minskat statligt ägande i SEMKO vill jag hänvisa till rege­ringens prop. 1991/92:69 om privatisering av statUgt ägda företog, i vilken SEMKO medtogits bland 35 företag där regeringen föreslår mmskat stotiigt ägande. Utredarens förslag i denna del har således behandlats. Jag åter­kommer nu till övriga delar i betänkandet från Elsäkerhetsutredningen.

2 Utgångspunkter for elsäkerhetsarbetet

Det övergripande målet för det svenska elsäkerhetsarbetet är att förebygga skada på person och egendom orsakad av elektrisk ström. Elsäkerhets­arbetet bedrivs genom att bygga upp, upprätthålla och utveckla en god säkerhetsnivå för elektriska anläggningar och elektrisk materiel. Detto gäller såväl produktion som distribution och användning av elektricitet. Säkerhetsnivån avser risker för direkto skador av elektrisk ström och bränder orsakade av el men gäller även andra skador när de orsakas av elektriskt fel t.ex. mekaniska skador, bränn- och strålskador

Väsentliga delar i elsäkerhetsarbetet är arbete med föreskrifter för el­säkerhet där nödvändiga villkor festställs för att skydda Uv, hälsa, miljö och ekonomiska värden. Även interaationellt arbete såväl rörande föreskrifter som säkerhetsstandardisering utgör betydelsefulla delar i

1 Civilingenjören Hans[REDACTED_EFTERNAMN]

elsäkerhetsarbetet. Vad beträffar tillsynsverksamheten mriktos denna mot       Prop.

att motivera och bidra till att säkerställa att ägare och användare av

1992/93:21

elektriska anläggningar och elektrisk materiel uppfyller elsäkerhetsföre-skriftema. Marknadskontrollen bidrar till att tillverkare och importörer marknadsför säker ehnateriel samt i de fell ej säker ehnateriel kommer ut på marknaden vidtar åtgärder för att begränsa riskema. Behörighetssyste­met bidrar till att säkerställa att eUnstallationer utförs enligt gällande säker­hetsföreskrifter.

Under åren 1983 - 1989 har i genomsnitt 262 elolycksfall och II eldöds-feU per år inträflFat i Sverige. Därutöver har 6 dödsfall per år inträffat på grund av elbränder. Kostnadema för elbränder är av storleksordningen 500 miljoner kronor per år. Därutöver har samhället kostnader för person­skador i form av vård, förlorad arbetsförmåga osv. Tdl detto måste också läggas en ej ekonomiskt kvantifierijar post i form av lidande och tragedier som ofta blir följden av olycksfell och bränder

Primär skada på person till följd av el förorsakas vanligen av ström­genomgång, (elektrisk chock) eller av ljusbåge, som medför brännskador. Sekundära skador kan uppstå till följd av brand med elektrisk felorsak eller tiU följd av mekanisk skada, där elektricitet är den primära feUöllan. Som exempel på detto kan nämnas felaktig funktion hos en maskin på grund av elektriskt fel och fell från t.ex. ledningsstolpe efter elchock.

Elektriska fel kan även ge upphov till driftstörningar. Fömtom ekono­miska konsekvenser för samhället, bland annat i den tillverkande industrin, kan dessa medföra risk för sekundära personskador eUer olägenheter ge­nom att elberoende värmesystem upphör att fungera, människor festnar i hissar, operationer inte kan genomföras på sjukhus osv. Driftavbrott kan även medföra andra risker, exempelvis brand eller andra skador om kyl­systemet i en process upphör att fungera.

Myndighetsorganisationen för elsäkerhet är uppbyggd med stöd av lagen (1902:71 s.I), innefettande vissa bestämmelser om elektriska aidäggningar, den s.k. eUagen. Lagen ändrades år 1988 för att skapa nödvändiga fömt­sättningar för den nya kontrollordning för elektrisk materiel som infördes den 1 januari 1990 (prop. 1987/88:82, bet. 1987/88:NU30, rskr. 1987/ 88:219, SFS 1988:218). Ellagen bemyndigar regeringen eller den som regeringen bestämmer att meddela de föreskrifter som är påkallade från elsäkerhetssynpunkt. Regeringen har i starkströmsförordningen (1957:601), förordningen om elektrisk materiel (1989:420) och i elinstallatörsförord­ningen (1990:806) delegerat uppgifter att meddela föreskrifter från elsäker­hetssynpunkt till elsäkerhetsmyndigheten (Närings-och teknikutveckling­sverket, NUTEK). Myndighetstillsjn över starkströmsanläggningar vilar på elsäkerhetsmyndigheten och under myndighetens överinseende och ledning Stotens elektriska inspektion. Enligt elmaterielförordningen är NUTEK även tillsynsmyndighet för elektrisk, materiel.

NUTEK är ansvarig myndighet rijrande säkerheten för person- och egen­domsskador vid produktion, distribution och användning av elektrisk kraft. Verket utfärdar erforderliga säkerhetsföreskrifter och utövar även viss tillsyn av att föreskrifteraa efterlevs (för järavägar m.m.). Den regionala

myndighetstillsynen utövas av Stotens elektriska inspektion. Närings- och teknikutvecklingsverket är chefsmyndighet för inspektionen.

NUTEK :s och inspektionens ansvar gäller elsäkerheten i all verksamhet, såväl i bostäder, lokaler, fritidsanläggningar m.m. som på arbetsplatser. Verksamheten bedrivs i samarbete med Arbetarskyddsstyrelsen, Yrkesms­pektionen, Konsumentverket m.fl. myndigheter och med näringsUvs- och arbetstagarorganisationer.

Vid sidan av NUTEK och Stotens elektriska inspektion har även andra grupper ansvar för att elanläggningar och elutmstning konstmeras och sköts så att föreskrivna säkerhetskrav uppfylls. Detto gäller bl.a. anlägg­ningsägare, elinstallatörer, eldistributörer, besiktningsmän och konstmk­törer.

En hög svensk elsäkerhetsnivå är ett resultot av många berörda aktörers arbete, deras säkerhetsmedvetande och skadeförebyggande åtgärder.

I prop. 1991/92:170 (bil. 11 s.5) om det europeiska ekonomiska samarbetsområdet behandlades bl.a. varors fria rörlighet, tekniska föreskrifter m.m. Jag anförde då att jag avsåg att under året återkomma med förslag om hur det svenska elsäkerhetsarbetet skall utformas, oiganiseras och finansieras för att upprätthålla en hög och med övriga EES-länder samordnad säkerhetsnivå. Jag anförde vidare att i samband därmed bör den exakto tidpunkten för svensk anpassning till lågspännings-direktivet (LVD) avgöras. I EES-avtalet har Sverige fått rätt att avvakto med anpassningen till lågspänningsdirektivet till den 1 januari 1994. Jag återkommer nu till dessa frågor i samband med mina förslag om det svenska elsäkerhetsarbetet.

Prop. 1992/93:21

3 Kontroll av elektrisk materiel

Mitt ställningstagande: Den nuvarande kontrollordningen för elek­trisk materiel anpassas den I juU 1993 till EG:s lågspäimingsdirektiv. Detto sker genom att kvarvarande krav på stotiigt förhandsgod-käimande för viss materiel liksom den stotUga registreringen av elekt­risk materiel med anknytande avgift slopas.

Marknadskontrollen av elektrisk materiel genom elsäkerhetsmyn-dighetens försorg behålls. Finansieringen av derma behandlas i av­snitt 8.

Utredaren: Utredaren tar upp marknadskontroUen. Han avser att marknadskontrollen av elektriskt materiel genom myndighetens försoig bibehålls och att den huvudsakligen bör bedrivas i projektform.

Remissinstansema: Vad utredaren anfört bemöts i huvudsak positivt eller läranas utan erinran av remissinstansema.

1» Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 21

Skälen för mitt ställningstagande: Inom EG gäller beträffande elektrisk Prop. materiel det s.k. lågspänningsdirektivet, LVD, från år 1973, (73/23/EEG). 1992/93:21 Dette innehåller vissa gemensamma bestämmelser i fråga om all elektrisk materiel som är konstruerad för användning vid en spärrning meUan 50 och 1 000 volt växelström. Direktivet täcker i stort sett konsumentprodukter och materiel konstruerad för att användas inom dessa späimingsgränser, dvs. hushållsapparater, handverktyg, belysningsmateriel, elektriska led­ningar, kablar samt viss installationsmateriel. Direktivet gäller alla säker­hetsaspekter för denna utrustning inkl. skydd mot mekaniska risker. Direk­tivet omfettas av EES-avtalet (Biljiga U 

X. 

Elektrisk materiel nr 1). Enligt avtalet skall Sverige, Finland och Island ha anpassat sig till LVD senast den 1 januari 1994.

I praktUcen har beträffande elelrtrisk materiel skett en långtgående har­monisering av produktkraven. Samma regler gäller i stort sett i Sverige och övriga EFTA-länder som i EG. Harmoniseringen har skett inom ra­men för standardiseringsverksamlieten på området, framför allt spelar det intemationella standardiseringsorganet lEC och det europeiska CENELEC en viktig roll. De svenska föreskriftema om provning av elektrisk materiel anknyter i mycket stor utsträckning till standarder.

I Sverige beslutode riksdagen våren 1988 om en ny kontroUordning för elektrisk materiel, m.m. (prop. 1987/88:82, bet. 1987/88:NU 30,rskr. 1987/88:219). Enhgt beslutet öppnades möjlighet för tillverkare och im­portör att - som altemativ till SETO-kontroU med åtföljande S-märkning - utföra motsvarande kontroU vid vissa andra med SEMKO samarbetande provningsinstitutioner eUer att sjiUva utföra derma kontroU, som i så fell övervakas av SEMKO. Kravet på typgodkännande av SEMKO (S-märk­ning) ersattes med ett krav på registrering före marknadstillträdet. Beträf­fende vissa produkter behöUs kravet på förhandsgodkäimande. Den därmed etoblerade ordningen iimebar en anpassning tiU LVD i väsentUga avseen­den.

Den fullständiga anpassning till LVD som EES-avtalet nu kräver iimebär att all StotUg förhandsprövning och registrering som förutsättning för mar­knadsföring upphön EnUgt LVD är certifiering av fristående organ frivU­lig, men en stor del av produkterna är ändå certifierade och märkto med certifieringsorganets märke. För att tillgodose behovet av ömsesidigt god­togande av sådana märken har LVD en ordning där ländema anmäler oigan vars certifikat och märken får vissa rättsverkningar enligt direktivet. EG-kommissionen har föreslagit att LVD kompletteras med bestämmelser om märkning med det s.k. EG-märket.

Det svenska kontroUorganet SEMKO har ingått en rad överenskommel­ser som syftar till att förenkla prcivningsprocedurema (se prop. 1986/ 87:82, S.15). Någon funktion enUgt LVD har dock SEMKO och dess S-märke inte kunnat få innan direktivet tillämpas i Sverige.

Det svenska uppskovet med anpassningen till LVD enhgt EES-avtalet var föranlett av praktiska svårigheter i samband med byte av kontroUord­ning. Enligt min bedömning bör dock detto byte kunna ske redan den 1 juU 1993. Min avsikt är därför att föreslå regeringen att så sker.

En redogörelse för EG:s syn på bedömning av överensstämmelse, var­med avses det förferande varmed man styrker att en produkt uppfyUer ställda krav, finns i EES-propostitionen (bU.lI, s.39ff). Därav framgår (s. 57f) att en aktiv kontroll av de produkter som finns på marknaden utgör en viktig beståndsdel. Övervakningen syftar till att kontroUera att tiUverkare/importörer följer duektivens bestämmelser med avseende på produkter, kontroUförferanden och märkning. MarknadskontroUen, som inte får förväxlas med kontroU före marknadsmtroduktionen, är en uppgift för säkerhetsmyndighetema i medlemsstotema.

Som framgår av EES-propositionen kommer frågan om utformning och finansiering av marknadskontroU mot bakgmnd av EES-samarbetets krav att närmare utredas. Jag avser att ge Styrelsen för tekmsk ackreditering i uppdrag att skyndsamt utreda denna fråga.

För närvarande sker en viss marknadskontroU av elektrisk materiel inom ramen för kontroUordningen (se prop 1987/88:82, s.20f). Denna ordning bör som utredaren har angett behållas. En särskUd fråga gäUer finansie­ringen, där en ny lösning måste finnas då registreringsavgiften upphön Jag återkommer tiU dette i avsnitt 8.

Prop. 1992/93:21

4 Behörighet att utföra elektriska installationer

Mitt ställningstagande: Den nuvarande ordningen för utfärdande och kontroU av behörighet att utföra elektriska mstaUationer bibehåUs.

En anpassning av den godkännande myndigheten bör ske så att den motsvarar de krav som stäUs på sådant certifierande organ som stäUs i Europanormen EN 45013.

Utredaren: Utredarens förslag överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Förslaget bemöts i huvudsak positivt eUer lämnas utan erinran av nästan aUa remissmstansema. Kraftverksföreningen fram­håUer dock att vid en översyn av nu gäUande förordningar med en inrikt­ning pä avreglering bör man också pröva frågan om den nuvarande ord­ningen med behörighet utiärdad av stetUg myndighet kan slopas.

Skälen för mitt ställningstagande: Det svenska behörighetsbegreppet innebär dels rätten att fette vissa beslut eUer att utföra visst arbete, dels skyldigheten att uppvisa och vidmakthålla särskUd kompetens för arbets­uppgiften. Behörighet utfärdas av den stetUga elsäkerhetsmyndigheten. Erferenheter från de senaste åren visar att svåra olycksfri och dödsolyckor ofta har sm gmnd i felaktigt gjorda installationer, i många feU utförda av personer utan kompetens inom området.

Ett slopande av den nuvarande behörighetsordningen skuUe för allmän-    Prop. heten kunna framstå som en signal om att det inte krävs feckkompetens för    1992/93:21 att göra mstaUationsarbeten. Flera av de dödsolyckor som inträffat utgör exempel på de risker för olyckor som uppkommer som en följd av att icke behöriga gör instaUationer

Behörighetsföreskrifter av samma slag som i Sverige förekommer också i de övriga nordiska ländema. I en särskUd kommitté (Nordiska kommittén för samordning av elektriska säkerhetsfrågor, NSS) pågår ett arbete som syftar tiU en samordning av de nordiska behörighetsreglema. Det skuUe bland annat kunna göra det möjUgt att få ett nordiskt kompetensbevis som medger att en elinstaUatör kan utföra aibeten i lågspänningsområdet i samtUga nordiska länden

I Europa utanför Norden är situationen olika meUan ländema. Vanligen gör distributören av elektrisk eneigi kontroU av att anläggningarna är utförda enUgt gäUande bestämmelser t.ex. föreskrifter och standarden Behörighetsregler saknas helt i vissa länder, t.ex. Storbritanmen, där övervakningen av dem som utför installationsarbete och deras yrkeskun­nande helt vUar på instaUationsföretegen själva. I och med skapandet av den inre marknaden inom EG anser man på många håU i Europa att även instaUationsföretog bör få rätt att utföra arbete i andra länder än det egna. Fömtsättningen är dock att arbetet utförs på det sätt som är godteget i det enskilda landet. Något EG-duiektiv som tar ställmng för hur säkra elekt­riska installationer skall utföras finns ännu inte. EnUgt min mening bör därför den nuvarande svenska ordningen för utfärdande och kontroU av behörighet att utföra elektriska instaUationer bibehåUas.

På certifieringsorgan för certifieiing av personer stäUs vissa krav enUgt Europanormen EN 45 013. Bland annat skaU den enhet som utfärdar god­kännandet av instaUatörer vara sepjirerad från den enhet som har föreskri­vande uppgifter för behörighetsverk:samheten.

En anpassning av den svenska godkännande elsäkerhetsmyndigheten bör därför ske så att den motsvarar de krav som stäUs på sådant certifierande organ enUgt Europanormen.

5 Registrering och kontrollbesiktning av elektriska anläggningar

Mitt ställningstagande: Den nuvarande ordningen för registrering och kontroUbesiktning av elektriska anläggningar bibehålls.

Utredaren: Utredaren föreslår att vissa elektriska anläggningar blir före­mål för obUgatorisk registrering. Registreringsplikten föreslås åvUa anlägg­ningens ägare eUer bmkare om den senare genom avtal övertagit ansvaret för anläggningen. Utredaren föreslår vidare att registrerade anläggningar skaU vara föremål för särskUd obUgatorisk kontroUbesiktning vart

tredje år. För vissa större eUer ferUgare anläggningar kan elsäkerhets- Prop. myndigheten föreskriva annan besiktningsfrekvens. Myndigheten kan även 1992/93:21 medge längre intervaU än tre år om anläggningens karaktär ger anledning tiU dette. För registrerade anläggningar skaU betalas en särskUd årUg registreringsavgift. Den myndighet som certifierar besiktningsförrättare anpassas så att den motsvarar de krav som stäUs på sädant certifierande organ i Europanormen EN 45 013.

Remissinstanserna: Utredarens förslag rörande registrering och kon-troUbesUrtning av vissa elektriska anläggningar får ett blandat mottegande av remissinstansema. Av de remissinstanser som yttrat sig i denna del be­möter ett antal förslaget positivt, (bl.a. Närings- och teknikutvecklingsver­ket, Stotens elektriska mspektion. Svenska Brandförsvarsföreningens Elekt­riska Nämnd (EN) och SEMKO) medan ungefär lika många av remissin­stanserna är kritiska och framför synpunkter mot förslaget (bl.a. Stots-kontoret, Kraftverksföreningen, Riksförbundet EneigUeverantöreraa och Sydkraft).

Skälen för mitt ställningstagande: Redan i inledningen av industrins elektrifiering och utbredningen av elektricitetens användning i samhället i övrigt uppmärksammade försäkringsbolagen de risker för bränder och andra skadehändelser som elektrifieringen innebar. De försto föreskriftema om vissa säkerhetsåtgärder och om utförandet av elektriska installationer utfärdades av försäkringsbolagen redan före sekelskiftet.

Genom Sveriges goda tillgång på vattenkraft och av andra skäl kom ut­vecklingen att gå mycket snabbt. De stotUga myndighetema msåg också tidigt att användningen av elektrisk energi skuUe komma att innebära avsevärda säkerhetsproblem. I början av 1930-talet togs därför för-hand-Ungar upp meUan stoten och de svenska skadeförsäkringsbolagen för att hitte en lösning på de problem som från säkerhetssynpunkt uppkommit genom den snabba utvecklingen av elanvändningen.

Den friviUiga överenskommelse som sedan träffades innebar att skade­försäkringsbolagen åtog sig ansvaret för den säkerhetskontroU av industrins elanläggningar som var nödvändig, medan steten åtog sig att genom lags­tiftning och föreskrifter ge den rättsliga gmnd som fordrades dels för elsäkerheten inom industrin, dels för att allmänheten genom elektrifiering­en inte skuUe utsättas för onödiga risken

Överenskommelsen har mneburit att lagstiftningen på området har kun­nat begränsas och att stoten dämtöver har kunnat begränsa resursema insatto i övervakningen av elsäkerheten.

De svenska skadeförsäkringsbolagen har fullföljt sm del av överens-kom-melsen med stoten om elsäkerhetsåtgärder genom att i sma för-säkringsvUl-kor för industri och företag införa bestämmelser som innebär dels att elektriska anläggningar skaU vara utförda på av myndigheten föreskrivet sätt, dels att elektrisk revisionsbesiktning ska ske regelbundet om anlägg­ningen finns upptogen i en av bolagen gemensamt framstäUd förteckning över anläggningstypen

För att kunna genomföra detta träffade de då verksamma svenska skade­försäkringsbolagen redan i samband med överläggningama med stoten sinsemellan en överenskommelse som innebär att aUa berörda bolag på denna punkt har likalydande försäkringsvillkor Bolagen tog också initiati­vet tiU bUdandet av Svenska Brandförsvarsföreningens Elektriska Nämnd som därefter svarat för registerhåUning och administration av den elektris­ka besiktningspUkten.

Försäkringsbolagens fristående ställning har inte lett tiU brist på teknisk utveckling eUer sakkunskap vad gäUer säkerhetsåtgärder inom elområdet. Tvärtom har t.ex. i lyskland betydande resurser avsatts för detto ändamål endera genom egna insatser hos bolagen eUer genom fristående oiganisa­tioner

Motiven för utredarens förslag ajiges vara att förändringar i försäkrings­benägenheten, möjUghetema att bUda egna självägda försäkringsföretag och inträdet av utländska försäkringsbolag på den svenska marknaden kan leda tiU att antalet elektriska revisionsbesUctningar admmistrerade av EN kommer att minska. Därigenom sJaiUe en för elsäkerheten viktig förebyg­gande ordning urholkas.

För egen del anser jag, i likhet med Stotskontoret, att en försäkringsmo-deU som den nuvarande torde vara bättre anpassad tiU det system som förespråkas inom EG än ett lagstUt obUgatorium av den typ som utreda­ren föreslår. Jag delar vidare uppfattningen att det kan befaras att införan­det av ett lagstiftat obUgatorium kan leda tiU onödiga kostnadsökningar, vilket flera av remissinstansema oi:kså framhåUit. Vad beträffar utredarens resonemang rörande förändringar i försäkringsbenägenhet, möjligheter att bUda självägda försäkringsföretag och inträde av utländska försäkrings­bolag på den svenska marknaden menar jag att förhåUandet meUan riskex­ponering och premie som kan uppstå inte nödvändigtvis behöver leda tiU en avsevärd minskning av antalet elektriska revisionsbesUaningar.

EnUgt min mening bör således den nuvarande ordningen för registrering och kontroUbesiklning av elektriska anläggningar bibehåUas.

Prop. 1992/93:21

6 Svenska Brandförsvarsföreningens Elektriska Nämnd

Mitt ställningstagande: Nuvairande ordning och verksamhet vid Svenska Brandförsvarsföreningesns Elektriska Nämnd bibehåUs.

Utredaren: Utredaren föreslår att regeringen uppdrar åt elsäkerhetsmyn­digheten att uppte förhandlingar med Svenska Brandförsvarsföreningen om förändrat ägande och utökade uppgifter för Svenska Brandförsvarsföre­ningens Elektriska Nämnd (EN).

10

Remissinstansema: Utredarens förslag om förändrat ägande och ut- Prop. ökade uppgifter för Svenska Brandförsvarsföreningens Elektriska Nämnd 1992/93:21 får ett blandat mottagande av remissmstansema. Av de remissinstanser som yttrat sig i denna del bemöter ett tiotal förslaget positivt (bl.a. Nä­rings- och teknikutvecklingsverket, EN och SEMKO) medan ungefär hälften så många av remissinstansema framför synpunkter mot förslagen och ser inget behov av förändringar (bl.a. Stetens elektriska inspektion, Stetskontoret och Kraftverksföreningen).

Skälen för mitt ställningstagande: Som jag nyss berörde (avsnitt 5 om registrering och kontroUbesiktning av elektriska anläggningar) tillkom EN under 1930-talet som ett resultot av överläggningar meUan stoten och huvudsakligen de då verksamma svenska skadeförsäkringsbolagen. Över­läggningama ledde tiU att stoten avstod från en mer långtgående lagstift­ning inom elsäkerhetsområdet i utbyte mot att försäkringsbolagen lovade att genom bestämmelser i sma salcförsäkringsvUlkor se tiU att de elektriska anläggningaraa inom industrin och de större företagen blev föremål för regelbunden och yrkesmässig revisionsbesiktning.

SinsemeUan har skadeförsäkringsbolagen träffat en överenskommelse som innebär förpliktelser att ha lika eUer nära lika vUlkorsbestämmelser, att informera varandra via EN om någon försäkringstagare försöker undgå besUctningsplikten eUer underlåto att rätto uppdagade fel ete. Överenskom­melsen innebär också att skadeförsäkringsbolagen åtar sig att stötto nämn­den ekonomiskt. Samtliga svenska skadeförsäkringsbolag biträder över­enskommelsen med något undantag. Av utländska försäkringsbolag deltar av naturUga skäl endast de som har tiUstånd att bedriva försäkringsverk­samhet i Sverige.

PrincipieUt utgör EN endast en verksamhetsgren inom Svenska Brandför­svarsföreningen. Nämnden har emeUertid en egen styrelse och gentemot föreningen i övrigt en fri ställning. Styrelsens ordförande har traditioneUt utsetts bland de ledande tjänstemännen inom NUTEK eUer dess företrädare stotens energiverk. De övriga styrelsemedlemmarna hämtos från försäk­ringsbolagen, från intressenter inom området och från marknadens aktören

EN:s operativa verksamhet sköts av ett kansU med en kansUchef som arbetsledare. Övrig personal utgörs av såväl tekniker som administratören Inom nämnden finns ett värdefuUt register över alla de elektriska anlägg­ningar för vilka det enUgt försäkringsbolagens bestämmelser krävs att elektriska revisionsbesiktningar genomförs.

I avsnitt 5 om registrering och besUrtning av elektriska anläggningar har jag redogjort för mitt ställningstagande och anfört att den nuvarande ord­ningen för dette bör bibehålbs.

Jag anser således att stetens engagemang i Svenska Brandförsvarsföre­ningens Elektriska Nämnd inte bör ändras.

11

7 Elsäkerhetsarbetets organisation

Prop. 1992/93:21

Mitt förslag: Elsäkerhetsarbetet handhas av ett fristående verk, som inrättos den 1 januari 1993.

Utredaren: Utredarens förslag överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Förslaget ora elsäkerhetsarbetets oiganisation och ora att elsäkerhetsarbetet oiganiseias i formen av ett eget verk bemöts i huvudsak positivt eUer lämnas uten erinran av en majoritet av remiss­instansema. Några remissinstanser är kritiska och för fram synpunkter mot förslaget. Närings- och teknikutvecklingsverket anser att de fömtsättningar för verksamheten som enUgt utrsdaren bör föreUgga kan skapas inom NUTEK.

Skälen för mitt förslag: EnUgt min mening bör elsäkerhetsarbetet hand­has av ett fristående verk bl.a. därför att dette medför en förstärkning av elsäkerhetsmyndighetens roU. Ett (5get verk kommer att innebära att verk­samheten blir mer tydUg hos de som berörs av denna inom landet och ge en stärkt ställning i de ökande intemationella sammanhangen.

EnUgt riksdagens beslut våren 1991 (prop. 1990/91:87, bet. 1990/91:N-U35, rskr. 1990/91:319) bUdades en ny näringspoUtisk myndighet för tek­nik, industri-, eneigi- och regionalpoUtik. Den nya myndigheten, Närings-och teknikutvecklingsverket, inrättedes den 1 juU 1991. Stetens energiverk, Stetens industriverk och Styrelsen för teknisk utveckling lades samtidigt ned. I avvaktan pä översynen av det svenska elsäkerhetsarbetets framtida omfettning och oiganisation fick elsäkerhetsfrågor utgöra ett arbetsområde inom den nya näringspoUtiska myndigheten.

I direktiven tiU utredningen (dir. 1991:10) om det svenska elsäkerhets­arbetets framtida omfettning och oiganisation ingick som en viktig del att bearbete frågan om vilken myndighet som skaU ha huvudmannaskapet för elsäkerhetsfrågor och möjlighetema att lägga huvudmannaskapet på annan myndighet än den nya näringspolitiska myndigheten. I betänkandet från elsäkerhetsutredningen framhåUs att EES-avtalet och beräknat inträde i EG innebär att Sverige i ännu högre giad än för närvarande blir deltagare i ett Europeiskt eUer intemationeUt samarbete. Inte minst gäUer dette de teknis­ka områdena. Vidare framhåUs att det inom ett tekniskt så avancerat om­råde som elsäkerheten måste finnas en slagkraftig och tekmskt högt kvalifi­cerad oiganisation. Behovet av personal med hög kompetens är påtagUgt. Jag delar utredarens uppfettning i denna del. Den erforderUga kompetensen är dessutom av specieUt slag vilket gör det svårt att få rationalise­ringsvinster genom att samordna elsäkerhetsarbetet med annan verksamhet.

En rationeU myndighetsorganisation är en fömtsättning för ett effektivt elsäkerhetsarbete. Hur denna myndighet organiseras och lokaUseras har stor betydelse för hur effektivt myndigheten kan fuUgöra sma uppgifter

12

I likhet med bl.a. Stetens elektriska inspektion och SEMKO anser jag att utredarens förslag att elsäkerhetsarbetet oiganiseras som ett eget verk kommer att innebära en effektivisering och att elsäkerhetsverksamhetens ställning i bl.a. mtemationeUa sammanhang stärks. LUcaså bör rekryte­ringen av personer med nödvändigt hög kompetens kunna komma att underlättes.

EnUgt min mening bör därför elsäkerhetsarbetet handhas av ett eget verk. Primära arbetsuppgifter för myndigheten bör vara frågor rörande elanläggningssäkerhet, tiUsynsfrågor och frågor om eUnstaUatörsbehörig-het. Uppgifter för elsäkerhetsmyndigheten bör vidare vara elmaterielsäker­het och därmed sammanhängande tiUsyn och kontroU av elmateriel. An­svar för utarbetandet av elsäkerhetsföreskrifter och för arbete raed tekniska regler bör även vara uppgifter för rayndigheten. I elsäkerhetsmyndigheten bör därför ingå de delar av NUTEK som i dag ansvarar för dessa områd­en. Den nuvarande regionafe tiUsynsorganisationen, Stetens elektriska inspektion, bör vidare utgöra en naturUg del av elsäkerhetsmyndigheten och bibehåUa sin decentraUserade oiganisation. Den föresfegna rayndig­heten bör starte sin verksamhet den 1 januari 1993.

För att lägga fram förslag om den närmare organisationen av och för­bereda inrättandet av elsäkerhetsrayndigheten bör en särskUd utredare tiU-kaUas. I enUghet med regeringens direktiv (du-. 1992:50) tiU kommittéer och särskUda utredare om att redovisa regionalpoUtiska konsekvenser skaU den särskUda utredaren belysa konsekvensema av en lokaUsering av den nya rayndigheten utanför Stockhohnsregionen. Det ankommer på reger­ingen att beslute ora myndighetens oiganisation och lokaUsering på gmnd­val av utredarens förslag.

För att elsäkerhetsmyndigheten skaU kunna arbeto på ett ändamålsenligt sätt är det väsentUgt med ett nära saraarlwte raed bl.a. regeringskansUet, andra centrafe myndigheter och intresseorganisationen

Prop. 1992/93:21

8. Finansiering av elsäkerhetsarbetet

Mitt förslag: Verksamheten finansieras tiU den 1 juU 1993 med medel som har anvisats tiU NUTEK.

För tiden därefter avses verksamheten bU avgiftsfinansierad. Försfeg i detto hänseende avses att läggas fram i 1993 års budget­proposition.

Utredaren: Utredaren föreslår att en särskUd elsäkerhetsavgift tos ut av eUeverantöreraa. Avgiften skaU beräknas med hänsyn tiU antalet sålda kWh. Avgiftens storlek feststäUs årUgen av regeringen på förslag av el­säkerhetsmyndigheten. De eUeverantörer eUer producenter som ej är an­slutna tiU allmänt nät och som utnyttjar en produktionsanläggning med en högsto effekt av 250 kW föreslås vara undantagna från elsäkerhetsavgiften.

1" Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 21

13

Remissinstansenia: Utredarens förslag rörande finansiering av elsäker-    Prop.

hetsarbetet får ett blandat mottagande av remissinstansema. Av de

1992/93:21

remissmstanser som yttrat sig i denna del bemöter ett antal förslaget positivt (bl.a. Närings- och teknikutvecklingsverket, EN och SEMKO) medan ungefär lika många av remissinstanserna är kritiska och framför synpunkter raot förslaget (bl.a. Sveriges Industriförbund och Sydkraft).

Skälen för mitt förslag: Riksdagen beslutode våren 1988 om en ny kon­troUordning för elektrisk materiel, ra.ra. sora jag tidigare redovisat. EnUgt riksdagens beslut öppnades raöjlighet för tiUverkare och iraportör att - som altemativ tiU SEMKO-kontroU med åtföljande S-raärkning - utföra raotsva-rande kontroU vid vissa andra raixl SEMKO saraarbetande provningsin­stitutioner eUer att själva utföra denna kontroU, som i så feU övervakas av SEMKO. Kravet på typgodkännande av SEMKO (S-märkning) ersattes raed ett krav på registrering fön: raarknadstiUträdet. KontroUen av de produkter som finns på marknaden förstärktes samtidigt. Verksamheten finansieras för närvarande med avgifter som tos ut i samband med registre­ring av elektriska anordningar och elektrisk materiel. Intäktema från re-gistreringsavgiftema tiUförs anslaget under tolfte huvudtiteln G 12. Elsäk­erhet m.m. Anslaget förs därför upp med ett forraeUt belopp av 1 000 kr.

Inom EG regleras elraaterielsäkerheten i lågspänningsdirektivet, LVD. I en av de inledande artiklarna anges att medlerasstotema skaU vidto aUa erforderUga åtgärder för att säkerstäUa att elektrisk raateriel endast får saluföras ora den efter att ha tiUverkats i enUghet med vad som anses vara god säkerhetsteknisk praxis uite riskerar säkerheten för människor, djur eUer egendom. Sverige följer i daj; med några få undantog intemationeUa och europeiska normer i fråga om krav på produkten Detto innebär att när det gäller kravnivåer medför en EES-anpassning mycket små förändringar för svenskt vidkommande.

EES-avtalet medför att Sverige måste frångå kravet på obUgatorisk förhandskontroll av tredjepartsorgan. Det är heUer mte möjligt för Sverige att behålla ett registreringssystem. Det är då viktigt att bl.a. finna andra former för finansiering av marknadskontroUen.

Vad beträffar verksamheten vid Stotens elektriska inspektion finansieras denna i dag från ett ramanslag över stotsbudgeten, under tolfte huvudtiteln, anslaget G 13. Stotens elektriska inspektion.

Sora jag tidigare redogjort för under avsnitt 5 ora registrering och kon-troUbesUaning av elektriska anläggningar förordar jag att den nuvarande ordningen bibehåUs. Utredarens förslag ora uttag av årUg avgift för regis­trerade anläggningar faUer därraed. Mot bl.a. denna bakgmnd anser jag att elsäkerhetsarbetet nästo budgetår bör finansieras genom att medel för verksamheten tillförs vm elabomientovgiften För innevarande budgetår, 1992/93, bör verksamheten finansieras även sedan denna överförts tUl den nya elsäkerhetsmyndigheten, raed de medel riksdagen redan beslutot om för denna verksamhet. Jag avser att återkoraraa närraare tiU anslagsfrågan

14

och utforraningen av efebonnentovgiften för budgetåret 1993/94 vid mm    Prop.

anmälan tiU budgetpropositionen 1993.

1992/93:21

9 Hemställan

Med hänvisning tiU vad jag nu har anfört hemstäUer jag att regeringen dels föreslår riksdagen att

1.

godkänna att en ny elsäkerhetsmyndighet inrättos den 1 januari 1993 (avsnitt 7),

2.

godkänna de riktlinjer för orgamsation och finansiering för innevaran­de budgetår av den föresfegna elsäkerhetsmyndigheten sora jag har för­ordat (avsnitt 7 och 8),

dels bereder riksdagen tillfäUe att

3.   to del av vad jag i övrigt har anfört om det svenska elsäkerhetsarbetet

(avsmtt 3-6).

10 Beslut

Regeringen ansluter sig tiU föredragandens överväganden och beslutar att genora proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för de åtgärder och de ändaraål som han har hemstäUt om.

15

Prop.

1992/93:21 Bilaga 1

Sammanfattning och sammanställning av remiss­yttranden över betänkandet av elsäkerhets­utredningen, ELSU 91 Förslag till omfattning, organisation och finansiering av det svenska elsäkerhetsarbetet (SOU 1991:94)

InnehåU

1.

Samraanfettning av betänkandet, ELSU 91, (SOU 1991:94)

2.

Remissyttranden

2.1  Remissförfarandet

2.2

Registrering och kontroUbesiktning av vissa elektriska anläggningar

2.3

KontroU av elektrisk raateriel

2.4

Behörighet att utföra elektriska instaUationer

2.5

Elsäkerhetens oiganisation

2.6

Finansiering av elsäkerhetsarbetet

2.7

SEMKO och Svenska Brandförsvarsföreningens Elektriska Nämnd

16

I. Sararaanfettning av betänkandet, ELSU 91, (SOU 1991:94)

Prop.

1992/93:21

Utredaren har enUgt direktiven för utredningen - översyn av det svenska "S  elsäkerhetsarbetets framtida omfettning och oiganisation - utrett vilka ändringar i den svenska lagstiftningen i försto hand ellagen, som bör göras för att åstodkomma harmonisering med EG:s direktiv ora produktansvar i vilka inget undantag görs för elektrisk kraft. Utredaren har studerat elsäkerhetsarbetets omfettning, inriktning och organisation och humvida annan myndighet än NUTEK kan vara huvudraan för elsäkerhetsarbetet särat på vUket sätt elsäkerhetsarbetet bör finansieras. Även frågor rörande hur elsäkerhetsaibetet påverkas av Sveriges närraande tiU EG och om effektivitetsvinster kan göras genora ett sådant närraande har behandlats.

Gmndläggande uppgift för utredningen har varit att lämna sådana förslag att en långsiktigt tillfredsställande elsäkerhet kan bibehåUas.

Utredaren anför att sedan elektrisk kraft började användas i Sverige har förbmkningen ökat mycket kraftigt. SärskUt stor har ökningen varit under tiden från andra världskrigets slut. Samtidigt har antalet elolycksfaU mmskat, i vart faU fram tiU 1970-talet. Tkits att elförbmkningen fortsatt att öka i accelerande takt även under 1980-talet har antalet elolycksfaU stannat på en låg nivå. Antalet bränder med elektriska fel som bakom­Uggande brandorsak har inte minskat i samma grad, även om en minskning skett. Under de senaste åren är emeUertid antalet elbränder som procentueU andel av aUa bränder oförändrat medan skadekostnaden stigen Under 1990-talet kan ökningstakten i elförbmkningen antos bU något lägre. Det sker eraeUertid samtidigt som antalet elektriska föreraål ökar och de enskUda instaUationema blir aUt raer tekniskt korapUcerade. Bland annat de hushållningsåtgärder som Ugger bakora uppbromsningen av elförbmk­ningen kräver mer kompUcerade styr- och reglemtmstningar. Den lägre takten i ökningen av elförbmkningen kan inte tos tiU intäkt för att antalet elolycksfaU eUer elbränder kommer att minska.

I Sverige infördes från årsskiftet 1989/90 en ny kontroUordning för bl.a. elektrisk raateriel som orafettos av EG:s lågspäimingsdirektiv. Den nya kontroUordningen innebär ett steg i anpassningen tiU de regler sora gäUer inom EG. Denna anpassning kommer enUgt utredaren att leda tiU minskade krav på förhandskontroU och verifikation av säkerheten hos elmateriel. För att detto inte skaU leda tiU en ökad frekvens av elolycksfaU och elbränder krävs en effektivisering av kontroUen såväl av ehnaterielen i sig sora av de anläggningar där den används.

Utredaren anför att för närvarande kan inte eUeverantöremas besUrtningar av abonnentemas anläggningar anses ske i tillräckUg utsträckning. Sara-tidigt hotar den besiktningsverksamhet som styrs av försäkringsbolagens krav att avto på gmnd av att fler anläggningsägare väljer att försäkra sma anläggningar i utländska försäkringsbolag med andra villkorsföreskrifter

17

eUer att ordna riskfinansieringen på annat sätt än genom försäkring i de    Prop.

traditioneUa svenska sakförsäkringslx)lagen.

1992/93:21

Bilaga 1

Utredaren lämnar i betänkandet förslag tiU vilka ändringar som bör göras i ellagen för att uppnå den önskade harraoniseringen med EG:s direktiv ora produktansvar. Utredaren har även övervägt möjUgheten att föreslå en ändring i den produktskadelag om vilken regeringen tidigare lämnat en proposition (1990/91:197). Ändringen skuUe i så faU innebära att elektrisk kraft i lagen jämstäUs med lös sjik. Trots att därigenom en fiiUständig harmonisering med EG:s direktiv uppnås anser utredaren att de föresfegna ändringama i ellagen är bättre.

Utredaren föreslår att vissa större eUer ferUgare elektriska anläggningar blir föremål för obUgatorisk registtering. Registreringsplikten åtföljs av en skyldighet att genomföra regelbundna kontroUbesUctningar (revisionsbesikt­ningar). RevisionsbesUctningama skaU utföras av för uppgiften certifierade besiktningsingenjören Utredaren fömtsätter att den orgamsation som certi­fierar sådana ingenjörer uppfyUer de krav sora inora Europa stäUs på certifieringsorgan för certifiering av personal.

För registreringen föreslås anläggningens ägare bU skyldig betala en årUg registreringsavgift. Undantagna frib registreringsplikten är aiUäggningar belägna i vissa byggnader avsedda för bostods- eUer kontorsändamål.

Utredaren föreslår att marknadskontroUen av elektrisk materiel bibehåUs men att den i större utsträckning skaU ske i projektform. Likaså föreslår utredaren att den nuvarande sven.ska ordningen för utfärdande av behö­righet bibehåUs. Utredaren fömtsätter att den myndighet sora utfärdar behörigheten uppfyUer ovan näranda krav på certifieringsorgan för cer­tifiering av personal.

Utrsdaren föreslår att elsäkerhetsaibetet organiseras som ett eget verk. Ett nära samarbete med NUTEK kan dock bestå ora effektivitetsvmster kan göras därigenora. Ingen ytterUgare ny rayndighet skapas genora försfeget, däremot föreslår utredaren att tiUsynsrayndighetens naran skaU vara stotens elektriska tiUsyn för att därigenom raarkera att myndighetens tiUsyns-uppgift är övergripande. Stotens elektriska inspektion, som en integrerad del av rayndigheten, med dess praktiska inspektionsverksamhet bibehåUs. Utredaren föreslår att den verksamheten tiUdefes något större resurser och att det tiU rayndigheten knyts ett (slsäkerhetsråd med ledamöter även från andra myndigheter och intresseorgimisationer, som berörs av elsäkerhets-verksamheten.

Utöver den tidigare nämnda avgiften för registrering av vissa större an­läggningar föreslår utredaren att elsäkerhetsart)etet finansieras genora en särskUd elsäkerhetsavgift som erläggs av eUeverantöreraa.

18

Utredaren föreslår vidare att stotens ägarandel i SEMKO mmskas. IstäUet    Prop.

bör andra intressenter från försäkringsbolag och oiganisationer bU nya    1992/93:21

delägare. SEMKO koraraer att fylfe en betydelsefuU funktion sora prov-

* 

nings- och certifieringsorgan även ora en anpassning tiU den europeiska kontrollformen för provningsorganen och certifieringsoiganen innebär att andra provnings- och certifieringsorgan kan tiUkoraraa.

För Elektriska Nämndens del föreslås att nämnden orabUdas tiU aktiebolag där Svenska Brandförsvarsföreningen aUtjämt kan vara en betydande del­ägare men där även andra intressenter, t.ex. försäkringsbolag, bör kunna vara aktieägare. En lämplig aktieägare kan också vara SEMKO.

Följden av förslagen blir att ägaraa och bmkama av större elektriska anläggningar åläggs en mer omfettande säkerhetskontroU av sina anlägg­ningar. SärskUt har det betydelse för de stotUgt ägda anläggningaraa sora nu, på gmnd av att försäkring saknas utom i vissa faU, inte är föremål för elektrisk revisionsbesiktning på det sätt sora de försäkrade anläggningaraa är.

För behöringa elinstaUatörer och behörighetssökande koraraer förslagen endast att innebära en anpassning tiU vissa europeiska krav. Ifråga om materielkontroUen sker en viss förändring av arbetssättet och en redan existerande anpassning tiU förhållandena i övriga Europa fortgår.

Stotens ägande i SEMKO ändras genom utredarens förslag. Ändringaraa i Svenska Brandförsvarsföreningens Elektriska Nämnd (EN) är raer långtgå­ende men av i princip sararaa slag.

2.      Reraissyttranden

2.1     Reraissförfarandet

Efter remiss har yttrande över betänkandet, ELSU 91 Förslag tiU orafett-ning, organisation och finansiering av det svenska elsäkerhetsarbetet (SOU 1991:94), avgetts av Närings- och teknikutvecklingsverket, Stotens elek­triska inspektion, Justitiekanslera, KomraerskoUegiura, Överstyrelsen för civU  beredskap,   Stotens   räddningsverk,   Stotens järavägar.   Banverket, Järavägsraspektionen, Arbetarskyddsstyrelsen, Boverket, Sprängäranes-inspektionen, Stotens provningsanstalt, Stotskontoret, Riksrevisionsverket, Konsuraentverket,   Stotens   strålskyddsmstitut.   Elektriska   Arbetsgivare­föreningen,   Elektriska  InstaUatörsorganisationen,   Elektriska  Nämnden, Föreningen för IndustrieU Elteknik, Försäkringsbranschens Service­aktiebolag, Kraftverksföreningen, Landsorganisationen i Sverige, Lands-tingsföibundet, Rejlers Ingenjörer AB, SEMKO AB, Svenska Brandför­svarsföreningen, Svenska Arbetsgivareföreningen,

Svenska Elektrikerförbundet, Svenska Elektriska Kommissionen, Svenska Elverksföreningen, Svenska Koraraunalarbetareförbundet, Svenska

19

Kommunförbundet, Sveriges Akademikers Centraloiganisation,  Sveriges    Prop. Elektroindustriförening, Sveriges Industriförbund, Sydkraft AB, VattenfaU    1992/93:21 AB och ÄF-Eltekmk AB. Yttrande har även inkommit från Byggentrepre-    ''Sa 1 nörerna. Riksförbundet EneigUeverantöreraa, Göteboig Energi AB, Stiftel­sen Institutet för Företagsutveckling, Stockholm Energi, Bmno[REDACTED_EFTERNAMN] och Ludvig Wikman.

2.2    Registrering och kontroUbesUrtning av vissa elektriska anläggningar.

Utredarens förslag rörande registrering och kontroUbesUrtning av vissa elektriska anläggningar får ett blandat mottagande av remissmstanseraa.

Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK) stödjer i princip förslaget tiU kontroUordning för elanläggningar. Förslaget om att införa obUgatoris­ka regelbundna besUrtningar för att bibehåUa en hög elsäkerhetsnivå inom elektriska anläggningar får stöd av verket som framhåUer att ett obUga­torium är nödvändigt främst raed tanke på förändrade fömtsättningar för försäkringsbranschen och att raånga anläggningar är ej försäkrade. NUTEK stöder även förslaget i den delen att revisionsbesUrtningaraa skaU genomföras av besUrtningsmän certifierade för sitt uppdrag av Elektriska Näranden, EN. NUTEK anser att undantag för egenbesUrtning ej skaU medges men att certifiering för begränsat slag av anläggningar kan tilläm­pas. NUTEK delar vidare utredarens genereUa principer för festställande av besiktningspliktiga anläggningar och besUrtningsintervaU. Vad beträffar förslaget om att redan existerande anläggningar bör ha en övergångstid på förslagsvis 3 år vid införande av registreringsplikten menar verket att detto kan införas refetivt snabbt t.ex. den 1 januari 1994. NUTEK stöder för­slaget om att registreringsavgiften ska finansiera myndighetens och nya EN:s kostnader avseende elaiUäggningar. Verket anser att på samma sätt som inom elmaterielkontroUområdet rayndigheten efter samråd med RRV och efter regeringens medgivande får utfäida föreskrifter om registrerings­avgift.

Stotens elektriska inspektion (SEI) tiUstyrker i huvudsak utredarens försfeg och framhåUer vidare att lämpUgt tidsintervaU för besUrtning beror inte bara på anläggningens storlek utan också på typ av verksamhet m.ra. In­spektionen menar att det är nödvändigt att reglema för registreringsplikt blir entydip och att registreringsplikten täcker de typer av anfeggningar där erfarenheten visar på eftersatt underhåU, där många mänmskor finns och där händelser kan ge stora ekonomiska konsekvensen Bl.a. därför bör t.ex. inte större hyres- och kontorsfestigheter undantos. Vad beträffar re­gisterhållningen föreslår SEI att denna överlåts tiU ett av certifieringsverk­samhet oberoende oigan. Skälet tiU detto förslag är att det inte bör skapas monopol för certifieringsverksamheten, dvs. mer än ett certifieringsorgan bör kunna bU ackrediterat. SEI tiUstyrker utredarens förslag att regelbun­den besiktning skaU göras av för anläggningstypen certifierad person, som

20

antingen kan vara anstäUd i anläggningsmnehavarens företag eUer vara    Prop. fristående (entreprenör). Undantag från certifieringskravet bör inte göras.       1992/93:21

Bilaga 1

Stotens järavägar har inga invändningar av principieUt slag mot utredarens förslag. SJ påtalar att om elektriska dragfordon och vagnar med elutmstning avses bU registreringspUktiga kan SJ:s register över fordonen lätt kompletteras med de uppgifter som elanläggningsregistreringen kraven Genora att låto elsäkerhetsrayndigheten to del av detto register torde ett särskUt register hos myndigheten inte krävas. Vad beträffar kontroUbesUrt-ningar påtalar SJ att elektriska anläggningar på jämvägsfordon erhåUer periodisk kontroU i samband raed översyner och revisionen IntervaUet mellan kontroUbesUrtningama får överenskommas raed myndigheten. SJ fömtsätter att egen personal med lämplig kompetens kan anUtos för besiktningama.

Banverket anför att de elanläggningar sora avses i utredningen är av helt annan karaktär än huvudparten av de elanläggningar som finns inora Ban­verket. Verket anser att vederbörUg hänsyn tos tiU ovanstående vid be­dömning av gmnden för beräkning av Banverkets registreringsavgift.

Järavägsinspektionen, Stotens provningsanstalt. Svenska Elektrikerförbun­det och SACO-föreningen vid NUTEK instämraer i aUt väsentUgt i utreda­rens bedömningar.

Elektriska Arbetsgivareföreningen och Elektriska InstaUatörsorganisationen anser att endast bostäder skaU undantos från den obUgatoriska registre­ringsplikten. De är vidare positiva tiU utredningens förslag ora att utföra egenbesUrtning med personer sora är anstäUda hos företaget och certifie­rade av EN. De delar däreraot inte förslaget om att myndigheten skaU feststäUa besUrtningsplanen vid egenbesUrtning utan anser att den uppgiften skaU delegeras tiU EN.

Elektriska Nämnden, EN, tiUstyrker utredarens förslag om registrering av elanläggningar som gmnd för regelbundna revisionsbesiktningar. EN före­slår att uppgiften att föra registret åläggs ENAB. Eftersom ENAB för sm verksamhet ändå måste ha ett register över alfe besUrtningspliktiga anlägg­ningar, skuUe man riskera ett onödigt dubbelarbete, om registemppgiften fedes på ett annat oigan.

Försäkringsbranschens Serviceaktiebolag, FSAB, stöder förslaget tiU obUgatorisk registrering och kontroUbesiktning av vissa elektriska anlägg­ningar och betonar vUrten av att eldistributören före leveransens början skaU förvissa sig om att anmälan tiU registret har skett. FSAB anser det vara väsentUgt att kvaUtet och omfettning av de obUgatoriska kontroU­besUrtningama ej tiUåts bU av lägre kvaUtet eUer av mindre omfettning än vad som är faUet idag då även andra förfettningar som framföraUt berör brandskydd och mUjö beaktes.  FSAB delar utredarens uppfettning att

21

bevakning och tiUsyn av levisionsbesUrtningen även fortsättningsvis bör

Prop.

handhas av Elektriska Nämnden. Likaledes anser bolaget att certifiering av

1992/93:21

såväl egenbesiktningspersonal sora entreprenadbesiktningsingenjörer bör

""S

handhas av EN enUgt de gäUande europastandarderaa.

SEMKO anser att införandet av ett system för registrering och kontroUbe­sUrtning av vissa elektriska anläggmngar är välbetänkt. Det är ett sam-häUeUgt intresse av både säkerhets- och rättviseskäl att ett likformigt system införs att ersatte det begränsade besiktningssystem som den svenska försäkringsbranschen nu driven

Svenska Brandförsvarsföreningen, SBF, stöder förslaget om registrering och kontroUbesiktning av vissa elektriska anläggningar. Föreningen anser det ur SBFs perspektiv, dvs det förebyggande brandskyddets, synnerUgen värdefuUt om det begränsade besiktningssystem som idag tiUämpas av den svenska försäkringsbranschen, utvidgas på det sätt utredaren föreslår. Föreningen ser inget hinder att Elektriska Nämndens nuvarande register utvidgas att utgöra det register sora koramer att krävas om registrerings-obUgatorium införs och utgår vidaiB ifrån att registerhållning, tiUsyn och bevakning av revisionsbesiktningama utförs av SBFEN.

Sveriges Industriförbund tiUstyrker förslaget beträffande registrering av elanläggningar som gmnd för regelbundna revisionsbesUrtningar och att EN Aktiebofeg blir organ för registrering av besiktningspliktiga anlägg­ningar. Förbundet tiUstyrker vidare försfeget beträffande stetUgt krav på regelbundna revisionsbesUrtningar som ersättning för det nuvarande syste­met med besUrtningskrav i försältringsavtal.

ÅF-Elteknik AB pekar på att industrieU verksarahet belägen i markplan inom bosted eUer kontorsfestigheter bör bU föremål för obUgatorisk be­siktning. Bolaget avstyrker utredarens förslag att den elektriska revisions­besiktningen kan ske genom s k egenkontroU och anför att aU erfarenhet visar att egenkontroUen inom industrin hittills inte har fungerat på ett tillfredsställande sätt.

Kraiitverksföreiiingen anser att det mte finns tillräckUga motiv för utred­ningens förslag. Tvärtom leder bolagiseringen av VattenfaU och privatise­ringen av StetUga anläggningar tiU att fler elektriska anläggningar försäk­ras. Den snabba förändringen i samhäUet innebär också att raånga äldre anläggmngar försvinner och ersätts av nya säkrare anläggningar. Dessutom väntos elanvändningen under 1990-talet öka i betydUgt långsammare takt än tidigare. Föreningen anser att registrering och kontroUbesiktning bör fortsätto i samma former som hittiUs och avstyrker därför utredningens förslag.

Landstingsförbundet avvisar förslagen i betänkandet i de delar de avser obligatorisk inspektion av elektriska anläggningar inom landstmgens verk-

22

samhetsområde. Landstingen har egna driftoiganisationer där bl.a. elkora-    Prop. petens ingår varför förbundet finner det omotiverat med en myndighets-    1992/93:21 kontroU av elsäkerheten hos landstmgen. EnUgt Landstmgsförbundet bör    "8 besiktning åläggas anläggningsägare med egen driftkompetens eUer av anläggningsägaren inhyrd besiktningsingenjör (motsvarande) snarare än att detto ansvar överlåts på en tiUsynsmyndighet. Förbundet anser att det är svårt att bedöma de kostnader som skuUe drabba landstingen enUgt be­tänkandets förslag.

Svenska Elverksföreningen avstyrker utredningens förslag att eUeverantör skaU ha skyldighet att förvissa sig ora att registrering skett mnan leverans av elektrisk ströra påbörjas. EUeverantöreraa bör inte påtvingas någon rayndighetsroU mot sina kunder och ägare. Elverksföreningen avstyrker utredningens försfeg om registreringspUkt för elanläggning som nu orafet­tos av orarådes- eUer Unjekoncession och därigenom redan är registrerad hos elmyndigheten. Vidare avstyrker föreningen de delar av föreslagen finansiering av elsäkerhetsaibetet sora omfettar avgifter på elräkningarna och som inbetalas av landets eUeverantören

Elverksföreningen föreslår att gränsen för registreringspUkt görs mera flexibel efter sararåd raed myndigheter, anläggningsmnehavare och branschorganisationen Föreningen fömtsätter även att behovet av åter­kommande SäkerhetskontroU får bU föremål för successiv omprövning för olika typer av anläggningar med hänsyn tiU konstoterad skadeutveckling t ex enUgt elbrandstotistiken. EnUgt föreningens erfarenheter bör den åter-koraraande säkerhetskontroUen som adrainistreras av Elektriska Näranden endast orafetto anläggningar med stor brand- eUer explosionsrisk, dvs anläggningar med stor brandbelastning men ej vattenkraftstotioner eUer fristående stäUverksbyggnader ete.

Sydkraft avvisar förslaget om registrering av vissa elektriska anläggningar, i den omfettning som anges. EnUgt Sydkraft kommer detto att leda tiU ökad byråkratisering, administrativt merarbete och onödiga kostnadsök­ningar.

VattenlåU AB anser att ett centralt register över samtUga elektriska stark­strömsanläggningar inte behövs. VattenfaU föreslår att rayndigheten registrerar endast innehavare av elektrisk starkströmsanläggning och att innehavaren av elektrisk starkströrasanläggning registrerar egna delanlägg­ningar. VattenfaU föreslår vidare att gränsen för registrerad delanläggning görs mera flexibel och överenskommes i samråd rayndighetsinnehavare av elektrisk starkströmsanläggning.

Riksförbundet EneigUeverantöreraa anser inte att något anläggningsregister skaU tiUskapas. Förslaget tiU obUgatorisk revisionsbesUrtning av an­läggningar i registret avstyrkes likaså. Förbundet anser att revisionsbesUrt­ningaraa utan tvivel har en säkerhetshöjande effekt, raen skaU inte regleras

23

i någon nationeU förordning utan på basis av en överenskommelse med    Prop.

ekonomiska incitament, altemativt som försäkringsvillkor meUan försäk-        1992/93:21

ringstagaren och försäkringsbolaget.

Bilaga 1

Stotskontoret anför att utredningens förslag innebär att den för Sverige umka lösningen där skadeförsäkringsbolagen ansvarar för revisionsbesUrt­ning av vissa större eUer farUgare anläggningar ersätts med obUgatorisk registrering och kontroUbesUrtning. Ett försäkringssystera har enUgt Stots­kontoret bättre fömtsättningar att utnyttja de incitament sora vinstdrivande verksamhet har tiU att vidto kostnadseffektiva säkerhetsåtgärden Stotskon­toret menar att det förefaUer som en renodfed försäkringsraodeU är bättre anpassad tiU det säkerhetssystem som förespråkas i EG än ett lagstiftet obUgatoriura av den typ sora här föiieslås.

Svenska Kommunförbundet anser att utredningens förslag om myndighets­reglering och avgiftsfinansiering bör övervägas ytterUgare.

Ludvig Wikman anser att lagstodjjad obUgatorisk registrering av vissa elanläggningar och besiktning av dessa samt lagstodgad certifiering av elbesUrtningsmän inte bör införas. Han anser att utredarens motiv inte är bärande för sådana krav.

2.3 KontroU av elektrisk raateriel

Utredarens förslag att marknadskontroUen av elektrisk raateriel genora myndighetens försoig bibehåUs och att marknadskontroUen huvudsakUgen skaU ske i projektform bemöts i hui/udsak positivt eUer lämnas utan erin­ran av remissmstansema.

Närings- och teknikutvecklingsverket stödjer således utredarens förslag om att marknadskontroUen av elektrisk materiel genora rayndighetens försoig bibehåUs. Verket erinrar om att den svenska kontroUordningen koraraer att behöva harmoniseras raed kontroUoidningen mom EG. Stora förändringar kommer därför att äga mm. ObUgatorisk typprovning före marknadsföring slopas. Detsamma gäUer sannolikt n;gistreringssysteraet för ehnateriel. För att bibehåUa säkerhetsnivån behöver raarknadskontroUen förstärkas i Sveri­ge. NUTEK stödjer vidare utredarens förslag om att marknads­kontroUen finansieras med den särskUda elsäkerhetsavgiften för levererad elektrisk ström. Genom avgiftema i nuvarande kontroUordning för el­materiel finansieras även myndighet£:ns arbete med föreskrifter och el-säkerhetsstandard. Verket anser att även finansiering av detto arbete bör ske med den särskUda elsäkerhetsavgiften.

Stotens elektriska mspektion tiUstyrker utredarens förslag att marknadskon­troUen av elektrisk materiel bibehåUs. Även stotens räddningsverk. Elektriska  Arbetsgivareföreningen,   Elektriska  InstaUatörsorganisationen, Försäkringsbranschens Serviceaktiebolag, Svenska Brandförsvarsföreningen

24

och Svenska Elverksföreningen stöder utredningens förslag rörande mark-    Prop.

nadskontroUen av elektrisk raateriel.

1992/93:21

Bilaga 1

KomraerskoUegiura instämraer i betänkandets påpekande att en anpassning av det svenska kontroUsystemet för elektrisk raateriel i linje raed EG:s är behövUg. I ett EES-perspektiv koramer en sådan anpassning att vara nöd­vändig. Ett effektivt marknadskontroUsystem är därvidlag av stor vUrt varvid såväl erfarenhetsutbyte sora intemationeU samverkan torde vara både nödvändig och fördelaktig.

Stotens provningsanstalt anser att beträffande marknadskontroUen är det anvisade sättet att arbeto i projektform, att utnyttja entreprenörer med sakkunskap, ett bra sätt att nå effektivitet.

Stotskontoret påtalar att i EG:s system läggs stor vUrt vid att med­lerasstotema utövar aktiv kontroU av att de produkter sora förekoramer på raarknaden uppfyUer direktivens krav. MarknadskontroUens genoraförande kan, enhgt Stotskontorets raening, ske i de ansvariga rayndighetemas regi eUer genom anUtande av kompetent entreprenör Val av organ bör ske efter upphandling i konkurrens.

Konsuraentverket anser att förslaget att bibehåUa raarknadskontroU och utföra denna mer i projektform med stark styming mot olika områden som t ex raateriel, sora används utomhus eUer i fuktiga raUjöer och apparater och utmstning för bam är bra. Denna arbetsform, kompletterad med utteg av produkter som man tidigare erfarenhetsmässigt valt ut, bör ge en hel­täckande kontroU. Ora raarknadskontroUen ska ha någon möjlighet att bU effektiv måste det sättos av tillräckUgt med ekonomiska resursen Kon­suraentverket anser att det finns raycket starka skäl för att bibehåUa regist­reringen av elektriska materiel. Registreringen mnebär bl a möjlighet att hindra spridning av farUga produkter och att prova materielen på ett tidig­are stodium. Verket anser att SEMKO även framdeles är bäst skickat att sköto kontroUen och registreringen, då det har sakkunskap och stora er­farenheter om området.

Stetens strålskyddsinstitut har inget att erinra mot el säkerhetsutredningens förslag. Institutet viU dock framhåUa att i vissa faU är raarknadsförd elekt­risk materiel behäftad även raed andra slags risker än de elektriska. Sol­lampor och olika slags apparatur som innehåUer feserstrålkäUor är några exempel på dette. Det synes självfaUet rationeUt om den marknadskontroU som utredningen föreslår även kunde täcka sådana säkerhetsaspekten Den föreslagna elsäkerhetsavgiften bör i konsekvens härav därför dunensioneras så, att även andra berörda myndigheters kostnader i samband med mark­nadskontroUen kan täckas.

Kraftverksföreningen menar att marknadskontroUen av elektrisk materiel genom myndighetens försorg är en fråga om hur myndigheten prioriterar

25

sina interaa resursen Föreningen anser att det är vUrtigt att kontroUen

Prop.

effektiviseras och att dubbelarbete undviks. Det är också angeläget att

1992/93:21

bevaka möjligheterna att avreglera även kontroUen och registreringen av

"agä l

elektrisk raateriel.

SEMKO stöder förslaget ora att den myndighetsledda marknadskontroUen av elektrisk materiel bibehåUs. SpecieUt i ett perspektiv av ett framtida sannolikt försvagat eUer slopat regi.streringssystera för elmateriel är det av vUrt att redan nu festslå betydelsen av en bibehåUen eUer helst föntärkt raarknadskontroU av elmateriel.

Riksförbundet EneigUeverantöreraa anför att sedan länge har olika länder utmärkt sig med krav på individuellt godkännande av elmateriel. REL ser med tiUfredsstäUelse fram emot en tid då raateriel som provats och god­känts eUer tiUverkats enUgt interaationeU standard, kan användas utan nationeUa hinder Kvarvarande svenska särkrav bör enUgt förbundet av­lägsnas. Registreringen av elektrisk materiel kan sannolikt avveckfes utan större förlust av elsäkerheten. REl. delar utredningens uppfettning att det föreUgger ett behov av marknadskontroU och att dette aibete bör Ugga inom tiUsynsorganet.

2.4 Behörighet att utföra elektriskii installationer

Förslaget att den nuvarande ordmngen bibehåUs för utfärdande och kon­troU av behörighet att utföra elektriska instaUationer bemöts positivt eUer lämnas utan erinran av nästan aUa remissinstanserna.

Närings- och teknikutvecklingsverket stödjer utredarens förslag att den nuvarande ordningen för utfärdande och kontroU av behörighet att utföra elektriska instaUationer bibehåUs. Stetens elektriska inspektion tiUstyrker utredarens förslag att nuvarande nigler om behörighet mm bibehåUs tiUs vidare och anser att den utfärdande rayndigheten skaU vara ackrediterad. Stetens räddningsverk stöder utre

Banverket framhåUer att behörighetskravet för utförande av elinstaUationer är en viss garanti att dessa utföres korrekt. Brister i elanläggningama orsakas ofta av att obehörig (och därmed i regel okunnig) personal har utfört elinstaUationsarbete. Verket anser det därför vara bra att behörig­hetskravet kan bibehåUas. Järavägsraspektionen instämraer i aUt väsentUgt i utredarens bedömning. Sprängämnesraspektionen berör frågan om be­hovet av behörighet altemativt kompetenskrav för mstaUatörer och besUrt­ningsmän inora Ex-områden och anför att denna fråga har inte behandfets i utredningen. Stetens provningsanstalt tiUstyrker utredningens förslag.

26

Konsumentverket anför att behörighet att utföra en instaUation innebär    Prop. rätten att fette vissa beslut eUer att utföra visst arbete samt skyldighet att    1992/93:21 uppvisa och vidmakthåUa särskUd kompetens för arbetsuppgiften. Verket      ' * stödjer förslaget att bibehåUa nuvarande krav för utfärdande och kontroU av behörighet. En uppluckring på dette område skuUe medföra stora risker för felaktiga och därigenom fårUga instaUationer, som utförts av personer som saknar kompetens på området.

Elektriska   mstaUatörsoiganisationen,   Elektriska   arbetsgivareföreningen. Försäkringsbranschens Serviceaktiebolag, Svenska Brandförsvarsföreningen och Svenska Elverksföreningen tiUstyrker utredningens förslag ora be­hörighet att utföra elektriska instaUationer

SEMKO stöder förslaget om bibehåUande av nuvarande ordning för utfär­dande och kontroU av behörighet att utföra elektriska instaUationer Tbknikområdet och konsekvenseraa av ev  felaktiga arbeten motiverar enUgt SEMKO detta.

Riksförbundet EneigUeverantöreraa tUlstyrker utredningens förslag att nuvarande ordning för utfärdande och kontroU av behörighet bibehåUs. På sUrt, då enhetUga mstaUationsnormer antagits mom EG-området, torde också enhetUga auktoriseringskrav ha eteblerats. Därmed öppnas marknad­en för konkurrens, vilket kan ge såväl positiva som negativa effekter för svenska instaUatören REL anser att man från svenskt håU vid överlägg­ningar kring kompetensfrågan bör hävda, att en auktoriserad instaUatör skaU ha omfettande dokumenterade kunskaper samt ha ett bekräftat försäk­ringsskydd för sin verksarahet.

Stotskontoret pekar på att enUgt europanorraen EN 45 013 skaU den enhet som utfärdar godkännanden av instaUatörer separeras från den enhet som har föreskrivande uppgifter för behörighetsverksamheten. Stotskontoret anser att uppgiften att utfärda godkäimande av instaUatörer bör feggas på något certifieringsorgan, t ex SEMKO.

Kraftverksföreningen menar att vid en översyn av nu gäUande förord­ningar raed inriktning på avreglering bör man också pröva frågan ora den nuvarande ordningen raed behörighet utfärdad av stotUg rayndighet kan slopas. Föreningen anser att de svenska reglema bör anpassas tUl de krav som kommer att gäUa i andra EG-länden

2.5    Elsäkerhetens organisation

Förslaget ora elsäkerhetens oiganisation och om att elsäkerhetsarbetet oiganiseras i formen av ett eget verk bemöts i huvudsak positivt eUer lämnas utan erinran av majoriteten av remissinstansema. Några remis­sinstanser för fram synpunkter mot förslaget.

27

Stotens elektriska inspektion tiUstyrker således utredarens förslag att el-    Prop. säkerhetsarbetet oiganiseras som eget verk. Ett eget verk koraraer, fram-    1992/93:21 håUer inspektionen, att innebära att verksamheten blir mera tydUg hos dem    "S sora berörs av denna inom landet 

Stotens räddningsverk, Stotens jämvägar, Järavägsraspektionen, Stotens provningsanstalt. Elektriska Nämnden, Försäkringsbranschens Service­bolag, Svenska Brandförsvarsföreningen samt Svenska Elektriska Kora­missionen ser positivt på förslaget rörande att elsäkerhetsfrågoraa lyfts fram och oiganiseras i formen av etl: eget verk.

Banverket anser att det raåste finnas en stark övergripande orgamsation för elsäkerhetsarbetet inom landet. Förslaget raed ett elsäkerhetsråd är bra och bör reaUseras menar verket. Verket framhåUer vidare att behovet av kon­takter meUan myndigheter och aktörer på marknaden liksom meUan myn­digheter kommer att öka vid en eventueU anslutning tiU EG.

Arbetarskyddsstyrelsen har inga duiekto koraraentarer tiU utredningens innehåU och förslag raen påpekar att förslagen förefaUer vara väl förenUga raed styrelsens verksamhet. Boverket anför att verket inte har något att erinra mot förslaget.

Sprängämnesinspektionen har ingen erinran raot förslaget att bUda en ny rayndighet. Däreraot konstoterar SÄI att utredaren utgår från befintliga personalresurser - med viss förstärkning av elektriska inspektionen. Det hade enUgt SÄI varit befogat att göra en något närmare analys av resurs­behovet, bl a mot bakgmnd av det av utredaren fömtsedda minskade be­hovet av nationeUa regler och mot det ökade behovet av resursinsatser för det europeiska standardiseringssaraarbetet.

Elektriska InstaUatörsorganisationen och Elektriska Arbetsgivareföreningen tiUstyrker utredningens försfeg när det gäUer ehnyndighetens organisation. Vad beträffar ehnyndighetens uppl:)yggnad och beraanning anser de att utredningens förslag tiU myndighetens organisatoriska uppbyggnad borde pfettos tUl i syfte att uppnå bättre direkt samarbete mellan rayndighetens befettningshavare.

Föreningen för IndustrieU Elteknik instämraer i att elsäkerhetsarbetet orga­niseras som ett eget verk. Föreningen anser att Stotens elektriska mspek­tion bör vara direkt understäUd verkschefen och på samma nivå som övri­ga enheter i verket. Inspektörema l>ör ges sådana resurser, att de i större omfettning än idag får tid att ägna sig åt kontroU av säväl distributöremas

28

som industrins organisation och anläggningars beskaffenhet enUgt före-    Prop.

mngen.

1992/93:21

Bilaga 1

SEMKO anser det vara välbetänkt att rayndighetemas elsäkerhetsarbete ges en oiganisationsforra som ger verksaraheten acceptans och styrka både nationeUt och intemationeUt. I det aUtraer interaationeUa regelskapandet är det enUgt SEMKO av stor vikt för vår nationeUa elsäkerhet att elmyndig­heten har tiUgång tiU kvalificerade resurser för medverkan i det interaatio­neUa elsäkerhetsart)etet. Ett övergripande samfet ansvar för det eltekniska området bör också eftersträvas. SEMKO stöder vidare förslaget att knyto ett elsäkerhetsråd tUl elmyndigheten.

Svenska Elektrikerförbundet finner att utredningen väl överensstämmer med de intentioner för elsäkerhetsarbetets utförande och omfettning som föibundet sedan många år pfederat fön Genom bUdandet av NUTEK riske­rar elsäkerhetsarbetet att få en undanskymd roU och därför anser förbundet det vara nödvändigt att detto arbete oiganiseras i formen av ett eget verk. Det är också nödvändigt att myndigheten kompletteras med ett elsäkerhets­råd, vartiU såväl myndigheter som intresseorganisationer, inkl. feckUga oiganisationer, knyts. Organisationen av detto verk kan lämpUgen byggas upp enUgt utredarens förslag.

Svenska Elverksföreningen tiUstyrker att myndighetemas elsäkerhetsarbete ges en oiganisation som medför högre stotus både nationeUt och interaatio­neUt. Det föreslagna separato verket kan enUgt föreningen vara en lämplig form. Svenska Elverksföreningen fiamhåUer specieUt vikten av att elmyn­digheten ges kvalificerade resurser för att medverka i det interaationeUa standardiserings- och elsäkerhetsarbetet så att landets mtressen kan främjas och en smidig anpassning av vårt nationeUa regelsystem tiU bl a EGs kan ske. Föreningen är även positiv tiU förslaget att ett specieUt elsäkerhetsråd knyts tUl elmyndigheten.

SACO-föreningen vid NUTEK tiUstyrker utredarens förslag. Ett eget verk koraraer enUgt föreningen att innebära att verksamheten blir mera tydUg hos dera sora berörs av denna inom landet och ge en väsentUgt högre stotus i de ökande intemationeUa samraanhangen. Likaså koramer rekryte­ringen av personer med nödvändig hög kompetens att väsentUgt under­lättos.

Sveriges Industriförbund tiUstyrker utredningens förslag att bUda en från NUTEK fristående rayndighet. Den nya rayndigheten - med elsäkerhet sora speciaUtet - får därvid den stotus, som krävs för att verksamheten skaU kunna genomföras med den tyngd som är erforderUg. Elsäkerhetsart)etet kommer aUtmer att intemationaUseras och det är vUrtigt att verket ges en formeUt tillräckUgt hög stotus för de personer, sora skaU företräda

29

verksamheten. Förbundet tUlstyrker även förslaget att bUda ett säkerhets-    Prop.

råd där marknadens aktörer inora eLfecket kan diskutera sina synpunkter    1992/93:21

och påverka elsäkerhetsarl)etet.

Bilaga 1

Sydkraft AB tiUstyrker förslaget att elsäkerhetsarbetet oiganiseras i ett eget verk och förordar att det mrättos inom NUTEK:s ram. Den föreslagna centrafe myndigheten bör dock enU,|t bolaget kunna bantos.

VattenfaU AB betonar vUrten av att elsäkerhetsarbetet värdesätts och upp­muntras. Detto är specieUt viktigt i en tid med ökad kunkurrens meUan elföretagen. Säkerheten får inte bU en handelsvara. VattenfeU tUlstyrker utredarens huvudförslag att elsäkerhetsarbetet oiganiseras som en särskUd tiUsynsmyndighet i nära anslutmng tUl NUTEK.

ÄF-Elteknik delar utredarens uppfettning att ett elsäkerhetsråd bör skapas. Ledamötema i rådet bör i försto hand representera oUka mtressenter inom elområdet såsora leverantörer, entreprenörer, eldistributörer, konsult­företag m fl.

Riksförbundet EneigUeverantöreraa tiUstyrker tankama att på sUrt inrätto ett samordnat tiUsynsoigan men anser att för närvarande bör den nuvaran­de oiganisationen behåUas.

Några av remissinstansema har framfört synpunkter mot försfeget om elsäkerhetens organisation.

Närings- och teknikutvecklingsverket stödjer ej utredarens förslag om ett eget verk för elsäkerhetsverksamhelen. NUTEK anser att de fömtsätt­ningar för verksamheten sora enUgt utredaren bör föreUgga kan skapas mom NUTEK i en avdelning direkt understäUd GD. Verket framhåUer att mellan elsäkerhetsverksamheten och NUTEK: s verksamheter avseende dis­tribution, leverans- och driftsäkerhet förekomraer även viss saraverkan. Dessa faktorer är viktiga frågor för näringsUvet och i hög grad beroende av elsäkerheten. NUTEK stöder utredningens förslag om att tiU myn­digheten knyto ett elsäkerhetsråd med ledamöter från myndigheter och oiganisationer som berörs av elsäkisrhetsarbetet. NUTEK stöder att stotens elektriska inspektion införUvas i elsäkerhetsmyndigheten som en regional organisation något som enUgt verket innebär en tydUgare och effektivare organisation.

Stotskontoret menar att oiganisationsförslaget mte bör genomföras och att myndighetsuppgiftema bör kunna begränsas. Stotskontoret tar upp arbets­uppgifterna för den nya myndigheten och ifrågasätter bl a det föresfegna lagobUgatoriet för tUIsyn av elelctriska anfeggningar. Godkännande av instaUatörer bör vidare enUgt statskontoret vara en uppgift för cer­tifieringsorgan. I likhet med utredaren utgår stotskontoret från att det är en myndighetsuppgift att svara för marknadskontroUen av elmateriel. Frågan

30

är, anför stotskontoret, hur ansvaret bör fördelas mellan olika berörda stot-    Prop.

Uga rayndigheten

1992/93:21

Bilaga 1

Kralitverksföreningen anser mte att nackdelama raed att elsäkerhetsfrågoraa utgör ett arbetsoraråde inora NUTEK är så stora att någon ändring be­höver ske. Föreningen avstyrker utredningens förslag.

Svenska Kommunföibundet menar att tiUskapande av nya regler och nya StotUga verk inte säUan leder tiU en omfettande och kostnadsdrivande detaljstyrning. Förbundet anser därför att myndighetsutövningen bör kunna ske inora ramen för nu befintliga resursen Effektivitets- och rationaUse-ringsvraster bör kunna uppnås genom fortsatt saraverkan raellan olika rayn-dighetsfunktioner inom elområdet.

Ludvid Mkman anser att elsäkerhetsarbetet bör bedrivas i chefsmyndighet och tiUsynsmyndighet som idag men med en chefsmyndighet som har en oberoende ställning.

2.6 Fmansiering av elsäkerhetsarbetet

Förslaget om finansiering av elsäkerhetsarbetet och att en särskUd elsäker­hetsavgift tos ut av eUeverantöreraa får ett blandat mottagande av re­missinstansema.

Närings- och teknikutvecklingsverket stödjer utredarens förslag ora finan-sierag av elsäkerhetsverksaraheten. NUTEK raenar vidare att utredarens förslag om resurser vid myndigheten skapar fömtsättningar för en bra fungerande elsäkerhetsmyndighet av stobskaraktär. Det mesto av aibetet för att bibehåUa elsäkerhetsnivån i Sverige görs av andra intressenter inora elområdet. Myndigheten köper omfettande tjänster extemt. Förslaget ora anfeggningsregistrering och obUgatorisk återkommande anläggningsbe­siktning ökar detto behov ytterUgare. Behovet av resurser för extema tjänster beror även på hur säkerhetsnivån förändras. Utredaren har enUgt NUTEK gjort en reaUstisk beräkning av kostnadema. Införandet av obUgatorisk återkommande besUrtning av vissa anläggningar koraraer att innebära i viss raån förändrade och nya arbetsuppgifter för myndigheten. Eftersora den återkoraraande kontroUen blir föreskriven kommer besikt­ningama att leda tiU ett stort antal myndighetsärenden för främst SEI. NUTEK anser att den föresfegna förstärkningen är en fömtsättning för att den föresfegna kontroUordningen för elanfeggningar skaU fungera.

Elektriska  Arbetsgivareföreningen,   Elektriska InstaUatörsorganisationen, Försäkringsbranschens Serviceaktiebolag och Svenska Brandförsvarsföre­ningen tiUstyrker utredningens förslag rörande finansiering av el­säkerhetsarbetet.

31

Elektriska Nämnden tiUstyrker utredarens förslag tiU finansiering genom    Prop. en elsäkerhetsavgift och en registreringsavgift. En sepjirat hantering av     1992/93:21 registreringsavgiften kräver vissa administrativa insatsen Enligt nämnden       "ga kan detto begränsas om man inför gemensam hantering av elskatten, el­säkerhets- och registreringsavgiften.

SEMKO stöder utredningens förslag tiU finansiering av det svenska el­säkerhetsarbetet. Att på föresfeget sätt komplettera registreringsavgifter med en elsäkerhetsavgift, som tos ut vfe eUeverantöreraa i proportion tiU energiförbmkning, medför att kostnaden befestar användarna av elenergi och elektrisk materiel. Ora denna finansieringsform ej är genoraförbar, rekomraenderar SEMKO finansiering vfe stotsbudgeten.

Svenska Elektrikerförbundet underätryker vikten av att elsäkerhetsarbetet finansieras på ett tillfredsställande sätt. Förbundet anser att försfeget tiU finansiering ter sig väl avvägt samtidigt som det garanterar täckning för verksaraheten.

Banverket anför att verket redan idag satsar många mUjoner årUgen på det interaa elsäkerhetsarbetet och anser det rimUgt att en reducering sker av elsäkerhetsavgiften raed hänsyn tiU detto. Ett särskUt avtal meUan Ban­verket och bUvande rayndighet om finansiering av myndighetens kostnad för utfört elsäkerhetsarbete föreslås upprättos. Kostnaden för den nya rayndighetens verksamhet bör håUas på samma nivå som kostnaden för den nuvarande orgamsationen. Konsuraenten skaU ej belastos raed högre kost­nader för ändrad oiganisation för kontroU av elektriska aiUäggningar.

Föreningen för IndustrieU Elteknik föreslår, beträffande den föresfegna elsäkerhetsavgiften att en maximigräns sätts med hänsyn tUl att den mycket elintensiva mdustrin annars skuUe belastos med orimUgt höga kostnaden Alteraativt kan avgiften bestämraas efter anläggningens storlek och/ eUer komplexitet i elektriskt avseende anser föreningen.

ÅF-Elteknik AB avstyrker upprättonde av ett stotUgt register och därmed bortfåUer intäkter i form av registreringsavgiften Bolaget föreslår istäUet att denna intäkt tos vfe anslag i stotens budget i enUghet med nuvarande finansiering. Bolaget tiUstyrker i ÖN'rigt utredarens förslag angående finan­siering av elsäkerhetsaibetet.

Stotens elektriska inspektion avstyrker den föresfegna registreringsavgiften och föreslår istäUet en enda avgiftskäUa, t ex en eUeverantöisavgift eUer en produktionsavgift i likhet med vad sora tillämpas för Sprängämnes­inspektionen. Inspektionen anför vidare att ora antalet registrerade anlägg­ningar blir stort, torde administrationskostnaden komma att to en aUt för stor del av den ensldlda registreringsavgiften. Utredarens förslag med registreringsavgifter för anläggningar med slörre servissäkring än 63 A innebär att småföretag kommer att drabbas av avgifter som de tidigare ej

32

haft. En eUeverantörs- eUer produktionsavgift koraraer endast i raindre    Prop.

omfettning att drabba småindustrin i form av en raindre höjning av energi-    yyt-yj.t.

avgiften.

'lSä 1

Stetens järavägar anför att om de avgifter som föreslås i betänkandet tiU fuUo tes ut av SJ uppkommer för SJ helt oacceptobla kostnaden Detto gäUer i försto hand påfegget på energipriset. Merparten av den av SJ från Banverket inköpte energm åtgår för tågdriften och därmed sammanhängan­de verksamheten Elsäkerhetsarbetet i samband med detto utförs och be-kostos tiU den övervägande delen av SJ och Banverket i form av utbUdning av personal samt utarbetande av elsäkerhetsföreskrifter och handhavan-deinstmktionen Vid eventueU registrering av SJ:s fordon kan SJ handlägga detto utan kostnad för elsäkerhetsmyndigheten. Endast en begränsad del av den inköpte elenergin förbmkas i SJ:s festigheter och i andra verksamheter av de slag som enUgt betänkandet bör bära huvuddelen av kostnadema för det StetUga elsäkerhetsarbetet. Ett uttag av den i betänkandet angivna summan per kWh skuUe befesto SJ långt utöver vad tiUsynen över SJ koraraer att koste myndigheten. SJ föreslår därför att SJ befrfes från aUa i betänkandet föreslagna pålagor och att i stäUet ett riraUgt årUgt engångsbe­lopp utfes av SJ. Storleken på beloppet kan överenskomraas raellan SJ-ledningen och ansvarigt departeraent.

Sprängäranesraspektionen anför att ifråga ora finansieringen av den nya rayndighetens verksamhet har inspektionen förstoelse för att en lösning med avgiftsfinansiering föreslagits. Däreraot anser SÄI den föresfegna raetoden med två finansieringskäUor och ett raycket stort antal betal­ningsskyldiga är admmistrativt bemngande och kostsam. EnUgt SÄI bör det vara möjligt att finna ett finansieringssystera sora är mindre tungrott och sora t ex bör kunna feggas på elproducentema.

Kraftverksföreningen fäster uppmärksamheten på att eUeverantöreraa svarar för uppbörden av elskatten som uppgår tiU åtte mUjarder kronor per år. Att dä införa en särskUd elsäkerhetsavgift för att få in 40 mUjoner kronor per år kan inte vara rationeUt. En avreglering och rationaUsering av elsäkerhetsarbetet komraer att medföra fegre kostnaden Föreningen anser att elsäkerhetsarbetet tiUs vidare bör finansieras över stotsbudgeten och avstyrker därför utredningens förslag.

Svenska Elverksföreningen är mycket tveksam tiU vissa delar av föresfegen

finansiering av elsäkerhetsarbetet. Föreningen anser att steten genom

punktskatten på el samt däipå moms ges tillräckUga medel att finansiera

elsäkerhetsaibetet utan att befeste eUcoUektivet med ytterUgare

0,027 öre/kWh.  Föreningen vUl undvUa byråkratisering och onödiga

adramistrationskostnaden

Svenska Kommunförbundet anser att ora utredningens förslag genomförs blir konsekvensema ökade kostnader för kommunema och kommunägda

33

energiföretag. Det är angefeget att kostnadema håUs nere. Föibundet pekar    Prop.

på att ett sätt att hålfe kostnaderaa nere skuUe kunna vara en utvidgad    1992/93:21

egenkontroU.

g 

SACO-föreningen vid NUTEK avstyrker den föresfegna registreringsavgif­ten och föreslår i stäUet en enda avgiftskäUa, t ex en eUeverantörsavgift eUer en produktionsavgift i likhet raed vad som tiUämpas för Spräng­ämnesinspektionen.

Sveriges Industriförbund kan inte av principieUa skäl tiUstyrka utred­ningens förslag tiU finansiering genom en elsäkerhetsavgift och en regi­streringsavgift. Eftersom besiktnrag är ett allmänintresse bör den, anser förbundet, finansieras vfe skatten

Sydkraft avstyrker förslaget om en särskild elsäkerhetsavgift. Bofeget förordar i stäUet altemativet med anslag vfe stetsbudgeten eftersora el­säkerhetsarbetet Ugger i hefe samhäUets intresse och kommer allmänheten tiUgodo.

VattenfeU AB ansluter sig tiU att elsäkerhetsaibetet bör ha en bred finan­siering. Enklast synes enUgt bofeget vara att betrakte en del av nuvarande elskatt, sora finansieringskäUa vfe stetsbudgeten. Den särskUda elsäker­hetsavgift sora utredaren förordar bör inte införas.

2.7 SEMKO och Svenska Brandförsvarsföreningens Elektriska Nämnd

Förslaget om att steten minskar sin ägarandel i SEMKO bemöts huvudsak­Ugen positivt av remissmstansema. Vad beträffar försfeget om förändrat ägande och utökade uppgifter för Svenska Brandförsvarsföreningens Elekt­riska Nämnd får detto ett blandat mottagande av remissmstansema.

Närings- och teknikutvecklingsverket framför bl a att verket kan to initiativet tiU diskussioner raed berörda intressenter för bUdandet av bolaget nya EN. Vad beträffar försfeget rörande SEMKO anför verket att NUTEK mte har några invändningar mot att stoten mmskar sra ägarandel i SEMKO AB.

Jämvägsinspektionen, Stetens provningsanstalt och Svenska Elektrikerför­bundet instämmer i aUt väsentUgt i utnsdarens bedömningar.

Elektriska Arbetsgivareföreningen och Elektriska InstaUatörsorganisationen tiUstyrker utredningens förslag orn förändrad ägarandel i SEMKO och ora förändrat ägande av Elektriska Nämnden samt att Elektriska Nämnden får utökade uppgiften De anser vidare att tiU Elektriska Nämnden skaU bl a delegeras  uppgiftema att registerhåUa besiktningspUktiga aiUäggningar,

34

följa upp att besUrtningama utförs och att besUrtningsanmärkningar åtgär-    Prop.

das inora feststäUda tidsraraar.

1992/93:21

Bilaga 1

Elektriska Nämnden tiUstyrker bUdandet av ett oigan Elektriska Näranden AB (ENAB), som ägs av ratressentema på raarknaden. Näranden tiUstyr­ker vidare utredarens förslag beträffande systera för certifiering av per­sonal för regelbundna revisionsbesUrtningar samt system för registrering av elanfeggningar sora gmnd för regelbundna revisionsbesiktningar.

Vad gäUer EN:s roU i det föreslagna registrerings- och besiktningssystemet för elektriska aiUäggninar anser SEMKO att organisationsstmkturen får studeras. SEMKO är intresserat av att tiUsararaans raed Svenska Brandför­svarsföreningen gemensarat finna en sådan förra för EN att EN tiUsara­raans raed SEMKO på myndighetens uppdrag kan handha det föreslagna registret över elektriska anfeggningar. Vad gäUer utredningens förslag tiU minskat stetUgt ägande i SEMKO viU SEMKO referera tiU regeringens proposition (1991/92:69) om privatisering av stetUgt ägada företag, i vU­ken SEMKO medtegits bland 35 företeg där regeringen föreslår minskat StetUgt ägande.

Svenska Elverksföreningen är positiv tiU att steten rainskar sin ägarandel i SEMKO och att nya intressenter erbjuds delägande. Föreningen är även positiv beträffande förslagen rörande Svenska Brandförsvarsföreningens Elektriska Närand. En väsentUg fråga sora därvid förväntes tes upp är prioriteringar i Nämndens verksamhet så att störste möjUga måluppfyUelse (minskad skadefrekvens) erhåUs med hänsyn tiU de totafe kostnadema för den föreskrivna återkommande säkerhetskontroUen. Verksamheten kan därför komraa att förändras och förenklas raed tiden varför såväl personal­behov sora kostnader för verksamheten inte bör fesas fest nu.

Sveriges Industriförbund tiUstyrker utredningens förslag beträffande bU­dandet av ett oigan EN aktiebolaget, som ägs av intressentema på mark­naden. Industriförbundet tUlstyrker vidare förslagen rörande systera för certifiering av personal för regelbundna revisionsbesUrtningar och att EN aktiebolag blir det opartiska oigan, som ackrediteras för certifiering av personal för revisionsbesUrtningar, egenbesiktningar etc.

Föreningen för IndustrieU Elteknik anför att EN oiganisatoriskt bör kop­plas tiU det föreslagna nya Elsäkerhetsverket och därraed även kunna åtaga sig revisionsbesUrtning av aU elsäkerhetskontroU, således inte bara besUrt­ning ur brandsäkerhetssynpunkt.

Stetens elektriska inspektion tiUstyrker utredarens förslag såvitt avser SEMKO. Vad beträffar Elektriska Nämnden avstyrker dock inspektionen utredarens förslag. SEI framhåUer att rayndigheten inte bör knyte certifie­ringen av besiktningsman tiU ett specificerat oigan och att registerhåU-ningen bör överlåtes tiU av certifieringsverksamhet oberoende organ. SEI

35

anser därför att det saknas motiv för myndighet att engagera sig i EN:s    Prop.

verksamhet. MöjUgheten torde finnas för EN att utveckla sra verksarahet    1992/93:21

på en öppen marknad utan stetlig inblandning.

Bilaga

Stetskontoret anser att steten bör sälja ut sm ägarandel i SEMKO. Stots­kontoret anser vidare att stoten inte bör gå in som defegare i EN.

Försäkringsbranschens  Serviceaktiebolag  stöder utredarens  förslag  om minskad stotlig ägareandel i SEMKO. Vad gäUer förslaget att orabUda EN tiU aktiebolag framhåUer bolaget att nsdan idag har EN en mycket själv­ständig ställning och att någon ändring av EN i denna del är därför inte särskUt motiverad.

Kraftverksföreningen ser mte något behov av omedelbara förändringar vad beträffar SEMKO och Svenska Brandförsvarsföreningens Elektriska Nämnd. IstäUet bör enhgt föreningen utredningens förslag anpassas tiU hur motsvarande ansvarsområden är organiserade i flertalet länder inom EG.

Svenska Brandförsvarsföremngen förordar ett bibehållande av SBFEN sora en avdelning bland andra inora SBF och kan inte godto utredarens förslag i denna del.

SACO-föremngen vid NUTEK tUlstyrker utredarens förslag om SEMKO. Vad beträffar Svenska Brandförsvarsföreningens Elektriska Nämnd avstyr­ker föreningen utredarens förslag. SACO-föreningen framhåUer att rayn­digheten inte bör knyto certifieringen av besiktningsraan tiU ett specificerat organ och att registerhållningen bör överlåtos tiU av certifieringsverksara-het oberoende oigan. En effektiv tUlsyn fömtsätter en orgamsation raed en tydUgt självständig ställmng och raed långtgående beslutsbefogenheten Föreningen framhåUer vidare att en självständig ställning är en fömtsätt­ning för rekrytering av personal raed hög kompetens.

36

InnehåU

Regeringens proposition

Propositionens huvudsakUga innehåU

Näringsdepartementet

Proposition ora det svenska elsäkerhetsarbetet

1.

Inledning

2.

Utgångspunkter för elsäkerhetsarbetet

3.

KontroU av elektrisk raateriel

4.

Behörighet att utföra elektriska rastaUationer

5.

Registrering och kontroUbesUrtning av elektriska aiUäggningar

6.

Svenska Brandförsvarsföreningens Elektriska Närand

7.

Elsäkerhetsarbetets organisation

8.

Finansiering av elsäkerhetsarbetet

9.

Hemställan

10.

Beslut

Bilaga 1. Samraanfettning och sararaanställning av reraissyttranden över betänkandet av elsäkerhetsutredningen, ELSU 91 Förslag tiU orafettning, oiganisation och finansiering av det svenska elsäkerhetsarbetet (SOU 1991:94).

Prop. 1992/93:21

37