Regeringens proposition

1997/98:102

Sveriges tillträde till Brysselkonventionen

Prop.

1997/98:102

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 5 mars 1998

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Laila Freivalds

 (Justitiedepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att Sverige tillträder konventionen om domstols

behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område

(Brysselkonventionen) samt 1971 års protokoll om EG-domstolens

tolkning av konventionen.

Propositionen innehåller också förslag till den lagstiftning som krävs

för att Sverige skall kunna tillträda Brysselkonventionen. Vidare föreslås

några lagtekniska justeringar i lagen (1992:794) med anledning av

Sveriges tillträde till Luganokonventionen samt en ny rubrik till den

lagen.

Lagstiftningen föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 4

2 Lagtext 5

2.1 Förslag till lag om domstols internationella behörighet och

om verkställighet av utländska domar enligt

Brysselkonventionen 5

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1932:540) om

erkännande och verkställighet av dom som meddelats i

Danmark, Finland, Island eller Norge 7

2.3 Förslag till lag om ändring i sjömanslagen (1973:282) 9

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1977:595) om

erkännande och verkställighet av nordiska domar på

privaträttens område 10

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:368) om

erkännande och verkställighet av österrikiska domar på

privaträttens område 12

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:746) om

betalningsföreläggande och handräckning 13

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:794) med

anledning av Sveriges tillträde till Luganokonventionen 15

2.8 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) 17

3 Ärendet och dess beredning 18

4 Brysselkonventionen 19

4.1 Allmänt om Brysselkonventionen 19

4.2 Konventionens huvudsakliga innehåll 21

4.3 Konventionens protokoll 28

4.4 1971 års protokoll om EG-domstolens tolkning 30

4.5 1996 års konvention om Sveriges tillträde 30

4.6 Sakliga skillnader mellan Luganokonventionen och

Brysselkonventionen 31

5 Förhållandet mellan Brysselkonventionen och Lugano-

konventionen 33

6 Revidering av Bryssel- och Luganokonventionerna 34

7 Sveriges tillträde till Brysselkonventionen 35

8 Behovet av författningsändringar 39

8.1 Brysselkonventionen och den summariska processen 39

8.2 Luganokonventionen och den summariska processen 42

8.3 Behovet av lagstiftning i övrigt 43

9 Författningskommentar 44

9.1 Förslaget till lag om domstols internationella behörighet

och om verkställighet av utländska domar enligt

Brysselkonventionen 44

9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1932:540) om

erkännande och verkställighet av dom som meddelats i

Danmark, Finland, Island eller Norge 49

9.3 Förslaget till lag om ändring i sjömanslagen (1973:282) 50

9.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:595) om

erkännande och verkställighet av nordiska domar på

privaträttens område 50

9.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:368) om

erkännande och verkställighet av österrikiska domar på

privaträttens område 50

9.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:746) om

betalningsföreläggande och handräckning 50

9.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:794) med

anledning av Sveriges tillträde till Luganokonventionen 51

9.8 Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) 52

Bilaga 1 Lagförslagen i utkastet till lagrådsremiss Fel! Bokmärket

är inte definierat.3

Bilaga 2 Konvention om Österrikes, Finlands och Sveriges tillträde

till Brysselkonventionen 63

Bilaga 3 Brysselkonventionen (konsoliderad version) 69

Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag 145

Bilaga 5 Lagrådets yttrande 158

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 mars 1998 159

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

dels godkänner konventionen den 29 november 1996 om Republiken

Österrikes, Republiken Finlands och Konungariket Sveriges

tillträde till konventionen om domstols behörighet och om verk-

ställighet av domar på privaträttens område, samt till protokollet

om domstolens tolkning av denna konvention, med den anpassning

som har gjorts i dessa genom konventionen om Konungariket

Danmarks, Irlands och Förenade konungarikets Storbritannien och

Nordirland tillträde, konventionen om Republiken Greklands

tillträde samt konventionen om Konungariket Spaniens och

Republiken Portugals tillträde, med den reservation som har

angetts,

dels antar regeringens förslag till

1. lag om domstols internationella behörighet och om verkställighet av

utländska domar enligt Brysselkonventionen,

2. lag om ändring i lagen (1932:540) om erkännande och verkställig-

het av dom som meddelats i Danmark, Finland, Island eller Norge,

3. lag om ändring i sjömanslagen (1973:282),

4. lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställig-

het av nordiska domar på privaträttens område,

5. lag om ändring i lagen (1983:368) om erkännande och verkställig-

het av österrikiska domar på privaträttens område,

6. lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och

handräckning,

7. lag om ändring i lagen (1992:794) med anledning av Sveriges

tillträde till Luganokonventionen,

8. lag om ändring i sjölagen (1994:1009).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om domstols internationella

behörighet och om verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen

Härigenom föreskrivs följande.

1 §

Konventionen den 27 september 1968 om domstols behörighet och om

verkställighet av domar på privaträttens område och tillträdes-

konventionerna den 9 oktober 1978, den 25 oktober 1982, den 26 maj

1989 och den 29 november 1996 (Brysselkonventionen), samt proto-

kollet den 3 juni 1971 om EG-domstolens tolkning av Brysselkon-

ventionen i dess lydelse enligt nämnda tillträdeskonventioner, skall gälla

som lag här i landet.

De svenska, engelska och franska texterna av Brysselkonventionen och

av 1971 års protokoll i dess lydelse enligt de tillträdeskonventioner som

anges i första stycket finns intagna som bilaga till denna lag.

Regeringen tillkännager de stater som har tillträtt Brysselkonventionen

och 1971 års protokoll, samt innehållet i sådana underrättelser om

ändringar i nationell rätt eller i förteckningarna över domstolar som avses

i artikel VI i konventionens protokoll.

2 §

I artikel 54 B i Luganokonventionen, som gäller som lag här i landet

enligt lagen (1992:794) om domstols internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar enligt Luganokonventionen, finns

bestämmelser om när Luganokonventionen skall tillämpas i stället för

Brysselkonventionen.

3 §

Om det inte finns någon annan behörig domstol när det finns svensk

domsrätt enligt Brysselkonventionen, är Stockholms tingsrätt behörig. En

ansökan enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och hand-

räckning skall i motsvarande fall göras hos Kronofogdemyndigheten i

Stockholm.

4 §

Ett avgörande som rör ett sådant civilrättsligt anspråk som avses i artikel

II andra stycket i konventionens protokoll skall varken erkännas eller

verkställas här.

5 §

Vid den handläggning som avses i artiklarna 32 34 skall hovrätten bestå

av en lagfaren domare.

För det förfarande som avses i artikel 37.1 och artikel 40 gäller rätte-

gångsbalkens regler om överklagande av tingsrätts beslut i tillämpliga

delar, om inte konventionen föreskriver något annat. En sådan ansökan

om ändring som avses i artikel 40 skall göras skriftligen. Den skall ha

kommit in till hovrätten inom fyra veckor från den dag då beslutet

meddelades.

En domare som har handlagt ett mål enligt artiklarna 32 34 är jävig att

handlägga mål om samma sak enligt artikel 37.1 och artikel 40.

6 §

För det förfarande som avses i artikel 37.2 och artikel 41 gäller

rättegångsbalkens regler om överklagande av hovrätts beslut i tillämpliga

delar, om inte konventionen föreskriver något annat. Talan får inte

komma under Högsta domstolens prövning utan att Högsta domstolen

har meddelat sökanden prövningstillstånd enligt 54 kap. 10 §

rättegångsbalken.

7 §

Om en ansökan om verkställighet bifalls, skall det utländska avgörandet

verkställas enligt utsökningsbalkens bestämmelser på samma sätt som en

svensk domstols lagakraftägande dom, såvida inte annat följer av artikel

39. Vid verkställighet av ett utländskt avgörande som rör en

säkerhetsåtgärd skall i stället bestämmelserna om verkställighet av beslut

om kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd tillämpas.

8 §

Om hovrätten vid det förfarande som avses i artiklarna 32 34 bifaller en

ansökan om verkställighet, skall hovrättens beslut anses innefatta ett

beslut om kvarstad eller om någon annan åtgärd som avses i 15 kap.

rättegångsbalken.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1932:540) om

erkännande och verkställighet av dom som meddelats

i Danmark, Finland, Island eller Norge

Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (1932:540) om erkännande och

verkställighet av dom som meddelats i Danmark, Finland, Island eller

Norge skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

10 §

Denna lag tillämpas inte om

lagen (1992:794) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Luganokonventionen är

tillämplig.

Denna lag har ej avseende å:

Denna lag tillämpas inte heller

beträffande

1. dom i mål angående boskillnad, hemskillnad, äktenskapsskillnad,

återgång av äktenskap, adoptivförhållandes stiftande eller hävande,

omyndighetsförklaring eller sådan förklarings hävande, eller dom som, i

samband med hemskillnad, äktenskapsskillnad eller äktenskaps återgång,

givits om bodelning mellan makarna, skadestånd eller vårdnaden om

barnen eller ock senare, i särskilt mål, givits i fråga, som sist är sagd;

dock att vad i 4-9 §§ stadgas om verkställighet skall äga tillämpning å

domen, därest denna enligt vad särskilt är stadgat skall gälla här i riket;

2. dom, som meddelats i Danmark, Island eller Norge och innefattar

tillämpning av lagstiftningen om makars förmögenhetsförhållanden,

såframt tvisten här i riket skolat bedömas enligt lagstiftning, som gällde

före nya giftermålsbalkens ikraftträdande;

3. beslut eller förlikning angående familjerättslig underhållsplikt;

4. beslut eller förlikning, som gäller börd, rätt på grund av arv eller

testamente, boutredning eller skifte efter död man eller ansvarighet för

den dödes gäld, gäldenärs försättande i konkurs, inledande av offentlig

ackordsförhandling utan konkurs, andra på konkursdomares eller

konkursdomstols prövning beroende frågor eller rättshandlings eller

annan åtgärds ogiltighet på grund av inträffad konkurs;

5. beslut eller förlikning i fråga om äganderätt eller annan rätt till fast

egendom i annan stat än den, där domen eller förlikningen tillkom, eller

om skyldighet att träffa förfogande om dylik rätt eller om påföljd av

sådan skyldighets åsidosättande;

6. beslut rörande skatt eller annan avgift till stat eller kommun eller

annan fråga av offentligrättslig art, ändå att saken behandlats i den för

tvistemål stadgade ordning.

Å beslut, som meddelats av

särskild domstol för arbetstvister,

har denna lag ej avseende.

Lagen tillämpas inte heller

beträffande beslut som meddelats

av särskild domstol för

arbetstvister.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2.3 Förslag till lag om ändring i sjömanslagen

(1973:282)

Härigenom föreskrivs att 14 § sjömanslagen (1973:282) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

14 §

Tvist om sjömans anställningsförhållande får inte dras inför utländsk

myndighet.

Första stycket gäller inte om

annat följer av lagen (1992:794)

med anledning av Sveriges tillträde

till Luganokonventionen.

Första stycket gäller inte om

annat följer av lagen (1998:000) om

domstols internationella behörighet

och om verkställighet av utländska

domar enligt Brysselkonventionen

eller lagen (1992:794) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Luganokonventionen.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1977:595) om

erkännande och verkställighet av nordiska domar på

privaträttens område

Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1977:595) om erkännande och

verkställighet av nordiska domar på privaträttens område skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7 §

Denna lag tillämpas inte om

lagen (1992:794) med anledning av

Sveriges tillträde till Luganokon-

ventionen är tillämplig eller om

annat följer av särskilda bestäm-

melser om erkännande och verk-

ställighet av avgöranden och

förlikningar på särskilda rätts-

områden.

Denna lag tillämpas inte om

lagen (1998:000) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen eller

lagen (1992:794) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Luganokonventionen är

tillämplig, eller om annat följer av

särskilda bestämmelser om

erkännande och verkställighet av

avgöranden och förlikningar på

särskilda rättsområden.

Lagen tillämpas inte heller beträffande

1. dom eller förlikning i mål angående boskillnad, legal separation,

äktenskapsskillnad, återgång av äktenskap, antagande av adoptivbarn

eller adoptivförhållandes hävande, omyndighetsförklaring eller dess

hävande eller i mål angående bodelning eller skadestånd med anledning

av legal separation, äktenskapsskillnad eller återgång av äktenskap, om ej

fråga är om verkställighet av dom som skall gälla här i riket enligt 22 §

förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden

rörande äktenskap, adoption och förmynderskap,

2. dom eller förlikning rörande vårdnad om eller rätt till umgänge med

barn eller överlämnande av barn i annat fall, om ej fråga är om

verkställighet enligt 6 §,

3. dom eller förlikning rörande familjerättslig underhållsskyldighet,

4. dom eller förlikning rörande faderskapet till barn,

5. dom eller förlikning angående rätt på grund av arv eller testamente,

efterlevande makes rätt, boutredning eller skifte med anledning av

dödsfall eller ansvarighet för den dödes gäld, om ej den avlidne var

medborgare i Danmark, Finland, Island, Norge eller Sverige och hade

hemvist i någon av dessa stater,

6. dom eller förlikning angående

a) gäldenärs försättande i konkurs,

b) inledande av förhandling om offentligt ackord utan konkurs,

c) andra på konkursdomares eller konkursdomstols prövning beroende

frågor eller

d) rättshandlings eller annan åtgärds ogiltighet eller återgång på grund

av konkurs eller förhandling om offentligt ackord utan konkurs i något av

de nordiska länderna, om av konkursbeslutet eller beslutet om offentlig

ackordsförhandling framgår att gäldenären inte hade hemvist i något av

de nordiska länderna,

7. dom eller förlikning i mål som skall upptagas omedelbart av särskild

domstol för handläggning av tvister rörande kollektivavtal.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:368) om

erkännande och verkställighet av österrikiska domar

på privaträttens område

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1983:368) om erkännande och

verkställighet av österrikiska domar på privaträttens område skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Denna lag är tillämplig på domar

som har meddelats i Österrike i

ämnen av privaträttslig beskaffen-

het. Lagen tillämpas på domar i

sådana ämnen, även om de har

meddelats i ett straffrättsligt för-

farande. Lagen tillämpas inte om

lagen (1992:794) med anledning av

Sveriges tillträde till Luganokon-

ventionen är tillämplig.

Denna lag är tillämplig på domar

som har meddelats i Österrike i

ämnen av privaträttslig beskaffen-

het. Lagen tillämpas på domar i

sådana ämnen, även om de har

meddelats i ett straffrättsligt för-

farande. Lagen tillämpas inte om

lagen (1998:000) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen eller

lagen (1992:794) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Luganokonventionen är

tillämplig.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:746) om

betalningsföreläggande och handräckning

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:746) om betalnings-

föreläggande och handräckning

dels att 5 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny bestämmelse, 6 a §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 §

Om enligt någon särskild föreskrift en tvist angående en förpliktelse

skall tas upp av en annan myndighet än tingsrätt, kan saken prövas enligt

denna lag endast om det finns bestämmelser som medger sådan prövning.

Vad som sägs i denna lag om tingsrätt skall i sådana fall i stället gälla

den andra myndigheten.

Bestämmelserna om betalnings-

föreläggande och vanlig handräck-

ning gäller inte om svaranden vid

tidpunkten för ansökan har hemvist

i en främmande stat som har

tillträtt den i Lugano den 16

september 1988 antagna konven-

tionen om domstols behörighet och

om verkställighet av domar på

privaträttens område eller om det i

en sådan stat pågår rättegång om

samma sak och denna rättegång kan

leda till ett avgörande som är

verkställbart i Sverige.

Bestämmelserna om betalnings-

föreläggande och vanlig handräck-

ning gäller inte om lagen

(1992:794) om domstols inter-

nationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Luganokonventionen skulle

vara tillämplig om talan hade

väckts i domstol och

1) svaranden vid tidpunkten för

ansökan inte har hemvist i Sverige,

eller

2) det i en annan stat pågår

rättegång om samma sak och denna

rättegång kan leda till ett avgörande

som är verkställbart i Sverige enligt

Luganokonventionen.

6 a §

I lagen (1998:000) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen finns

bestämmelser om kronofogde-

myndighets behörighet m.m.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:794) med

anledning av Sveriges tillträde till Luganokonven-

tionen

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:794) med anledning av

Sveriges tillträde till Luganokonventionen

dels att 6 8 §§ skall upphöra att gälla,

dels att rubriken till lagen samt 1, 2, 4 och 5 §§ skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Lag med anledning av Sveriges

tillträde till Luganokonventionen

Lag om domstols internationella

behörighet och om verkställighet

av utländska domar enligt

Luganokonventionen

1 §

Den i Lugano den 16 september

1988 antagna konventionen om

domstols behörighet och om

verkställighet av domar på

privaträttens område skall gälla

som lag här i landet.

Den i Lugano den 16 september

1988 antagna konventionen om

domstols behörighet och om

verkställighet av domar på

privaträttens område (Lugano-

konventionen) skall gälla som lag

här i landet.

Konventionens svenska, engelska och franska texter finns intagna som

bilaga till denna lag.

Regeringen tillkännager de stater

som har tillträtt Luganokon-

ventionen och innehållet i sådana

underrättelser om ändringar i

nationell rätt eller i förteck-

ningarna över domstolar som avses

i artikel VI i Protokoll nr 1 till

konventionen.

2 §

Om det inte finns någon behörig

domstol när svensk domsrätt

föreligger enligt denna lag, skall

frågan tas upp av Stockholms

tingsrätt.

Av artikel 54 B i Luganokon-

ventionen framgår när Bryssel-

konventionen, som gäller som lag

här i landet enligt lagen (1998:000)

om domstols internationella

behörighet och om verkställighet av

utländska domar enligt Bryssel-

konventionen, skall tillämpas i

stället för Luganokonventionen.

4 §

Vid den handläggning som avses

i artikel 32 skall hovrätten bestå av

en lagfaren domare.

Beträffande förfarandet vid

handläggning av frågor om verk-

ställighet enligt Luganokonven-

tionen tillämpas 5 8 §§ lagen

(1998:000) om domstols inter-

nationella behörighet och om verk-

ställighet av utländska domar enligt

Brysselkonventionen.

För det förfarande som avses i

artikel 37.1 och artikel 40 gäller

rättegångsbalkens regler om besvär

i hovrätt i tillämpliga delar, om inte

konventionen föreskriver något

annat. En sådan ansökan om

ändring som avses i artikel 40 skall

göras skriftligen. Den skall ha

kommit in till hovrätten inom fyra

veckor från den dag då beslutet

meddelades.

En domare som har handlagt ett

mål enligt artikel 32 är jävig att

handlägga mål om samma sak

enligt artikel 37.1 och artikel 40.

5 §

För det förfarande som avses i

artikel 37.2 och artikel 41 gäller

rättegångsbalkens regler om besvär

i Högsta domstolen i tillämpliga

delar, om inte konventionen före-

skriver något annat. Talan får inte

komma under Högsta domstolens

prövning utan att Högsta domstolen

meddelat sökanden tillstånd till

detta enligt 54 kap. 10 § rätte-

gångsbalken.

Om det inte finns någon annan

behörig domstol när svensk

domsrätt föreligger enligt Lugano-

konventionen, är Stockholms

tingsrätt behörig.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2.8 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)

Härigenom föreskrivs att 21 kap. 2 § sjölagen (1994:1009) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

21 kap.

2 §

I fråga om behörigheten för sjörättsdomstol att ta upp tvistemål som

avses i 1 § första stycket skall bestämmelserna om laga domstol i

tvistemål i allmänhet tillämpas.

Talan får även väckas vid sjörättsdomstolen för den ort där fartyget

finns. Har säkerhet för en fordran ställts hos en myndighet till befrielse

från kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd, får talan väckas även vid

sjörättsdomstolen för den ort där säkerheten har ställts. Talan angående

en fordran som säkerheten har avsett får väckas vid sistnämnda

sjörättsdomstol, även om säkerheten har upphört att gälla.

Finns inte sjörättsdomstol i den ort där svaranden har kunnat sökas

enligt första eller andra stycket, väcks talan vid den sjörättsdomstol som

är närmast den orten.

Om flera är redare i ett fartyg, skall fartygets hemort anses som

rederiets hemvist.

Bestämmelserna i denna paragraf

gäller inte om annat följer av lagen

(1992:794) med anledning av

Sveriges tillträde till Luganokon-

ventionen. Andra stycket gäller

dock om fartyget är belagt med

kvarstad.

Bestämmelserna i denna paragraf

gäller inte om annat följer av lagen

(1998:000) om domstols inter-

nationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen eller

lagen (1992:794) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Luganokonventionen. Andra

stycket gäller dock om fartyget är

belagt med kvarstad.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

3 Ärendet och dess beredning

Konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar

på privaträttens område (Brysselkonventionen) innehåller regler om

domstols internationella behörighet och om erkännande och verk-

ställighet av utländska privaträttsliga domar. Den ingicks år 1968 mellan

de ursprungliga medlemsländerna i Europeiska gemenskaperna (EG),

Belgien, Tyskland, Frankrike, Italien, Luxemburg och Nederländerna.

Konventionen kompletterades år 1971 med ett protokoll angående EG-

domstolens behörighet att tolka den.

Sedan Danmark, Storbritannien och Irland blivit medlemmar i EG

ingick medlemsstaterna år 1978 en särskild konvention om dessa staters

tillträde till 1968 års konvention. Motsvarande konventioner ingicks år

1982 och 1989 efter det att Grekland respektive Spanien och Portugal

inträtt i gemenskapen. Dessa s.k. tillträdeskonventioner innehåller,

förutom tekniska anpassningar av den ursprungliga texten, en del sakliga

ändringar och preciseringar av 1968 års konvention.

1968 års Brysselkonvention, tolkningsprotokollet och de tre tillträdes-

konventionerna har tillträtts av samtliga stater som var medlemmar i

Europeiska unionen (EU) vid Sveriges, Finlands och Österrikes inträde i

unionen.

Brysselkonventionen har sin grund i artikel 220 i EG-fördraget, som

föreskriver att medlemsländerna skall förhandla med varandra på olika

områden i syfte att bl.a. förenkla formaliteterna för ömsesidigt

erkännande och verkställighet av olika rättsliga avgöranden. Enligt

artikel 4.2 i den anslutningsakt som hör till det anslutningsfördrag som

reglerar Sveriges medlemsskap i EU har Sverige bl.a. förbundit sig att

tillträda de konventioner som avses i artikel 220 i EG-fördraget och de

protokoll om EG-domstolens tolkning av konventionerna som de tidigare

medlemsstaterna har undertecknat (se prop. 1994/95:19, bilaga 10, s. 3).

Den 29 november 1996 undertecknades konventionen om Österrikes,

Finlands och Sveriges tillträde till Brysselkonventionen samt till 1971 års

protokoll om EG-domstolens behörighet. I tillträdeskonventionen (bilaga

2) har gjorts dels nödvändiga tekniska anpassningar av konven-

tionstexten, dels ett par ändringar i sak (se avsnitt 4.5 ).

Tillträdeskonventionen träder i kraft i förhållandet mellan de stater

som har ratificerat den efter det att en av de tre nya medlemsstaterna och

en av de tidigare medlemsstaterna har ratificerat konventionen.

Nederländerna har som första medlemsland ratificerat tillträdes-

konventionen. Ratifikationsinstrumentet deponerades hos general-

sekreteraren vid Europeiska unionens råd den 4 juli 1997.

I Sverige gäller sedan den 1 januari 1993 Luganokonventionen, som

innehåller med Brysselkonventionen i stort sett likalydande bestäm-

melser (jfr prop. 1991/92:128). Luganokonventionen antogs i september

1988 av EFTA:s dåvarande medlemsländer Finland, Island, Norge,

Schweiz, Sverige och Österrike samt av EG:s dåvarande medlemsländer.

Den har numera ratificerats av EU:s samtliga nuvarande medlemsländer

och av EFTA-staterna Island, Norge och Schweiz. Ett tillträde till

Brysselkonventionen innebär för Sveriges del alltså inte i sak något nytt

av större betydelse.

Inom Justitiedepartementet har utarbetats ett utkast till lagrådsremiss

som innehåller förslag till den lagstiftning som krävs för ett svenskt

tillträde till Brysselkonventionen. Det normala remissförfarandet har

bedömts vara obehövligt då det är fråga om begränsade tekniska frågor.

Beredningskravet har uppfyllts genom att utkastet till lagrådsremiss har

sänts för synpunkter till Domstolsverket, Svea hovrätt, Hovrätten över

Skåne och Blekinge, Stockholms tingsrätt, juridiska fakultetsstyrelsen

vid Lunds universitet, juridiska fakultetsnämnden vid Stockholms

universitet, Riksskatteverket, Konsumentverket, Sveriges advokat-

samfund, Stockholms Handelskammare, Sveriges Industriförbund,

Svensk Handel, Svenska Bankföreningen och Sveriges Försäk-

ringsförbund. Yttranden har avgetts av Domstolsverket, Svea hovrätt,

Hovrätten över Skåne och Blekinge, Stockholms tingsrätt, Lunds

universitet, Stockholms universitet, Riksskatteverket, Sveriges

advokatsamfund, Svensk Handel, Svenska Bankföreningen och Sveriges

Försäkringsförbund. Yttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet

(dnr Ju97/6983). Synpunkterna behandlas i avsnitt 7 och 8. Utkastets

lagförslag finns intagna i bilaga 1.

I bilaga 2 återfinns 1996 års tillträdeskonvention i den svenska

versionen. De svenska, engelska och franska texterna av Bryssel-

konventionen och 1971 års protokoll i en konsoliderad sammanställd

version finns i bilaga 3. Den konsoliderade versionen av Bryssel-

konventionen och 1971 års protokoll, efter 1996 års tillträdeskonvention,

har publicerats i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (EGT), se

98/C 27/01 s. 1.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 5 februari 1998 att inhämta Lagrådets yttrande

över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådet har lämnat förslagen

utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Vissa redaktionella

ändringar har gjorts i lagtexten.

4 Brysselkonventionen

4.1 Allmänt om Brysselkonventionen

Brysselkonventionen är en s.k. dubbel konvention. Den reglerar inte bara

frågor om erkännande och verkställighet av utländska domar utan

innehåller också regler om domstols internationella behörighet,

domsrättsregler och vissa andra regler som är tillämpliga redan under

rättegången.

I s.k. enkla verkställighetskonventioner brukar normalt ingå indirekta

behörighetsregler som tillämpas på verkställighetsstadiet i verkställig-

hetsstaten. En enkel verkställighetskonvention hindrar således inte

staterna från att fortsätta tillämpa sina egna internationella

behörighetsregler. Om en dom meddelas i en stat som har tillträtt en

sådan verkställighetskonvention och domstolen har grundat sin

behörighet på en behörighetsregel som inte är godkänd i konventionen

kan andra stater i stället vägra erkänna och verkställa domen.

Denna typ av indirekta behörighetsregler saknas nästan helt i

Brysselkonventionen. Tvärtom gäller enligt huvudregeln att domstolens

behörighet inte får ifrågasättas i verkställighetsstaten. Konventionen

söker i största möjliga mån att åstadkomma en fri rörlighet för domar

över statsgränserna. De enhetliga behörighetsreglerna gäller bara

konventionsstaterna emellan. Staterna är alltså fria att behålla och

tillämpa andra behörighetsregler i förhållande till stater som inte har

tillträtt konventionen.

Till konventionen hör ett protokoll med bestämmelser som enbart rör

vissa stater, och med bestämmelser av mera praktisk natur. Det

protokollet är enligt konventionens artikel 65 en del av konventionen.

Konventionen kompletteras av ett protokoll av den 3 juni 1971 om

domstolens tolkning av Brysselkonventionen (i fortsättningen kallat 1971

års protokoll). Bestämmelserna i 1971 års protokoll innebär att EG-

domstolen har behörighet att avgöra tolkningsfrågor angående konven-

tionen och det till konventionen hörande protokollet samt till 1971 års

protokoll.

Brysselkonventionen kan tillträdas enbart av stater som är medlemmar

i EU. Som tidigare har nämnts (avsnitt 3) är nya medlemsstater skyldiga

att tillträda konventionen.

Konventionens tillämpningsområde är begränsat till att avse tvister

med internationell anknytning. Det internationella momentet är

uppenbart när det gäller konventionens regler om erkännande och

verkställighet av utländska domar. Men även när det gäller reglerna om

domstols behörighet krävs det att tvisten innehåller ett internationellt

element för att konventionens regler skall gälla. Detta framgår inte

uttryckligen av konventionstexten men kan utläsas av bl.a. ingressen som

talar om domstolars internationella behörighet. Konventionen blir alltså

normalt inte tillämplig när båda parterna har hemvist i en och samma

stat. Innehåller tvisten ett internationellt moment, t.ex. att svaranden har

hemvist i en annan konventionsstat eller att domstol i en annan kon-

ventionsstat är exklusivt behörig att pröva tvisten, blir dock konven-

tionens bestämmelser tillämpliga på rättegången.

Brysselkonventionen finns kommenterad i fyra rapporter som har

publicerats i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (EGT). Det

rör sig om en rapport av Jenard till den urprungliga Brysselkonventionen

(5 mars 1979, C 59), en rapport av Schlosser till 1978 års tillträdes-

konvention (samma publikation), en rapport av Evrigenis/Kerameus till

1982 års tillträdeskonvention (86/C 298/01), och, slutligen, en rapport av

de Almeida Cruz/Desantes Real/Jenard (90/C 189/06) till 1989 års

tillträdeskonvention. En rapport till 1996 års tillträdeskonvention är

under utarbetande. Luganokonventionen finns kommenterad i en rapport

av Jenard/Möller (90/C 189/07).

I följande avsnitt ges en översiktlig redogörelse för Bryssel-

konventionens bestämmelser, inklusive konventionens protokoll, för

1971 års protokoll om EG-domstolens tolkning, för innehållet i 1996 års

tillträdeskonvention samt för de skillnader som finns mellan Bryssel- och

Luganokonventionerna. En kort redovisning ges också för det arbete med

att revidera Bryssel- och Luganokonventionerna som nyligen har inletts.

4.2 Konventionens huvudsakliga innehåll

Tillämpningsområdet

I artikel 1 anges konventionens tillämpningsområde. Det är begränsat till

privaträttens område, och omfattar således inte straffrätten och heller inte

skattefrågor, tullfrågor och liknande förvaltningsrättsliga frågor. Konven-

tionen är dock inte tillämplig på hela privaträttens område. Den omfattar

tvister om underhållsbidrag men flera andra familjerättsliga frågor har

uttryckligen undantagits från tillämpningsområdet. Skiljeförfarande samt

konkurs, ackord och liknande förfaranden omfattas inte.

För närvarande pågår inom EU ett arbete med en särskild konvention

om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar

i äktenskapsmål (den s.k. Bryssel II-konventionen). På det insolvens-

rättsliga området har inom EU utarbetats en insolvenskonvention, som

bl.a. behandlar frågor om domstols behörighet och om erkännande av

utländska insolvensförfaranden. Den har dock inte undertecknats av

samtliga medlemsländer.

Behörighetsreglerna

I konventionens Avdelning II finns bestämmelser om domstols

internationella behörighet. Inga andra behörighetsregler än de som

framgår av konventionen får tillämpas gentemot en svarande som har

hemvist i en konventionsstat. Enligt huvudregeln i artikel 2 skall tvister

som faller inom konventionens tillämpningsområde prövas i den stat där

svaranden har hemvist. Artikel 2 andra stycket innehåller en regel som

förbjuder särbehandling på grund av medborgarskap. I artikel 3 räknas

vissa s.k. exorbitanta behörighetsregler upp som förekommer i de olika

konventionsstaternas rättsordningar och som alltså är förbjudna. För

Sveriges del anges här allmänt förmögenhetsforum (10 kap. 3 § första

stycket första meningen rättegångsbalken, RB). Uppräkningen är inte

uttömmande. Inte heller andra regler i rättegångsbalken som inte har stöd

i Brysselkonventionen, t.ex. kontraktsforum enligt 10 kap. 6 § RB, får

användas i mål där konventionen är tillämplig. Nationella behörig-

hetsregler, också sådana som faller inom kategorin exorbitanta regler, får

med ett undantag (se vid artikel 16 nedan) användas gentemot svarande

som har hemvist i andra stater än dem som har tillträtt Bryssel-

konventionen, se artikel 4. Andra stycket i artikel 4 innehåller en regel

om att en kärande som har hemvist i rättegångsstaten, oberoende av

medborgarskap, har rätt att åberopa samma regler om domstols

behörighet som statens egna medborgare.

Artiklarna 5 och 6 innehåller särskilda behörighetsregler av olika slag

som innebär ett avsteg från huvudregeln om svarandens hemvist.

Bestämmelserna utgör alternativ till artikel 2. Käranden kan alltså välja

mellan svarandens hemvistforum och de alternativa fora som utpekas i

artikel 5 och 6. Till skillnad från flertalet av konventionens övriga

behörighetsregler, anges i dessa artiklar inte bara i vilken konventionsstat

talan får väckas. Det anges också utom i fråga om artikel 5.6 vid

vilken domstol i denna stat som målet skall prövas.

Enligt artikel 5.1 kan tvister om avtal prövas vid domstol i den ort där

den förpliktelse som talan avser har uppfyllts eller skall uppfyllas

(uppfyllelseforum). För tvister om anställningsavtal finns det härutöver

en speciell bestämmelse. Talan kan i sådana fall även väckas vid

domstolen i den ort där arbetstagaren vanligtvis utför sitt arbete. Om

arbetstagaren inte vanligtvis utför sitt arbete i ett och samma land kan en

talan mot arbetsgivaren även väckas vid domstolen i den ort där det

affärsställe där arbetstagaren har anställts finns. Brysselkonventionen

avviker i detta avseende från Luganokonventionen (se avsnitt 4.6).

Utöver avtalsrättsliga tvister nämns i artikel 5 tvister om under-

hållsbidrag (punkt 2), utomobligatoriska skadeståndsanspråk (punkt 3),

talan om enskilt anspråk i anledning av brott (punkt 4), tvister som

hänför sig till verksamheten vid en filial osv. (punkt 5), tvister som gäller

"truster" (punkt 6) samt tvister om betalning av bärgarlön (punkt 7).

Ytterligare särskilda behörighetsregler finns i artikel 6 (bl.a. för mål

med flera svarande) och i artikel 6 a (om ansvar till följd av ett fartygs

användning eller drift).

Artiklarna 7 15 innehåller tvingande behörighetsregler för försäk-

ringstvister och vissa konsumenttvister. Syftet bakom dessa regler är att

skydda försäkringstagare och konsumenter som ju normalt är den svagare

parten i ett avtalsförhållande. Reglerna tillåter i princip alltid försäk-

ringstagaren respektive konsumenten att processa i sitt eget hemvistland,

oavsett om han eller hon är kärande eller svarande i målet.

Artikel 16 innehåller bestämmelser om exklusiv behörighet. Reglerna

är tvingande och gäller oberoende av var parterna har hemvist. Till

skillnad från de övriga särskilda behörighetsreglerna gäller artikel 16

alltså även när svaranden har hemvist i en stat som inte har tillträtt

konventionen.

Enligt punkt 1 a) i artikel 16 skall tvister som gäller sakrätt i eller

nyttjanderätt till fast egendom handläggas i den stat där fastigheten är

belägen, oberoende av var parterna har hemvist. Särskilda regler gäller

enligt punkt 1 b) för vissa tidsbegränsade avtal om nyttjanderätt till fast

egendom, exempelvis avtal om hyra av en semesterbostad. Tvister med

anledning av sådana hyresavtal kan som alternativ till vad som följer av

punkt 1 a) prövas där svaranden har hemvist, under förutsättning att

fastighetsägaren och hyresgästen är fysiska personer och har hemvist i

samma konventionsstat. Brysselkonventionen avviker i detta avseende

från Luganokonventionen (se avsnitt 4.6). Bestämmelserna i punkt 1

gäller endast om det är fråga om fastigheter i en konventionsstat.

Övriga exklusiva behörighetsregler i artikel 16 rör frågor om en

juridisk persons giltighet eller upplösning och frågor om giltigheten av

beslut som den juridiska personens organ har fattat (punkt 2), giltigheten

av inskrivningar i offentliga register (punkt 3), registrering eller giltighet

av patent, varumärken, mönster och liknande rättigheter (punkt 4) samt

talan om verkställighet av domar (punkt 5). En exklusiv behörighetsregel

av ett speciellt slag finns i artikel Vb i konventionens protokoll. Den

gäller vissa tvister mellan befälhavare och besättningsmedlem på

havsgående fartyg.

Konventionen tillåter att parterna avtalar om att viss domstol skall vara

behörig att pröva en tvist dem emellan (prorogation), se artikel 17.

Avtalet får dock inte strida mot de tvingande behörighetsregler som

konventionen ställer upp för försäkrings- och konsumenttvister (se artikel

12 resp. 15) samt för tvister om anställningsavtal. I mål om anställ-

ningsavtal är prorogationsavtal giltiga enbart om de har ingåtts efter det

att tvisten mellan parterna har uppstått, se femte stycket. Brysselkon-

ventionen avviker i detta avseende från Luganokonventionen (se avsnitt

4.6). För att ett prorogationsavtal skall vara giltigt måste vissa formkrav

vara uppfyllda (första stycket).

Brysselkonventionen tillåter också s.k. tyst prorogation. En domstol

kan bli behörig att pröva en tvist om svaranden går i svaromål inför

domstolen utan att göra invändningar om att domstolen är obehörig

(artikel 18). Denna regel gäller dock inte om en annan domstol är

exklusivt behörig att pröva tvisten enligt reglerna i artikel 16.

Handläggningen av behörighetsfrågorna

Domstolarna är skyldiga att självmant pröva sin behörighet och detta

oberoende av om konventionens bestämmelser åberopas eller inte. Om

svaranden inte gör någon invändning om domstolens behörighet blir

dock, enligt artikel 18, i allmänhet domstolen behörig. Av artikel 19

framgår att domstolen måste avvisa ett mål, om en annan domstol är

exklusivt behörig att pröva tvisten enligt artikel 16. Om svaranden inte

går i svaromål, måste domstolen självmant undersöka om den är behörig

enligt konventionens bestämmelser och i annat fall avvisa målet, se

artikel 20 första stycket. Bestämmelsen är uppställd till skydd för

svaranden och är begränsad till sådana svarande som har hemvist i en

konventionsstat. I andra stycket föreskrivs att domstolen inte får pröva

ett mål förrän det har klarlagts att svaranden har fått del av

stämningsansökan eller motsvarande handling och haft tillräcklig tid på

sig att förbereda sitt svaromål. I förhållandet mellan de stater, bl.a.

Sverige, som har tillträtt 1965 års Haagkonvention om delgivning i

utlandet av handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell natur

gäller i stället för andra stycket den konventionens bestämmelser (tredje

stycket). Delgivningsfrågor behandlas också i artikel IV i konventionens

protokoll. Delgivningsfrågor har också beaktats i konventionens

Avdelning III om erkännande och verkställighet.

Litispendens och vilandeförklaring m.m.

Artiklarna 21 23 anger hur domstolarna skall agera när mål om samma

sak väcks i flera stater och när mål vid olika domstolar har samband med

varandra.

Om mål om samma sak mellan samma parter väcks vid domstolar i

olika konventionsstater föreligger litispendens. Den domstol där talan har

väckts först är ensam behörig att pröva målet. Övriga domstolar är

skyldiga att avvisa käromålet, se artikel 21. Detta är en naturlig följd av

att meddelade domar automatiskt skall erkännas i alla konventionsstater

och bl.a. utgöra hinder mot en ny rättegång om samma sak (res judicata).

Avvisningsskyldigheten inträder dock inte genast utan först sedan det har

klarlagts att den domstol där talan väckts först verkligen är behörig att

pröva tvisten. Fram till dess skall målet vila hos övriga domstolar. Artikel

22 tar sikte på mål som handläggs i olika stater, och där målen har

samband med varandra utan att det är fråga om samma sak. Också i detta

slags situationer har den domstol där talan först väcktes företräde.

Bestämmelserna om vilandeförklaring och avvisning i artikel 22 är dock,

till skillnad från vad som gäller i litispendenssituationerna enligt artikel

21, fakultativa för domstolarna i övriga stater.

I artikel 23 föreskrivs att den domstol där talan har väckts först har

företräde i de fall då flera domstolar enligt konventionens bestämmelser

samtidigt är exklusivt behöriga att pröva en tvist. Övriga domstolar skall

avvisa målet.

Särskilda bestämmelser om vilandeförklaring av mål finns också i

artikel Vb i konventionens protokoll. Dessa bestämmelser gäller vissa

mål mellan befälhavare och besättningsmedlem på havsgående fartyg (se

också artikel 30 och 38 i konventionen).

Säkerhetsåtgärder och andra interimistiska åtgärder

Enligt artikel 24 får en domstol i en konventionsstat meddela de

säkerhetsåtgärder och andra interimistiska åtgärder som följer av dess

nationella lagstiftning, även om den enligt konventionens bestämmelser

skulle vara obehörig att pröva målet i sak. Käranden kan således med

stöd av denna bestämmelse t.ex. utverka kvarstad i den stat där svaranden

har sina tillgångar och dessa kan därefter, sedan dom har meddelats i den

andra staten, tas i anspråk för verkställighet av domen. Ett beslut om en

säkerhetsåtgärd eller ett annat interimistiskt beslut gäller inte bara i den

stat där det har meddelats utan kan också, under vissa förutsättningar,

verkställas i andra konventionsstater (jfr artikel 25).

Erkännande och verkställighet

Bestämmelserna om erkännande och verkställighet gäller generellt för

alla avgöranden som har meddelats av domstolar i konventionsstaterna,

om avgörandet faller inom konventionens sakliga tillämpningsområde.

De förutsätter för sin tillämplighet inte att konventionen har varit

tillämplig på målet i rättegångsstaten. Detta följer av konventionens

struktur som bygger på en princip om fri rörlighet för domar som har

meddelats i en konventionsstat, och på att domstolens behörighet endast

undantagsvis får prövas i erkännande-/verkställighetsstaten. Bestämmel-

serna är dock inte utan undantag, se artikel 59.

Av artikel 25 framgår att med uttrycket dom avses varje avgörande

som har meddelats av en domstol i en konventionsstat oavsett

avgörandets rubricering i det enskilda fallet. För Sveriges del jämställs

kronofogdemyndighet med domstol, inom ramen för den summariska

processen (se avsnitt 4.3).

Erkännande

Enligt artikel 26 första stycket gäller att en dom som har meddelats i en

konventionsstat skall erkännas i andra konventionsstater utan att något

särskilt förfarande behöver anlitas. Att en utländsk dom erkänns innebär

att den tilläggs positiv och negativ rättskraft i den stat där den görs

gällande och medför bl.a. res judicataverkan, dvs. utgör hinder mot en ny

rättegång om samma sak. Om den part som önskar åberopa sig på domen

vill få klarlagt att domen erkänns, kan han eller hon utverka ett beslut

härom genom att använda samma förfarande som gäller för verkställighet

(artikel 26 andra stycket). Om frågan om en dom erkänns eller inte är av

betydelse i en annan pågående rättegång, får man i den rättegången

prejudiciellt avgöra frågan om domen erkänns eller inte (tredje stycket).

Presumtionen är alltså att domen skall erkännas. I artiklarna 27 och 28

anges uttömmande under vilka förutsättningar erkännande får vägras. Av

artikel 34 framgår att samma begränsade möjligheter att vägra också

gäller i fråga om verkställighet av det utländska avgörandet.

I artikel 27 anges att erkännande skall vägras om ett erkännande skulle

strida mot grunderna för rättsordningen (ordre public) i den stat där

domen görs gällande (punkt 1), om en dom har meddelats i svarandens

utevaro och denne inte på rätt sätt har delgivits stämningsansökan i

tillräcklig tid för att förbereda sitt svaromål (punkt 2) och om domen är

oförenlig med en dom som har meddelats i erkännandestaten (punkt 3)

eller med en tidigare meddelad dom i en icke fördragsslutande stat, om

domen gäller i erkännandestaten (punkt 5). I punkt 4 finns en mer

speciell vägransgrund som innebär att en fråga om lagval har tillåtits

inverka på frågan huruvida den utländska domen skall erkännas eller

verkställas. Bestämmelserna hänför sig till fall då domstolen pre-

judiciellt, dvs. som en förfråga, har tagit ställning till en fråga om fysisk

persons rättsliga ställning, rättskapacitet eller rättshandlingsförmåga,

makars förmögenhetsförhållanden, arv eller testamente, dvs. sådana

frågor som enligt artikel 1 är uteslutna från konventionens tillämpnings-

område. Vägransgrunderna i artikel 27 är obligatoriska.

Enligt artikel 28 första stycket utgör bristande behörighet för

domstolen i ursprungsstaten i vissa uppräknade fall en vägransgrund.

Bestämmelsen är obligatorisk. Erkännande skall vägras om de tvingande

behörighetsreglerna för försäkrings- och konsumenttvister eller de

exklusiva behörighetsreglerna i artikel 16 har åsidosatts av domstolen i

ursprungsstaten. Erkännande skall också vägras om erkännandestaten

enligt bestämmelserna i artikel 59 genom ett avtal med tredje stat har

förbundit sig att inte erkänna domen. Domstolens behörighet får enligt

artikel 28 tredje stycket inte omprövas i några andra fall. Där framhålls

också särskilt att ordre public-skäl inte får åberopas som stöd för en

omprövning av domstols behörighet.

I andra stycket av artikel II i konventionens protokoll finns regler om

att erkännande och verkställighet under vissa förutsättningar får vägras i

de fall domen gäller ett civilrättsligt anspråk som har prövats inom ramen

för en brottmålsprocess.

Av artikel 28 andra stycket följer att de faktiska omständigheter på

vilka domstolen i rättegångsstaten grundat sin behörighet inte får

ifrågasättas.

I artikel 29 anges att en utländsk dom aldrig får omprövas i sak.

Regeln är undantagslös och avser såväl den utländska domstolens

bedömning av fakta som dess rättsliga bedömning.

Det ställs inga krav på att den utländska domen har vunnit laga kraft

innan den erkänns i andra konventionsstater. Om frågan om en icke

lagakraftvunnen utländsk dom skall erkännas eller inte kommer upp inför

domstol i en annan konventionsstat, får denna domstol låta handlägg-

ningen av sitt mål vila i avvaktan på att domen vinner laga kraft (artikel

30).

Verkställighet

Artiklarna 31 45 i konventionen innehåller regler om verkställighet. Av

artikel 31 framgår att en dom som har meddelats i en konventionsstat

skall verkställas i andra konventionsstater efter ett särskilt förfarande,

exekvaturförfarande, i verkställighetstaten. För att verkställighet skall

kunna medges i andra konventionsstater krävs att domen är verkställbar i

ursprungsstaten.

Exekvaturförfarandet kan delas in i tre olika stadier. Ansökan ges in

till domstol (artikel 32) som prövar verkställighetsfrågan på grundval av

de handlingar som sökanden åberopar. Det är härvid fråga om ett

enpartsförfarande och framställningen skall således inte delges motparten

på detta stadium (artikel 34). Om verkställighet medges kan motparten i

stället begära omprövning av beslutet inom viss tid (artikel 36) varvid

förfarandet skall vara kontradiktoriskt, dvs. båda parter skall höras i

frågan (artikel 37.1). Om verkställighet skulle vägras, kan sökanden

begära omprövning (artikel 40). Också i detta fall gäller att förfarandet

skall vara kontradiktoriskt (artikel 40.2). Beslutet från det andra skedet

av prövningen kan i sin tur överprövas på begäran av motparten om det

har gått honom emot eller på sökandens begäran om domstolen beslutat

vägra verkställighet (artikel 37.2 respektive 40.2).

De domstolar som i respektive konventionsstat skall pröva verkställig-

hetsfrågan i de olika stadierna räknas upp i artikel 32 (första stadiet),

artikel 37.1 respektive 40.1 (andra stadiet; artikel 37.1 reglerar de fall då

motparten begär omprövning av ett bifallande beslut och artikel 40.1 på

de fall då sökanden begär omprövning av ett avslagsbeslut) och artikel

37.2 respektive 41 (tredje stadiet; artikel 37.2 reglerar de fall då

överprövningen skett på motpartens begäran och artikel 41 på de fall då

överprövningen skett på sökandens begäran).

För Sveriges del anges i artiklarna 32, 37.1 och 40.1 Svea hovrätt och i

artiklarna 37.2 och 41 Högsta domstolen. Det innebär att det är Svea

hovrätt som har att pröva verkställighetsfrågan såväl i det första som i det

andra stadiet, vare sig prövningen sker på sökandens eller gäldenärens

begäran, medan prövningen i det tredje stadiet ankommer på Högsta

domstolen.

Av artikel VI i konventionens protokoll framgår att konventions-

staterna ensidigt kan besluta om ändring i fråga om de utsedda

exekvaturmyndigheterna.

I artikel 34 slås fast att verkställighet får vägras endast på de grunder

som anges i artiklarna 27 och 28, dvs. att samma begränsningar som

gäller för erkännande gäller i fråga om verkställighet. När det gäller

förfarandet skall nationella regler tillämpas (artikel 33 första stycket). I

övrigt innehåller konventionen bl.a. regler om underrättelse till/del-

givning med sökanden respektive motparten (artikel 35 respektive 36

första stycket), ställande av säkerhet (artikel 38 tredje stycket och artikel

45), partiell verkställighet av domen (artikel 42), verkställighet av

förpliktelse att betala vite (artikel 43) och rättshjälp (artikel 44).

Det är enbart exekvaturprövningen som regleras i konventionen, inte

verkställigheten som sådan. För denna gäller således den nationella

lagstiftningen. Enligt artikel 39 första stycket gäller dock att inga andra

åtgärder än säkerhetsåtgärder får vidtas mot gäldenärens egendom så

länge gäldenären kan överklaga exekvaturbeslutet från den inledande

prövningen eller, om han har gjort det, förrän verkställighetsfrågan har

avgjorts i det andra skedet.

Domen i fråga behöver inte ha vunnit laga kraft för att kunna

verkställas i andra konventionsstater. Om gäldenären begär det, kan dock

exekvaturmålet vid en prövning enligt artikel 37.1 förklaras vilande så

länge domen inte vunnit laga kraft (artikel 38 första stycket).

I artiklarna 46 49 finns bestämmelser om vilka handlingar som skall

fogas till en ansökan om verkställighet m.m.. Bestämmelserna är delvis

tillämpliga även när någon gör gällande att en dom skall erkännas.

Av artikel III i konventionens protokoll framgår att konventions-

staterna får ta ut en verkställighetsavgift av sökanden. En sådan avgift

måste dock vara bestämd och får inte tas ut i proportion till tviste-

föremålets värde.

Officiella handlingar

Enligt artikel 50 skall s.k. officiella handlingar som faller inom konven-

tionens tillämpningsområde verkställas i andra konventionsstater i

enlighet med vad som föreskrivs i artikel 31. Med en officiell handling

avses en exekutionstitel som har tillkommit utan medverkan av domstol,

men som har en viss officiell karaktär. Förlikningar som har ingåtts inför

domstol jämställs enligt artikel 51 med officiella handlingar. I båda

fallen är åtagandet begränsat till verkställighet, och omfattar alltså inte

erkännande.

Övriga bestämmelser

I artikel 52 och 53 anges vilken lag som skall tillämpas vid avgörandet

av frågan var en part skall anses ha sitt hemvist. Artikel 54 och 54 a

innehåller övergångsbestämmelser, och artikel 55 59 behandlar för-

hållandet till andra konventioner. I artikel 60 68 finns slutbestämmelser.

4.3 Konventionens protokoll

I artikel I i konventionens protokoll finns särskilda regler som begränsar

användningen av uppfyllelseforum i artikel 5.1 (första stycket) och

prorogationsforum enligt artikel 17 (andra stycket) i de fall svaranden

har hemvist i Luxemburg.

I artikel II första stycket förskrivs att en person som har åtalats för ett

icke uppsåtligt brott man har särskilt haft trafikmål i tankarna har rätt

att företrädas av en försvarare under rättegången även om han inte

inställer sig personligen. Konventionen omfattar inte brottmåls-

rättegångar i och för sig men väl skadeståndsanspråk som handläggas

inom ramen för ett straffrättsligt förfarande.

I andra stycket i artikel II finns bestämmelser som syftar till att

ytterligare skydda svaranden i denna typ av mål (jfr avsnitt 4.2 angående

artikel 27.2). Konventionsstaterna får enligt dessa bestämmelser vägra att

erkänna och verkställa en dom rörande ett civilrättsligt anspråk som har

prövats inom ramen för en brottmålsprocess av det slag som avses i

artikeln, om svaranden inte haft tillfälle att svara i målet. I artikeln syftas

därvid på rättegångar där svaranden har ålagts att inställa sig personligen

vid rättegången och uteblivit (Jenard-rapporten s. 63). Att svaranden inte

haft tillfälle att svara i målet innebär närmast att han inte har kunnat

tillvarata sina intressen genom att företrädas av ombud. När det gäller

Luganokonventionen har motsvarande vägransgrund gjorts obligatorisk i

Sverige (se 3 § i lagen [1992:794] med anledning av Sveriges tillträde till

Luganokonventionen).

Bestämmelserna i artikel III behandlar kostnader för verkställig-

hetsförfarandet. Det är tillåtet att ta ut en avgift (se prop. 1991/92:128

s. 119), men avgiften får inte beräknas efter tvisteföremålets värde.

Artikel IV behandlar delgivningfrågor. I artikeln anges att, utöver vad

som föreskrivs i mellan konventionsstaterna gällande konventioner,

delgivningshandlingar kan sändas för delgivning direkt mellan tjänste-

männen i rättegångsstaten och andra stater. Bestämmelserna har

tillkommit för att så långt det är möjligt påskynda delgivnings-

förfarandet. Dessa bestämmelser gäller även när delgivning skall äga rum

under verkställighetsförfarandet. Konventionsstaterna kan genom en

förklaring till generalsekreteraren vid Europeiska gemenskapernas råd

motsätta sig detta förfarande. Sverige har beträffande motsvarande

bestämmelse i Luganokonventionen reserverat sig mot förfarandet. I

avsnitt 7 föreslås att så skall ske också i fråga om Brysselkonventionen.

Av artikel V framgår att reglerna i artikel 6.2 och 10 inte kan åberopas

i Tyskland eller Österrike. I dessa stater finns inga regler som svarar mot

artikel 6.2. Den förlorande partens intresse av att få regress- och liknande

anspråk prövade mot tredje man tillgodoses i stället genom särskilda

underrättelseförfaranden som i princip innebär att tredje man delges en

underrrättelse om att rättegång pågår med uppmaning att delta i

rättegången som intervenient. I artikeln anges för de nämnda staterna de

på detta underrättelseförfarande tillämpliga bestämmelserna som alltså

träder i stället för bestämmelsen i Brysselkonventionens artikel 6.2. Av

andra stycket i artikel V framgår att den omständigheten att kon-

ventionsstaterna har olika regelsystem på detta område inte skall hindra

domarnas fria rörlighet; en dom som har meddelats i en konventionsstat

med stöd av artikel 6.2 eller 10 skall erkännas och verkställas i Tyskland

och Österrike på vanligt sätt. På samma sätt skall de rättsverkningar som

en dom som har meddelats i dessa stater har för tredje man erkännas i

övriga konventionsstater.

I första stycket i artikel Va anges att uttrycket domstol i mål om

underhållsskyldighet skall omfatta de danska administrativa myndig-

heterna. Det andra stycket har införts i och med 1996 års till-

trädeskonvention och innebär att med uttrycket domstol avses vid sum-

marisk process i mål om betalningsföreläggande och handräckning också

svensk kronofogdemyndighet (se avsnitt 8.1). Brysselkonventionen

avviker i sistnämnda avseende från Luganokonventionen.

I Artikel Vb finns dels en exklusiv behörighetsregel av ett speciellt

slag, dels särskilda bestämmelser om vilandeförklaring av mål. Bestäm-

melserna gäller vissa mål mellan befälhavare och besättningsmedlem på

havsgående fartyg.

Artikel Vc innehåller en särskild bestämmelse som tar sikte på

tillämpningen av EG:s patentkonvention, som inte har trätt i kraft.

Artikel Vd innehåller en bestämmelse om exklusiv behörighet. Det rör

sig om de europeiska patenten som meddelas av det europeiska

patentverket i München enligt den år 1973 ingångna europeiska patent-

konventionen. Frågan behandlas utförligt i prop. 1991/92:128 Lugano-

konventionen (s. 188 f.).

Artikel Ve behandlar avtal om underhållsskyldighet som har ingåtts

inför en administrativ myndighet eller som har bestyrkts av en sådan

myndighet. Sådana avtal skall anses som officiella handlingar enligt

artikel 50 första stycket. Det innebär att de om de är verkställbara i den

stat där de har upprättats kan verkställas i andra konventionsstater i

enlighet med bestämmelserna i artikel 31 45. Någon motsvarande

bestämmelse finns inte i Protokoll nr 1 till Luganokonventionen. Någon

skillnad i sak mellan de båda konventionerna anses dock inte finnas i

detta avseende, se prop. 1991/92:128 s. 215.

Av bestämmelserna i artikel VI framgår att konventionsstaterna skall

underrätta generalsekreteraren vid Europeiska gemenskapernas råd om

de lagändringar som konventionsstaterna vidtar med avseende på olika

nationella bestämmelser som omnämns på olika ställen i konventionen

(se bl.a. artikel 3) liksom ändringar i förteckningarna över de utsedda

exekvaturdomstolarna. Konventionsstaterna kan alltså ensidigt besluta

om ändringar i sistnämnda hänseende.

4.4 1971 års protokoll om EG-domstolens tolkning

EG-domstolen är, efter en begäran av nationell domstol, behörig att tolka

Brysselkonventionen, det till konventionen hörande protokollet samt

1971 års protokoll. Detta framgår av 1971 års protokoll om domstolens

tolkning av Brysselkonventionen. Bestämmelserna i 1971 års protokoll

har utformats efter mönster av reglerna i EG-fördraget om förhands-

avgörande (artikel 177). Syftet är att säkra en enhetlig tolkning av

konventionen.

De domstolar som har rätt att begära ett förhandsavgörande anges i

artikel 2 i konventionens protokoll. En sådan rätt tillkommer domstolar

som utgör andra eller högsta instans, liksom de domstolar som enligt

artikel 37 i konventionen prövar ett överklagande av ett exekvaturbeslut.

De högsta instanserna är enligt artikel 3.1 skyldiga att begära ett

förhandsavgörande, om en fråga om tolkning av konventionen upp-

kommer i ett mål som pågår där och om ett beslut i frågan är nödvändigt

för att domstolen skall kunna döma i saken. Övriga behöriga domstolar

har rätt, men är inte skyldiga, att begära ett förhandsavgörande om de

villkor som anges i punkt 1 är uppfyllda (artikel 3.2). Enligt artikel 4 kan

respektive konventionsstat utse en myndighet som har rätt att begära att

EG-domstolen ger ett tolkningsbesked också i fall som inte har någon

anknytning till ett pågående mål eller ärende. Denna bestämmelse saknar

motsvarighet i EG-fördraget. En sådan begäran får göras, om domar som

har meddelats i den stat vars myndighet begär beskedet strider mot den

tolkning som har gjorts av EG-domstolen eller mot en dom av en

domstol som avses i artikel 2.1 och 2.2 i 1971 års protokoll. De domar

som avses måste ha vunnit laga kraft. EG-domstolens tolkning i ett

sådant fall påverkar inte de domar som gav upphov till begäran om

tolkning.

4.5 1996 års konvention om Sveriges tillträde

Förhandlingar mellan de nya medlemsstaterna Sverige, Finland och

Österrike och de tidigare medlemsstaterna, ägde rum under år 1996.

Förhandlingarna utmynnade i en särskild tillträdeskonvention som

undertecknades av samtliga medlemsstater den 29 november 1996.

Tillträdeskonventionen innehåller de tekniska justeringar av kon-

ventionstexten som föranleds av de nya staternas tillträde. I huvudsak rör

det sig om tillägg till de artiklar som anger nationella behörighetsregler

och domstolar i artikel 3, 32, 37, 40 och 41. Såvitt avser artikel 3 i

Brysselkonventionen, som behandlar icke tillåtna jurisdiktionsregler,

anges för Sveriges del samma bestämmelse som i Luganokonventionen,

dvs. allmänt förmögenhetsforum; 10 kap. 3 § första stycket första

meningen RB. Behöriga domstolar för behandling av frågor om

verkställighet av utländska domar anges i artiklarna 32, 37, 40 och 41.

För Sveriges del är Svea hovrätt första prövningsinstans. Överklagande

kan göras till Högsta domstolen. Detta överensstämmer med vad som

gäller enligt Luganokonventionen.

Tillträdeskonventionen innehåller också en komplettering av artikel 55

som anger de konventioner som har ingåtts mellan konventionsstaterna

och som ersätts av Brysselkonventionen.

Härutöver innehåller tillträdeskonventionen en anpassning av konven-

tionens protokoll. I artikel V görs ett tillägg angående återgångskrav, som

avser Österrike. Artikel Va innehåller en nyhet som avser svenska för-

hållanden. Som har redovisats tidigare anger ett nytt andra stycke att i

mål om betalningsföreläggande och handräckning avser uttrycket

domstol också svensk kronofogdemyndighet. Denna fråga behandlas

ytterligare i avsnitt 8.1. Vidare har en ny artikel Ve har lagts till, som

anger att ett avtal om underhållsskyldighet som har ingåtts inför en

administrativ myndighet eller bestyrkts av en sådan myndighet skall

betraktas som en officiell handling enligt artikel 50 första stycket i

konventionen. Någon motsvarighet till denna bestämmelse finns inte i

Luganokonventionen. I sak anses dock motsvarande gälla också enligt

Luganokonventionen (se avsnitt 4.3).

Ett par tekniska anpassningar har också gjorts av 1971 års protokoll.

Här behöver endast nämnas tillägget i artikel 2.1 som anger de högre

domstolar som har rätt att begära att EG-domstolen meddelar ett

förhandsavgörande. De svenska domstolar som enligt artikel 2.1 kan

begära ett sådant besked är Högsta domstolen, Regeringsrätten,

Marknadsdomstolen och Arbetsdomstolen.

Tillträdeskonventionen träder i kraft, i förhållandet mellan de stater

som har ratificerat konventionen, första dagen i den tredje månaden efter

det att en av de tre nya medlemsstaterna och en av de tidigare

medlemsstaterna har deponerat sina ratifikationsinstrument. Bestäm-

melserna i Brysselkonventionen och dess protokoll tillämpas endast på

rättsliga förfaranden som har inletts och officiella handlingar som har

upprättats eller registerats efter tillträdeskonventionens ikraftträdande i

ursprungsstaten, och i fråga om erkännande och verkställighet, i den stat

som ansökan riktar sig till. Domar som har meddelats efter ikraft-

trädandet i de två aktuella staterna skall dock i vissa fall erkännas även

om det rättsliga förfarandet har inletts före konventionens ikraftträdande,

se artikel 13.2 i tillträdeskonventionen.

4.6 Sakliga skillnader mellan Luganokonventionen och

Brysselkonventionen

Som har angetts tidigare överensstämmer Brysselkonventionen till största

delen med Luganokonventionen. Som vi har anmärkt i det föregående

finns det i några avseenden dock materiella skillnader mellan de båda

konventionerna. I det följande redovisas skillnaderna översiktligt. På

några ytterligare punkter skiljer sig den svenska översättningen av

Brysselkonventionen från likalydande bestämmelser i Lugano-

konventionen. Det är i de fallen inte fråga om några skillnader i sak

mellan konventionerna.

Bestämmelsen i artikel 5.1 om domstols behörighet i tvister som avser

anställningsavtal är något annorlunda utformad i Brysselkonventionen

jämfört med artikel 5.1 i Luganokonventionen. Enligt Brysselkon-

ventionen står möjligheten att väcka talan vid den ort där arbetsgivarens

affärsställe är beläget endast öppen för arbetstagaren. Enligt Lugano-

konventionen kan också arbetsgivaren välja detta forum.

En skillnad mellan de båda konventionerna som avser anställningsavtal

finns också i artikel 17 femte stycket (artikel 17.5 i Luganokonventionen)

som behandlar avtal om domstolsbehörighet i tvister om anställ-

ningsavtal. Ett prorogationsavtal är i sådana fall giltigt enligt Bryssel-

konventionen endast om det har ingåtts efter tvistens uppkomst eller om

arbetstagaren åberopar det för att väcka talan vid andra domstolar än

domstolen i den ort där svaranden har hemvist eller de domstolar som

anges i artikel 5.1. Enligt Luganokonventionen gäller att ett sådant

prorogationsavtal är giltigt enbart om det har ingåtts efter tvistens

uppkomst.

Även artikel 16 är något annorlunda formulerad i Bryssel-

konventionen. Skillnaden finns i artikel 16.1 b) som avser tvister om

tidsbegränsade avtal om nyttjanderätt till fast egendom. Bestämmelsen i

Brysselkonventionen erbjuder ett alternativt fastighetsforum vid den ort

där svaranden har sitt hemvist, under förutsättning att såväl hyresgästen

som fastighetsägaren är fysiska personer och har hemvist i samma

konventionsstat. Enligt Luganokonventionen krävs enbart att nyttjande-

rättshavaren är fysisk person, och att ingen av parterna har hemvist i den

konventionsstat där fastigheten är belägen. Enligt artikel I b i Protokoll

nr 1 till Luganokonventionen har konventionsstaterna möjlighet att

förbehålla sig rätten att inte erkänna och verkställa domar från andra

konventionsstater, om domstolens behörighet har grundats uteslutande på

svarandens hemvist i ursprungsstaten och egendomen är belägen i den

stat som har gjort reservationen. Sådana förbehåll har gjorts av Frankrike

och Grekland. Denna möjlighet till förbehåll saknas i Brysselkon-

ventionen.

Det finns i Luganokonventionen ett antal grunder att vägra erkännande

som helt saknas i Brysselkonventionen. Två av dem anges i artikel 28

andra stycket i Luganokonventionen som hänvisar till artikel 54 B punkt

3 och artikel 57 punkt 4. Det ena fallet artikel 54 B har sin grund i att

Luganokonventionens bestämmelser om domstols behörighet i vissa

hänseenden avviker från Brysselkonventionen. Det tar sikte på

situationen då domstolen i ursprungsstaten av misstag har tillämpat

Brysselkonventionen i stället för Luganokonventionen och erkännande

begärs mot någon som har hemvist i en EFTA-stat. Det andra fallet

artikel 57 hänför sig till situationen då domstolen enligt bestäm-

melserna i Luganokonventionens artikel 57 grundat sin behörighet på en

bestämmelse i en specialkonvention, som erkännande-/verkställighets-

staten inte har tillträtt.

I artikel I a och I b i Protokoll nr 1 till Luganokonventionen finns

ytterligare två vägransgrunder, som saknas i Brysselkonventionen.

Artikel I a rör enbart Schweiz. Artikel I b har behandlats i det

föregående, i anslutning till artikel 16 b).

Mot bakgrund av att Brysselkonventionen endast är öppen för

unionens medlemsstater skiljer sig slutbestämmelserna i artikel 60 68

från motsvarande bestämmelser i Luganokonventionen. Nya medlems-

staters anslutning till Brysselkonventionen sker genom att samtliga

medlemsstater ingår en konvention om den nya statens tillträde till

Brysselkonventionen. Till Luganokonventionen kan, utöver EU:s och

EFTA:s medlemsstater, andra stater ansluta sig efter en särskild inbjudan.

Samtycke krävs från samtliga stater inom EU och EFTA.

Den nya bestämmelsen i artikel Va (andra stycket) i konventionens

protokoll, avseende den summariska processen, saknar också mot-

svarighet i Luganokonventionen (se avsnitt 4.4 och 4.5). Innehållet i

artikel Ve, som saknas i Protokoll nr 1 till Luganokonventionen, har

redovisats i avsnitt 4.3.

Någon motsvarighet till 1971 års protokoll med möjligheten att begära

förhandsbesked om tolkningen av Brysselkonventionen finns inte

beträffande Luganokonventionen. Till Luganokonventionen finns i stället

ett Protokoll nr 2 som syftar till att åstadkomma en enhetlig tolkning

genom ett system för utväxling av domar m.m.

Av Protokoll nr 3 till Luganokonventionen framgår att EU:s rättsakter

jämställs med sådana konventioner som avses i artikel 57. Protokoll nr 3

har en motsvarighet i artikel 57.3 i Brysselkonventionen, där det sägs att

Brysselkonventionen inte skall inverka på tillämpningen av bestäm-

melser på särskilda områden om domstols behörighet eller erkännande

och verkställighet av domar som finns intagna i eller kommer att tas in i

EU:s rättsakter, eller i nationell lagstiftning som införlivat sådana

rättsakter.

5 Förhållandet mellan Brysselkonventionen

och Luganokonventionen

Brysselkonventionen kan enbart tillträdas av EU:s medlemsländer och

gäller enbart mellan medlemsländerna. Luganokonventionen, som antogs

år 1988 av EG:s och EFTA:s dåvarande medlemsstater är i första hand

öppen för unionens medlemsstater och EFTA-staterna och gäller mellan

EU:s medlemsstater å ena sidan och EFTA-staterna å andra sidan samt

EFTA-staterna inbördes. Det innebär för EU-staterna att två parallella

och i någon mån avvikande instrument är tillämpliga. Frågan om hur de

två konventionerna skall förhålla sig till varandra har fått en särskild

reglering i artikel 54 B i Luganokonventionen. Brysselkonventionen har

ingen motsvarande regel.

Enligt bestämmelserna i artikel 54 B i Luganokonventionen skall den

konventionen inte inverka på EU-staternas inbördes tillämpning av

Brysselkonventionen. Detta innebär bl.a. att det är Brysselkonventionen

och inte Luganokonventionen som skall tillämpas om svaranden har

hemvist i en EU-stat och talan väcks vid en domstol i en annan EU-stat.

Detsamma gäller vid erkännande och verkställighet i en EU-stat av en

dom som har meddelats i en annan EU-stat.

Brysselkonventionens bestämmelser om domstols behörighet sätts

däremot ur spel till förmån för Luganokonventionen om svaranden har

hemvist i en EFTA-stat eller om domstol i en sådan stat är exklusivt

behörig att pröva målet. Luganokonventionen skall också tillämpas i

fråga om litispendens eller när mål har samband med varandra enligt

bestämmelserna i artiklarna 21 och 22, om målen är anhängiga samtidigt

i en EU-stat och i en EFTA-stat. Slutligen skall Luganokonventionen,

och inte Brysselkonventionen, tillämpas vid erkännande och verkställig-

het om endera rättegångsstaten eller verkställighetstaten är en EFTA-stat.

Eftersom EFTA-staterna endast skall tillämpa Luganokonventionen, är

bestämmelserna i artikel 54 B i första hand av betydelse för EU-staterna.

När Luganokonventionen antogs och ratificerades var Sverige medlem

i EFTA. Sveriges tillträde till Brysselkonventionen innebär att den

konventionen och inte Luganokonventionen i fortsättningen skall

tillämpas i förhållandet till unionens andra medlemsstater. Denna

förändring kommer dock inte att ske med omedelbar verkan, utan

efterhand och allteftersom övriga medlemsstater ratificerar 1996 års

tillträdeskonvention. Det är först därmed som Brysselkonventionen

börjar gälla mellan övriga EU-stater och Sverige. Vi får därför under en

tid framöver tillämpa Bryssel- och Luganokonventionerna parallellt

också i förhållande till andra EU-stater; Brysselkonventionen i

förhållande till de medlemsstater som har ratificerat 1996 års

tillträdeskonvention och Luganokonventionen i förhållande till de EU-

stater som ännu inte har ratificerat tillträdeskonventionen. När samtliga

EU-stater har ratificerat 1996 års tillträdeskonvention kommer Lugano-

konventionen att få en mindre framträdande roll i Sverige, och enbart

tillämpas i förhållande till EFTA-staterna Island, Norge och Schweiz. Ett

antal stater utanför EU/EFTA-kretsen kan komma att ansluta sig till

Luganokonventionen inom en inte alltför avlägsen framtid. Frågan om

Polens anslutning är t.ex. långt framskriden.

6 Revidering av Bryssel- och Lugano-

konventionerna

EU-länderna har, tillsammans med EFTA-staterna Island, Norge och

Schweiz, inlett ett arbete med att revidera de båda konventionerna.

Innehållet i Brysselkonventionen liksom i Luganokonventionen kan

därmed komma att ändras. Det blir dock inte fråga om några mer

ingripande förändringar. Arbetet är inriktat på ändringar som leder till att

konventionerna fungerar bättre, utan att några ingrepp görs i

konventionernas grundprinciper. EG-domstolens praxis skall beaktas i

revideringsarbetet, liksom viktigare domar och beslut av nationella

domstolar.

Vid undertecknandet av Sveriges, Finlands och Österrikes tillträde till

Brysselkonventionen förband sig medlemsstaterna att, när rådet antagit

Europaparlamentets och rådets direktiv om utstationering av arbetstagare

i samband med tillhandahållande av tjänster (96/71/EG), undersöka det

lämpliga i att göra eventuella ändringar i Bryssel- och Lugano-

konventionerna för att skydda sådana utstationerade arbetstagare. Denna

fråga tas upp i revideringsarbetet.

Sverige har bland annat tagit upp frågan om att Brysselkonventionen

(och Luganokonventionen) skall kunna tillämpas på förfaranden enligt

viss marknadsrättslig lagstiftning, såsom ingripanden mot vilseledande

reklam och oskäliga avtalsvillkor och att en särskild behörighetsregel

skall gälla för sådana fall, samt frågan om komplettering i Lugano-

konventionen såvitt avser bestämmelsen i artikel Va konventionens

protokoll, om den summariska processen (se avsnitt 4.5).

Revideringsarbetet påbörjades i januari 1998 och beräknas kunna

avslutas i början av år 1999.

7 Sveriges tillträde till Brysselkonventionen

Regeringens förslag: Sverige skall tillträda Brysselkonventionen och

1971 års protokoll om EG-domstolens tolkningsbehörighet.

Konventionen skall i sin helhet inkorporeras med svensk rätt i en

särskild lag. 1971 års protokoll om EG-domstolens tolkning av Bryssel-

konventionen införlivas med svensk rätt genom samma lag. I lagen tas in

kompletterande föreskrifter av i huvudsak samma innehåll som finns i

den lag som utfärdades vid tillträdet till Luganokonventionen.

Sverige skall utnyttja möjligheten att reservera sig mot bestämmelsen i

konventionens protokoll som innebär att handlingar kan sändas för

delgivning mellan konventionsstaterna på tjänstemannanivå.

Lagen (1992:794) med anledning av Sverige tillträde till Lugano-

konventionen ändras med anledning av tillträdet till Brysselkonventionen

och ges en ny rubrik.

Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer i huvudsak

med regeringens.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker i huvudsak

förslaget eller lämnar det utan erinran. Stockholms universitet och

Svensk Handel ifrågasätter dock att Sverige skall reservera sig mot

bestämmelsen i konventionens protokoll som innebär att handlingar kan

sändas för delgivning mellan konventionsstaterna på tjänstemannanivå.

Hovrätten över Skåne och Blekinge föredrar att rubriken till lagen om

tillträdet till Brysselkonventionen ges en rubrik som överensstämmer

med rubriken till lagen med anledning av Sverige tillträde till

Luganokonventionen, och att den rubriken inte ändras. Stockholms

tingsrätt menar att de i utkastet föreslagna ändringarna i lagen om

Luganokonventionen innebär att den blir svårare att tillämpa. I övrigt har

ett antal påpekanden av teknisk och formell karaktär framförts. Dessa

påpekanden behandlas i anslutning till respektive sakfråga.

Riksskatteverket anser att det är oklart om en tingsrätt är överinstans i

konventionens mening i mål som har initierats vid en kronofogde-

myndighet. Hovrätten över Skåne och Blekinge har påtalat att Bryssel-

och Luganokonventionens behörighetsregler i flera hänseenden inte

överensstämmer med intern svensk rätt och framhållit behovet av en

översyn av 10 kap. rättegångsbalken.

Skälen för regeringens förslag: Sverige har genom det anslutnings-

fördrag med tillhörande anslutningsakt som reglerar vårt lands inträde i

EU åtagit sig att tillträda Brysselkonventionen och 1971 års protokoll om

EG-domstolens tolkningsrätt. Sverige skall således ansluta sig till kon-

ventionen och 1971 års protokoll.

Brysselkonventionen innehåller processuella bestämmmelser som skall

tillämpas under rättegång och bestämmelser om erkännande och verk-

ställighet av utländska domar. Dessa bestämmelser måste införlivas med

svensk rätt. Vissa andra bestämmelser, t.ex. slutbestämmelserna, berör

endast medlemsstaternas inbördes rättigheter och skyldigheter. De

behöver inte nödvändigtvis införlivas.

En internationell konvention kan införlivas med svensk rätt genom två

olika metoder. Det kan ske genom transformering, varvid de delar av

konventionen som behöver införlivas med svensk rätt omarbetas till

svensk författningstext. Den andra metoden inkorporering innebär att

det i lag eller annan författning föreskrivs att konventionens bestäm-

melser gäller direkt i Sverige och skall tillämpas som de är av svenska

domstolar och myndigheter. När denna metod används blir den

autentiska konventionstexten på ett eller flera språk gällande författ-

ningstext.

När Sverige tillträdde Luganokonventionen inkorporerades kon-

ventionen i sin helhet genom lagen (1992:794) med anledning av

Sveriges tillträde till Luganokonventionen. Det är av stor vikt att

lagstiftningen när det gäller de båda instrumenten är så likartad som

möjligt. Samma metod för införlivande bör därför användas när

Brysselkonventionen tillträds. Konventionen bör alltså införlivas med

svensk rätt i en särskild lag. Lagen bör innehålla kompletterande

föreskrifter motsvarande dem som finns i lagen (1992:794) med

anledning av Sveriges tillträde till Luganokonventionen. Därutöver bör

lagen innehålla en upplysning om att artikel 54 B i Luganokonventionen

innehåller bestämmelser om när Luganokonventionen skall tillämpas

framför Brysselkonventionen.

I utkastet till lagrådsremiss föreslogs att lagen skall ges en rubrik som

anger vad konventionen rör, nämligen domstols internationella

behörighet och verkställighet av utländska domar enligt Bryssel-

konventionen. Den föreslagna rubriken är visserligen, som har påpekats

av en remissinstans, relativt lång. Fördelarna med att lagens rubrik anger

dess innehåll överväger dock. Den föreslagna lagen behandlas närmare i

författningskommentaren (avsnitt 9.1).

Med hänsyn till att ikraftträdandet av konventionen är beroende av

deponeringen av ratifikationsinstrumenten (se artikel 16 i 1996 års

tillträdeskonvention) är det inte lämpligt att ange tidpunkten för

ikraftträdandet i lagen. Tillträdeslagen och lagstiftningen i övrigt med

anledning av tillträdet bör i stället träda i kraft den dag regeringen

bestämmer.

Som har redovisats i avsnitt 5 innebär Sveriges tillträde till

Brysselkonventionen och övriga EU-medlemsstaters ratificering av 1996

års tillträdeskonvention att Luganokonventionen kommer att tillämpas i

mindre utsträckning. Brysselkonventionen kommer att bli det instrument

som i praktiken kommer att tillämpas i de flesta fall. Detta påverkar den

nuvarande lagstiftningen om Luganokonventionen. Dels behövs en

motsvarande bestämmelse som föreslås beträffande Brysselkonven-

tionen, som upplyser om att artikel 54 B i Luganokonventionen

innehåller bestämmelser om när Brysselkonventionen skall tillämpas i

stället för Luganokonventionen. Vidare bör det undvikas att de två

lagarna innehåller likalydande regler om förfarandet. Dessa bestäm-

melser (4 7 §§) i lagen med anledning av Sveriges tillträde till

Luganokonventionen bör därför ersättas med en hänvisning till

motsvarande bestämmelser i lagen om Brysselkonventionen. Därigenom

blir det också tydligt att förfarandet faktiskt är identiskt för de båda

konventionerna.

Stockholms tingsrätt har haft synpunkter på förslaget i utkastet till

lagrådsremiss i den här delen. Synpunkterna rör dels den föreslagna

lagstiftningsmetoden som sådan, dels den lagtekniska utformningen.

Tingsrätten menar att den föreslagna ordningen innebär att lagen om

Luganokonventionen blir svårare att tillämpa för dem som inte har en

ingående kännedom om både Luganokonventionen och Bryssel-

konventionen. Regeringen delar inte den ståndpunkten. Det framgår ju av

förarbetena till lagen om det svenska tillträdet till Luganokonventionen

och av författningskommentaren till de nya bestämmelserna i lagen att de

båda konventionerna är så gott som likalydalydande. Till denna fråga och

de lagtekniska synpunkterna återkommer vi i författningskommentaren.

Regeringen menar vidare att lagen bör ges en rubrik som anger vad den

handlar om, på samma sätt som föreslås beträffande lagen om

Brysselkonventionen.

Behovet av författningsändringar i övrigt behandlas i avsnitt 8.

1971 års protokoll om EG-domstolens tolkning av Brysselkonvention-

en innebär att svenska domstolar ges möjlighet, och i vissa fall är

skyldiga, att begära ett förhandsavgörande från EG-domstolen. Från och

med den 1 januari 1998 finns en generell lag om rätten att begära

förhandsavgöranden från EG-domstolen om tolkningen av vissa inter-

nationella överenskommelser som Sverige har tillträtt och som har

ingåtts inom ramen för EU (prop. 1996/97:164, bet. 1997/98:JuU2, rskr.

1997/98:22, SFS 1997:895). Ett sätt att införliva 1971 års protokoll med

svensk rätt är därför att, sedan riksdagen har godkänt Sveriges tillträde

till konventionen och 1971 års protokoll, i ett tillkännagivande ange att

Brysselkonventionen omfattas av lagen och vilka bestämmelser som

gäller för begäran om förhandsbesked.

Ett annat sätt är att inkorporera 1971 års protokoll på samma sätt som

konventionen i övrigt, genom en bestämmelse i lagen om Sveriges

tillträde till Brysselkonventionen. En sådan lösning har fördelen att alla

de bestämmelser som gäller när Brysselkonventionen skall tillämpas

anges på ett och samma ställe, i lagen om Brysselkonventionen. Den

metoden bör därför väljas. Samma metod har också tillämpats när det

gäller förhandsbesked i fråga om tolkningen av konventionen om

tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Romkonventionen), se prop.

1997/98:14 (s. 20 f.), bet. 1997/98:LU9, rskr. 1997/98:139.

Enligt artikel 4 i 1971 års protokoll kan varje konventionsstat utse en

myndighet som ges rätt att begära tolkningsbesked från EG-domstolen

beträffande avgöranden som inte har någon anknytning till något mål

eller ärende (se avsnitt 4.4). Det finns för Sveriges del inte något behov

av att utse en sådan myndighet. Motsvarande bedömning gjordes också

beträffande samma bestämmelse i protokollet till Romkonventionen om

EG-domstolens tolkningsbehörighet.

Riksskatteverket har uppmärksammat frågan om tingsrätten, i mål om

betalningsföreläggande eller handräckning, skall uppfattas som över-

instans enligt artikel 2.2 i 1971 års protokoll, och därmed ha rätt att

begära tolkningsbesked av EG-domstolen. Det är en fråga som inte kan

avgöras eller klargöras i den svenska lagstiftingen. Om frågan ställs på

sin spets är det EG-domstolen som har att klargöra saken.

När Luganokonventionen ratificerades (se prop. 1991/92:128 s. 132 f.)

utnyttjade Sverige möjligheten att motsätta sig att handlingar sänds för

delgivning mellan konventionsstaterna på tjänstemannanivå, enligt

bestämmelsen i artikel IV i Protokoll Nr 1 till Luganokonventionen.

Motsvarande bestämmelse finns i Brysselkonventionens protokoll (se

avsnitt 4.3). I utkastet till lagrådsremiss förordades att en sådan

reservation skall göras också beträffande Brysselkonventionen. Ett par

remissinstanser har ifrågasatt det ställningstagandet.

En tillämpning av artikel IV i Bryssselkonventionens protokoll skulle

innebära att delgivningshandlingen skulle skickas till en av de 21

länsstyrelserna i stället för det svenska centralorganet; Utrikes-

departementet. Länsstyrelserna tar dock sedan flera år tillbaka i praktiken

inte någon befattning med delgivningsframställningar från utlandet,

bortsett från nordiska ärenden enligt 1974 års nordiska överenskommelse

om inbördes rättshjälp genom delgivning och bevisupptagning. En

tillämpning av artikel IV skulle därmed kunna innebära en försämrad

effektivitet. Skälen för en reservation är därmed lika starka i dag som de

var vid ratificeringen av Luganokonventionen. Frågan kommer att

aktualiseras på nytt vid tillträdet till konventionen om delgivning i

Europeiska unionens medlemsstater av handlingar i mål och ärenden av

civil eller kommersiell natur (publicerad i EGT, se 97/C 261/01) .

I anslutning till vad en remissinstans har anfört vill regeringen säga att

vårt tillträde till Brysselkonventionen inte förutsätter att vi anpassar våra

nationella forumbestämmelser till vad som gäller enligt konventionen.

Det finns dock i Justitiedepartementet planer på en översyn av

bestämmelserna i 10 kap. rättegångsbalken som bl.a. syftar till att

anpassa reglerna till nutida förhållanden, både inom affärslivet och i mer

privata förhållanden. Planerna har dock inte tagit någon mer konkret

form. Tillträdet till Brysselkonventionen får inga ekonomiska

konsekvenser.

8 Behovet av författningsändringar

8.1 Brysselkonventionen och den summariska processen

Regeringens förslag: I lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och

handräckning tas en bestämmelse in som hänvisar till att Bryssel-

konventionens domsrättsregler m.m. gäller i vissa fall.

Av den föreslagna lagen om domstols internationella behörighet och

verkställighet av utländska domar enligt Brysselkonventionen skall

framgå att kronofogdemyndigheten i Stockholm är behörig när

Brysselkonventionen innebär svensk domsrätt, men behörig myndighet

saknas enligt nationell rätt.

I utkastet till lagrådsremiss gjordes bedömningen att några särskilda

bestämmelser om Brysselkonventionens tillämpning i fråga om den

summariska processen inte behövdes.

Remissinstanserna: Lunds universitet anser att det skulle vara

lämpligt att i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och hand-

räckning ta in en uttrycklig hänvisning till Brysselkonventionens

domsrättsregler och menar att det kan finnas ett behov av en regel om ett

s.k. reservforum också för den summariska processen. Även Stockholms

universitet har haft synpunkter på utkastets bedömning i fråga om

reservforum. Riksskatteverket anser att det när det gäller möjligheten till

vilandeförklaring respektive avvisning finns ett behov av ändringar i

lagen om betalningsföreläggande och handräckning för att undanröja

oklarheter och underlätta en tillämpning av Brysselkonventionen.

Skälen för regeringens förslag: Brysselkonventionen skall till

skillnad från vad som gäller i fråga om Luganokonventionen tillämpas

även vid handläggning enligt lagen (1990:746) om betalnings-

föreläggande och handräckning (om Luganokonventionen och den

summariska processen, se avsnitt 8.2). Som har redovisats ovan (avsnitt

4.3) innehåller Brysselkonventionens protokoll en bestämmelse (artikel

Va andra stycket) som säger att med uttrycket domstol vid summarisk

process i mål om betalningsföreläggande och handräckning skall också

avses svensk kronofogdemyndighet. Detta får betydelse när det gäller

behörighetsreglerna och innebär vidare att utslag och beslut i mål om

betalningsföreläggande och handräckning kan verkställas i de övriga

medlemsländerna. Bestämmelsen i artikel Va har inte begränsats till att

gälla betalningsföreläggande och vanlig handräckning utan gäller också

särskild handräckning.

Konventionens behörighetsregler kommer att utgöra specialregler i

förhållande till forumbestämmelserna i lagen om betalningsföreläggande

och handräckning (6 8 §§), och skall därmed tillämpas i de fall

konventionen är tillämplig (se prop. 1991/92:128 s. 149 f.). Några

särskilda bestämmelser om behörighet behövs därför inte för att

Brysselkonventionens regler skall bli tillämpliga. I utkastet till

lagrådsremiss ifrågasattes om inte detta borde göras klart genom en

uttrycklig hänvisning till konventionen i lagen om betalnings-

föreläggande och handräckning. Med motiveringen att en sådan

hänvisning riskerar att leda till olyckliga motsatsslut när det gäller annan

specialreglering, och försvåra en analog tillämpning av andra bestäm-

melser föreslogs ingen uttrycklig regel. En sådan lösning överens-

stämmer med den lösning som har valts både i lagen som reglerar

Sveriges tillträde till Luganokonventionen och som föreslås beträffande

lagen om vårt tillträde till Brysselkonventionen, i förhållande till

forumreglerna i rättegångsbalken.

Lunds universitet har anfört att en hänvisning till Bryssel-

konventionens domsrättsregler kunde vara lämpligt, om än inte strikt

juridiskt nödvändigt. Regeringen delar den bedömningen. Det finns skäl

att i detta avseende välja en annan lösning än den som gäller för

domstolarna. Ett starkt argument för en sådan lösning är att Bryssel-

konventionen enligt sin rubrik handlar om domstols internationella

behörighet och om erkännande och verkställighet av domar. Att

konventionen också omfattar den summariska processen framgår ju

enbart av bestämmelsen i artikel Va i konventionens protokoll. Ett

ytterligare argument är att Brysselkonventionens tillämpning på den

summariska processen skiljer sig från vad som gäller i fråga om

Luganokonventionen. Det kan därmed finnas ett behov av en regel i

lagen om betalningsföreläggande och handräckning som erinrar om att

det i Brysselkonventionen finns bestämmelser som i vissa fall skall

tillämpas av kronofogdemyndigheterna.

Behörighetsreglerna i konventionens Avdelning II innebär att vissa

forumregler i den nationella lagstiftningen inte får tillämpas. Detta gäller

i fråga om 6 § andra stycket i lagen om betalningsföreläggande och

handräckning, som innebär att en ansökan om betalningsföreläggande

eller handräckning kan göras hos kronofogdemyndigheten i den region

där egendom finns som tillhör svaranden eller där verkställighet annars

lämpligen kan ske.

Forumregeln i 6 § tredje stycket i lagen om betalningsföreläggande och

handräckning får däremot tillämpas. Denna bestämmelse hänvisar

nämligen till behörighetsbestämmelser i 4 § lagen (1994:2087) med

anledning av Sveriges tillträde till den multilaterala överenskommelsen

om undervägsavgifter. Av artikel 57 i Brysselkonventionen följer att

bestämmelsen har företräde framför Brysselkonventionens behörighets-

regler, eftersom den grundar sig på en överenskommelse med andra

stater om domstolars behörighet på ett särskilt område.

Att Brysselkonventionen skall tillämpas innebär för kronofogde-

myndigheterna också att artiklarna i konventionen om litispendens och

mål som har samband med varandra (artiklarna 21 23) skall tillämpas.

Om en talan har väckts i en annan stat om samma sak som målet vid

kronofogdemyndigheten rör, eller som har samband med den saken, skall

handläggningen vid kronofogdemyndigheten vila tills det har avgjorts var

talan har väckts först. Har talan väckts först i den andra staten skall målet

vid kronofogdemyndigheten avvisas. I utkastet till lagrådsremiss gjordes

bedömningen att någon särskild bestämmelse för dessa fall inte behövs.

Riksskatteverket har gentemot detta anfört att det skulle underlätta

tillämpningen av Brysselkonventionen och bidra till klarhet om det i

lagen om betalningsföreläggande och handräckning infördes bestäm-

melser som uttryckligen ger kronfogdemyndigheten möjlighet att dels

vilandeförklara mål i avvaktan på att myndighetens behörighet klarlagts,

dels avvisa en talan på begäran av part.

Regeringen har förståelse för strävan att underlätta tillämpningen av

konventionen för kronofogdemyndigheterna. En reglering av de frågor

som Riksskatteverket tar upp är dock inte lämplig. Bestämmelser om

förfarandet i dessa delar finns i konventionen, och konventionens

bestämmelser blir direkt tillämpliga när Brysselkonventionen träder i

kraft. Om man dessutom reglerar frågorna i nationell rätt är det

ofrånkomligt att ordalydelsen inte blir exakt densamma. Det leder i sin

tur till osäkerhet om vad som faktiskt gäller.

Riksskatteverket har tagit upp en annan fråga, som knyter an till

reglerna i konventionen om vilandeförklaring. Verket har pekat på

behovet av en möjlighet att överklaga ett beslut om vilandeförklaring på

den grunden att beslutet onödigt uppehåller målet, enligt mönster av 49

kap. 7 § 1 RB. I detta avseende finns inga bestämmelser i konventionen,

varför en reglering i lagen om betalningsföreläggande och handräckning

inte av de skäl som har angetts ovan möter några hinder. Regeringen är

dock inte övertygad om att det kommer att finnas ett praktiskt behov av

en sådan överklagandemöjlighet. Vi är därför inte beredda att i detta

skede föreslå en sådan bestämmelse. Den närmare tillämpningen av

Brysselkonventionen på den summariska processen bör i stället avvaktas.

Om det skulle visa sig att behov av en överklagandemöjlighet finns, eller

om andra tillämpningsproblem framkommer, är vi beredda att ta upp

frågan på nytt.

Det finns skäl att beröra ytterligare en bestämmelse i Bryssel-

konventionen, nämligen artikel 20 andra stycket. Den innebär för

kronofogdemyndigheternas del att myndigheterna måste se till att en

svarande som har hemvist i en annan konventionsstat delges ansökan i så

god tid att han eller hon kan förbereda ett yttrande. Intill dess skall

handläggningen av målet vila. I 25 § lagen om betalningsföreläggande

och handräckning föreskrivs att svarandens yttrande inte utan särskilda

skäl får bestämmas tilll mer än två veckor efter delgivningen av ansökan.

Denna tid är, enligt regeringens mening, i de flesta fall tillräcklig också

när svaranden är bosatt i utlandet. För det fall en längre tid i något fall

skulle behövas ger 25 § en möjlighet att bestämma tiden till mer än två

veckor.

Utslag och beslut i mål om betalningsföreläggande och handräckning

skall erkännas och verkställas i andra medlemsländer. Detta följer direkt

av att konventionen och konventionens protokoll blir gällande som lag i

Sverige. Några särskilda bestämmelser behövs därför inte heller i detta

avseende.

I förslaget till lag om Brysselkonventionen (3 §) finns en bestämmelse

som pekar ut Stockholms tingsrätt som behörig domstol när kon-

ventionen innebär svensk domsrätt, men då någon behörig svensk

domstol inte finns enligt de nationella svenska forumreglerna. En sådan

situation kan t.ex. uppstå när ett avtal hänvisar till svensk domstol utan

att anvisa vilken tingsrätt som åsyftas (se prop. 1991/92:128 s. 147 f.). I

utkastet till lagrådsremiss gjordes bedömningen att någon motsvarande

regel om reservforum inte behövs för mål om betalningsföreläggande och

handräckning vid kronofogdemyndigheterna. Lunds universitet har

emellertid pekat på en situation där ett sådant behov skulle kunna finnas.

Om en svensk konsument vill föra en talan mot en utländsk näringsidkare

kan han eller hon göra det i Sverige (se artikel 14 första stycket jfrt med

artikel Va andra stycket i konventionens protokoll). För det fall

konsumenten vill göra sin rätt gällande genom en ansökan om

betalningsföreläggande saknas behörig kronofogdemyndighet enligt vår

nationella rätt, om näringsidkaren varken har hemvist eller egendom i

Sverige. Det kan inte heller uteslutas att ett avtal som ger svensk

domsrätt kan medföra behov av ett s.k. reservforum för kronofogde-

myndigheter, på samma sätt som gäller för domstolar. Regeringen

föreslår därför att en regel om reservforum införs också såvitt avser den

summariska processen och att kronofogdemyndigheten i Stockholm ges

denna uppgift.

8.2 Luganokonventionen och den summariska processen

Regeringens förslag: Bestämmelsen i 5 § lagen (1990:746) om betal-

ningsföreläggande och handräckning om begränsning av möjligheten att

använda det summariska förfarandet när svaranden har hemvist i en

Luganokonventionsstat justeras tekniskt med anledning av tillträdet till

Brysselkonventionen.

Förslag i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer i huvudsak med

regeringens.

Remissinstanserna har med ett undantag lämnat förslaget utan

erinran. Lunds universitet har anfört att den föreslagna bestämmelsen är

snårig och svårläst.

Skälen för regeringens förslag: Luganokonventionen är, som har

framgått i det föregående, inte tillämplig på förfaranden vid krono-

fogdemyndigheten enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande

och handräckning. Vid tillträdet till Luganokonventionen kompletterades

5 § i den lagen med en bestämmelse som innebär att betalnings-

föreläggande och vanlig handräckning inte kan användas om svaranden

vid tiden för ansökan har hemvist i en främmande stat som har tillträtt

Luganokonventionen. Skälet till att denna bestämmelse infördes var att

man ville undvika att kronofogdemyndigheterna meddelar utslag i strid

med konventionens behörighetsregler (prop. 1991/92:128 s. 154).

Luganokonventionen gäller visserligen inte i den summariska processen,

och ålägger därmed inte Sverige några förpliktelser beträffande dessa

förfaranden. Att låta kronofogdemyndigheterna tillämpa forumregler som

inte är tillåtna enligt Luganokonventionen skulle dock enligt uttalanden i

propositionen strida mot konventionens anda och innebära ett

kringgående av regler som har ställts upp där till skydd för svaranden.

Någon motsvarande begränsning ansågs inte behövas för särskild

handräckning mot bakgrund av att utslag i sådana mål har begränsad

rättskraft och inte hindrar att svaranden väcker talan, i Sverige eller

utomlands, om det bakomliggande rättsförhållandet.

I 5 § i lagen om betalningsföreläggande och handräckning togs också

in en bestämmelse om att betalningsföreläggande och vanlig hand-

räckning inte kan användas om det i en stat som har tillträtt Lugano-

konventionen pågår en rättegång om samma sak och rättegången kan leda

till ett avgörande som är verkställbart i Sverige.

Ikraftträdandet av Brysselkonventionen innebär att begränsningarna av

möjligheten att tillgripa betalningsföreläggande eller vanlig handräckning

enbart skall gälla i de fall Luganokonventionen är tillämplig. Bryssel-

konventionen och inte Luganokonventionen skall tillämpas i

förhållandet mellan EU:s medlemsländer (se artikel 54 B i Lugano-

konventionen och avsnitt 5). Det innebär att begränsningen enbart gäller

när svaranden har hemvist i en stat som har tillträtt Luganokonventionen,

men inte 1996 års tillträdeskonvention (som reglerar Sveriges tillträde till

Brysselkonventionen) eller när det i en sådan stat pågår en rättegång om

samma sak och den rättegången kan leda till ett avgörande som är

verkställbart i Sverige. Denna förändring kräver en lagteknisk justering

av 5 § lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning.

Bestämmelsen bör utformas i huvudsak på det sätt som föreslogs i

utkastet till lagrådsremiss.

8.3 Behovet av lagstiftning i övrigt

Regeringens förslag: Sjölagen (1994:1009), sjömanslagen (1973:282),

lagen (1983:368) om erkännande och verkställighet av österrikiska

domar på privaträttens område och lagen (1977:595) om erkännande och

verkställighet av nordiska domar på privaträttens område kompletteras

med en hänvisning till Brysselkonventionen. I övrigt krävs inga

lagändringar till följd av Sveriges tillträde till Brysselkonventionen.

Lagen (1932:540) om erkännande och verkställighet av dom som

meddelats i Danmark, Finland, Island eller Norge kompletteras med en

bestämmelse om att den inte gäller om Luganokonventionen är

tillämplig.

Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med

regeringens. Utkastet innehöll dock inte något förslag såvitt avser 1932

års verkställighetslag.

Remissinstanserna har lämnat utkastets förslag utan erinran.

Skälen för regeringens förslag: När Sverige tillträdde Lugano-

konventionen ändrades sjölagen, sjömanslagen, lagen om erkännande och

verkställighet av österrikiska domar på privaträttens område och lagen

om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens

område. Motsvarande ändringar bör göras vid ett tillträde till

Brysselkonventionen. Det innebär att 21 kap. 2 § sjölagen (1994:1009)

och 14 § sjömanslagen (1973:282) kompletteras med föreskrifter om att

bestämmelserna inte gäller om annat följer av lagen med anledning av

Sveriges tillträde till Brysselkonventionen. Vidare kompletteras 1 § lagen

(1983:368) om erkännande och verkställighet av österrikiska domar på

privaträttens område och 7 § lagen (1977:595) om erkännande och

verkställighet av nordiska domar på privaträttens område med en

bestämmelse om att respektive lag inte gäller om lagen om domstols

internationella behörighet och om verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen är tillämplig.

Lagen (1932:540) om erkännande och verkställighet av dom som

meddelats i Danmark, Finland, Island eller Norge gäller enbart i

förhållande till Island. Den upphävdes såvitt avser Danmark, Finland och

Norge i samband med att lagen (1977:595) om erkännande och

verkställighet av nordiska domar på privaträttens område infördes. I

förhållande till Island gäller dock fortfarande 1932 års lag. I samband

med ratificeringen av Luganokonventionen gjordes ett undantag i 1977

års lag, av innebörd att den inte gäller om Luganokonventionen är

tillämplig. Något motsvarande undantag gjordes dock inte beträffande

1932 års lag. Denna lag bör därför nu kompletteras med en bestämmelse

om att den inte gäller om Luganokonventionen är tillämplig.

9 Författningskommentar

9.1 Förslaget till lag om domstols internationella

behörighet och om verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen

Övervägandena bakom den valda lagstiftningstekniken inkorporerings-

metoden har redovisats i avsnitt 7.

1 §

I första stycket föreskrivs att 1968 års konvention och de fyra

tillträdeskonventionerna Brysselkonventionen gäller som lag här i

landet. Det protokoll som bilagts konventionen nämns inte uttryckligen i

lagtexten. Av artikel 65 följer dock att hänvisningen till konventionen

också avser det protokollet. Av första stycket framgår vidare att även

1971 års protokoll om EG-domstolens tolkningsbehörighet, i dess lydelse

genom tillträdeskonventionerna, gäller som lag i Sverige.

Av konventionens artikel 68 och de fyra tillträdeskonventionerna

framgår att konventionen och 1971 års protokoll är upprättade på tolv

språk och att alla har samma giltighet. I den sammanställda

konsoliderade versionen av Brysselkonventionen efter de ändringar

som har gjorts genom tillträdeskonventionerna, framgår detta av en not

till artikel 68. I andra stycket har angetts att de svenska, engelska och

franska konsoliderade texterna finns fogade som bilaga till lagen. Enligt

14 § lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar

krävs inte att en konventions samtliga språkversioner kungörs. Det räcker

att uppgift lämnas om var övriga texter finns tillgängliga. Så kommer att

 på samma sätt som beträffande Luganokonventionen ske i ett särskilt

tillkännagivande om staters tillträde till Brysselkonvenionen.

I tredje stycket anges att information om de stater som har tillträtt

Brysselkonventionen, inklusive tillträdeskonventionerna (i första hand

1996 års tillträdeskonvention, se härom i avsnitt 5), skall lämnas i ett

särskilt tillkännagivande. Bestämmelsen innebär vidare att regeringen

tillkännager innehållet i sådana underrättelser som innebär ändringar i

hänvisningarna till nationella bestämmelser eller domstolar i artiklarna 3,

32, 37, 40 och 41 (se artikel VI i konventionens protokoll). I sistnämnda

avseende överensstämmer paragrafen i sak med vad som tidigare angavs

i 8 § lagen (1992:794) med anledning av Sveriges tillträde till

Luganokonventionen och som nu finns i 1 § tredje stycket i lagen

(1992:794) om domstols internationella behörighet och om verkställighet

av utländska domar enligt Luganokonventionen (se lagförslag 2.6). Vid

tillträdet till Luganokonventionen diskuterades bl.a. det lagtekniska

problem som de artiklar utgör som innehåller hänvisningar till nationell

lagstiftning (artikel 3) eller som räknar upp konventionsstaternas

exekvaturmyndigheter (bl.a. artikel 32). Se särskilt Lagrådets yttrande i

prop. 1991/92:128 (s. 139 f.).

2 §

Paragrafen innehåller en upplysning om att det i Luganokonventionen

finns en bestämmelse som reglerar förhållandet mellan Bryssel-

konventionen och Luganokonventionen, nämligen artikel 54 B. Artikel

54 B innebär i praktiken att i de allra flesta fall Brysselkonventionen

skall tillämpas före Luganokonventionen. Förhållandet mellan de båda

konventionerna och det närmare innehållet i artikel 54 B behandlas i

avsnitt 5.

3 §

Första meningen tar sikte på situationer då Brysselkonventionens

domsrättsregler leder till att ett mål skall tas upp i Sverige men våra

interna forumregler inte anvisar någon behörig domstol. I sådana fall är

Stockholms tingsrätt behörig domstol. Brysselkonventionens regler om

domstols behörighet pekar i många fall ut den lokala domstol som får ta

upp tvisten i fråga (t.ex. artikel 5.1). I andra fall anges att talan skall

eller

får väckas vid domstol eller domstolarna i en viss stat (t.ex. artikel 2 och

artikel 11.1). En sådan behörighetsregel överlämnar till den utpekade

statens interna forumbestämmelser att avgöra vilken domstol som skall ta

upp målet (Jenard-rapporten s. 18 och 33). De svenska forumbestäm-

melserna täcker inte alla situationer av detta slag. Ett praktiskt fall är att

en prorogationsklausul hänvisar till svensk domstol utan att närmare ange

vilken tingsrätt som åsyftas (artikel 17; problemet är dock inte olösligt,

jfr NJA 1980 s. 188). Ett annat exempel är det fallet att en konsument

med stöd av artikel 14 i konventionen vill föra talan mot en näringsidkare

som inte har har hemvist i Sverige.

Bestämmelsen i första meningen överensstämmer i sak med vad som

tidigare angavs i 2 § lagen (1992:794) med anledning av Sveriges

tillträde till Luganokonventionen och som nu finns i förslaget till 5 §

lagen (1992:794) om domstols internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar enligt Luganokonventionen. Orda-

lydelsen har klargjorts genom att uttrycket frågan skall tas upp av

Stockholms tingsrätt har ersatts med är Stockholms tingsrätt behörig .

Bestämmelsen i andra meningen innebär att kronofogdemyndigheten i

Stockholm i motsvarande fall är s.k. reservforum om den som vill göra

ett krav gällande väljer att ansöka om betalningsföreläggande eller

handräckning.

4 §

Artikel II andra stycket i konventionens protokoll ger möjlighet att i vissa

fall vägra erkänna och verkställa domar som gäller civilrättsliga anspråk

prövade inom ramen för ett utländskt brottmålsförfarande, om svaranden

inte har haft tillfälle att svara i målet. Det rör sig om brottmål avseende

icke uppsåtliga brott där svaranden har ålagts en skyldighet att inställa

sig personligen, men uteblivit och där han eller hon inte har kunnat ta till

vara sina intressen genom ombud. Bestämmelsen i 4 § innebär att

möjligheten till vägran att erkänna och verkställa domar i dessa

situationer har gjorts obligatorisk.

Bestämmelsen överensstämmer med vad som gäller enligt 3 § lagen

(1992:794) om domstols internationella behörighet och om verkställighet

av utländska domar enligt Luganokonventionen.

5 §

Paragrafen överensstämmer i sak med 4 § lagen (1992:794) med

anledning av Sveriges tillträde till Luganokonventionen (och som ersätts

av en hänvisning till denna bestämmelse; se 4 § i lagförslag 2.7).

Brysselkonventionens (liksom Luganokonventionens) bestämmelser

om exekvaturförfarandet ger möjlighet till prövning i tre led. För svensk

del skall prövningen i både det första och det andra skedet göras av Svea

hovrätt. Konventionen reglerar till viss del det närmare förfarandet under

exekvaturprövningen. I övrigt tillämpas nationell rätt (se artikel 33 första

stycket).

Bestämmelsen i första stycket rör förfarandet i Svea hovrätt vid den

inledande prövningen enligt artiklarna 32 34. Av bestämmelsen framgår

att hovrätten vid denna prövning skall bestå av en domare. Det innebär

att hovrätten i detta skede inte får avgöra målet i kollegial samman-

sättning. För det inledande skedet av exekvaturprövningen finns vissa

särbestämmelser i konventionen (artikel 33 andra och tredje styckena

samt artiklarna 34, 35 och 47 49). I övrigt blir handläggningen

densamma som i andra verkställighetsmål som i dag handläggs av Svea

hovrätt.

I andra stycket regleras det andra skedet av exekvaturförfarandet

(artikel 37.1 resp. artikel 40). Bestämmelsen hänvisar till rättegångs-

balkens regler om överklagande av tingsrätts beslut. Det är närmast

bestämmelserna i 52 kap. rättegångsbalken som kommer i fråga, t.ex.

reglerna om komplettering i 6 § och muntligt förhör i 7 § första stycket.

Rättegångsbalkens bestämmelser om rättegången i allmänhet är också

tillämpliga på förfarandet i den mån de passar in på detta. I bestäm-

melsen har markerats att reglerna i rättegångsbalken endast gäller i

tillämpliga delar. Det blir t.ex. aldrig aktuellt att tillämpa bestämmelserna

om inhibition i 52 kap. 7 § andra stycket RB, se prop. 1991/92:128

(s. 142 och 226). Reglerna i rättegångsbalken är subsidiära i förhållande

till konventionens bestämmelser (t.ex. artikel 38).

I det andra skedet av exekvaturprövningen gäller rättegångsbalkens

vanliga regler om hovrättens sammansättning.

Paragrafens andra stycke innehåller också en bestämmelse om tiden för

överklagande i de fall då avgörandet från den inledande prövningen

enligt artiklarna 32 34 överklagas av sökanden. Denna fråga har inte

reglerats i konventionen (ang. överklagandefristen för motparten, se

nedan). Fristen är fyra veckor från det att beslutet meddelades. Beslutet

skall alltså inte delges. Ansökan om ändring skall ges in till hovrätten,

som prövar om den har kommit in i rätt tid. Beslut om avvisning av en

för sent inkommen inlaga skall fattas av hovrätten i vanlig samman-

sättning, enligt huvudregeln i 2 kap. 4 § RB.

Eftersom sökanden i normalfallet befinner sig utomlands, finns det

anledning att räkna med att han på grund av oförutsedda omständigheter

kan få förhinder att komma in med sitt överklagande i rätt tid. Vid laga

förfall har han möjlighet att få fristen förlängd enligt bestämmelserna i

58 kap. RB om återställande av försutten tid. En sådan ansökan skall

enligt 58 kap. 12 § RB göras hos Högsta domstolen.

När det är motparten som överklagar ett beslut från första instans

gäller de frister som anges i artikel 36. I artikelns andra stycke finns ett

förbud mot att förlänga fristen på grund av långt avstånd. Det bör

uppmärksammas att överklagandefristerna enligt artikel 36 börjar löpa

först då gäldenären delges beslutet.

Av tredje stycket framgår att en domare som har gjort den inledande

prövningen enligt artiklarna 32 34 är jävig att handlägga mål om samma

ansökan i det andra skedet av exekvaturförfarandet. Detta gäller både när

ansökan har bifallits och när den har avslagits vid den inledande

prövningen. Innebörden av att domaren är jävig framgår av 4 kap. 15 §

RB.

6 §

Paragrafen överensstämmer i sak med 5 § lagen (1992:794) med

anledning av Sveriges tillträde till Luganokonventionen (och som ersätts

av en hänvisning till denna bestämmelse; se 4 § i lagförslag 2.7).

Högsta domstolen är sista instans vid exekvaturprövningen. I

paragrafen finns bestämmelser om förfarandet där.

Paragrafen innehåller inga särregler om den tid inom vilken ett

överklagande skall ges in. Härav följer att reglerna i 56 kap. 1 § RB blir

tillämpliga. De innebär att ett överklagande skall ges in till hovrätten

inom fyra veckor från den dag då beslutet meddelades.

En förutsättning för att Högsta domstolen skall pröva målet är att

prövningstillstånd har beviljats.

7 §

Paragrafen överensstämmer i sak med 6 § lagen (1992:794) med

anledning av Sveriges tillträde till Luganokonventionen (och som ersätts

av en hänvisning till denna bestämmelse; se 4 § i lagförslag 2.7).

I paragrafen ges besked om vilka bestämmelser som skall tillämpas på

verkställighetsstadiet, sedan det enligt reglerna i konventionen har

fastställts att verkställighet av ett utländskt avgörande får äga rum här i

landet. Med avgörande avses alla slags domar, beslut och utslag av

domstol, oavsett deras beteckning. De begränsningar som gäller följer av

konventionens sakliga tillämpningsområde enligt artikel 1. Domar och

beslut som gäller exempelvis vårdnad om barn eller konkurs kan således

inte verkställas i andra konventionsstater med stöd av Bryssel-

konventionen. Å andra sidan omfattas alla avgöranden som faller inom

konventionens sakliga tillämpningsområde, oavsett parternas hemvist

och nationalitet.

Härav följer vidare att bestämmelserna i konventionens Avdelning III

också omfattar sådana beslut om säkerhetsåtgärder och andra

interimistiska beslut som har meddelats i konventionsstaterna med stöd

av artikel 24. Verkställighet skall dock inte medges om den mot vilken

ett sådant beslut har meddelats inte har beretts tillfälle att yttra sig och

beslutet skall verkställas utan föregående delgivning. Sådana beslut faller

enligt EG-domstolens praxis inte in under konventionens erkännande-

och verkställighetssystem (målet C-125/79, Denilauler mot Couchet,

ECR 1980 s. I-1553). Detta är en följd av skyddsreglerna i artikel 27.2.

Paragrafens första mening handlar om fall då konventionen medger

full verkställighet av det utländska avgörandet. Bestämmelsen omfattar

också olika interimistiska beslut, t.ex. interimistiska beslut om under-

hållsbidrag, om beslutet får verkställas i ursprungsstaten. Det utländska

avgörandet skall verkställas på samma sätt som en svensk laga-

kraftägande dom. Motsvarande bestämmelse finns i andra lagar om

verkställighet av utländska avgöranden.

Av artikel 39 första stycket framgår att ett verkställighetsbeslut från

den inledande prövningen enligt artikel 32 bara innebär att säkerhets-

åtgärder får vidtas mot motpartens egendom (denna fråga regleras i

artikel 39). För att det utländska avgörandet skall bli fullt verkställbart

krävs dessutom att klagofristen enligt artikel 36 har löpt ut utan att

motparten har klagat eller att verkställighet har medgetts av hovrätten

eller Högsta domstolen efter det att beslutet från den inledande

prövningen har överklagats.

Bestämmelsen i första meningen innebär att utsökningsbalkens regler

fullt ut blir tillämpliga när det gäller verkställigheten som sådan; denna är

ju oreglerad i konventionen. Det innebär bl.a. att sökanden måste ansöka

om verkställighetsåtgärder hos kronofogdemyndigheten och att verk-

ställighet alltså inte är en automatisk följd av ett bifallande exekvatur-

beslut. Sökanden kan ju t.ex. vilja försöka förmå motparten att frivilligt

göra rätt för sig. Motparten kan i sin tur tänkas vilja betala frivillligt för

att undvika ytterligare kostnader, sedan han konstaterat att exekvatur-

prövningen utfallit till hans nackdel.

I paragrafens andra mening regleras det fallet att det utländska

avgörandet som sådant är ett förordnande om säkerhetsåtgärd. Med

uttrycket säkerhetsåtgärd avses i första hand sådana åtgärder som kan

jämställas med åtgärder enligt 15 kap. RB, dvs. kvarstad, återställande av

rubbad besittning och olika andra åtgärder för att säkerställa sökandens

rätt (ang. interimistiska beslut, se ovan vid första meningen). Avgöran-

den av detta slag kan komma att verkställas i Sverige i två fall. Antingen

har beslutet meddelats i den konventionsstat där tvisten i fråga kommer

att avgöras, eller har avgjorts, i sak. Eller också härrör det från en tredje

konventionsstat, där man har förordnat om säkerhetsågärden med stöd av

artikel 24 i konventionen.

Den utländska säkerhetsåtgärden skall verkställas enligt utsöknings-

balkens bestämmelser om verkställighet av beslut om kvarstad m.m.

Dessa bestämmelser finns i 16 kap. 10 16 §§ utsökningsbalken.

8 §

Paragrafen överensstämmer i sak med 7 § lagen (1992:794) med

anledning av Sveriges tillträde till Luganokonventionen (och som ersätts

av en hänvisning till denna bestämmelse; se 4 § i lagförslag 2.7).

Paragrafen ger besked om den närmare innebörden av sådana

säkerhetsåtgärder som avses i artikel 39. Rätten till dessa säkerhets-

åtgärder följer direkt av att hovrätten medger verkställighet av en dom

eller motsvarande vid den inledande prövningen enligt artiklarna 32 34.

Sökanden skall alltså inte behöva utverka ett särskilt tillstånd till

säkerhetsåtgärder i detta fall.

Av paragrafen framgår att de säkerhetsåtgärder som står till buds är de

som regleras i 15 kap. RB, dvs. framför allt kvarstad. Att rätten till

säkerhetsåtgärder är en automatisk följd av hovrättens beslut om

verkställighet innebär inte att kronofogdemyndigheten verkställer dem ex

officio. Det förutsätts alltså att sökanden ansöker om detta hos

kronofogdemyndigheten. Ansökan behandlas sedan som en begäran om

verkställighet av ett svenskt domstolsbeslut om säkerhetsåtgärd i enlighet

med bestämmelserna i 16 kap. 10 16 §§ utsökningsbalken.

9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1932:540) om

erkännande och verkställighet av dom som meddelats

i Danmark, Finland, Island eller Norge

10 §

I ett nytt första stycke har en bestämmelse införts som innebär att lagen

inte tillämpas om lagen (1992:794) om domstols internationella behörig-

het och om verkställighet av utländska domar enligt Luganokonventionen

är tillämplig. I tredje stycket har en redaktionell ändring gjorts.

9.3 Förslaget till lag om ändring i sjömanslagen

(1973:282)

14 §

Andra stycket har kompletterats med en föreskrift om att bestämmelsen i

första stycket, angående tvister om sjömäns anställningsförhållanden,

inte gäller om annat följer av lagen om domstols internationella

behörighet och om verkställighet av utländska domar enligt Bryssel-

konventionen.

9.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:595) om

erkännande och verkställighet av nordiska domar på

privaträttens område

7 §

Första stycket har kompletterats med en föreskrift om att lagen inte gäller

om lagen om domstols internationella behörighet och om verkställighet

av utländska domar enligt Brysselkonventionen är tillämplig.

9.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:368) om

erkännande och verkställighet av österrikiska domar

på privaträttens område

1 §

Paragrafen har kompletterats med en föreskrift om att lagen inte gäller

om lagen om domstols internationella behörighet och om verkställighet

av utländska domar enligt Brysselkonventionen är tillämplig.

9.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:746) om

betalningsföreläggande och handräckning

5 §

Bestämmelsen i andra stycket om möjligheten att använda det

summariska förfarandet när svaranden har hemvist i en Lugano-

konventionsstat har justerats med anledning av tillträdet till Bryssel-

konventionen. När Brysselkonventionen har trätt i kraft fullt ut skall den

konventionen och inte Luganokonventionen i sådana fall tillämpas i

förhållande till EU:s medlemsstater, vilka samtliga också har tillträtt

Luganokonventionen (se artikel 54 B i Luganokonventionen och avsnitt

5). I de fall Brysselkonventionen är tillämplig kan bestämmelserna om

betalningsföreläggande och vanlig handräckning användas (se artikel Va

andra stycket i konventionens protokoll). Det motsatta förhållandet gäller

när svaranden har hemvist i en EFTA-stat och Luganokonventionen

gäller. Detta har i 5 § andra stycket 1 formulerats så att bestämmelserna

om betalningsföreläggande och vanlig handräckning inte gäller om

Luganokonventionen skulle vara tillämplig om talan hade väckts i

domstol, om svaranden inte har hemvist i Sverige. Av andra stycket 2

följer att betalningsföreläggande eller vanlig handräckning inte heller kan

användas om det i fall där Luganokonventionen skulle vara tillämplig

om talan hade väckts vid domstol pågår rättegång om samma sak i en

annan stat och denna rättegång kan leda till ett avgörande som är

verkställbart enligt Luganokonventionen.

Skälen bakom bestämmelsen i andra stycket finns redovisade i prop.

1991/92:128 s. 153 f. (se avsnitt 8.2).

6 a §

Paragrafen är ny. Den är en följd av att Brysselkonventionen till

skillnad från Luganokonventionen skall tillämpas på den summariska

processen. Enligt artikel Va i konventionens protokoll skall ju vid

summarisk process vid betalningsföreläggande, vanlig handräckning

och särskild handräckning vad som sägs i konventionen om domstol

avse kronofogdemyndigheterna (se avsnitt 4.3). Brysselkonventionen och

den summariska processen har behandlats i avsnitt 8.1.

Bestämmelsen hänvisar till lagen om domstols internationella behörig-

het och om verkställighet av utländska domar enligt Brysselkonventionen

och konventionens bestämmelser om behörighet, litispendens m.fl. regler

i Avdelning II. Dessa konventionsbestämmelser skall beaktas och

tillämpas direkt av kronofogdemyndigheten, om ett mål har en sådan

internationell anknytning att konventionen är tillämplig (se avsnitt 4.1).

9.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:794) med

anledning av Sveriges tillträde till

Luganokonventionen

Lagen har fått en ny rubrik som överensstämmer med rubriken till lagen

om Brysselkonventionen. Skälen för ändringen redovisas i avsnitt 7.

1 §

Första stycket har ändrats endast på så sätt att konventionens vardagliga

beteckning Luganokonventionen anges i lagtexten.

I tredje stycket anges att information om de stater som har tillträtt

Luganokonventionen lämnas i ett särskilt tillkännagivande. Bestämmel-

sen innebär vidare att regeringen tillkännager innehållet i sådana

underrättelser som innebär ändringar i hänvisningarna till nationella

bestämmelser eller domstolar i artiklarna 3, 32, 37, 40 och 41 (se artikel

VI i Protokoll nr 1 till konventionen). I sistnämnda avseende

överensstämmer paragrafen i sak med vad som tidigare angavs i 8 §, se

prop. 1991/92:128, s. 139 f.

2 §

Paragrafen är ny och innehåller en upplysning om att det i Lugano-

konventionen finns en bestämmelse som reglerar förhållandet mellan

Brysselkonventionen och Luganokonventionen, nämligen artikel 54 B.

Artikel 54 B innebär i praktiken att i de allra flesta fall Bryssel-

konventionen skall tillämpas före Luganokonventionen. En motsvarande

bestämmelse finns i 2 § lagen om domstols internationella behörighet och

om verkställighet av utländska domar enligt Brysselkonventionen.

Förhållandet mellan de båda konventionerna och det närmare

innehållet i artikel 54 B har behandlats i avsnitt 5.

4 §

Paragrafen innebär att vad som föreskrivs i fråga om förfarandet vid

verkställighet i 5 8 §§ i lagen om domstols internationella behörighet

och om verkställighet av utländska domar enligt Brysselkonventionen

skall gälla också vid förfarandet när Luganokonventionen skall tillämpas.

De artiklar i Brysselkonventionen som nämns i 5 8 §§ i lagen om

Brysselkonventionen har samma lydelse som dessa artiklar i Lugano-

konventionen. Det är dock Luganokonventionens artiklar som formellt

skall tillämpas.

Bestämmelsen innebär inte någon ändring i sak i förhållande till vad

som gällde enligt i lagen (1992:794) med anledning av Sveriges tillträde

till Luganokonventionen.

5 §

Paragrafen motsvarar i sak 3 § första meningen i lagen om domstols

internationella behörighet och om verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen samt den förutvarande bestämmelsen i 2 § i

lagen (1992:794) med anledning av Sveriges tillträde till Lugano-

konventionen.

9.8 Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)

21 kap. 2 §

Femte stycket har kompletterats med en föreskrift om att paragrafen inte

gäller om annat följer av lagen om domstols internationella behörighet

och om verkställighet av utländska domar enligt Brysselkonventionen.

Lagförslagen i utkastet till lagrådsremiss Sveriges

tillträde till Brysselkonventionen

1 Förslag till lag om domstols internationella behörighet

och om verkställighet av utländska domar enligt

Brysselkonventionen

Härigenom föreskrivs följande.

1 §

Konventionen den 27 september 1968 om domstols behörighet och om

verkställighet av domar på privaträttens område i den lydelse den har fått

genom tillträdeskonventionerna den 9 oktober 1978, den 25 oktober

1982, den 26 maj 1989 och den 29 november 1996 (Brysselkon-

ventionen) skall gälla som lag här i landet.

Protokollet den 3 juni 1971 om EG-domstolens tolkning av Bryssel-

konventionen i den lydelse det har fått genom de tillträdeskonventioner

som anges i första stycket skall gälla som lag här i landet.

De svenska, engelska och franska texten av konventionen och av 1971

års protokoll i den lydelse de har fått genom de tillträdeskonventioner

som anges i första stycket finns intagna som bilaga till denna lag.

Regeringen skall tillkännage de stater som har tillträtt Bryssel-

konventionen och 1971 års protokoll, samt innehållet i sådana

underrättelser om ändringar i nationell rätt som avses i artikel VI i

protokollet till Brysselkonventionen.

2 §

I artikel 54 B i Luganokonventionen, som gäller som lag här i landet

enligt lagen (1992:794) om domstols internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar enligt Luganokonventionen, finns

bestämmelser om när Luganokonventionen skall tillämpas i stället för

Brysselkonventionen.

3 §

Om det inte finns någon behörig domstol när det finns svensk domsrätt

enligt denna lag, skall frågan tas upp av Stockholms tingsrätt.

4 §

Ett avgörande som rör ett sådant civilrättsligt anspråk som avses i artikel

II andra stycket i protokollet till konventionen skall varken erkännas eller

verkställas här.

5 §

Vid den handläggning som avses i artikel 32 skall hovrätten bestå av en

lagfaren domare.

För det förfarande som avses i artikel 37.1 och artikel 40 gäller

rättegångsbalkens regler om överklagande av tingsrätts beslut i

tillämpliga delar, om inte konventionen föreskriver något annat. En sådan

ansökan om ändring som avses i artikel 40 skall göras skriftligen. Den

skall ha kommit in till hovrätten inom fyra veckor från den dag då

beslutet meddelades.

En domare som har handlagt ett mål enligt artikel 32 är jävig att

handlägga mål om samma sak enligt artikel 37.1 och artikel 40.

6 §

För det förfarande som avses i artikel 37.2 och artikel 41 gäller

rättegångsbalkens regler om överklagande av hovrätts beslut i tillämpliga

delar, om inte konventionen föreskriver annat. Talan får inte komma

under Högsta domstolens prövning utan att Högsta domstolen har

meddelat sökanden tillstånd till detta enligt 54 kap. 10 § rättegångs-

balken.

7 §

Om en ansökan om verkställighet bifalls, skall det utländska avgörandet

verkställas på samma sätt som en svensk domstols lagakraftägande dom,

såvida inte annat följer av artikel 39. Vid verkställighet av ett utländskt

avgörande som rör säkerhetsåtgärd skall i stället utsökningsbalkens

bestämmelser om verkställighet av beslut om kvarstad eller annan

säkerhetsåtgärd tillämpas.

8 §

Om hovrätten vid det förfarande som avses i artikel 32 bifaller en

ansökan om verkställighet, skall hovrättens beslut anses innefatta ett

beslut om kvarstad eller annan åtgärd som avses i 15 kap. rättegångs-

balken.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2 Förslag till lag om ändring i sjömanslagen (1973:282)

Härigenom föreskrivs att 14 § sjömanslagen (1973:282) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

14 §

Tvist om sjömans anställningsförhållande får inte dras inför utländsk

myndighet.

Första stycket gäller inte om

annat följer av lagen (1992:794)

med anledning av Sveriges tillträde

till Luganokonventionen.

Första stycket gäller inte om

annat följer av lagen (1992:794) om

domstols internationella behörighet

och om verkställighet av utländska

domar enligt Luganokonventionen

eller lagen (1998:000) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

3 Förslag till lag om ändring i lagen (1977:595) om

erkännande och verkställighet av nordiska domar på

privaträttens område

Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1977:595) om erkännande och

verkställighet av nordiska domar på privaträttens område skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7 §

Denna lag tillämpas inte om

lagen (1992:794) med anledning av

Sveriges tillträde till Luganokon-

ventionen är tillämplig eller om

annat följer av särskilda bestäm-

melser om erkännande och verk-

ställighet av avgöranden och

förlikningar på särskilda rätts-

områden.

Denna lag tillämpas inte om

lagen (1992:794) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Luganokonventionen eller

lagen (1998:000) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen är

tillämplig, eller om annat följer av

särskilda bestämmelser om

erkännande och verkställighet av

avgöranden och förlikningar på

särskilda rättsområden.

Lagen tillämpas inte heller beträffande

1. dom eller förlikning i mål angående boskillnad, legal separation,

äktenskapsskillnad, återgång av äktenskap, antagande av adoptivbarn

eller adoptivförhållandes hävande, omyndighetsförklaring eller dess

hävande eller i mål angående bodelning eller skadestånd med anledning

av legal separation, äktenskapsskillnad eller återgång av äktenskap, om ej

fråga är om verkställighet av dom som skall gälla här i riket enligt 22 §

förordningen (1931:429) om vissa int ernationella rättsförhållanden

rörande äktenskap, adoption och förmynderskap,

2. dom eller förlikning rörande vårdnad om eller rätt till umgänge med

barn eller överlämnande av barn i annat fall, om ej fråga är om

verkställighet enligt 6 §,

3. dom eller förlikning rörande familjerättslig underhållsskyldighet,

4. dom eller förlikning rörande faderskapet till barn,

5. dom eller förlikning angående rätt på grund av arv eller testamente,

efterlevande makes rätt, boutredning eller skifte med anledning av

dödsfall eller ansvarighet för den dödes gäld, om ej den avlidne var

medborgare i Danmark, Finland, Island, Norge eller Sverige och hade

hemvist i någon av dessa stater,

6. dom eller förlikning angående

a) gäldenärs försättande i konkurs,

b) inledande av förhandling om offentligt ackord utan konkurs,

c) andra på konkursdomares eller konkursdomstols prövning beroende

frågor eller

d) rättshandlings eller annan åtgärds ogiltighet eller återgång på grund

av konkurs eller förhandling om offentligt ackord utan konkurs i något av

de nordiska länderna, om av konkursbeslutet eller beslutet om offentlig

ackordsförhandling framgår att gäldenären inte hade hemvist i något av

de nordiska länderna,

7. dom eller förlikning i mål som skall upptagas omedelbart av särskild

domstol för handläggning av tvister rörande kollektivavtal.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

4 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:368) om

erkännande och verkställighet av österrikiska domar på

privaträttens område

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1983:368) om erkännande och

verkställighet av österrikiska domar på privaträttens område skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Denna lag är tillämplig på domar

som har meddelats i Österrike i

ämnen av privaträttslig beskaffen-

het. Lagen tillämpas på domar i

sådana ämnen, även om de har

meddelats i ett straffrättsligt för-

farande. Lagen tillämpas inte om

lagen (1992:794) med anledning av

Sveriges tillträde till Luganokon-

ventionen är tillämplig.

Denna lag är tillämplig på domar

som har meddelats i Österrike i

ämnen av privaträttslig beskaffen-

het. Lagen tillämpas på domar i

sådana ämnen, även om de har

meddelats i ett straffrättsligt för-

farande. Lagen tillämpas inte om

lagen (1992:794) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Luganokonventionen eller

lagen (1998:000) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen är

tillämplig.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

5 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:746) om

betalningsföreläggande och handräckning

Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1990:746) om betalnings-

föreläggande och handräckning skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 §

Om enligt någon särskild föreskrift en tvist angående en förpliktelse

skall tas upp av en annan myndighet än tingsrätt, kan saken prövas enligt

denna lag endast om det finns bestämmelser som medger sådan prövning.

Vad som sägs i denna lag om tingsrätt skall i sådana fall i stället gälla

den andra myndigheten.

Bestämmelserna om betalnings-

föreläggande och vanlig handräck-

ning gäller inte om svaranden vid

tidpunkten för ansökan har hemvist

i en främmande stat som har

tillträtt den i Lugano den 16

september 1988 antagna kon-

ventionen om domstols behörighet

och om verkställighet av domar på

privaträttens område eller om det i

en sådan stat pågår rättegång om

samma sak och denna rättegång

kan leda till ett avgörande som är

verkställbart i Sverige.

Bestämmelserna om betal-

ningsföreläggande och vanlig hand-

räckning gäller inte om Lugano-

konventionen, som gäller som lag

här i landet enligt lagen (1992:794)

om domstols internationella

behörighet och om verkställighet av

utländska domar enligt Lugano-

konventionen, skulle vara tillämplig

om talan hade väckts i domstol och

1) svaranden vid tidpunkten för

ansökan inte har hemvist i Sverige,

eller

2) det i en annan stat pågår

rättegång om samma sak och denna

rättegång kan leda till ett av-

görande som är verkställbart i

Sverige enligt Luganokonventionen.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

6 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:794) med

anledning av Sveriges tillträde till Luganokonventionen

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:794) med anledning av

Sveriges tillträde till Luganokonventionen

dels att 5 8 §§ skall upphöra att gälla,

dels att rubriken till lagen samt 1, 2, och 4 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Lag med anledning av Sveriges

tillträde till Luganokonventionen

Lag om domstols internationella

behörighet och om verkställighet

av utländska domar enligt

Luganokonventionen

1 §

Den i Lugano den 16 september

1988 antagna konventionen om

domstols behörighet och om verk-

ställighet av domar på privaträttens

område skall gälla som lag här i

landet.

Den i Lugano den 16 september

1988 antagna konventionen om

domstols behörighet och om verk-

ställighet av domar på privaträttens

område (Luganokonventionen) skall

gälla som lag här i landet.

Konventionens svenska, engelska och franska texter finns intagna som

bilaga till denna lag.

Regeringen skall tillkännage de

stater som har tillträtt Lugano-

konventionen och innehållet i

sådana underrättelser om änd-

ringar i nationell rätt som avses i

artikel VI i Protokoll nr 1 till

Luganokonventionen.

2 §

Om det inte finns någon behörig

domstol när svensk domsrätt

föreligger enligt denna lag, skall

frågan tas upp av Stockholms

tingsrätt.

I artikel 54 B i Lugano-

konventionen finns bestämmelser

om när Brysselkonventionen, som

gäller som lag här i landet enligt

lagen (1998:000) om domstols

internationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen, skall

tillämpas i stället för Lugano-

konventionen.

4 §

Vid den handläggning som avses

i artikel 32 skall hovrätten bestå av

en lagfaren domare.

I fråga om förfarandet vid

handläggning av frågor om verk-

ställighet enligt denna lag tillämpas

3 och 5 8 §§ i lagen (1998:000) om

domstols internationella behörighet

och om verkställighet av utländska

domar enligt Brysselkonventionen.

För det förfarande som avses i

artikel 37.1 och artikel 40 gäller

rättegångsbalkens regler om besvär

i hovrätt i tillämpliga delar, om inte

konventionen föreskriver något

annat. En sådan ansökan om

ändring som avses i artikel 40 skall

göras skriftligen. Den skall ha

kommit in till hovrätten inom fyra

veckor från den dag då beslutet

meddelades.

En domare som har handlagt ett

mål enligt artikel 32 är jävig att

handlägga mål om samma sak

enligt artikel 37.1 och artikel 40.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

7 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)

Härigenom föreskrivs att 21 kap. 2 § sjölagen (1994:1009) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

21 kap.

2 §

I fråga om behörigheten för sjörättsdomstol att ta upp tvistemål som

avses i 1 § första stycket skall bestämmelserna om laga domstol i

tvistemål i allmänhet tillämpas.

Talan får även väckas vid sjörättsdomstolen för den ort där fartyget

finns. Har säkerhet för en fordran ställts hos en myndighet till befrielse

från kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd, får talan väckas även vid

sjörättsdomstolen för den ort där säkerheten har ställts. Talan angående

en fordran som säkerheten har avsett får väckas vid sistnämnda

sjörättsdomstol, även om säkerheten har upphört att gälla.

Finns inte sjörättsdomstol i den ort där svaranden har kunnat sökas

enligt första eller andra stycket, väcks talan vid den sjörättsdomstol som

är närmast den orten.

Om flera är redare i ett fartyg, skall fartygets hemort anses som

rederiets hemvist.

Bestämmelserna i denna paragraf

gäller inte om annat följer av lagen

(1992:794) med anledning av

Sveriges tillträde till Luganokon-

ventionen. Andra stycket gäller

dock om fartyget är belagt med

kvarstad.

Bestämmelserna i denna paragraf

gäller inte om annat följer av lagen

(1992:794) om domstols inter-

nationella behörighet och om verk-

ställighet av utländska domar enligt

Luganokonventionen eller lagen

(1998:000) om domstols inter-

nationella behörighet och om

verkställighet av utländska domar

enligt Brysselkonventionen. Andra

stycket gäller dock om fartyget är

belagt med kvarstad.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

Konvention

om Republiken Österrikes, Republiken Finlands och Konungariket

Sveriges tillträde till konventionen om domstols behörighet och om

verkställighet av domar på privaträttens område, samt till protokollet

om domstolens tolkning av denna konvention, med den anpassning som

har gjorts i dessa genom konventionen om Konungariket Danmarks,

Irlands och Förenade konungarikets Storbritannien och Nordirland

tillträde, konventionen om Republiken Greklands tillträde samt

konventionen om Konungariket Spaniens och Republiken Portugals

tillträde

(97/C 15/01)

INGRESS

DE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA I FÖRDRAGET OM

UPPRÄTTANDET AV EUROPEISKA GEMENSKAPEN,

SOM BEAKTAR att Republiken Österrike, Republiken Finland och

Konungariket Sverige i och med sitt medlemskap i Europeiska unionen har

förbundit sig att ansluta sig till konventionen om domstols behörighet och

om verkställighet av domar på privaträttens område, samt till protokollet om

domstolens tolkning av denna konvention, med den anpassning som har

gjorts i dessa genom konventionen om Konungariket Danmarks, Irlands och

Förenade konungarikets Storbritannien och Nordirland anslutning,

konventionen om Republiken Greklands anslutning och konventionen om

Konungariket Spaniens och Republiken Portugals anslutning, och att därför

inleda förhandlingar med medlemsstaterna i gemenskapen för att göra

nödvändig anpassning i dem,

SOM ÄR MEDVETNA OM att medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen och

medlemsstaterna i Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA) den 16

september 1998 i Lugano ingick konventionen om domstols behörighet och om

verkställighet av domar på privaträttens område, vilken utvidgar

Brysselkonventionens principer till att även gälla stater som tillträder den

konventionen.

HAR ENATS OM FÖLJANDE

AVDELNING I

Allmänna bestämmelser

Artikel 1

Republiken Österrike, Republiken

Finland och Konungariket Sverige

ansluter sig till konventionen om

domstols behörighet och om

verkställighet av domar på

privaträttens område, undertecknad i

Bryssel den 27 september 1968,

nedan kallad 1968 års konvention ,

och till protokollet om domstolens

tolkning av denna konvention,

undertecknat i Luxemburg den 3 juni

1971, nedan kallat 1971 års

protokoll , så som de föreligger efter

all den anpassning och alla de

ändringar som gjorts i dem,

a) genom den konvention som

undertecknades i Luxemburg den

9 oktober 1978, nedan kallad

 1978 års konvention , om

Konungariket Danmarks, Irlands

och Förenade konungarikets

Storbritannien och Nordirland

tillträde till konventionen om

domstols behörighet och om

verkställighet av domar på

privaträttens område, samt till

protokollet om domstolens

tolkning av denna konvention,

b) genom den konvention som

undertecknades i Luxemburg den

25 oktober 1982, nedan kallad

 1982 års konvention om

Republiken Greklands tillträde till

konventionen om domstols

behörighet och om verkställighet

av domar på privaträttens område,

samt till protokollet om

domstolens tolkning av denna

konvention, med den anpassning

som har gjorts i dessa genom

konventionen om Konungariket

Danmarks, Irlands och Förenade

konungarikets Storbritannien och

Nordirland anslutning,

c) genom den konvention som

undertecknades i San Sebastian

den 26 maj 1989, nedan kallad

 1989 års konvention , om

Konungariket Spaniens och

Republiken Portugals tillträde till

konventionen om domstols

behörighet och om verkställighet

av domar på privaträttens område,

samt till protokollet om

domstolens tolkning av denna

konvention, med den anpassning

som har gjorts i dessa genom

konventionen om Konungariket

Danmarks, Irlands och Förenade

konungarikets Storbritannien och

Nordirland anslutning och genom

konventionen om Republiken

Greklands anslutning.

AVDELNING II

Anpassning av 1968 års

konvention

Artikel 2

I artikel 3 andra stycket i 1968 års

konvention, i dess lydelse enligt

artikel 4 i 1978 års konvention,

artikel 3 i 1982 års konvention och

artikel 3 i 1989 års konvention, skall

följande strecksatser införas:

a) Mellan nionde och tionde

strecksatsen:

 i Österrike: artikel 99 i lagen

om domstols behörighet

(Jurisdiktionsnorm), .

b) Mellan tionde och elfte

strecksatsen:

 i Finland: 10 kap 1 § 1 mom.

andra, tredje och fjärde

meningen i rättegångsbalken/

oikeudenkäymiskaari,

 i Sverige: 10 kap 3 § första

stycket, första meningen i

rättegångsbalken, .

Artikel 3

I artikel 32.1 i 1968 års konvention, i

dess lydelse enligt artikel 16 i 1978

års konvention, artikel 4 i 1982 års

konvention och artikel 10 i 1989 års

konvention, skall följande streck-

satser införas:

a) Mellan tionde och elfte

strecksatsen:

 i Österrike, vid Bezirks-

gericht, .

b) Mellan elfte och tolfte

strecksatsen:

 i Finland, vid tingsrätt/

käräjäoikeus,

 i Sverige , vid Svea hovrätt, .

Artikel 4

1. I artikel 37.1 i 1968 års

konvention, i dess lydelse enligt

artikel 17 i 1978 års konvention,

artikel 5 i 1982 års konvention och

artikel 11 i 1989 års konvention,

skall följande strecksatser införas:

a) Mellan tionde och elfte

strecksatsen:

 i Österrike, vid Bezirksgericht, .

b) Mellan elfte och tolfte

strecksatsen:

 i Finland, vid hovrätt/

hovioikeus,

 i Sverige, vid Svea hovrätt, .

2. I artikel 37.2 i 1968 års kon-

vention, i dess lydelse enligt artikel

17 i 1978 års konvention, artikel 5 i

1982 års konvention och artikel 11

andra stycket 1989 års konvention,

skall följande strecksatser införas:

a) Mellan fjärde och femte

strecksatsen:

 i Österrike, vid överklagande

(Rekursverfahren), genom

Revisionsrekurs och, vid

opposition

(Widerspruchsverfahren),

genom Berufung med

möjlighet till Revision, .

b) Mellan femte och sjätte

stecksatsen

 i Finland, genom besvär hos

högsta domstolen/korkein

oikeus,

 i Sverige, genom överklagande

till Högsta domstolen, .

Artikel 5

I artikel 40.1 i 1968 års konvention, i

dess lydelse enligt artikel 19 i 1978

års konvention, artikel 6 i 1982 års

konvention och artikel 12 i 1989 års

konvention, skall följande streck-

satser införas:

a) Mellan tionde och elfte

stecksatsen:

 i Österrike, vid Bezirks-

gericht, .

b) Mellan elfte och tolfte

strecksatsen:

 i Finland, vid hovrätt/

hovioikeus,

 i Sverige, vid Svea hovrätt, .

Artikel 6

I artikel 41 i 1968 års konvention, i

dess lydelse enligt artikel 20 i 1978

års konvention, artikel 7 i 1982 års

konvention och artikel 13 i 1989 års

konvention skall följande strecksatser

införas:

a) Mellan fjärde och femte

stecksatsen:

 i Österrike, genom Revisions-

rekurs, .

b) Mellan femte och sjätte

strecksatsen:

 i Finland, genom besvär hos

högsta domstolen/korkein

oikeus,

 i Sverige, genom överklagande

till Högsta domstolen, .

Artikel 7

Artikel 55 i 1968 års konvention, i

dess lydelse enligt artikel 24 i 1978

års konvention, artikel 8 i 1982 års

konvention och artikel 18 i 1989 års

konvention, skall kompletteras med

följande tillägg, vilka skall införas i

kronologisk ordning i förteckningen

över konventioner:

 konvention mellan Belgien och

Österrike om ömsesidigt

erkännande och verkställighet av

domar och officiella handlingar

angående underhållsskyldighet

undertecknad i Wien den 25

oktober 1957,

 konventionen mellan Tyskland

och Österrike om ömsesidigt

erkännande och verkställighet av

domar, förlikningar och officiella

handlingar på privaträttens

område, undertecknad i Wien den

6 juni 1959,

 konventionen mellan Belgien och

Österrike om ömsesidigt erkän-

nande och verkställighet av

domar, skiljedomar och officiella

handlingar på privaträttens

område, undertecknad i Wien den

16 juni 1959,

 konvention mellan Förenade

konungariket och Österrike med

bestämmelser om ömsesidigt

erkännande och verkställighet av

domar på privaträttens område,

undertecknad i Wien den 14 juli

1961 med ändringsprotokoll

undertecknat i London den 6 mars

1970,

 konventionen mellan Neder-

länderna och Österrike om

ömsesidigt erkännande och verk-

ställighet av domar och officiella

handlingar på privaträttens

område, undertecknad i[REDACTED_EFTERNAMN] den

6 februari 1963,

 konventionen mellan Frankrike

och Österrike om erkännande och

verkställighet av domar och

officiella handlingar på privat-

rättens område, undertecknad i

Wien den 15 juli 1966,

 konvention mellan Luxemburg

och Österrike om erkännande och

verkställighet av domar och

officiella handlingar på privat-

rättens område, undertecknad i

Luxemburg den 29 juli 1971,

 konventionen mellan Italien och

Österrike om erkännande och

verkställighet av domar, förlik-

ningar och officiella handlingar

på privaträttens område, under-

tecknad i Rom den 16 november

1971,

 konventionen mellan Danmark,

Finland, Island, Norge och

Sverige om erkännande och

verkställighet av domar på

privaträttens område, under-

tecknad i Köpenhamn den 11

oktober 1977,

 konventionen mellan Österrike

och Sverige om erkännande och

verkställighet av civildomar,

undertecknad i Stockholm den 16

september 1982,

 konventionen mellan Österrike

och Spanien om erkännande och

verkställighet av domar, förlik-

ningar och verkställbara officiella

handlingar på privaträttens

område, undertecknad i Wien den

17 februari 1984, och

 konventionen mellan Finland och

Österrike om erkännande och

verkställighet av civildomar,

undertecknad i Wien den 17

november 1986.

AVDELNING III

Anpassning av det protokoll som

bilagts 1968 års konvention

Artikel 8

Artikel V i det protokoll som utgör

bilaga till 1968 års konvention skall

ersättas med följande:

 Artikel V

Den grund för behörighet som anges

i artikel 6.2 och i artikel 10 rörande

återgångskrav eller annat liknande

får varken åberopas i Tyskland eller

Österrike. Mot den som har hemvist i

en annan konventionsstat får talan

väckas vid domstolarna

 i Tyskland, enligt artiklarna 68,

72, 73 och 74 i civilprocesslagen

(Zivilprozessordnung) angående

litisdenuntiation,

 i Österrike, enligt artikel 21 i

civilprocesslagen (Zivilprozess-

ordnung) angående litisdenuntia-

tion.

Domar som har meddelats i andra

konventionsstater med stöd av artikel

6.2 eller artikel 10 skall erkännas och

verkställas i Tyskland och Österrike i

enlighet med avdelning III. De

rättsverkningar som domar med-

delade i dessa stater kan ha för tredje

man genom tillämpningen av

föregående stycke skall också erkän-

nas i de andra konventionsstaterna.

Artikel 9

I artikel Va till det protokoll som

utgör bilaga till 1968 års konvention

skall följande text läggas till:

 I Sverige avses vid summarisk

process i mål om betalnings-

föreläggande och handräckning

med uttrycket domstol också

svensk kronofogdemyndighet.

Artikel 10

I protokollet som utgör bilaga till

1968 års konvention skall följande

artikel läggas till:

 Artikel Ve

 Ett avtal om underhållsskyldighet

som har ingåtts inför en

administrativ myndighet eller

bestyrkts av en sådan myndighet

skall också anses som en officiell

handling enligt artikel 50 första

stycket i konventionen.

AVDELNING IV

Anpassning av 1971 års protokoll

Artikel 11

I artikel 1 i 1971 års protokoll, i dess

lydelse enligt artikel 30 i 1978 års

konvention och artikel 24 i 1989 års

konvention skall följande stycke

läggas till:

 Europeiska gemenskapernas dom-

stol är även behörig att tolka kon-

ventionen om Republiken Österrikes,

Republiken Finlands och Konunga-

riket Sveriges tillträde till konven-

tionen den 27 september 1968 samt

till detta protokoll, så som de har

anpassats genom 1978, 1982 och

1989 års konventioner.

Artikel 12

I artikel 2.1 i 1971 års protokoll, i

dess lydelse enligt artikel 31 i 1978

års konvention, artikel 11 i 1982 års

konvention och artikel 25 i 1989 års

konvention skall följande strecksatser

införas:

a) Mellan nionde och tionde

strecksatsen:

 i Österrike: Oberste Gerichts-

hof, Verwaltungsgerichtshof

och Verfassungsgerichtshof, .

b) Mellan tionde och elfte

strecksatsen:

 i Finland: högsta domstolen/

korkein oikeus och högsta

förvaltningsdomstolen/korkein

hallintooikeus,

 i Sverige: Högsta domstolen,

Regeringsrätten Arbetsdom-

stolen och Marknadsdom-

stolen, .

AVDELNING V

Övergångsbestämmelser

Artikel 13

1. 1968 års konvention och 1971 års

protokoll, i deras lydelse enligt 1978

års konvention, 1982 års konvention,

1989 års konvention och denna kon-

vention skall tillämpas endast på

rättsliga förfaranden som har inletts

och på officiella handlingar ( actes

authentiques ) som har upprättats

eller registrerats efter denna

konventions ikraftträdande i ur-

sprungsstaten och, i fråga om

erkännande eller verkställighet av en

dom eller en officiell handling, i den

stat som ansökan riktar sig till.

2. Domar som har meddelats efter

denna konventions ikraftträdande

mellan ursprungsstaten och den stat

som ansökan riktar sig till, i mål och

ärenden som har anhängiggjorts före

den dagen, skall dock erkännas och

verkställas enligt bestämmelserna i

avdelning III i 1968 års konvention, i

dess lydelse enligt 1978 års kon-

vention, 1982 års konvention, 1989

års konvention och denna konven-

tion, om behörigheten har grundats

på bestämmelser som överensstäm-

mer antingen med bestämmelserna i

den ändrade avdelning II i 1968 års

konvention, eller med bestäm-

melserna i en konvention som gällde

mellan ursprungsstaten och den stat

som ansökan riktar sig till vid tiden

för målets eller ärendets anhängig-

görande.

AVDELNING VI

Slutbestämmelser

Artikel 14

1. Generalsekreteraren vid Euro-

peiska unionens råd skall till

Republiken Österrikes, Republiken

Finlands och Konungariket Sveriges

regeringar överlämna en bestyrkt

kopia av 1968 års konvention, 1971

års protokoll, 1978 års konvention,

1982 års konvention och 1989 års

konvention på spanska, danska,

tyska, grekiska, engelska, franska,

iriska, italienska, nederländska och

portugisiska språken.

2. De texter till 1968 års konvention,

1971 års protokoll, 1978 års kon-

vention, 1982 års konvention och

1989 års konvention som har upp-

rättats på finska och svenska språken

äger lika giltighet som de andra

texterna till 1968 års konvention,

1971 års protokoll, 1978 års kon-

vention, 1982 års konvention och

1989 års konvention.

Artikel 15

Denna konvention skall ratificeras av

signatärstaterna. Ratifikations-

instrumenten skall deponeras hos

generalsekreteraren vid Europeiska

unionens råd.

Artikel 16

1. Denna konvention träder i kraft

den första dagen i den tredje

månaden efter det att två signatär-

stater, varav den ena skall vara

Republiken Österrike, Republiken

Finland eller Konungariket Sverige,

har deponerat sina ratifikations-

instrument.

2. I förhållande till varje annan

signatärstat träder denna konvention i

kraft den första dagen i den tredje

månaden efter det att den staten har

deponerat sitt ratifikationsinstrument.

Artikel 17

Generalsekreteraren vid Europeiska

unionens råd skall underrätta

signatärstaterna om

a) deponeringen av varje ratifi-

kationsinstrument,

b) dagen för konventionens ikraft-

trädande för konventionsstaterna.

Artikel 18

Denna konvention, som har upp-

rättats i ett enda exemplar på

spanska, danska, tyska, grekiska,

engelska, franska, iriska, italienska,

nederländska, portugisiska, finska

och svenska språken, vilka tolv texter

alla äger lika giltighet, skall

deponeras i arkiven hos general-

sekretariatet vid Europeiska unionens

råd. Generalsekreteraren skall

överlämna en bestyrkt kopia till

regeringen i varje signatärstat.

CONVENTION

concernant la

compétence judiciaire et

l exécution des décisions

en matière civile et

commerciale

CONVENTION

on jurisdiction and the

enforcement of

judgments in civil and

commercial matters

KONVENTION

om domstols behörighet

och om verkställighet av

domar på privaträttens

område

PRÉAMBULE

PREAMBLE

INGRESS

LES HAUTES PARTIES

CONTRACTANTES AU

TRAITÉ INSTITUANT

LA COMMUNAUTÉ

ÉCONOMIQUE

EUROPÉENNE,

THE HIGH CON-

TRACTING PARTIES

TO THE TREATY

ESTABLISHING THE

EUROPEAN ECO-

NOMIC COMMUNITY,

DE HÖGA FÖRDRAGS-

SLUTANDE PARTER-

NA I FÖRDRAGET OM

UPPRÄTTANDET AV

EUROPEISKA EKONO-

MISKA GEMENSKAP-

EN,

DÉSIRANT mettre en

 uvre les dispositions de

l article 220 dudit traité

en vertu duquel elles se

sont engagées à assurer la

simplification des forma-

lités auxquelles sont

subordonnées la recon-

naissance et l exécution

réciproques des décisions

judiciaires,

DESIRING to implement

the provisions of Article

220 of that Treaty by

virtue of which they

undertook to secure the

simplification of formali-

ties governing the reci-

procal recognition and

enforcement of judgments

of courts or tribunals;

SOM ÖNSKAR genom-

föra bestämmelserna i

artikel 220 i nämnda

fördrag, enligt vilken de

skall säkerställa förenk-

ling av formaliteter för

ömsesidigt erkännande

och verkställighet av

rättsliga avgöranden,

SOUCIEUSES de ren-

forcer dans la Com-

munauté la protection

juridique des personnes

qui y sont établies,

ANXIOUS to strengthen

in the Community the

legal protection of per-

sons therein established;

SOM ÄR ANGELÄGNA

om att i gemenskapen

stärka det rättsliga skyd-

det för personer som är

etablerade där,

CONSIDÉRANT qu il

importe à cette fin de

déterminer la compétence

de leurs juridictions dans

l ordre international, de

faciliter la reconnaissance

et d instaurer une pro-

cédure rapide afin

d assurer l exécution des

décisions, des actes

authentiques et des

transactions judiciaires,

CONSIDERING that it is

necessary for this purpose

to determine the inter-

national jurisdiction of

their courts, to facilitate

recognition and to

introduce an expeditious

procedure for securing the

enforcement of judg-

ments, authentic instru-

ments and court settle-

ments;

SOM BEAKTAR att det

för detta ändamål är

nödvändigt att fastställa

den internationella be-

hörigheten för deras dom-

stolar, att underlätta

erkännande och tillskapa

ett snabbt förfarande för

att säkerställa verkställig-

het av domar, officiella

handlingar (actes authen-

tiques) och inför domstol

ingångna förlikningar,

ONT DÉCIDÉ de con-

clure la présente conven-

tion et ont désigné à cet

effet comme plénipoten-

tiaires:

[Plénipotentiaires désig-

nés par les États

membres]

HAVE DECIDED to

conclude this Convention

and to this end have

designated as their Pleni-

potentiaries:

[Plenipotentiaries desig-

nated by the Member

States]

HAR BESLUTAT att

ingå denna konvention

och har för detta ändamål

som befullmäktigade om-

bud utsett:

[Befullmäktigade ombud

utsedda av medlems-

staterna]

LESQUELS, réunis au

sein du Conseil, après

avoir échangé leurs pleins

pouvoirs reconnus en

bonne et due forme,

WHO, meeting within the

Council, having ex-

changed their full powers,

found in good and due

form,

SOM, församlade i rådet,

sedan de utväxlat sina

fullmakter och funnit dem

vara i god och behörig

form

SONT CONVENUS DES

DISPOSITIONS QUI

SUIVENT

HAVE AGREED AS

FOLLOWS:

HAR ENATS OM

FÖLJANDE.

TITRE PREMIER

CHAMP

D APPLICATION

Article premier

TITLE I

SCOPE

Article 1

AVDELNING I

TILLÄMPNINGS-

OMRÅDE

Artikel 1

La présente convention

s applique en matière

civile et commerciale et

quelle que soit la nature

de la juridiction. Elle ne

recouvre notamment pas

les matières fiscales,

douanières ou administra-

tives.

This Convention shall

apply in civil and

commercial matters what-

ever the nature of the

court or tribunal. It shall

not extend, in particular,

to revenue, customs or

administrative matters.

Denna konvention är

tillämplig på privaträttens

område, oberoende av

vilket slag av domstol det

är fråga om. Den omfattar

i synnerhet inte skatte-

frågor, tullfrågor och

förvaltningsrättsliga

frågor.

Sont exclus de son

application

The Convention shall not

apply to:

Konvention är inte

tillämplig på

1) l état et la capacité des

personnes physiques, les

régimes matrimoniaux,

les testaments et les

successions;

1. the status or legal

capacity of natural

persons, rights in property

arising out of a matri-

monial relationship, wills

and succession;

1. fysiska personers

rättsliga status, rätts-

kapacitet eller rättshand-

lingsförmåga, makars för-

mögenhetsförhållanden,

arv och testamente,

2) les faillites, concordats

et autres procédures

analogues;

2. bankruptcy, pro-

ceedings relating to the

winding-up of insolvent

companies or other legal

persons, judicial arrange-

ments, compositions and

analogous proceedings;

2. konkurs, ackord och

liknande förfaranden,

3) la sécurité sociale;

4) l arbitrage.

3. social security;

4. arbitration

3. social trygghet,

4. skiljeförfarande.

TITRE II

COMPÉTENCE

Section première

Dispositions générales

Article 2

TITLE II

JURISDICTION

Section 1

General provisions

Article 2

AVDELNING II

DOMSTOLS

BEHÖRIGHET

Avsnitt 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 2

Sous réserve des

dispositions de la présente

convention, les personnes

domiciliées sur le terri-

toire d un État contractant

sont attraites, quelle que

soit leur nationalité,

devant les juridictions de

cet État.

Subject to the provisions

of this Convention,

persons domiciled in a

Contracting State shall,

whatever their nationality,

be sued in the courts of

that State.

Om inte annat föreskrivs i

denna konvention, skall

talan mot den som har

hemvist i en konven-

tionsstat väckas vid

domstol i den staten,

oberoende av i vilken stat

han har medborgarskap.

Les personnes qui ne

possèdent pas la natio-

nalité de l État dans

lequel elles sont domi-

ciliées y sont soumises

aux règles de compétence

applicables aux natio-

naux.

Persons who are not

nationals of the State in

which they are domiciled

shall be governed by the

rules of jurisdiction

applicable to nationals of

that State.

För den som inte är

medborgare i den stat där

han har hemvist gäller

samma bestämmelser om

domstols behörighet som

för statens egna med-

borgare.

Article 3

Les personnes domi-

ciliées sur le territoire

d un État contractant ne

peuvent être attraites

devant les tribunaux d un

autre État contractant

qu en vertu des règles

énoncées aux sections 2 à

6 du présent titre.

Article 3

Persons domiciled in a

Contracting State may be

sued in the courts of

another Contracting State

only by virtue of the rules

set out in Sections 2 to 6

of this Title.

Artikel 3

Talan mot den som har

hemvist i en konventions-

stat får väckas vid dom-

stol i en annan konven-

tionsstat endast med stöd

av bestämmelserna i

avsnitt 2 till 6 i denna

avdelning.

Ne peuvent être invoqués

contre elles notamment:

In particular the following

provisions shall not be

applicable as against

them:

Särskilt följande bestäm-

melser får inte tillämpas

mot en sådan person:

 en Belgique: l article 15

du code civil (Burgerlijk

Wetboek) et l article 638

du code judiciaire

(Gerechtelijk Wetboek),

 au Danemark: l article

246 paragraphes 2 et 3 de

la loi sur la procédure

civile (Lov om rettens

pleje),

 en république fédérale

d Allemagne: l article 23

du code de procédure

civile (Zivilprozess-

ordnung),

 en Grèce: l article 40 du

code de procédure civile

(KwdikaaV PolitikhV

DikozomiaV),

 en France: les articles

14 et 15 du code civil,

 en Irlande: les

dispositions relatives à la

compétence fondée sur un

acte introductif d instance

signifié ou notifié au

défendeur qui se trouve

temporairement en

Irlande,

 en Italie: l article 2 et

l article 4 no 1 et no 2 du

code de procédure civile

(Codice di procedura

civile),

 au Luxembourg: les

articles 14 et 15 du code

civil,

 en Autriche: l article 99

de la loi sur la com-

pétence judiciaire (Juris-

diktionsnorm),

 aux Pays-Bas: l article

126 troisième alinéa et

l article 127 du code de

procédure civile (Wet-

boek van Burgerlijke

Rechtsvordering),

 au Portugal: l article 65

paragraphe 1 point c),

l article 65 paragraphe 2

et l article 65 lettre A

point c) du code de

procédure civile (Código

de Processo Civil) et

l article 11 du code de

procédure du travail

(Código de Processo de

Trabalho),

 en Finlande:

oikeudenkäymiskaari/rätt

egångsbalken, chapitre 10

article 1er premier alinéa

deuxième, troisième et

quatrième phrases,

 en Suède: le chapitre 10

article 3 premier alinéa

première phrase du code

de procédure judiciaire

(rättegångsbalken),

 au Royaume-Uni: les

dispositions relatives à la

compétence fondée sur:

 in Belgium: Article 15

of the civil code (Code

civil Burgerlijk Wet-

boek) and Article 638 of

the judicial code (Code

judiciaire Gerechtelijk

Wetboek),

 in Denmark: Article

246 (2) and (3) of the law

on civil procedure (Lov

om rettens pleje),

 in the Federal Republic

of Germany: Article 23 of

the code of civil proce-

dure (Zivilprozeßord-

nung),

 in Greece, Article 40 of

the code of civil

procedure (KwdikaaV

PolitikhV DikozomiaV),

 in France: Articles 14

and 15 of the civil code

(Code civil),

 in Ireland: the rules

which enable jurisdiction

to be founded on the

document instituting the

proceedings having been

served on the defendant

during his temporary

presence in Ireland,

 in Italy: Articles 2 and

4, Nos 1 and 2 of the code

of civil procedure (Codice

di procedura civile),

 in Luxembourg:

Articles 14 and 15 of the

civil code (Code civil),

 in Austria: Article 99 of

the Law on Court

Jurisdiction (Juris-

diktionsnorm),

 in the Netherlands:

Articles 126 (3) and 127

of the code of civil

procedure (Wetboek van

Burgerlijke Rechts-

vordering),

 in Portugal: Article 65

(1) (c), Article 65 (2) and

Article 65A (c) of the

code of civil procedure

(Código de Processo

Civil) and Article 11 of

the code of labour

procedure (Código de

Processo de Trabalho),

 in Finland: the second,

third and fourth sentences

of the first paragraph of

Section 1 of Chapter 10

of the Code of Judicial

Procedure (oikeuden-

käymiskaari/rättegångs-

balken),

 in Sweden: the first

sentence of the first

paragraph of Section 3 of

Chapter 10 of the Code of

Judicial Procedure (rätte-

gångsbalken),

 in the United Kingdom:

the rules which enable

jurisdiction to be founded

on:

 I Belgien: artikel 15 i

civillagen (Code civil

Burgerlijk Wetboek) och

artikel 638 i processlagen

(Code judiciaire

Gerechtelijk Wetboek),

 I Danmark: § 246, stk. 2

och 3, i lov om rettens

pleje ,

 I Förbundsrepubliken

Tyskland: § 23 i civil-

processlagen (Zivil-

prozeßordnung),

 I Grekland: artikel 40 i

civilprocesslagen

(KwdikaaV PolitikhV

DikozomiaV)

 I Frankrike: artiklarna

14 och 15 i civillagen

(Code civil),

 I Irland: de bestäm-

melser som medger

behörighet på den

grunden att stämnings-

ansökan har delgivits

svaranden under hans

tillfälliga vistelse i Irland,

 I Italien: artiklarna 2

och 4, nr 1 och 2 i

civilprocesslagen (Codice

i procedura civile),

 I Luxemburg: artiklarna

14 och 15 i civillagen

(Code civil),

 I Österrike: artikel 99 i

lagen om domstols

behörighet (Jurisdiktions-

norm),

 I Nederländerna: artikel

126, tredje stycket och

artikel 127 i civil-

processlagen (Wetboek

van Burgerlijke Rechts-

vordering),

 I Portugal: artiklarna

65.1.c, 65.2 och 65A.c i

civilprocesslagen (Código

de Processo Civil) och

artikel 11 i lagen om

rättegången i arbetstvister

(Código de Processo de

Trabalho),

 I Finland: 10 kap 1 §

1 mom. andra, tredje och

fjärde meningen i rätte-

gångsbalken/oikeuden-

käymiskaari,

 I Sverige: 10 kap 3 §

första stycket, första

meningen i rättegångs-

balken,

 I Förenade kungariket:

de bestämmelser som

medger att domstols

behörighet grundas på

a) un acte introductif

d instance signifié ou

notifié au défendeur qui

se trouve temporairement

au Royaume-Uni;

(a) the document insti-

tuting the proceedings

having been served on the

defendant during his

temporary presence in the

United Kingdom; or

a) att stämningsansökan

har delgivits svaranden

under hans tillfälliga

vistelse i Förenade

kungariket, eller

b) l existence au

Royaume-Uni de biens

appartenant au défendeur;

(b) the presence within

the United Kingdom of

property belonging to the

defendant; or

b) att svaranden har

egendom i Förenade

kungariket, eller

c) la saisie par le

demandeur de biens situés

au Royaume-Uni.

(c) the seizure by the

plaintiff of property

situated in the United

Kingdom.

c) att käranden erhållit

kvarstad eller liknande

säkerhetsåtgärd i egen-

dom som finns i Förenade

kungariket.

Article 4

Si le défendeur n est pas

domicilié sur le territoire

d un État contractant, la

compétence est, dans

chaque État contractant,

réglée par la loi de cet

État, sous réserve de

l application des dis-

positions de l article 16.

Article 4

If the defendant is not

domiciled in a Con-

tracting State, the

jurisdiction of the courts

of each Contracting State

shall, subject to the

provisions of Article 16,

be determined by the law

of that State.

Artikel 4

Om svaranden inte har

hemvist i någon kon-

ventionsstat bestäms

domstolarnas behörighet i

varje konventionsstat i

enlighet med den statens

lag, om inte annat följer

av bestämmelserna i

artikel 16.

Toute personne, quelle

que soit sa nationalité,

domiciliée sur le territoire

d un État contractant,

peut, comme les

nationaux, y invoquer

contre ce défendeur les

règles de compétence qui

y sont en vigueur et

notamment celles prévues

à l article 3 deuxième

alinéa.

As against such a

defendant, any person

domiciled in a Con-

tracting State may, what-

ever his nationality, avail

himself in that State of

the rules of jurisdiction

there in force, and in

particular those specified

in the second paragraph

of Article 3, in the same

way as the nationals of

that State.

Mot en sådan svarande

kan den som har hemvist i

en konventionsstat,

oberoende av medborgar-

skap, på samma sätt som

statens egna medborgare,

åberopa de bestämmelser

om domstols behörighet

som gäller där och särskilt

de bestämmelser som

anges i artikel 3, andra

stycket.

Section 2

Compétences spéciales

Article 5

Le défendeur domicilié

sur le territoire d un État

contractant peut être

attrait, dans un autre État

contractant:

Section 2

Special jurisdiction

Article 5

A person domiciled in a

Contracting State may, in

another Contracting State,

be sued:

Avsnitt 2

Särskilda

behörighetsregler

Artikel 5

Talan mot den som har

hemvist i en konven-

tionsstat kan väckas i en

annan konventionsstat

1) en matière contractu-

elle, devant le tribunal du

lieu où l obligation qui

sert de base à la demande

a été ou doit être

exécutée; en matière de

contrat individuel de

travail, ce lieu est celui où

le travailleur accomplit

habituellement son tra-

vail; lorsque le travailleur

n accomplit pas habitu-

ellement son travail dans

un même pays, l emplo-

yeur peut être également

attrait devant le tribunal

du lieu où se trouve ou se

trouvait l établissement

qui a embauché le tra-

vailleur;

1. in matters relating to a

contract, in the courts for

the place of performance

of the obligation in

question; in matters

relating to individual

contracts of employment,

this place is that where

the employee habitually

carries out his work, or if

the employee does not

habitually carry out his

work in any one country,

the employer may also be

sued in the courts for the

place where the business

which engaged the

employee was or is now

situated;

1. om talan avser avtal,

vid domstolen i den ort

där den förpliktelse som

talan avser har uppfyllts

eller skall uppfyllas; om

talan avser anställnings-

avtal är denna ort den där

arbetstagaren vanligtvis

utför sitt arbete eller, om

arbetstagaren inte vanligt-

vis utför sitt arbete i ett

och samma land, kan

talan mot arbetsgivaren

även väckas vid dom-

stolen i den ort där det

affärsställe vid vilket

arbetstagaren anställts är

eller var beläget ,

2) en matière d obligation

alimentaire, devant le

tribunal du lieu où le

créancier d aliments a son

domicile ou sa résidence

habituelle ou, s il s agit

d une demande accessoire

à une action relative à

l état des personnes,

devant le tribunal

compétent selon la loi du

for pour en connaître,

sauf si cette compétence

est uniquement fondée sur

la nationalité d une des

parties;

2. in matters relating to

maintenance, in the courts

for the place where the

maintenance creditor is

domiciled or habitually

resident or, if the matter is

ancillary to proceedings

concerning the status of a

person, in the court

which, according to its

own law, has jurisdiction

to entertain those

proceedings, unless that

jurisdiction is based

solely on the nationality

of one of the parties;

2. om talan avser under-

hållsskyldighet, vid dom-

stolen i den ort där den

underhållsberättigade har

sin hemvist eller vanliga

vistelseort eller, om talan

har samband med frågan

om någons rättsliga

status, vid den domstol

som enligt sin egen lag är

behörig att pröva denna

fråga, såvida inte behörig-

heten endast grundar sig

på den ena partens

medborgarskap ,

3) en matière délictuelle

ou quasi délictuelle,

devant le tribunal du lieu

où le fait dommageable

s est produit;

3. in matters relating to

tort, delict or quasi-delict,

in the courts for the place

where the harmful event

occurred;

3. om talan avser

skadestånd utanför avtals-

förhållanden, vid dom-

stolen i den ort där skadan

inträffade,

4) s il s agit d une action

en réparation de dom-

mage ou d une action en

restitution fondées sur

une infraction, devant le

tribunal saisi de l action

publique, dans la mesure

où, selon sa loi, ce

tribunal peut connaître de

l action civile;

4. as regards a civil claim

for damages or restitution

which is based on an act

giving rise to criminal

proceedings, in the court

seised of those

proceedings, to the extent

that that court has

jurisdiction under its own

law to entertain civil

proceedings;

4. om talan avser enskilt

anspråk i anledning av

brott, vid den domstol där

brottmålet är anhängigt, i

den mån domstolen enligt

sin lag är behörig att

pröva enskilda anspråk,

5) s il s agit d une

contestation relative à

l exploitation d une

succursale, d une agence

ou de tout autre établisse-

ment, devant le tribunal

du lieu de leur situation;

5. as regards a dispute

arising out of the opera-

tions of a branch, agency

or other establishment, in

the courts for the place in

which the branch, agency

or other establishment is

situated;

5. i fråga om tvist som

hänför sig till verk-

samheten vid en filial,

agentur eller annan

etablering, vid domstolen

i den ort där denna är

belägen,

6) en sa qualité de

fondateur, de trustee ou

de bénéficiaire d un trust

constitué soit en appli-

cation de la loi, soit par

écrit ou par une conven-

tion verbale, confirmée

par écrit, devant les

tribunaux de l État con-

tractant sur le territoire

duquel le trust a son

domicile;

6. as settlor, trustee or

beneficiary of a trust

created by the operation

of a statute, or by a

written instrument, or

created orally and eviden-

ced in writing, in the

courts of the Contracting

State in which the trust is

domiciled;

6. i hans egenskap av

instiftare av en trust,

trustee eller insatt för-

månstagare till en trust

som är upprättad antingen

genom lag eller genom en

skriftlig handling eller

muntligen och skriftligen

bekräftad vid domstolarna

i den konventionsstat där

denna trust har sitt säte ,

7) s il s agit d une

contestation relative au

paiement de la ré-

munération réclamé en

raison de l assistance ou

du sauvetage dont a

bénéficié une cargaison

ou un fret, devant le

tribunal dans le ressort

duquel cette cargaison ou

le fret s y rapportant:

7. as regards a dispute

concerning the payment

of remuneration claimed

in respect of the salvage

of a cargo or freight, in

the court under the

authority of which the

cargo or freight in

question:

7. i fråga om tvist om

betalning av bärgarlön för

bärgning av skeppslast

eller för frakt, vid den

domstol där lasten eller

frakten

a) a été saisi pour garantir

ce paiement

ou

(a) has been arrested to

secure such payment, or

a) har blivit föremål för

kvarstad eller liknande

säkerhetsåtgärd för att

säkerställa sådan betal-

ning, eller

b) aurait dû être saisi à cet

effet, mais une caution ou

autre sûreté a été donnée;

(b) could have been so

arrested, but bail or other

security has been given;

b) kunde ha blivit föremål

för sådan säkerhetsåtgärd,

om inte borgen eller

annan säkerhet hade

ställts,

cette disposition ne

s applique que s il est

prétendu que le défendeur

a un droit sur la cargaison

ou sur le fret ou qu il

avait un tel droit au

moment de cette

assistance ou de ce

sauvetage.

provided that this

provision shall apply only

if it is claimed that the

defendant has an interest

in the cargo or freight or

had such an interest at the

time of salvage.

förutsatt att det görs

gällande att svaranden har

någon rätt till lasten eller

frakten eller hade sådan

rätt vid tiden för

bärgningen .

Article 6

Ce même défendeur peut

aussi être attrait:

Article 6

A person domiciled in a

Contracting State may

also be sued:

Artikel 6

Talan mot den som har

hemvist i en konventions-

stat kan även väckas

1) s il y a plusieurs défen-

deurs, devant le tribunal

du domicile de l un

d eux;

1. where he is one of a

number of defendants, in

the courts for the place

where any one of them is

domiciled;

1. om han är en av flera

svaranden, vid domstol

där någon av svarandena

har hemvist,

2) s il s agit d une

demande en garantie ou

d une demande en inter-

vention, devant le tribunal

saisi de la demande

originaire, à moins

qu elle n ait été formée

que pour traduire hors de

son tribunal celui qui a

été appelé;

2. as a third party in an

action on a warranty or

guarantee or in any other

third party proceedings,

in the court seised of the

original proceedings,

unless these were insti-

tuted solely with the

object of removing him

from the jurisdiction of

the court which would be

competent in his case;

2. om talan avser

återgångskrav eller annat

liknande, vid den domstol

där det ursprungliga käro-

målet är anhängigt, såvida

inte detta har väckts

endast för att få talan mot

tredje man prövad vid

annan domstol än den

som annars skulle ha varit

behörig att pröva talan

mot honom,

3) s il s agit d une

demande reconvention-

nelle qui dérive du contrat

ou du fait sur lequel est

fondée la demande

originaire, devant le

tribunal saisi de celle-ci;

3. on a counter-claim

arising from the same

contract or facts on which

the original claim was

based, in the court in

which the original claim

is pending;

3. vid genkäromål som

grundar sig på samma

avtal eller omständigheter

som huvudkäromålet, vid

den domstol där huvud-

käromålet är anhängigt,

4) en matière contractu-

elle, si l action peut être

jointe à une action en

matière de droits réels

immobiliers dirigée

contre le même défen-

deur, devant le tribunal de

l État contractant où

l immeuble est situé.

4. in matters relating to a

contract, if the action may

be combined with an

action against the same

defendant in matters

relating to rights in rem in

immovable property, in

the court of the

Contracting State in

which the property is

situated.

4. om talan avser avtal

och denna talan får

förenas med ett annat mål

mot samma svarande om

sakrätt till fast egendom,

vid domstolen i den

konventionsstat där

fastigheten är belägen ,

Article 6 bis

Lorsque, en vertu de la

présente convention, un

tribunal d un État

contractant est compétent

pour connaître des actions

en responsabilité du fait

de l utilisation ou de

l exploitation d un navire,

ce tribunal ou tout autre

que lui substitue la loi

interne de cet État connaît

aussi des demandes

relatives à la limitation de

cette responsabilité.

Article 6a

Where by virtue of this

Convention a court of a

Contracting State has

jurisdiction in actions

relating to liability from

the use or operation of a

ship, that court, or any

other court substituted for

this purpose by the

internal law of that State,

shall also have juris-

diction over claims for

limitation of such

liability.

Artikel 6a

En domstol i den kon-

ventionsstat som med

stöd av denna konvention

är behörig att pröva mål

om ansvar till följd av ett

fartygs användning eller

drift är, liksom annan

domstol som enligt lagen

i den staten är behörig i

stället för denna, också

behörig att pröva mål om

begränsning av sådant

ansvar.

Section 3

Compétence en matière

d assurances

Article 7

En matière d assurances,

la compétence est

déterminée par la présente

section, sans préjudice

des dispositions de

l article 4 et de l article 5

paragraphe 5.

Section 3

Jurisdiction in matters

relating to insurance

Article 7

In matters relating to

insurance, jurisdiction

shall be determined by

this Section, without

prejudice to the pro-

visions of Articles 4 and 5

point 5.

Avsnitt 3

Behörighet vid

försäkringstvister

Artikel 7

För försäkringstvister

gäller i fråga om domstols

behörighet utöver före-

skrifterna i artikel 4 och

artikel 5.5 bestäm-

melserna i detta avsnitt.

Article 8

L assureur domicilié sur

le territoire d un État

contractant peut être

attrait:

1) devant les tribunaux de

l État où il a son domicile

ou

Article 8

An insurer domiciled in a

Contracting State may be

sued:

1. in the courts of the

State where he is

domiciled, or

Artikel 8

Talan mot en försäkrings-

givare som har hemvist i

en konventionsstat kan

väckas

1. vid domstolarna i den

stat där han har hemvist,

eller

2) dans un autre État

contractant, devant le

tribunal du lieu où le

preneur d assurance a son

domicile, ou

2. in another Contracting

State, in the courts for the

place where the policy-

holder is domiciled, or

2. i en annan konven-

tionsstat, vid domstolen i

den ort där försäkrings-

tagaren har hemvist, eller

3) s il s agit d un

coassureur, devant le

tribunal d un État con-

tractant saisi de l action

formée contre l apériteur

de la coassurance.

3. if he is a co-insurer, in

the courts of a Con-

tracting State in which

proceedings are brought

against the leading

insurer.

3. om han är en

samförsäkrare, vid den

domstol i en konven-

tionsstat där talan har

väckts mot huvudförsäk-

ringsgivaren.

Lorsque l assureur n est

pas domicilié sur le

territoire d un État con-

tractant, mais possède une

succursale, une agence ou

tout autre établissement

dans un État contractant,

il est considéré pour les

contestations relatives à

leur exploitation comme

ayant son domicile sur le

territoire de cet État.

An insurer who is not

domiciled in a Con-

tracting State but has a

branch, agency or other

establishment in one of

the Contracting States

shall, in disputes arising

out of the operations of

the branch, agency or

establishment, be deemed

to be domiciled in that

State.

En försäkringsgivare, som

inte har hemvist i någon

konventionsstat men som

har en filial, agentur eller

annan etablering i en

sådan stat, skall i fråga

om tvister som hänför sig

till verksamheten vid

denna anses ha hemvist i

den staten.

Article 9

L assureur peut, en outre,

être attrait devant le

tribunal du lieu où le fait

dommageable s est pro-

duit s il s agit d assurance

de responsabilité ou

d assurance portant sur

des immeubles. Il en est

de même si l assurance

porte à la fois sur des

immeubles et des meubles

couverts par une même

police et atteints par le

même sinistre.

Article 9

In respect of liability

insurance or insurance of

immovable property, the

insurer may in addition be

sued in the courts for the

place where the harmful

event occurred. The same

applies if movable and

immovable property are

covered by the same

insurance policy and both

are adversely affected by

the same contingency.

Artikel 9

Beträffande ansvarsför-

säkring eller försäkring av

fast egendom kan talan

mot försäkringsgivaren

också väckas vid dom-

stolen i den ort där skadan

inträffade. Detsamma

gäller om både lös och

fast egendom omfattas av

samma försäkringsavtal

och har skadats genom

samma händelse.

Article 10

En matière d assurance de

responsabilité, l assureur

peut également être

appelé devant le tribunal

saisi de l action de la

personne lésée contre

l assuré si la loi de ce

tribunal le permet.

Article 10

In respect of liability

insurance, the insurer

may also, if the law of the

court permits it, be joined

in proceedings which the

injured party had brought

against the insured.

Artikel 10

I fråga om ansvars-

försäkring kan, om lagen i

domstolsstaten tillåter det,

talan mot försäkrings-

givaren vidare väckas vid

den domstol där den

skadelidande har väckt

talan mot den försäkrade.

Les dispositions des

articles 7, 8 et 9 sont

applicables en cas

d action directe intentée

par la victime contre

l assureur lorsque l action

directe est possible.

The provisions of Articles

7, 8 and 9 shall apply to

actions brought by the

injured party directly

against the insurer, where

such direct actions are

permitted.

Bestämmelserna i

artiklarna 7, 8 och 9 gäller

om den skadelidande

väcker talan direkt mot

försäkringsgivaren, om

sådan direkt talan är

tillåten.

Si la loi relative à cette

action directe prévoit la

mise en cause du preneur

d assurance ou de

l assuré, le même tribunal

sera aussi compétent à

leur égard.

If the law governing such

direct actions provides

that the policy-holder or

the insured may be joined

as a party to the action,

the same court shall have

jurisdiction over them.

Om den lag som är

tillämplig på sådan direkt

talan tillåter att talan mot

försäkringstagaren eller

den försäkrade får prövas

i samma rättegång, är

samma domstol behörig i

förhållande till dessa

personer.

Article 11

Sous réserve des

dispositions de l article

10 troisième alinéa,

l action de l assureur ne

peut être portée que

devant les tribunaux de

l État contractant sur le

territoire duquel est

domicilié le défendeur,

qu il soit preneur

d assurance, assuré ou

bénéficiaire.

Article 11

Without prejudice to the

provisions of the third

paragraph of Article 10,

an insurer may bring

proceedings only in the

courts of the Contracting

State in which the

defendant is domiciled,

irrespective of whether he

is the policy-holder, the

insured or a beneficiary.

Artikel 11

Med undantag av de fall

som avses i artikel 10

tredje stycket, får en

försäkringsgivare väcka

talan endast vid dom-

stolarna i den konven-

tionsstat där svaranden

har hemvist, vare sig

denne är försäkrings-

tagare, försäkrad eller

förmånstagare.

Les dispositions de la

présente section ne

portent pas atteinte au

droit d introduire une

demande reconvention-

nelle devant le tribunal

saisi d une demande

originaire conformément

à la présente section.

The provisions of this

Section shall not affect

the right to bring a

counterclaim in the court

in which, in accordance

with this Section, the

original claim is pending.

Bestämmelserna i detta

avsnitt inskränker inte

rätten att väcka gen-

käromål vid den domstol

där huvudkäromålet,

enligt bestämmelserna i

detta avsnitt, är an-

hängigt.

Article 12

Il ne peut être dérogé aux

dispositions de la présente

section que par des con-

ventions:

Article 12

The provisions of this

Section may be departed

from only by an agree-

ment on jurisdiction:

Artikel 12

Avvikelser från bestäm-

melserna i detta avsnitt i

ett avtal om domstols-

behörighet gäller endast

om avtalet

1) postérieures à la

naissance du différend ou

1. which is entered into

after the dispute has

arisen, or

1. har ingåtts efter

tvistens uppkomst, eller

2) qui permettent au

preneur d assurance, à

l assuré ou au bénéficiaire

de saisir d autres tri-

bunaux que ceux indiqués

à la présente section, ou

2. which allows the

policy-holder, the insured

or a beneficiary to bring

proceedings in courts

other than those indicated

in this Section, or

2. ger försäkringstagaren,

den försäkrade eller en

förmånstagare rätt att

väcka talan vid andra

domstolar än dem som

anges i detta avsnitt, eller

3) qui, passées entre un

preneur d assurance et un

assureur ayant, au

moment de la conclusion

du contrat, leur domicile

ou leur résidence

habituelle dans un même

État contractant, ont pour

effet, alors même que le

fait dommageable se

produirait à l étranger,

d attribuer compétence

aux tribunaux de cet État

sauf si la loi de celui-ci

interdit de telles

conventions, ou

3. which is concluded

between a policy-holder

and an insurer, both of

whom are domiciled in

the same Contracting

State, and which has the

effect of conferring

jurisdiction on the courts

of that State even if the

harmful event were to

occur abroad, provided

that such an agreement is

not contrary to the law of

that State, or

3. har ingåtts mellan en

försäkringstagare och en

försäkringsgivare, vilka

vid försäkringavtalets in-

gående hade hemvist eller

sin vanliga vistelseort i

samma konventionsstat,

och avtalet innebär att

domstolarna i den staten

skall vara behöriga även

om skadan skulle inträffa

utomlands, såvida inte ett

sådant avtal strider mot

lagen i den staten, eller

4) conclues par un

preneur d assurance

n ayant pas son domicile

dans un État contractant,

sauf s il s agit d une

assurance obligatoire ou

qui porte sur un

immeuble situé dans un

État contractant, ou

4. which is concluded

with a policy-holder who

is not domiciled in a

Contracting State, except

in so far as the insurance

is compulsory or relates

to immovable property in

a Contracting State, or

4. har ingåtts med en

försäkringstagare som

inte har hemvist i någon

konventionsstat, förutsatt

att försäkringen inte är

obligatorisk och inte

heller avser fast egendom

i en konventionsstat, eller

5) qui concernent un

contrat d assurance en

tant que celui-ci couvre

un ou plusieurs des

risques énumérés à

l article 12 bis.

5. which relates to a

contract of insurance in

so far as it covers one or

more of the risks set out

in Article 12a.

5. hänför sig till ett

försäkringsavtal som

omfattar en eller flera av

de risker som anges i

artikel 12a.

Article 12 bis

Les risques visés à

l article 12 paragraphe 5

sont les suivants:

Article 12a

The following are the

risks referred to in point 5

of Article 12:

Artikel 12a

De risker som avses i

artikel 12.5 är följande:

1) tout dommage:

1. any loss of or damage

to:

1. Förlust av eller skada

på

a) aux navires de mer,

aux installations au large

des côtes et en haute mer

ou aux aéronefs, causé

par des événements

survenant en relation avec

leur utilisation à des fins

commerciales;

(a) sea-going ships,

installations situated

offshore or on the high

seas, or aircraft, arising

from perils which relate

to their use for

commercial purposes;

a) havsgående fartyg,

anläggningar offshore

eller på fria havet eller

luftfartyg, där förlusten

eller skadan har samband

med deras användning för

kommersiellt ändamål,

b) aux marchandises

autres que les bagages des

passagers, durant un

transport réalisé par ces

navires ou aéronefs soit

en totalité, soit en com-

binaison avec d autres

modes de transport;

(b) goods in transit other

than passengers baggage

where the transit consists

of or includes carriage by

such ships or aircraft;

b) gods under transport,

med undantag för

passagerares resgods, när

transporten helt eller

delvis sker med sådant

fartyg eller luftfartyg.

2) toute responsabilité, à

l exception de celle des

dommages corporels aux

passagers ou à leurs

bagages,

2. any liability, other than

for bodily injury to

passengers or loss of or

damage to their baggage:

2. Ansvar, med undantag

för fysisk skada på

passagerare eller förlust

av eller skada på deras

resgods,

a) résultant de l utilisation

ou de l exploitation des

navires, installations ou

aéronefs, conformément

au paragraphe 1 point a)

ci-dessus, pour autant que

la loi de l État contractant

d immatriculation de

l aéronef n interdise pas

les clauses attributives de

juridiction dans l assu-

rance de tels risques;

(a) arising out of the use

or operation of ships,

installations or aircraft as

referred to in point 1 (a)

above in so far as the law

of the Contracting State

in which such aircraft are

registered does not

prohibit agreements on

jurisdiction regarding

insurance of such risks;

a) som är en följd av

användningen eller driften

av fartyg, anläggningar

eller luftfartyg som anges

i punkt 1 a, såvida inte

lagen i den konventions-

stat där sådant luftfartyg

är registrerat förbjuder

avtal om domstols

behörighet i fråga om

försäkring av sådana

risker,

b) du fait de mar-

chandises durant un trans-

port visé au paragraphe

1 point b) ci-dessus;

(b) for loss or damage

caused by goods in transit

as described in point 1 (b)

above;

b) för förlust eller skada

orsakad av gods under

transport enligt punkt 1 b.

3) toute perte pécuniaire

liée à l utilisation ou à

l exploitation des navires,

installations ou aéronefs

conformément au para-

graphe 1 point a)

ci-dessus, notamment

celle du fret ou du

bénéfice d affrètement;

3. any financial loss

connected with the use or

operation of ships,

installations or aircraft as

referred to in point 1 (a)

above, in particular loss

of freight or charter-hire;

3. Ekonomisk förlust som

har samband med använd-

ningen eller driften av

fartyg, anläggningar eller

luftfartyg enligt punkt 1 a,

särskilt förlust av frakt

eller befraktningsintäkter.

4) tout risque lié

accessoirement à l un de

ceux visés aux para-

graphes 1 à 3 ci-dessus.

4. any risk or interest

connected with any of

those referred to in points

1 to 3 above.

4. Varje risk som har

samband med någon av

de risker som avses i

punkterna 1 till 3.

Section 4

Compétence en matière

de contrats conclus par

les consommateurs

Article 13

Section 4

Jurisdiction over

consumer contracts

Article 13

Avsnitt 4

Behörighet vid

konsumenttvister

Artikel 13

En matière de contrat

conclu par une personne

pour un usage pouvant

être considéré comme

étranger à son activité

professionnelle, ci-après

dénommée «le consom-

mateur», la compétence

est déterminée par la

présente section, sans

préjudice des dispositions

de l article 4 et de

l article 5 paragraphe 5:

In proceedings concer-

ning a contract concluded

by a person for a purpose

which can be regarded as

being outside his trade or

profession, hereinafter

called the consumer ,

jurisdiction shall be

determined by this

Section, without prejudice

to the provisions of point

5 of Articles 4 and 5, if it

is:

I tvister som gäller avtal

som har ingåtts av en

person för ändamål som

kan anses ligga utanför

hans affärsverksamhet

eller yrkesverksamhet, i

det följande kallad

konsumenten, gäller i

fråga om behörigheten

om inte annat följer av

föreskrifterna i artikel 4

och artikel 5.5

bestämmelserna i detta

avsnitt, om det gäller

1) lorsqu il s agit d une

vente à tempérament

d objets mobiliers cor-

porels;

1. a contract for the sale

of goods on instalment

credit terms; or

1. köp av varor där

betalningen skall erläggas

i särskilda poster, eller

2) lorsqu il s agit d un

prêt à tempérament ou

d une autre opération de

crédit liés au financement

d une vente de tels objets;

2. a contract for a loan

repayable by instalments,

or for any other form of

credit, made to finance

the sale of goods; or

2. lån som skall

återbetalas i särskilda

poster eller någon annan

form av kredit om lånet

eller krediten var avsedd

att finansiera köp av

varor, eller

3) pour tout autre contrat

ayant pour objet une

fourniture de services ou

d objets mobiliers cor-

porels si:

3. any other contract for

the supply of goods or a

contract for the supply of

services, and

3. andra avtal om leverans

av varor eller utförande

av tjänster, om

a) la conclusion du

contrat a été précédée

dans l État du domicile

du consommateur d une

proposition spécialement

faite ou d une publicité et

que

(a) in the State of the

consumer s domicile the

conclusion of the contract

was preceded by a

specific invitation add-

ressed to him or by

advertising; and

a) avtalet föregicks av ett

särskilt anbud riktat till

konsumenten i den kon-

ventionsstat där han har

hemvist, eller annonse-

ring, där, och

b) le consommateur a

accompli dans cet État les

actes nécessaires à la

conclusion de ce contrat.

(b) the consumer took in

that State the steps

necessary for the con-

clusion of the contract.

b) konsumenten vidtog de

för avtalets ingående

nödvändiga åtgärderna i

den staten.

Lorsque le cocontractant

du consommateur n est

pas domicilié sur le

territoire d un État

contractant, mais possède

une succursale, une

agence ou tout autre

établissement dans un

État contractant, il est

considéré pour les

contestations relatives à

leur exploitation comme

ayant son domicile sur le

territoire de cet État.

Where a consumer enters

into a contract with a

party who is not domi-

ciled in a Contracting

State but has a branch,

agency or other establish-

ment in one of the

Contracting States, that

party shall, in disputes

arising out of the

operations of the branch,

agency or establishment,

be deemed to be

domiciled in that State.

Om konsumentens avtals-

part inte har hemvist i en

konventionsstat men har

en filial, agentur eller

annan etablering i en

sådan stat, skall han anses

ha hemvist i den staten

såvitt avser tvister som

hänför sig till denna

verksamhet.

La présente section ne

s applique pas au contrat

de transport.

This Section shall not

apply to contracts of

transport.

Detta avsnitt skall inte

tillämpas på transport-

avtal.

Article 14

L action intentée par un

consommateur contre

l autre partie au contrat

peut être portée soit

devant les tribunaux de

l État contractant sur le

territoire duquel est domi-

ciliée cette partie, soit

devant les tribunaux de

l État contractant sur le

territoire duquel est

domicilié le consomma-

teur.

Article 14

A consumer may bring

proceedings against the

other party to a contract

either in the courts of the

Contracting State in

which that party is

domiciled or in the courts

of the Contracting State

in which he is himself

domiciled.

Artikel 14

Konsumenten får väcka

talan mot den andra

avtalsparten antingen vid

domstolarna i den

konventionsstat där denne

har hemvist eller vid

domstolarna i den

konventionsstat där han

själv har hemvist.

L action intentée contre le

consommateur par l autre

partie au contrat ne peut

être portée que devant les

tribunaux de l État

contractant sur le terri-

toire duquel est domicilié

le consommateur.

Proceedings may be

brought against a

consumer by the other

party to the contract only

in the courts of the

Contracting State in

which the consumer is

domiciled.

Talan mot en konsument

får av den andra avtals-

parten väckas endast vid

domstolarna i den kon-

ventionsstat där konsu-

menten har hemvist.

Ces dispositions ne

portent pas atteinte au

droit d introduire une

demande reconvention-

nelle devant le tribunal

saisi d une demande

originaire conformément

à la présente section.

These provisions shall not

affect the right to bring a

counter-claim in the court

in which, in accordance

with this Section, the

original claim is pending.

Dessa bestämmelser in-

skränker inte rätten att

väcka genkäromål vid den

domstol där huvud-

käromålet, enligt bestäm-

melserna i detta avsnitt, är

anhängigt.

Article 15

Il ne peut être dérogé aux

dispositions de la présente

section que par des

conventions:

Article 15

The provisions of this

Section may be departed

from only by an

agreement:

Artikel 15

Avvikelser från bestäm-

melserna i detta avsnitt i

ett avtal om domstols

behörighet gäller endast

om avtalet

1) postérieures à la

naissance du différend ou

1. which is entered into

after the dispute has

arisen; or

1. har ingåtts efter

tvistens uppkomst, eller

2) qui permettent au

consommateur de saisir

d autres tribunaux que

ceux indiqués à la

présente section ou

2. which allows the

consumer to bring pro-

ceedings in courts other

than those indicated in

this Section; or

2. ger konsumenten rätt

att väcka talan vid andra

domstolar än dem som

anges i detta avsnitt, eller

3) qui, passées entre le

consommateur et son

cocontractant ayant, au

moment de la conclusion

du contrat, leur domicile

ou leur résidence

habituelle dans un même

État contractant, attribu-

ent compétence aux

tribunaux de cet État sauf

si la loi de celui-ci interdit

de telles conventions.

3. which is entered into

by the consumer and the

other party to the

contract, both of whom

are at the time of

conclusion of the contract

domiciled or habitually

resident in the same

Contracting State, and

which confers jurisdiction

on the courts of that State,

provided that such an

agreement is not contrary

to the law of that State.

3. har ingåtts av en

konsument och dennes

avtalspart, vilka vid

avtalets ingående hade

hemvist eller sin vanliga

vistelseort i samma

konventionsstat, och

avtalet ger domstolarna i

den staten behörighet,

såvida inte ett sådant avtal

strider mot lagen i den

staten.

Section 5

Compétences exclusives

Article 16

Sont seuls compétents,

sans considération de

domicile:

Section 5

Exclusive jurisdiction

Article 16

The following courts shall

have exclusive juris-

diction, regardless of

domicile:

Avsnitt 5

Exklusiv behörighet

Artikel 16

Följande domstolar skall,

oberoende av parternas

hemvist, ha exklusiv

behörighet

1) a) en matière de droits

réels immobiliers et de

baux d immeubles, les

tribunaux de l État

contractant où l im-

meuble est situé;

b) toutefois, en matière de

baux d immeubles con-

clus en vue d un usage

personnel temporaire

pour une période maxi-

male de six mois

consécutifs, sont égale-

ment compétents les

tribunaux de l État

contractant dans lequel le

défendeur est domicilié, à

condition que le pro-

priétaire et le locataire

soient des personnes

physiques et qu ils soient

domiciliés dans le même

État contractant;

1. (a) in proceedings

which have as their object

rights in rem in im-

movable property or

tenancies of immovable

property, the courts of the

Contracting State in

which the property is

situated;

(b) however, in pro-

ceedings which have as

their object tenancies of

immovable property con-

cluded for temporary

private use for a maxi-

mum period of six

consecutive months, the

courts of the Contracting

State in which the

defendant is domiciled

shall also have juris-

diction, provided that the

landlord and the tenant

are natural persons and

are domiciled in the same

Contracting State;

1. a) om talan avser

sakrätt i fast egendom

eller nyttjanderätt till fast

egendom, domstolarna i

den konventionsstat där

egendomen är belägen,

b) dock skall, om talan

avser avtal om nyttjande-

rätt till fast egendom för

tillfälligt privat bruk

under en tid av högst sex

på varandra följande

månader, också dom-

stolarna i den kon-

ventionsstat där svaran-

den har hemvist vara

behöriga under förutsätt-

ning att ägaren och

nyttjanderättsinnehavaren

är fysiska personer och

har hemvist i samma

konventionsstat ,

2) en matière de validité,

de nullité ou de dis-

solution des sociétés ou

personnes morales ayant

leur siège sur le territoire

d un État contractant, ou

des décisions de leurs

organes, les tribunaux de

cet État;

2. in proceedings which

have as their object the

validity of the consti-

tution, the nullity or the

dissolution of companies

or other legal persons or

associations of natural or

legal persons, or the

decisions of their organs,

the courts of the Con-

tracting State in which the

company, legal person or

association has its seat;

2. om talan avser

giltighet, ogiltighet eller

upplösning av bolag eller

andra juridiska personer

eller beslut av deras

organ, domstolarna i den

konventionsstat där den

juridiska personen har sitt

säte,

3) en matière de validité

des inscriptions sur les

registres publics, les

tribunaux de l État

contractant sur le

territoire duquel ces

registres sont tenus;

3. in proceedings which

have as their object the

validity of entries in

public registers, the

courts of the Contracting

State in which the register

is kept;

3. om talan avser giltig-

heten av inskrivningar i

offentliga register, dom-

stolarna i den konven-

tionsstat där registret förs,

4) en matière d inscrip-

tion ou de validité des

brevets, marques, dessins

et modèles, et autres

droits analogues donnant

lieu à dépôt ou à un

enregistrement, les

juridictions de l État

contractant sur le

territoire duquel le dépôt

ou l enregistrement a été

demandé, a été effectué

ou est réputé avoir été

effectué aux termes d une

convention internationale;

4. in proceedings con-

cerned with the registra-

tion or validity of patents,

trade marks, designs, or

other similar rights

required to be deposited

or registered, the courts of

the Contracting State in

which the deposit or

registration has been

applied for, has taken

place or is under the

terms of an international

convention deemed to

have taken place;

4. om talan avser

registrering eller giltighet

av patent, varumärken,

mönster och liknande

rättigheter för vilka krävs

deposition eller registre-

ring, domstolarna i den

konventionsstat där depo-

sition eller registrering

har begärts eller har ägt

rum eller på grund av

bestämmelserna i en

internationell konvention

 anses ha ägt rum,

5) en matière d exécution

des décisions, les tri-

bunaux de l État

contractant du lieu de

l exécution.

5. in proceedings con-

cerned with the enforce-

ment of judgments, the

courts of the Contracting

State in which the judg-

ment has been or is to be

enforced.

5. om talan avser

verkställighet av domar,

domstolarna i den kon-

ventionsstat där domen

har verkställts eller skall

verkställas.

Section 6

Prorogation de

compétence

Article 17

Si les parties, dont l une

au moins a son domicile

sur le territoire d un État

contractant, sont con-

venues d un tribunal ou

de tribunaux d un État

contractant pour connaître

des différends nés ou à

naître à l occasion d un

rapport de droit déter-

miné, ce tribunal ou les

tribunaux de cet État sont

seuls compétents. Cette

convention attributive de

juridiction est conclue:

Section 6

Prorogation of

jurisdiction

Article 17

If the parties, one or more

of whom is domiciled in a

Contracting State, have

agreed that a court or the

courts of a Contracting

State are to have

jurisdiction to settle any

disputes which have

arisen or which may arise

in connection with a

particular legal relation-

ship, that court or those

courts shall have exclu-

sive jurisdiction. Such an

agreement conferring

jurisdiction shall be

either:

Avsnitt 6

Avtal om domstols

behörighet

Artikel 17

Om parterna har träffat

avtal om att en domstol

eller domstolarna i en

konventionsstat skall vara

behöriga att avgöra en

redan uppkommen tvist

eller framtida tvister i

anledning av ett bestämt

rättsförhållande, och

minst en av parterna har

hemvist i en konventions-

stat, skall endast den

domstolen eller dom-

stolarna i den staten vara

behöriga. Ett sådant avtal

skall vara antingen

a) par écrit ou ver-

balement avec confirma-

tion écrite, soit

(a) in writing or evi-

denced in writing; or

a) skriftligt eller muntligt

och skriftligen bekräftat,

eller

b) sous une forme qui soit

conforme aux habitudes

que les parties ont

établies entre elles, soit

(b) in a form which

accords with practices

which the parties have

established between

themselves; or

b) i en form som

överensstämmer med

praxis som parterna har

utbildat mellan sig, eller

c) dans le commerce

international, sous une

forme qui soit conforme à

un usage dont les parties

avaient connaissance ou

étaient censées avoir

connaissance et qui est

largement connu et

régulièrement observé

dans ce type de com-

merce par les parties à des

contrats du même type

dans la branche commer-

ciale considérée.

(c) in international trade

or commerce, in a form

which accords with a

usage of which the parties

are or ought to have been

aware and which in such

trade or commerce is

widely known to, and

regularly observed by,

parties to contracts of the

type involved in the

particular trade or

commerce concerned.

c) i internationell handel,

i en form som överens-

stämmer med handelsbruk

eller annan sedvänja som

parterna kände till eller

borde ha känt till och som

är allmänt känd och

regelmässigt iakttas av

parter i avtal av före-

liggande typ vid det

ifrågavarande slaget av

handel.

Lorsqu une telle con-

vention est conclue par

des parties dont aucune

n a son domicile sur le

territoire d un État

contractant, les tribunaux

des autres États con-

tractants ne peuvent

connaître du différend

tant que le tribunal ou les

tribunaux désignés n ont

pas décliné leur com-

pétence.

Where such an agreement

is concluded by parties,

none of whom is

domiciled in a Con-

tracting State, the courts

of other Contracting

States shall have no

jurisdiction over their

disputes unless the court

or courts chosen have

declined jurisdiction.

Om ett sådant avtal har

ingåtts mellan parter av

vilka ingen har hemvist i

en konventionsstat, är

domstolarna i andra

konventionsstater inte

behöriga att pröva tvisten

så länge den eller de

utvalda domstolarna inte

har förklarat sig

obehöriga.

Le tribunal ou les

tribunaux d un État con-

tractant auxquels l acte

constitutif d un trust

attribue compétence sont

exclusivement com-

pétents pour connaître

d une action contre un

fondateur, un trustee ou

un bénéficiaire d un trust,

s il s agit de relations

entre ces personnes ou de

leurs droits ou obligations

dans le cadre du trust.

Les conventions attribu-

tives de juridiction ainsi

que les stipulations

similaires d actes con-

stitutifs de trust sont sans

effet si elles sont

contraires aux dispo-

sitions des articles 12 et

15 ou si les tribunaux à la

compétence desquels

elles dérogent sont ex-

clusivement compétents

en vertu de l article 16.

The court or courts of a

Contracting State on

which a trust instrument

has conferred jurisdiction

shall have exclusive

jurisdiction in any pro-

ceedings brought against

a settlor, trustee or

beneficiary, if relations

between these persons or

their rights or obligations

under the trust are

involved.

Agreements or provisions

of a trust instrument

conferring jurisdiction

shall have no legal force

if they are contrary to the

provisions of Articles 12

or 15, or if the courts

whose jurisdiction they

purport to exclude have

exclusive jurisdiction by

virtue of Article 16.

Agreements or provisions

of a trust instrument

conferring jurisdiction

shall have no legal force

if they are contrary to the

provisions of Articles 12

or 15, or if the courts

whose jurisdiction they

purport to exclude have

exclusive jurisdiction by

virtue of Article 16.

Den domstol eller de

domstolar i en kon-

ventionsstat som enligt en

handling varigenom en

trust har bildats är behörig

domstol, har exklusiv

behörighet vid talan som

väcks mot en instiftare,

trustee eller insatt för-

månstagare till en trust,

om saken angår för-

hållandet mellan dessa

personer eller deras

rättigheter eller skyldig-

heter inom ramen för

denna trust.

Avtal om domstols be-

hörighet eller motsva-

rande bestämmelser i en

handling varigenom en

trust har bildats har ingen

verkan om de strider mot

bestämmelserna i

artiklarna 12 eller 15 eller

om de domstolar vilkas

behörighet de utesluter

har exklusiv behörighet

enligt artikel 16.

Si une convention

attributive de juridiction

n a été stipulée qu en

faveur de l une des

parties, celle-ci conserve

le droit de saisir tout autre

tribunal compétent en

vertu de la présente

convention.

If an agreement con-

ferring jurisdiction was

concluded for the benefit

of only one of the parties,

that party shall retain the

right to bring proceedings

in any other court which

has jurisdiction by virtue

of this Convention.

Om ett avtal om domstols

behörighet har träffats till

förmån för endast en av

parterna, behåller den

parten sin rätt att väcka

talan vid varje annan

domstol som är behörig

enligt denna konvention.

En matière de contrats

individuels de travail, la

convention attributive de

juridiction ne produit ses

effets que si elle est

postérieure à la naissance

du différend ou si le

travailleur l invoque pour

saisir d autres tribunaux

que celui du domicile du

défendeur ou celui in-

diqué à l article 5 point 1.

In matters relating to

individual contracts of

employment an agree-

ment conferring juris-

diction shall have legal

force only if it is entered

into after the dispute has

arisen or if the employee

invokes it to seise courts

other than those for the

defendant s domicile or

those specified in Article

5 (1).

I mål om anställnings-

avtal är ett avtal om

domstols behörighet giltig

endast om det har ingåtts

efter tvistens uppkomst

eller om arbetstagaren

åberopar det för att väcka

talan vid andra domstolar

än domstolen i den ort där

svaranden har hemvist

eller de domstolar som

anges i artikel 5.1.

Article 18

Outre les cas où sa

compétence résulte

d autres dispositions de la

présente convention, le

juge d un État contractant

devant lequel le

défendeur comparaît est

compétent. Cette règle

n est pas applicable si la

comparution a pour objet

de contester la com-

pétence ou s il existe une

autre juridiction exclu-

sivement compétente en

vertu de l article 16.

Article 18

Apart from jurisdiction

derived from other

provisions of this

Convention, a court of a

Contracting State before

whom a defendant enters

an appearance shall have

jurisdiction. This rule

shall not apply where

appearance was entered

solely to contest the

jurisdiction, or where

another court has

exclusive jurisdiction by

virtue of Article 16.

Artikel 18

Utöver den behörighet

som en domstol i en

konventionsstat har enligt

andra bestämmelser i

denna konvention, är

domstolen behörig om

svaranden går i svaromål

inför denna. Detta gäller

dock inte om svaranden

gick i svaromål endast för

att bestrida domstolens

behörighet eller om en

annan domstol har

exklusiv behörighet enligt

artikel 16.

Section 7

Vérification de la

compétence et de la

recevabilité

Article 19

Le juge d un État

contractant, saisi à titre

principal d un litige pour

lequel une juridiction

d un autre État con-

tractant est exclusivement

compétente en vertu de

l article 16, se déclare

d office incompétent.

Section 7

Examination as to

jurisdiction and

admissibility

Article 19

Where a court of a

Contracting State is

seised of a claim which is

principally concerned

with a matter over which

the courts of another

Contracting State have

exclusive jurisdiction by

virtue of Article 16, it

shall declare of its own

motion that it has no

jurisdiction.

Avsnitt 7

Prövning av behörig-

hetsfrågan och av frågan

om målet kan tas upp

Artikel 19

Om talan som väcks vid

en domstol i en kon-

ventionsstat gäller en tvist

som huvudsakligen rör en

fråga som en domstol i en

annan konventionsstat är

exklusivt behörig att

pröva enligt artikel 16,

skall domstolen självmant

förklara sig obehörig.

Article 20

Lorsque le défendeur

domicilié sur le territoire

d un État contractant est

attrait devant une juri-

diction d un autre État

contractant et ne com-

paraît pas, le juge se

déclare d office incom-

pétent si sa compétence

n est pas fondée aux

termes de la présente

convention.

Article 20

Where a defendant domi-

ciled in one Contracting

State is sued in a court of

another Contracting State

and does not enter an

appearance, the court

shall declare of its own

motion that it has no

jurisdiction unless its

jurisdiction is derived

from the provisions of the

Convention.

Artikel 20

Om talan väcks vid en

domstol i en konven-

tionsstat mot en svarande

som har hemvist i en

annan konventionsstat,

och svaranden inte går i

svaromål, skall domstolen

självmant förklara sig

obehörig, såvida den inte

är behörig enligt bestäm-

melserna i denna kon-

vention.

Le juge est tenu de

surseoir à statuer aussi

longtemps qu il n est pas

établi que ce défendeur a

été mis à même de

recevoir l acte introductif

d instance ou un acte

équivalent en temps utile

pour se défendre ou que

toute diligence a été faite

à cette fin.

The court shall stay the

proceedings so long as it

is not shown that the

defendant has been able

to receive the document

instituting the pro-

ceedings or an equivalent

document in sufficient

time to enable him to

arrange for his defence, or

that all necessary steps

have been taken to this

end.

Domstolen skall låta

handläggningen av målet

vila till dess att det har

klarlagts att svaranden har

haft möjlighet att få del

av stämningsansökan eller

motsvarande handling i så

god tid att han kunnat

förbereda sitt svaromål

eller att alla nödvändiga

åtgärder för detta syfte

har vidtagits .

Les dispositions de

l alinéa précédent seront

remplacées par celles de

l article 15 de la con-

vention de La Haye, du

15 novembre 1965,

relative à la signification

et à la notification à

l étranger des actes

judiciaires et extra-

judiciaires en matière

civile ou commerciale, si

l acte introductif

d instance a dû être

transmis en exécution de

cette convention.

The provisions of the

foregoing paragraph shall

be replaced by those of

Article 15 of the Hague

Convention of 15 Novem-

ber 1965 on the service

abroad of judicial and

extrajudicial documents

in civil or commercial

matters, if the document

instituting the pro-

ceedings or notice thereof

had to be transmitted

abroad in accordance with

that Convention.

I stället för bestäm-

melserna i föregående

stycke gäller bestäm-

melserna i artikel 15 i

Haagkonventionen den 15

november 1965 om

delgivning i utlandet av

handlingar i mål och

ärenden av civil eller

kommersiell natur, om

stämningsansökan eller

underrättelse därom skall

översändas till utlandet i

enlighet med nämnda

konvention.

Section 8

Litispendance et

connexité

Article 21

Lorsque des demandes

ayant le même objet et la

même cause sont formées

entre les mêmes parties

devant des juridictions

d États contractants

différents, la juridiction

saisie en second lieu

sursoit d office à statuer

jusqu à ce que la

compétence du tribunal

premier saisi soit établie.

Section 8

Lis pendens related

actions

Article 21

Where proceedings

involving the same cause

of action and between the

same parties are brought

in the courts of different

Contracting States, any

court other than the court

first seised shall of its

own motion stay its

proceedings until such

time as the jurisdiction of

the court first seised is

established.

Avsnitt 8

Litispendens och mål som

har samband med

varandra

Artikel 21

Om talan väcks vid

domstolar i olika

konventionsstater rörande

samma sak och målen

gäller samma parter, skall

varje domstol utom den

vid vilken talan först

väckts självmant låta

handläggningen av målet

vila till dess att det har

fastställts att den domstol

vid vilken talan först

väckts är behörig.

Lorsque la compétence du

tribunal premier saisi est

établie, le tribunal saisi en

second lieu se dessaisit en

faveur de celui-ci.

Where the jurisdiction of

the court first seised is

established, any court

other than the court first

seised shall decline

jurisdiction in favour of

that court.

När det har fastställts att

den domstol vid vilken

talan först väckts är

behörig, skall övriga

domstolar självmant

avvisa talan till förmån

för den domstolen.

Article 22

Lorsque des demandes

connexes sont formées

devant des juridictions

d États contractants diffé-

rents et sont pendantes au

premier degré, la juri-

diction saisie en second

lieu peut surseoir à

statuer.

Article 22

Where related actions are

brought in the courts of

different Contracting

States, any court other

than the court first seised

may, while the actions are

pending at first instance,

stay its proceedings.

Artikel 22

Om käromål som har

samband med varandra är

väckta vid domstolar i

olika konventionsstater

och målen prövas i första

instans, får varje domstol

utom den vid vilken talan

först väckts låta hand-

läggningen av målet vila.

Cette juridiction peut

également se dessaisir, à

la demande de l une des

parties, à condition que sa

loi permette la jonction

d affaires connexes et que

le tribunal premier saisi

soit compétent pour

connaître des deux

demandes.

A court other than the

court first seised may

also, on the application of

one of the parties, decline

jurisdiction if the law of

that court permits the

consolidation of related

actions and the court first

seised has jurisdiction

over both actions.

Annan domstol än den

vid vilken talan först

väckts får också avvisa

talan på begäran av en av

parterna, om dess lag

tillåter förening av mål

som har samband med

varandra och den domstol

vid vilken talan först

väckts är behörig att

pröva båda käromålen.

Sont connexes, au sens du

présent article, les

demandes liées entre elles

par un rapport si étroit

qu il y a intérêt à les

instruire et à juger en

même temps afin d éviter

des solutions qui pour-

raient être inconciliables

si les causes étaient

jugées séparément.

For the purposes of this

Article, actions are

deemed to be related

where they are so closely

connected that it is

expedient to hear and

determine them together

to avoid the risk of

irreconcilable judgments

resulting from separate

proceedings.

Vid tillämpningen av

denna artikel skall

käromålet anses ha

samband med varandra

om de är så förenade att

en gemensam handlägg-

ning och dom är påkallad

för att undvika att

oförenliga domar med-

delas som en följd av att

käromålen prövas i olika

rättegångar.

Article 23

Lorsque les demandes

relèvent de la compétence

exclusive de plusieurs

juridictions, le des-

saisissement a lieu en

faveur de la juridiction

première saisie.

Article 23

Where actions come

within the exclusive

jurisdiction of several

courts, any court other

than the court first seised

shall decline jurisdiction

in favour of that court.

Artikel 23

Om flera domstolar är

exklusivt behöriga, skall

varje domstol utom den

vid vilken talan först

väckts förklara sig

obehörig till förmån för

den domstolen.

Section 9

Mesures provisoires et

conservatoires

Article 24

Les mesures provisoires

ou conservatoires prévues

par la loi d un État

contractant peuvent être

demandées aux autorités

judiciaires de cet État,

même si, en vertu de la

présente convention, une

juridiction d un autre État

contractant est com-

pétente pour connaître du

fond.

Section 9

Provisional, including

protective, measures

Article 24

Application may be made

to the courts of a

Contracting State for such

provisional, including

protective, measures as

may be available under

the law of that State, even

if, under this Convention,

the courts of another

Contracting State have

jurisdiction as to the

substance of the matter.

Avsnitt 9

Interimistiska åtgärder,

däribland

säkerhetsåtgärder

Artikel 24

Interimistiska åtgärder,

däribland säkerhets-

åtgärder, som kan vidtas

enligt lagen i en kon-

ventionsstat, får begäras

hos domstolarna i den

staten, även om domstol i

en annan konventionsstat

är behörig att pröva målet

i sak enligt denna

konvention.

TITRE III

RECONNAISSANCE

ET EXÉCUTION

Article 25

On entend par décision,

au sens de la présente

convention, toute décision

rendue par une juridiction

d un État contractant

quelle que soit la

dénomination qui lui est

donnée, telle qu arrêt,

jugement, ordonnance ou

mandat d exécution, ainsi

que la fixation par le

greffier du montant des

frais du procès.

TITLE III

RECOGNITION AND

ENFORCEMENT

Article 25

For the purposes of this

Convention, judgment

means any judgment

given by a court or

tribunal of a Contracting

State, whatever the

judgment may be called,

including a decree, order,

decision or writ of

execution, as well as the

determination of costs or

expenses by an officer of

the court.

AVDELNING III

ERKÄNNANDE OCH

VERKSTÄLLIGHET

Artikel 25

I denna konvention

förstås med dom varje

avgörande som har med-

delats av domstol i en

konventionsstat oavsett

dess rubricering, såsom

dom, beslut eller för-

ordnande om verk-

ställighet, liksom dom-

stolstjänstemans beslut i

fråga om rättegångs-

kostnader.

Section première

Reconnaissance

Article 26

Les décisions rendues

dans un État contractant

sont reconnues dans les

autres États contractants,

sans qu il soit nécessaire

de recourir à aucune

procédure.

Section 1

Recognition

Article 26

A judgment given in a

Contracting State shall be

recognized in the other

Contracting States with-

out any special procedure

being required.

Avsnitt 1

Erkännande

Artikel 26

En dom som har med-

delats i en konventions-

stat skall erkännas i de

andra konventionsstaterna

utan att något särskilt

förfarande behöver an-

litas.

En cas de contestation,

toute partie intéressée qui

invoque la reconnaissance

à titre principal peut faire

constater, selon la

procédure prévue aux

sections 2 et 3 du présent

titre, que la décision doit

être reconnue.

Any interested party who

raises the recognition of a

judgment as the principal

issue in a dispute may, in

accordance with the

procedures provided for

in Sections 2 and 3 of this

Title, apply for a decision

that the judgment be

recognized.

Om frågan om en dom

skall erkännas eller inte är

föremål för tvist, kan en

part, som gör gällande att

domen skall erkännas,

genom att anlita det

förfarande som föreskrivs

i avsnitt 2 och 3 i denna

avdelning, få fastställt att

domen skall erkännas.

Si la reconnaissance est

invoquée de façon inci-

dente devant une juridic-

tion d un État contractant,

celle-ci est compétente

pour en connaître.

If the outcome of

proceedings in a court of

a Contracting State de-

pends on the determi-

nation of an incidental

question of recognition

that court shall have

jurisdiction over that

question.

Om utgången av ett mål

som handläggs vid en

domstol i en konventions-

stat är beroende av om en

dom skall erkännas, är

den domstolen behörig att

pröva frågan om

erkännande.

Article 27

Les décisions ne sont pas

reconnues:

Article 27

A judgment shall not be

recognized:

Artikel 27

En dom skall inte

erkännas

1) si la reconnaissance est

contraire à l ordre public

de l État requis;

1. if such recognition is

contrary to public policy

in the State in which

recognition is sought;

1. om ett erkännande

skulle strida mot grunder-

na för rättsordningen

ordre public i den stat där

domen görs gällande,

2) si l acte introductif

d instance ou un acte

équivalent n a pas été

signifié ou notifié au

défendeur défaillant,

régulièrement et en temps

utile, pour qu il puisse se

défendre;

2. where it was given in

default of appearance, if

the defendant was not

duly served with the

document which institu-

ted the proceedings or

with an equivalent docu-

ment in sufficient time to

enable him to arrange for

his defence,

2. om det är en

tredskodom eller en

annan dom som har med-

delats mot en utebliven

svarande och svaranden

inte på rätt sätt har

delgivits stämningsan-

sökan eller motsvarande

handling i tillräcklig tid

för att kunna förbereda

sitt svaromål ,

3) si la décision est

inconciliable avec une

décision rendue entre les

mêmes parties dans l État

requis;

3. if the judgment is

irreconcilable with a

judgment given in a

dispute between the same

parties in the State in

which recognition is

sought;

3. om domen är oförenlig

med en dom som har

meddelats i en tvist

mellan samma parter i

den stat där domen görs

gällande,

4) si le tribunal de l État

d origine, pour rendre sa

décision, a, en tranchant

une question relative à

l état ou à la capacité des

personnes physiques, aux

régimes matrimoniaux,

aux testaments et aux

successions, méconnu

une règle de droit

international privé de

l État requis, à moins que

sa décision n aboutisse au

même résultat que s il

avait fait application des

règles du droit inter-

national privé de l État

requis;

4. if the court of the State

of origin, in order to

arrive at its judgment, has

decided a preliminary

question concerning the

status or legal capacity of

natural persons, rights in

property arising out of a

matrimonial relationship,

wills or succession in a

way that conflicts with a

rule of the private

international law of the

State in which the

recognition is sought,

unless the same result

would have been reached

by the application of the

rules of private inter-

national law of that State ;

4. om domstolen i

ursprungsstaten i sin dom

har tagit ställning till en

fråga om en fysisk

persons rättsliga status,

rättskapacitet eller rätts-

handlingsförmåga,

makars förmögenhets-

förhållanden, arv eller

testamente i strid med en

internationellt privaträtts-

lig bestämmelse i den stat

där domen görs gällande,

såvida inte resultatet

skulle ha blivit detsamma

om domstolen hade

tillämpat sistnämnda stats

internationellt privaträtts-

liga bestämmelser,

5) si la décision est

inconciliable avec une

décision rendue

antérieurement dans un

État non contractant entre

les mêmes parties dans un

litige ayant le même objet

et la même cause, lorsque

cette dernière décision

réunit les conditions

nécessaires à sa re-

connaissance dans l État

requis.

5. if the judgment is

irreconcilable with an

earlier judgment given in

a non-contracting State

involving the same cause

of action and between the

same parties, provided

that this latter judgment

fulfils the conditions

necessary for its reco-

gnition in the State

addressed.

5. om domen är oförenlig

med en dom som tidigare

har meddelats i en icke

fördragsslutande stat

mellan samma parter och

rörande samma sak, så-

vida den först meddelade

domen uppfyller de nöd-

vändiga villkoren för

erkännande i den stat där

domen görs gällande .

Article 28

De même, les décisions

ne sont pas reconnues si

les dispositions des

sections 3, 4 et 5 du titre

II ont été méconnues ainsi

que dans le cas prévu à

l article 59.

Article 28

Moreover, a judgment

shall not be recognized if

it conflicts with the

provisions of Sections 3,

4 or 5 of Title II, or in a

case provided for in

Article 59.

Artikel 28

En dom skall vidare inte

erkännas om den strider

mot bestämmelserna i

avsnitt 3, 4 och 5 i

avdelning II, och inte

heller i de fall som avses i

artikel 59.

Lors de l appréciation des

compétences mentionnées

à l alinéa précédent,

l autorité requise est liée

par les constatations de

fait sur lesquelles la

juridiction de l État

d origine a fondé sa

compétence.

In its examination of the

grounds of jurisdiction

referred to in the

foregoing paragraph, the

court or authority applied

to shall be bound by the

findings of fact on which

the court of the State of

origin based its juris-

diction.

Vid den behörighets-

prövning som åsyftas i

föregående stycke är den

domstol eller myndighet

som prövar frågan om

erkännande bunden av de

faktiska omständigheter

som domstolen i ur-

sprungsstaten har grundat

sin behörighet på.

Sans préjudice des dis-

positions du premier

alinéa, il ne peut être

procédé au contrôle de la

compétence des juri-

dictions de l État d ori-

gine; les règles relatives à

la compétence ne con-

cernent pas l ordre public

visé à l article 27 para-

graphe 1.

Subject to the provisions

of the first paragraph, the

jurisdiction of the court of

the State of origin may

not be reviewed; the test

of public policy referred

to in point 1 of Article 27

may not be applied to the

rules relating to juris-

diction.

Domstolens behörighet i

ursprungsstaten får inte

omprövas på andra

grunder än som avses i

första stycket; behörig-

hetsreglerna omfattas inte

av de i artikel 27.1

åsyftade grunderna för

rättsordningen.

Article 29

En aucun cas, la décision

étrangère ne peut faire

l objet d une révision au

fond.

Article 29

Under no circumstances

may a foreign judgment

be reviewed as to its

substance.

Artikel 29

En utländsk dom får

aldrig omprövas i sak.

Article 30

L autorité judiciaire d un

État contractant, devant

laquelle est invoquée la

reconnaissance d une

décision rendue dans un

autre État contractant,

peut surseoir à statuer si

cette décision fait l objet

d un recours ordinaire.

Article 30

A court of a Contracting

State in which recognition

is sought of a judgment

given in another Con-

tracting State may stay

the proceedings if an

ordinary appeal against

the judgment has been

lodged.

Artikel 30

Om det vid domstol i en

konventionsstat görs

gällande att en dom som

har meddelats i en annan

konventionsstat skall er-

kännas, får domstolen låta

handläggningen av målet

vila om ändring i domen

har sökts genom anlitande

av ordinära rättsmedel.

L autorité judiciaire, d un

État contractant devant

laquelle est invoquée la

reconnaissance d une

décision rendue en

Irlande ou au

Royaume-Uni et dont

l exécution est suspendue

dans l État d origine du

fait de l exercice d un

recours peut surseoir à

statuer.

A court of a Contracting

State in which recognition

is sought of a judgment

given in Ireland or the

United Kingdom may

stay the proceedings if

enforcement is suspended

in the State of origin, by

reason of an appeal.

Om det vid domstol i en

konventionsstat görs

gällande att en dom som

har meddelats i Irland

eller Förenade kungariket

skall erkännas, får

domstolen låta handlägg-

ningen av målet vila om

verkställighet av domen

har uppskjutits i ur-

sprungsstaten på grund av

att ändring i domen har

sökts .

Section 2

Exécution

Article 31

Les décisions rendues

dans un État contractant

et qui y sont exécutoires

sont mises à exécution

dans un autre État

contractant après y avoir

été déclarées exécutoires

sur requête de toute partie

intéressée.

Section 2

Enforcement

Article 31

A judgment given in a

Contracting State and

enforceable in that State

shall be enforced in

another Contracting State

when, on the application

of any interested party, it

has been declared en-

forceable there.

Avsnitt 2

Verkställighet

Artikel 31

En dom som har med-

delats i en konventions-

stat och som är verk-

ställbar i den staten skall

verkställas i en annan

konventionsstat sedan

domen, på ansökan av

part, har förklarats vara

verkställbar där .

Toutefois, au Royaume-

Uni, ces décisions sont

mises à exécution en

Angleterre et au pays de

Galles, en Écosse ou en

Irlande du Nord, après

avoir été enregistrées en

vue de leur exécution, sur

requête de toute partie

intéressée, dans l une ou

l autre de ces parties du

Royaume-Uni, suivant le

cas.

However, in the United

Kingdom, such a judg-

ment shall be enforced in

England and Wales, in

Scotland, or in Northern

Ireland when, on the

application of any inte-

rested party, it has been

registered for enforce-

ment in that part of the

United Kingdom.

I Förenade kungariket

skall sådana domar dock

verkställas i England och

Wales, i Skottland eller i

Nordirland sedan domen,

på ansökan av part, har

registrerats för verk-

ställighet i den delen av

Förenade kungariket .

Article 32

1. La requête est pré-

sentée:

Article 32

1. The application shall

be submitted:

Artikel 32

1. Ansökan skall göras

 en Belgique, au tribunal

de première instance ou à

la «rechtbank van eerste

aanleg»,

 au Danemark, au

«byret»,

 en république fédérale

d Allemagne, au

président d une chambre

du «Landgericht»,

 en Grèce, au

«monomeleV prwto-

dikeio»,

 en Espagne, au

«Juzgado de Primera

Instancia»,

 en France, au président

du tribunal de grande

instance,

 en Irlande, à la «High

Court»,

 en Italie, à la «corte

d appello»,

 au Luxembourg, au

président du tribunal

d arrondissement,

 en Autriche, devant le

«Bezirksgericht»,

 aux Pays-Bas, au

président de «l arron-

dissementsrechtbank»,

 au Portugal, au

«Tribunal Judicial de

Círculo»,

 en Finlande, devant le

«Käräjäoikeus/tingsrätt»,

 en Suède, au «Svea

hovrätt»,

 au Royaume-Uni:

 in Belgium, to the

 tribunal de première

instance or rechtbank

van eerste aanleg ,

 in Denmark, to the

 byret ,

 in the Federal Republic

of Germany, to the

presiding judge of a

chamber of the

 Landgericht ,

 in Greece, to the

 monomeleV prwto-

dikeio ,

 in Spain, to the

 Juzgado de Primera

Instancia ,

 in France, to the

presiding judge of the

 tribunal de grande

instance ,

 in Ireland, to the High

Court,

 in Italy, to the Corte

d appello ,

 in Luxembourg, to the

presiding judge of the

 tribunal d arrondisse-

ment ,

 in Austria, to the

 Bezirksgericht ,

 in the Netherlands, to

the presiding judge of the

 arrondissementsrecht-

bank ,

 in Portugal, to the

 Tribunal Judicial de

Circulo ,

 in Finland, to the

 käräjäoikeus/tingsrätt ,

 in Sweden, to the Svea

hovrätt ,

 in the United Kingdom:

 i Belgien, vid tribunal

de première instance eller

rechtbank van eerste

aanleg,

 i Danmark, vid byret ,

 i Förbundsrepubliken

Tyskland, hos ord-

föranden i en avdelning

av Landgericht,

 i Grekland, vid

monomeleV prwtodikeio,

 i Spanien, vid Juzgado

de Primera Instancia,

 i Frankrike, hos

ordföranden i tribunal de

grande instance,

 i Irland, vid High Court,

 i Italien, vid corte

d appello,

 i Luxemburg, hos

ordföranden i tribunal

d arrondissement,

 i Österrike, vid

Bezirksgericht

 i Nederländerna, hos

ordföranden i arron-

dissementsrechtbank,

 i Portugal, vid Tribunal

Judical de Círculo,

 i Finland, vid tingsrätt/

käräjäoikeus,

 i Sverige, vid Svea

Hovrätt,

 i Förenade kungariket,

a) en Angleterre et au

pays de Galles, à la «High

Court of Justice» ou, s il

s agit d une décision en

matière d obligation

alimentaire, à la

«Magistrates Court»

saisie par l intermédiaire

du «Secretary of State»;

(a) in England and Wales,

to the High Court of

Justice, or in the case of

maintenance judgment to

the Magistrates Court on

transmission by the

Secretary of State;

a) i England och Wales,

vid High Court of Justice

eller, i fråga om domar

om underhållsskyldighet,

vid Magistrates Court

genom förmedling av

Secretary of State,

b) en Écosse, à la «Court

of Session», ou, s il s agit

d une décision en matière

d obligation alimentaire,

à la «Sheriff Court»,

saisie par l intermédiaire

du «Secretary of State»;

(b) in Scotland, to the

Court of Session, or in the

case of a maintenance

judgment to the Sheriff

Court on transmission by

the Secretary of State;

b) i Skottland, vid Court

of Session eller, i fråga

om domar om underhålls-

skyldighet, vid Sheriff

Court genom förmedling

av Secretary of State,

c) en Irlande du Nord, à la

«High Court of Justice»

ou, s il s agit d une

décison en matière

d obligation alimentaire,

à la «Magistrates Court»

saisie par l intermédiaire

du «Secretary of State»

.

(c) in Northern Ireland, to

the High Court of Justice,

or in the case of a

maintenance judgment to

the Magistrates Court on

transmission by the

Secretary of State.

c) i Nordirland, vid High

Court of Justice eller, i

fråga om domar om

underhållskyldighet, vid

Magistrates Court genom

förmedling av Secretary

of State .

2. La juridiction terri-

torialement compétente

est déterminée par le

domicile de la partie

contre laquelle l exécu-

tion est demandée. Si

cette partie n est pas

domiciliée sur le territoire

de l État requis, la

compétence est déter-

minée par le lieu de

l exécution.

2. The jurisdiction of

local courts shall be

determined by reference

to the place of domicile of

the party against whom

enforcement is sought. If

he is not domiciled in the

State in which enforce-

ment is sought, it shall be

determined by reference

to the place of enforce-

ment.

2. Den lokala behörig-

heten skall bestämmas

efter motpartens hemvist.

Om denna inte har

hemvist i den stat där

verkställighet begärs,

skall behörigheten be-

stämmas efter den plats

där verkställighet skall

ske.

Article 33

Les modalités du dépôt de

la requête sont déter-

minées par la loi de l État

requis.

Article 33

The procedure for making

the application shall be

governed by the law of

the State in which

enforcement is sought.

Artikel 33

Förfarandet vid ansökan

om verkställighet regleras

av lagen i den stat där

verkställighet begärs.

Le requérant doit faire

élection de domicile, dans

le ressort de la juridiction

saisie. Toutefois, si la loi

de l État requis ne connaît

pas l élection de domi-

cile, le requérant désigne

un mandataire ad litem.

The applicant must give

an address for service of

process within the area of

jurisdiction of the court

applied to. However, if

the law of the State in

which enforcement is

sought does not provide

for the furnishing of such

an address, the applicant

shall appoint a representa-

tive ad litem.

Sökanden skall uppge en

delgivningsadress inom

den domstols domkrets

där ansökningen görs.

Om lagen i den staten inte

föreskriver att en sådan

adress skall anges, skall

sökanden i stället utse ett

ombud i saken.

Les documents men-

tionnés aux articles 46 et

47 sont joints à la requête.

The documents referred

to in Articles 46 and 47

shall be attached to the

application.

De handlingar som anges

i artiklarna 46 och 47

skall bifogas ansökan.

Article 34

La juridiction saisie de la

requête statue à bref délai,

sans que la partie contre

laquelle l exécution est

demandée puisse, en cet

état de la procédure,

présenter d observation.

Article 34

The court applied to shall

give its decision without

delay; the party against

whom enforcement is

sought shall not at this

stage of the proceedings

be entitled to make any

submissions on the appli-

cation.

Artikel 34

Den domstol som prövar

ansökningen skall avgöra

frågan snarast; i detta

skede av förfarandet skall

motparten inte ges tillfälle

att yttra sig över ansökan.

La requête ne peut être

rejetée que pour l un des

motifs prévus aux articles

27 et 28.

The application may be

refused only for one of

the reasons specified in

Articles 27 and 28.

Ansökningen får avslås

endast på någon av de i

artiklarna 27 och 28

angivna grunderna.

En aucun cas, la décision

étrangère ne peut faire

l objet d une révision au

fond.

Under no circumstances

may the foreign judgment

be reviewed as to its

substance.

Den utländska domen får

aldrig omprövas i sak.

Article 35

La décision rendue sur

requête est aussitôt portée

à la connaissance du

requérant, à la diligence

du greffier, suivant les

modalités déterminées par

la loi de l État requis.

Article 35

The appropriate officer of

the court shall without

delay bring the decision

given on the application

to the notice of the

applicant in accordance

with the procedure laid

down by the law of the

State in which enforce-

ment is sought.

Artikel 35

En behörig domstols-

tjänsteman skall snarast,

på det sätt som föreskrivs

i verkställighetsstaten,

underrätta sökanden om

det avgörande som har

meddelats med anledning

av ansökningen.

Article 36

Si l exécution est

autorisée, la partie contre

laquelle l exécution est

demandée peut former un

recours contre la décision

dans le mois de sa

signification.

Article 36

If enforcement is autho-

rized, the party against

whom enforcement is

sought may appeal

against the decision with-

in one month of service

thereof.

Artikel 36

Om verkställighet med-

ges, kan motparten söka

ändring av avgörandet

inom en månad från det

att han delgavs detta.

Si cette partie est

domiciliée dans un État

contractant autre que

celui où la décision qui

autorise l exécution a été

rendue, le délai est de

deux mois et court du jour

où la signification a été

faite à personne ou à

domicile. Ce délai ne

comporte pas de

prorogation à raison de la

distance.

If that party is domiciled

in a Contracting State

other than that in which

the decision authorizing

enforcement was given,

the time for appealing

shall be two months and

shall run from the date of

service, either on him in

person or at his residence.

No extension of time may

be granted on account of

distance.

Om ändringssökanden har

hemvist i annan kon-

ventionsstat än den där

avgörandet att medge

verkställighet meddela-

des, skall fristen för att

söka ändring vara två

månader och löpa från

den dag då beslutet

delgavs honom, antingen

personligen eller i hans

bostad. Fristen får inte

förlängas på grund av

långt avstånd.

Article 37

1. Le recours est porté,

selon les règles de la

procédure contradictoire:

Article 37

1. An appeal against the

decision authorizing

enforcement shall be

lodged in accordance with

the rules governing

procedure in contentious

matters:

Artikel 37

1. Ansökan om ändring

av ett avgörande som

medger verkställighet

skall göras enligt de

bestämmelser som gäller

för kontradiktorisk tviste-

målsprocess.

 en Belgique, devant le

tribunal de première

instance ou la «rechtbank

van eerste aanleg»,

 au Danemark, devant le

«landsret»,

 en république fédérale

d Allemagne, devant

l «Oberlandesgericht»,

 en Grèce, devant

l «efeteio»,

 en Espagne, devant

l «Audiencia Provincial»,

 en France, devant la

cour d appel,

 en Irlande, devant la

«High Court»,

 en Italie, devant la

«corte d appello»,

 au Luxembourg, devant

la Cour supérieure de

justice siégeant en

matière d appel civil,

 en Autriche, au

«Bezirksgericht»,

 aux Pays-Bas, devant

l «arrondissementsrecht-

bank»,

 au Portugal, devant le

«Tribunal de Relação»,

 en Finlande, devant le

«hovioikeus/hovrätt»,

 en Suède, devant le

«Svea hovrätt»,

 au Royaume-Uni:

 in Belgium, with the

 tribunal de première

instance or rechtbank

van eerste aanleg ,

 in Denmark, with the

 landsret ,

 in the Federal Republic

of Germany, with the

 Oberlandesgericht ,

 in Greece, with the

 efeteio ,

 in Spain, with the

 Audiencia Provincial ,

 in France, with the

 cour d appel ,

 in Ireland, with the

High Court,

 in Italy, with the corte

d appello ,

 in Luxembourg, with

the Cour supérieure de

justice sitting as a court

of civil appeal,

 in Austria with the

 Bezirksgericht ,

 in the Netherlands, with

the arrondissements-

rechtbank ,

 in Portugal, with the

 Tribunal de Relação ,

 in Finland, with the

 hovioikeus/hovrätt ,

 in Sweden, with the

 Svea hovrätt ,

 in the United Kingdom:

 i Belgien, vid tribunal

de première instance eller

rechtbank van eerste

aanleg,

 i Danmark, vid landsret,

 i Förbundsrepubliken

Tyskland, vid Ober-

landesgericht,

 i Grekland, vid efeteio,

 i Spanien, vid Audencia

Provincial,

 i Frankrike, vid cour

d appel,

 i Irland, vid High Court,

 i Italien, vid corte

d appello,

 i Luxemburg, vid Cour

supérieure de justice i

dess sammansättning som

överinstans i civilmål,

 i Österrike, vid

Bezirksgericht,

 i Nederländerna, vid ar-

rondissementsrechtbank,

 i Portugal, vid Tribunal

de Relação,

 i Finland, vid hovrätt/

hovioikeus,

 i Sverige, vid Svea

hovrätt,

 i Förenade kungariket,

a) en Angleterre et au

pays de Galles, devant la

«High Court of Justice»

ou, s il s agit d une

décision en matière

d obligation alimentaire,

devant la «Magistrates

Court»;

(a) in England and Wales,

with the High Court of

Justice, or in the case of a

maintenance judgment

with the Magistrates

Court;

a) i England och Wales,

vid High Court of Justice

eller, i fråga om domar

om underhållsskyldighet,

vid Magistrates Court,

b) en Écosse, devant la

«Court of Session» ou,

s il s agit d une décision

en matière d obligation

alimentaire, devant la

«Sheriff Court»;

(b) in Scotland, with the

Court of Session, or in the

case of a maintenance

judgment with the Sheriff

Court;

b) i Skottland, vid Court

of Session eller, i fråga

om domar om under-

hållsskyldighet, vid

Sheriff Court,

c) en Irlande du Nord,

devant la «High Court of

Justice» ou, s il s agit

d une décision en matière

d obligation alimentaire,

devant la «Magistrates

Court».

(c) in Northern Ireland,

with the High Court of

Justice, or in the case of a

maintenance judgment

with the Magistrates

Court.

c) i Nordirland, vid High

Court of Justice eller, i

fråga om domar om

underhållsskyldighet, vid

Magistrates Court.

2. La décision rendue sur

le recours ne peut faire

l objet:

2. The judgment given on

the appeal may be

contested only:

2. Mot de avgörande som

meddelas med anledning

av att ändring har sökts

får talan endast föras

 en Belgique, en Grèce,

en Espagne, en France, en

Italie, au Luxembourg et

aux Pays-Bas, que d un

pourvoi en cassation,

 au Danemark, que d un

recours devant le

«højesteret», avec

l autorisation du ministre

de la justice,

 en république fédérale

d Allemagne, que d une

«Rechtsbeschwerde»,

 en Autriche, dans le cas

d un recours, que du

«Revisionsrekurs» et,

dans le cas d une oppo-

sition, que du recours

(«Berufung») avec la

faculté éventuelle d une

révision,

 en Irlande, que d un

recours sur un point de

droit devant la «Supreme

Court»,

 au Portugal, que d un

recours sur un point de

droit,

 en Finlande, que d un

recours devant «korkein

oikeus/högsta dom-

stolen»,

 en Suède, que d un

recours devant «Högsta

domstolen»,

 au Royaume-Uni, que

d un seul recours sur un

point de droit

.

 in Belgium, Greece,

Spain, France, Italy,

Luxembourg and in the

Netherlands, by an appeal

in cassation,

 in Denmark, by an

appeal to the højesteret ,

with the leave of the

Minister of Justice,

 in the Federal Republic

of Germany, by a

 Rechtsbeschwerde ,

 in Austria, in the case of

an appeal, by a Revi-

sionsrekurs and, in the

case of opposition pro-

ceedings, by a Berufung

with the possibility of a

revision,

 in Ireland, by an appeal

on a point of law to the

Supreme Court,

 in Portugal, by an

appeal on a point of law,

 in Finland, by an appeal

to korkein oikeus/högsta

domstolen ,

 in Sweden by an appeal

to Högsta domstolen ,

 in the United Kingdom,

by a single further appeal

on a point of law.

 i Belgien, Grekland,

Spanien, Frankrike,

Italien, Luxemburg och

Nederländerna genom

kassationsbesvär,

 i Danmark, genom

överklagande till

højesteret efter tillstånd

från justitieministern,

 i Förbundsrepubliken

Tyskland, genom Rechts-

beschwerde,

 i Österrike, vid

överklagande (Rekurs-

verfahren), genom

Revisionsrekurs och, vid

opposition (Wider-

spruchsverfahren), genom

Berufung med möjlighet

till Revision,

 i Irland, genom över-

klagande av en rättsfråga

till Supreme Court,

 i Portugal, genom

överklagande av en

rättsfråga,

 i Finland, genom besvär

hos högsta domstolen/

korkein oikeus,

 i Sverige, genom över-

klagande till Högsta dom-

stolen,

 i Förenade kungariket

genom ett överklagande

som avser en rättsfråga.

Article 38

La juridiction saisie du

recours peut, à la requête

de la partie qui l a formé,

surseoir à statuer, si la

décision étrangère fait,

dans l État d origine,

l objet d un recours

ordinaire ou si le délai

pour le former n est pas

expiré; dans ce dernier

cas, la juridiction peut

impartir un délai pour

former ce recours.

Article 38

The court with which the

appeal under Article 37

(1) is lodged may, on the

application of the

appellant, stay the pro-

ceedings if an ordinary

appeal has been lodged

against the judgment in

the State of origin or if

the time for such an

appeal has not yet

expired; in the latter case,

the court may specify the

time within which such

an appeal is to be lodged.

Artikel 38

Den domstol som

handlägger verkställig-

hetsfrågan efter det att

ändring har sökts enligt

artikel 37 första stycket,

får på begäran av

klaganden låta handlägg-

ningen av målet vila, om

talan mot domen har förts

genom anlitande av

ordinära rättsmedel i

ursprungsstaten eller om

fristen för sådan talan

ännu inte har löpt ut; i

sistnämnda fall får

domstolen bestämma en

tid inom vilken en sådan

talan skall föras.

Lorsque la décision a été

rendue en Irlande ou au

Royaume-Uni, toute voie

de recours prévue dans

l État d origine est

considérée comme un

recours ordinaire pour

l application du premier

alinéa.

Cette juridiction peut

également subordonner

l exécution à la consti-

tution d une garantie

qu elle détermine.

Where the judgment was

given in Ireland or the

United Kingdom, any

form of appeal available

in the State of origin shall

be treated as an ordinary

appeal for the purposes of

the first paragraph.

The court may also make

enforcement conditional

on the provision of such

security as it shall

determine.

Om domen meddelades i

Irland eller i Förenade

kungariket skall varje

form av överklagande

som står till buds i

ursprungsstaten anses

som en sådan talan mot

domen med anlitande av

ordinära rättsmedel som

avses i första stycket .

Domstolen kan också

göra verkställigheten

beroende av att det ställs

sådan säkerhet som

domstolen bestämmer.

Article 39

Pendant le délai du

recours prévu à l article

36 et jusqu à ce qu il ait

été statué sur celui-ci, il

ne peut être procédé qu à

des mesures conserva-

toires sur les biens de la

partie contre laquelle

l exécution est demandée.

Article 39

During the time specified

for an appeal pursuant to

Article 36 and until any

such appeal has been

determined, no measures

of enforcement may be

taken other than pro-

tective measures taken

against the property of the

party against whom

enforcement is sought.

Artikel 39

Så länge den i artikel 36

angivna fristen för att

söka ändring inte har löpt

ut och intill dess att beslut

har meddelats med anled-

ning av att ändring sökts,

får inga andra åtgärder för

verkställighet än säker-

hetsåtgärder vidtas mot

gäldenärens egendom.

La décision qui accorde

l exécution emporte

l autorisation de procéder

à ces mesures.

The decision authorizing

enforcement shall carry

with it the power to

proceed to any such

protective measures.

Ett avgörande som

medger verkställighet

medför att sådana säker-

hetsåtgärder får vidtas.

Article 40

1. Si sa requête est

rejetée, le requérant peut

former un recours:

Article 40

If the application for

enforcement is refused,

the applicant may appeal:

Artikel 40

1. Om en ansökan om

verkställighet avslås, kan

sökanden ansöka om

ändring av avgörandet

 en Belgique, devant la

cour d appel ou le «hof

van beroep»,

 au Danemark, devant le

«landsret»,

 en république fédérale

d Allemagne, devant

l «Oberlandesgericht»,

 en Grèce, devant

l «efeteio»,

 en Espagne, devant

l «Audiencia Provincial»,

 en France, devant la

cour d appel,

 en Irlande, devant la

«High Court»,

 en Italie, devant la

«corte d appello»,

 au Luxembourg, devant

la Cour supérieure de

justice siégeant en

matière d appel civil,

 en Autriche, devant le

«Bezirksgericht»,

 aux Pays-Bas, devant le

«gerechtshof»,

 au Portugal, devant le

«Tribunal da Relação»,

 en Finlande, devant le

«hovioikeus/hovrätten»,

 en Suède, devant le

«Svea hovrätt»,

 au Royaume-Uni:

 in Belgium, to the cour

d appel or hof van

beroep ,

 in Denmark, to the

 landsret ,

 in the Federal Republic

of Germany, to the

 Oberlandesgericht ,

 in Greece, to the

 efeteio ,

 in Spain, to the

 Audiencia Provincial ,

 in France, to the cour

d appel ,

 in Ireland, to the High

Court,

 in Italy, to the corte

d appello ,

 in Luxembourg, to the

 Cour supérieure de

justice sitting as a court

of civil appeal,

 in Austria, to the

 Bezirksgericht ,

 in the Netherlands, to

the gerechtshof ,

 in Portugal, to the

 Tribunal de Relação ,

 in Finland, to

 hovioikeus/hovrätten ,

 in Sweden, to the Svea

hovrätt ,

 in the United Kingdom:

 i Belgien vid cour

d appel eller hof van

beroep,

 i Danmark, vid landsret,

 i Förbundsrepubliken

Tyskland, vid

Oberlandesgericht,

 i Grekland, vid efeteio,

 i Spanien, vid

Audiencia Provincial,

 i Frankrike, vid cour

d appel,

 i Irland, vid High Court,

 i Italien, vid corte

d appello,

 i Luxemburg, vid cour

supérieure de justice i

dess sammansättning som

överinstans i civilmål,

 i Österrike, vid

Bezirksgericht,

 i Nederländerna, vid

gerechtshof,

 i Portugal, vid Tribunal

da Relação,

 i Finland, vid

hovrätt/hovioikeus,

 i Sverige, vid Svea

hovrätt,

 i Förenade kungariket,

a) en Angleterre et au

pays de Galles, devant la

«High Court of Justice»

ou, s il s agit d une

décision en matière

d obligation alimentaire,

devant la «Magistrates

Court»;

(a) in England and Wales,

to the High Court of

Justice, or in the case of a

maintenance judgment to

the Magistrates Court;

a) i England och Wales,

vid High Court of Justice

eller, i fråga om domar

om underhållsskyldighet,

vid Magistrates Court,

b) en Écosse, devant la

«Court of Session» ou,

s il s agit d une décision

en matière d obligation

alimentaire, devant la

«Sheriff Court»;

(b) in Scotland, to the

Court of Session, or in the

case of a maintenance

judgment to the Sheriff

Court;

b) i Skottland, vid Court

of Session eller, i fråga

om domar om underhålls-

skyldighet vid Sheriff

Court,

c) en Irlande du Nord,

devant la «High Court of

Justice» ou, s il s agit

d une décision en matière

d obligation alimentaire,

devant la «Magistrates

Court».

(c) in Northern Ireland, to

the High Court of Justice,

or in the case of a

maintenance judgment to

the Magistrates Court .

c) i Nordirland, vid High

Court of Justice eller, i

fråga om domar om

underhållsskyldighet, vid

Magistrates Court .

2. La partie contre

laquelle l exécution est

demandée est appelée à

comparaître devant la

juridiction saisie du

recours. En cas de défaut,

les dispositions de

l article 20 deuxième et

troisième alinéas sont

applicables alors même

que cette partie n est pas

domiciliée sur le territoire

d un des États con-

tractants.

2. The party against

whom enforcement is

sought shall be sum-

moned to appear before

the appellate court. If he

fails to appear, the pro-

visions of the second and

third paragraphs of

Article 20 shall apply

even where he is not

domiciled in any of the

Contracting States.

2. Den domstol som

handlägger frågan om

verkställighet efter det att

ändring har sökts skall

höra motparten. Om

denne underlåter att för-

klara sig skall bestäm-

melserna i artikel 20

andra och tredje styckena

tillämpas även om han

inte har hemvist i en

konventionsstat.

Article 41

La décision rendue sur le

recours prévu à l article

40 ne peut faire l objet:

Article 41

A judgment given on an

appeal provided for in

Article 40 may be con-

tested only:

Artikel 41

Mot det avgörande som

meddelas med anledning

av att sådan ändring som

avses i artikel 40 har

sökts får talan endast

föras

 en Belgique, en Grèce,

en Espagne, en France, en

Italie, au Luxembourg et

aux Pays-Bas, que d un

pourvoi en cassation,

 au Danemark, que d un

recours devant le

«højesteret», avec

l autorisation du ministre

de la justice,

 en république fédérale

d Allemagne, que d une

«Rechtsbeschwerde»,

 en Irlande, que d un

recours sur un point de

droit devant la «Supreme

Court»,

 en Autriche, que d un

«Revisionsrekurs»,

 au Portugal, que d un

recours sur un point de

droit,

 en Finlande, que d un

recours devant le

«korkein oikeus/högsta

domstolen»,

 en Suède, que d un

recours devant le «Högsta

domstolen»,

 au Royaume-Uni, que

d un seul recours sur un

point de droit.

 in Belgium, Greece,

Spain, France, Italy,

Luxembourg and in the

Netherlands, by an appeal

in cassation,

 in Denmark, by an

appeal to the højesteret ,

with the leave of the

Minister of Justice,

 in the Federal Republic

of Germany, by a

 Rechtsbeschwerde ,

 in Ireland, by an appeal

on a point of law to the

Supreme Court,

 in Austria, by a

 Revisionsrekurs ,

 in Portugal, by an

appeal on a point of law,

 in Finland, by an appeal

to korkein oikeus/högsta

domstolen ,

 in Sweden, by an appeal

to Högsta domstolen ,

 in the United Kingdom,

by a single further appeal

on a point of law.

 i Belgien, Grekland,

Spanien, Frankrike,

Italien, Luxemburg och

Nederländerna, genom

kassationsbesvär,

 i Danmark, genom

besvär till højesteret efter

tillstånd från

justitieministern,

 i Förbundsrepubliken

Tyskland, genom Rechts-

beschwerde,

 i Irland, genom

överklagande av en

rättsfråga till Supreme

Court,

 i Österrike, genom

Revisionsrekurs,

 i Portugal, genom

överklagande av en

rättsfråga,

 i Finland, genom besvär

hos högsta domstolen/

korkein oikeus,

 i Sverige, genom

överklagande till Högsta

domstolen,

 i Förenade kungariket,

genom ett överklagande

som avser en rättsfråga.

Article 42

Lorsque la décision étran-

gère a statué sur plusieurs

chefs de la demande et

que l exécution ne peut

être autorisée pour le tout,

l autorité judiciaire

accorde l exécution pour

un ou plusieurs d entre

eux.

Article 42

Where a foreign judgment

has been given in respect

of several matters and

enforcement cannot be

authorized for all of them,

the court shall authorize

enforcement for one or

more of them.

Artikel 42

Om en utländsk dom

omfattar flera yrkanden

och verkställighet inte

kan medges för domen i

dess helhet, skall dom-

stolen medge verkställig-

het beträffande ett eller

flera av dem.

Le requérant peut de-

mander une exécution

partielle.

An applicant may request

partial enforcement of a

judgment.

Sökanden kan begära att

domen verkställs delvis.

Article 43

Les décisions étrangères

condamnant à une

astreinte ne sont exé-

cutoires dans l État requis

que si le montant en a été

définitivement fixé par les

tribunaux de l État

d origine.

Article 43

A foreign judgment

which orders a periodic

payment by way of a

penalty shall be enforce-

able in the State in which

enforcement is sought

only if the amount of the

payment has been finally

determined by the courts

of the State of origin.

Artikel 43

En utländsk dom

varigenom någon för-

pliktas att betala vite är

verkställbar i verkställig-

hetsstaten endast om

vitets belopp slutligt har

fastställts av domstol i

ursprungsstaten.

Article 44

Le requérant qui, dans

l État d origine, a béné-

ficié en tout ou en partie

de l assistance judiciaire

ou d une exemption de

frais et dépens bénéficie,

dans la procédure prévue

aux articles 32 à 35, de

l assistance la plus favor-

able ou de l exemption la

plus large prévue par le

droit de l État requis.

Article 44

An applicant who, in the

State of origin has

benefited from complete

or partial legal aid or

exemption from costs or

expenses, shall be en-

titled, in the procedures

provided for in Articles

32 to 35, to benefit from

the most favourable legal

aid or the most extensive

exemption from costs or

expenses provided for by

the law of the State

addressed.

Artikel 44

Om sökanden i ur-

sprungsstaten helt eller

delvis hade rättshjälp eller

var befriad från kostnader

och avgifter, skall han vid

det förfarande som avses i

artiklarna 32 till 35 vara

berättigad till rättshjälp

eller kostnads- och

avgiftsbefrielse i största

möjliga utsträckning

enligt lagen i verk-

ställighetsstaten.

Le requérant qui demande

l exécution d une déci-

sion rendue au Danemark

par une autorité admini-

strative en matière d obli-

gation alimentaire peut

invoquer dans l État

requis le bénéfice des

dispositions du premier

alinéa s il produit un

document établi par le

ministère de la justice

danois et attestant qu il

remplit les conditions

économiques pour

pouvoir bénéficier en tout

ou en partie de l assistan-

ce judiciaire ou d une

exemption de frais et

dépens.

However, an applicant

who requests the enforce-

ment of a decision given

by an administrative

authority in Denmark in

respect of a maintenance

order may, in the State

addressed, claim the

benefits referred to in the

first paragraph if he

presents a statement from

the Danish Ministry of

Justice to the effect that

he fulfils the economic

requiremens to qualify for

the grant of complete or

partial legal aid or

exemption from costs or

expenses.

En sökande som begär

verkställighet av ett

avgörande om underhålls-

skyldighet, som har med-

delats av en administrativ

myndighet i Danmark,

kan i verkställighetsstaten

erhålla de förmåner som

anges i första stycket, om

han företer ett intyg från

det danska justitieminste-

riet som bekräftar att han

uppfyller de ekonomiska

villkor som gäller för

erhållande av rättshjälp,

helt eller delvis, eller

befrielse från kostnader

och avgifter.

Article 45

Aucune caution ni aucun

dépôt, sous quelque déno-

mination que ce soit, ne

peuvent être imposés en

raison, soit de la qualité

d étranger, soit du défaut

de domicile ou de

résidence dans le pays, à

la partie qui demande

l exécution dans un État

contractant d une déci-

sion rendue dans un autre

État contractant.

Article 45

No security, bond or

deposit, however descri-

bed, shall be required of a

party who in one

Contracting State applies

for enforcement of a

judgment given in another

Contracting State on the

ground that he is a foreign

national or that he is not

domiciled or resident in

the State in which

enforcement is sought.

Artikel 45

Ingen säkerhet, borgen

eller deposition, oavsett

dess benämning, får

krävas av den som i en

konventionsstat, begär

verkställighet av en dom

som har meddelats i en

annan konventionsstat, på

den grunden att han är

utländsk medborgare eller

inte har sin hemvist eller

vistelseort i verkställig-

hetsstaten.

Section 3

Dispositions communes

Article 46

La partie qui invoque la

reconnaissance ou de-

mande l exécution d une

décision doit produire:

Section 3

Common provisions

Article 46

A party seeking reco-

gnition or applying for

enforcement of a judg-

ment shall produce:

Avsnitt 3

Gemensamma

bestämmelser

Artikel 46

Den part som gör

gällande att en dom skall

erkännas eller ansöker om

verkställighet av en dom

skall ge in

1) une expédition de

celle-ci réunissant les

conditions nécessaires à

son authenticité;

1. a copy of the judgment

which satisfies the

conditions necessary to

establish its authenticity;

1. en kopia av domen som

uppfyller de villkor som

är nödvändiga för att dess

äkthet skall kunna fast-

ställas,

2) s il s agit d une

décision par défaut,

l original ou une copie

certifiée conforme du

document établissant que

l acte introductif d instan-

ce ou un acte équivalent a

été signifié ou notifié à la

partie défaillante.

2. in the case of a

judgment given in de-

fault, the original or a

certified true copy of the

document which estab-

lishes that the party in

default was served with

the document instituting

the proceedings or with

an equivalent document.

2. när det rör sig om en

tredskodom eller annan

dom som har meddelats

mot en utebliven svaran-

de, originalet eller en

bestyrkt kopia av den

handling som visar att

stämningsansökan eller

motsvarande handling har

delgivits den uteblivna

parten .

Article 47

La partie qui demande

l exécution doit en outre

produire:

Article 47

A party applying for

enforcement shall also

produce:

Artikel 47

Den part som ansöker om

verkställighet skall också

ge in

1) tout document de

nature à établir que, selon

la loi de l État d origine,

la décision est exécutoire

et a été signifiée;

1. documents which

establish that, according

to the law of the State of

origin the judgment is

enforceable and has been

served;

1. handlingar som visar

att domen är verkställbar

enligt lagen i ursprungs-

staten och att den har

delgivits,

2) s il y a lieu, un

document justifiant que le

requérant bénéficie de

l assistance judiciaire

dans l État d origine.

2. where appropriate, a

document showing that

the applicant is in receipt

of legal aid in the State of

origin.

2. i förekommande fall,

handlingar som visar att

sökanden åtnjöt rättshjälp

i ursprungsstaten.

Article 48

À défaut de production

des documents mention-

nés à l article 46 para-

graphe 2 et à l article 47

paragraphe 2, l autorité

judiciaire peut impartir un

délai pour les produire ou

accepter des documents

équivalents ou, si elle

s estime suffisamment

éclairée, en dispenser.

Article 48

If the documents speci-

fied in point 2 of Articles

46 and 47 are not

produced, the court may

specify a time for their

production, accept equi-

valent documents or, if it

considers that it has

sufficient information

before it, dispense with

their production.

Artikel 48

Om de i artikel 46.2 och

artikel 47.2 angivna hand-

lingarna inte har ingivits,

kan domstolen bestämma

en tid inom vilken de

skall inges, godta lik-

värdiga handlingar eller,

om tillgängliga uppgifter

kan anses tillräckliga,

befria sökanden från

skyldigheten att ge in

dem.

Il est produit une

traduction des documents

si l autorité judiciaire

l exige; la traduction est

certifiée par une personne

habilitée à cet effet dans

l un des États con-

tractants.

If the court so requires, a

translation of the docu-

ments shall be produced;

the translation shall be

certified by a person

qualified to do so in one

of the Contracting States.

Om domstolen begär det,

skall en översättning av

handlingarna ges in;

översättningen skall vara

bestyrkt av en person som

är behörig därtill i någon

av konventionsstaterna.

Article 49

Aucune légalislation ni

formalité analogue n est

exigée en ce qui concerne

les documents mention-

nés aux articles 46, 47 et

à l article 48 deuxième

alinéa, ainsi que, le cas

échéant, la procuration ad

litem.

Article 49

No legalization or other

similar formality shall be

required in respect of the

documents referred to in

Articles 46 or 47 or the

second paragraph of

Article 48, or in respect

of a document appointing

a representative ad litem.

Artikel 49

Ingen legalisering eller

annat liknande förfarande

får krävas i fråga om de

handlingar som anges i

artiklarna 46 och 47 och i

artikel 48, andra stycket

eller i fråga om fullmakt

för ombud i saken.

TITRE IV

ACTES

AUTHENTIQUES ET

TRANSACTIONS

JUDICIAIRES

Article 50

Les actes authentiques

reçus et exécutoires dans

un État contractant sont,

sur requête, déclarés

exécutoires dans un autre

État contractant, con-

formément à la procédure

prévue aux articles 31 et

suivants. La requête ne

peut être rejetée que si

l exécution de l acte

authentique est contraire à

l ordre public de l État

requis.

TITLE IV

AUTHENTIC

INSTRUMENTS AND

COURT

SETTLEMENTS

Article 50

A document which has

been formally drawn up

or registered as an

authentic instrument and

is enforceable in one

Contracting State shall, in

another Contracting State,

be declared enforceable

there, on application

made in accordance with

the procedures provided

for in Article 31 et seq.

The application may be

refused only if enforce-

ment of the instrument is

contrary to public policy

in the State addressed.

AVDELNING IV

OFFICIELLA

HANDLINGAR

(ACTES

AUTHENTIQUES)

OCH INFÖR DOM-

STOL INGÅNGNA

FÖRLIKNINGAR

Artikel 50

En handling som har

upprättats eller registre-

rats som en officiell

handling (acte authenti-

que) och som är verkställ-

bar i en konventionsstat

skall på ansökan förklaras

vara verkställbar i en

annan konventionsstat i

enlighet med det i artikel

31 och följande artiklar

föreskrivna förfarandet.

Framställningen får avslås

endast om verkställighet

av den officiella hand-

lingen strider mot

grunderna för rättsord-

ningen (ordre public) i

verkställighetsstaten .

L acte produit doit réunir

les conditions nécessaires

à son authenticité dans

l État d origine.

The instrument produced

must satisfy the

conditions necessary to

establish its authenticity

in the State of origin.

Den ingivna handlingen

måste uppfylla de villkor

som är nödvändiga för att

den skall kunna godtas

som en officiell handling i

ursprungsstaten.

Les dispositions de la

section 3 du titre III sont,

en tant que de besoin,

applicables.

The provisions of Section

3 of Title III shall apply

as appropriate.

Bestämmelserna i avdel-

ning III avsnitt 3 gäller i

tillämpliga delar.

Article 51

Les transactions conclues

devant le juge au cours

d un procès et exécutoires

dans l État d origine sont

exécutoires dans l État

requis aux mêmes con-

ditions que les actes

authentiques.

Article 51

A settlement which has

been approved by a court

in the course of pro-

ceedings and is enforce-

able in the State in which

it was concluded shall be

enforceable in the State

addressed under the same

conditions as authentic

instruments.

Artikel 51

En förlikning som har

ingåtts inför domstol i ett

pågående mål och som är

verkställbar i den stat där

förlikningen ingicks är

verkställbar i verkställig-

hetsstaten under samma

förutsättningar som offi-

ciella handlingar (actes

authentiques).

TITRE V

DISPOSITIONS

GÉNÉRALES

Article 52
[REDACTED_EFTERNAMN] déterminer si une

partie a un domicile sur le

territoire de l État con-

tractant dont les tribunaux

sont saisis, le juge

applique sa loi interne.

TITLE V

GENERAL

PROVISIONS

Article 52

In order to determine

whether a party is domi-

ciled in the Contracting

State whose courts are

seised of a matter, the

Court shall apply its

internal law.

AVDELNING V

ALLMÄNNA

BESTÄMMELSER

Artikel 52

Vid avgörandet av frågan

om en part har hemvist i

den konventionsstat där

talan är väckt skall dom-

stolen tillämpa sin egen

lag.

Lorsqu une partie n a pas

de domicile dans l État

dont les tribunaux sont

saisis, le juge, pour déter-

miner si elle a un domi-

cile dans un autre État

contractant, applique la

loi de cet État.

If a party is not domiciled

in the State whose courts

are seised of the matter,

then, in order to deter-

mine whether the party is

domiciled in another

Contracting State, the

court shall apply the law

of that State.

Om en part inte har

hemvist i den stat där

målet är anhängigt skall

domstolen, vid avgöran-

det av frågan om parten

har hemvist i en annan

konventionsstat, tillämpa

den statens lag.

. . .

. . .

. . .

Article 53

Le siège des sociétés et

des personnes morales est

assimilé au domicile pour

l application de la présen-

te convention. Toutefois,

pour déterminer ce siège,

le juge saisi applique les

règles de son droit

international privé.
[REDACTED_EFTERNAMN] déterminer si un

trust a son domicile sur le

territoire d un État con-

tractant dont les tribunaux

sont saisis, le juge

applique les règles de son

droit international privé.

Article 53

For the purposes of this

Convention, the seat of a

company or other legal

person or association of

natural or legal persons

shall be treated as its

domicile. However, in

order to determine that

seat, the court shall apply

its rules of private

international law.

In order to determine

whether a trust is domi-

ciled in the Contracting

State whose courts are

seised of the matter, the

court shall apply its rules

of private international

law.

Artikel 53

Vid tillämpningen av

denna konvention skall ett

bolags eller annan juri-

disk persons säte anses

vara dess hemvist. För att

bestämma var detta säte

är beläget skall domstolen

dock tillämpa sin egen

internationella privaträtt.

För att bestämma om en

trust har säte i den kon-

ventionsstat där målet är

anhängigt skall domstolen

tillämpa sin egen inter-

nationella privaträtt .

TITRE VI

DISPOSITIONS

TRANSITOIRES

Article 54

Les dispositions de la

présente convention ne

sont applicables qu aux

actions judiciaires in-

tentées et aux actes

authentiques reçus

postérieurement à l entrée

en vigueur de la présente

convention dans l État

d origine et, lorsque la

reconnaissance ou l exé-

cution d une décision ou

d un acte authentique est

demandée, dans l État

requis.

TITLE VI

TRANSITIONAL

PROVISIONS

Article 54

The provisions of the

Convention shall apply

only to legal proceedings

instituted and to docu-

ments formally drawn up

or registered as authentic

instruments after its entry

into force in the State of

origin and, where reco-

gnition or enforcement of

a judgment or authentic

instruments is sought, in

the State addressed.

AVDELNING VI

ÖVERGÅNGS-

BESTÄMMELSER

Artikel 54

Bestämmelserna i denna

konvention skall tillämpas

endast på rättsliga för-

faranden som har inletts

och på officiella hand-

lingar som har upprättats

eller registrerats efter

konventionens ikraft-

trädande i ursprungsstaten

och, i fråga om erkän-

nande eller verkställighet

av en dom eller en

officiell handling, i den

stat som ansökan riktar

sig till.

Toutefois, les décisions

rendues après la date

d entrée en vigueur de la

présente convention dans

les rapports entre l État

d origine et l État requis à

la suite d actions in-

tentées avant cette date

sont reconnues et exé-

cutées conformément aux

dispositions du titre III si

les règles de compétence

appliquées sont confor-

mes à celles prévues soit

par le titre II soit par une

convention qui était en

vigueur entre l État

d origine et l État requis

lorsque l action a été

intentée.

However, judgments

given after the date of

entry into force of this

Convention between the

State of origin and the

State addressed in

proceedings instituted

before that date shall be

recognized and enforced

in accordance with the

provisions of Title III if

jurisdiction was founded

upon rules which accor-

ded with those provided

for either in Title II of this

Convention or in a con-

vention concluded bet-

ween the State of origin

and the State addressed

which was in force when

the proceedings were

instituted.

Domar som har meddelats

i ursprungsstaten, efter

denna konventions ikraft-

trädande mellan ur-

sprungsstaten och den stat

som ansökan riktar sig

till, i mål och ärenden

som har anhängiggjorts

före den dagen, skall dock

erkännas och verkställas i

den stat som ansökan

riktar sig till enligt

bestämmelserna i avdel-

ning III, om domstolen

har grundat sin behörighet

på bestämmelser som

överensstämmer antingen

med de bestämmelser

som anges i avdelning II i

denna konvention eller

med bestämmelser i en

konvention som gällde

mellan ursprungsstaten

och den stat som ansökan

riktar sig till vid tiden för

målets eller ärendets

anhängiggörande .

Si, par un écrit antérieur

au 1 er juin

1988 pour l Irlande ou au

1 er janvier

1987 pour le Royaume-

Uni, les parties en litige à

propos d un contrat

étaient convenues

d appliquer à ce contrat le

droit irlandais ou le droit

d une partie du Royaume-

Uni, les tribunaux de

l Irlande ou de cette

partie du Royaume-Uni

conservent la faculté de

connaître de ce litige.

If the parties to a dispute

concerning a contract had

agreed in writing before 1

June 1988 for Ireland or

before 1 January 1987 for

the United Kingdom that

the contract was to be

governed by the law of

Ireland or of a part of the

United Kingdom, the

courts of Ireland or of that

part of the United King-

dom shall retain the right

to exercise jurisdiction in

the dispute.

Om parterna i en

avtalstvist skriftligen har

kommit överens om

beträffande Irland före

den 1 juni 1988 och

beträffande Förenade

kungariket före den 1

januari 1987 att den på

avtalet tillämpliga lagen

skall vara irländsk lag

eller lagen i en del av

Förenade kungariket,

skall domstolarna i Irland

och i den delen av

Förenade kungariket be-

hålla sin behörighet att

pröva tvisten .

Article 54 bis

Pendant trois années à

compter du 1er novembre

1986 pour le Danemark et

à compter du 1er juin

1988 pour l Irlande, la

compétence en matière

maritime dans chacun de

ces États est déterminée

non seulement con-

formément aux disposi-

tions du titre II, mais

également conformément

aux paragraphes 1 à 6

ci-après. Toutefois, ces

dispositions cesseront

d être applicables dans

chacun de ces États au

moment où la convention

internationale pour l uni-

fication de certaines

règles sur la saisie con-

servatoire des navires de

mer, signée à Bruxelles le

10 mai 1952, sera en

vigueur à son égard.

Article 54a

For a period of three

years from 1 November

1986 for Denmark and

from 1 June 1988 for

Ireland, jurisdiction in

maritime matters shall be

determined in these States

not only in accordance

with the provisions of

Title II, but also in

accordance with the

provisions of paragraphs

1 to 6 following. How-

ever, upon the entry into

force of the International

Convention relating to the

arrest of sea-going ships,

signed at Brussels on 10

May 1952, for one of

these States, those pro-

visions shall cease to

have effect for that State.

Artikel 54a

Under en tid av tre år

räknat från den 1 novem-

ber 1986 för Danmark

och från den 1 juni 1988

för Irland skall i sjö-

rättsmål behörigheten i

dessa stater bestämmas

inte endast enligt bestäm-

melserna i avdelning II

utan även enligt de nedan

i punkterna 1 till 6 an-

givna bestämmelserna.

Dessa bestämmelser upp-

hör dock att gälla för

ifrågavarande stat när den

internationella konven-

tionen om kvarstad och

liknande säkerhetsåt-

gärder (arrest) i havs-

gående fartyg, som under-

tecknades i Bryssel den

10 maj 1952, träder i kraft

i förhållande till den

staten.

1) Une personne domi-

ciliée sur le territoire d un

État contractant peut être

attraite pour une créance

maritime devant les tri-

bunaux de l un des États

mentionnés ci-dessus

lorsque le navire sur

lequel porte la créance ou

tout autre navire dont elle

est propriétaire a fait

l objet d une saisie judi-

ciaire sur le territoire de

ce dernier État pour

garantir la créance, ou

aurait pu y faire l objet

d une saisie alors qu une

caution ou une autre

sûreté a été donnée, dans

les cas suivants:

1. A person who is domi-

ciled in a Contracting

State may be sued in the

courts of one of the States

mentioned above in

respect of a maritime

claim if the ship to which

the claim relates or any

other ship owned by him

has been arrested by

judicial process within the

territory of the latter State

to secure the claim, or

could have been so

arrested there but bail or

other security has been

given, and either:

1. Mot den som har

hemvist i en konventions-

stat kan i fråga om

sjöfordringar talan väckas

vid domstolarna i en av

de ovan nänmda staterna

om det fartyg som fordran

hänför sig till, eller annat

av honom ägt fartyg, har

blivit föremål för kvarstad

eller liknande säkerhets-

åtgärd (arrest) vid ett

rättsligt förfarande inom

den senare statens terri-

torium för att säkerställa

kravet, eller kunde ha

blivit föremål för sådan

säkerhetsåtgärd om inte

borgen eller annan säker-

het hade ställts och

a) si le demandeur est

domicilié sur le territoire

de cet État;

b) si la créance maritime

est née dans cet État;

c) si la créance maritime

est née au cours d un

voyage pendant lequel la

saisie a été faite ou aurait

pu être faite;

d) si la créance provient

d un abordage ou d un

dommage causé par un

navire, par exécution ou

omission d une man u-

vre ou par inobservation

des règlements, soit à un

autre navire, soit aux

choses ou personnes se

trouvant à bord;

e) si la créance est née

d une assistance ou d un

sauvetage;

f) si la créance est

garantie par une hypo-

thèque maritime ou un

mort-gage sur le navire

saisi.

(a) the claimant is

domiciled in the latter

State; or

(b) the claim arose in the

latter State; or

(c) the claim concerns the

voyage during which the

arrest was made or could

have been made; or

(d) the claim arises out of

a collision or out of

damage caused by a ship

to another ship or to

goods or persons on

board either ship, either

by the execution or non-

execution of a manoeuvre

or by the non-observance

of regulations; or

(e) the claim is for

salvage; or

(f) the claim is in respect

of a mortgage or hypo-

thecation of the ship

arrested.

a) käranden, har hemvist i

denna stat, eller

b) fordringen har upp-

kommit i denna stat, eller

c) fordringen har upp-

kommit under den resa

vid vilken säkerhets-

åtgärden har, eller kunde

ha, vidtagits, eller

d) fordringen grundar sig

på en sammanstötning

eller skada orsakad av ett

fartyg på ett annat eller på

gods eller personer om-

bord på något av fartygen,

som beror antingen på

verkställd eller underlåten

manöver eller under-

låtenhet att iaktta gällande

föreskrifter, eller

e) fordringen avser bärg-

ning, eller

f) panträtt på grund av

inteckning eller annan på

avtal grundad panträtt till

säkerhet för fordringen

gäller i det fartyg som är

föremål för kvarstad eller

liknande säkerhetsåtgärd

(arrest).

2) Peut être saisi le navire

auquel la créance

maritime se rapporte ou

tout autre navire apparte-

nant à celui qui était, au

moment où est née la

créance maritime, pro-

priétaire du navire auquel

cette créance se rapporte.

Toutefois, pour les

créances prévues au para-

graphe 5 points o), p) ou

q), seul le navire sur

lequel porte la créance

pourra être saisi.

2. A claimant may arrest

either the particular ship

to which the maritime

claim relates, or any other

ship which is owned by

the person who was, at

the time when the

maritime claim arose, the

owner of the particular

ship. However, only the

particular ship to which

the maritime claim relates

may be arrested in respect

of the maritime claims set

out in 5 (o), (p) or (q) of

this Article.

2. Kvarstad eller liknande

säkerhetsåtgärd (arrest)

kan erhållas såväl i det

fartyg som sjöfordringen

hänför sig till som i annat

fartyg ägt av den person

som vid tiden för

fordringens uppkomst var

ägare till det förstnämnda

fartyget. I fråga om

sådana fordringar som

anges i punkt 5 o, p eller

q i denna artikel får dock

endast det fartyg som

sjöfordringen hänför sig

till tas i anspråk.

3) Des navires seront

réputés avoir le même

propriétaire lorsque toutes

les parts de propriété

appartiennent à une même

ou aux mêmes personnes.

3. Ships shall be deemed

to be in the same

ownership when all the

shares therein are owned

by the same person or

persons.

3. Fartyg skall anses

tillhöra samma ägare när

alla andelar däri ägs av

samma person eller

personer.

4) En cas d affrètement

d un navire avec remise

de la gestion nautique,

lorsque l affréteur répond

seul d une créance

maritime se rapportant au

navire, celui-ci peut être

saisi ou tout autre navire

appartenant à cet affré-

teur, mais aucun autre

navire appartenant au

propriétaire ne peut être

saisi en vertu de cette

créance maritime. Il en

est de même dans tous les

cas où une personne autre

que le propriétaire est

tenue d une créance

maritime.

4. When in the case of a

charter by demise of a

ship the charterer alone is

liable in respect of a

maritime claim relating to

that ship, the claimant

may arrest that ship or

any other ship owned by

the charterer, but no other

ship owned by the owner

may be arrested in respect

of such claim. The same

shall apply to any case in

which a person other than

the owner of a ship is

liable in respect of a

maritime claim relating to

that ship.

4. Om, vid skeppslega

(demise charter), befrak-

taren ensam är ansvarig

för en sjöfordran som

hänför sig till fartyget,

kan kvarstad eller

liknande säkerhetsåtgärd

(arrest) erhållas för

fordringen i detta fartyg

eller i annat fartyg som

ägs av befraktaren men

inte i något annat fartyg

som tillhör ägaren. Denna

bestämmelse gäller även i

andra fall då någon annan

än ett fartygs ägare är

ansvarig för en sjö-

fordran.

5) On entend par

«créance maritime»

l allégation d un droit ou

d une créance ayant l une

ou plusieurs des causes

suivantes:

5. The expression

 maritime claim means a

claim arising out of one

or more of the following:

5. Uttrycket sjöfordran

innebär en fordran som

stöder sig på en eller flera

av följande grunder:

a) dommages causés par

un navire soit par

abordage, soit autrement;

b) pertes de vies

humaines ou dommages

corporels causés par un

navire ou provenant de

l exploitation d un navire;

c) assistance et sauvetage;

d) contrats relatifs à

l utilisation ou la location

d un navire par charte-

partie ou autrement;

e) contrats relatifs au

transport des mar-

chandises par un navire

en vertu d une charte-

partie, d un connaisse-

ment ou autrement;

f) pertes ou dommages

aux marchandises et

bagages transportés par

un navire;

g) avarie commune;

h) prêt à la grosse;

i) remorquage;

j) pilotage;

k) fournitures, quel qu en

soit le lieu, de produits ou

de matériel faites à un

navire en vue de son

exploitation ou de son

entretien;

l) construction, répara-

tions, équipement d un

navire ou frais de cale;

m) salaires des capitaines,

officiers ou hommes

d équipage;

n) débours du capitaine et

ceux effectués par les

chargeurs, les affréteurs

et les agents pour le

compte du navire ou de

son propriétaire;

o) la propriété contestée

d un navire;

p) la copropriété d un

navire ou sa possession,

ou son exploitation, ou les

droits aux produits

d exploitation d un navire

en copropriété;

q) toute hypothèque

maritime et tout mort-

gage.

(a) damage caused by any

ship either in collision or

otherwise;

(b) loss of life or personal

injury caused by any ship

or occurring in con-

nection with the operation

on any ship;

(c) salvage;

(d) agreement relating to

the use or hire of any ship

whether by charterparty

or otherwise;

(e) agreement relating to

the carriage of goods in

any ship whether by

charterparty or otherwise;

(f) loss of or damage to

goods including baggage

carried in any ship;

(g) general average;

(h) bottomry;

(i) towage;

(j) pilotage;

(k) goods or materials

wherever supplied to a

ship for her operation or

maintenance;

(l) construction, repair or

equipment of any ship or

dock charges and dues;

(m) wages of masters,

officers or crew;

(n) mater s disburse-

ments, including dis-

bursements made by

shippers, charterers or

agents on behalf of a ship

or her owner;

(o) dispute as to the title

to or ownership of any

ship;

(p) disputes between

co-owners of any ship as

to the ownership,

possession, employment

or earnings of that ship;

(q) the mortgage or

hypothecation of any

ship.

a) Skada orsakad av ett

fartyg genom samman-

stötning eller på annat

sätt.

b) Dödsfall eller person-

skada som orsakats av ett

fartyg eller som inträffat i

samband med driften av

ett fartyg.

c) Bärgning.

d) Avtal som rör fartygs

användning eller för-

hyrning på grundval av

certeparti eller annat.

e) Avtal som rör transport

av gods med ett fartyg på

grundval av certeparti,

konossement eller annat.

f) Förlust av eller skada

på gods inklusive resgods

under transport med

fartyg.

g) Gemensamt haveri.

h) Bodmeri.

i) Bogsering.

j) Lotsning.

k) Leverans av varor eller

material för fartygs drift

eller underhåll, oberoende

av leveransorten.

l) Byggnad eller repara-

tion av eller utrustning till

ett fartyg eller kostnader

för dockning.

m) Befälhavares, befäls

och besättnings löner.

n) Befälhavares utlägg,

inklusive utlägg som

gjorts av avlastare, be-

fraktare eller agenter för

fartygets eller dess ägares

räkning.

o) Tvist om äganderätten

till ett fartyg.

p) Tvist mellan delägare

till ett fartyg om ägande-

rätten eller besittningen

till fartyget eller driften

av eller intäkterna från

detta.

q) Panträtt på grund av

inteckning eller annan på

avtal grundad panträtt i

fartyg.

6) Au Danemark,

l expression «saisie judi-

ciaire» couvre, en ce qui

concerne les créances

maritimes visées au

paragraphe 5 points o) et

p), le forbud pour autant

que cette procédure soit la

seule admise en l espèce

par les articles 646 à 653

de la loi sur la procédure

civile (Lov om rettens

pleje).

6. In Denmark, the

expression arrest shall

be deemed as regards the

maritime claims referred

to in 5 (o) and (p) of this

Article, to include a

 forbud , where that is the

only procedure allowed in

respect of such a claim

under Articles 646 to 653

of the law on civil

procedure (lov om rettens

pleje).

6. I Danmark skall, i fråga

om sjöfordringar som

behandlas i punkt 5 o och

p i denna artikel, uttrycket

arrest anses omfatta också

forbud när detta, enligt

paragraferna 646 till 653 i

lov om rettens pleje, är

det enda tillåtna för-

farandet i fråga om sådan

fordran.

TITRE VII

RELATIONS AVEC

LES AUTRES

CONVENTIONS

Article 55

Sans préjudice des dis-

positions de l article 54

deuxième alinéa et de

l article 56, la présente

convention remplace

entre les États qui y sont

parties les conventions

conclues entre deux ou

plusieurs de ces États, à

savoir:

TITLE VII

RELATIONSHIP TO

OTHER

CONVENTIONS

Article 55

Subject to the provisions

of the second subpara-

graph of Article 54, and

of Article 56, this Con-

vention shall, for the

States which are parties to

it, supersede the

following conventions

concluded between two or

more of them:

AVDELNING VII

FÖRHÅLLANDET

TILL ANDRA

KONVENTIONER

Artikel 55

Med de begränsningar

som följer av artikel 54

andra stycket och artikel

56 skall denna kon-

vention, för de stater som

har tillträtt den, ersätta

följande konventioner

som ingåtts mellan två

eller flera av dem:

 la convention entre la

Belgique et la France sur

la compétence judiciaire,

sur l autorité et l exé-

cution des décisions

judiciaires, des sentences

arbitrales et des actes

authentiques, signée à

Paris le 8 juillet 1899,

 la convention entre la

Belgique et les Pays-Bas

sur la compétence judi-

ciaire territoriale, sur la

faillite, ainsi que sur

l autorité et l exécution

des décisions judiciaires,

des sentences arbitrales et

des actes authentiques,

signée à Bruxelles le 28

mars 1925,

 la convention entre la

France et l Italie sur

l exécution des jugements

en matière civile et

commerciale, signée à

Rome le 3 juin 1930,

 la convention entre le

Royaume-Uni et la

France sur l exécution

réciproque des jugements

en matière civile et com-

merciale, accompagnée

d un protocole, signée à

Paris le 18 janvier 1934,

 la convention entre le

Royaume-Uni et la

Belgique sur l exécution

réciproque des jugements

en matière civile et com-

merciale, accompagnée

d un protocole, signée à

Bruxelles le 2 mai 1934,

 la convention entre

l Allemagne et l Italie sur

la reconnaissance et

l exécution des décisions

judiciaires en matière

civile et commerciale,

signée à Rome le 9 mars

1936,

 la convention entre le

royaume de Belgique et

l Autriche sur la

reconnaissance et l exé-

cution réciproques des

décisions judiciaires et

des actes authentiques en

matière d obligations

alimentaires, signée à

Vienne le 25 octobre

1957,

 la convention entre la

république fédérale

d Allemagne et le

royaume de Belgique

concernant la recon-

naissance et l exécution

réciproques en matière

civile et commerciale des

décisions judiciaires,

sentences arbitrales et

actes authentiques, signée

à Bonn le 30 juin 1958,

 la convention entre le

royaume des Pays-Bas et

la République italienne

sur la reconnaissance et

l exécution des décisions

judiciaires en matière

civile et commerciale,

signée à Rome le 17 avril

1959,

 la convention entre la

république fédérale

d Allemagne et l Autriche

sur la reconnaissance et

l exécution réciproques

des décisions et trans-

actions judiciaires et des

actes authentiques en

matière civile et com-

merciale, signée à Vienne

le 6 juin 1959,

 la convention entre le

royaume de Belgique et

l Autriche sur la recon-

naissance et l exécution

réciproques des décisions

judiciaires, sentences ar-

bitrales et actes authenti-

ques en matière civile et

commerciale, signée à

Vienne le 16 juin 1959,

 la convention entre le

Royaume-Uni et la répu-

blique fédérale d Alle-

magne sur la recon-

naissance et l exécution

réciproques des juge-

ments en matière civile et

commerciale, signée à

Bonn le 14 juillet 1960,

 la convention entre le

Royaume-Uni et l Aut-

riche sur la recon-

naissance et l exécution

réciproques des décisions

judiciaires en matière

civile et commerciale,

signée à Vienne le 14

juillet 1961, ainsi que le

protocole de modification

signé à Londres le 6 mars

1970,

 la convention entre le

royaume de Grèce et la

république fédérale

d Allemagne sur la

reconnaissance et l exé-

cution réciproques des

jugements, transactions et

actes authentiques en

matière civile et com-

merciale, signée à

Athènes le 4 novembre

1961,

 la convention entre le

royaume de Belgique et la

République italienne con-

cernant la reconnaissance

et l exécution des

décisions judiciaires et

d autres titres exécutoires

en matière civile et com-

merciale, signée à Rome

le 6 avril 1962,

 la convention entre le

royaume des Pays-Bas et

la république fédérale

d Allemagne sur la recon-

naissance et l exécution

mutuelles des décisions

judiciaires et autres titres

exécutoires en matière

civile et commerciale,

signée à La Haye le 30

août 1962,

 la convention entre le

royaume des Pays-Bas et

l Autriche sur la recon-

naissance et l exécution

réciproques des décisions

judiciaires et des actes

authentiques en matière

civile et commerciale,

signée à La Haye le 6

février 1963,

 la convention entre la

France et l Autriche sur la

reconnaissance et l exé-

cution des décisions judi-

ciaires et des actes

authentiques en matière

civile et commerciale,

signée à Vienne le 15

juillet 1966,

 la convention entre le

Royaume-Uni et la

République italienne sur

la reconnaissance et

l exécution réciproques

des jugements en matière

civile et commerciale,

signée à Rome le 7 février

1964, accompagnée d un

protocole signé à Rome le

14 juillet 1970,

 la convention entre le

Royaume-Uni et le

royaume des Pays-Bas sur

la reconnaissance et

l exécution réciproques

des jugements en matière

civile, signée à La Haye

le 17 novembre 1967,

 la convention entre

l Espagne et la France sur

la reconnaissance et

l exécution de jugements

et de sentences arbitrales

en matière civile et

commerciale, signée à

Paris le 28 mai 1969 ,

 la convention entre le

Luxembourg et l Autriche

sur la reconnaissance et

l exécution des décisions

judiciaires et des actes

authentiques en matière

civile et commerciale,

signée à Luxembourg le

29 juillet 1971,

 la convention entre

l Italie et l Autriche sur la

reconnaissance et l exé-

cution des décisions

judiciaires en matière

civile et commerciale, des

transactions judiciaires et

des actes notariés signée à

Rome le 16 novembre

1971,

 la convention entre

l Espagne et l Italie en

matière d assistance judi-

ciaire et de recon-

naissance et exécution de

jugements en matière

civile et commerciale,

signée à Madrid le 22 mai

1973,

 la convention entre la

Finlande, l Islande, la

Norvège, la Suède et le

Danemark sur la recon-

naissance et l exécution

des décisions en matière

civile, signée à Copen-

hague le 11 octobre 1977,

 la convention entre

l Autriche et la Suède sur

la reconnaissance et

l exécution des jugements

en matière civile, signée à

Stockholm le 16

septembre 1982,

 la convention entre

l Espagne et la république

fédérale d Allemagne sur

la reconnaissance et

l exécution de décisions

et transactions judiciaires,

et d actes authentiques

exécutoires en matière

civile et commerciale,

signée à Bonn le 14

novembre 1983 ,

 la convention entre

l Autriche et l Espagne

sur la reconnaissance et

l exécution des décisions

et transactions judiciaires

et des actes authentiques

exécutoires en matière

civile et commerciale,

signée à Vienne le 17

février 1984,

 la convention entre la

Finlande et l Autriche sur

la reconnaissance et

l exécution des jugements

en matière civile, signée à

Vienne le 17 novembre

1986,

et pour autant qu il est en

vigueur:

 le traité entre la

Belgique, les Pays-Bas et

le Luxembourg sur la

compétence judiciaire, sur

la faillite, sur l autorité et

l exécution des décisions

judiciaires, des sentences

arbitrales et des actes

authentiques, signé à

Bruxelles le 24 novembre

1961.

 the Convention between

Belgium and France on

jurisdiction and the

validity and enforcement

of judgments, arbitration

awards and authentic

instruments, signed at

Paris on 8 July 1899,

 the Convention between

Belgium and the Nether-

lands on jurisdiction,

bankruptcy, and the

validity and enforcement

of judgments, arbitration

awards and authentic

instruments, signed at

Brussels on 28 March

1925,

 the Convention between

France and Italy on the

enforcement of judgments

in civil and commercial

matters, signed at Rome

on 3 June 1930,

 the Convention between

the United Kingdom and

the French Republic

providing for the recipro-

cal enforcement of judg-

ments in civil and com-

mercial matters, with

Protocol, signed at Paris

on 18 January 1934,

 the Convention between

the United Kingdom and

the Kingdom of Belgium

providing for the reci-

procal enforcement of

judgments in civil and

commecial matters, with

Protocol, signed at

Brussels on 2 May 1934,

 the Convention between

Germany and Italy on the

recognition and enforce-

ment of judgments in

civil and commercial

matters, signed at Rome

on 9 March 1936,

 the Convention between

the Kingdom of Belgium

and Austria on the reci-

procal recognition and

enforcement of judgments

and authentic instruments

relating to maintenance

obligations, signed at

Vienna on 25 October

1957,

 the Convention between

the Federal Republic of

Germany and the

Kingdom of Belgium on

the mutual recognition

and enforcement of

judgments, arbitration

awards and authentic

instruments in civil and

commercial matters,

signed at Bonn on 30

June 1958,

 the Convention between

the Kingdom of the

Netherlands and the

Italian Republic on the

recognition and enforce-

ment of judgments in

civil and commercial

matters, signed at Rome

on 17 April 1959,

 the Convention between

the Federal Republic of

Germany and Austria on

the reciprocal recognition

and enforcement of judg-

ments, settlements and

authentic instruments in

civil and commercial

matters, signed at Vienna

on 6 June 1959,

 the Convention between

the Kingdom of Belgium

and Austria on the

reciprocal recognition and

enforcement of judg-

ments, arbitral awards

and authentic instruments

in civil and commercial

matters, signed at Vienna

on 16 June 1959,

 the Convention between

the United Kingdom and

the Federal Republic of

Germany for the reci-

procal recognition and

enforcement of judgments

in civil and commercial

matters, signed at Bonn

on 14 July 1960,

 the Convention between

the United Kingdom and

Austria providing for the

reciprocal recognition and

enforcement of judgments

in civil and commercial

matters, signed at Vienna

on 14 July 1961, with

amending Protocol signed

at London on 6 March

1970,

 the Convention between

the Kingdom of Greece

and the Federal Republic

of Germany for the

reciprocal recognition and

enforcement of judg-

ments, settlements and

authentic instruments in

civil and commercial

matters, signed in Athens

on 4 November 1961,

 the Convention between

the Kingdom of Belgium

and the Italian Republic

on the recognition and

enforcement of judgments

and other enforceable

instruments in civil and

commercial matters,

signed at Rome on 6

April 1962,

 the Convention between

the Kingdom of the

Netherlands and the

Federal Republic of

Germany on the mutual

recognition and enforce-

ment of judgments and

other enforceable instru-

ments in civil and com-

mercial matters, signed at

The Hague on 30 August

1962,

 the Convention between

the Kingdom of the

Netherlands and Austria

on the reciprocal reco-

gnition and enforcement

of judgments and authen-

tic instruments in civil

and commercial matters,

signed at The Hague on 6

February 1963,

 the Convention between

France and Austria on the

recognition and enforce-

ment of judgments and

authentic instruments in

civil and commercial

matters, signed at Vienna

on 15 July 1966,

 the Convention between

the United Kingdom and

the Republic of Italy for

the reciprocal recognition

and enforcement of

judgments in civil and

commercial matters,

signed at Rome on 7

February 1964, with

amending Protocol signed

at Rome on 14 July 1970,

 the Convention between

the United Kingdom and

the Kingdom of the

Netherlands providing for

the reciprocal recognition

and enforcement of judg-

ments in civil matters,

signed at The Hague on

17 November 1967,

 the Convention between

Spain and France on the

recognition and enforce-

ment of judgment arbitra-

tion awards in civil and

commercial matters,

signed at Paris on 28 May

1969,

 the Convention between

Luxembourg and Austria

on the recognition and

enforcement of judgments

aud authentic instruments

in civil and commercial

matters, signed at

Luxembourg on 29 July

1971,

 the Convention between

Italy and Austria on the

recognition and enforce-

ment of judgments in

civil and commercial

matters, of judicial settle-

ments and of authentic

instruments, signed at

Rome on 16 November

1971,

 the Convention between

Spain and Italy regarding

legal aid and the

recognition and enforce-

ment of judgments in

civil and commercial

matters, signed at Madrid

on 22 May 1973,

 the Convention between

Finland, Iceland, Norway,

Sweden and Denmark on

the recognition and

enforcement of judgments

in civil matters, signed at

Copenhagen on 11

October 1977,

 the Convention between

Austria and Sweden on

the recognition and

enforcement of judgments

in civil matters, signed at

Stockholm on 16

September 1982,

 the Convention between

Spain and the Federal

Republic of Germany on

the recognition and

enforcement of judg-

ments, settlements and

enforceable authentic

instruments in civil and

commercial matters,

signed at Bonn on 14

November 1983,

 the Convention between

Austria and Spain on the

recognition and enforce-

ment of judgments, settle-

ments and enforceable

authentic instruments in

civil and commercial

matters, signed at Vienna

on 17 February 1984 ,

 the Convention between

Finland and Austria on

the recognition and

enforcement of judgments

in civil matters, signed at

Vienna on 17 November

1986,

and, in so far as it is in

force:

 the Treaty between

Belgium, the Netherlands

and Luxembourg in

jurisdiction, bankruptcy,

and the validity and

enforcement of judg-

ments, arbitration awards

and authentic instruments,

signed at Brussels on 24

November 1961.

 Konventionen mellan

Belgien och Frankrike om

domstols behörighet samt

erkännande och verk-

ställighet av domar,

skiljedomar och officiella

handlingar, undertecknad

i Paris den 8 juli 1899.

 Konventionen mellan

Belgien och Neder-

länderna om domstols

behörighet, om konkurs,

samt om erkännande och

verkställighet av domar,

skiljedomar och officiella

handlingar, undertecknad

i Bryssel den 28 mars

1925.

 Konventionen mellan

Frankrike och Italien om

verkställighet av domar

på privaträttens område,

undertecknad i Rom den

3 juni 1930.

 Konventionen mellan

Förenade kungariket och

Frankrike om ömsesidig

verkställighet av domar

på privaträttens område,

med protokoll, under-

tecknad i Paris den 18

januari 1934 .

 Konventionen mellan

Förenade kungariket och

Konungariket Belgien om

ömsesidig verkställighet

av domar på privaträttens

område, med protokoll,

undertecknad i Bryssel

den 2 maj 193440.

 Konventionen mellan

Tyskland och Italien om

erkännande och verk-

ställighet av domar på

privaträttens område,

undertecknad i Rom den

9 mars 1936.

 Konventionen mellan

Belgien och Österrike om

ömsesidigt erkännande

och verkställighet av

domar och officiella

handlingar angående

underhållsskyldighet

undertecknad i Wien den

25 oktober 1957 .

 Konventionen mellan

Förbundsrepubliken

Tyskland och Konunga-

riket Belgien om ömse-

sidigt erkännande och

verkställighet på privat-

rättens område av domar,

skiljedomar och officiella

handlingar, undertecknad

i Bonn den 30 juni 1958.

 Konventionen mellan

Konungariket Neder-

länderna och Italienska

republiken om erkän-

nande och verkställighet

av domar på privaträttens

område, undertecknad i

Rom den 17 april 1959.

 Konventionen mellan

Tyskland och Österrike

om ömsesidigt erkän-

nande och verkställighet

av domar, förlikningar

och officiella handlingar

på privaträttens område,

undertecknad i Wien den

6 juni 1959 .

 Konventionen mellan

Belgien och Österrike om

ömsesidigt erkännande

och verkställighet av

domar, skiljedomar och

officiella handlingar på

privaträttens område,

undertecknad i Wien den

16 juni 195942.

 Konventionen mellan

Förenade kungariket och

Förbundsrepubliken

Tyskland om ömsesidigt

erkännande och verk-

ställighet av domar på

privaträttens område,

undertecknad i Bonn den

14 juli 1960 .

 Konventionen mellan

Förenade kungariket och

Österrike med bestäm-

melser om ömsesidigt

erkännande och verk-

ställighet av domar på

privaträttens område,

undertecknad i Wien den

14 juli 1961 med änd-

ringsprotokoll under-

tecknat i London den 6

mars 197042.

 Konventionen mellan

Konungariket Grekland

och Förbundsrepubliken

Tyskland om ömsesidigt

erkännande och verk-

ställighet av domar, för-

likningar och officiella

handlingar på privat-

rättens område, under-

tecknad i Aten den 4

november 1961 .

 Konventionen mellan

Konungariket Belgien och

Republiken Italien om

erkännande och verk-

ställighet av domar och

andra exekutionstitlar på

privaträttens område,

undertecknad i Rom den

6 april 1962.

 Konventionen mellan

Konungariket Neder-

länderna och Förbunds-

republiken Tyskland om

ömsesidigt erkännande

och verkställighet av

domar och andra exeku-

tionstitlar på privaträttens

område, undertecknad i
[REDACTED_EFTERNAMN] den 30 augusti

1962.

 Konventionen mellan

Nederländerna och Öster-

rike om ömsesidigt erkän-

nande och verkställighet

av domar och officiella

handlingar på privat-

rättens område, under-

tecknad i[REDACTED_EFTERNAMN] den 6

februari 196342.

 Konventionen mellan

Frankrike och Österrike

om erkännande och verk-

ställighet av domar och

officiella handlingar på

privaträttens område,

undertecknad i Wien den

15 juli 1966 .

 Konventionen mellan

Förenade kungariket och

Republiken Italien om

ömsesidigt erkännande

och verkställighet av

domar på privaträttens

område, undertecknad i

Rom den 7 februari 1964,

med tilläggsprotokoll

undertecknat i Rom den

14 juli 1970 .

 Konventionen mellan

Förenade kungariket och

Konungariket Neder-

länderna om ömsesidigt

erkännande och verk-

ställighet av domar på

privaträttens område,

undertecknad i[REDACTED_EFTERNAMN] den

17 november 196746.

 Konventionen mellan

Spanien och Frankrike

om erkännande och verk-

ställighet av domar och

skiljedomar på privat-

rättens område, under-

tecknad i Paris den 28

maj 196945.

 Konventionen mellan

Luxemburg och Österrike

om erkännande och verk-

ställighet av domar och

officiella handlingar på

privaträttens område,

undertecknad i Luxem-

burg den 29 juli 1971 .

 Konventionen mellan

Italien och Österrike om

erkännande och verk-

ställighet av domar,

förlikningar och officiella

handlingar på privat-

rättens område, under-

tecknad i Rom den 16

november 197147.

 Konventionen mellan

Spanien och Italien om

rättshjälp och om erkän-

nande och verkställighet

av domar på privaträttens

område, undertecknad i

Madrid den 22 maj

197345.

 Konventionen mellan

Danmark, Finland, Island,

Norge och Sverige om

erkännande och verks-

tällighet av domar på

privaträttens område,

undertecknad i Köpen-

hamn den 11 oktober

197747.

 Konventionen mellan

Österrike och Sverige om

erkännande och verk-

ställighet av civildomar,

undertecknad i Stockholm

den 16 september 198247.

 Konventionen mellan

Spanien och Förbunds-

republiken Tyskland om

erkännande och verk-

ställighet av domar, för-

likningar och verkställ-

bara officiella handlingar

på privaträttens område,

undertecknad i Bonn den

14 november 198345.

 Konventionen mellan

Österrike och Spanien om

erkännande och verk-

ställighet av domar, för-

likningar och verkställ-

bara officiella handlingar

på privaträttens område,

undertecknad i Wien den

17 februari 1984 .

 Konventionen mellan

Finland och Österrike om

erkännande och verk-

ställighet av civildomar,

undertecknad i Wien den

17 november 198648,

samt, om det är i kraft,

 fördraget mellan

Belgien, Nederländerna

och Luxemburg om

domstols behörighet, om

konkurs, om giltighet och

verkställighet av domar,

skiljedomar och officiella

handlingar, undertecknat i

Bryssel den 24 november

1961.

Article 56

Le traité et les con-

ventions mentionnés à

l article 55 continuent à

produire leurs effets dans

les matières auxquelles la

présente convention n est

pas applicable.

Article 56

The Treaty and the

conventions referred to in

Article 55 shall continue

to have effect in relation

to matters to which this

Convention does not

apply.

Artikel 56

Det fördrag och de

konventioner som anges i

artikel 55 skall fortsätta

att gälla på områden där

denna konvention inte är

tillämplig.

Ils continuent à produire

leurs effets en ce qui

concerne les décisions

rendues et les actes reçus

avant l entrée en vigueur

de la présente convention.

They shall continue to

have effect in respect of

judgments given and

documents formally

drawn up or registered as

authentic instruments

before the entry into force

of this Convention.

De skall fortsätta att gälla

beträffande domar som

har meddelats och hand-

lingar som har upprättats

eller registrerats som

officiella handlingar före

denna konventions ikraft-

trädande.

Article 57

1. La présente convention

n affecte pas les conven-

tions auxquelles les États

contractants sont ou

seront parties et qui, dans

des matières particulières,

règlent la compétence

judiciaire, la reconnais-

sance ou l exécution des

décisions.

2. En vue d assurer son

interprétation uniforme, le

paragraphe 1 est appliqué

de la manière suivante:

Article 57

1. This Convention shall

not affect any conven-

tions to which the

Contracting States are or

will be parties and which

in relation to particular

matters, govern juris-

diction or the recognition

or enforcement of judg-

ments.

2. With a view to its

uniform interpretation,

paragraph 1 shall be

applied in the following

manner:

Artikel 57

1. Denna konvention skall

inte inverka på konven-

tioner som konventions-

staterna har tillträtt eller

kommer att tillträda och

som på särskilda områden

reglerar domstolars be-

hörighet eller erkännande

eller verkställighet av

domar .

2. För att säkerställa en

enhetlig tolkning skall

punkt 1 tillämpas enligt

följande:

a) la présente convention

ne fait pas obstacle à ce

qu un tribunal d un État

contractant partie à une

convention relative à une

matière particulière puisse

fonder sa compétence sur

une telle convention,

même si le défendeur est

domicilié sur le territoire

d un État contractant non

partie à une telle con-

vention. Le tribunal saisi

applique, en tout cas,

l article 20 de la présente

convention;

(a) this Convention shall

not prevent a court of a

Contracting State which

is a party to a convention

on a particular matter

from assuming juris-

diction in accordance

with that Convention,

even where the defendant

is domiciled in another

Contracting State which

is not a party to that

Convention. The court

hearing the action shall,

in any event, apply

Article 20 of this Con-

vention;

a) Denna konvention skall

inte utgöra hinder för en

domstol i en konventions-

stat som har tillträtt en

konvention som reglerar

ett särskilt område att

förklara sig behörig i

enlighet med den kon-

ventionen, även om

svaranden har hemvist i

en konventionsstat som

inte har tillträtt ifråga-

varande konvention. Den

domstol som handlägger

målet skall dock alltid

tillämpa artikel 20 i denna

konvention.

b) les décisions rendues

dans un État contractant

par un tribunal ayant

fondé sa compétence sur

une convention relative à

une matière particulière

sont reconnues et exé-

cutées dans les autres

États contractants con-

formément à la présente

convention.

(b) judgments given in a

Contracting State by a

court in the exercise of

jurisdiction provided for

in a convention on a

particular matter shall be

recognized and enforced

in the other Contracting

State in accordance with

this Convention.

b) Domar som har

meddelats av en domstol i

en konventionsstat med

tillämpning av behörig-

hetsregler i en konvention

som reglerar ett särskilt

område skall erkännas

och verkställas i de andra

konventionsstaterna i

enlighet med bestäm-

melserna i denna kon-

vention.

Si une convention relative

à une matière particulière

et à laquelle sont parties

l État d origine et l État

requis détermine les

conditions de recon-

naissance et d exécution

des décisions, il est fait

application de ces con-

ditions. Il peut, en tout

cas, être fait application

des dispositions de la

présente convention qui

concernent la procédure

relative à la reconnais-

sance et à l exécution des

décisions.

Where a convention on a

particular matter to which

both the State of origin

and the State addressed

are parties lays down

conditions for the reco-

gnition or enforcement of

judgments, those con-

ditions shall apply. In any

event, the provisions of

this Convention which

concern the procedure for

recognition and enforce-

ment of judgments may

be applied.

Om det i en konvention

som reglerar ett särskilt

område och som har till-

trätts såväl av ursprungs-

staten som av den stat

som ansökan riktas till,

anges förutsättningar för

erkännande eller verk-

ställighet av domar, skall

dessa förutsättningar

gälla. Bestämmelserna i

denne konvention om för-

farandet vid erkännande

och verkställighet kan

dock alltid tillämpas48.

3. La présente convention

ne préjuge pas l appli-

cation des dispositions

qui, dans des matières

particulières, règlent la

compétence judiciaire, la

reconnaissance ou l exé-

cution des décisions et

qui sont ou seront con-

tenues dans les actes des

institutions des Com-

munautés européennes ou

dans les législations

nationales harmonisées en

exécution de ces actes.

3. This Convention shall

not affect the application

of provisions which, in

relation to particular

matters, govern juris-

diction or the recognition

or enforcement of judg-

ments and which are or

will be contained in acts

of the institutions of the

European Communities

or in national laws har-

monized in implementa-

tion of such acts.

3. Denna konvention skall

inte påverka tillämp-

ningen av de bestäm-

melser som, på särskilda

områden, reglerar dom-

stols behörighet eller

erkännande eller verk-

ställighet av domar som

finns intagna i, eller kom-

mer att tas in i rättsakter

antagna av Europeiska

gemenskapernas institu-

tioner eller i nationell lag-

stiftning som harmoni-

serats för att genomföra

sådana rättsakter .

Article 58

Jusqu au moment où la

convention concernant la

compétence judiciaire et

l exécution des décisions

en matière civile et

commerciale, signée à

Lugano le 16 septembre

1988, produira ses effets à

l égard de la France et de

la Confédération suisse,

les dispositions de la

présente convention ne

portent pas préjudice aux

droits reconnus aux

ressortissants suisses par

la convention entre la

France et la Confédé-

ration suisse sur la com-

pétence judiciaire et

l exécution des jugements

en matière civile, signée à

Paris le 15 juin 1869.

Article 58

Until such time as the

Convention on juris-

diction and the enforce-

ment of judgments in

civil and commercial

matters, signed at Lugano

on 16 September 1988,

takes effect with regard to

France and the Swiss

Confederation, this Con-

vention shall not affect

the rights granted to

Swiss nationals by the

Convention between

France and the Swiss

Confederation on juris-

diction and enforcement

of judgments in civil

matters, signed at Paris on

15 June 1869.

Artikel 58

Till dess konventionen

om domstols behörighet

och om verkställighet av

domar på privaträttens

område, undertecknad i

Lugano den 16 september

1988, börjar gälla för

Frankrike och Schweiz

skall denna konvention

inte påverka de rättigheter

som schweiziska med-

borgare har genom kon-

ventionen mellan Frank-

rike och Schweiz om

domstols behörighet och

verkställighet av civil-

domar, undertecknad i

Paris den 15 juni 1869.

Article 59

La présente convention ne

fait pas obstacle à ce

qu un État contractant

s engage envers un État

tiers, aux termes d une

convention sur la recon-

naissance et l exécution

des jugements, à ne pas

reconnaître une décision

rendue, notamment dans

un autre État contractant,

contre un défendeur qui

avait son domicile ou sa

résidence habituelle sur le

territoire de l État tiers

lorsque, dans un cas

prévu par l article 4, la

décision n a pu être

fondée que sur une

compétence visée à

l article 3 deuxième

alinéa.

Article 59

This Convention shall not

prevent a Contracting

State from assuming, in a

convention on the reco-

gnition and enforcement

of judgments, an obliga-

tion towards a third State

not to recognize judg-

ments given in other

Contracting States against

defendants domiciled or

habitually resident in the

third State where, in cases

provided for in Article 4,

the judgment could only

be founded on a ground

of jurisdiction specified in

the second paragraph of

Article 3.

Artikel 59

Denna konvention skall

inte utgöra hinder för en

konventionsstat att i

förhållande till en tredje

stat, i en konvention om

erkännande och verk-

ställighet av domar, för-

plikta sig att inte erkänna

domar som har meddelats

i andra konventionsstater

mot svarande som har

hemvist eller sin vanliga

vistelseort i denna tredje

stat när domen, i fall som

avses i artikel 4, kunnat

meddelas endast med stöd

av en behörighetsregel

som anges i artikel 3,

andra stycket.

Toutefois, aucun État

contractant ne peut

s engager envers un État

tiers à ne pas reconnaître

une décision rendue dans

un autre État contractant

par une juridiction dont la

compétence est fondée

sur l existence dans cet

État de biens appartenant

au défendeur ou sur la

saisie par le demandeur

de biens qui y existent:

However, a Contracting

State may not assume an

obligation towards a third

State not to recognize a

judgment given in another

Contracting State by a

court basing its juris-

diction on the presence

within that State of

property belonging to the

defendant, or the seizure

by the plaintiff of

property situated there:

En konventionsstat får

dock inte i förhållande till

en tredje stat förplikta sig

att inte erkänna en dom

som har meddelats i en

annan konventionsstat av

en domstol som har

grundat sin behörighet på

att svaranden har egen-

dom i den staten eller att

käranden har erhållit

kvarstad eller liknande

säkerhetsåtgärd i egen-

dom som finns där, om

1) si la demande porte sur

la propriété ou la

possession desdits biens,

vise à obtenir l autorisa-

tion d en disposer ou est

relative à un autre litige

les concernant ou

1. if the action is brought

to assert or declare

proprietary or possessory

rights in that property,

seeks to obtain authority

to dispose of it, or arises

from another issue rela-

ting to such property; or

1. talan avser äganderätt

till egendomen eller rätt

att inneha denna, syftar

till att erhålla rätt att

förfoga över den, eller

avser annan tvist som har

samband med egen-

domen, eller

2) si les biens constituent

la garantie d une créance

qui fait l objet de la

demande.

2. if the property constitu-

tes the security for a debt

which is the subject-

matter of the action.

2. egendomen utgör

säkerhet för den fordran

som är föremål för

rättegången .

TITRE VIII

DISPOSITIONS

FINALES

Article 60

. . .

TITLE VIII

FINAL PROVISIONS

Article 60

. . .

AVDELNING VIII

SLUT-

BESTÄMMELSER

Artikel 60

. . .

Article 61

La présente convention

sera ratifiée par les États

signataires. Les instru-

ments de ratification

seront déposés auprès du

secrétaire général du

Conseil des Commu-

nautés européennes.

Article 61

This Convention shall be

ratified by the signatory

States. The instruments of

ratification shall be depo-

sited with the Secretary-

General of the Council of

the European Commu-

nities.

Artikel 61

Denna konvention skall

ratificeras av signatär-

staterna. Ratifikationsins-

trumenten skall deponeras

hos generalsekreteraren

vid Europeiska gemen-

skapernas råd.

Article 62

La présente convention

entrera en vigueur le

premier jour du troisième

mois suivant le dépôt de

l instrument de ratifi-

cation de l État signataire

qui procédera le dernier à

cette formalité.

Article 62

This Convention shall

enter into force on the

first day of the third

month following the

deposit of the instrument

of ratification by the last

signatory State to take

this step.

Artikel 62

Denna konvention träder i

kraft den första dagen i

den tredje månaden efter

det att ratifikations-

instrumentet har depone-

rats av den signatärstat

som sist fullgör denna

formalitet.

Article 63

Les États contractants

reconnaissent que tout

État qui devient membre

de la Communauté écono-

mique européenne aura

l obligation d accepter

que la présente con-

vention soit prise comme

base pour les négociations

nécessaires pour assurer

la mise en uvre de

l article 220 dernier

alinéa du traité instituant

la Communauté écono-

mique européenne dans

les rapports entre les États

contractants et cet État.

Article 63

The Contracting States

recognize that any State

which becomes a member

of the European Econo-

mic Community shall be

required to accept this

Convention as a basis for

the negotiations between

the Contracting States and

that State necessary to

ensure the implementa-

tion of the last paragraph

of Article 220 of the

Treaty establishing the

European Economic

Community.

Artikel 63

Konventionsstaterna kon-

staterar att varje stat som

blir medlem av

Europeiska gemenskapen

skall vara skyldig att

godta denna konvention

som underlag för de för-

handlingar som är nöd-

vändiga för att säkerställa

genomförandet av artikel

220 sista stycket i För-

draget om upprättandet av

Europeiska ekonomiska

gemenskapen, i förhållan-

det mellan konven-

tionsstaterna och den

staten.

Les adaptations

nécessaires pourront faire

l objet d une convention

spéciale entre les États

contractants, d une part,

et cet État, d autre part.

The necessary adjust-

ments may be the subject

of a special convention

between the Contracting

States of the one part and

the new Member States of

the other part.

Nödvändig anpassning

kan bli föremål för en

särskild konvention

mellan konventions-

staterna, å ena sidan, och

den staten, å andra sidan.

Article 64

Le secrétaire général du

Conseil des Commu-

nautés européennes

notifiera aux États signa-

taires:

Article 64

The Secretary-General of

the Council of the Euro-

pean Communities shall

notify the signatory States

of:

Artikel 64

Generalsekreteraren vid

Europeiska gemenska-

pernas råd skall under-

rätta signatärstaterna om

a) le dépôt de tout

instrument de ratification;

(a) the deposit of each

instrument of ratification;

a) deponeringen av varje

ratifikationsinstrument,

b) les dates d entrée en

vigueur de la présente

convention;

(b) the date of entry into

force of this Convention;

b) dagen för konven-

tionens ikraftträdande,

c) . . . ;

(c) . . . ;

c) . . .

d) les déclarations reçues

en application de l article

IV du protocole;

(d) any declaration

received pursuant to

Article IV of the Protocol;

d) förklaringar som

mottas enligt artikel IV i

protokollet,

e) les communications

faites en application de

l article VI du protocole.

(e) any communication

made pursuant to Article

VI of the Protocol.

e) underrättelser som

lämnas enligt artikel VI i

protokollet.

Article 65

Le protocole qui, du

commun accord des États

contractants, est annexé à

la présente convention, en

fait partie intégrante.

Article 65

The Protocol annexed to

this Convention by

common accord of the

Contracting States shall

form an integral part

thereof.

Artikel 65

Det protokoll som enligt

gemensam överenskom-

melse mellan konven-

tionsstaterna biläggs kon-

ventionen utgör en

integrerad del av denna.

Article 66

La présente convention

est conclue pour une

durée illimitée.

Article 66

This Convention is con-

cluded for an unlimited

period.

Artikel 66

Denna konvention ingås

på obegränsad tid.

Article 67

Chaque État contractant

peut demander la révision

de la présente convention.

Dans ce cas, une con-

férence de révision est

convoquée par le prési-

dent du Conseil des Com-

munautés européennes.

Article 67

Any Contracting State

may request the revision

of this Convention. In this

event, a revision con-

ference shall be convened

by the President of the

Council of the European

Communities.

Artikel 67

Varje konventionsstat får

begära att konventionen

revideras. Om så sker,

skall ordföranden för

Europeiska gemen-

skapernas råd samman-

kalla en revisionskon-

ferens.

Article 68

La présente convention,

rédigée en un exemplaire

unique en langue

allemande, en langue

française, en langue

italienne et en langue

néerlandaise, les quatre

textes faisant également

foi, sera déposée dans les

archives du secrétariat

général du Conseil des

Communautés euro-

péennes. Le secrétaire

général en remettra une

copie certifiée conforme à

chacun des gouverne-

ments des États signa-

taires.

Article 68

This Convention, drawn

up in a single original in

the Dutch, French,

German and Italian

languages, all four texts

being equally authentic,

shall be deposited in the

archives of the Secretariat

of the Council of the

European Communities.

The Secretary-General

shall transmit a certified

copy to the Government

of each signatory State .

Artikel 68

Denna konvention, som

har upprättats i ett enda

exemplar på franska,

italienska, nederländska

och tyska språken, vilka

fyra texter äger lika

giltighet, skall deponeras i

arkiven hos general-

sekretariatet vid Euro-

peiska gemenskapernas

råd. Generalsekreteraren

skall till regeringen i varje

signatärstat översända en

bestyrkt kopia .

En foi de quoi les

plénipotentiaires

soussignés ont apposé

leur signature en bas de la

présente convention.

In witness whereof, the

undersigned Pleni-

potentiaries have affixed

their signatures below this

Convention.

Till bevis på detta har

undertecknade befull-

mäktigade ombud under-

skrivit denna konvention.

[Signatures des pléni-

potentiaires désignés ]

[Signatures of the desig-

nated plenipotentiaries]

(De utsedda befull-

mäktigade ombudens

underskrifter .)

PROTOCOLE

Les hautes parties

contractantes sont con-

venues des dispositions

suivantes, qui sont

annexées à la convention

:

PROTOCOL

The High Contracting

Parties have agreed upon

the following provisions,

which shall be annexed to

the Convention:

PROTOKOLL

De höga fördragsslutande

parterna har kommit

överens om följande

bestämmelser, vilka skall

biläggas konventionen:

Article I

Toute personne domi-

ciliée au Luxembourg,

attraite devant un tribunal

d un autre État con-

tractant en application de

l article 5 paragraphe 1,

peut décliner la com-

pétence de ce tribunal. Ce

tribunal se déclare

d office incompétent si le

défendeur ne comparaît

pas.

Article I

Any person domiciled in

Luxembourg who is sued

in a court of another

Contracting State pur-

suant to Article 5 (1) may

refuse to submit to the

jurisdiction of that court.

If the defendant does not

enter an appearance the

court shall declare of its

own motion that it has no

jurisdiction.

Artikel I

Om talan väcks mot en

person som har hemvist i

Luxemburg vid en dom-

stol i en annan kon-

ventionsstat med stöd av

artikel 5.1, får denne göra

invändning om dom-

stolens behörighet. Om

svaranden inte går i

svaromål skall domstolen

självmant förklara sig

obehörig.

Toute convention attribu-

tive de juridiction au sens

de l article 17 ne produit

ses effets à l égard d une

personne domiciliée au

Luxembourg que si

celle-ci l a expressément

et spécialement acceptée.

An agreement conferring

jurisdiction, within the

meaning of Article 17,

shall be valid with respect

to a person domiciled in

Luxembourg only if that

person has expressly and

specifically so agreed.

Ett avtal om domstols

behörighet som avses i

artikel 17 gäller mot en

person som har hemvist i

Luxemburg endast om

denna uttryckligen och

särskilt har godkänt

avtalet.

Article II

Sans préjudice de dis-

positions nationales plus

favorables, les personnes

domiciliées dans un État

contractant et poursuivies

pour une infraction in-

volontaire devant les juri-

dictions répressives d un

autre État contractant

dont elles ne sont pas les

nationaux peuvent se faire

défendre par les person-

nes habilitées à cette fin,

même si elles ne com-

paraissent pas person-

nellement.

Article II

Without prejudice to any

more favourable pro-

visions of national laws,

persons domiciled in a

Contracting State who are

being prosecuted in the

criminal courts of another

Contracting State of

which they are not natio-

nals for an offence which

was not intentionally

committed may be de-

fended by persons quali-

fied to do so, even if they

do not appear in person.

Artikel II

Med förbehåll för mer

fördelaktiga nationella

föreskrifter, får den som

har hemvist i en kon-

ventionsstat och är åtalad

för ett icke uppsåtligt

brott vid en brottmåls-

domstol i en annan

konventionsstat i vilken

han inte är medborgare,

försvaras av en därtill

behörig person, även om

han inte inställer sig

personligen.

Toutefois, la juridiction

saisie peut ordonner la

comparution personnelle:

si celle-ci n a pas eu lieu,

la décision rendue sur

l action civile sans que la

personne en cause ait eu

la possibilité de se faire

défendre pourra ne pas

être reconnue ni exécutée

dans les autres États

contractants.

However, the court seised

of the matter may order

appearance in person; in

the case of failure to

appear, a judgment given

in the civil action without

the person concerned

having had the oppor-

tunity to arrange for his

defence need not be

recognized or enforced in

the other Contracting

States.

Den domstol som hand-

lägger målet får dock

föreskriva personlig

inställelse; om en sådan

föreskrift inte har efter-

kommits behöver en dom

som har meddelats

rörande ett civilrättsligt

anspråk mot någon som

inte har haft tillfälle att

svara i målet varken

erkännas eller verkställas

i andra konventionsstater.

Article III

Aucun impôt, droit ou

taxe, proportionnel à la

valeur du litige, n est

perçu dans l État requis à

l occasion de la procédure

tendant à l octroi de la

formule exécutoire.

Article III

In proceedings for the

issue of an order for

enforcement, no charge,

duty or fee calculated by

reference to the value of

the matter in issue may be

levied in the State in

which enforcement is

sought.

Artikel III

Ingen avgift eller skatt

som är beräknad efter

tvisteföremålets värde får

tas ut i verkställighets-

staten vid det förfarande

som syftar till förord-

nande om verkställighet.

Article IV

Les actes judiciaires et

extrajudiciaires dressés

sur le territoire d un État

contractant et qui doivent

être notifiés ou signifiés à

des personnes se trouvant

sur le territoire d un autre

État contractant sont

transmis selon les modes

prévus par les con-

ventions ou accords con-

clus entre les États

contractants.

Article IV

Judicial and extrajudicial

documents drawn up in

one Contracting State

which have to be served

on persons in another

Contracting State shall be

transmitted in accordance

with the procedures laid

down in the conventions

and agreements con-

cluded between the Con-

tracting States.

Artikel IV

Domstolshandlingar och

andra handlingar som

upprättats i en kon-

ventionsstat och som skall

delges någon i en annan

konventionsstat skall

översändas i enlighet med

de konventioner och avtal

som gäller mellan kon-

ventionsstaterna.

Sauf si l État de desti-

nation s y oppose par

déclaration faite au secré-

taire général du Conseil

des Communautés euro-

péennes, ces actes

peuvent aussi être en-

voyés directement par les

officiers ministériels de

l État où les actes sont

dressés aux officiers

ministériels de l État sur

le territoire duquel se

trouve le destinataire de

l acte. Dans ce cas,

l officier ministériel de

l État d origine transmet

une copie de l acte à

l officier ministériel de

l État requis, qui est

compétent pour la

remettre au destinataire.

Cette remise est faite dans

les formes prévues par la

loi de l État requis. Elle

est constatée par une

attestation envoyée

directement à l officier

ministériel de l État

d origine.

Unless the State in which

service is to take place

objects by declaration to

the Secretary-General of

the Council of the Euro-

pean Communities, such

documents may also be

sent by the appropriate

public officers of the

State in which the docu-

ment has been drawn up

directly to the appropriate

public officers of the

State in which the

addressee is to be found.

In this case the officer of

the State of origin shall

send a copy of the

document to the officer of

the State applied to who

is competent to forward it

to the addressee. The

document shall be

forwarded in the manner

specified by the law of

the State applied to. The

forwarding shall be

recorded by a certificate

sent directly to the officer

of the State of origin.

Såvida inte den stat där

delgivning skall äga rum

genom en förklaring till

generalsekreteraren vid

Europeiska gemen-

skapernas råd motsätter

sig detta, kan sådana

handlingar också sändas

från tjänsteman i den stat

där handlingen har upp-

rättats direkt till tjänste-

man i den stat där mot-

tagaren befinner sig. I

sådant fall skall tjänste-

mannen i ursprungsstaten

sända en kopia av hand-

lingen till den tjänsteman

i mottagarstaten som är

behörig att överlämna den

till mottagaren. Hand-

lingen skall överlämnas

på det sätt som föreskrivs

i mottagarstatens lag.

Överlämnandet skall

bekräftas genom ett intyg

som sänds direkt till

tjänstemannen i ur-

sprungsstaten.

Article V

La compétence judiciaire

prévue à l article 6 point

2 et à l article 10 pour la

demande en garantie ou la

demande en intervention

ne peut être invoquée ni

dans la république fédé-

rale d Allemagne, ni dans

la république d Autriche.

Toute personne domi-

ciliée sur le territoire d un

autre État contractant peut

être appelée devant les

tribunaux de:

Article V

The jurisdiction specified

in Articles 6 (2) and 10 in

actions on a warranty or

guarantee or in any other

third-party proceedings

may not be resorted to in

the Federal Republic of

Germany or in Austria.

Any person domiciled in

another Contracting State

may be sued in the courts:

Artikel V

Den grund för behörighet

som anges i artikel 6.2

och i artikel 10 rörande

återgångskrav eller annat

liknande får varken

åberopas i Tyskland eller

i Österrike. Mot den som

har hemvist i en annan

konventionsstat får talan

väckas vid domstolarna

 la république fédérale

d Allemagne, en appli-

cation des articles 68 et

72 à 74 du code de pro-

cédure civile concernant

la litis denuntiatio,

 la république d Aut-

riche, conformément à

l article 21 du Code de

procédure civile (Zivil-

prozessordnung) con-

cernant la litis denun-

tiatio.

 of the Federal Republic

of Germany, pursuant to

Articles 68, 72, 73 and 74

of the code of civil

procedure (Zivilprozess-

ordnung) concerning

third-party notices,

 of Austria, pursuant to

Article 21 of the code of

civil procedure (Zivil-

prozessordnung) con-

cerning third-party

notices.

 i Tyskland, enligt

artiklarna 68, 72, 73 och

74 i civilprocesslagen

(Zivilprozessordnung)

angående litisdenuntiation

 i Österrike, enligt artikel

21 i civilprocesslagen

(Zivilprozessordnung)

angående litisdenun-

tiation.

Les décisions rendues

dans les autres États

contractants en vertu de

l article 6 point 2 et de

l article 10 sont recon-

nues et exécutées dans la

république fédérale

d Allemagne et dans la

république d Autriche

conformément au titre III.

Les effets produits à

l égard des tiers, en

application de l alinéa

précédent, par des juge-

ments rendus dans ces

États sont également

reconnus dans les autres

États contractants.

Judgments given in the

other Contracting States

by virtue of Article 6 (2)

or 10 shall be recognized

and enforced in the

Federal Republic of

Germany and in Austria

in accordance with Title

III. Any effects which

judgments given in those

States may have on third

parties by application of

the provisions in the

preceeding paragraph

shall also be recognized

in the other Contracting

States.

Domar som har meddelats

i andra konventionsstater

med stöd av artikel 6.2

eller artikel 10 skall

erkännas och verkställas i

Tyskland och i Österrike i

enlighet med avdelning

III. De rättsverkningar

som domar meddelade i

dessa stater kan ha för

tredje man genom

tillämpningen av före-

gående stycke skall också

erkännas i de andra

konventionsstaterna.

Article V bis

En matière d obligation

alimentaire, les termes

«juge», «tribunal» et

«juridiction» com-

prennent les autorités

administratives danoises.

Article Va

In matters relating to

maintenance, the ex-

pression court includes

the Danish administrative

authorities.

Artikel Va

I mål som under-

hållsskyldighet avses med

uttrycket domstol också

de danska administrativa

myndigheterna.

En Suède, dans les

procédures sommaires

concernant les injonctions

de payer (betalnings-

föreläggande) et l assis-

tance (handräckning), les

termes «juge», «tribunal»

et «juridiction» com-

prennent le service public

suédois de recouvrement

forcé (kronofogdemyn-

dighet).

In Sweden, in summary

proceedings concerning

orders to pay (betalnings-

föreläggande) and

assistance (bandräck-

ning), the expression

 court includes the

 Swedish enforcement

service (kronofogdemyn-

dighet).

I Sverige avses vid

summarisk process i mål

om betalningsföre-

läggande och handräck-

ning med uttrycket

 domstol också svensk

kronofogdemyndighet.

Article V ter

Dans les litiges entre le

capitaine et un membre

de l équipage d un navire

de mer immatriculé au

Danemark, en Grèce, en

Irlande ou au Portugal,

relatifs aux rémunérations

ou aux autres conditions

de service, les juridictions

d un État contractant

doivent contrôler si

l agent diplomatique ou

consulaire dont relève le

navire a été informé du

litige. Elles doivent

surseoir à statuer aussi

longtemps que cet agent

n a pas été informé. Elles

doivent, même d office,

se dessaisir si cet agent,

dûment informé, a exercé

les attributions que lui

reconnaît en la matière

une convention consulaire

ou, à défaut d une telle

convention, a soulevé des

objections sur la com-

pétence dans le délai

imparti.

Article Vb

In proceedings involving

a dispute between the

master and a member of

the crew of a sea-going

ship registered in

Denmark, in Greece, in

Ireland or in Portugal,

concerning remuneration

or other conditions of

service, a court in a

Contracting State shall

establish whether the

diplomatic or consular

officer responsible for the

ship has been notified of

the dispute. It shall stay

the proceedings so long

as he has not been

notified. It shall of its

own motion decline

jurisdiction if the officer,

having been duly notified,

has exercised the powers

accorded to him in the

matter by a consular

convention, or in the

absence of such a

convention has, within the

time allowed, raised any

objection to the exercise

of such jurisdiction.

Artikel Vb

I tvist mellan befälhavare

och någon i besättningen

på ett havsgående fartyg

som är registrerat i

Danmark, Grekland,

Irland eller Portugal om

lön eller andra anställ-

ningsvillkor, skall dom-

stol i annan konventions-

stat undersöka om den

diplomatiska eller kon-

sulära tjänsteman som är

ansvarig för fartyget har

blivit underrättad om

tvisten. Domstolen skall

låta avgörandet av målet

anstå så länge under-

rättelse inte har skett. Den

skall självmant förklara

sig obehörig om tjänste-

mannen, vederbörligen

underrättad, har utövat

sina befogenheter i saken

enligt en konsulär kon-

vention eller, i avsaknad

av en sådan konvention,

inom den utsatta tiden har

gjort invändning om

domstolens behörighet i

tvisten.

Article V quater

Lorsque, dans le cadre de

l article 69 paragraphe 5

de la convention relative

au brevet européen pour

le marché commun,

signée à Luxembourg le

15 décembre 1975, les

articles 52 et 53 de la

présente convention sont

appliqués aux disposi-

tions relatives à la «rési-

dence», selon le texte de

la première convention, le

terme «résidence» em-

ployé dans ce texte est

réputé avoir la même

portée que le terme

«domicile» figurant dans

les articles 52 et 53

précités.

Article Vc

Article 52 and 53 of this

Convention shall, when

applied by Article 69 (5)

of the Convention for the

European patent for the

common market, signed

at Luxembourg on 15

December 1975, to the

provisions relating to

 residence in the English

text of that Convention,

operate as if residence

in that text were the same

as domicile in Articles

52 and 53.

Artikel Vc

När artiklarna 52 och 53 i

denna konvention i

enlighet med artikel 69.5 i

konventionen om euro-

peiska patent för den

gemensamma marknaden,

undertecknad i Luxem-

burg den 15 december

1975, tillämpas på be-

stämmelserna som rör

residence i den engelska

texten till den konven-

tionen anses uttrycket

residence i den texten ha

samma innebörd som

uttrycket hemvist i de

ovannämnda artiklarna 52

och 53.

Article V quinquies

Sans préjudice de la

compétence de l Office

européen des brevets

selon la convention sur la

délivrance de brevets

européens, signée à

Munich le 5 octobre

1973, les juridictions de

chaque État contractant

sont seules compétentes,

sans considération de

domicile, en matière

d inscription ou de vali-

dité d un brevet européen

délivré pour cet État et

qui n est pas un brevet

communautaire en appli-

cation des dispositions de

l article 86 de la con-

vention relative au brevet

européen pour le marché

commun signée à Luxem-

bourg le 15 décembre

1975.

Article Vd

Without prejudice to the

jurisdiction of the Euro-

pean Patent Office under

the Convention on the

grant of European patents,

signed at Munich on 5

October 1973, the courts

of each Contracting State

shall have exclusive

jurisdiction, regardless of

domicile, in proceedings

concerned with the

registration or validity of

any European patent

granted for that State

which is not a Com-

munity patent by virtue of

the provisions of Article

86 of the Convention for

the European patent for

the common market,

signed at Luxembourg on

15 December 1975.

Artikel Vd

Med förbehåll för den

behörighet som det euro-

peiska patentverket har

enligt den europeiska

patentkonventionen un-

dertecknad i München

den 5 oktober 1973, skall

domstolarna i varje kon-

ventionsstat, oberoende

av hemvist, ha exklusiv

behörighet vid talan som

angår registreringen eller

giltigheten av ett euro-

peiskt patent som har

meddelats för den staten

och som inte är ett

gemenskapspatent enligt

artikel 86 i konventionen

om europeiska patent för

den gemensamma mark-

naden, undertecknad i

Luxemburg den 15

december 1975.

Article V sexies

Sont également consi-

dérées Comme des actes

authentiques au sens de

l article 50 premier alinéa

de la convention, les

conventions en matière

d obligations alimentaires

conclues devant des

autorités administratives

ou authentifiées par elles.

Article Ve

Arrangements relating to

maintenance obligations

concluded with admi-

nistrative authorities or

authenticated by them

shall also be regarded as

authentic instruments

within the meaning of the

first paragraph of Article

50 of the Convention.

Artikel Ve

Ett avtal om under-

hållsskyldighet som har

ingåtts inför en admini-

strativ myndighet eller

bestyrkts av en sådan

myndighet skall också

anses som en officiell

handling enligt artikel 50

första stycket i kon-

ventionen.

Article VI

Les États contractants

communiqueront au

secrétaire général du

Conseil des Commu-

nautés européennes les

textes de leurs dis-

positions législatives qui

modifieraient soit les

articles de leurs lois qui

sont mentionnés dans la

convention, soit les

juridictions qui sont

désignées au titre III

section 2.

Article VI

The Contracting States

shall communicate to the

Secretary-General of the

Council of the European

Communities the text of

any provisions of their

laws which amend either

those articles of their laws

mentioned in the Con-

vention or the lists of

courts specified in

Section 2 of Title III of

the Convention.

Artikel VI

Konventionsstaterna skall

till generalsekreteraren

vid Europeiska gemen-

skapernas råd överlämna

sådana lagtexter som

innebär ändringar an-

tingen i de bestämmelser

vartill hänvisas i denna

konvention eller i för-

teckningarna över dom-

stolar som anges i

avdelning III, avsnitt 2 i

konventionen.

En foi de quoi les pléni-

potentiaires soussignés

ont apposé leur signature

au bas du présent proto-

cole.

In witness whereof, the

undersigned Plenipoten-

tiaries have affixed their

signatures below this

Protocol.

Till bevis på detta har

undertecknade befullmäk-

tigade ombud underskrivit

detta protokoll.

Fait à Bruxelles, le vingt-

sept septembre mil neuf

cent soixante-huit.

[Signatures des pléni-

potentiaires désignés]

Done at Brussels on the

twenty-seventh day of

September in the year one

thousand nine hundred

and sixty-eight.

[Signatures of the desig-

nated plenipotentiaries]

Som skedde i Bryssel den

tjugosjunde september

nittonhundrasextioåtta.

(De utsedda befull-

mäktigade ombudens

underskrifter.)

PROTOCOLE

concernant l interpréation

par la Cour de justice de

la convention du 27

septembre 1968

concernant la compétence

judiciaire et l exécution

des décisions en matière

civile et commerciale

PROTOCOL

on the interpretation by

the Court of Justice of the

Convention of 27

September 1968 on

jurisdiction and the

enforcement of judgments

in civil and commercial

matters

PROTOKOLL

om domstolens tolkning

av konventionen den 27

september 1968 om dom-

stolens behörighet och om

verkställighet av avgöran-

den på privaträttens

område

LES HAUTES PARTIES

CONTRACTANTES AU

TRAITÉ INSTITUANT

LA COMMUNAUTÉ

ÉCONOMIQUE

EUROPÉENNE,

THE HIGH CONTRAC-

TING PARTIES TO THE

TREATY ESTAB-

LISHING THE EURO-

PEAN ECONOMIC

COMMUNITY,

DE HÖGA FÖRDRAGS-

SLUTANDE PARTER-

NA I FÖRDRAGET OM

UPPRÄTTANDET AV

EUROPEISKA EKONO-

MISKA GEMEN-

SKAPEN,

se référant à la décla-

ration annexée à la con-

vention concernant la

compétence judiciaire et

l exécution des décisions

en matière civile et

commerciale signée à

Bruxelles le 27 septembre

1968,

Having regard to the

Declaration annexed to

the Convention on juris-

diction and the enforce-

ment of judgments in civil

and commercial matters,

signed at Brussels on 27

September 1968,

SOM HÄNVISAR till

den förklaring som bilagts

konventionen om dom-

stols behörighet och om

verkställighet av domar

på privaträttens område,

undertecknad i Bryssel

den 27 september 1968.

ont décidé de conclure un

protocole attribuant

compétence à la Cour de

justice des Communautés

européennes pour

l interprétation de ladite

convention et ont désigné

à cet effet comme

plénipotentiaires:

[Liste des pléni-

potentiaires désignés par

les États membres]

Have decided to conclude

a Protocol conferring

jurisdiction on the Court

of Justice of the European

Communities to interpret

that Convention, and to

this end have designated

as their Plenipotentiaries:

[List of the pleni-

potentiaries designated by

the Member States]

HAR BESLUTAT att

anta ett protokoll som ger

Europeiska gemenskaper-

nas domstol behörighet

att tolka den konven-

tionen och har för detta

ändamål som befull-

mäktigade ombud utsett

(Förteckning över de

befullmäktigade ombuden

som har utsetts av

medlemsstaterna.)

LESQUELS, réunis au

sein du Conseil, après

avoir échangé leurs pleins

pouvoirs reconnus en

bonne et due forme,

WHO, meeting within the

Council, having ex-

changed their full powers,

found in good and due

form,

SOM, församlade i rådet,

sedan de har utväxlat sina

fullmakter och funnit dem

vara i god och behörig

form.

SONT CONVENUS DES

DISPOSITIONS QUI

SUIVENT:

HAVE AGREED AS

FOLLOWS:

HAR ENATS OM

FÖLJANDE.

Article premier

La Cour de justice des

Communautés euro-

péennes est compétente

pour statuer sur l inter-

prétation de la convention

concernant la compétence

judiciaire et l exécution

des décisions en matière

civile et commerciale et

du protocole annexé à

cette convention, signés à

Bruxelles le 27 septembre

1968, ainsi que du présent

protocole.

Article 1

The Court of Justice of

the European Com-

munities shall have juris-

diction to give rulings on

the interpretation of the

Convention on juris-

diction and the enforce-

ment of judgments in civil

and commercial matters

and of the Protocol

annexed to that Con-

vention, signed at

Brussels on 27 September

1968, and also on the

interpretation of the

present Protocol.

Artikel 1

Europeiska gemen-

skapernas domstol är

behörig att tolka kon-

ventionen om domstols

behörighet och om verk-

ställighet av domar på

privaträttens område samt

det till konventionen bi-

lagda protokoll som

undertecknades i Bryssel

den 27 septeember 1968,

samt detta protokoll.

La Cour de justice des

Communautés euro-

péennes est également

compétente pour statuer

sur l interprétation de la

convention relative à

l adhésion du royaume de

Danemark, de l Irlande et

du Royaume-Uni de

Grande-Bretagne et

d Irlande du Nord à la

convention du 27

septembre 1968 ainsi

qu au présent protocole.

The Court of Justice of

the European Commu-

nities shall also have

jurisdiction to give

rulings on the inter-

pretation of the Con-

vention on the accession

of the Kingdom of

Denmark, Ireland and the

United Kingdom of Great

Britain and Northern

Ireland to the Convention

of 27 September 1968

and to this Protocol.

Europeiska gemen-

skapernas domstol är

även behörig att tolka

konventionen om

Konungariket Danmarks,

Irlands och Förenade

konungarikets Stor-

britannien och Nordirland

tillträde till konventionen

den 27 september 1968

samt till detta proto-

koll .

La Cour de justice des

Communautés euro-

péennes est également

compétente pour statuer

sur l interprétation de la

convention relative à

l adhésion de la Ré-

publique hellénique à la

convention du 27

septembre 1968 et au

présent protocole, tels

qu ils ont été adaptés par

la convention de 1978.

The Court of Justice of

the European Commu-

nities shall also have

jurisdiction to give

rulings on the inter-

pretation of the Con-

vention on the accession

of the Hellenic Republic

to the Convention of 27

September 1968 and to

this Protocol, as adjusted

by the 1978 Convention.

Europeiska gemen-

skapernas domstol är

även behörig att tolka

konventionen om Repub-

liken Greklands tillträde

till konventionen den 27

september 1968 samt till

detta protokoll, så som de

har anpassats genom 1978

års konvention .

La Cour de justice des

Communautés euro-

péennes est également

compétente pour statuer

sur l interprétation de la

convention relative à

l adhésion du royaume

d Espagne et de la

République portugaise à

la convention du 27

septembre 1968 et au

présent protocole, tels

qu ils ont été adaptés par

les conventions de 1978

et 1982.

The Court of Justice of

the European Commu-

nities shall also have

jurisdiction to give

rulings on the inter-

pretation of the Con-

vention on the accession

of the Kingdom of Spain

and the Portuguese

Republic to the Con-

vention of 27 September

1968 and to this Protocol,

as adjusted by the 1978

Convention and the 1982

Convention.

Europeiska gemen-

skapernas domstol är

även behörig att tolka

konventionen om

Konungariket Spaniens

och Republiken Portugals

tillträde till konventionen

den 27 september 1968

samt till detta protokoll,

så som de har anpassats

genom 1978 och 1982 års

konventioner .

La Cour de justice des

Communautés euro-

péennes est également

compétente pour statuer

sur l interprétation de la

convention relative à

l adhésion de la

république d Autriche, de

la république de Finlande

et du royaume de Suède à

la convention du 27

septembre 1968 et au

présent protocole, tels

qu ils ont été adaptés par

les conventions de 1978,

de 1982 et de 1989.

The Court of Justice of

the European Commu-

nities shall also have

jurisdiction to give

rulings on the inter-

pretation of the Con-

vention on the accession

of the Republic of

Austria, the Republic of

Finland and the Kingdom

of Sweden to the Con-

vention of 27 September

1968 and to this Protocol,

as adjusted by the 1978

Convention, the 1982

Convention and the 1989

Convention.

Europeiska gemen-

skapernas domstol är

även behörig att tolka

konventionen om Re-

publiken Österrikes,

Republiken Finlands och

Konungariket Sveriges

tillträde till konventionen

den 27 september 1968

samt till detta protokoll,

så som de har anpassats

genom 1978, 1982 och

1989 års

konventioner .

Article 2

Les juridictions suivantes

ont le pouvoir de

demander à la Cour de

justice de statuer à titre

préjudiciel sur une

question d interprétation:

Article 2

The following courts may

request the Court of

Justice to give prelimi-

nary rulings on questions

of interpretation:

Artikel 2

Följande domstolar har

rätt att begära att dom-

stolen skall meddela

förhandsavgörande i en

tolkningsfråga:

1) en Belgique: la Cour

de cassation «het Hof van

Cassatie» et le Conseil

d État «de Raad van

Staat»,

1. in Belgium: la Cour

de Cassation het Hof

van Cassatie and le

Conseil d État de

Raad van State ,

1. i Belgien: Cour de

cassation Hof van

Cassatie och Conseil

d Etat Raad van State,

 au Danemark:

højesteret,

 en république fédérale

d Allemagne: «die

obersten Gerichtshöfe des

Bundes»,

 en Grèce: «ra

anwtata dicasthria»,

 en Espagne: «el

Tribunal Supremo»,

 en France: la Cour de

cassation et le Conseil

d État,

 en Irlande: «the

Supreme Court»,

 en Italie: «la Corte

suprema di cassazione»,

 au Luxembourg: la

Cour supérieure de justice

siégeant comme Cour de

cassation,

 en Autriche: le

«Oberste Gerichtshof», le

«Verwaltungsgerichtshof

» et le «Verfassungs-

gerichtshof»,

 aux Pays-Bas: «de

Hoge Raad»,

 au Portugal: «o

Supremo Tribunal de

justiça et o Supremo

Tribunal Administrativo»,

 en Finlande: «korkein

oikeus/högsta domstolen

et korkein hallinto-

oikeus/högsta förvalt-

ningsdomstolen»,

 en Suède: «Högsta

domstolen, Regerings-

rätten, Arbetsdomstolen»

et «Marknadsdomstolen»,

 au Royaume-Uni: «the

House of Lords» et les

juridictions saisies sur la

base de l article 37

deuxième alinéa ou de

l article 41 de la

convention;

 in Denmark:

 højesteret ,

 in the Federal Republic

of Germany: die obersten

Gerichtshöfe des

Bundes ,

 in Greece: the ra

anwtata dicasthria ,

 in Spain: el Tribunal

Supremo ,

 in France: la Cour de

Cassation and le Conseil

d État ,

 in Ireland: the Supreme

Court,

 in Italy: la Corte

Suprema di Cassazione ,

 in Luxembourg: la

Cour supérieure de

Justice when sitting as

 Cour de Cassation ,

 in Austria, the Oberste

Gerichtshof , the Ver-

waltungsgerichtshof and

the Verfassungsgerichts-

hof ,

 in the Netherlands: de

Hoge Raad ,

 in Portugal: o Supremo

Tribunal de Justiça and

 o Supremo Tribunal

Administrativo ,

 in Finland, korkein

oikeus/högsta domstolen

and korkein hallinto-

oikeus/högsta förvalt-

ningsdomstolen ,

 in Sweden, Högsta

domstolen , Regerings-

rätten , Arbetsdom-

stolen and Marknads-

domstolen ,

 in the United Kingdom:

the House of Lords and

courts to which appli-

cation has been made

under the second

paragraph of Article 37 or

under Article 41 of the

Convention;

 i Danmark: højesteret,

 i Förbundsrepubliken

Tyskland: die obersten

Gerichtshöfe des Bundes,

 i Grekland: ra

anwtata dicasthria,

 i Spanien: Tribunal

Supremo,

 i Frankrike: Cour de

cassation och Conseil

d Etat,

 i Irland: Supreme Court,

 i Italien: Corte suprema

di cassazione,

 i Luxemburg: Cour

supérieure de justice i

dess sammansättning som

Cour de Cassation,

 i Österrike: Oberste

Gerichtshof, Ver-

waltungsgerichtshof och

Verfassungsgerichtshof,

 i Nederländerna: Hoge

Raad,

 i Portugal: Supremo

Tribunal de justiça och

Supremo Tribunal

Administrativo,

 i Finland: högsta

domstolen/korkein oikeus

och högsta förvaltnings-

domstolen/korkein

hallintooikeus,

 i Sverige: Högsta

domstolen, Regerings-

rätten, Arbetsdomstolen

och Marknadsdomstolen,

 i Förenade kungariket:

House of Lords och de

domstolar till vilka

ansökningar enligt artikel

37 andra stycket eller

artikel 41 i konventionen

har gjorts

2) les juridictions des

États contractants

lorsqu elles statuent en

appel;

2. the courts of the

Contracting States when

they are sitting in an

appellate capacity;

2. konventionsstaternas

domstolar när de utgör

överinstans,

3) dans les cas prévus à

l article 37 de la

convention, les

juridictions mentionnées

audit article.

3. in the cases provided

for in Article 37 of the

Convention, the courts

referred to in that Article.

3. i fall som avses i artikel

37 i konventionen, de

domstolar som nämns i

den artikeln.

Article 3

1. Lorsqu une question

portant sur l interprétation

de la convention et des

autres textes mentionnés à

l article 1er est soulevée

dans une affaire pendante

devant une juridiction

indiquée à l article 2

paragraphe 1, cette

juridiction, si elle estime

qu une décision sur ce

point est nécessaire pour

rendre son jugement, est

tenue de demander à la

Cour de justice de statuer

sur cette question.

Article 3

1. Where a question of

interpretation of the

Convention or of one of

the other instruments

referred to in Article 1 is

raised in a case pending

before one of the courts

listed in point 1 of Article

2, that court shall, if it

considers that a decision

on the question is

necessary to enable it to

give judgment, request

the Court of Justice to

give a ruling thereon.

Artikel 3

1. När en fråga om

tolkning av konventionen

och av de andra texter

som nämns i artikel 1

uppkommer i ett mål som

är anhängigt vid någon av

de domstolar som nämns i

artikel 2.1 och denna

domstol finner att ett

beslut i denna fråga är

nödvändigt för att den

skall kunna döma i saken,

är den skyldig att begära

att domstolen meddelar

ett förhandsavgörande.

2. Lorsqu une telle

question est soulevée

devant une juridiction

indiquée à l article 2

paragraphes 2 et 3, cette

juridiction peut, dans les

conditions déterminées au

paragraphe 1, demander à

la Cour de justice de

statuer.

2. Where such a question

is raised before any court

referred to in point 2 or 3

of Article 2, that court

may under the conditions

laid down in paragraph 1,

request the Court of

Justice to give a ruling

thereon.

2. När en sådan fråga

uppkommer vid en

domstol som avses i

artikel 2.2 och 2.3, kan

denna domstol på de

villkor som anges i punkt

1 begära att domstolen

meddelar ett förhands-

avgörande.

Article 4

1. L autorité compétente

d un État contractant a la

faculté de demander à la

Cour de justice de se

prononcer sur une

question d interprétation

de la convention et des

autres textes mentionnés à

l article 1er si des déci-

sions rendues par des

juridictions de cet État

sont en contradiction avec

l interprétation donnée,

soit par la Cour de justice,

soit par une décision

d une juridiction d un

autre État contractant

mentionnée à l article 2

paragraphes 1 et 2. Les

dispositions du présent

paragraphe ne s appli-

quent qu aux décisions

passées en force de chose

jugée.

Article 4

1. The competent autho-

rity of a Contracting State

may request the Court of

Justice to give a ruling on

a question of inter-

pretation of the Con-

vention or of one of the

other instruments referred

to in Article 1 if judg-

ments given by courts of

that State conflict with the

interpretation given either

by the Court of Justice or

in a judgment of one of

the courts of another

Contracting State referred

to in point 1 or 2 of

Article 2. The provisions

of this paragraph shall

apply only to judgments

which have become res

judicata.

Artikel 4

1. En behörig myndighet i

en konventionsstat har

rätt att begära att dom-

stolen uttalar sig i en

fråga om tolkningen av

konventionen och de

andra texter som nämns i

artikel 1, om domar som

meddelats av domstolar i

den staten strider antingen

mot den tolkning som

gjorts av domstolen eller

mot en dom av en sådan

domstol i en annan kon-

ventionsstat som nämns i

artikel 2.1 och 2.2.

Bestämmelserna i denna

punkt gäller endast domar

som har vunnit laga kraft.

2. L interprétation donnée

par la Cour de justice à la

suite d une telle demande

est sans effet sur les

décisions à l occasion

desquelles l interprétation

lui a été demandée.

2. The interpretation

given by the Court of

Justice in response to

such a request shall not

affect the judgments

which gave rise to the

request for interpretation.

2. Den tolkning som görs

av domstolen i anledning

av en sådan begäran

påverkar inte de domar

som gav upphov till

begäran om tolkning.

3. Sont compétents pour

saisir la Cour de justice

d une demande d inter-

prétation conformément

au paragraphe 1, les

procureurs généraux près

les cours de cassation des

États contractants ou

toute autre autorité

désignée par un État

contractant.

3. The Procurators-

General of the Courts of

Cassation of the Con-

tracting States, or any

other authority designated

by a Contracting State,

shall be entitled to request

the Court of Justice for a

ruling on interpretation in

accordance with

paragraph 1.

3. Det offentligas högsta

representant vid kassa-

tionsdomstolarna i kon-

ventionsstaterna eller

varje annan myndighet

som utses av en kon-

ventionsstat är behöriga

att vända sig till dom-

stolen med en begäran om

tolkning enligt punkt 1.

4. Le greffier de la Cour

de justice notifie la

demande aux États con-

tractants, à la Com-

mission et au Conseil des

Communautés euro-

péennes qui, dans un

délai de deux mois à

compter de cette

notification, ont le droit

de déposer devant la Cour

des mémoires ou obser-

vations écrites.

4. The Registrar of the

Court of Justice shall give

notice of the request to

the Contracting States, to

the Commission and to

the Council of the

European Communities;

they shall then be entitled

within two months of the

notification to submit

statements of case or

written observations to

the Court.

4. När en sådan begäran

inkommer skall dom-

stolens justitiesekreterare

underrätta konventions-

staterna samt Europeiska

gemenskapernas kom-

mission och råd, vilka

inom en frist om två

månader efter sådan

underrättelse har rätt att

inkomma till domstolen

med inlagor eller skrift-

liga synpunkter.

5. La procédure prévue au

présent article ne donne

lieu ni à la perception ni

au remboursement des

frais et dépens.

5. No fees shall be levied

or any costs or expenses

awarded in respect of the

proceedings provided for

in this Article.

5. Det förfarande som

anges i denna artikel skall

inte föranleda att avgifter

tas ut eller att ersättning

för kostnader eller utlägg

tillerkänns.

Article 5

1. Dans la mesure où le

présent protocole n en

dispose pas autrement, les

dispositions du traité

instituant la Communauté

économique européenne

et celles du protocole sur

le statut de la Cour de

justice y annexé, qui sont

applicables lorsque la

Cour est appelée à statuer

à titre préjudiciel,

s appliquent également à

la procédure d interpré-

tation de la convention et

des autres textes mention-

nés à l article 1er.

Article 5

1. Except where this

Protocol otherwise pro-

vides, the provisions of

the Treaty establishing

the European Economic

Community and those of

the Protocol on the

Statute of the Court of

Justice annexed thereto,

which are applicable

when the Court is re-

quested to give a preli-

minary ruling, shall also

apply to any proceedings

for the interpretation of

the Convention and the

other instruments referred

to in Article 1.

Artikel 5

1. Såvida annat inte

föreskrivs i detta proto-

koll skall de bestäm-

melser i Fördraget om

upprättandet av Euro-

peiska ekonomiska

gemenskapen och i det

därtill bilagda protokollet

om domstolens stadga

vilka gäller när domstolen

skall meddela förhands-

avgörande, tillämpas även

vid tolkning av kon-

ventionen och de andra

texter som nämns i artikel

1.

2. Le règlement de

procédure de la Cour de

justice est adapté et

complété, si besoin est,

conformément à l article

188 du traité instituant la

Communauté économique

européenne.

2. The Rules of Procedure

of the Court of Justice

shall, if necessary, be

adjusted and supple-

mented in accordance

with Article 188 of the

Treaty establishing the

European Economic

Community.

2. Domstolens rättegångs-

regler skall vid behov

anpassas och komplette-

ras i enlighet med artikel

188 i Fördraget om

upprättandet av Euro-

peiska ekonomiska

gemenskapen.

Article 6

. . . .

Article 6

. . .

Artikel 6

. . .

Article 7

Le présent protocole sera

ratifié par les États

signataires. Les instru-

ments de ratification

seront déposés auprès du

secrétaire général du

Conseil des Commu-

nautés européennes.

Article 7

This Protocol shall be

ratified by the signatory

States. The instruments of

ratification shall be

deposited with the

Secretary-General of the

Council of the European

Communities.

Artikel 7

Detta protokoll skall rati-

ficeras av signatärstater-

na. Ratifikationsinstru-

menten skall deponeras

hos generalsekreteraren

vid Europeiska gemen-

skapernas råd.

Article 8

Le présent protocole entre

en vigueur le premier jour

du troisième mois suivant

le dépôt de l instrument

de ratification de l État

signataire qui procède le

dernier à cette formalité.

Toutefois, son entrée en

vigueur intervient au plus

tôt en même temps que

celle de la convention du

27 septembre 1968

concernant la compétence

judiciaire et l exécution

des décisions en matière

civile et commerciale.

Article 8

This Protocol shall enter

into force on the first day

of the third month

following the deposit of

the instrument of

ratification by the last

signatory State to take

this step; provided that it

shall at the earliest enter

into force at the same

time as the Convention of

27 September 1968 on

jurisdiction and the

enforcement of judgments

in civil and commercial

matters.

Artikel 8

Detta protokoll träder i

kraft den första dagen i

den tredje månaden efter

det att ratifikationsinstru-

mentet har deponerats av

den signatärstat som sist

fullgör denna formalitet.

Det träder dock i kraft

tidigast samtidigt som

konventionen den 27

september 1968 om dom-

stols behörighet och om

verkställighet av domar

på privaträttens område.

Article 9

Les États contractants

reconnaissent que tout

État qui devient membre

de la Communauté éco-

nomique européenne et

auquel s applique l article

63 de la convention

concernant la compétence

judiciaire et l exécution

des décisions en matière

civile et commerciale doit

accepter les dispositions

du présent protocole, sous

réserve des adaptations

nécessaires.

Article 9

The Contracting States

recognize that any State

which becomes a member

of the European Eco-

nomic Community, and to

which Article 63 of the

Convention on juris-

diction and the enforce-

ment of judgments in civil

and commercial matters

applies, must accept the

provisions of this Proto-

col, subject to such

adjustments as may be

required.

Artikel 9

Konventionsstaterna kon-

staterar att varje stat som

blir medlem av Euro-

peiska ekonomiska

gemenskapen och i för-

hållande till vilken artikel

63 i konventionen om

domstols behörighet och

om verkställighet av

domar på privaträttens

område är tillämplig skall

godta bestämmelserna i

detta protokoll, med

förbehåll för nödvändig

anpassning.

Article 10

Le secrétaire général du

Conseil des Commu-

nautés européennes noti-

fie aux États signataires:

Article 10

The Secretary-General of

the Council of the Euro-

pean Communities shall

notify the signatory States

of:

Artikel 10

Generalsekreteraren vid

Europeiska gemenskaper-

nas råd skall underrätta

signatärstaterna om

a) le dépôt de tout instru-

ment de ratification;

b) la date d entrée en

vigueur du présent proto-

cole;

c) les déclarations reçues

en application de l article

4 paragraphe 3;

d) . . . .

(a) the deposit of each

instrument of ratification;

(b) the date of entry into

force of this Protocol;

(c) any designation

received pursuant to

Article 4 (3);

(d) . . . .

a) deponeringen av varje

ratifikationsinstrument,

b) dagen för detta pro-

tokolls ikraftträdande,

c) förordnanden som har

mottagits enligt artikel

4.3,

d) . . .

Article 11

Les États contractants

communiqueront au

secrétaire général du Con-

seil des Communautés

européennes les textes de

leurs dispositions législa-

tives qui impliquent une

modification de la liste

des juridictions désignées

à l article 2 paragraphe 1.

Article 11

The Contracting States

shall communicate to the

Secretary-General of the

Council of the European

Communities the texts of

any provisions of their

laws which necessitate an

amendment to the list of

courts in point 1 of

Article 2.

Artikel 11

Konventionsstaterna skall

till generalsekreteraren

vid Europeiska gemen-

skapernas råd överlämna

sådana lagtexter som

innebär ändringar i den

förteckning över dom-

stolar som anges i artikel

2.1.

Article 12

Le présent protocole est

conclu pour une durée

illimitée.

Article 12

This Protocol is con-

cluded for an unlimited

period.

Artikel 12

Detta protokoll gäller för

obegränsad tid.

Article 13

Chaque État contractant

peut demander la révision

du présent protocole.

Dans ce cas, une con-

férence de révision est

convoquée par le prési-

dent du Conseil des Com-

munautés européennes.

Article 13

Any Contracting State

may request the revision

of this Protocol. In this

event, a revision con-

ference shall be convened

by the President of the

Council of the European

Communities.

Artikel 13

Varje konventionsstat får

begära att detta protokoll

revideras. Om så sker,

skall ordföranden för

Europeiska gemen-

skapernas råd samman-

kalla en revisionskonf-

erens.

Article 14)

Le présent protocole,

rédigé en un exemplaire

unique en langues alle-

mande, française, italien-

ne et néerlandaise, les

quatre textes faisant

également foi, est déposé

dans les archives du

secrétariat du Conseil des

Communautés euro-

péennes. Le secrétaire

général en remet une

copie certifiée conforme à

chacun des gouverne-

ments des États signa-

taires .

Article 14

This Protocol, drawn up

in a single original in the

Dutch, French, German

and Italian languages, all

four texts being equally

authentic, shall be depo-

sited in the archives of the

Secretariat of the Council

of the European Com-

munities. The Secretary-

General shall transmit a

certified copy to the

Government of each

signatory State.

Artikel 14

Detta protokoll som har

upprättats i ett enda

exemplar på tyska,

franska, italienska och

nederländska språken,

vilka fyra texter äger lika

giltighet, skall deponeras i

arkiven hos general-

sekretariatet vid Euro-

peiska gemenskapernas

råd. Generalsekreteraren

skall överlämna en

bestyrkt kopia till rege-

ringen i varje signatär-

stat .

En foi de quoi les pléni-

potentiaires soussignés

ont apposé leur signature

au bas du présent proto-

cole.

In witness whereof, the

undersigned Plenipoten-

tiaries have affixed their

signatures below this

Protocol.

Till bevis på detta har

undertecknade befull-

mäktigade ombud under-

skrivit detta protokoll.

Fait à Luxembourg, le

trois juin mil neuf cent

soixante et onze.

Done at Luxembourg on

the third day of June in

the year one thousand

nine hundred and

seventy-one.

Som skedde i Luxemburg

den tredje juni nitton-

hundrasjuttioett.

[Signatures des pléni-

potentiaires]

[Signatures of the pleni-

potentiaries]

(De befullmäktigade om-

budens underskrifter.)

 Här återfinns bilagan som bilaga 3 till propositionen.

 Lagen har enligt 1977:595 och 1977:1000 upphört att gälla i förhållande till

Danmark,

Finland och Norge den 1 januari 1978.

 Senaste lydelse 1992:797.

 Senaste lydelse 1992:798.

 Senaste lydelse 1992:799.

 Senaste lydelse 1992:800.

 Här återfinns bilagan som bilaga 1 till lagrådsremissen.

 Senaste lydelse 1992:797.

 Senaste lydelse 1992:798.

 Senaste lydelse 1992:799.

 Senaste lydelse 1992:800.

 Texten såsom den ändrats genom konventionen av den 9 oktober 1978 om

Konungariket Danmarks,

Irlands och Förenade konungariket Storbritanniens och Nordirlands tillträde,

nedan kallad 1978 års

konvention , konventionen av den 25 oktober 1982 om Republiken Greklands

tillträde, nedan kallad

 1982 års konvention och konventionen av den 26 maj 1989 om Konungariket

Spaniens och

Republiken Portugals tillträde, nedan kallad 1989 års konvention , och

konventionen av den 29

november 1996 om Republiken Österrikes, Republiken Finlands och Konungariket

Sveriges tillträde,

nedan kallad 1996 års konvention .

 Ingressen till 1989 års konvention innehåller följande text: SOM ÄR MEDVETNA

OM att

medlemsstaterna i gemenskapen och medlemsstaterna i Europeiska

frihandelssammanslutningen

(EFTA) den 16 september 1988 i Lugano ingick konventionen om domstols behörighet

 och om

verkställighet av domar på privaträttens område, vilket utvidgar

Brysselskonventionens principer till

att gälla de stater som tillträder denna konvention.

 Andra meningen tillagd genom artikel 3 i 1978 års konvention.

 Ändringen framgår av en underrättelse lämnad den 8 februari 1988 i enlighet

med artikel VI i det

bifogade protokollet och bekräftad i 1989 års konvention, bilaga I punkt e.1.

 Andra stycket såsom det har ändrats genom artikel 4 i 1978 års konvention,

artikel 3 i 1982 års

konvention, artikel 3 i 1989 års konvention och artikel 2 i 1996 års konvention.

 Artikel 5.1 såsom den ändrats i texten på franska genom artikel 5.1 i 1978 års

 konvention och

såsom den ändrats genom artikel 4 i 1989 års konvention.

 Artikel 5.2 såsom den ändrats genom artikel 5.3 i 1978 års konvention.

 Artikel 5.6 har lagts till genom artikel 5.4 i 1978 års konvention.

 Artikel 5.7 har lagts till genom artikel 5.4 i 1978 års konvention.

 Artikel 5.4 tillagd genom artikel 5 i 1989 års konvention.

 Artikeln tillagd genom artikel 6 i 1978 års konvention.

 Texten såsom den ändrats genom artikel 7 i 1978 års konvention.

 Texten såsom den har ändrats genom artikel 8 i 1978 års konvention.

 Artikeln tillagd genom artikel 9 i 1978 års konvention.

 Texten såsom den ändrats genom artikel 10 i 1978 års konvention.

 Artikel 16.1 såsom den ändrats genom artikel 6 i 1989 års konvention.

 Texten såsom den ändrats genom artikel 11 i 1978 års konvention och artikel 7

i 1989 års

konvention.

 Andra stycket såsom det ändrats genom artikel 12 i 1978 års konvention.

 Texten såsom den ändrats genom artikel 8 i 1989 års konvention.

 Artikel 27.2 såsom den ändrats genom artikel 13.1 i 1978 års konvention.

 Artikel 27.5 tillagd genom artikel 13.2 i 1978 års konvention.

 Det andra stycket tillagt genom artikel 14 i 1978 års konvention.

 Texten såsom den ändrats genom artikel 9 i 1989 års konvention.

 Det andra stycket har lagts till genom artikel 15 i 1978 års konvention.

 Ändringen framgår av en underrättelse lämnad den 8 februari 1988 i enlighet

med artikel VI i det

bifogade protokollet och bekräftad genom 1989 års konvention, bilaga I punkt

e.2.

 Artikel 32.1 såsom den ändrats genom artikel 16 i 1978 års konvention, artikel

 4 i 1982 års

konvention, artikel 10 i 1989 års konvention och artikel 3 i 1996 års

konvention.

 Texten såsom den ändrats genom artikel 17 i 1978 års konvention, artikel 5 i

1982 års

konvention, artikel 11 i 1989 års konvention och artikel 4 i 1996 års

konvention.

 Det andra stycket har lagts till genom artikel 18 i 1978 års konvention.

 Artikel 40.1 såsom den ändrats genom artikel 19 i 1978 års konvention, artikel

 6 i 1982 års

konvention, artikel 12 i 1989 års konvention och artikel 5 i 1996 års

konvention.

 Texten såsom den ändrats genom artikel 20 i 1978 års konvention, artikel 7 i

1982 års

konvention, artikel 13 i 1989 års konvention och artikel 6 i 1996 års

konvention.

 Texten såsom den ändrats genom artikel 21 i 1978 års konvention och 1989 års

konvention,

bilaga I punkt e.3.

 Artikel 46.2 såsom den ändrats genom artikel 22 i 1978 års konvention.

 Första stycket såsom det ändrats genom artikel 14 i 1989 års konvention.

 Det tredje stycket har utgått genom artikel 15 i 1989 års konvention.

 Det andra stycket har lagts till genom artikel 23 i 1978 års konvention.

 Texten såsom den ersatts genom artikel 16 i 1989 års konvention.

 1978 års konvention innehåller i avdelning V följande övergångsbestämmelser:

 Artikel 34

1. 1968 års konvention och 1971 års protokoll, i deras lydelse enligt denna

konvention skall tillämpas

endast på rättsliga förfaranden som har inletts och på officiella handlingar som

 har upprättats eller

registrerats efter denna konventions ikraftträdande i ursprungsstaten och, i

fråga om erkännande eller

verkställighet av en dom eller en officiell handling, i den stat som ansökan

riktar sig till.

2. I relationerna mellan de sex stater som ingick 1968 års konvention skall

domar som meddelats

efter denna konventions ikraftträdande i mål och ärenden som har anhängiggjorts

före den dagen

dock erkännas och verkställas enligt bestämmelserna i avdelning III i 1968 års

konvention i dess

lydelse enligt denna konvention.

3. Därutöver gäller, i relationerna mellan de sex stater som ingick 1968 års

konvention och de tre

stater som nämns i artikel 1 i den här konventionen, liksom i relationerna

mellan dessa tre stater, att

domar som meddelats efter denna konventions ikraftträdande mellan

ursprungsstaten och den stat

som ansökan riktar sig till, i mål och ärenden som har anhängiggjorts före den

dagen, skall erkännas

och verkställas enligt bestämmelserna i avdelning III i 1968 års konvention i

dess lydelse enligt

denna konvention, om behörigheten har grundats på bestämmelser som

överensstämmer antingen

med bestämmelserna i den ändrade avdelning II eller med bestämmelserna i en

konvention som

gällde mellan ursprungsstaten och den stat som ansökan riktar sig till vid tiden

 för målets eller

ärendets anhängiggörande.

1982 års konvention innehåller i avdelning V följande övergångsbestämmelser:

 Artikel 12

1. 1968 års konvention och 1971 års protokoll, i deras lydelse enligt 1978 års

konvention och denna

konvention, skall tillämpas endast på rättsliga förfaranden som har inletts och

på officiella handlingar

som har upprättats eller registrerats efter denna konventions ikraftträdande i

ursprungsstaten och, i

fråga om erkännande eller verkställighet av en dom eller en officiell handling,

i den stat som ansöken

riktar sig till.

2. Domar som har meddelats efter denna konventions ikraftträdande mellan

ursprungsstaten och den

stat som ansökan riktar sig till, i mål och ärenden som har anhängiggjorts före

den dagen, skall dock

erkännas och verkställas i den stat som ansökan riktar sig till enligt

bestämmelserna i avdelning III i

1968 års konvention, i dess lydelse enligt 1978 års konvention och denna

konvention, om

behörigheten har grundats på bestämmelser som överensstämmer antingen med

bestämmelserna i den

ändrade avdelning II, i 1968 års konvention, eller med bestämmelserna i en

konvention som gällde

mellan ursprungsstaten och den stat som ansökan riktar sig till vid tiden för

målets eller ärendets

anhängiggörande.

1989 års konvention innehåller i avdelning VI följande övergångsbestämmelser:

 Artikel 29

1. 1968 års konvention och 1971 års protokoll, i deras lydelse enligt 1978 års

konvention, 1982 års

konvention och denna konvention, skall tillämpas endast på rättsliga förfaranden

 som har inletts och

på officiella handlingar som har upprättats eller registrerats efter denna

konventions ikraftträdande i

ursprungsstaten och, i fråga om erkännande eller verkställighet av en dom eller

en officiell handling, i

den stat som ansökan riktar sig till.

2. Domar som har meddelats efter denna konventions ikraftträdande mellan

ursprungsstaten och den

stat som ansökan riktar sig till, i mål och ärenden som har anhängiggjorts före

den dagen, skall dock

erkännas och verkställas enligt bestämmelserna i avdelning III i 1968 års

konvention, i dess lydelse

enligt 1978 års konvention, 1982 års konvention och denna konvention, om

behörigheten har

grundats på bestämmelser som överensstämmer antingen med bestämmelserna i den

ändrade

avdelning II i 1968 års konvention, eller med bestämmelserna i en konvention som

 gällde mellan

ursprungsstaten och den stat som ansökan riktar sig till vid tiden för målets

eller ärendets

anhängiggörande.

1996 års konvention innehåller i avdelning V följande övergångsbestämmelser:

 1. 1968 års konvention och 1971 års protokoll, i deras lydelse enligt 1978 års

konvention, 1982 års

konvention, 1989 års konvention och denna konvention skall tillämpas endast på

rättsliga förfaranden

som har inletts och på officiella handlingar som har upprättats eller

registrerats efter denna

konventions ikraftträdande i ursprungsstaten och, i fråga om erkännande eller

verkställighet av en

dom eller en officiell handling, i den stat som ansökan riktar sig till.

2. Domar som har meddelats efter denna konventions ikraftträdande mellan

ursprungsstaten och den

stat som ansökan riktar sig till, i mål och ärenden som har anhängiggjorts före

den dagen, skall dock

erkännas och verkställas enligt bestämmelserna i avdelning III i 1968 års

konvention, i dess lydelse

enligt 1978 års konvention, 1982 års konvention, 1989 års konvention och denna

konvention, om

behörigheten har grundats på bestämmelser som överensstämmer antingen med

bestämmelserna i den

ändrade avdelning II i 1968 års konvention, eller med bestämmelserna i en

konvention som gällde

mellan ursprungsstaten och den stat som ansökan riktar sig till vid tiden för

målets eller ärendets

anhängiggörande.

 Detta stycke skall ersätta artikel 35 i avdelning V i 1978 års konvention som

hade utvidgats

till att gälla Republiken Grekland genom artikel 1.2 i 1982 års konvention. I

1989 års konvention

föreskrivs att dessa två senaste bestämmelserna skall utgå.

 Denna artikel tillagd genom artikel 17 i 1989 års konvention. Den motsvarar

artikel 36 i

avdelning V i 1978 års konvention och har utvidgats till att gälla Republiken

Grekland genom artikel

1.2 i 1982 års konvention. I 1989 års konvention, artikel 28 föreskrivs att

dessa två senaste

bestämmelserna skall utgå.

 Strecksats tillagd genom artikel 24 i 1978 års konvention.

 Strecksats tillagd genom artikel 7 i 1996 års konvention.

 Strecksatsen tillagd genom artikel 7 i 1996 års konvention.

 Strecksatsen tillagd genom artikel 24 i 1978 års konvention.

 Strecksats tillagd genom artikel 8 i 1982 års konvention.

 Strecksatsen tillagd genom artikel 18 i 1989 års konvention.

 Strecksatsen tillagd genom artikel 24 i 1978 års konvention.

 Strecksatsen tillagd genom artikel 7 i 1996 års konvention.

 Artikel 57.2 tillagd genom artikel 19 i 1989 års konvention. Artikel 57.2

motsvarar artikel 25.2

i 1978 års konvention som har utvidgats att gälla Republiken Grekland genom

artikel 1.2 i 1982 års

konvention. I 1989 års konvention, artikel 28, föreskrivs att de två senaste

bestämmelserna skall

upphöra att gälla.

 Artikel 57.1 såsom den ändrats genom artikel 25.1 i 1978 års konvention och

artikel 19 i 1989

års konvention.

 Artikel 57.3 tillagd genom artikel 25.1 i 1978 års konvention.

 Texten såsom den ändrats genom artikel 20 i 1989 års konvention.

 Andra stycket tillagt genom artikel 26 i 1978 års konvention.

 I artikel 21 i 1989 års konvention föreskrivs att artikel 60, ändrad genom

artikel 27 i 1978 års

konvention skall utgå.

 Ratifikationen av 1978 och 1982 års konventioner regleras i artiklarna 38 och

14 i dessa

konventioner.

Ratifikationen av 1989 års konvention regleras i artikel 3A i samma konvention,

vilken artikel har

följande lydelse:

 Artikel 31

Denna konvention skall ratificeras av signatärstaterna.

Ratifikationsinstrumenten skall deponeras hos

generalsekreteraren vid Europeiska gemenskapernas råd.

Ratifikationen av 1996 års konvention regleras i artikel 15 i samma konvention,

vilken artikel har

följande lydelse:

 Artikel 15

Denna konvention skall ratificeras av signatärstaterna.

Ratifikationsinstrumenten skall deponeras hos

generalsekreteraren vid Europeiska unionens råd.

 1978 års och 1982 års konventioners ikraftträdande reglerades i artiklarna 39

och 15 i dessa

konventioner.

1989 års konventions ikraftträdande regleras i artikel 32 i samma konvention,

vilken artikel har

följande lydelse:

 Artikel 32

1. Denna konvention träder i kraft den första dagen i den tredje månaden efter

det att två

signatärstater, varav den ena är Konungariket Spanien eller Republiken Portugal,

 har deponerat sina

ratifikationsinstrument.

2. I förhållande till varje annan signatärstat träder denna konvention i kraft

den första dagen i den

tredje månaden efter det att den staten har deponerat sitt

ratifikationsinstrument.

Ikraftträdandet för 1996 års konvention regleras i artikel 16 i samma

konvention, vilken artikel har

följande lydelse:

 Artikel 16

1. Denna konvention träder i kraft den första dagen i den tredje månaden efter

det att två

signatärstater, varav den ena skall vara Republiken Österrike, Republiken

Finland eller Konungariket

Sverige, har deponerat sina ratifikationsinstrument.

2. I förhållande till varje annan signatärstat träder denna konvention i kraft

den första dagen i den

tredje månaden efter det att den staten har deponerat sitt

ratifikationsinstrument.

 Underrättelserna om 1978 och 1982 års konventioner regleras i artiklarna 40

och 16 i dessa

konventioner.

Underrättelserna om 1989 års konvention regleras i artikel 33 i samma

konvention, vilken artikel har

följande lydelse:

 Artikel 33

Generalsekreteraren vid Europeiska gemenskapernas råd skall underrätta

signatärstaterna om

a) deponeringen av varje ratifikationsinstrument,

b) dagen för konventionens ikraftträdande för konventionsstaterna.

Notifikationerna om 1996 års konvention regleras i artikel 17 i samma

konvention, vilken artikel har

följande lydelse:

 Artikel 17

Generalsekreteraren vid Europeiska unionens råd skall underrätta

signatärstaterna om

a) deponeringen av varje ratifikationsinstrument,

b) dagen för konventionens ikraftträdande för konventionsstaterna.

 I artikel 22 i 1989 års konvention föreskrivs att c, ändrad genom artikel 28 i

 1978 års konvention,

skall utgå.

 Angivandet av de texter som äger lika giltighet följer av följande

bestämmelser:

 när det gäller 1978 års konventon, artikel 41 i samma konvention, vilken

artikel har följande

lydelse:

 Artikel 41

Denna konvention, som har upprättats i ett enda exemplar på danska, engelska,

franska, iriska,

italienska, nederländska och tyska språken, vilka sju texter alla äger lika

giltighet, skall deponeras i

arkivet hos generalsekretariatet vid Europeiska gemenskapernas råd.

Generalsekreteraren skall

överlämna en bestyrkt kopia till regeringen i varje signatärstat.

 när det gäller 1982 års konvention, artikel 17 i samma konvention, vilken

artikel har följande

lydelse:

 Artikel 17

Denna konvention, som har upprättats i ett enda exemplar på danska, engelska,

franska, grekiska,

iriska, italienska, nederländska och tyska språken, vilka åtta texter alla äger

lika giltighet, skall

deponeras i arkiven hos generalsekretariatet vid Europeiska gemenskapernas råd.

Generalsekreteraren

skall överlämna en bestyrkt kopia till regeringen i varje signatärstat.

 när det gäller 1989 års konvention, artikel 34 i samma konvention, vilken

artikel har följande

lydelse:

 Artikel 34

Denna konvention, som har upprättats i ett enda exemplar på danska, engelska,

franska, grekiska,

iriska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska och tyska språken, vilka

 tio texter alla äger lika

giltighet, skall deponeras i arkiven hos generalsekretariatet vid Europeiska

gemenskapernas råd.

Generalsekreteraren skall överlämna en bestyrkt kopia till regeringen i varje

signatärstat.

 när det gäller 1996 års konvention, artikel 18 i samma konvention, vilken

artikel har följande

lydelse:

 Artikel 18

Denna konvention, som har upprättats i ett enda exemplar på spanska, danska,

tyska, grekiska,

engelska, franska, iriska, italienska, nederländska, portugisiska, finska och

svenska språken, vilka

tolv texter alla äger lika giltighet, skall deponeras i arkiven hos

generalsekretariatet vid Europeiska

gemenskapernas råd.

Generalsekreteraren skall överlämna en bestyrkt kopia till regeringen i varje

signatärstat.

 Avfattandet av texter som äger giltighet till 1968 års konvention på de

tillträdande

medlemsstaternas officiella språk följer av

 när det gäller 1978 års konvention, artikel 37 i samma konvention, vilken

artikel har följande

lydelse:

 Artikel 37

Generalsekreteraren vid Europeiska gemenskapernas råd skall till regeringarna i

Konungariket

Danmark, Irland och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland

överlämna en bestyrkt

kopia av 1968 års konvention och 1971 års protokoll på franska, italienska,

nederländska och tyska

språken.

De på danska, engelska och iriska avfattade texterna till 1968 års konvention

och 1971 års protokoll

bifogas denna konvention. De på danska, engelska och iriska språken avfattade

texterna äger lika

giltighet som origi- naltexterna till 1968 års konvention och 1971 års

protokoll.

 när det gäller 1982 års konvention, artikel 13 i samma konvention, vilken

artikel har följande

lydelse:

 Artikel 13

Generalsekreteraren för Europeiska gemenskapernas råd skall till Republiken

Greklands regering

översända en bestyrkt kopia av 1968 års konvention, 1971 års protokoll och 1978

års konvention på

danska, engelska, franska, iriska, italienska, nederländska och tyska språken.

De texter till 1968 års konvention, 1971 års protokoll och 1978 års konvention,

som har upprättats på

grekiska språket, finns bilagda denna konvention. De texter som har upprättats

på grekiska språket

äger lika giltighet som de andra texterna till 1968 års konvention, 1971 års

protokoll och 1978 års

konvention.

 när det gäller 1989 års konvention, artikel 30 i samma konvention, vilken

artikel har följande

lydelse:

 Artikel 30

1. Generalsekreteraren vid Europeiska gemenskapernas råd skall till Konungariket

 Spaniens och

Republiken Portugals regeringar överlämna en bestyrkt kopia av 1968 års

konvention, 1971 års

protokoll, 1978 ars konvention och 1982 års konvention på danska, engelska,

franska, grekiska,

iriska, italienska, nederländska och tyska språken.

2. De texter till 1968 års konvention, 1971 års protokoll, 1978 års konvention,

1982 års konvention

som har upprättats på spanska och portugisiska språken återfinns i bilagorna II,

 III, IV och V till

denna konvention. De texter som upprättats på spanska och portugisiska språken

äger lika giltighet

som de andra texterna till 1968 års konvention, 1971 års protokoll, 1978 års

konvention och 1982 års

konvention.

 när det gäller 1996 års konvention, artikel 14 i samma konvention, vilken

artikel har följande

lydelse:

 Artikel 14

1. Generalsekreteraren vid Europeiska unionens råd skall till Republiken

Österrikes, Republiken

Finlands, och Konungariket Sveriges regeringar överlämna en bestyrkt kopia av

1968 års konvention,

1971 års protokoll, 1978 års konvention, 1982 års konvention och 1989 års

konvention på spanska,

danska, tyska, grekiska, engelska, franska, iriska, italienska, nederländska och

 portugisiska språken.

2. De texter till 1968 års konvention, 1971 års protokoll, 1978 års konvention,

1982 års konvention

och 1989 års konvention som har upprättats på finska och svenska språken äger

lika giltighet som de

andra texterna till 1968 års konvention, 1971 års protokoll, 1978 års

konvention, 1982 års

konvention och 1989 års konvention.

 1978, 1982 och 1989 års konventioner har undertecknats av medlemsstaternas

befullmäktigade

ombud. Konungariket Danmarks befullmäktigade ombuds underskrift är åtföljd av

följande text:

 Utan att, vid ratificeringen, göra avkall på en territoriell reservation

beträffande Färöarna och

Grönland, med likväl möjlighet att senare utvidga konventionens omfattning till

att omfatta dessa två

territorier.

 Texten såsom den ändrats genom 1978, 1982 och 1989 års konventioner.

 Artikeln såsom den ändrats genom artikel 8 i 1996 års konvention.

 Artikeln tillagd genom artikel 29 i 1978 års konvention och ändrad genom

artikel 9 i 1996 års

konvention.

 Artikeln tillagd genom artikel 29 i 1978 års konvention, ändrad genom artikel

9 i 1982 års

konvention och artikel 23 i 1989 års konvention.

 Artikeln tillagd genom artikel 29 i 1978 års konvention.

 Artikeln tillagd genom artikel 29 i 1978 års konvention.

 Artikeln tillagd genom artikel 10 i 1996 års konvention.

 Texten såsom den ändrats genom konventionen av den 9 oktober 1978 om

Konungariket

Danmarks, Irlands och Förenade konungarikets Storbritannien och Nordirland

tillträde, nedan kallad

 1978 års konvention , konventionen av den 25 oktober 1982 om Republiken

Greklands tillträde,

nedan kallad 1982 års konvention och konventionen av den 26 maj 1989 om

Konungariket

Spaniens och Republiken Portugals tillträde, nedan kallad 1989 års konvention ,

 och konventionen

av den 29 november 1996 om Republiken Österrikes, Republiken Finlands och

Konungariket

Sveriges tillträde, nedan kallad 1996 års konvention .

 Andra stycket tillagt genom artikel 30 i 1978 års konvention.

 Tredje stycket tillagt genom artikel 10 i 1982 års konvention.

 Fjärde stycket tillagt genom artikel 24 i 1989 års konvention.

 Femte stycket tillagt genom artikel 11 i 1996 års konvention.

 Punkt 1 såsom den ändrats genom artikel 31 i 1978 års konvention, artikel 11 i

 1982 års

konvention, artikel 25 i 1989 års konvention och artikel 12 i 1996 års

konvention.

 I artikel 26 i 1989 års konvention föreskrivs att artikel 6, ändrad genom

artikel 32 i 1978 års

konvention, skall utgå.

 Se fotnot 54.

 Se fotnot 55.

 Se fotnot 56.

 I artikel 27 i 1989 års konvention föreskrivs att d, ändrad genom artikel 33 i

 1978 års

konvention, skall utgå.

 Se fotnot 58.

 Se fotnot 59.

Prop. 1997/98:102

16

1

Prop. 1997/98:102

Bilaga 1

57

Prop. 1997/98:102

Bilaga 1

58

68

Prop. 1997/98:102

Bilaga 1

63

Prop. 1997/98:102

Bilaga 2

Prop. 1997/98:102

Bilaga 2

Prop.1997/98:102

Bilaga 3

130

Prop. 1997/98:102

Bilaga 3

125

Prop. 1997/98:102

Bilaga 3

139

Prop. 1997/98:102

Bilaga 3

131

Prop. 1997/98:102

144

140