Regeringens proposition

 1992/93:149

 om avveckling av det premiegrundande

 allemanssparandet, m.m.

 Regeringen förelägger riksdagen vad som har tagits upp i

 bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 17 december 1992

 för de åtgärder som framgår av föredragandens hemställan.

 På regeringens vägnar

 Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

 Propositionens huvudsakliga innehåll

 Propositionen utgör i fråga om det pensionsanknutna premie-

 grundande allemanssparandet en uppföljning till den

 proposition om avbrytande av denna sparform (prop.

 1992/93:133) som riksdagen nyligen bifallit.

 I den här propositionen lämnas förslag om sådana

 ändringar i lagen (1992:689) om pensionsanknutet

 premiegrundande allemanssparande som föranleds av att

 sparformen avbrutits. Det föreslås att sparpremie skall utgå i

 proportion till summan av de belopp som under tiden den

 1 september-6 november 1992 har satts in på ett

 premiegrundande konto. Någon sparpremie skall dock inte utgå

 för den del av summan som överstiger 2 400 kronor. Sparpremien

 är 50 procent av den del av de sammanlagda insättningarna som

 uppgår till högst 600 kronor och 25 procent av det belopp som

 överstiger 600 kronor.

 För att rätt till sparpremie skall föreligga måste två

 villkor uppfyllas. Dels skall - i enlighet med vad riksdagen

 beslutat vid avbrytandet av sparformen - antalet fondandelar

 som fanns på det premiegrundande kontot den 6 november 1992

 behållas på kontot till dess att premien tillförs kontot. Dels

 skall minst tolv månadsinsättningar ha gjorts på kontot t.o.m.

 augusti 1994.

 Sparpremien skall tillföras spararens konto senast vid

 utgången av år 1994. Sparpremien blir då tillgänglig för

 spararen.

 Vidare föreslås att fondbolag och andra institut som

 drabbas av kostnader som blir onödiga på grund av att

 sparandet avbryts i förtid skall kunna få ersättning av

 staten.

 Propositionen innehåller även en begäran om bemyndigande

 för regeringen att sälja en mindre del av statens aktier i de

 två portföljförvaltningsbolag som ingår i den

 riskkapitalbolagsstruktur som byggs upp av medel ur de

 förutvarande löntagarfonderna.

 I propositionen tas också upp en särskild fråga som rör

 försäkringsområdet. Maximigränsen för kapitalförsäkring

 meddelad av understödsförening föreslås höjd till ett

 basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

 Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 mars 1993.

 1 Förslag till

 Lag om ändring i lagen (1992:689) om pensionsanknutet

 premiegrundande allemanssparande

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:689) om

 pensionsanknutet premiegrundande allemanssparande

 dels att 6 och 7 §§ skall upphöra att gälla,

 dels att rubriken till lagen och 1-5 §§ skall ha följande

 lydelse,

 dels att lagen i dess helhet skall upphöra att gälla vid

 utgången av juni 1995.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Lag om pensionsanknutet Lag om premiegrundande alle-

 premiegrundande manssparande

 allemanssparande

 1 §

 Denna lag innehåller Denna lag innehåller

 bestämmelser om bestämmelser om premiegrundande

 pensionsanknutet premiegrun- allemanssparande.

 dande allemanssparande.

 I lagen betyder I lagen betyder

 1. premiegrundande 1. premiegrundande

 allemanssparande: sådant pen- allemanssparande: sådant

 sionsanknutet premiegrundande sparande i en allemansfond som

 sparande i en allemansfond enligt denna lag kan ge rätt

 som enligt denna lag kan ge till en sparpremie,

 rätt till en sparpremie,

 2. sparperioden: perioden den 1 september 1992-den 31

 augusti 1994,

 3. premiegrundande 3. premiegrundande

 konto: ett konto som är konto: ett konto som är knutet

 knutet till en allemansfond i till en allemansfond i vilken

 vilken premiegrundande premiegrundande allemanssparande

 allemanssparande sker. sker,

 4. premieperioden:

 perioden från och med den 1 sep-

 tember 1992 eller den senare dag

 då spararen anmälde sig till det

 premiegrundande allemanssparan-

 det till och med den 6 november

 1992.

 I fråga om premiegrundande allemanssparande gäller vad

 som föreskrivs i lagen (1983:890) om allemanssparande med de

 avvikelser som följer av denna lag.

 2 §

 Var och en som är folkbokförd Varje sparare får ha bara ett

 i Sverige får delta i det premiegrundande konto.

 premiegrundande

 allemanssparandet. Varje

 sparare får spara i bara en

 allemansfond.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Den som vill påbörja

 premiegrundande allemans-

 sparande skall anmäla detta

 till ett fondbolag som enligt

 överenskommelse med Riks-

 gäldskontoret förmedlar

 sådant sparande. Fondbolaget

 skall genast underrätta

 Riksgäldskontoret om anmälan.

 3 §

 Premiegrundande allemans-

 sparande får ske under spar-

 perioden. Sparandet skall

 uppgå till minst 2 400 kronor

 och vara fördelat på minst

 tolv månadsinsättningar.

 En sparare får överföra behållningen i det

 premiegrundande allemanssparandet till någon annan

 allemansfond som förmedlar sådant sparande, bara om

 1. den allemansfond där sparandet sker upphör, eller

 2. spararen till följd av att han slutar sin

anställning

 i ett visst bolag eller inom en viss koncern saknar

möjlighet

 att fullfölja sparandet i en företagsanknuten allemansfond.

 Det nya fondbolaget skall genast underrätta

 Riksgäldskontoret om överföringen.

 4 §

 Vid sparperiodens slut skall Sparande på ett premiegrundande

 antalet fondandelar på det konto ger under de

 premiegrundande kontot vara förutsättningar som anges i

 minst 2 400 dividerat med den andra stycket rätt till en

 genomsnittliga anskaff- sparpremie som beräknas i

 ningskostnaden för samtliga proportion till summan av de be-

 andelar som anskaffats under lopp som har satts in på kontot

 sparperioden. under premieperioden. Någon

 sparpremie utgår dock inte för

 den del av summan som överstiger

 2 400 kronor. Sparpremien är

 50 procent av den del av de sam-

 manlagda insättningarna som

 uppgår till högst 600 kronor och

 25 procent av den överskjutande

 delen.

 För att rätt till För att rätt till

 sparpremie skall föreligga sparpremie skall föreligga krävs

 får vidare uttag från det att spararen under sparperioden

 premiegrundande kontot under har gjort minst tolv

 tiden från sparperiodens slut månadsinsättningar på det

 till den tidpunkt då premiegrundande kontot. Vidare

 sparpremien till krävs att

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 förs kontot inte medföra att spararen inte innan premien

 antalet andelar på kontot tillförs kontot gör uttag från

 understiger det minsta antal kontot som medför att antalet

 som anges i första stycket. andelar på kontot understiger

 antalet andelar vid premie-

 periodens slut. Antalet andelar

 behöver dock inte överstiga det

 lägsta av följande antal, näm-

 ligen

 1. det antal som har förvärvats

 under premieperioden, och

 2. 2 400 dividerat med den

 genomsnittliga

 anskaffningskostnaden för

 samtliga andelar som har för-

 värvats under premieperioden.

 5 §

 Om spararen uppfyller Om spararen uppfyller villkoren

 villkoren för sparandet för sparandet enligt 4 § andra

 enligt 2-4 §§ skall till hans stycket skall till hans

 premiegrundande konto senast premiegrundande konto senast den

 den 31 december 1994 föras en 31 december 1994 föras en spar-

 sparpremie. Premien skall ha premie beräknad enligt 4 §

 ett värde på 1 200 kronor och första stycket. Premien skall

 utgöras av andelar i den utgöras av andelar i den

 allemansfond i vilken allemansfond i vilken sparandet

 sparandet har skett. har skett.

 Avvecklingsstyrelsen enligt övergångsbestämmelserna till

 lagen (1991:1857) om ändring i lagen (1983:1092) med

 reglemente för Allmänna pensionsfonden skall samtidigt som

 sparpremien tillförs det premiegrundande kontot, till

 allemansfonden överföra av avvecklingsstyrelsen förvaltade

 tillgångar till ett värde som svarar mot premien.

 Denna lag träder i kraft den 1 mars 1993.

 2 Förslag till

 Lag om ändring i lagen (1988:847) om skattelättnader för

 allemanssparande

 Härigenom föreskrivs att 1 och 2 §§ lagen (1988:847) om

 skattelättnader för allemanssparande skall ha följande

 lydelse.

 Nuvarande lydelse1 Föreslagen lydelse

 1 §2

 Skattelättnader enligt denna Skattelättnader enligt denna lag

 lag medges för sparande medges för sparande enligt lagen

 enligt lagen (1983:890) om (1983:890) om allemanssparande

 allemanssparande och lagen och lagen (1992:689) om premie-

 (1992:689) om pensions- grundande allemanssparande.

 anknutet premiegrundande

 allemanssparande.

 2 §3

 Av realisationsvinst och utdelning på andel i allemansfond tas

 fyra femtedelar upp som skattepliktig inkomst. Avdrag för

 realisationsförlust på sådan andel grundas på fyra femtedelar

 av förlusten.

 För utdelning enligt 18 § sista stycket lagen (1983:890)

 om allemanssparande skall gåvoskatt betalas i den mån

 skattskyldighet föreligger enligt lagen (1941:416) om

 arvsskatt och gåvoskatt.

 Sparpremie enligt lagen Sparpremie enligt

 (1992:689) om lagen (1992:689) om

 pensionsanknutet premiegrundande allemanssparande

 premiegrundande utgör inte skattepliktig

 allemanssparande utgör inte inkomst. De fondandelar som

 skattepliktig inkomst. De erhållits som en sådan premie

 fondandelar som erhållits som anses anskaffade för marknads-

 en sådan premie anses värdet när andelarna förs till

 anskaffade för sammanlagt det premiegrundande kontot.

 1 200 kronor. Skattepliktig

 inkomst skall inte heller

 anses uppkomma vid en sådan

 överföring som avses i 3 §

 andra stycket sistnämnda lag

 till den del överföringen

 avser hela eller del av

 underlaget för en sparpremie

 eller andelar som erhållits

 som sparpremie. Denna del av

 de överförda medlen skall

 anses förvärvad till det

 anskaffningsvärde som gällde

 före överföringen. Om en

 avgift betalats enligt 6 §

 samma lag skall vid beräkning

 av realisationsvinst bortses

 från de andelar som erhållits

 som sparpremie.

 1Lydelse enligt prop. 1992/93:50.

 2Senaste lydelse 1992:691.

 3Senaste lydelse 1992:691.

 Denna lag träder i kraft den 1 mars 1993. Bestämmelserna

 i 2 § tredje stycket tillämpas första gången vid 1995 års

 taxering.

 3 Förslag till

 Lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för

 Allmänna pensionsfonden

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983:1092) med

 reglemente för Allmänna pensionsfonden att det i

 övergångsbestämmelserna till lagen (1991:1857) om ändring i

 nämnda lag skall föras in en ny punkt, 9, av följande lydelse.

 9. Riksförsäkringsverket skall, efter beslut av

 regeringen, till regeringen eller den myndighet som regeringen

 bestämmer från avvecklingsstyrelsen överföra ett belopp

 uppgående till högst 100 miljoner kronor, att användas för

 utbetalning av ersättning till fondbolag och andra institut

 som medverkat i det pensionsanknutna premiegrundande

 allemanssparandet.

 Denna lag träder i kraft den 1 mars 1993.

 4 Förslag till

 Lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar

 Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1972:262) om under-

 stödsföreningar skall ha följande lydelse.

 Lydelse enligt prop. Föreslagen lydelse

 1992/93:89

 6 §1

 Kapitalförsäkring får avse Kapitalförsäkring får avse högst

 högst 15 000 kronor för en ett belopp motsvarande ett

 medlem. Föreligger särskilda basbelopp enligt lagen

 skäl, kan Finansinspektionen (1962:381) om allmän försäkring

 medge understödsförening att för en medlem. Om det finns

 meddela sådan försäkring till särskilda skäl, kan Finans-

 högre belopp. inspektionen medge understöds-

 förening att meddela sådan

 försäkring till högre belopp.

 Denna lag träder i kraft den 1 mars 1993.

 1Senaste lydelse 1979:1054.

 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 17 december

 1992

 Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden

 B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

 Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

 1 Ärendet och dess beredning

 Det pensionsanknutna premiegrundande allemanssparandet

 Det pensionsanknutna premiegrundande allemanssparandet

 infördes som ett led i utskiftningen av de förutvarande

 löntagarfondernas tillgångar (prop. 1991/92:92, bet.

 1991/92:FiU21, rskr. 1991/92:339). För sparformen, som

 regleras i en särskild lag (SFS 1992:689), gäller i huvudsak

 följande. Alla som är folkbokförda i Sverige har rätt att

 delta. Sparande kan endast ske i en allemansfond. Det är

 förenat med en skattefri sparpremie på 1 200 kronor för den

 som under perioden den 1 september 1992-den 31 augusti 1994

 gör minst tolv månadsinsättningar om sammanlagt minst 2 400

 kronor. Sparpremien skall senast vid utgången av år 1994 till-

 föras spararens allemansfondskonto, om förutsättningarna för

 erhållandet av premien är uppfyllda. När premien tillförts

 kontot skall det lägsta tillåtna sparbeloppet och premien vara

 spärrade på kontot fram till utgången av år 1997.

 I en proposition som avlämnades till riksdagen den 6

 november 1992 (prop. 1992/93:133) föreslog regeringen att det

 pensionsanknutna premiegrundande allemanssparandet skulle

 avbrytas med verkan från samma dag. Förslaget var en följd av

 den överenskommelse om åtgärder för att stabilisera den

 svenska ekonomin som i september 1992 träffades mellan

 regeringen och Socialdemokratiska arbetarepartiet. I överens-

 kommelsen ingick att utdelning av sparpremier skulle avbrytas

 under förutsättning att det inte förelåg några rättsliga

 hinder mot detta. Sedan professorn Ulf Bernitz och advokaten

 Bertil Södermark på regeringens uppdrag studerat de rättsliga

 aspekterna vid ett eventuellt beslut om att avbryta det

 premiegrundande sparandet och avgett ett utlåtande härom den

 26 oktober 1992, enades regeringen och Socialdemokratiska

 arbetarepartiet om att sparandet borde avbrytas med verkan

 från den 6 november 1992.

 Innebörden av förslaget i den propositionen är att

 insättningar som efter den nämnda dagen görs på

 allemansfondskonton knutna till det premiegrundande

 allemanssparandet inte skall berättiga till någon sparpremie.

 Sparande som skett fram till avbrytandet skall däremot ge rätt

 till en proportionell premie. I propositionen tas dock inte

 ställning till hur premien närmare skall beräknas eller vilka

 villkor som i övrigt slutligen skall gälla beträffande rätten

 till sådan. Detsamma gäller beträffande flera andra med

 avbrytandet sammanhängande frågor, t.ex. frågan om

 kompensation från staten till fondbolagen.

 Riksdagen har bifallit propositionen (bet. 1992/93:FiU9,

 rskr. 1992/93:135). I enlighet med vad som aviserades i denna

 tas nu upp de frågor som behöver lösas med anledning av att

 det pensionsanknutna premiegrundande allemanssparandet

 avbryts.

 Aktier i portföljförvaltningsbolagen

 Efter överenskommelse med chefen för Näringsdepartementet tar

 jag vidare upp en fråga som hör till hans ansvarsområde och

 som i likhet med det premiegrundande allemanssparandet har

 sitt ursprung i avvecklingen av löntagarfonderna. Denna fråga

 gäller aktierna i de två portföljförvaltande bolag som ingår i

 den uppbyggnad av en riskkapitalbolagsverksamhet som

 behandlades i prop. 1992/93:41 Kapital för tillväxt. Riksdagen

 har nyligen bifallit även denna proposition (bet.

 1992/93:FiU3, rskr. 1992/93:25).

 Kapitalförsäkring i understödsförening

 En annan fråga som nu också tas upp rör försäkringsområdet,

 närmare bestämt lagen om understödsföreningar. I december

 1987

 tillkallades med stöd av regeringens bemyndigande en

 särskild

 utredare med uppdrag att göra en allmän översyn av

 lagstiftningen om understödsföreningar. Utredningen antog

 namnet Understödsföreningsutredningen (Fi 1988:01).

 Utredningens betänkande (SOU 1990:101) Försäkringsföreningar

 har remissbehandlats. Den fråga i betänkandet som här tas upp

 gäller högsta tillåtna kapitalbelopp för försäkring meddelad

 av understödsförening. Denna fråga fanns också med i en

 promemoria med utkast till lagrådsremiss på försäkringsområdet

 som under våren 1992 utarbetades inom Finansdepartementet.

 Promemorian har remissbehandlats. Sammanställningar av

 remissyttrandena över betänkandet och promemorian finns

 tillgängliga i lagstiftningsärendet (Finansdepartementet, dnr

 878/91 resp. 3682/91).

 2 Sparpremien m.m.

 Skälen för mitt förslag: Som framgår av prop. 1992/93:133

 innebär avbrytandet av det premiegrundande allemanssparandet

 att insättningar som görs på premiegrundande konto efter den 6

 november 1992 inte kan ligga till grund för beräkningen av

 sparpremien. Som framhållits i propositionen skall sparande

 som skett t.o.m. nämnda dag ge rätt till en proportionell

 sparpremie. I propositionen tas dock inte ställning till hur

 sådan premie skall beräknas eller vilka villkor som i övrigt

 skall gälla för att få premien.

 Enligt de regler som riksdagen godkände när sparandet

 infördes skall ett sparande på sammanlagt 2 400 kronor -

 fördelat på minst tolv månadsinsättningar - ge rätt till en

 premie på 1 200 kronor. Detta innebär att ett genomsnittligt

 belopp om 200 kronor per månad måste sättas in, om det minsta

 antalet månadsinsättningar tillämpas. I och med avbrytandet av

 sparandet har premiegrundande insättningar kunnat göras bara

 under tre månader. Bl.a. med tanke på skälen mot retroaktiv

 lagstiftning bör, med utgångspunkt i det nämnda genomsnittliga

 sparbeloppet, insättningar under perioden den 1 september-6

 november 1992 som sammanlagt uppgår till 600 kronor eller

 mindre berättiga till en premie på halva sparbeloppet (50 %).

 Överstiger de sammanlagda insättningarna 600 kronor bör

 premien på det överskjutande beloppet reduceras med hänsyn

 till tidsfaktorn. Premie på det överskjutande beloppet bör

 utgå med 3/12, dvs. 25 % av sparbeloppet. Det nu sagda innebär

 att den som före avbrytandet hade satt in t.e.x. 1 000 kronor

 får rätt till en sparpremie på 400 kronor (50 % av 600 + 25 %

 av 400). På sådana insättningar som överstiger det

 ursprungligen bestämda sparbeloppet, dvs. 2 400 kronor, bör

 inte utgå någon premie. Den högsta sparpremie som kan erhållas

 är således 750 kronor (50 % av 600 + 25 % av 1 800).

 Enligt den nya paragraf (7 §) som riksdagen beslutat föra

 in i lagen om pensionsanknutet premiegrundande allemanssparan-

 de till följd av avbrytandet av sparandet ställs krav som

 innebär att spararen - till dess att premien tillförs det

 premiegrundande kontot - måste behålla det antal fondandelar

 som han hade på kontot den 6 november 1992. Antalet andelar på

 kontot behöver dock inte överstiga det lägsta av endera det

 antal som tillförts kontot under den tid det varit knutet till

 det premiegrundande sparandet eller 2 400 dividerat med den

 genomsnittliga anskaffningskostnaden för samtliga andelar som

 har anskaffats under samma tid. Detta krav bör fortfarande

 gälla för att rätt till sparpremie skall föreligga.

 I samband med införandet av det pensionsanknutna

 premiegrundande allemanssparandet anfördes (prop. 1991/92:92

 s. 18) att förslaget om utskiftning av löntagarfondernas

 tillgångar i form av sparpremier bl.a. hade som syfte att

 stimulera det enskilda sparandet. Därför uppställdes som

 villkor för erhållande av premien att sparande skulle ske med

 viss regelbundenhet. Det finns skäl att hålla kvar vid ett

 sådant grundkrav även vid de ingrepp i sparformen som nu

 föreslås ske. Kravet på tolv månadsinsättningar bör därför

 inte ändras. Detta innebär att den som vill erhålla sparpremie

 måste fortsätta att göra insättningar även efter den

 6 november 1992. Tolv månadsinsättningar måste ha uppnåtts

 före utgången av augusti 1994.

 Det har övervägts om krav skulle behöva ställas på viss

 minsta storlek av insättningarna efter den 6 november 1992 och

 eventuell bindning av sådana insättningar. Detta skulle dock

 innebära att strängare krav för sparandet uppställdes än vad

 som framgår av propositionen om avbrytande av det

 pensionsanknutna premiegrundande allemanssparandet. Sådana

 krav kan vidare ytterligare komplicera den administrativa

 hanteringen av sparformen för fondbolagen. Det får också antas

 att sparandet även utan ytterligare villkor får ungefär samma

 omfattning som tidigare med tanke på att kravet på tolv

 månadsinsättningar ligger fast.

 Sparformen får i och med avbrytandet ett betydligt färre

 antal deltagare än vad som förutsatts vid införandet av den;

 mellan 5 och 6 miljoner sparare bedömdes komma att delta,

 vilket skall jämföras med de ca 1,4 miljoner som anslutit sig

 fram till avbrytandet. Dessutom reduceras sparpremierna

 avsevärt. Det har upplysts att den genomsnittliga insättningen

 på premiegrundande konto under september 1992 var 277 kronor.

 Med tillämpning av den nu föreslagna grunden för beräkning av

 sparpremien kommer det totala premiebeloppet sannolikt inte

 att överstiga 500 miljoner kronor, vilket är knappt en tiondel

 av det ursprungligen uppskattade beloppet.

 Mot bakgrund av den kraftigt reducerade omfattning som

 sparformen nu får både i fråga om antalet deltagare och det

 totala sparpremiebeloppet bör den upplösas tidigare än vad som

 nu gäller. Premien bör göras tillgänglig för spararen så snart

 den överförts till hans premiegrundande konto. Överföringen av

 premien skall i enlighet med gällande regler ske senast vid

 utgången av år 1994.

 Det av riksdagen antagna förslaget om utskiftning av

 löntagarfondernas medel inrymmer att det premiegrundande

 allemanssparandet i framtiden, dvs. före utgången av år 1997,

 kunde komma att kopplas till ett mera långsiktigt

 individuellt

 pensionssparande. Den begränsade omfattning sparformen får i

 och med avbrytandet gör att en koppling till ett långsiktigt

 pensionssparande inte längre ter sig lika angelägen. Jag avser

 därför inte, såsom förutskickats vid införandet av det

 premiegrundande allemanssparandet (se prop. 1991/92:92), att

 presentera alternativ till hur sparandet kan fortsätta i

 andra, mer långsiktiga former. Stimulans av pensionssparande

 får komma till stånd på annat sätt.

 De ändringar i reglerna för det premiegrundande

 allemanssparandet som föreslås föranleder vissa tekniska

 justeringar i lagen (1988:847) om skattelättnader för

 allemanssparande och ungdomsbosparande. Sparpremien skall

 liksom tidigare vara skattefri. De regler som medger en

 uppskjuten beskattning vid vissa överföringar till ny fond bör

 slopas eftersom sparformen upplöses redan år 1994 och

 sparbeloppen ofta är små.

 I prop. 1992/93:50 om åtgärder för att stabilisera den

 svenska ekonomin har föreslagits vissa ändringar i den nyss

 nämnda lagen, bl.a. att lagen får en ny rubrik i vilken orden

 "och ungdomsbosparande" tas bort.

 3 Utdelning till andra än sparare

 Skälen för mitt förslag: De förutvarande

 löntagarfondernas tillgångar skall enligt riksdagens beslut

 (prop. 1991/92:92, bet. 1991/92:FiU21, rskr. 1991/92:339)

 användas till fyra ändamål, nämligen för att främja

 forskningen, för att främja utvecklingen av små och medelstora

 företag, som premie i det pensionsanknutna premiegrundande

 allemanssparandet samt slutligen som utdelning till dem som av

 olika anledningar inte kan eller inte vill delta i det

 premiegrundande sparandet.

 Utdelning av fondtillgångar till dem som inte vill eller

 inte kan delta i det premiegrundande sparandet har ansetts

 motiverad av rättviseskäl. Hur denna utdelning skulle ske har

 emellertid inte bestämts. Möjligheten att lösa

 utdelningsfrågan i samband med privatiseringen av den av

 riksdagen beslutade riskkapitalbolagsverksamheten har förts på

 tal (bet. 1991/92:FiU21 s. 12, jfr prop. 1992/93:41 s. 8).

 I propositionen om avbrytande av det pensionsanknutna

 premiegrundande allemanssparandet (prop. 1992/93:133 s. 6) har

 gjorts bedömningen att en utdelning av de förutvarande

 löntagarfondernas medel till dem som inte deltagit i

 sparformen eller som inte skulle få rätt till någon premie var

 mindre sannolik. Denna bedömning byggde på att utdelningen av

 sparpremier skulle få en begränsad omfattning i och med

 avbrytandet av sparandet. De förslag om ändrade villkor för

 sparformen som läggs fram i detta ärende föranleder inte någon

 ändrad ståndpunkt. Av de drygt 1,4 miljoner personer som

 anslutit sig till det premiegrundande sparandet kommer det

 stora flertalet att kunna få en sparpremie som uppgår till ett

 par hundra kronor eller mindre, alltså förhållandevis små

 belopp jämfört med den enhetliga sparpremie om 1 200 kronor

 som nu gällande lydelse av lagen om pensionsanknutet premie-

 grundande sparande föreskriver. Någon utdelning till dem som

 inte deltagit i sparandet bör alltså inte ske.

 4 Ersättning till fondbolagen, m.m.

 Skälen för mitt förslag: Enligt den överenskommelse som

 träffades mellan företrädare för regeringen och

 Socialdemokratiska arbetarepartiet i september 1992 skall vid

 ett avbrytande av det premiegrundande allemanssparandet

 kompensation för eventuella förluster som åsamkas berörda

 institutioner prövas.

 Bernitz och Södermark har i sitt utlåtande behandlat

 frågan om ersättning till fondbolagen. Utredarna har på

 grundval av uppgifter från bl.a. fondbolagen gjort en

 sammanställning av vilka slags kostnader som det

 premiegrundande allemanssparandet medför för fondbolagen och

 dessas ägare. En i samband därmed gjord kostnadsuppskattning

 ger vid handen att merparten av kostnaderna hänför sig till

 information och marknadsföring av sparformen samt öppnande av

 nya konton.

 Beträffande kostnaderna för marknadsföring och

 information kan noteras att det i förarbetena (prop.

 1991/92:92 s. 28) förutsatts att fondbolagen och bankerna,

 dvs. ägarna av flertalet fondbolag, skulle bära huvudansvaret

 för att information om den nya sparformen och villkoren för

 denna spreds till allmänheten.

 Det är inte rimligt att fondbolagen och deras ägare skall

 behöva bära alla de kostnader som blir onyttiga till följd av

 avbrytandet av det premiegrundande sparandet. Staten bör i

 skälig utsträckning ersätta dem för kostnader som betingas av

 deras medverkan i det premiegrundande allemanssparandet och

 som bolagen genom det förtida upphörandet av sparformen inte

 med fog kan belasta fondandelsägarna med. Meningen är dock

 inte att ersättningsanspråk skall kunna basera sig på

 eventuell utebliven vinst på grund av att det premiegrundande

 sparandet avbryts i förtid. Vid bestämmande av ersättningen

 bör tas hänsyn till att fondbolagen genom det premiegrundande

 sparandet fått ett stort antal nya sparare som kan förväntas

 tillföra bolagen inkomster i framtiden.

 Ersättningsfrågorna bör lösas så snart som möjligt. Den

 ersättning som lämnas bör vara slutlig och således inte medge

 några reservationer för eventuella ytterligare anspråk sedan

 det premiegrundande allemanssparandet avslutats.

 Det bör överlämnas åt regeringen eller myndighet som

 regeringen bestämmer att utifrån de grunder som nu angetts

 hantera frågan om ersättning till fondbolagen.

 Kompensationerna till fondbolagen och deras ägare bör ses

 som en kostnad för avvecklingen av löntagarfonderna. Medel för

 utbetalning av ersättning bör därför tas ur de förutvarande

 löntagarfondernas tillgångar, som förvaltas av

 avvecklingsstyrelsen (Fond 92-94). Därför bör en ändring göras

 i övergångsbestämmelserna till lagen (1991:1857) om ändring i

 lagen (1983:1092) med reglemente för Allmänna pensionsfonden.

 För de ifrågavarande ersättningarna bör disponeras högst

 100 miljoner kronor.

 Genom att en sparare anmäler sig till det premiegrundande

 allemanssparandet uppkommer ett rättsförhållande mellan

 spararen och det fondbolag som förvaltar fonden. I Bernitz och

 Södermarks utlåtande tas även upp frågan om fondbolagen på

 grund av detta avtalsmässiga förhållande skulle kunna vara

 skyldiga att ersätta sparare för utebliven sparpremie.

 Utredarna konstaterar att tillförandet av tillgångar från

 avvecklingsstyrelsen varit en förutsättning för fondbolagets

 skyldigheter gentemot spararen. Fondbolaget kan enligt

 utredarna till sin befrielse åberopa att denna förutsättning

 brustit. Jag delar denna bedömning.

 5 Aktier i portföljförvaltningsbolagen

 Skälen för mitt förslag: Som tidigare anförts (se avsnitt 3)

 skall någon utdelning av medel ur de förutvarande

 löntagarfondernas tillgångar till dem som inte deltagit i det

 premiegrundande allemanssparandet inte ske. Detta innebär att

 förutsättningar inte föreligger för att låta de personer som

 inte deltagit i det premiegrundande allemanssparandet bli

 delägare i de bolag som skall driva den riskkapitalverksamhet

 som beskrivs i den av riksdagen nyligen behandlade pro-

 positionen Kapital för tillväxt (prop. 1992/93:41, bet.

 1992/93:FiU3, rskr. 1992/93:25). Enligt riksdagens beslut

 skall 25 procent av aktiekapitalet i riskkapitalbolagsstruk-

 turen, bestående av två s.k. portföljförvaltningsbolag och sex

 direktinvesterande riskkapitalbolag, behållas i statlig ägo

 under en tid, i avvaktan på besked om huruvida det pensions-

 anknutna premiegrundande allemanssparandet avbryts eller inte.

 Tanken med att behålla aktierna i statlig ägo var att dessa

 aktier skulle kunna utskiftas till de personer som inte deltog

 i det premiegrundande sparandet.

 Chefen för Näringsdepartementet avser att senare

 förelägga regeringen förslag om hur statens ägardel i

 riskkapitalverksamheten på sikt bör avvecklas. För att

 möjliggöra en notering av aktierna i de förut nämnda

 portföljförvaltningsbolagen (Atle Förvaltnings AB och Bure

 Förvaltnings AB) förordar jag att regeringen inhämtar

 riksdagens bemyndigande att genom försäljning avyttra en

 mindre del av statens aktier i dessa bolag.

 6 Högsta medgivna kapitalbelopp för försäkring i

 understödsförening

 Understödsföreningsutredningens och promemorians förslag:

 Överensstämmer med mitt förslag.

 Remissinstanserna har inget att erinra mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: En understödsförening kan

 meddela pensionsförsäkring, kapitalförsäkring eller

 sjukförsäkring. Allt efter arten av verksamhet indelas

 understödsföreningarna i pensionskassor, sjukkassor,

 begravningskassor samt sjuk- och begravningskassor.

 Gällande bestämmelser om understödsföreningarnas

 verksamhet finns i lagen (1972:262) om understödsföreningar.

 En understödsförening skall vara registrerad hos

 Finansinspektionen och stå under tillsyn av denna. Enligt 6 §

 nämnda lag får kapitalförsäkring inte meddelas till högre

 belopp än 15 000 kronor för en medlem. Om särskilda skäl

 föreligger kan Finansinspektionen medge understödsförening att

 meddela sådan försäkring till högre belopp. Då bestämmelsen om

 dispens infördes år 1942 var det särskilt i två typfall som

 dispens ansågs kunna förekomma. Det ena var kapitalförsäkring

 i samband med pension, om den belöpande pensionen ersattes med

 ett kapitalunderstöd motsvarande lön eller pension. Det andra

 gällde då kapitalunderstödet betalades ut i form av försäkring

 för livsfall. Vidare har det ansetts att vid överlåtelse av

 understödsförenings rörelse den övertagande föreningen i vissa

 fall bör få överskrida maximibeloppet, för att en person som

 är försäkrad i såväl den överlåtande som den övertagande

 föreningen skall ha möjlighet att behålla båda sina

 försäkringar (Brita Wenner och Edmund Gabrielsson: Den nya

 lagen om understödsföreningar s. 21).

 Svenska Livförsäkringsföreningars Riksförbund har i en

 framställning till Finansdepartementet hemställt om en sådan

 ändring av 6 § lagen om understödsföreningar att det högsta

 medgivna kapitalbeloppet ändras till ett basbelopp enligt

 lagen (1962:381) om allmän försäkring.

 Enligt min mening bör i avvaktan på att ställning tas

 till Understödsföreningsutredningens betänkande gällande

 beloppsgräns i 6 § höjas med hänsyn till penningvärdets

 utveckling. Höjningen bör ske i överensstämmelse med vad

 riksförbundet begärt. Liksom nu bör Finansinspektionen kunna

 medge dispens om det finns särskilda skäl.

 7 Ikraftträdande m.m.

 Lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1 mars 1993.

 Jag föreslår att den särskilda sparformen premiegrundande

 allemanssparande skall avvecklas vid utgången av år 1994.

 Därför kan riksdagen lämpligen redan nu besluta om att den

 särskilda lagen om sparformen skall upphöra att gälla vid

 halvårsskiftet 1995. Om det skulle uppstå komplikationer som

 fördröjer avvecklingen bör dessa rimligtvis ha retts ut till

 dess.

 8 Upprättade lagförslag

 I enlighet med vad jag nu har anfört har inom

 Finansdepartementet upprättats förslag till

 1. lag om ändring i lagen (1992:689) om pensionsanknutet

 premiegrundande allemanssparande,

 2. lag om ändring i lagen (1988:847) om skattelättnader

 för allemanssparande,

 3. lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för

 Allmänna pensionsfonden,

 4. lag om ändring i lagen (1972:262) om

 understödsföreningar.

 9 Lagrådets hörande

 Förslagen beträffande lagen (1988:847) om skattelättnader för

 allemanssparande och lagen (1972:262) om understödsföreningar

 faller inom Lagrådets granskningsområde. Förslagen är

 emellertid av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle

 sakna betydelse. Yttrande från Lagrådet behöver därför inte

 inhämtas över lagförslagen.

 10 Specialmotivering

 10.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:689) om

 pensionsanknutet premiegrundande allemanssparande

 Upphävande av 6 och 7 §§

 I den nuvarande 6 § finns bestämmelser om avgift vid uttag

 från premiegrundande konto efter det att sparpremien har

 tillförts kontot. Dessa bestämmelser förlorar sin aktualitet

 nu i och med att spararen får förfoga över behållningen så

 snart premien har tillförts kontot. Paragrafen har därför

 kunnat tas bort.

 Bestämmelser med innehåll som motsvarar den av riksdagen

 nyligen beslutade nya 7 § har förts in i 1 och 4 §§.

 Förstnämnda paragraf har därför kunnat tas bort.

 Rubriken

 Den ändrade lydelsen av rubriken föranleds av att någon

 koppling till ett pensionssparande inte längre är aktuell.

 1 §

 Av samma skäl som anförts beträffande den ändrade lydelsen av

 lagens rubrik har ordet pensionsanknuten i första stycket

 tagits bort och definitionen av premiegrundande

 allemanssparande i andra stycket justerats.

 I andra stycket har vidare införts en definition av

 begreppet premieperioden. Detta ger besked om under vilken tid

 insättningar som skall ligga till grund för beräkningen av

 sparpremier kunnat göras (jfr 4 § första stycket).

 2 §

 Av bestämmelsen i paragrafen är det numera bara regeln att

 varje sparare får spara i bara en allemansfond som har någon

 praktisk betydelse. Denna regel har behållits men har av

 tydlighetsskäl fått en ändrad lydelse. Övriga bestämmelser har

 tagits bort.

 3 §

 Paragrafens första stycke har tagits bort. Vilka krav som

 gäller för att en sparpremie skall kunna utgå framgår av 4 §.

 Kravet på tolv månadsinsättningar återfinns i andra stycket av

 den paragrafen.

 4 §

 Bestämmelsen har behandlats i allmänmotiveringen (avsnitt 2).

 Sparpremien baseras på storleken av de insättningar som

 har gjorts på ett premiegrundande konto från anslutningen till

 sparformen och t.o.m. den 6 november 1992. Om de sammanlagda

 insättningarna under denna period skulle överstiga 2 400

 kronor så skall det överskjutande beloppet ej beaktas.

 Eftersom sparpremien beräknas med ledning av gjorda

 insättningar kan naturligtvis inträffa att behållningen på

 kontot den 6 november 1992, på grund av att uttag skett, är

 lägre än summan av insättningarna. Detta förhållande påverkar

 emellertid inte sparpremiens belopp.

 5 §

 Ändringarna i första stycket innebär att den enligt 4 § första

 stycket beräknade sparpremien skall tillföras det

 premiegrundande kontot under förutsättning att kraven i 4 §

 andra stycket är uppfyllda. Det är andelar i fonden till ett

 värde motsvarande sparpremiens belopp som skall tillföras

 spararens premiegrundande konto. Förutom sparpremiebeloppet är

 det då gällande andelsvärdet avgörande för hur många andelar

 som skall tillföras kontot.

 Angående överföringen av tillgångar från de av

 avvecklingsstyrelsen förvaltade medlen till resp. allemansfond

 hänvisas till vad som anförts i propositionen 1991/92:92 om

 utskiftning av löntagarfondernas tillgångar m.m. (s. 34).

 10.2 Övriga lagförslag

 Ändringarna i övriga lagar har kommenterats i

 allmänmotiveringen.

 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:847) om

 skattelättnader för allemanssparande förutsätter att riksdagen

 antar de ändringar i den lagen som föreslagits i prop.

 1992/93:50 innan förevarande lagförslag behandlas.

 Lagförslaget i den nämnda propositionen innebär bl.a. att

 lagens rubrik ändras.

 11 Hemställan

 Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att

 regeringen föreslår riksdagen att

 dels anta förslagen till

 1. lag om ändring i lagen (1992:689) om pensionsanknutet

 premiegrundande allemanssparande,

 2. lag om ändring i lagen (1988:847) om skattelättnader

 för allemanssparande,

 3. lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för

 Allmänna pensionsfonden,

 4. lag om ändring i lagen (1972:262) om

 understödsföreningar,

 dels bemyndiga regeringen eller den myndighet regeringen

 bestämmer att besluta om ersättning till de fondbolag som

 medverkat i det pensionsanknutna premiegrundande

 allemanssparandet,

 dels bemyndiga regeringen att sälja en mindre del av

 statens aktier i Atle Förvaltnings AB och Bure Förvaltnings

 AB, varigenom statens andel av aktiekapitalet i

 riskkapitalbolagsstrukturen reduceras med ca två

 procentenheter.

 12 Beslut

 Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och

 beslutar att genom proposition förelägga riksdagen vad

 föredraganden har anfört för de åtgärder han hemställt om.