Skr.

1994/95:13Regeringens skrivelse

1994/95:13

Redovisning av Allmänna pensionsfondens

verksamhet år 1993

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 29 september 1994

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen lämnar regeringen en redovisning av Allmänna pensionsfondens

verksamhet under år 1993. Skrivelsen innehåller flera nya inslag. I

redovisningen ingår bl.a. en sammanfattning av fondstyrelsernas utvärdering av

den egna medelsförvaltningen, regeringens sammanställning av fondstyrelsernas

årsredovisningar samt regeringens utvärdering av fondstyrelsernas förvaltning av

fondkapitalet.

 I redovisningen ingår även en redogörelse för Fond 92-94:s verksamhet under år

1993.

Innehållsförteckning

1 Inledning.....................................3

2 AP-fondens verksamhet och organisation m.m....3

 2.1 Historik..................................3

 2.2 Regeländringar under år 1993..............4

 2.3 Pensionsreformen..........................7

3 Sammanställning av årsredovisningarna.........7

 3.1 Bakgrund och grundläggande termer.........7

 3.2 AP-fondens samlade resultat..............10

 3.3 Årets resultat första-tredje fondstyrel-

 serna....................................12

 3.4 Årets resultat fjärde och femte fond-

 styrelserna..............................14

 3.4.1 Inledning..........................14

 3.4.2 Fjärde fondstyrelsens resultat.....15

 3.4.3 Femte fondstyrelsens resultat......17

4 Sammanställning av resultatuppföljningarna...18

 4.1 Utvärdering av den egna förvaltningen....18

 4.2 Första-tredje fondstyrelsernas resultat-

 uppföljning..............................18

 4.3 Fjärde fondstyrelsens resultatuppföljning21

 4.4 Femte fondstyrelsens resultatuppföljning.22

5 Regeringens utvärdering......................22

 5.1 Allmänt om utvärderingen.................22

 5.2 Utvärdering av första-tredje fond-

 styrelserna..............................24

 5.3 Utvärdering av fjärde och femte fond-

 styrelserna..............................25

6 Fond 92-94...................................28

7 Fastställande av balansräkning...............29

Bilaga 1 Årsredovisning första-tredje fond-

 styrelserna...........................31

Bilaga 2 Årsredovisning fjärde fondstyrelsen...69

Bilaga 3 Årsredovisning femte fondstyrelsen....93

Bilaga 4 Årsredovisning Fond 92-92............111

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde..125

1 Inledning

Enligt 45 § lagen (1983:1092) med reglemente för Allmänna pensionsfonden skall

regeringen årligen göra en sammanställning av de fem fondstyrelsernas årsredo-

visningar och en utvärdering av styrelsernas förvaltning av fondkapitalet.

Sammanställningen, fondstyrelsernas årsredovisningar och regeringens utvärdering

skall därefter överlämnas till riksdagen.

 En nyhet i förra årets skrivelse (1993/94:13) var att avvecklingsstyrelsens

(Fond 92-94:s) verksamhet granskades av regeringen och överlämnades till riks-

dagen trots att det inte finns någon formell skyldighet för regeringen att

överlämna verksamhetsberättelsen för Fond 92-94 till riksdagen. Även i år

finner regeringen det lämpligt att redovisa och kommentera Fond 92-94:s verk-

samhet i detta sammanhang.

 De fem fondstyrelserna och Fond 92-94 har överlämnat sina årsredovisningar

för år 1993 till regeringen, se bilagorna 1-4. Vidare har varje fondstyrelse -

vilket är en nyhet för året - överlämnat en egen utvärdering av sin förvaltning

av fondmedlen (resultatuppföljning) med utgångspunkt i de närmare mål för

placeringsverksamheten som styrelsen har fastställt. Ytterligare en nyhet är

att första-tredje fondstyrelserna inte längre har ett åliggande att göra en

sammanställning av delfondernas medelsförvaltning. Denna sammanställning

ankommer nu i stället på regeringen att göra (se vidare avsnitt 2.2).

 I denna skrivelse lämnar regeringen i avsnitt 2 en redogörelse för Allmänna

pensionsfondens (AP-fondens) verksamhet och organisation och i avsnitt 3 en

sammanställning av årsredovisningarna. Därefter kommer i avsnitt 4 en samman-

ställning av resultatuppföljningarna. I avsnitt 5 presenteras regeringens

utvärdering av fondstyrelsernas medelsförvaltning. Fond 92-94 redovisas och

kommenteras separat under avsnitt 6. Redovisningen av AP-fondens verksamhet har

således i år fått ett väsentligen annat innehåll och ändrad disposition jämfört

med tidigare års skrivelser.

 Den presentation av delfondernas resultat som återfinns i avsnitt 3 är rela-

tivt översiktlig. En mer detaljerad information kan erhållas genom de årsredo-

visningar som finns bilagda skrivelsen.

2 AP-fondens verksamhet och organisation m.m.

2.1 Historik

AP-fondens förvaltning handhas av fem fondstyrelser. Fondstyrelsernas verksamhet

regleras i lagen (1983:1092) med reglemente för Allmänna pensionsfonden (APR).

Första-tredje fondstyrelserna har ett gemensamt kansli som sköter förvaltningen,

medan fjärde och femte fondstyrelserna har varsin förvaltning.

 AP-fonden tillkom år 1960 som en följd av införandet av en allmän tilläggs-

pension. Trots att pensionsreformen formades som ett rent fördelningssystem

fann man motiverat att en betydande fondbildning kom till stånd. Skälen härför

var dels ett samhällsekonomiskt intresse av att hålla uppe sparandet i ekonomin,

dels ett behov att bygga upp en buffert för att klara kortsiktiga skillnader

mellan avgiftsinkomster och pensionsutbetalningar.

 År 1960 inleddes avgiftsuppbörden till ATP i form av arbetsgivaravgifter.

Förvaltningen delades inledningsvis mellan första, andra och tredje fondstyrel-

serna, som redan från början fick ett gemensamt kansli. Förutom förvaltningen

fick styrelserna i uppgift att tillhandahålla de medel som behövs för utbetal-

ning av ATP-pensionerna inkl. kostnaderna för administrationen av ATP-systemet.

Enligt reglementet skulle första-tredje fondstyrelserna huvudsakligen placera

medlen i svenska räntebärande värdepapper.

 För att ge möjlighet för fonden att bredda placeringsmöjligheterna till att

omfatta även aktier och andra värdepapper på riskkapitalmarknaden inrättades en

fjärde fondstyrelse under år 1974. År 1988 tillskapades en femte fondstyrelse

som gavs samma placeringsmöjligheter som den fjärde fondstyrelsen.

2.2 Regeländringar under år 1993

Under året har relativt omfattande ändringar gjorts i reglementet för AP-fonden

 (prop. 1992/93:206, bet. 1992/93:NU31, rskr. 1992/93:383, SFS 1993:542). För

det första har placeringsbestämmelserna för första-tredje fondstyrelserna

förenklats. För samtliga fondstyrelser har de rambestämmelser som anger målen

för förvaltningen ändrats. Vidare har fondstyrelserna ålagts en skyldighet att

fastställa närmare mål för sin placeringsverksamhet och att själva utvärdera

förvaltningen med utgångspunkt i de mål som ställts upp. Vidare har den

granskning av fjärde och femte fondstyrelsernas förvaltning som tidigare gjordes

av Riksrevisionsverket och Riksförsäkringsverket tagits bort. Även principerna

för fondstyrelsernas årsredovisningar har ändrats under året. Den skyldighet

som ålåg första-tredje fondstyrelserna att göra en sammanställning över de

olika delfonderna har upphävts. De angivna ändringarna trädde i kraft den 1

juli 1993.

Placeringsbestämmelser m.m.

De tidigare placeringsbestämmelserna för första-tredje fondstyrelserna före-

skrev i detalj i vilka tillgångar fondstyrelserna fick placera sina medel. Till

exempel angavs att styrelserna fick placera medel i obligationer och andra för

den allmänna omsättningen avsedda skuldförbindelser utfärdade av vissa upp-

räknade emittenter. Dessa bestämmelser hade tillkommit under en tid då kapital-

marknaden var starkt reglerad. Tiden ansågs nu mogen att i stället för en

detaljerad uppräkning införa enklare och mer generella placeringsregler. Som

skäl härför anfördes följande i prop. 1992/93:206 (s. 42). "Den snabba utveck-

lingen på den svenska kapitalmarknaden och den ökande internationaliseringen

samt tillkomsten av nya finansiella instrument medför att alltför detaljerade

placeringsbestämmelser, särskilt i lagform, kan vara till nackdel för en

kapitalförvaltare. Sådana bestämmelser riskerar också att snabbt bli föråld-

rade." Enligt 12 § APR gäller fr.o.m. den 1 juli 1993 att första-tredje fond-

styrelserna får fritt placera medel i skuldförbindelser med låg kreditrisk.

Placeringar i utländsk valuta är dock fortfarande begränsade till 10 % av

marknadsvärdet av de tillgångar som resp. styrelse förvaltar. Vidare får första-

tredje fondstyrelserna placera högst 5 % av de totala tillgångarna i andra

skuldförbindelser som är utfärdade av svenska aktiebolag eller ekonomiska

föreningar. Någon förändring har däremot inte skett beträffande fondstyrelsernas

möjligheter att placera medel i fastigheter, aktier i fastighetsbolag och

derivatinstrument (t.ex. optioner och terminer).

 De placeringsbestämmelser som gäller för fondstyrelserna skall tillämpas mot

bakgrund av den rambestämmelse som anger målen för resp. fondstyrelses förvalt-

ning. Även rambestämmelserna för samtliga fondstyrelser ändrades vid halvårs-

skiftet 1993 (11 och 34 §§ APR). Genom ändringen togs föreskriften att förvalt-

ningen skulle vara förenlig med den allmänna ekonomiska politiken och beakta

kreditmarknadens funktionssätt bort. Denna föreskrift ansågs sakna praktisk

betydelse. I målangivelsen för fjärde och femte fondstyrelserna togs även

den rekommendation om placeringarnas inriktning som angav att placeringarna

skall syfta till att förbättra riskkapitalförsörjningen till gagn för svensk

produktion och sysselsättning bort. Som skäl härför angavs i propositionen bl.a.

följande (prop. 1992/93:206 s. 40). "Svensk produktion och sysselsättning

gynnas på lång sikt av en kapitalmarknad utan detaljerade regler som styr

kapitalplaceringar. Enligt min mening kommer därför inte svensk produktion och

sysselsättning att missgynnas av att de särskilda rambestämmelserna för fjärde

och femte fondstyrelserna tas bort." Vidare betonades för första-tredje fond-

styrelsernas vidkommande kravet på en effektiv förvaltning. Detta har kommit

till uttryck genom ett krav på att fondmedlen skall förvaltas så att det på

lång sikt uppnås hög avkastning.

Utvärdering och redovisning av förvaltningen m.m.

I samband med att rambestämmelserna ändrades infördes för fondstyrel-

serna en skyldighet att faställa närmare mål för sin placeringsverk-

samhet (11 och 43 §§ APR). Lagstiftarens utgångspunkt är att detalje-

rade regler för hur en effektiv förvaltning skall bedrivas inte är

möjliga att formulera i lag. En effektiv förvaltning kräver nämligen

en flexibel beslutsprocess som kan anpassa placeringarna med hänsyn

till ändrade förhållanden och ny information om risker och avkast-

ningsmöjligheter. Inte heller de närmare målen för förvaltningen bör

anges av statsmakterna eftersom det vore att inskränka fondstyrelser-

nas oberoende och frihet att, inom placeringsreglementets ram, be-

sluta om placeringarna i AP-fonden. Det bör därför ankomma på resp.

fondstyrelse att fastställa närmare mål för placeringsverksamheten

för att tillförsäkra en förvaltning i enlighet med de övergripande

målen för förvaltningen (prop. 1992/93:206 s. 40). Enligt motiven bör

denna målformulering även ange hur avkastning och risk skall mätas,

vilka metoder som skall användas för att utvärdera verksamhetens re-

sultat samt inom vilka gränser (limiter) placeringsverksamheten skall

bedrivas (prop. s. 55). Vidare anges att fondstyrelserna bör fast-

ställa bl.a. ränte-, kredit- och valutarisker.

 Enligt en ny bestämmelse (16 a § APR) skall varje fondstyrelse

samtidigt med att bl.a. årsredovisningen överlämnas till regeringen

även överlämna en egen utvärdering av styrelsens förvaltning av fond-

medlen (resultatuppföljning). Enligt motiven bör ett inslag i resul-

tatuppföljningen, som skall göras med utgångspunkt i av styrelsen

uppställda mål för placeringsverksamheten, vara att den avkastning

som uppnåtts jämförs med avkastningen för ett lämpligt jämförelseob-

jekt. Någon skyldighet för fondstyrelserna att överlämna en fullstän-

dig målbeskrivning föreligger inte utan enligt motiven är det till-

fyllest att regeringen får en sammanfattning där huvuddragen kan

utläsas. Som närmare kommer att behandlas i nästa avsnitt bör enligt

motiven tillgångar och kontrakt värderas till marknadsvärde vid re-

sultatuppföljningen.

Fondstyrelsernas årsredovisningar

Enligt 16 § APR, i dess lydelse fram till den 1 juli 1993, skulle

resultat- och balansräkningarna vara uppställda efter reala princi-

per. I balansräkningen skulle tillgångarna tas upp till anskaffnings-

kostnaden. Genom lagändringen togs skyldigheten att redovisa efter

reala principer bort. I stället infördes en uttrycklig bestämmelse om

att årsredovisningarna skall upprättas med iakttagande av god redo-

visningssed.

 Av motiven till ändringen framgår att tillgångar och kontrakt bör

värderas till marknadsvärde vid resultatuppföljningen (prop. 1992/93:

206 s. 41). På så sätt erhålls en så rättvisande bild som möjligt av

det resultat som fondförvaltningen uppnått under resultatperioden.

Därför ansågs det inte heller finnas skäl att fortsättningsvis av-

kräva fondstyrelserna en redovisning efter reala principer.

Sammanställning och granskning av årsredovisningarna

Tidigare förelåg en skyldighet för första-tredje fondstyrelserna att

göra en sammanställning av samtliga fondstyrelsers verksamhetsbe-

rättelser. Vidare skulle Riksförsäkringsverket och Riksrevisionsver-

ket årligen avge utlåtande över fjärde och femte fondstyrelsernas

förvaltning. Dessa inslag i den årliga sammanställningen och gransk-

ningen togs bort vid halvårsskiftet 1993. Efter löntagarfondernas

avskaffande förelåg nämligen inte längre samma behov av första-tredje

fondstyrelsernas sammanställning eller Riksförsäkringsverkets och

Riksrevisionsverkets utvärderingar. I stället förenklades granskning

och utvärdering så att det nu åligger regeringen att sammanställa

fondstyrelsernas årsredovisningar. Regeringen skall också analysera

materialet innan den med en egen utvärdering överlämnar ärendet till

riksdagen.

2.3 Pensionsreformen

Pensionsarbetsgruppen lämnade i början av år 1994 sitt slutbetänkande

(SOU 1994:20). Regeringen har under våren - i en riktlinjeproposi-

tion - lagt fram ett förslag till ett reformerat pensionssystem

(prop. 1993/94:250). Riksdagen har antagit dessa riktlinjer (bet.

1993/94:SfU24, rskr. 1993/94:439). Enligt propositionen uppfyller

dagens pensionssystem inte de krav som måste ställas på ett pensions-

system. Systemets möjligheter att infria gjorda åtaganden är därmed

hotade (prop. 1993/94:250 s. 46). I propositionen utstakas en genom-

gripande reform av det allmänna pensionssystemet. Reformen syftar

till att göra systemet mer följsamt mot den samhällsekonomiska och

demografiska utvecklingen samt att stärka sambandet för den enskilde

mellan avgift och förmån. Systemet skall därmed bli mer robust än

dagens system.

 Det nya pensionssystemet bygger på den s.k. livsinkomstprincipen

där ålderspensionen skall utgå från hela inkomsten. Den sammanlagda

ålderspensionsavgiften skall uppgå till 18,5 % av pensionsgrundande

inkomster upp till ett förmånstak. Av inbetalda avgifter skall huvud-

delen - 16,5 procentenheter - användas till att finansiera utgående

pensioner inom ramen för ett fördelningssystem. Resterande del - 2

procentenheter - skall avsättas till en individuell premiereserv. Om

det uppkommer överskott i fördelningssystemet skall detta fonderas i

AP-fonden. På motsvarande sätt skall underskott finansieras ur fon-

den. AP-fonden kommer således även i fortsättningen att utgöra en

buffert inom fördelningssystemet.

3 Sammanställning av årsredovisningarna

3.1 Bakgrund och grundläggande termer

AP-fonden har till uppgift att förvalta de medel som bidrar till

finansieringen av de allmänna tilläggspensionerna. Målet för fondför-

valtningen är att i ett långsiktigt perspektiv maximera avkastningen

på tillgångarna. För första-tredje fondstyrelserna gäller att medlen

skall förvaltas så att de ger en långsiktigt hög avkastning samtidigt

som kraven på tillfredsställande betalningsberedskap, god risksprid-

ning och betryggande säkerhet tillgodoses. Fjärde och femte fondsty-

relserna skall placera medlen så att kraven på god avkastning, lång-

siktighet och riskspridning tillgodoses.

 AP-fondens utveckling kan bedömas ur i huvudsak två synvinklar.

Tidigare nämndes att AP-fonden tillkom dels för att kompensera en

nedgång i det privata sparandet, dels för att bygga upp en buffert

för att klara kortsiktiga skillnader i in- och utbetalningar i pen-

sionssystemet. För att klara buffertfunktionen är det viktigt att

fondens medel investeras så att det reala värdet av inbetalda medel

bevaras. Ett skäl härtill är att pensionsutbetalningarna i nuvarande

pensionssystem är realsäkrade, vilket medför att fondens kapital bör

växa minst motsvarande inflationens utveckling för att kunna uppfylla

sin funktion som buffert i pensionssystemet. Det bör påpekas - jfr.

avsnitt 2.3 - att AP-fonden inom ramen för nuvarande ordning har

begränsade möjligheter att svara för pensionssystemets stabilitet i

ett långsiktigt perspektiv.

 Ur en annan synvinkel kan fondstyrelserna utvärderas utifrån hur

väl de förvaltar anförtrodda medel. Här kan avkastningen på kapitalet

jämföras med avkastningen på de marknader de olika fondstyrelserna

agerar eller också kan resultatet av förvaltningen jämföras med de

resultat som andra liknande förvaltare presterat. Vidare skall fond-

styrelserna sätta upp mål för sin förvaltning. En avstämning av hur

väl dessa mål har uppfyllts är en ytterligare metod för att utvärdera

verksamheten.

 Givetvis måste vid en utvärdering hänsyn tas till de omvärldsfakto-

rer och restriktioner som påverkar fondstyrelsernas avkastning. Såle-

des kan förvaltningen av kapitalet vara lyckosam även om dess värde

minskar realt beroende på att marknadens reala avkastning varit nega-

tiv. Å andra sidan kan avkastningen visa på en betryggande real

värdesäkring av kapitalet utan att förvaltningen har varit lyckosam

vid en jämförelse med utvecklingen för relevanta index.

 I årsredovisningarna görs åtskillnad mellan nominell och real redo-

visning. I den senare tas tillgångarna upp till marknadsvärden och de

tillskjutna pensionsavgifterna räknas om för att bevara real köp-

kraft. I den nominella redovisningen värderas tillgångarna enligt

lägsta värdets princip. Det innebär att tillgångarna värderas till

det lägsta av anskaffningsvärdet och marknadsvärdet vid tidpunkten

för bokslutet. Till skillnad från en real redovisning indexeras inte

de tillskjutna pensionsavgifterna.

 Den reala redovisningen är värdefull för att se hur väl fondstyrel-

serna lyckas skydda kapitalet från inflationens urholkning av

penningvärdet. Det ger således ett mått på om fonden klarar sin upp-

gift att fungera som buffert i pensionssystemet. Vidare är den reala

redovisningen intressant eftersom tillgångarna värderas till mark-

nadsvärde. Härigenom kan avkastningen på kapitalet mätas genom att

resultatet ställs i relation till tillgångarnas verkliga värde.

 De skilda metoderna att redovisa verksamheten får effekter för

resultat- och balansräkningarna. I resultaträkningen återfinns först

årets resultat vilket i huvudsak är skillnaden mellan nettointäkterna

i placeringsverksamheten och administrationskostnaderna. Därefter

erhålls det reala resultatet genom att hänsyn tas till ej realiserade

vinster och förluster vid en marknadsvärdering av tillgångarna, med

avdrag för bevarandet av kapitalets köpkraft.

Resultaträkning:

 Nettointäkter i placeringsverksamheten

 Avdrag för administrationskostnader

 Årets resultat

 Ej realiserade vinster/ förluster vid marknadsvärdering

 Avsättning för bevarande av grundkapitalets köpkraft

 Årets reala resultat

 När avkastningen på kapitalet mäts i utvärderingen redovisas ett

resultat innehållande icke realiserade vinster och förluster vid en

marknadsvärdering, men utan avdrag för bevarande av grundkapitalets

köpkraft. Ett resultat innehållande icke realiserade vinster eller

förluster har både för- och nackdelar. En nackdel är att tidpunkten

för avläsande av resultatet kan få en avgörande betydelse för resul-

tatet eftersom marknaderna kan svänga relativt kraftigt under en kort

period. En fördel är att ett sådant resultat ger den bästa informa-

tionen om hur väl portföljen har utvecklats eftersom resultatet i

förhållande till tillgångarnas ingångsvärde kan jämföras med utveck-

lingen för relevanta index avseende samma period.

 I balansräkningen värderas tillgångarna, som nämnts, till antingen

marknadsvärde eller enligt lägsta värdets princip. Det som i andra

sammanhang brukar betecknas som eget kapital benämns här fondkapital.

Fondkapitalet består till att börja med av nettot av inbetalda pen-

sionsavgifter och pensionsutbetalningar, med avdrag för administra-

tionskostnader. Summan av dessa nettoavgifter benämns grundkapital.

Om de ackumulerade överskotten/underskotten i placeringsverksamheten

summeras med grundkapitalet erhålls slutligen det totala fondkapita-

let. Storleken på det redovisade fondkapitalet blir beroende av om

man i redovisningen tillämpar reala värden eller redovisar enligt

lägsta värdets princip. I den senare redovisningsmetoden görs inga

avsättningar på grund av inflationens urholkning av kapitalet. I den

reala redovisningen uppindexeras däremot varje år grundkapitalet

(nettopensionsavgifterna) med konsumentprisindex för att bevara dess

ursprungliga köpkraft. Likaså består de ackumulerade resultaten av

reala resultat, dvs. inkl. icke realiserade vinster och förluster med

avdrag för inflationens utveckling under året. I utvärderingen

används fondkapitalet enligt real redovisning.

Balansräkning:

 Nominell Real

 redovisning redovisning

Summa tillgångar lägsta värdets marknadsvärdering

 princip

Tillskjutet grundkapital ej indexerat indexerat

Ackumulerat resultat årets resultat realt resultat

Summa fondkapital nominellt realt

 Eftersom målen enligt APR är att fondstyrelserna skall långsiktigt

uppnå en hög avkastning bör utvärderingens utgångspunkt vara att

särskilt studera avkastningen på de medel som fondstyrelserna fått i

uppdrag att förvalta snarare än att fokusera på den reala utveck-

lingen av kapitalet.

3.2 AP-fondens samlade resultat

AP-fonden hade under år 1993 en god utveckling. En allmän räntened-

gång på ca 3 procentenheter bidrog till det goda resultatet, eftersom

merparten av fondens tillgångar är placerade i räntebärande papper.

Under år 1993 var resultatet 95 miljarder kronor inkl. orealiserade

vinster i portföljen. Det är en ökning från föregående år med 35

miljarder kronor.

Tabell 1 Resultatsammanställning hela AP-fonden, mkr, marknadsvärden

_____________________________________________________________________

 1-3 4:e

 1993 1992 1993 1992

_____________________________________________________________________

Årets resultat 57 637 49 346 1 376 1 706

Ej realiserade

kursvinster/

förluster 24 949 6 126 9 563 1 235

Resultat inkl. ej

realiserade kurs-

vinster 82 586 55 472 10 939 2 941

Fondkapital 545 635 483 753 35 940 25 256

_____________________________________________________________________

_____________________________________________________________________

 5:e Summa 1-5

 1993 1992 1993 1992

_____________________________________________________________________

Årets resultat 154 101 59 167 51 153

Ej realiserade

kursvinster/

förluster 1 119 165 35 631 7 526

Resultat inkl. ej

realiserade kurs-

vinster 1 273 266 94 798 58 679

Fondkapital 4 469 3 307 586 044 512 316

_____________________________________________________________________

Fondkapitalet ökade under året med 74 miljarder kronor till 586

miljarder kronor. Resultatet i förhållande till fondkapitalet vid

årets början visar en avkastning på kapitalet med 18,5 %. Tillgångar-

nas marknadsvärde uppgick i slutet av året till 588 (514) miljarder

kronor, varav 41 (29) miljarder kronor i huvudsak var investerade i

aktier av fjärde och femte fondstyrelserna. (Inom parentes anges här

och i det följande 1992 års siffror.) Tillgångarna i första-tredje

fondstyrelserna utgjorde således 93 (94) % av AP-fondens sammanlagda

tillgångsmassa.

 Fondkapitalet, beräknat enligt marknadsvärdet, är en bra värdemä-

tare på fondens utveckling. Under såväl år 1992 som år 1993 ökade

fondkapitalet trots att utgifterna för pensionerna var större än de

inbetalda avgifterna, eftersom avkastningen på fondkapitalet var

större än avgiftsunderskottet.

Tabell 2 Fondkapitalets utveckling 1960-1993

_____________________________________________________________________

Marknadsvärde, mdkr

Första-tredje

fondstyrelserna 1960 1970 1980 1990 1992 1993

_____________________________________________________________________

Avkastning 0,0 2,0 10,4 45,5 55,5 82,6

Tillskjutet kapital

Avgifter 0,5 6,1 22,2 77,7 83,8 81,0

Pensionsutbetalningar -1,2 -19,0 -77,4 -96,4 -101,4

Överföring netto

från delfonder 1,1 -0,3 0,4

Administrations-

kostnader -0,1 -0,2 -0,5 -0,6 -0,6

Summa tillskjutet

kapital 0,5 4,8 3,0 0,9 -13,5 -20,6

Tillväxt i fondkapital 0,5 6,8 13,4 46,3 42,0 62,0

Fondkapital 0,5 35,9 145,3 386,8 483,8 545,8

Övriga fondstyrelser

_____________________________________________________________________

Realt fondkapital

4:e fondstyrelsen 1,4* 19,2 25,2 35,9

5:e fondstyrelsen 1,6 3,3 4,5

_____________________________________________________________________

Summa samtliga fondstyrelser 146,7 407,6 512,3 586,2

_____________________________________________________________________

*Bokfört värde

AP-fondens placeringar

Vid utgången av år 1993 var drygt 91 % av AP-fondens tillgångar

placerade i räntebärande fordringar. Av dem utgjorde 87 % obligatio-

ner och penningmarknadsinstrument. Drygt 6 % av tillgångarna var

investerade i aktier och aktieliknande värdepapper.

Tabell 3 Placeringar, samtliga fondstyrelser

Marknadsvärde mkr

_____________________________________________________________________

1993-12-31 1-3 4 5 Summa 1-5 1992-12-31

_____________________________________________________________________

Penningmarknads

placeringar* 25 208 3 102 336 28 646 5,1 % 5,8 %

Obligationer m.m. 462 969 462 969 82,2 % 82,4 %

Reverslån m.m. 22 838 22 838 4,1 % 4,8 %

Aktier, konvertibla

skuldebrev m.m. 33 040 4 225 37 265 6,6 % 5,1 %

Fastigheter, aktier

i fastighetsbolag 11 567 11 567 2,1 % 1,9 %

Summa

placeringar 522 582 36 142 4 561 563 285 100,0 % 100,0 %

Fondkapital 545 635 35 940 4 469 586 044

_____________________________________________________________________

*I 4:e och 5:e fondstyrelserna är penningmarknadsplaceringar inkl.

bankmedel och obligationer

Beräknat utifrån marknadsvärdet var ca 2 % av fondkapitalet placerat

i fastigheter. Enligt APR får första-tredje fondstyrelserna placera

upp till 5 % av tillgångarnas marknadsvärde i fastigheter.

3.3 Årets resultat första-tredje fondstyrelserna

Resultatet för första-tredje fondstyrelserna år 1993 var - inkl.

orealiserade vinster - 82 miljarder kronor, vilket innebär en ökning

från föregående år med 27 miljarder kronor. Resultatökningen beror i

huvudsak på värdetillväxten i obligationsportföljen. Avkastningen på

fondkapitalet var 17,1 % (12,5 %). Den reala avkastningen uppgick

till 12,6 % (10,9 %). Den reala avkastningen erhålls genom att av-

kastningen justeras i förhållande till utvecklingen av konsument-

prisindex.

Tabell 4 Resultatsammanställning första-tredje fondstyrelserna

_____________________________________________________________________

 1993 1992

_____________________________________________________________________

Årets resultat 57 637 49 346

Ej realiserade kursvinster/

förluster vid

marknadsvärdering 24 949 6 126

Resultat inkl. ej realiserade

kursvinster 82 586 55 472

Fondkapital 545 635 483 753

Avkastning 17,1 % 12,5 %

Konsumentprisindex förändring 4,0 % 1,4 %

Real avkastning 12,6 % 10,9 %

_____________________________________________________________________

 Avgiftsnettot, dvs. skillnaden mellan inbetalda och utbetalda

pensionsavgifter, uppvisade under året ett underskott på 20,4 miljar-

der kronor. Detta innebar en ökning i förhållande till fjolårets

underskott med 7,8 miljarder kronor. Genom det negativa avgiftsnettot

urholkas fondstyrelsernas grundkapital men tack vare den goda av-

kastningen under året har fondkapitalet trots detta ökat. Årets ök-

ning av fondkapitalet kompenserar såväl avgifts- underskottet som ur-

holkningen av penningvärdet till följd av inflation. Det från fond-

styrelsernas tillkomst ackumulerade reala resultatet (justerat med

hänsyn till förändringarna i konsumentprisindex) uppgick vid slutet

av år 1993 till 208,7 (139,7) miljarder kronor.

Första-tredje fondstyrelsernas placeringar

Portföljens sammansättning framgår av följande tabell.

Tabell 5 Första-tredje fondstyrelsernas placeringar

_____________________________________________________________________

 1993 1992

_____________________________________________________________________

Penningmarknads-

placeringar 25 208 4,8 % 26 256 5,7 %

Obligationer m.m. 462 969 88,3 % 402 231 86,8 %

Reverslån m.m. 25 722 4,9 % 25 560 5,7 %

Fastigheter, aktier

i fastighets-

bolag 8 683 1,7 % 9 397 1,4 %

Summa placeringar 522 582 100 % 461 560 100 %

_____________________________________________________________________

Obligationer utgör den största delen av placeringarna. Inga större

förändringar i portföljsammansättningen har skett under året. Fonden

hade vid årsskiftet något lägre andel penningmarknadsplaceringar och

räntebärande reverslån. Obligationsportföljen har ökat med 1,5 pro-

centenheter, medan innehaven i värdepapper med en löptid upp till ett

år (penningmarknadsplaceringar) har minskat något. Utvecklingen inom

de olika placeringsformerna under året presenteras närmare i det föl-

jande.

Penning- och obligationsplaceringarna

Av de totala placeringarna på 525 miljarder kronor (marknadsvärde)

utgjorde 93 % placeringar på penning- och obligationsmarknaden. Av de

nominella placeringarna var ca 54 % placerade i bostadssektorn och

32 % i statsobligationer. Den relativt höga andelen bostadsobligatio-

ner visade sig vara lönsam under år 1993 eftersom ränteskillnaden

mellan statsobligationer och bostadsobligationer minskade under året.

Utrymmet för kursvinster var således större för innehaven i bostads-

obligationer. Övriga obligationsinnehav har emitterats av näringsli-

vet och kommuner. Första-tredje fondstyrelserna har inte utnyttjat

möjligheten att placera i tillgångar i utländsk valuta.

Reala räntebärande placeringar

Första-tredje fondstyrelserna ger ut lån till investeringar mot en i

förhand bestämd real avkastning på kapitalet som uppnås genom att

räntan kopplas till utvecklingen av konsumentprisindex (KPI). Detta

sker tillsammans med andra investerare, s.k. partnerfinansiering.

Sådana placeringar uppgår till nominellt 11,1 miljarder kronor men

genom att den del av avkastningen som är KPI-relaterad ackumuleras

till skulden var värdet på placeringarna vid utgången av år 1993

12,8 miljarder kronor. Denna typ av reala placeringar är jämförbara

med de realränteobligationer som Riksgäldskontoret nyligen börjat ge

ut.

Fastigheter

Fondens fastighetsportfölj är uppbyggd av direktägda fastigheter och

andelar i fastighetsbolag, t.ex. 18,75 % i fastighetsbolaget Pleiad.

Vid årets slut uppgick fastighetsinnehavet till 8,7 miljarder kronor.

Hyresintäkterna för hela beståndet uppgick till ca 0,5 miljarder

kronor. Merparten av fastigheterna är direktägda i Sverige men en

icke obetydlig andel återfinns utomlands. Affärer gjordes under året

med bland andra Skandia och Skanska. Totalavkastningen för fastighe-

terna uppgick till -1,7 %. Fastigheterna värderades ned med 0,5 mil-

jarder kronor, vilket motsvarar -7,6 % av fastigheternas totala mark-

nadsvärde. Direktavkastningen var under året 5,9 %.

3.4 Årets resultat fjärde och femte fondstyrelserna

3.4.1 Inledning

Fjärde och femte fondstyrelserna har till uppgift att placera

pensionsmedel, som de rekvirerar från första-tredje fondstyrelserna,

på aktiemarknaden. De tilldelade medlen motsvarar ett belopp som

maximalt får uppgå till 1 % av det sammanlagda anskaffningsvärdet för

de medel som första-tredje fondstyrelserna förvaltar. Fjärde och

femte fondstyrelserna har separata kanslier och bedriver sina verk-

samheter helt skilda från varandra. Båda fondstyrelserna är underkas-

tade samma regelsystem och har samma inriktning och uppgifter. De har

ett avkastningskrav som innebär att de varje år skall överföra 3 %

reell avkastning till första-tredje fondstyrelserna. Under år 1993

var utvecklingen på aktiemarknaderna i Sverige och utomlands mycket

gynnsam. I Sverige steg fondbörsens generalindex med 52 %. Kursupp-

gången bland Europas ledande börser var störst i Zürich (51 %) och

Frankfurt (47 %) följt av Paris (22 %) och London (20 %). Utveck-

lingen var sämre vid de stora börserna utanför Europa. I New York

steg index med 7 % och i Tokyo med 3 %.

3.4.2 Fjärde fondstyrelsens resultat

Fjärde fondstyrelsen har tilldelats sammanlagt 4 miljarder kronor

sedan den startade år 1974. Med en uppräkning av kapitalet med

konsumentprisindex var vid utgången av år 1993 nuvärdet av tilldelade

medel 8,5 miljarder kronor, vilket således utgör grundkapitalet. Den

ålagda avkastningen på 3 % som skall överföras till första-tredje

fondstyrelserna skall beräknas med utgångspunkt i grundkapitalet.

Tabell 6 Resultatsammanställning fjärde fondstyrelsen

_____________________________________________________________________

 1993 1992

_____________________________________________________________________

Årets resultat 1 376 1 706

Ej realiserade kursvinster/

förluster vid

marknadsvärdering 9 563 1 235

Resultat inkl. ej realiserade

kursvinster 10 939 2 941

Fondkapital 35 940 25 256

Avkastning 43,3 % 13,3 %

_____________________________________________________________________

År 1993 var resultatet inkl. orealiserade vinster i aktieportföljen

10,9 miljarder kronor. Det ger en avkastning med 43,3 % på fondkapi-

talets värde vid årets början. Portföljen är förhållandevis koncent-

rerad. En aktieportfölj som innehåller relativt få aktier med stora

enskilda innehav kan sägas inrymma en större risk än en portfölj

innehållande ett genomsnitt av en aktiemarknads sammansättning.

Denna strategi, som ingår i fjärde fondstyrelsens placeringspolicy,

medför å andra sidan att portföljen kan generera en högre avkastning

än en portfölj som motsvarar index sammansättning. Innehav större än

500 miljoner kronor utgör 88 % av portföljvärdet. De fem största

innehaven i portföljen utgjorde knappt halva marknadsvärdet av den

totala aktieportföljen. Marknadsvärdet av den svenska portföljen ut-

gjorde vid årsskiftet 3,6 % av det totala börsvärdet.

Tabell 7 Fjärde fondstyrelsens fem största innehav

1993-12-31 Marknadsvärden

_____________________________________________________________________

1 (1) Astra 5 452 mkr

2 (2)[REDACTED_EFTERNAMN] 3 215 mkr

3 (3) ASEA 2 933 mkr

4 (5) Sandvik 2 005 mkr

5 (8) Volvo 1 672 mkr

 15 277 mkr

_____________________________________________________________________

 Sammansättningen av fjärde fondstyrelsens portfölj förändrades

under året genom att branscherna verkstäder och skogsindustri ökade

sin andel av portföljen medan kemisk industri minskade. Jämfört med

börsens sammansättning som helhet låg fjärde fondstyrelsen i slutet

av år 1993 överviktad i de tre nämnda branscherna. Det största en-

skilda innehavet vid slutet av året var Astra. Bland de utländska

innehaven dominerar amerikanska aktier vilka utgjorde nästan hälften

av den utländska portföljen.

Tabell 8 Fjärde fondstyrelsens branschfördelning

_____________________________________________________________________

 Branschfördelning i procent

 Fondens portfölj Marknaden

Bransch 1993 1992 1991 1993 1992 1991

_____________________________________________________________________

Verkstäder 44 40 33 36 34 28

Kemisk Industri 28 35 29 21 30 16

Skogsindustri 10 10 8 7 9 8

Fastighets-

och byggföretag 5 3 6 5 4 7

Handelsföretag 2 2 1 2 1 1

Rederier 0 0 1 1 1 1

Utvecklingsbolag 0 0 0 1 1 1

Förvaltningsbolag 0 0 0 10 10 12

Banker 0 0 2 7 2 7

Övriga företag 10 9 20 10 9 19

_____________________________________________________________________

 100 100 100 100 100 100

_____________________________________________________________________

Tabell 9 Fjärde fondstyrelsens utländska portfölj fördelad på länder

_____________________________________________________________________

 Fördelning till

 marknadsvärden,

Land procent Antal bolag

_____________________________________________________________________

USA 45 22

England 17 14

Schweiz 13 7

Tyskland 10 7

Frankrike 8 7

Japan 8 15

_____________________________________________________________________

 100 72

_____________________________________________________________________

 Fjärde fondstyrelsen förvaltade vid årsskiftet 1993/94 onoterade

aktier till ett värde av 657 miljoner kronor. Under år 1993 bestämde

styrelsen att investeringar i onoterade bolag under de tre närmaste

åren endast skall ske inom investerarkonsortier med särskild kompe-

tens för onoterade företag och i s.k. privatiseringar där möjligheten

att utträda ur investeringen är god.

 De likvida medlen, vilka utgör 8,5 % av portföljens marknadsvärde,

var huvudsakligen investerade i statsskuldväxlar och till viss del i

företagscertifikat.

3.4.3 Femte fondstyrelsens resultat

Resultatet inkl. icke realiserade vinster var för femte fondstyrelsen

1,3 miljarder kronor för år 1993. Det motsvarar en avkastning på

fondkapitalet på 38,4 %. Aktieportföljen ökade med 45,2 % i värde.

Tabell 10 Resultatsammanställning femte fondstyrelsen

_____________________________________________________________________

 1993 1992

_____________________________________________________________________

Årets resultat 154 101

Ej realiserade

kursvinster/förluster

vid marknadsvärdering 1 119 165

Resultat inkl. ej rea-

liserade kursvinster 1 273 266

Fondkapital 4 469 3 307

Avkastning 38,4 % 10,0 %

_____________________________________________________________________

I likhet med fjärde fondstyrelsen utgör de fem största engagemangen

knappt hälften av portföljens värde. De utländska innehaven till

marknadsvärde utgjorde tillsammans 18 % av den totala portföljens

marknadsvärde.

Tabell 11 Femte fondstyrelsens fem största innehav

1993-12-31 Marknadsvärden

_____________________________________________________________________

Roche 12 %

Aga 12 %

Sandvik 9 %

Sydkraft 8 %

Volvo 6 %

Övriga 53 %

_____________________________________________________________________

Kemisk industri och verkstäder är de branscher som femte fondstyrel-

sen har de största aktieinnehaven i. Portföljsammansättningen skiljer

sig således något från fjärde fondstyrelsen som har större innehav i

främst verkstadsaktier och skogsaktier. Det största enskilda inneha-

vet är i den schweiziska kemikoncernen Roche Holding där innehavet

uppgår till 12 % av portföljvärdet vid årsskiftet.

Tabell 12 Femte fondstyrelsens branschfördelning

1993-12-31

_____________________________________________________________________

Verkstäder 25,8 %

Kemisk industri 38,7 %

Skogsindustri 4,6 %

Förvaltningsbolag 14,9 %

Fastighets- och byggföretag 3,6 %

Övriga företag 12,3 %

_____________________________________________________________________

De likvida medlen var vid utgången av året 337 miljoner kronor vilket

motsvarar 7,5 % av portföljens värde.

4 Sammanställning av resultatuppföljningarna

4.1 Utvärdering av den egna förvaltningen

Nytt för i år är att fondstyrelserna skall göra en utvärdering av den egna

förvaltningen genom att exempelvis jämföra sina resultat med dem som kan

erhållas med alternativa förvaltningsstrategier eller genom att göra jämförelser

med andra förvaltare som är underkastade liknande restriktioner och mål för

förvaltningen. Denna utvärdering avses ligga till grund för regeringens

granskning och rapportering till riksdagen.

 Samtliga fondstyrelser har till regeringen inkommit med utvärderingar.

Fondstyrelsernas utvärderingar varierar i fråga om utförlighet. En väl

analyserad portfölj underlättar allmänhetens insyn i fondstyrelsernas

förvaltning av AP-fondsmedlen och ger samtidigt en kontroll av att fondstyrel-

serna själva aktivt utvärderar sin egen verksamhet.

 Det bör uppmärksammas att fondstyrelserna ålades skyldigheten att göra en

utvärdering av den egna förvaltningen i mitten av pågående verksamhetsår vilket

naturligtvis påverkar de krav som kan ställas på utvärderingen.

4.2 Första-tredje fondstyrelsernas resultatuppföljning

Portföljens avkastning

Första-tredje fondstyrelsernas portfölj gav under år 1993 en totalavkastning på

17,3 (12,7) % där 11,0 (11,4) % utgjorde direktavkastning och 6,3 (1,4) %

således bestod av värdeförändring. Den reala avkastningen, dvs. efter reduktion

med hänsyn till konsumentprisindex förändring under året på 4,0 (1,8) %, uppgick

till 12,8 (10,7) %.

 Även i ett långsiktigt perspektiv har den urholkning av tillgångarnas värde

som inflationen medfört kompenserats av avkastningen på fondmedlen. Avkastningen

beräknat som ett aritmetiskt medeltal under perioden 1989-1993 var 13,1 %.

Konsumentprisindex förändring under samma period var 7,0 %. Den reala

avkastningen under perioden var således i medeltal 5,7 %.

 För de nominella räntebärande placeringarna har fondförvaltningen gett en

meravkastning om 0,1 procentenheter under perioden 1987-1993 i förhållande till

ett av första-tredje fondstyrelserna skapat marknadsindex. Detta index

innefattar i stort sett alla emitterade räntepapper på den svenska penning- och

obligationsmarknaden. För år 1993 var meravkastningen högre, ca 0,15

procentenheter. Avkastningen för de reala räntebärande placeringarna

(partnerfinansieringar i projekt med lång mognadsgrad där avkastningen är

kopplad till KPI) har hittills motsvarat marknadsmässiga realräntekrav. Detta

innebär att om de ingångna avtalen skulle ha skrivits om vid tidpunkten för

utvärderingen skulle villkoren (real avkastning) i stort sett blivit desamma.

 Den genomsnittliga avkastningen på fastighetsplaceringarna var under perioden

1990-1993 negativ, -15 %. Detta får dock ett relativt litet utslag på fondens

totalavkastning eftersom andelen fastigheter är liten. Den valda tidpunkten för

fastighetsinvesteringar har, som styrelserna själva konstaterar, inte varit

särskilt lyckosam. Skälet är det exceptionella fallet av tillgångsvärden under

perioden 1990-1993, samtidigt som fondstyrelserna först i slutet av 1980-talet

gavs möjlighet att investera i fastigheter.

Riskprofil

För första-tredje fondstyrelserna är olika risker förknippade med

fondförvaltningen. De har själva identifierat dessa risker som kreditrisker,

ränterisker, likviditetsrisker, valutarisker, fastigheters prisrisk och

administrativa risker.

 Statens åtagande att garantera betalningssystemet (prop. 1992/93:135, bet.

1992/93:NU16, rskr. 1992/93:155) tillsammans med andra fullgoda säkerheter

medför att fondens medel i praktiken till 98 % är placerade i tillgångar där

staten har ett ansvar för att fordringarna infrias. Detta medför att kreditris-

ken för närvarande är mycket låg. Den statliga garantin är dock en temporär

åtgärd varför det är viktigt att fondstyrelserna behåller en god kontroll av

kreditriskerna i portföljen. Fondmedlen är till 33 % placerade i tillgångar där

den offentliga förvaltningen är motpart och till 63 % inom den finansiella

sektorn där utlåning till bostadsfinansiering utgör huvudparten. Resterande

utlåning sker främst till branscherna energi, skog och fastigheter.

 Ränterisken uttrycks som duration, vilket är en genomsnittlig, vägd löptid för

placeringarna. Durationen kan även approximativt sägas vara förändringen av

värdet på en tillgång vid en procentenhets förändring i ränteläget. Således

innebär längre duration (längre löptid) en större ränterisk då portföljvärdet

påverkas mer av ränteförändringar. Eftersom merparten av medlen är placerade i

räntebärande värdepapper är ränterisken dominerande. Fondens storlek gör

emellertid att det i princip är omöjligt att avvika i någon större utsträckning

från marknadens totala ränterisk. Det marknadsindex första-tredje

fondstyrelserna konstruerat visar marknadens ränterisk. Första-tredje fondsty-

relserna har beslutat att följa detta med små variationer. Eftersom hela

marknadens duration ökade under år 1993 ökade även ränterisken i AP-fondens

portfölj.

 AP-fonden har till uppgift att fungera som en likviditetsbuffert i ATP-syste-

met. Det innebär att fonden skall kunna utjämna variationer i avgiftsinbetal-

ningar och pensionsutbetalningar inom systemet. Under år 1993 uppgick avgifts-

underskottet till 20,4 miljarder kronor. Med den räntebindningstid som för

närvarande råder kommer AP-fonden att under den resterande delen av 1990-talet

att kunna möta de förväntade avgiftsunderskotten med hjälp av medel från

tillgångar som förfaller till betalning varje år. Eftersom merparten av

tillgångarna dessutom är omsättningsbara på penning- och obligationsmarknaden,

bör därför inte någon likviditetsrisk kunna uppstå på denna sida sekelskiftet.

 Fondstyrelserna får placera 10 % av tillgångarnas marknadsvärde i utländska

värdepapper. De kan även få en valutarisk genom att investera i fastigheter

utomlands. Vid utgången av år 1993 hade första-tredje fondstyrelserna inga

tillgångar i utländska värdepapper. Däremot hade fondstyrelserna två fastigheter

i London. Den investeringen är emellertid finansierad med lån i brittiska pund

vilket medför att någon valutaexponering inte föreligger.

 Fastigheternas prisrisk är främst beroende av geografisk belägenhet, lokaler-

nas användningsområde, direktavkastning, hyresgästers betalningsförmåga och den

allmänna efterfrågan på lokaler. Fondstyrelserna bedömer att fastigheterna

ligger inom områden med en väl fungerande fastighetsmarknad. Fastighetsbeståndet

består till övervägande del av kontor men även bostäder samt lager- och

produktionslokaler. Vakansgraden är 7 % och direktavkastningen är 8 % av fastig-

heternas marknadsvärde.

 Den största risken bland de administrativa riskerna är att ADB-systemet inte

skulle fungera tillfredsställande. Första-tredje fondstyrelserna har lagt ner

stora resurser på att utveckla ADB-systemet. Styrelserna har därvid genom olika

åtgärder sökt förebygga risker förknippade med systemet.

Jämförelser med andra fondförvaltare och alternativa strategier

Det finns ingen annan fond i Sverige som direkt går att jämföra med AP-fonden.

Dels är fonden underkastad relativt stränga placeringsregler, dels är dess

storlek exceptionell vilket begränsar handlingsutrymmet i jämförelse med mindre

aktörer.

 Första-tredje fondstyrelserna har gjort en jämförelse med livförsäkringsbolag

vars verksamhet mest liknar AP-fondens. Bolagens innehav av aktier och

fastigheter i förhållande till den totala portföljen skiljer sig dock från

AP-fonden vilket påverkar såväl riskexponeringen som avkastningen. Av bl.a.

dessa skäl är det svårt att göra en adekvat jämförelse.

Tabell 13 Genomsnittlig avkastning i ett antal livförsäkringsbolag

och AP-fonden 1-3

_____________________________________________________________________

Totalavkastning % Folksam Skandia Trygg WASA AP-fonden

1988 - 1992 Liv Liv Hansa Liv Liv 1 - 3

_____________________________________________________________________

Obligationer och

korta placeringar 14,0 % 13,6 % 13,0 % 13,4 % 13,1 %

Lån 12,0 % 11,7 % 11,3 % 10,0 % 13,4 %

Aktier 11,9 % 12,7 % 11,7 % 13,0 % -

Fastigheter 7,1 % 4,9 % 5,4 % 2,6 % -19,5 %

Totalavkastning 10,7 % 10,8 % 10,2 % 9,8 % 12,5 %

_____________________________________________________________________

 I tabellen ovan framgår det att totalavkastningen i första-tredje

fondstyrelserna har varit god i en jämförelse med några av livförsäkrings-

bolagen. Däremot har avkastningen på obligationsportföljen, vilken utgör

huvudparten av tillgångarna, varit något sämre än för flertalet jämförda liv-

bolag.

 En annan möjlighet till utvärdering är att tänka sig alternativa strategier

inom ramen för de regler AP-fonden har att hålla sig till. I en sådan utvärde-

ring har första-tredje fondstyrelserna jämfört två hypotetiska placeringsstrate-

gier med den faktiska. I den ena hypotetiska strategin är hela portföljen

investerad i räntebärande placeringar och möjligheten till placeringar i valuta

har utnyttjats fullt ut (10 % av portföljvärdet). Denna strategi skulle, sett

över en fyraårsperiod, ha gett en meravkastning på ca 50 miljarder kronor i

förhållande till en andra hypotetisk strategi där portföljen har nuvarande

sammansättning med undantag av att fastighetskvoten (5 % av portföljvärdet)

utnyttjats fullt ut. Främsta orsaken till denna effekt är den svenska kronans

kraftiga depreciering.

 I förhållande till det faktiska utfallet hade det varit bättre att utnyttja

möjligheterna till att placera i valuta fullt ut men sämre att utnyttja hela

fastighetskvoten.

4.3 Fjärde fondstyrelsens resultatuppföljning

Fjärde fondstyrelsen har fullgjort sin resultatuppföljning dels i en separat

utvärdering, dels genom att avge kommentarer i årsredovisningen. Fondstyrelsen

har anfört att den i ett arbetsutskott för närvarande utarbetar nya

instruktioner, riktlinjer samt mål och medel för styrelsens verksamhet. De mål

som gäller för verksamheten vid årets utvärdering härstammar från år 1987 och

har angetts till att den långsiktiga totalavkastningen för den svenska

aktieportföljen något skall överstiga den vägda totalavkastningen för börsno-

terade aktier.

 Under år 1993 var avkastningen på portföljen 43,7 % vilket kan jämförs med

Veckans Affärers totalindex som steg 53,8 %. Under den senaste femårsperioden

1989-1993 var den genomsnittliga avkastningen på fondkapitalet drygt 15 % mot 7

% för Veckans Affärers totalindex (inkl. direktavkastning).

 Den enda möjligheten för fjärde fondstyrelsen att uppnå en högre totalavkast-

ning än börsens generalindex är att ha en mer koncentrerad portfölj. För fjärde

fondstyrelsen har innehavet i Astra varit den enskilda aktie som under en längre

period bidragit till en bättre avkastning för portföljen än generalindex. En

förklaring till att fjärde fondstyrelsen under år 1993 nått en något lägre

avkastning än index är att den haft ett obetydligt innehav av bankaktier.

Styrelsen bedömde att dessa aktier var alltför riskfyllda.

 Fondstyrelsen har inte funnit det meningsfullt att jämföra sig med andra

institutionella placerare, eftersom legala förutsättningar och storlek kraftigt

skiljer sig åt.

 En aktieportfölj av fjärde fondstyrelsens storlek medför svårigheter att fritt

agera på marknaden dels för att styrelsens agerande i sig kan vara kursdrivande,

dels för att styrelsen inte får förvärva mer än 10 % av aktierna i noterade

bolag.

4.4 Femte fondstyrelsens resultatuppföljning

Femte fondstyrelsen har formulerat sina mål för förvaltningen så att styrelsen

under en fyraårsperiod skall uppnå en bättre avkastning än Veckans Affärers

index, och att likvida medel varje år skall ge samma avkastning som sexmånaders

statsskuldväxlar. Vidare har styrelsen fastslagit att portföljen skall präglas

av långsiktighet och stabilitet samt att avkastningen skall maximeras inom denna

ram.

 Vad avser resultatuppföljningen har femte fondstyrelsen redovisat en tabell

med avkastningsjämförelser i förhållande till Veckans Affärers index och en

jämförelse med avkastningen på likvida medel. Avkastningen under år 1993 var

8,61 procentenheter lägre än Veckans Affärers index. Sett under en femårsperiod

har emellertid den årliga avkastningen varit i genomsnitt 1,07 procentenheter

bättre än Veckans Affärers index.

 Avkastningen på likvida medel var under år 1993 10,4 % vilket kan jämföras med

sexmånaders statsskuldväxlar som gav en avkastning på 8,06 %.

5 Regeringens utvärdering

5.1 Allmänt om utvärderingen

Som har anförts i avsnitt 2.2 åligger det regeringen att fr.o.m. verksamhetsåret

1993 göra en analys av det material som fondstyrelserna överlämnar till

regeringen (årsredovisningar, utvärderingar m.m.). Regeringen skall därefter,

med en egen utvärdering, överlämna ärendet till riksdagen.

 I föregående avsnitt har fondstyrelsernas resultatuppföljningar sammanställts.

I detta avsnitt avser regeringen att något kommentera formerna för fondstyrel-

sernas utvärderingar samt hur väl de uppnått målsättningen för förvaltningen.

 Vid en utvärdering är det mindre lämpligt att se till resultatet under endast

ett år. Kortsiktiga fluktuationer på marknaderna är ofta svåra att förutse och

de kan få en avgörande inverkan på resultatet om tidpunkten för att avläsa

värdet på tillgångarna sammanfaller med en tillfällig svacka eller topp på

marknaden. Sett över en längre period minskar dock denna inverkan på resultatet

av förvaltningen. Vidare utgör AP-fondens reglemente tillsammans med

fondstyrelsernas relativa storlek på marknaden en faktisk begränsning i

förvaltningen av portföljen. Det senare gäller främst för första-tredje

fondstyrelserna. Resultaten måste därför ses i ett tidsperspektiv av några år

och jämföras med utvecklingen av relevanta index på marknaderna för att en

tillförlitlig och rättvis utvärdering av fondstyrelsernas förvaltning skall

kunna göras.

 För resultatuppföljningen är valet av utvärderingsperiodens längd av central

betydelse. Det är, som nämnts tidigare, olämpligt att endast se till ett års

resultat vid en utvärdering eftersom en kort period kan påverkas av faktorer som

ligger utanför fondstyrelsernas kontroll eller är mycket svåra att förutse. Över

en längre period är förutsättningarna för att bedöma skickligheten i

förvaltningen bättre. Vad som utgör en lämplig tidsperiod för utvärderingarna

har bedömts olika av fondstyrelserna. Första-tredje fondstyrelserna finner att

en period om sju år är lämplig för att göra en korrekt utvärdering av

portföljen. Fjärde och femte fondstyrelserna föredrar fem resp. fyra år.

 Enligt regeringens mening bör perioden inte vara alltför lång eftersom det då

går mycket lång tid innan gjorda erfarenheter påkallar att slutsatser dras av

utvärderingen. En alltför kort utvärderingsperiod kan å andra sidan leda till

att slumpmässiga faktorer får alltför stor betydelse. Portföljförvaltaren skall

ha möjlighet att göra långsiktiga värderingar vilket torde främja

placeringsverksamheten som då i mindre utsträckning påverkas av kortsiktiga

fluktuationer. En lämplig period för utvärdering torde vara omkring fem år. I

den mån fondstyrelserna själva finner att utvärderingsperioden bör vara en annan

än fem år bör de enligt regeringens mening redovisa vilka överväganden de gjort

i denna fråga.

 Gemensamt för de fem fondstyrelserna är att utvecklingen av fondkapitalet är

intressant ur utvärderingssynpunkt. Utöver belysning av portföljen, som kan

skilja sig åt mellan å ena sidan första-tredje fondstyrelserna och å andra sidan

fjärde och femte fondstyrelserna, är det av värde att fondkapitalets utveckling

kan analyseras särskilt. Det underlättar jämförelser mellan styrelserna och dess

avkastning kan också jämföras med utvecklingen på de marknader de placerar sina

tillgångar.

 Nedan följer en utvärdering av styrelserna. Den är något utförligare för

fjärde och femte fondstyrelserna eftersom deras egna utvärderingar var något

knapphändiga.

5.2 Utvärdering av första-tredje fondstyrelserna

Under år 1993 var det mycket gynnsamma förutsättningar för en god avkastning på

första-tredje fondstyrelsernas placeringar tack vare de fallande räntorna.

AP-fonden har dock i kraft av sin storlek - den innehar nästan 1/3 av de totala

placeringarna på den svenska penning- och obligationsmarknaden - begränsat

handlingsutrymme på marknaden. Fondens eget agerande kan vara kursdrivande i sig

och dess dominans medför att den inte alltid kan realisera eller omdisponera

tillgångar i den omfattning som annars skulle vara önskvärt. Andra tillräckligt

stora aktörer som kan möta AP-fondens agerande finns inte.

 Regeringen finner att den utvärdering av portföljen första-tredje

fondstyrelserna har gjort är genomgripande och belysande.

Ökningen av det reala fondkapitalet med 62 miljarder kronor eller 13 % är ett

gott resultat med tanke på att avgiftsunderskottet under året var 20 miljarder

kronor. I jämförelse med det marknadsindex som är skapat av fondstyrelserna har

portföljen också gett en viss meravkastning. De icke realiserade vinsterna

svarade för drygt en tredjedel av det reala resultatet. Fondkapitalets

utveckling under en längre period har också varit tillfredsställande.

Kompensation för inflationens urholkning av kapitalet har erhållits sedan mitten

av 1980-talet.

 Fastighetsinvesteringarna har hittills inte gett några vinster. Direktav-

kastningen på innehavet var 5,9 % medan värdet på tillgångarna skrevs ned med

7,6 %. Fondstyrelserna uppger dock att vakansgraden om 7 % är relativt låg och

att fastigheterna har goda geografiska lägen. Enligt fondstyrelserna finns det

goda förutsättningar för att detta reala inslag i portföljen skall ge bättre

avkastning på sikt.

 Fondstyrelserna har inte investerat i utländska värdepapper. Det har visats i

fondstyrelsernas egen utvärdering att en bättre avkastning hade uppnåtts för

hela portföljen om fonden hade utnyttjat möjligheten att investera 10 % av

kapitalet i valuta. Förklaringen är kronans sjunkande värde.

 Förvaltningen av portföljen har inte konkurrensutsatts. Att låta en extern

förvaltare ta hand om en del av portföljen kan vara belysande för hur

verksamheten går. Självklart får viss hänsyn tas till att det kan vara enklare

att förvalta en mindre portfölj än en portfölj av första-tredje fondstyrelsernas

storlek. För det fall fondstyrelserna väljer att inte anlita externa förvaltare

kan det vara lämpligt att de redovisar något om vilka överväganden de gjort i

frågan.

 Regeringen konstaterar att avkastningen på fondkapitalet väl översteg de

uppsatta målen för verksamheten. Avkastningen på fondkapitalet var 17 % vilket

innebär en real avkastning på 13 %. Över perioden 1987-1993 har

fondförvaltningen i genomsnitt gett en meravkastning jämfört med det egna

konstruerade marknadsindexet om 0,1 procentenheter eller ca 500 miljoner kronor

per år.

5.3 Utvärdering av fjärde och femte fondstyrelserna

De utvärderingar som fjärde och femte fondstyrelserna har gjort kunde som

tidigare nämnts ha varit mer utförliga. Vissa kommentarer ges av fjärde

fondstyrelsen beträffande portföljinnehavet och dess utveckling. Det saknas dock

bl.a. en närmare belysning av portföljsammansättningen och en beskrivning av

utfallet om styrelserna hade valt en annorlunda strategi. Några förslag på hur

en sådan utvärdering kan se ut ges i det följande.

 De jämförelseindex som det oftast brukar refereras till på marknaden är

Veckans Affärers, Affärsvärldens och Stockholm Fondbörs generalindex. De beräk-

nas på olika sätt och kan därmed uppvisa skillnader på några tiondels procenten-

heter i avkastning. I tidigare utvärderingar som Riksrevisionsverket har gjort

har portföljernas avkastning jämförts med Findatas avkastningsindex vilket

inkluderar reinvesterade utdelningar. Eftersom utdelningarna tillfaller fonderna

och återinvesteras torde detta index kunna utgöra en lämplig måttstock. Findatas

index kan avvika med ett par procentenheter från de tidigare nämnda

generalindexen. Utvecklingen på Findatas index var under år 1993 53,4 %.

 Fondkapitalet i fjärde fondstyrelsen ökade under året med 42,3 %. Ett eget

konstruerat index över den svenska portföljen ökade med 43,7%. I den femte

fondstyrelsen ökade fondkapitalet med 35,1 % vilket kan jämföras med en

indexökning av den totala portföljen på 45,2 %. Portföljens sammansättning i

branscher kan jämföras med utvecklingen av index i resp. bransch. Därmed kan

eventuella alternativa strategier (portföljviktningar) få sin belysning.

 Vid en närmare uppdelning av aktieportföljerna på branscher framgår att båda

styrelserna hade sina största innehav i verkstadsindustrin. Den var också den

värdemässigt största branschen på börsen vid årsskiftet. I förhållande till

marknadsindex låg fjärde fondstyrelsen överviktad i främst verkstads-, kemi- och

skogsaktier. De hade inga innehav i tjänstesektorn eller bank och försäkrings-

bolag. Den femte fondstyrelsen låg däremot underviktad i verkstadsaktier och

skogsaktier men hade relativt stora innehav i förvaltningsbolag och övriga

företag.

Tabell 14 Branschfördelning i % av svenska portföljen

_____________________________________________________________________

 4:e fondstyr. 5:e fondstyr.

 i % av i % av % av

 portföljen portföljen börsvärde Index

_____________________________________________________________________

Verkstäder 44 31 36 56 %

Kemisk industri 28 25 22 30 %

Skogsindustri 10 6 8 26 %

Fastighets och

byggföretag 5 4 4 89 %

Handelsföretag 2 0 2 101 %

Förvaltningsbolag 0 18 7 43 %

Övriga företag 10 15 8 27 %

Tjänste 0 0 3 44 %

Bank och Försäkr. 0 0 10 250 %

_____________________________________________________________________

 Bland branschindex utvecklade sig bank- och försäkringsindex bäst följt av

handelsföretagen samt fastighets- och byggbranschen. Den positiva utvecklingen

för bank- och försäkringsindexet är en följd av att finanskrisen ebbade ut under

första halvåret 1993 och att förtroendet för den finansiella sektorn återkom.

Verkstadsindex hade den bästa utvecklingen bland tillverkande industrier.

 Genom att koncentrera portföljen på få innehav kan fondstyrelserna uppnå en

högre avkastning. Detta sker dock till priset av högre risktagande men kan vara

befogat om en ordentlig fundamental analys, vilket även nämns av fjärde

fondstyrelsen, ligger bakom ett visst innehav. Ett tillvägagångssätt att mäta

koncentrationen av portföljen är att jämföra andelen av de 10 största innehaven

i portföljen med de 10 största börsbolagens andel av det totala börsvärdet.

 En avvägning som en aktieplacerare har att göra är hur stor andel av port-

följen som skall bestå av likvida medel. I en utvärdering är det därför lämpligt

att likviditeten under året redovisas. Det kan göras t.ex. genom att likvidite-

ten ställs i relation till fondkapitalet.

Tabell 15 Likviditeten i förhållande till fondkapitalet

_____________________________________________________________________

Marknadsvärden, mkr 92-12-31 93-12-31

_____________________________________________________________________

Fjärde fondstyrelsen 8,6 % 12,4 %

Femte fondstyrelsen 32,0 % 7,5 %

_____________________________________________________________________

Femte fondstyrelsen hade i jämförelse med fjärde fondstyrelsen en relativt stor

andel likvida medel i sin portfölj vid årets början. Det kan förklara den lägre

avkastningen på fondkapitalet eftersom utvecklingen på aktiemarknaderna under

året var betydligt bättre än räntebärande placeringar. Fjärde fondstyrelsen

ökade andelen likvida medel i portföljen något under året.

Tabell 16 Avkastningen för allemansfonderna under 1993

_____________________________________________________________________

Humanfonden 64,3 % S:t Eriksfonden 47,4 %

CF Ideella 63,7 % SHB Chans/Risk 47,4 %

Cancerfonden 61,0 % S-E-Banken 4 47,0 %

Sparbankerna 5 60,0 % Nordbanken Olympia 46,7 %

Sparbankerna 6 59,7 % Nordbanken Omega 46,2 %

Sparbankerna 3 59,6 % Hagströmer 3 45,6 %

Sparbankerna 2 59,3 % Trygg 45,5 %

Sparbankerna 1 59,1 % Gota Trust 45,4 %

Sparbankerna 4 58,1 % Nordbanken Alfa 44,9 %

Skandia 57,9 % Nordbanken Beta 43,4 %

Sparbankerna 7 57,9 % Nordbanken Gamma 43,4 %

Världsnaturfonden 57,1 % Fjärde fondstyrelsen 43,3 %

Banco 56,4 % Föreningsbanken 1 41,4 %

SHB Index 54,5 % S-E-Banken 1 41,3 %

WASA 53,7 % S-E-Banken 2 41,1 %

Findatas index 53,4 % S-E-Banken 3 41,1 %

Gota Trade 51,6 % Femte fondstyrelsen 38,5 %

Hagströmer 2 50,9 % Föreningsbanken 2 35,0 %

Hagströmer 50,2 %

_____________________________________________________________________

 Vid en jämförelse med värdestegringen för allemansfonderna ligger fjärde och

femte fondstyrelserna i den understa kvartilen av ovanstående tabell. Den

främsta orsaken till det är antagligen att fonderna inte innehade aktier i bank-

och försäkringssektorn.

 I stället för jämförelser enligt ovan beskrivna metoder kan också delar av

portföljen lämnas till externa förvaltare för att därigenom konkurrensutsätta

förvaltningen. En sådan möjlighet bör kunna övervägas eftersom det kan stimulera

förvaltaren till bättre avkastning och ge ett bra underlag för jämförelse. Denna

måste dock ske under samma villkor och med garantier för att placeringsreglerna

följs.

 Ett sätt att se om fondstyrelserna placerar i aktier med relativt liten risk

är att studera enskilda aktiers betavärden. Betavärdet i tabellen anger hur

mycket mer eller mindre en aktie rör sig i förhållande till förändringar i

index. Om betavärdet är högre än 1 rör sig aktien mer än index vid både upp-

och nedgång (högriskaktie). Följaktligen rör sig aktier med betavärden under 1

mindre än förändringen i index (lågrisk-aktie). Perioden avser förändringar i

aktien under de senaste 48 månaderna.

Tabell 17 Betavärden för de fem största innehaven i

 fjärde och femte fondstyrelserna

_____________________________________________________________________

Fjärde Femte

Aktie Betavärde Aktie Betavärde

_____________________________________________________________________

Astra 0,8 Roche 0,97
[REDACTED_EFTERNAMN] 1,51 Aga 0,65

ASEA 0,9 Sandvik 0,92

Sandvik 0,92 Sydkraft 0,18

Volvo 1,23 Volvo 1,23

Genomsnitt 1,07 Genomsnitt 0,79

_____________________________________________________________________

 Bland de fem största innehaven i den fjärde fondstyrelsen har två aktier högre

betavärde än ett. Den femte fondstyrelsen har ett bolag med högre värde.

Aktierna[REDACTED_EFTERNAMN] och Volvo är s.k. cykliska bolag vilka rör sig relativt

kraftigt över en konjunkturfas eftersom försäljningen av deras produkter i hög

grad är beroende av konjunkturutvecklingen. Det är därför naturligt att deras

betavärden är relativt höga. Sammantaget framgår av de största innehaven att

femte fondstyrelsen, enligt denna mätmetod, har en relativt låg riskprofil

eftersom det genomsnittliga betavärdet för de största innehaven ligger betydligt

under ett.

 Regeringen konstaterar att fjärde fondstyrelsen har väl uppnått sitt mål med

medelsförvaltningen. Fondkapitalets genomsnittliga totalavkastning under den

senaste femårsperioden uppgår till 15 % jämfört med 9 % för den svenska

aktiemarknaden.

 Femte fondstyrelsens avkastning på fondkapitalet under året var relativt låg,

35 %, i jämförelse med Findatas index som ökade med 53,4 %. Eftersom huvudparten

av styrelsens tillgångar är investerade i aktier eller aktieliknande tillgångar

är det rimligt att fondkapitalet över en längre period följer utvecklingen av

ett aktiemarknadsindex. Den genomsnittliga avkastningen över fem år har varit

1,07 procentenheter bättre än Veckans Affärers index.

 Totala andelen utländska aktier för femte fondstyrelsen uppgick till 18 % av

marknadsvärdet på portföljen varav ett enskilt innehav utgjorde 12 % av

marknadsvärdet. Enligt reglementet får fjärde och femte fondstyrelsen förvärva

utländska aktier till ett värde som uppgår till 10 % av anskaffningsvärdet av de

medel som styrelsen förvaltar.

 För både fjärde och femte fondstyrelserna är det önskvärt med en bättre egen

utvärdering av portföljen. En sådan kommer att te sig naturlig efter de

riktlinjer som följer av de under år 1993 genomförda ändringarna i reglementet.

Det gagnar allmänhetens insyn i förvaltningen samtidigt som det ger en kontroll

av den egna verksamheten.

 En fråga som är värd att nämna i detta sammanhang är hur fjärde och femte

fondstyrelserna ser på det ägarinflytande de kan komma att utöva i skilda

sammanhang. I fjärde fondstyrelsens årsredovisning omnämns detta något i

verkställande direktörens kommentar. Mot bakgrund av att fondstyrelserna kan få

en icke obetydlig ägarroll i ett enskilt bolag finner regeringen det vara av

värde att fondstyrelserna redovisar vilka överväganden de har gjort avseende

denna roll.

6 Fond 92-94

I december 1983 beslutade riksdagen att inrätta fem löntagarfondsstyrelser inom

AP-fondssystemet. Dessa självständiga delfonder fick placeringsramar som i stort

sammanföll med fjärde - och senare även femte - fondstyrelsens, dvs. placeringar

på riskkapitalmarknaden. Efter riksdagsbeslut avvecklades löntagarfondsstyrel-

serna den 1 januari 1992. De tillgångar som då förvaltades av dessa styrelser

överfördes till förvaltning av Fond 92-94. Fondens uppgift har varit att

temporärt förvalta medlen och förbereda en total utskiftning av dessa. Vid

förvaltningen skulle fonden sträva efter att placera medlen så att större

utförsäljningar av värdepapper undveks när tillgångarna fördes över till sina

slutliga mottagare, samtidigt som värdepappersportföljen gavs en sådan samman-

sättning att kravet på en effektiv kapitalförvaltning beaktades (prop.

1991/92:36 s. 19).

 När Fond 92-94 började sin verksamhet den 1 januari 1992 uppgick den

marknadsvärderade kapitalbehållningen till 20,1 miljarder kronor. Behållningen

har efter hand ökat till följd av kraftiga kursstegringar på den svenska börsen.

Under år 1992 utskiftades 6,5 miljarder kronor av fondens medel till den av

riksdagen beslutade riskkapitalverksamheten som innefattar två

portföljförvaltningsbolag, Atle och Bure, samt sex riskkapitalbolag. Vidare

utskiftades 0,6 miljarder kronor till Småföretagsfonden.

 Verksamheten inom Fond 92-94 har under år 1993 varit inriktad på att dels

ytterligare koncentrera portföljen till färre antal aktieinnehav, dels skifta ut

aktieinnehav till forskningsstiftelser. Sålunda har under året antalet innehav

i noterade bolag minskat från 108 till 34 bolag. I juni månad beslöt riksdagen

att Fond 92-94 skulle utskifta totalt 10 miljarder kronor till tre

forskningsstiftelser. Denna utskiftning verkställdes i början av januari 1994.

Vidare har beslutats att 1,7 miljarder kronor skall finansiera en övergång till

stiftelseform för Chalmers och Jönköpings högskolor. Dessutom skall medel för

sparpremien i det premiegrundande allemanssparandet, ca 300 miljoner kronor, tas

ur fondens tillgångar.

 Vid utgången av år 1992 uppgick det bokförda värdet på fondens tillgångar till

14,3 miljarder och marknadsvärdet till 13,9 miljarder kronor. Vid utgången av år

1993 uppgick marknadsvärdet av fondens tillgångar till 20 miljarder kronor,

varav 4,9 miljarder var likvida tillgångar. Portföljvärdet ökade under året med

57 % vilket kan jämföras med Veckans Affärers index på 54 %. Fondkapitalet

minskade under år 1993 med 13,8 miljarder kronor till 2,0 miljarder kronor.

Minskningen beror på att 12 miljarder var reserverade för utskiftningar till

forskningsstiftelser och det premiegrundande allemanssparandet. Under året

skiftades 0,1 miljarder ut som ersättning till de fondbolag som medverkat i det

premiegrundande allemanssparandet.

7 Fastställande av balansräkning

Regeringen har denna dag fastställt balansräkningarna för första-femte

fondstyrelserna och Fond 92-94.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 29 september 1994

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN],

Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar att till riksdagen överlämna skrivelse 1994/95:13

Redovisning av Allmänna pensionsfondens verksamhet år 1993.

 4