Regeringens proposition

1998/99:82

Dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och

Filippinerna m.m.

Prop.

1998/99:82

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 8 mars 1999

Laila Freivalds

 Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner ett nytt dubbelbeskatt-

ningsavtal mellan Sverige och Filippinerna och antar en lag om detta

avtal. Det avses bli tillämpligt från och med den 1 januari året efter det år

då avtalet träder i kraft. Avtalet ersätter ett avtal från 1987.

Vidare föreslås att dubbelbeskattningsavtalet mellan de nordiska

länderna utvidgas till att omfatta landskapet Åland i fråga om den finska

kommunalskatten. Utvidgningen tillämpas på inkomst som förvärvas den

1 januari 1998 eller senare.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 4

2.1 Förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige

och Filippinerna 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1512) om

dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna 44

3 Ärendet och dess beredning 45

4 Dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Filippinerna 45

5 Översiktligt om skattesystemet i Filippinerna 47

5.1 Bolagsbeskattning 47

5.2 Investeringsfrämjande åtgärder 47

5.3 Beskattning av fysiska personer 48

5.4 Källskatter 48

6 Dubbelbeskattningsavtalets innehåll 49

6.1 Avtalets tillämpningsområde 49

6.2 Definitioner 50

6.3 Avtalets beskattningsregler 51

6.4 Metoder för undanröjande av dubbelbeskattning 57

6.5 Särskilda bestämmelser 58

6.6 Regler mot offshoreverksamhet 59

6.7 Slutbestämmelser 60

7 Ändring i lagen om dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska

länderna 60

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 8 mars 1999 62

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner avtalet mellan Sverige och Filippinerna för undvikande

av dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande skatter

på inkomst,

2. antar regeringens förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan

Sverige och Filippinerna,

3. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1996:1512) om

dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan

Sverige och Filippinerna

Härigenom föreskrivs följande.

1 § Det avtal för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av

skatteflykt beträffande skatter på inkomst som Sverige och Filippinerna

undertecknade den 24 juni 1998 skall gälla som lag här i landet. Avtalet

är avfattat på engelska och dess innehåll framgår av bilagan till denna

lag.

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast om dessa medför

inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som annars skulle gälla.

3 § Om en person som är bosatt i Sverige förvärvar inkomst som enligt

bestämmelserna i avtalet beskattas endast i Filippinerna, skall sådan

inkomst inte tas med vid taxeringen i Sverige.

____________________

1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2. Denna lag skall tillämpas

a) när det gäller källskatter: på belopp som betalas till personer med

hemvist utanför källstaten den 1 januari kalenderåret efter det år då lagen

träder i kraft eller senare,

b) när det gäller annan skatt på inkomst: på beskattningsår som börjar

den 1 januari kalenderåret efter det år då lagen träder i kraft eller senare.

3. Genom lagen upphävs lagen (1987:1183) om dubbelbeskatt-

ningsavtal mellan Sverige och Filippinerna samt förordningen

(1989:900) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Filippinerna.

De upphävda författningarna skall dock fortfarande tillämpas

a) när det gäller källskatter: på belopp som betalas till personer med

hemvist utanför källstaten före den 1 januari kalenderåret efter det år då

lagen träder i kraft,

b) när det gäller annan skatt på inkomst: på beskattningsår som börjar

före den 1 januari kalenderåret efter det år då lagen träder i kraft

Bilaga

(Översättning)

THE CONVENTION BETWEEN

THE KINGDOM OF SWEDEN

AND THE REPUBLIC OF THE

PHILIPPINES FOR THE

AVOIDANCE OF DOUBLE

TAXATION AND THE

PREVENTION OF FISCAL

EVASION WITH RESPECT TO

TAXES ON INCOME

The Government of the King-

dom of Sweden and the Govern-

ment of the Republic of the

Philippines

Desiring to conclude a Con-

vention for the Avoidance of

Double Taxation and the Pre-

vention of Fiscal Evasion With

Respect to Taxes on Income

Have agreed as follows:

Article 1

Personal scope

This Convention shall apply to

persons who are residents of one

or both of the Contracting States.

Article 2

Taxes covered

1. This Convention shall apply

to taxes on income imposed on

behalf of a Contracting State or of

its political subdivisions or local

authorities, irrespective of the

manner in which they are levied.

2. There shall be regarded as

taxes on income all taxes imposed

on total income or on elements of

income, including taxes on gains

from the alienation of movable or

immovable property, and in the

case of the Philippines, taxes on

total amounts of wages or salaries

paid by enterprises.

3. The existing taxes to which

the Convention shall apply are,

(a) in Sweden:

(i) the national income tax

(den statliga inkomst-

skatten), including the

withholding tax on divi-

dends (kupongskatten);

(ii) the income tax on non-

residents (den särskilda in-

komstskatten för utom-

lands bosatta);

(iii) the income tax on non-

resident artistes and

athletes (den särskilda in-

komstskatten för utom-

lands bosatta artister m.fl.);

(iv) the municipal income tax

(den kommunala inkomst-

skatten); and

(v) the tax on means intended

for expansion purposes

(expansionsmedelsskatten);

(hereinafter referred to as

 Swedish tax );

(b) in the Philippines:

the income tax imposed under

Title II and the stock transaction

tax in accordance with Section

124 A of the National Internal

Revenue Code of the Republic of

the Philippines,

(hereinafter referred to as

 Philippine tax ).

4. This Convention shall apply

also to any identical or sub-

stantially similar taxes which are

imposed after the date of signature

of the Convention in addition to,

or in place of, the existing taxes.

The competent authorities of the

Contracting States shall notify

each other of any significant

changes which have been made in

their respective taxation laws.

Article 3

General definitions

1. In this Convention, unless the

context otherwise requires:

(a)(i)the term Sweden means

the Kingdom of Sweden

and, when used in a geo-

graphical sense, includes

the national territory, the

territorial sea of Sweden as

well as other maritime

areas over which Sweden

in accordance with inter-

national law exercises

sovereign rights or juris-

diction;

(ii) the term Philippines

means the Republic of the

Philippines; used in a geo-

graphical sense, it means

the archipelagic territory

comprising the Republic of

the Philippines as defined

in its Constitution and

laws, including adjacent

areas and such other areas

in the sea and in the air

within which the Philippi-

nes has sovereignty, juris-

diction or similar rights

under international law;

(b) the terms a Contracting

State and the other Contracting

State mean Sweden or the

Philippines as the context requires;

(c) the term person includes

an individual, a company and any

other body of persons;

(d) the term company means

any body corporate or any entity

which is treated as a body

corporate for tax purposes;

(e) the terms enterprise of a

Contracting State and enterprise

of the other Contracting State

mean respectively an enterprise

carried on by a resident of a

Contracting State and an enterprise

carried on by a resident of the

other Contracting State;

(f) the term international

traffic means any transport by a

ship or aircraft operated by an

enterprise of a Contracting State,

except when the ship or aircraft is

operated solely between places in

the other Contracting State;

(g) the term national means:

(i) any individual possessing

the nationality of a Con-

tracting State;

(ii) any legal person, partner-

ship or association deriving

its status as such from the

laws in force in a Con-

tracting State;

(h) the term competent authori-

ty means:

(i) in the case of Sweden, the

Minister of Finance, his

authorized representative

or the authority which is

designated as a competent

authority for the purposes

of this Convention;

(ii) in the case of the

Philippines, the Secretary

of Finance/Commissioner

of Internal Revenue or their

authorized representative;

or the authority which is

designated as a competent

authority for the purposes

of this Convention.

2. As regards the application of

the Convention at any time by a

Contracting State, any term not

defined therein shall, unless the

context otherwise requires, have

the meaning that it has at that time

under the law of that State for the

purposes of the taxes to which the

Convention applies, any meaning

under the applicable tax laws of

that State prevailing over a

meaning given to the term under

other laws of that State.

Article 4

Resident

1. For the purposes of this

Convention, the term resident of

a Contracting State means any

person who, under the laws of that

State, is liable to tax therein by

reason of his domicile, residence,

place of management or any other

criterion of a similar nature and

also includes that State and any

statutory body, political sub-

division or local authority thereof.

But this term does not include any

person who is liable to tax in that

State in respect only of income

from sources in that State. How-

ever, in the case of a partnership or

estate the term applies only to the

extent that the income derived by

such partnership or estate is

subject to tax in that State as the

income of a resident, either in its

hands or in the hands of its

partners.

2. Where by reason of the pro-

visions of paragraph 1 an indi-

vidual is a resident of both Con-

tracting States, then his status shall

be determined as follows:

(a) he shall be deemed to be a

resident of the State in which he

has a permanent home available to

him; if he has a permanent home

available to him in both States, he

shall be deemed to be a resident of

the State with which his personal

and economic relations are closer

(centre of vital interests);

(b) if the State in which he has

his centre of vital interests cannot

be determined, or if he has no per-

manent home available to him in

either State, he shall be deemed to

be a resident of the State in which

he has an habitual abode;

(c) if he has an habitual abode in

both States or in neither of them,

he shall be deemed to be a resident

of the State of which he is a

national;

(d) if he is a national of both

States or of neither of them, the

competent authorities of the Con-

tracting States shall settle the

question by mutual agreement.

3. Where by reason of the

provisions of paragraph 1 a person

other than an individual is a

resident of both Contracting

States, the competent authorities

of the Contracting States shall

endeavour to settle the question by

mutual agreement.

Article 5

Permanent establishment

1. For the purposes of this

Convention, the term permanent

establishment means a fixed

place of business through which

the business of an enterprise is

wholly or partly carried on.

2. The term permanent

establishment includes especially:

(a) a place of management;

(b) a branch;

(c) an office;

(d) a factory;

(e) a workshop;

(f) a mine, an oil or gas well, a

quarry or any other place of

extraction or exploration of natural

resources;

(g) a building site, a con-

struction, assembly or installation

project or supervisory activities in

connection therewith, but only

where such site, project or activi-

ties continue for a period of more

than six months;

(h) the furnishing of services,

including consultancy services, by

an enterprise through employees

or other personnel engaged by the

enterprise for such purpose, but

only where activities of that nature

continue (for the same or a con-

nected project) within a Con-

tracting State for a period or

periods aggregating more than six

months within any twelve-month

period.

3. Notwithstanding the pre-

ceding provisions of this Article,

the term permanent establish-

ment shall be deemed not to

include:

(a) the use of facilities solely for

the purpose of storage, display or

delivery of goods or merchandise

belonging to the enterprise;

(b) the maintenance of a stock of

goods or merchandise belonging to

the enterprise solely for the

purpose of storage, display or

delivery;

(c) the maintenance of a stock of

goods or merchandise belonging to

the enterprise solely for the

purpose of processing by another

enterprise;

(d) the maintenance of a fixed

place of business solely for the

purpose of purchasing goods or

merchandise or of collecting in-

formation, for the enterprise;

(e) the maintenance of a fixed

place of business solely for the

purpose of carrying on, for the

enterprise, any other activity of a

preparatory or auxiliary character;

(f) the maintenance of a fixed

place of business solely for any

combination of activities men-

tioned in sub-paragraphs (a) to (e),

provided that the overall activity

of the fixed place of business

resulting from this combination is

of a preparatory or auxiliary

character.

4. If a person is acting in a

Contracting State on behalf of an

enterprise of the other Contracting

State (other than an agent of an

independent status to whom para-

graph 5 applies) such enterprise

shall be deemed to have a

permanent establishment in the

first-mentioned State if:

(a) the person has, and

habitually exercises in that State,

an authority to conclude contracts

in the name of the enterprise,

unless his activities are limited to

those mentioned in paragraph 3 of

this Article; or

(b) the person has no such

authority, but habitually maintains

in the first-mentioned State a stock

of goods or merchandise from

which he regularly delivers goods

or merchandise on behalf of the

enterprise.

5. An enterprise of a Contracting

State shall not be deemed to have a

permanent establishment in the

other Contracting State merely

because it carries on business in

that other State through a broker,

general commission agent or any

other agent of an independent

status, provided that such persons

are acting in the ordinary course of

their business.

6. The fact that a company

which is a resident of a Con-

tracting State controls or is con-

trolled by a company which is a

resident of the other Contracting

State, or which carries on business

in that other State (whether

through a permanent establishment

or otherwise), shall not of itself

constitute either company a per-

manent establishment of the other.

Article 6

Income from immovable property

1. Income derived by a resident

of a Contracting State from

immovable property (including

income from agriculture or

forestry) situated in the other

Contracting State may be taxed in

that other State.

2. The term immovable

property shall have the meaning

which it has under the law of the

Contracting State in which the

property in question is situated.

The term shall in any case include

property accessory to immovable

property, livestock and equipment

used in agriculture and forestry,

rights to which the provisions of

general law respecting landed

property apply, buildings, usufruct

of immovable property and rights

to variable or fixed payments as

consideration for the working of,

or the right to work, mineral

deposits, sources and other natural

resources; ships, boats and aircraft

shall not be regarded as

immovable property.

3. The provisions of paragraph 1

shall apply to income derived from

the direct use, letting, or use in any

other form of immovable property.

4. The provisions of paragraphs

1 and 3 shall also apply to the

income from immovable property

of an enterprise and to income

from immovable property used for

the performance of independent

personal services.

Article 7

Business profits

1. The profits of an enterprise of

a Contracting State shall be

taxable only in that State unless

the enterprise carries on business

in the other Contracting State

through a permanent establishment

situated therein. If the enterprise

carries on business as aforesaid,

the profits of the enterprise may be

taxed in the other State but only so

much of them as is attributable to

that permanent establishment.

2. Subject to the provisions of

paragraph 3, where an enterprise

of a Contracting State carries on

business in the other Contracting

State through a permanent

establishment situated therein,

there shall in each Contracting

State be attributed to that per-

manent establishment the profits

which it might be expected to

make if it were a distinct and

separate enterprise engaged in the

same or similar activities under the

same or similar conditions and

dealing wholly independently with

the enterprise of which it is a per-

manent establishment.

3. In determining the profits of a

permanent establishment, there

shall be allowed as deductions

expenses which are incurred for

the purposes of the permanent

establishment, including executive

and general administrative expen-

ses so incurred, whether in the

State in which the permanent

establishment is situated or else-

where.

4. Insofar as it has been

customary in a Contracting State

to determine the profits to be attri-

buted to a permanent establish-

ment on the basis of an apportion-

ment of the total profits of the

enterprise to its various parts,

nothing in paragraph 2 shall pre-

clude that Contracting State from

determining the profits to be taxed

by such an apportionment as may

be customary; the method of

apportionment adopted shall, how-

ever, be such that the result shall

be in accordance with the prin-

ciples contained in this Article.

5. No profits shall be attributed

to a permanent establishment by

reason of the mere purchase by

that permanent establishment of

goods or merchandise for the

enterprise.

6. For the purposes of the pre-

ceding paragraphs, the profits to

be attributed to the permanent

establishment shall be determined

by the same method year by year

unless there is good and sufficient

reason to the contrary.

7. Where profits include items

of income which are dealt with

separately in other Articles of this

Convention, then the provisions of

those Articles shall not be affected

by the provisions of this Article.

Article 8

Shipping and air transport

1. Profits of an enterprise of a

Contracting State from the opera-

tion of ships or aircraft in inter-

national traffic shall be taxable

only in that State.

2. Notwithstanding the provi-

sions of paragraph 1, profits from

sources within a Contracting State

derived by an enterprise of the

other Contracting State from the

operation of ships or aircraft in

international traffic may be taxed

in the first-mentioned State but the

tax so charged shall not exceed the

lesser of:

(a) one and one-half per cent of

the gross revenues derived from

sources in that State; and

(b) the lowest rate that may be

imposed on profits of the same

kind derived under similar circum-

stances by a resident of a third

State.

3. The provisions of paragraphs

1 and 2 shall also apply to profits

derived from the participation in a

pool, a joint business or an inter-

national operating agency.

4. With respect to profits

derived by the air transport

consortium Scandinavian Airlines

System (SAS) the provisions of

paragraph 1 shall apply only to

such part of the profits as

corresponds to the participation

held in that consortium by SAS

Sverige AB, the Swedish partner

of Scandinavian Airlines System

(SAS).

Article 9

Associated enterprises

1. Where:

(a) an enterprise of a Con-

tracting State participates directly

or indirectly in the management,

control or capital of an enterprise

of the other Contracting State, or

(b) the same persons participate

directly or indirectly in the

management, control or capital of

an enterprise of a Contracting

State and an enterprise of the other

Contracting State,

and in either case conditions are

made or imposed between the two

enterprises in their commercial or

financial relations which differ

from those which would be made

between independent enterprises,

then any profits which would, but

for those conditions, have accrued

to one of the enterprises, but, by

reason of those conditions, have

not so accrued, may be included in

the profits of that enterprise and

taxed accordingly.

2. Where a Contracting State

includes in the profits of an

enterprise of that State and taxes

accordingly profits on which an

enterprise of the other Contracting

State has been charged to tax in

that other State and the profits so

included are profits which would

have accrued to the enterprise of

the first-mentioned State if the

conditions made between the two

enterprises had been those which

would have been made between

independent enterprises, then that

other State shall make an appropri-

ate adjustment to the amount of

the tax charged therein on those

profits. In determining such

adjustment, due regard shall be

had to the other provisions of this

Convention and the competent

authorities of the Contracting

States shall if necessary consult

each other.

Article 10

Dividends

1. Dividends paid by a company

which is a resident of a Con-

tracting State to a resident of the

other Contracting State may be

taxed in that other State.

2. However, such dividends may

also be taxed in the Contracting

State of which the company

paying the dividends is a resident

and according to the laws of that

State, but if the beneficial owner

of the dividends is a resident of the

other Contracting State, the tax so

charged shall not exceed:

(a) 10 per cent of the gross

amount of the dividends if the

beneficial owner is a company

(excluding partnerships) which

holds directly at least 25 per cent

of the capital of the paying

company;

(b) 15 per cent of the gross

amount of the dividends in all

other cases.

This paragraph shall not affect

the taxation of the company in

respect of the profits out of which

the dividends are paid.

3. The term dividends as used

in this Article means income from

shares or other rights, not being

debt-claims, participating in pro-

fits, as well as income from other

corporate rights which is subjected

to the same taxation treatment as

income from shares by the

taxation law of the State of which

the company making the distri-

bution is a resident.

4. The provisions of paragraphs

1 and 2 shall not apply if the

beneficial owner of the dividends,

being a resident of a Contracting

State, carries on business in the

other Contracting State of which

the company paying the dividends

is a resident, through a permanent

establishment situated therein, or

performs in that other State in-

dependent personal services from

a fixed base situated therein, and

the holding in respect of which the

dividends are paid is effectively

connected with such permanent

establishment or fixed base. In

such case, the provisions of Article

7 (Business profits) or Article 14

(Independent personal services), as

the case may be, shall apply.

5. Where a company which is a

resident of a Contracting State

derives profits or income from the

other Contracting State, that other

State may not impose any tax on

the dividends paid by the com-

pany, except insofar as such

dividends are paid to a resident of

that other State or insofar as the

holding in respect of which the

dividends are paid is effectively

connected with a permanent estab-

lishment or a fixed base situated in

that other State, nor subject the

company s undistributed profits to

a tax on the company s undistri-

buted profits, even if the dividends

paid or the undistributed profits

consist wholly or partly of profits

or income arising in such other

State.

6. Nothing in this Convention

shall prevent either Contracting

State from imposing, apart from

the corporate income tax, a tax on

remittance of profits by a branch

to its head office provided that the

tax so imposed shall not exceed 10

per cent of the amount remitted. If

in any Convention for the

avoidance of double taxation

concluded by the Philippines with

a third State after the date of

signature of this Convention any

provision which excludes any item

of income covered by Article 8

(Shipping and air transport) of this

Convention from the tax men-

tioned in this paragraph or reduces

the rate to a rate which is lower

than 10 per cent, such exclusion or

lower rate shall automatically

apply between Sweden and the

Philippines.

Article 11

Interest

1. Interest arising in a Con-

tracting State and paid to a

resident of the other Contracting

State may be taxed in that other

State.

2. However, such interest may

also be taxed in the Contracting

State in which it arises, and

according to the laws of that State,

but if the beneficial owner of the

interest is a resident of the other

Contracting State, the tax so

charged shall not exceed 10 per

cent of the gross amount of the

interest.

3. Notwithstanding the pro-

visions of paragraph 2, interest

arising in a Contracting State and

paid to a resident of the other

Contracting State shall be taxable

only in that other State, if the

interest is paid in respect of:

(a) a bond, debenture or other

similar obligation of the govern-

ment of the first-mentioned Con-

tracting State or a political sub-

division or a local authority there-

of; or

(b) a loan made, refinanced,

guaranteed or insured, or a credit

extended, refinanced, guaranteed

or insured by

(i) in the case of the Phi-

lippines, Bangko Sentral ng

Pilipinas (BSP);

(ii) in the case of Sweden, the

Central Bank of Sweden,

the Swedish International

Development Cooperation

Agency (SIDA), the

Swedish Export Credit

Corporation (SEK), the

Swedish Export Credits

Guarantee Board (Export-

kreditnämnden) or any

other institution of a public

character with the objective

to promote exports or

development;

(iii) other governmental agen-

cies or lending institutions

as may be specified and

agreed in an exchange of

notes between the com-

petent authorities of the

Contracting States.

4. The term interest as used in

this Article means income from

debt-claims of every kind, whether

or not secured by mortgage and

whether or not carrying a right to

participate in the debtor s profits,

and in particular, income from

government securities and income

from bonds or debentures includ-

ing premiums and prizes attaching

to such securities, bonds or

debentures. Penalty charges for

late payment shall not be regarded

as interest for the purpose of this

Article.

5. The provisions of paragraphs

1 and 2 shall not apply if the

beneficial owner of the interest,

being a resident of a Contracting

State, carries on business in the

other Contracting State in which

the interest arises, through a

permanent establishment situated

therein, or performs in that other

State independent personal servi-

ces from a fixed base situated

therein, and the debt-claim in

respect of which the interest is

paid is effectively connected with

such permanent establishment or

fixed base. In such case, the

provisions of Article 7 (Business

profits) or Article 14 (Independent

personal services), as the case may

be, shall apply.

6. Interest shall be deemed to

arise in a Contracting State when

the payer is that State itself, a

political subdivision, a local

authority or a resident of that

State. Where, however, the person

paying the interest, whether he is a

resident of a Contracting State or

not, has in a Contracting State a

permanent establishment or a fixed

base in connection with which the

indebtedness on which the interest

is paid was incurred, and such

interest is borne by such perma-

nent establishment or fixed base,

then such interest shall be deemed

to arise in the State in which the

permanent establishment or fixed

base is situated.

7. Where, by reason of a special

relationship between the payer and

the beneficial owner or between

both of them and some other

person, the amount of the interest,

having regard to the debt-claim for

which it is paid, exceeds the

amount which would have been

agreed upon by the payer and the

beneficial owner in the absence of

such relationship, the provisions of

this Article shall apply only to the

last-mentioned amount. In such

case, the excess part of the

payment shall remain taxable

according to the laws of each

Contracting State, due regard

being had to the other provisions

of this Convention.

Article 12

Royalties

1. Royalties arising in a Con-

tracting State and paid to a

resident of the other Contracting

State may be taxed in that other

State.

2. However, such royalties may

also be taxed in the Contracting

State in which they arise and

according to the laws of that State,

but if the beneficial owner of the

royalties is a resident of the other

Contracting State, the tax so

charged shall not exceed 15 per

cent of the gross amount of the

royalties.

3. The term royalties as used

in this Article means payments of

any kind received as a con-

sideration for the use of, or the

right to use, any copyright of

literary, artistic or scientific work

including cinematograph films and

films or tapes for television or

radio broadcasting, any patent,

trade mark, design or model, plan,

secret formula or process, or for

information concerning industrial,

commercial or scientific experi-

ence.

4. The provisions of paragraphs

1 and 2 shall not apply if the

beneficial owner of the royalties,

being a resident of a Contracting

State, carries on business in the

other Contracting State in which

the royalties arise, through a

permanent establishment situated

therein, or performs in that other

State independent personal servi-

ces from a fixed base situated

therein, and the right or property

in respect of which the royalties

are paid is effectively connected

with such permanent establish-

ment or fixed base. In such case,

the provisions of Article 7

(Business profits) or Article 14

(Independent personal services), as

the case may be, shall apply.

5. Royalties shall be deemed to

arise in a Contracting State when

the payer is that State itself, a

political subdivision, a local

authority or a resident of that

State. Where, however, the person

paying the royalties, whether he is

a resident of a Contracting State or

not, has in a Contracting State a

permanent establishment or a fixed

base in connection with which the

obligation to pay the royalties was

incurred, and such royalties are

borne by such permanent

establishment or fixed base, then

such royalties shall be deemed to

arise in the Contracting State in

which the permanent establish-

ment or fixed base is situated.

6. Where, by reason of a special

relationship between the payer and

the beneficial owner or between

both of them and some other

person, the amount of the

royalties, having regard to the use,

right or information for which they

are paid, exceeds the amount

which would have been agreed

upon by the payer and the

beneficial owner in the absence of

such relationship, the provisions of

this Article shall apply only to the

last-mentioned amount. In such

case, the excess part of the

payments shall remain taxable

according to the laws of each

Contracting State, due regard

being had to the other provisions

of this Convention.

Article 13

Capital gains

1. Gains derived by a resident of

a Contracting State from the

alienation of immovable property

referred to in Article 6 (Income

from immovable property) and

situated in the other Contracting

State may be taxed in that other

State.

2. Gains from alienation of

movable property forming part of

the business property of a

permanent establishment which an

enterprise of a Contracting State

has in the other Contracting State

or of movable property pertaining

to a fixed base available to a

resident of a Contracting State in

the other Contracting State for the

purpose of performing indepen-

dent personal services, including

such gains from the alienation of

such permanent establishment

(alone or with the whole enter-

prise) or of such fixed base, may

be taxed in that other State.

3. Gains derived by a resident of

a Contracting State from the

alienation of ships or aircraft

operated in international traffic or

gains from the alienation of

movable property pertaining to the

operation of such ships or aircraft,

shall be taxable only in that State.

With respect to gains derived by

the air transport consortium

Scandinavian Airlines System

(SAS), the provisions of this

paragraph shall apply only to such

portion of the gains as corresponds

to the participation held in that

consortium by SAS Sverige AB,

the Swedish partner of Scandi-

navian Airlines System (SAS).

4. Gains from the alienation of

shares of a company, the property

of which consists principally of

immovable property situated in a

Contracting State, may be taxed in

that State. Gains from the alien-

ation of an interest in a partnership

or a trust, the property of which

consists principally of immovable

property situated in a Contracting

State, may be taxed in that State.

5. Gains from the alienation of

any property other than that

referred to in paragraphs 1, 2, 3

and 4 shall be taxable only in the

Contracting State of which the

alienator is a resident.

6. Notwithstanding the provi-

sions of paragraph 5, gains from

the alienation of any property

derived by an individual who has

been a resident of a Contracting

State and who has become a

resident of the other Contracting

State, may be taxed in the first-

mentioned State if the alienation of

the property occurs at any time

during the ten years next following

the date on which the individual

has ceased to be a resident of the

first-mentioned State.

Article 14

Independent personal services

1. Income derived by a resident

of a Contracting State in respect of

professional services or other acti-

vities of an independent character

shall be taxable only in that State.

However, such income may be

taxed in the other Contracting

State if:

(a) he has a fixed base regularly

available to him in that other

Contracting State for the purpose

of performing his activities, or

(b) he is present in that other

State for a period or periods

aggregating 183 days within any

12 month period,

but only so much of the income as

is attributable to the fixed base or

to activities performed in that

other State, respectively.

2. The term professional servi-

ces includes especially indepen-

dent scientific, literary, artistic,

educational or teaching activities

as well as the independent

activities of physicians, lawyers,

engineers, architects, dentists and

accountants.

Article 15

Dependent personal services

1. Subject to the provisions of

Articles 16 (Directors fees), 18

(Pensions and social security pay-

ments), 19 (Government service)

and 20 (Students and apprentices),

salaries, wages and other similar

remuneration derived by a resident

of a Contracting State in respect of

an employment shall be taxable

only in that State unless the

employment is exercised in the

other Contracting State. If the

employment is so exercised, such

remuneration as is derived there-

from may be taxed in that other

State.

2. Notwithstanding the provi-

sions of paragraph 1, remuneration

derived by a resident of a Con-

tracting State in respect of an

employment exercised in the other

Contracting State shall be taxable

only in the first-mentioned State

if:

(a) the recipient is present in the

other State for a period or periods

not exceeding in the aggregate 183

days in any twelve month period

commencing or ending in the

fiscal year concerned, and

(b) the remuneration is paid by,

or on behalf of, an employer who

is not a resident of the other State,

and

(c) the remuneration is not borne

by a permanent establishment or a

fixed base which the employer has

in the other State.

3. Notwithstanding the preced-

ing provisions of this Article,

remuneration derived in respect of

an employment exercised aboard a

ship or aircraft operated in inter-

national traffic by an enterprise of

a Contracting State may be taxed

in that State. Where a resident of

Sweden derives remuneration in

respect of an employment exer-

cised aboard an aircraft operated in

international traffic by the air

transport consortium Scandinavian

Airlines System (SAS), such

remuneration shall be taxable only

in Sweden.

Article 16

Directors fees

Directors fees and other similar

payments derived by a resident of

a Contracting State in his capacity

as a member of the board of

directors of a company which is a

resident of the other Contracting

State may be taxed in that other

State.

Article 17

Artistes and athletes

1. Notwithstanding the provi-

sions of Articles 14 (Independent

personal services) and 15

(Dependent personal services),

income derived by a resident of a

Contracting State as an artiste,

such as theatre, motion picture,

radio or television artiste, or a

musician, or as an athlete, from his

personal activities as such

exercised in the other Contracting

State, may be taxed in that other

State.

2. Where income in respect of

personal activities of an artiste or

an athlete in his capacity as such

accrues not to that artiste or athlete

himself but to another person, that

income may, notwithstanding the

provisions of Articles 7 (Business

profits), 14 (Independent personal

services) and 15 (Dependent per-

sonal services), be taxed in the

Contracting State in which the

activities of the artiste or athlete

are exercised.

3. The provisions of paragraphs

1 and 2 shall not apply to income

derived from activities performed

in a Contracting State by artistes

and athletes if the visit to that

Contracting State is substantially

supported by public funds of the

other Contracting State, including

any political subdivision, local

authority or statutory body thereof.

Article 18

Pensions and social security

payments

1. Subject to the provisions of

paragraph 2 of Article 19 (Govern-

ment service), pensions and other

similar remuneration paid to a

resident of a Contracting State in

consideration of past employment

shall be taxable only in that State.

2. Notwithstanding the provi-

sions of paragraph 1 of this Article

and of paragraph 2 of Article 19

(Government service), payments

received by an individual, being a

resident of a Contracting State,

under the social security legis-

lation of the other Contracting

State shall be taxable only in that

other State.

3. Notwithstanding the provi-

sions of paragraph 1 of this

Article, neither of the Contracting

States shall be deprived of the

right to tax its own nationals.

Article 19

Government service

1. (a) Remuneration, other than

a pension, paid by a Contracting

State or a political subdivision or a

local authority thereof to an indi-

vidual in respect of services

rendered to that State or

subdivision or authority thereof,

shall be taxable only in that State.

(b) However, such remuneration

shall be taxable only in the other

Contracting State if the services

are rendered in that State and the

individual is a resident of that

State who:

(i) is a national of that State;

or

(ii) did not become a resident

of that State solely for the

purpose of rendering the

services.

2. (a) Any pension paid by, or

out of funds created by, a Con-

tracting State or a political sub-

division or a local authority there-

of to an individual in respect of

services rendered to that State or

subdivision or local authority

thereof shall be taxable only in

that State.

(b) However, such pension shall

be taxable only in the other Con-

tracting State if the individual is a

resident of, and a national of, that

State.

3. The provisions of Articles 15

(Dependent personal services), 16

(Directors fees) and 18 (Pensions

and social security payments) shall

apply to remuneration and pen-

sions in respect of services ren-

dered in connection with a busi-

ness carried on by a Contracting

State or a political subdivision or a

local authority thereof.

Article 20

Students and apprentices

Payments which a student or

business apprentice who is or was

immediately before visiting a Con-

tracting State a resident of the

other Contracting State and who is

present in the first-mentioned State

solely for the purpose of his

education or training receives for

the purpose of his maintenance,

education or training shall not be

taxed in that State, provided that

such payments arise from sources

outside that State.

Article 21

Other income

1. Items of income of a resident

of a Contracting State, wherever

arising, not dealt with in the

foregoing Articles of this Con-

vention shall be taxable only in

that State.

2. The provisions of paragraph 1

shall not apply to income, other

than income from immovable

property as defined in paragraph 2

of Article 6 (Income from

immovable property), if the re-

cipient of such income, being a

resident of a Contracting State,

carries on business in the other

Contracting State through a per-

manent establishment situated

therein, or performs in that other

State independent personal servi-

ces from a fixed base situated

therein, and the right or property

in respect of which the income is

paid is effectively connected with

such permanent establishment or

fixed base. In such case the

provisions of Article 7 (Business

profits) or Article 14 (Independent

personal services), as the case may

be, shall apply.

3. Notwithstanding the provi-

sions of paragraphs 1 and 2, items

of income of a resident of a

Contracting State not dealt with in

the foregoing Articles of this

Convention and arising in the

other Contracting State may be

taxed in that other State.

Article 22

Elimination of double taxation

1. In the Philippines, in

accordance with the provisions

and subject to the limitations of

the laws of the Philippines, as may

be amended from time to time

without changing the general

principles hereof, double taxation

shall be avoided in the following

manner:

In accordance with the

principles of this Convention,

taxes paid or accrued under the

laws of Sweden, whether directly

or by deduction, in respect of

income from sources within

Sweden shall be allowed as a

credit against Philippine tax

subject to the following limi-

tations:

(i) the amount of credit in

respect to the tax paid or

accrued to Sweden shall

not exceed the same pro-

portion of taxes covered by

the Convention against

which such credit is taken,

which the taxpayer s

taxable income from sourc-

es within Sweden bears to

his entire taxable income

for the same taxable year;

and

(ii) the total amount of the

credit shall not exceed the

same proportion of the

taxes covered by the Con-

vention against which such

credit is taken, which the

taxpayer s taxable income

from sources without the

Philippines bears to his

entire taxable income for

the same taxable year.

In the case of a Philippine

corporation owning directly or

indirectly more than 50 per cent of

the voting stock of a Swedish

company from which it receives

dividends in any taxable year, the

Philippines shall also allow credit

for the appropriate amount of

taxes paid or accrued to Sweden

by a Swedish company paying

such dividends with respect to

such profits out of which such

dividends are paid. The deduction

shall not, however, exceed that

part of the Philippine income tax,

as computed before the deduction

is given, which is appropriate to

the income which may be taxed in

Sweden.

2. In the case of Sweden, double

taxation shall be avoided as

follows:

(a) Where a resident of Sweden

derives income which under the

laws of the Philippines and in

accordance with the provisions of

this Convention may be taxed in

the Philippines, Sweden shall

allow subject to the provisions of

the laws of Sweden concerning

credit for foreign tax (as it may be

amended from time to time

without changing the general prin-

ciple hereof) as a deduction from

the tax on such income, an amount

equal to the tax paid in respect of

such income.

(b) Where a resident of Sweden

derives income which, in accord-

ance with the provisions of this

Convention, shall be taxable only

in the Philippines, Sweden may,

when determining the graduated

rate of Swedish tax, take into

account the income which shall be

taxable only in the Philippines.

(c) Notwithstanding the pro-

visions of sub-paragraph (a) of this

paragraph, dividends paid by a

company which is a resident of the

Philippines to a company which is

a resident of Sweden shall be

exempt from Swedish tax accord-

ing to the provisions of Swedish

law governing the exemption of

tax on dividends paid to Swedish

companies by subsidiaries abroad.

Article 23

Non-discrimination

1. Nationals of a Contracting

State shall not be subjected in the

other Contracting State to any

taxation or any requirement con-

nected therewith, which is other or

more burdensome than the

taxation and connected require-

ments to which nationals of that

other Contracting State in the same

circumstance are or may be

subjected. This provision shall,

notwithstanding the provisions of

Article 1 (Personal scope), also

apply to persons who are not

residents of one or both of the

Contracting States.

2. The taxation on a permanent

establishment which an enterprise

of a Contracting State has in the

other Contracting State shall not

be less favourably levied in that

other State than the taxation levied

on enterprises of that other State

carrying on the same activities.

This provision shall not be

construed as obliging a Con-

tracting State to grant to residents

of the other Contracting State any

personal allowances, reliefs or

reductions for taxation purposes

on account of civil status or family

responsibilities which it grants to

its own residents.

3. Except where the provisions

of paragraph 1 of Article 9 (Asso-

ciated enterprises), paragraph 7 of

Article 11 (Interest), or paragraph

6 of Article 12 (Royalties), apply,

interest, royalties and other dis-

bursements paid by an enterprise

of a Contracting State to a resident

of the other Contracting State,

shall, for the purpose of deter-

mining the taxable profits of such

enterprise, be deductible under the

same conditions as if they had

been paid to a resident of the first-

mentioned State. Similarly, any

debts of an enterprise of a

Contracting State to a resident of

the other Contracting State shall,

for the purpose of determining the

taxable capital of such enterprise,

be deductible under the same con-

ditions as if they had been

contracted to a resident of the first-

mentioned State.

4. Enterprises of a Contracting

State, the capital of which is

wholly or partly owned or

controlled, directly or indirectly,

by one or more residents of the

other Contracting State, shall not

be subjected in the first-mentioned

State to any taxation or any

requirement connected therewith

which is other or more burden-

some than the taxation and

connected requirements to which

other similar enterprises of the

first-mentioned State are or may

be subjected.

5. In this Article, the term

 taxation means taxes which are

the subject of this Convention.

Article 24

Mutual agreement procedure

1. Where a person considers that

the actions of one or both of the

Contracting States result or will

result for him in taxation not in

accordance with the provisions of

this Convention, he may,

irrespective of the remedies

provided by the domestic law of

those States, present his case to the

competent authority of the

Contracting State of which he is a

resident or, if his case comes

under paragraph 1 of Article 23

(Non-discrimination), to that of

the Contracting State of which he

is a national. The case must be

presented within three (3) years

from the first notification of the

action which gives rise to taxation

not in accordance with the pro-

visions of the Convention.

2. The competent authority shall

endeavour, if the objection appears

to it to be justified and if it is not

itself able to arrive at a satisfactory

solution, to resolve the case by

mutual agreement with the com-

petent authority of the other

Contracting State, with a view to

the avoidance of taxation which is

not in accordance with the Con-

vention. Any agreement reached

shall be implemented notwith-

standing any time limits in the

domestic law of the Contracting

States.

3. The competent authorities of

the Contracting States shall

endeavour to resolve by mutual

agreement any difficulties or

doubts arising as to the

interpretation or application of the

Convention. They may also con-

sult together for the elimination of

double taxation in cases not pro-

vided for in this Convention.

4. The competent authorities of

the Contracting States may com-

municate with each other directly

for the purpose of reaching an

agreement in the sense of the

preceding paragraphs.

Article 25

Exchange of information

1. The competent authorities of

the Contracting States shall ex-

change such information as is

necessary for carrying out the

provisions of this Convention or of

the domestic laws of the Con-

tracting States concerning taxes

covered by the Convention insofar

as the taxation thereunder is not

contrary to the Convention. The

exchange of information is not

restricted by Article 1 (Personal

scope). Any information received

by a Contracting State shall be

treated as secret in the same

manner as information obtained

under the domestic laws of that

State and shall be disclosed only to

persons or authorities (including

courts and administrative bodies)

involved in the assessment or

collection of, the enforcement or

prosecution in respect of, or the

determination of appeals in

relation to, the taxes covered by

the Convention. Such persons or

authorities shall use the informa-

tion only for such purposes. They

may disclose the information in

public court proceedings or in

judicial decisions.

2. In no case shall the provisions

of paragraph 1 be construed so as

to impose on a Contracting State

the obligation:

(a) to carry out administrative

measures at variance with the laws

and administrative practice of that

or of the other Contracting State;

(b) to supply information which

is not obtainable under the laws or

in the normal course of the

administration of that or of the

other Contracting State;

(c) to supply information which

would disclose any trade, business,

industrial, commercial or pro-

fessional secret or trade process, or

information, the disclosure of

which would be contrary to public

policy.

Article 26

Diplomatic agents and consular

officers

Nothing in this Convention shall

affect the fiscal privileges of

diplomatic agents or consular

officers under the general rules of

international law or under the

provisions of special agreements.

Article 27

Miscellaneous rules

1. Nothing in this Convention

shall be construed as preventing

the Philippines from taxing its

nationals who may be residing in

Sweden, in accordance with its

domestic laws. However, no credit

shall be given for taxes paid in

pursuance thereto.

2. Notwithstanding any other

provisions of this Convention,

where

(a) a company that is a resident

of a Contracting State derives its

income primarily from other States

(i) from activities such as

banking, shipping, financ-

ing or insurance, or

(ii) from being the headquar-

ters, co-ordination centre or

similar entity providing

administrative services or

other support to a group of

companies which carry on

business primarily in other

States; and

(b) except for the application of

the method of elimination of

double taxation normally applied

by that State, such income would

bear a significantly lower tax

under the laws of that State than

income from similar activities

carried out within that State or

from being the headquarters, co-

ordination centre or similar entity

providing administrative services

or other support to a group of

companies which carry on busi-

ness in that State, as the case may

be, any provisions of this Con-

vention conferring an exemption

or a reduction of tax shall not

apply to the income of such com-

pany and to the dividends paid by

such company.

Article 28

Entry into force

1. Each of the Contracting States

shall notify the other of the com-

pletion of the procedures required

by its law for the entry into force

of this Convention.

2. The Convention shall enter

into force on the thirtieth day after

the receipt of the later of these

notifications and its provisions

shall have effect:

(a) in respect of tax withheld at

source, on amounts paid to non-

residents on or after the first day

of January in the calendar year

next following that in which the

Convention enters into force;

(b) in respect of other taxes on

income, for taxable years be-

ginning on or after the first day of

January in the calendar year next

following that in which the Con-

vention enters into force.

3. The Convention concluded

between the Republic of the

Philippines and the Kingdom of

Sweden for the avoidance of

double taxation and the pre-

vention of fiscal evasion with

respect to taxes on income, signed

at Manila on 7 May 1987, shall

terminate and cease to have effect

on the dates on which this

Convention shall take effect in

accordance with the provisions of

paragraph 2.

Article 29

Termination

This Convention shall remain in

force until terminated by a Con-

tracting State. Either Contracting

State may terminate the Con-

vention, through diplomatic

channels, by giving written notice

of termination at least six months

before the end of any calendar

year. In such case, the Convention

shall cease to have effect:

(a) in respect of tax withheld at

source, on amounts paid to non-

residents on or after the first day

of January in the calendar year

next following that in which the

notice of termination is given;

(b) in respect of other taxes on

income, for taxable years be-

ginning on or after the first day of

January in the calendar year next

following that in which the notice

of termination is given.

IN WITNESS WHEREOF, the

undersigned, duly authorized

thereto, have signed this Con-

vention.

DONE in duplicate at Manila

this 24th of June 1998 in the

English language.

For the Government of

the Kingdom of Sweden

Peter[REDACTED_EFTERNAMN]

For the Government of

the Republic of the Philippines

Salvador M. Enriquez Jr.

AVTAL MELLAN

KONUNGARIKET

SVERIGE OCH REPUBLIKEN

FILIPPINERNA FÖR

UNDVIKANDE AV

DUBBELBESKATTNING OCH

FÖRHINDRANDE AV

SKATTEFLYKT

BETRÄFFANDE SKATTER PÅ

INKOMST

Konungariket Sveriges regering

och Republiken Filippinernas

regering

som önskar ingå ett avtal för

undvikande av dubbelbeskattning

och förhindrande av skatteflykt

beträffande skatter på inkomst

har kommit överens om föl-

jande:

Artikel 1

Personer på vilka avtalet tillämpas

Detta avtal tillämpas på personer

som har hemvist i en avtals-

slutande stat eller i båda avtals-

slutande staterna.

Artikel 2

Skatter som omfattas av avtalet

1. Detta avtal tillämpas på

skatter på inkomst som påförs för

en avtalsslutande stats, dess poli-

tiska underavdelningars eller loka-

la myndigheters räkning, obero-

ende av det sätt på vilket skatterna

tas ut.

2. Med skatter på inkomst

förstås alla skatter som utgår på

inkomst i dess helhet eller på delar

av inkomst, däri inbegripet skatter

på vinst på grund av överlåtelse av

lös eller fast egendom, och i

Filippinerna, skatter på samman-

lagda beloppet av företags löne-

betalningar.

3. De för närvarande utgående

skatter, på vilka avtalet tillämpas,

är:

a) i Sverige:

1) den statliga inkomst-

skatten, kupongskatten däri

inbegripen,

2) den särskilda inkomst-

skatten för utomlands bo-

satta,

3) den särskilda inkomst-

skatten för utomlands bo-

satta artister m.fl.,

4) den kommunala inkomst-

skatten, och

5) expansionsmedelsskatten,

(i det följande benämnda

 svensk skatt ),

b) i Filippinerna:

the income tax imposed under

Title II and the stock transaction

tax in accordance with Section

124 A of the National Internal

Revenue Code of the Republic of

the Philippines,

(i det följande benämnda

 filippinsk skatt ).

4. Avtalet tillämpas även på

skatter av samma eller i huvudsak

likartat slag, som efter under-

tecknandet av avtalet påförs vid

sidan av eller i stället för de för

närvarande utgående skatterna. De

behöriga myndigheterna i de

avtalsslutande staterna skall med-

dela varandra de väsentliga änd-

ringar som gjorts i respektive

skattelagstiftning.

Artikel 3

Allmänna definitioner

1. Om inte sammanhanget för-

anleder annat, har vid tillämp-

ningen av detta avtal följande ut-

tryck nedan angiven betydelse:

a)1) Sverige avser Konunga-

riket Sverige och inne-

fattar, när uttrycket an-

vänds i geografisk betydel-

se, Sveriges territorium,

Sveriges territorialvatten

och andra havsområden

över vilka Sverige, i över-

ensstämmelse med folk-

rättens regler, utövar suve-

räna rättigheter eller juris-

diktion,

2) Filippinerna avser Repu-

bliken Filippinerna och

innefattar, när uttrycket

används i geografisk bety-

delse, den arkipelag som

utgör Republiken Filippi-

nerna enligt dess konstitu-

tion och lagar, angränsande

områden och andra sådana

områden i havet och luft-

rummet över vilka Filippi-

nerna, i överensstämmelse

med folkrättens regler,

utövar suveräna rättigheter,

jurisdiktion eller liknande

rättigheter,

b) en avtalsslutande stat och

 den andra avtalsslutande staten

avser Sverige eller Filippinerna,

beroende på sammanhanget,

c) person inbegriper fysisk

person, bolag och annan samman-

slutning,

d) bolag åsyftar juridisk

person eller annan som vid be-

skattningen behandlas såsom juri-

disk person,

e) företag i en avtalsslutande

stat och företag i den andra

avtalsslutande staten åsyftar före-

tag som bedrivs av person med

hemvist i en avtalsslutande stat,

respektive företag som bedrivs av

person med hemvist i den andra

avtalsslutande staten,

f) internationell trafik åsyftar

transport med skepp eller luft-

fartyg som används av företag i en

avtalsslutande stat utom då

skeppet eller luftfartyget används

uteslutande mellan platser i den

andra avtalsslutande staten,

g) medborgare åsyftar:

1) fysisk person som har med-

borgarskap i en avtalsslu-

tande stat,

2) juridisk person eller annan

sammanslutning som bil-

dats enligt den lagstiftning

som gäller i en avtals-

slutande stat,

h) behörig myndighet åsyftar:

1) i Sverige: finansministern,

dennes befullmäktigade

ombud eller den myndighet

åt vilken uppdras att vara

behörig myndighet vid

tillämpningen av detta

avtal,

2) i Filippinerna: the Secreta-

ry of Finance/Commissio-

ner of Internal Revenue

eller deras befullmäktigade

ombud; eller den myndig-

het åt vilken uppdras att

vara behörig myndighet vid

tillämpningen av detta av-

tal.

2. Då en avtalsslutande stat

tillämpar avtalet vid någon tid-

punkt anses, såvida inte samman-

hanget föranleder annat, varje ut-

tryck som inte definierats i avtalet

ha den betydelse som uttrycket har

vid denna tidpunkt enligt den

statens lagstiftning i fråga om

sådana skatter på vilka avtalet

tillämpas, och den betydelse som

uttrycket har enligt tillämplig

skattelagstiftning i denna stat äger

företräde framför den betydelse

uttrycket ges i annan lagstiftning i

denna stat.

Artikel 4

Hemvist

1. Vid tillämpningen av detta

avtal åsyftar uttrycket person med

hemvist i en avtalsslutande stat

person som enligt lagstiftningen i

denna stat är skattskyldig där på

grund av domicil, bosättning, plats

för företagsledning eller annan

liknande omständighet och inbe-

griper också denna stat och dess

offentligrättsliga organ, politiska

underavdelningar och lokala myn-

digheter. Uttrycket inbegriper

emellertid inte person som är

skattskyldig i denna stat endast för

inkomst från källa i denna stat. I

fråga om handelsbolag eller döds-

bo tillämpas uttrycket endast till

den del handelsbolagets eller döds-

boets inkomst beskattas i denna

stat på samma sätt som inkomst

som förvärvas av person med

hemvist där, antingen hos handels-

bolaget eller dödsboet eller hos

dess delägare.

2. Då på grund av bestäm-

melserna i punkt 1 fysisk person

har hemvist i båda avtalsslutande

staterna, bestäms hans hemvist på

följande sätt:

a) han anses ha hemvist i den

stat där han har en bostad som

stadigvarande står till hans

förfogande; om han har en sådan

bostad i båda staterna, anses han

ha hemvist i den stat med vilken

hans personliga och ekonomiska

förbindelser är starkast (centrum

för levnadsintressena);

b) om det inte kan avgöras i

vilken stat han har centrum för

sina levnadsintressen eller om han

inte i någondera staten har en

bostad som stadigvarande står till

hans förfogande, anses han ha

hemvist i den stat där han stadig-

varande vistas;

c) om han stadigvarande vistas i

båda staterna eller om han inte

vistas stadigvarande i någon av

dem, anses han ha hemvist i den

stat där han är medborgare;

d) om han är medborgare i båda

staterna eller om han inte är med-

borgare i någon av dem, avgör de

behöriga myndigheterna i de av-

talsslutande staterna frågan genom

ömsesidig överenskommelse.

3. Då på grund av bestäm-

melserna i punkt 1 annan person

än fysisk person har hemvist i

båda avtalsslutande staterna, skall

de behöriga myndigheterna söka

avgöra frågan genom ömsesidig

överenskommelse.

Artikel 5

Fast driftställe

1. Vid tillämpningen av detta

avtal åsyftar uttrycket fast drift-

ställe en stadigvarande plats för

affärsverksamhet, från vilken ett

företags verksamhet helt eller

delvis bedrivs.

2. Uttrycket fast driftställe

innefattar särskilt:

a) plats för företagsledning,

b) filial,

c) kontor,

d) fabrik,

e) verkstad,

f) gruva, olje- eller gaskälla,

stenbrott eller annan plats för

utvinning eller utforskning av

naturtillgångar,

g) plats för byggnads-, anlägg-

nings-, monterings- eller installa-

tionsverksamhet samt verksamhet

som består av övervakning i an-

slutning därtill, men endast om

verksamheten pågår under en tids-

period som överstiger sex måna-

der,

h) tillhandahållande av tjänster,

däri inbegripet konsulttjänster, om

sådan verksamhet bedrivs av före-

tag genom anställda eller annan

personal som anlitats av företaget

för sådana tjänster, men endast om

verksamheten pågår (såvitt avser

samma eller sammanhängande

projekt) inom en avtalsslutande

stat under en tidsperiod eller

tidsperioder som sammanlagt

överstiger sex månader under en

tolvmånadersperiod.

3. Utan hinder av föregående

bestämmelser i denna artikel anses

uttrycket fast driftställe inte

innefatta:

a) användningen av anordningar

uteslutande för lagring, utställning

eller utlämnande av företaget till-

höriga varor,

b) innehavet av ett företaget

tillhörigt varulager uteslutande för

lagring, utställning eller utläm-

nande,

c) innehavet av ett företaget

tillhörigt varulager uteslutande för

bearbetning eller förädling genom

annat företags försorg,

d) innehavet av stadigvarande

plats för affärsverksamhet uteslu-

tande för inköp av varor eller

inhämtande av upplysningar för

företaget,

e) innehavet av stadigvarande

plats för affärsverksamhet ute-

slutande för att för företaget be-

driva annan verksamhet av förbe-

redande eller biträdande art,

f) innehavet av stadigvarande

plats för affärsverksamhet ute-

slutande för att kombinera verk-

samheter som anges i punkterna

a) e), under förutsättning att hela

den verksamhet som bedrivs från

den stadigvarande platsen för

affärsverksamhet på grund av

denna kombination är av förbe-

redande eller biträdande art.

4. Om en person (som inte är en

sådan oberoende representant på

vilken punkt 5 tillämpas) är verk-

sam i en avtalsslutande stat för ett

företag i den andra avtalsslutande

staten skall detta företag anses ha

fast driftställe i den förstnämnda

staten om:

a) personen har och i denna stat

regelmässigt använder fullmakt att

sluta avtal i företagets namn, om

verksamheten inte är begränsad till

sådan som anges i punkt 3 i denna

artikel, eller

b) personen inte har sådan

fullmakt men regelmässigt i den

förstnämnda staten innehar

varulager från vilket han för före-

tagets räkning regelbundet utläm-

nar varor.

5. Företag i en avtalsslutande

stat anses inte ha fast driftställe i

den andra avtalsslutande staten

endast på den grund att företaget

bedriver affärsverksamhet i denna

andra stat genom förmedling av

mäklare, kommissionär eller annan

oberoende representant, under för-

utsättning att sådan person därvid

bedriver sin sedvanliga affärsverk-

samhet.

6. Den omständigheten att ett

bolag med hemvist i en avtals-

slutande stat kontrollerar eller

kontrolleras av ett bolag med

hemvist i den andra avtalsslutande

staten eller ett bolag som bedriver

affärsverksamhet i denna andra

stat (antingen från fast driftställe

eller på annat sätt), medför inte i

och för sig att någotdera bolaget

utgör fast driftställe för det andra.

Artikel 6

Inkomst av fast egendom

1. Inkomst, som person med

hemvist i en avtalsslutande stat

förvärvar av fast egendom (däri

inbegripet inkomst av lantbruk

eller skogsbruk) belägen i den

andra avtalsslutande staten, får

beskattas i denna andra stat.

2. Uttrycket fast egendom har

den betydelse som uttrycket har

enligt lagstiftningen i den avtals-

slutande stat där egendomen är

belägen. Uttrycket inbegriper dock

alltid tillbehör till fast egendom,

levande och döda inventarier i

lantbruk och skogsbruk, rättigheter

på vilka bestämmelserna i privat-

rätten om fast egendom tillämpas,

byggnader, nyttjanderätt till fast

egendom samt rätt till föränderliga

eller fasta ersättningar för nytt-

jandet av eller rätten att nyttja

mineralförekomst, källa eller

annan naturtillgång. Skepp, båtar

och luftfartyg anses inte vara fast

egendom.

3. Bestämmelserna i punkt 1

tillämpas på inkomst som för-

värvas genom omedelbart bru-

kande, genom uthyrning eller

annan användning av fast egen-

dom.

4. Bestämmelserna i punkterna 1

och 3 tillämpas även på inkomst

av fast egendom som tillhör före-

tag och på inkomst av fast egen-

dom som används vid självständig

yrkesutövning.

Artikel 7

Inkomst av rörelse

1. Inkomst av rörelse, som före-

tag i en avtalsslutande stat för-

värvar, beskattas endast i denna

stat, såvida inte företaget bedriver

rörelse i den andra avtalsslutande

staten från där beläget fast drift-

ställe. Om företaget bedriver rörel-

se på nyss angivet sätt, får före-

tagets inkomst beskattas i den

andra staten, men endast så stor

del av den som är hänförlig till det

fasta driftstället.

2. Om företag i en avtalsslu-

tande stat bedriver rörelse i den

andra avtalsslutande staten från

där beläget fast driftställe, hänförs,

om inte bestämmelserna i punkt 3

föranleder annat, i vardera avtals-

slutande staten till det fasta drift-

stället den inkomst som det kan

antas att driftstället skulle ha

förvärvat, om det varit ett fri-

stående företag, som bedrivit verk-

samhet av samma eller liknande

slag under samma eller liknande

villkor och självständigt avslutat

affärer med det företag till vilket

driftstället hör.

3. Vid bestämmandet av fast

driftställes inkomst medges avdrag

för utgifter som uppkommit för det

fasta driftstället, härunder inbe-

gripna utgifter för företagets led-

ning och allmänna förvaltning,

oavsett om utgifterna uppkommit i

den stat där det fasta driftstället är

beläget eller annorstädes.

4. I den mån inkomst hänförlig

till fast driftställe brukat i en

avtalsslutande stat bestämmas på

grundval av en fördelning av

företagets hela inkomst på de olika

delarna av företaget, hindrar be-

stämmelserna i punkt 2 inte att i

denna avtalsslutande stat den

skattepliktiga inkomsten bestäms

genom sådant förfarande. Den för-

delningsmetod som används skall

dock vara sådan att resultatet

överensstämmer med principerna i

denna artikel.

5. Inkomst hänförs inte till fast

driftställe endast av den anled-

ningen att varor inköps genom det

fasta driftställets försorg för före-

taget.

6. Vid tillämpningen av före-

gående punkter bestäms inkomst

som är hänförlig till det fasta

driftstället genom samma förfa-

rande år från år, såvida inte goda

och tillräckliga skäl föranleder

annat.

7. Ingår i inkomst av rörelse

inkomst som behandlas särskilt i

andra artiklar av detta avtal, berörs

bestämmelserna i dessa artiklar

inte av reglerna i denna artikel.

Artikel 8

Sjöfart och luftfart

1. Inkomst, som förvärvas av ett

företag i en avtalsslutande stat

genom användningen av skepp

eller luftfartyg i internationell tra-

fik, beskattas endast i denna stat.

2. Utan hinder av bestäm-

melserna i punkt 1 får inkomst

från källa i en avtalsslutande stat

som förvärvas av ett företag i den

andra avtalsslutande staten genom

användningen av skepp eller

luftfartyg i internationell trafik

beskattas i den förstnämnda staten,

men den sålunda uttagna skatten

får inte överstiga det lägsta av

följande belopp:

a) en och en halv procent av de

bruttointäkter som har källa i

denna stat, och

b) den lägsta skatten som får tas

ut på inkomst av samma slag,

förvärvad under liknande för-

hållanden av person med hemvist i

en tredje stat.

3. Bestämmelserna i punkterna 1

och 2 tillämpas även på inkomst

som förvärvas genom deltagande i

en pool, ett gemensamt företag

eller en internationell driftsorgani-

sation.

4. Bestämmelserna i punkt 1

tillämpas beträffande inkomst som

förvärvas av luftfartskonsortiet

Scandinavian Airlines System

(SAS) endast i fråga om den del av

inkomsten som motsvarar den

andel i konsortiet som innehas av

SAS Sverige AB, den svenske

delägaren i Scandinavian Airlines

System (SAS).

Artikel 9

Företag med intressegemenskap

1. I fall då:

a) ett företag i en avtalsslutande

stat direkt eller indirekt deltar i

ledningen eller kontrollen av ett

företag i den andra avtalsslutande

staten eller äger del i detta företags

kapital, eller

b) samma personer direkt eller

indirekt deltar i ledningen eller

kontrollen av såväl ett företag i en

avtalsslutande stat som ett företag

i den andra avtalsslutande staten

eller äger del i båda dessa företags

kapital, iakttas följande.

Om mellan företagen i fråga om

handelsförbindelser eller finansi-

ella förbindelser avtalas eller före-

skrivs villkor, som avviker från

dem som skulle ha avtalats mellan

av varandra oberoende företag, får

all inkomst, som utan sådana vill-

kor skulle ha tillkommit det ena

företaget men som på grund av

villkoren i fråga inte tillkommit

detta företag, inräknas i detta före-

tags inkomst och beskattas i

överensstämmelse därmed.

2. I fall då en avtalsslutande stat

i inkomsten för ett företag i denna

stat inräknar och i överensstäm-

melse därmed beskattar inkomst,

för vilken ett företag i den andra

avtalsslutande staten beskattats i

denna andra stat, samt den sålunda

inräknade inkomsten är sådan som

skulle ha tillkommit företaget i

den förstnämnda staten om de

villkor som avtalats mellan före-

tagen hade varit sådana som skulle

ha avtalats mellan av varandra

oberoende företag, skall denna

andra stat genomföra vederbörlig

justering av det skattebelopp som

påförts för inkomsten där. Vid

sådan justering iakttas övriga

bestämmelser i detta avtal och de

behöriga myndigheterna i de av-

talsslutande staterna överlägger

vid behov med varandra.

Artikel 10

Utdelning

1. Utdelning från bolag med

hemvist i en avtalsslutande stat till

person med hemvist i den andra

avtalsslutande staten får beskattas i

denna andra stat.

2. Utdelningen får emellertid be-

skattas även i den avtalsslutande

stat där det bolag som betalar ut-

delningen har hemvist, enligt lag-

stiftningen i denna stat, men om

den som har rätt till utdelningen

har hemvist i den andra avtals-

slutande staten får skatten inte

överstiga:

a) 10 procent av utdelningens

bruttobelopp, om den som har rätt

till utdelningen är ett bolag (med

undantag för handelsbolag) som

direkt innehar minst 25 procent av

det utbetalande bolagets kapital,

b) 15 procent av utdelningens

bruttobelopp i övriga fall.

Denna punkt berör inte bolagets

beskattning för vinst av vilken

utdelningen betalas.

3. Med uttrycket utdelning

förstås i denna artikel inkomst av

aktier eller andra rättigheter, som

inte är fordringar, med rätt till

andel i vinst, samt inkomst av

andra andelar i bolag, som enligt

skattelagstiftningen i den stat där

det utdelande bolaget har hemvist

vid beskattningen behandlas på

samma sätt som inkomst av aktier.

4. Bestämmelserna i punkterna 1

och 2 tillämpas inte, om den som

har rätt till utdelningen har hem-

vist i en avtalsslutande stat och

bedriver rörelse i den andra avtals-

slutande staten, där det bolag som

betalar utdelningen har hemvist,

från där beläget fast driftställe

eller utövar självständig yrkes-

verksamhet i denna andra stat från

där belägen stadigvarande anord-

ning, samt den andel på grund av

vilken utdelningen betalas äger

verkligt samband med det fasta

driftstället eller den stadigvarande

anordningen. I sådant fall tilläm-

pas bestämmelserna i artikel 7

respektive artikel 14.

5. Om bolag med hemvist i en

avtalsslutande stat förvärvar in-

komst från den andra avtalsslu-

tande staten, får denna andra stat

inte beskatta utdelning som bo-

laget betalar, utom i den mån

utdelningen betalas till person med

hemvist i denna andra stat eller i

den mån den andel på grund av

vilken utdelningen betalas äger

verkligt samband med fast drift-

ställe eller stadigvarande anord-

ning i denna andra stat, och ej

heller på bolagets icke utdelade

vinst ta ut en skatt som utgår på

bolagets icke utdelade vinst, även

om utdelningen eller den icke

utdelade vinsten helt eller delvis

utgörs av inkomst som uppkommit

i denna andra stat.

6. Bestämmelserna i detta avtal

hindrar inte en avtalsslutande stat

att påföra, förutom bolagsskatt, en

skatt på vinstöverföringar från en

filial till dess huvudkontor. Den

sålunda påförda skatten får dock

inte överstiga 10 procent av det

överförda beloppet. Om Filippi-

nerna i ett avtal för att undvika

dubbelbeskattning med en tredje

stat som ingås efter datumet för

undertecknandet av detta avtal tar

in en bestämmelse som undantar

inkomst som avses i artikel 8 i

detta avtal från skatt som avses i

denna punkt eller begränsar skatte-

satsen till under 10 procent, skall

sådant undantag eller sådan lägre

skattesats automatiskt tillämpas

mellan Sverige och Filippinerna.

Artikel 11

Ränta

1. Ränta, som härrör från en

avtalsslutande stat och som betalas

till person med hemvist i den

andra avtalsslutande staten, får

beskattas i denna andra stat.

2. Räntan får emellertid be-

skattas även i den avtalsslutande

stat från vilken den härrör, enligt

lagstiftningen i denna stat, men om

den som har rätt till räntan har

hemvist i den andra avtalsslutande

staten får skatten inte överstiga 10

procent av räntans bruttobelopp.

3. Utan hinder av bestäm-

melserna i punkt 2, skall ränta som

härrör från en avtalsslutande stat

och som betalas till en person med

hemvist i den andra avtalsslutande

staten beskattas endast i denna

andra stat om räntan betalas med

anledning av:

a) en obligation, debenture eller

annan liknande skuldförbindelse

som utfärdats av regeringen eller

en av dess politiska underavdel-

ningar eller lokala myndigheter i

den förstnämnda avtalsslutande

staten, eller

b) ett lån beviljat, återfinansie-

rat, garanterat eller försäkrat, eller

en kredit beviljad, återfinansierad,

garanterad eller försäkrad av

1) i Filippinerna, Bangko

Sentral ng Pilipinas (BSP),

2) i Sverige, Riksbanken,

Styrelsen för Internationellt

Utvecklingssamarbete

(SIDA), AB Svensk Ex-

portkredit (SEK), Export-

kreditnämnden eller annan

 institution av offentlig

karaktär med syfte att

främja export eller utveck-

ling,

3) andra offentligrättsliga in-

stitutioner eller kreditinsti-

tutioner, som de behöriga

myndigheterna i de avtals-

slutande staterna kan sär-

skilt komma överens om.

4. Med uttrycket ränta förstås

i denna artikel inkomst av varje

slags fordran, antingen den säker-

ställts genom inteckning i fast

egendom eller inte och antingen

den medför rätt till andel i gälde-

närens vinst eller inte. Uttrycket

åsyftar särskilt inkomst av

värdepapper som utfärdats av

staten och inkomst av obligationer

eller debentures, däri inbegripet

agiobelopp och vinster som hänför

sig till sådana värdepapper, obliga-

tioner eller debentures. Straffavgift

på grund av sen betalning anses

inte som ränta vid tillämpningen

av denna artikel.

5. Bestämmelserna i punkterna 1

och 2 tillämpas inte, om den som

har rätt till räntan har hemvist i en

avtalsslutande stat och bedriver

rörelse i den andra avtalsslutande

staten, från vilken räntan härrör,

från där beläget fast driftställe

eller utövar självständig yrkes-

verksamhet i denna andra stat från

där belägen stadigvarande anord-

ning, samt den fordran för vilken

räntan betalas äger verkligt

samband med det fasta driftstället

eller den stadigvarande anord-

ningen. I sådant fall tillämpas

bestämmelserna i artikel 7 respek-

tive artikel 14.

6. Ränta anses härröra från en

avtalsslutande stat om utbetalaren

är den staten själv, politisk

underavdelning, lokal myndighet

eller person med hemvist i denna

stat. Om emellertid den person

som betalar räntan, antingen han

har hemvist i en avtalsslutande stat

eller inte, i en avtalsslutande stat

har fast driftställe eller stadig-

varande anordning i samband var-

med den skuld uppkommit på

vilken räntan betalas, och räntan

belastar det fasta driftstället eller

den stadigvarande anordningen,

anses räntan härröra från den stat

där det fasta driftstället eller den

stadigvarande anordningen finns.

7. Då på grund av särskilda

förbindelser mellan utbetalaren

och den som har rätt till räntan

eller mellan dem båda och annan

person räntebeloppet, med hänsyn

till den fordran för vilken räntan

betalas, överstiger det belopp som

skulle ha avtalats mellan utbeta-

laren och den som har rätt till

räntan om sådana förbindelser inte

förelegat, tillämpas bestämmel-

serna i denna artikel endast på

sistnämnda belopp. I sådant fall

beskattas överskjutande belopp

enligt lagstiftningen i vardera av-

talsslutande staten med iaktta-

gande av övriga bestämmelser i

detta avtal.

Artikel 12

Royalty

1. Royalty, som härrör från en

avtalsslutande stat och som betalas

till person med hemvist i den

andra avtalsslutande staten får

beskattas i denna andra stat.

2. Royaltyn får emellertid även

beskattas i den avtalsslutande stat

från vilken den härrör, enligt

lagstiftningen i denna stat, men om

den som har rätt till royaltyn har

hemvist i den andra avtalsslutande

staten får skatten inte överstiga

15 procent av royaltyns bruttobe-

lopp.

3. Med uttrycket royalty

förstås i denna artikel varje slags

betalning som tas emot såsom

ersättning för nyttjandet av eller

för rätten att nyttja upphovsrätt till

litterärt, konstnärligt eller veten-

skapligt verk, häri inbegripet bio-

graffilm och filmer eller band för

radio- eller televisionsutsändning,

patent, varumärke, mönster eller

modell, ritning, hemligt recept

eller hemlig tillverkningsmetod

eller för upplysning om erfaren-

hetsrön av industriell, kommersiell

eller vetenskaplig natur.

4. Bestämmelserna i punkterna 1

och 2 tillämpas inte, om den som

har rätt till royaltyn har hemvist i

en avtalsslutande stat och bedriver

rörelse i den andra avtalsslutande

staten, från vilken royaltyn härrör,

från där beläget fast driftställe

eller utövar självständig yrkes-

verksamhet i denna andra stat från

där belägen stadigvarande anord-

ning, samt den rättighet eller egen-

dom i fråga om vilken royaltyn

betalas äger verkligt samband med

det fasta driftstället eller den sta-

digvarande anordningen. I sådant

fall tillämpas bestämmelserna i

artikel 7 respektive artikel 14.

5. Royalty anses härröra från en

avtalsslutande stat om utbetalaren

är den staten själv, politisk under-

avdelning, lokal myndighet eller

person med hemvist i denna stat.

Om, emellertid, den person som

betalar royaltyn, antingen han har

hemvist i en avtalsslutande stat

eller inte, i en avtalsslutande stat

har fast driftställe eller stadig-

varande anordning i samband var-

med skyldigheten att betala

royaltyn uppkommit, och royaltyn

belastar det fasta driftstället eller

den stadigvarande anordningen,

anses royaltyn härröra från den

stat där det fasta driftstället eller

den stadigvarande anordningen

finns.

6. Då på grund av särskilda

förbindelser mellan utbetalaren

och den som har rätt till royaltyn

eller mellan dem båda och annan

person royaltybeloppet, med hän-

syn till det nyttjande, den rättighet

eller den upplysning för vilken

royaltyn betalas, överstiger det

belopp som skulle ha avtalats

mellan utbetalaren och den som

har rätt till royaltyn om sådana

förbindelser inte förelegat, tilläm-

pas bestämmelserna i denna artikel

endast på sistnämnda belopp. I

sådant fall beskattas överskjutande

belopp enligt lagstiftningen i var-

dera avtalsslutande staten med

iakttagande av övriga bestäm-

melser i detta avtal.

Artikel 13

Realisationsvinst

1. Vinst, som person med hem-

vist i en avtalsslutande stat för-

värvar på grund av överlåtelse av

sådan fast egendom som avses i

artikel 6 och som är belägen i den

andra avtalsslutande staten, får be-

skattas i denna andra stat.

2. Vinst på grund av överlåtelse

av lös egendom, som utgör del av

rörelsetillgångarna i fast driftställe,

vilket ett företag i en avtalsslu-

tande stat har i den andra avtals-

slutande staten, eller av lös

egendom, hänförlig till stadigva-

rande anordning för att utöva

självständig yrkesverksamhet, som

person med hemvist i en avtals-

slutande stat har i den andra av-

talsslutande staten, får beskattas i

denna andra stat. Detsamma gäller

vinst på grund av överlåtelse av

sådant fast driftställe (för sig eller

tillsammans med hela företaget)

eller av sådan stadigvarande an-

ordning.

3. Vinst som person med

hemvist i en avtalsslutande stat

förvärvar på grund av överlåtelse

av skepp eller luftfartyg som

används i internationell trafik eller

av lös egendom som är hänförlig

till användningen av sådana skepp

eller luftfartyg, beskattas endast i

denna stat.

Bestämmelserna i denna punkt

tillämpas i fråga om vinst som

förvärvas av luftfartskonsortiet

Scandinavian Airlines System

(SAS), men endast i fråga om den

del av vinsten som motsvarar den

andel i konsortiet vilken innehas

av SAS Sverige AB, den svenske

delägaren i Scandinavian Airlines

System (SAS).

4. Vinst på grund av överlåtelse av

andelar i ett bolag vars egendom

huvudsakligen består av fast

egendom belägen i en avtals-

slutande stat får beskattas i denna

stat. Vinst på grund av överlåtelse

av andel i ett handelsbolag eller en

 trust vars egendom huvudsakli-

gen består av fast egendom

belägen i en avtalsslutande stat får

beskattas i denna stat.

 5. Vinst på grund av överlåtelse

av annan egendom än sådan som

avses i punkterna 1, 2, 3 och 4

beskattas endast i den avtalsslu-

tande stat där överlåtaren har hem-

vist.

6. Vinst, på grund av avyttring

av tillgångar, som förvärvas av en

fysisk person som har haft hemvist

i en avtalsslutande stat och fått

hemvist i den andra avtalsslutande

staten får utan hinder av be-

stämmelserna i punkt 5 beskattas

i den förstnämnda avtalsslutande

staten om överlåtelsen av till-

gångarna inträffar vid något

tillfälle under de tio år som följer

närmast efter den tidpunkt då per-

sonen upphört att ha hemvist i den

förstnämnda staten.

Artikel 14

Självständig yrkesutövning

1. Inkomst som person med

hemvist i en avtalsslutande stat

förvärvar genom att utöva fritt

yrke eller annan självständig verk-

samhet beskattas endast i denna

stat. Sådan inkomst får emellertid

även beskattas i den andra

avtalsslutande staten om:

a) han i denna andra avtals-

slutande stat har en stadigvarande

anordning som regelmässigt står

till hans förfogande för att utöva

verksamheten, eller

b) han vistas i den andra staten

under tidsperiod eller tidsperioder

som sammanlagt uppgår till minst

183 dagar under en tolvmånaders-

period,

men endast så stor del av

inkomsten som är hänförlig till

den stadigvarande anordningen

respektive till verksamhet som

bedrivs i den andra staten.

2. Uttrycket fritt yrke inbegri-

per särskilt självständig vetenskap-

lig, litterär och konstnärlig verk-

samhet, uppfostrings- och under-

visningsverksamhet samt sådan

självständig verksamhet som

läkare, advokat, ingenjör, arkitekt,

tandläkare och revisor utövar.

Artikel 15

Enskild tjänst

1. Om inte bestämmelserna i

artiklarna 16, 18, 19 och 20 för-

anleder annat, beskattas lön och

annan liknande ersättning, som

person med hemvist i en avtals-

slutande stat uppbär på grund av

anställning, endast i denna stat,

såvida inte arbetet utförs i den

andra avtalsslutande staten. Om

arbetet utförs i denna andra stat,

får ersättning som uppbärs för

arbetet beskattas där.

2. Utan hinder av bestämmel-

serna i punkt 1 beskattas ersätt-

ning, som person med hemvist i en

avtalsslutande stat uppbär för

arbete som utförs i den andra

avtalsslutande staten, endast i den

förstnämnda staten, om

a) mottagaren vistas i den andra

staten under tidsperiod eller tids-

perioder som sammanlagt inte

överstiger 183 dagar under en

tolvmånadersperiod som börjar

eller slutar under beskattningsåret i

fråga, och

b) ersättningen betalas av ar-

betsgivare som inte har hemvist i

den andra staten eller på dennes

vägnar, samt

c) ersättningen inte belastar fast

driftställe eller stadigvarande an-

ordning som arbetsgivaren har i

den andra staten.

3. Utan hinder av föregående

bestämmelser i denna artikel får

ersättning för arbete, som utförs

ombord på skepp eller luftfartyg i

internationell trafik av ett företag i

en avtalsslutande stat, beskattas i

denna stat. Om person med

hemvist i Sverige uppbär inkomst

av arbete, vilket utförs ombord på

ett luftfartyg som används i inter-

nationell trafik av luftfarts-

konsortiet Scandinavian Airlines

System (SAS), beskattas inkoms-

ten endast i Sverige.

Artikel 16

Styrelsearvode

Styrelsearvode och annan lik-

nande ersättning, som person med

hemvist i en avtalsslutande stat

uppbär i egenskap av medlem i

styrelse eller annat liknande organ

i bolag med hemvist i den andra

avtalsslutande staten, får beskattas

i denna andra stat.

Artikel 17

Artister och idrottsmän

1. Utan hinder av bestämmel-

serna i artiklarna 14 och 15 får

inkomst, som person med hemvist

i en avtalsslutande stat förvärvar

genom sin personliga verksamhet i

den andra avtalsslutande staten i

egenskap av artist, såsom teater-

eller filmskådespelare, radio- eller

televisionsartist eller musiker, eller

i egenskap av idrottsman, be-

skattas i denna andra stat.

2. I fall då inkomst genom per-

sonlig verksamhet, som artist eller

idrottsman utövar i denna egen-

skap, inte tillfaller artisten eller

idrottsmannen själv utan annan

person, får denna inkomst, utan

hinder av bestämmelserna i artik-

larna 7, 14 och 15, beskattas i den

avtalsslutande stat där artisten eller

idrottsmannen utövar verksam-

heten.

3. Bestämmelserna i punkterna 1

och 2 tillämpas inte på inkomst

som förvärvas av en artist eller

idrottsman genom verksamhet i en

avtalsslutande stat om besöket i

den avtalsslutande staten till avse-

värd del finansieras av offentliga

medel från den andra avtalsslu-

tande staten, en av dess politiska

underavdelningar, lokala myndig-

heter eller offentligrättsliga organ.

Artikel 18

Pension och utbetalning enligt

socialförsäkringslagstiftningen

1. Om inte bestämmelserna i

artikel 19 punkt 2 föranleder

annat, beskattas pension och annan

liknande ersättning som med an-

ledning av tidigare anställning

betalas till person med hemvist i

en avtalsslutande stat, endast i

denna stat.

2. Utan hinder av bestämmel-

serna i punkt 1 i denna artikel och

av artikel 19 punkt 2 skall

utbetalning till en fysisk person

med hemvist i en avtalsslutande

stat enligt socialförsäkrings-

lagstiftningen i den andra

avtalsslutande staten, beskattas

endast i denna andra stat.

3. Bestämmelserna i punkt 1 i

denna artikel utgör inte hinder för

någon av de avtalsslutande sta-

terna att beskatta sina egna med-

borgare.

Artikel 19

Offentlig tjänst

1. a) Ersättning (med undantag

för pension), som betalas av en

avtalsslutande stat, en av dess

politiska underavdelningar eller

lokala myndigheter till fysisk

person på grund av arbete som

utförs i denna stats, underavdel-

nings eller myndighets tjänst,

beskattas endast i denna stat.

b) Sådan ersättning beskattas

emellertid endast i den andra

avtalsslutande staten om arbetet

utförs i denna stat och personen i

fråga har hemvist i denna stat och:

1) är medborgare i denna stat,

eller

2) inte fick hemvist i denna

stat uteslutande för att

utföra arbetet.

2. a) Pension, som betalas av,

eller från fonder inrättade av, en

avtalsslutande stat, en av dess poli-

tiska underavdelningar eller lokala

myndigheter till fysisk person på

grund av arbete som utförts i

denna stats, underavdelnings eller

lokal myndighets tjänst, beskattas

endast i denna stat.

b) Sådan pension beskattas

emellertid endast i den andra

avtalsslutande staten om personen

i fråga har hemvist och är med-

borgare i denna stat.

3. Bestämmelserna i artiklarna

15, 16 och 18 tillämpas på ersätt-

ning och pension som betalas på

grund av arbete som utförts i

samband med rörelse som bedrivs

av en avtalsslutande stat, en av

dess politiska underavdelningar

eller lokala myndigheter.

Artikel 20

Studerande och praktikanter

Studerande eller affärsprakti-

kant, som har eller omedelbart före

vistelse i en avtalsslutande stat

hade hemvist i den andra avtals-

slutande staten och som vistas i

den förstnämnda staten uteslu-

tande för sin undervisning eller

praktik, beskattas inte i denna stat

för belopp som han erhåller för sitt

uppehälle, sin undervisning eller

praktik, under förutsättning att

beloppen härrör från källa utanför

denna stat.

Artikel 21

Annan inkomst

1. Inkomst som person med

hemvist i en avtalsslutande stat

förvärvar och som inte behandlas i

föregående artiklar av detta avtal

beskattas endast i denna stat, oav-

sett varifrån inkomsten härrör.

2. Bestämmelserna i punkt 1

tillämpas inte på inkomst, med

undantag för inkomst av fast

egendom som avses i artikel 6

punkt 2, om mottagaren av in-

komsten har hemvist i en avtals-

slutande stat och bedriver rörelse i

den andra avtalsslutande staten

från där beläget fast driftställe

eller utövar självständig yrkes-

verksamhet i denna andra stat från

där belägen stadigvarande anord-

ning, samt den rättighet eller egen-

dom i fråga om vilken inkomsten

betalas äger verkligt samband med

det fasta driftstället eller den

stadigvarande anordningen. I

sådant fall tillämpas bestämmel-

serna i artikel 7 respektive artikel

14.

3. Inkomst vilken inte behandlas

i föregående artiklar i detta avtal,

som person med hemvist i en

avtalsslutande stat förvärvar och

som härrör från den andra avtals-

slutande staten, får, utan hinder av

bestämmelserna i punkterna 1 och

2, beskattas i denna andra stat.

Artikel 22

Undanröjande av

dubbelbeskattning

1. I Filippinerna skall, i enlighet

med bestämmelserna och begräns-

ningarna i filippinsk lag (även i

den lydelse de framdeles kan få

genom att ändras utan att den

allmänna princip som anges här

ändras), dubbelbeskattning undvi-

kas på följande sätt:

I enlighet med principerna i

detta avtal skall skatter, som

betalats eller som debiterats enligt

svensk lag, antingen direkt eller

genom skatteavdrag, på inkomster

från källa i Sverige, avräknas från

filippinsk skatt med iakttagande av

följande begränsningar:

1) avräkningsbeloppet, som

avser skatt som betalats till eller

debiterats av Sverige, skall inte

överstiga den andel av skatten som

omfattas av avtalet och från vilken

sådan avräkning medges, och som

motsvarar den andel som den

skattskyldiges skattepliktiga

inkomst från källor i Sverige utgör

av hela hans skattepliktiga inkomst

för samma beskattningsår;

2) hela avräkningsbeloppet skall

inte överstiga den andel av skatten

som omfattas av avtalet och från

vilken sådan avräkning medges,

och som motsvarar den andel som

den skattskyldiges skattepliktiga

inkomster från källor utanför

Filippinerna utgör av hela hans

skattepliktiga inkomst för samma

beskattningsår.

I fall då ett filippinskt bolag äger,

direkt eller indirekt, mer än 50

procent av röstetalet i ett svenskt

bolag från vilket det uppbär

utdelning under ett beskattningsår,

skall Filippinerna även medge

avräkning för den skatt som i

Sverige betalats av eller debiterats

det svenska utdelande bolaget,

som belöper på sådan vinst av

vilken utdelningen betalats.

Avräkningsbeloppet, skall

emellertid inte överstiga beloppet

av den del av den filippinska

inkomstskatten, beräknad utan

sådan avräkning, som belöper på

den inkomst som får beskattas i

Sverige.

2. I fråga om Sverige skall

dubbelbeskattning undvikas på

följande sätt:

a) Om person med hemvist i

Sverige förvärvar inkomst som

enligt filippinsk lagstiftning och i

enlighet med bestämmelserna i

detta avtal får beskattas i Filippi-

nerna, skall Sverige med beak-

tande av bestämmelserna i svensk

lagstiftning beträffande avräkning

av utländsk skatt (även i den lydel-

se de framdeles kan få genom att

ändras utan att den allmänna

princip som anges här ändras)

från den svenska skatten på

inkomsten avräkna ett belopp

motsvarande den skatt som erlagts

på inkomsten.

b) Om person med hemvist i

Sverige förvärvar inkomst, som

enligt bestämmelserna i detta avtal

beskattas endast i Filippinerna, får

Sverige vid bestämmandet av

svensk progressiv skatt beakta

sådan inkomst som beskattas

endast i Filippinerna.

c) Utan hinder av bestämmel-

serna i a) i denna punkt är

utdelning från bolag med hemvist i

Filippinerna till bolag med hem-

vist i Sverige undantagen från

svensk skatt enligt bestämmel-

serna i svensk lag om skatte-

befrielse för utdelning som erhålls

av svenska bolag från dotterbolag

utomlands.

Artikel 23

Förbud mot diskriminering

1. Medborgare i en avtalsslu-

tande stat skall inte i den andra

avtalsslutande staten bli föremål

för beskattning eller därmed sam-

manhängande krav som är av

annat slag eller mer tyngande än

den beskattning och därmed sam-

manhängande krav som med-

borgare i denna andra avtals-

slutande stat under samma för-

hållanden är eller kan bli under-

kastad. Utan hinder av bestämmel-

serna i artikel 1 tillämpas denna

bestämmelse även på person som

inte har hemvist i en avtalsslu-

tande stat eller i båda avtalsslu-

tande staterna.

2. Beskattningen av fast drift-

ställe, som företag i en avtals-

slutande stat har i den andra

avtalsslutande staten, skall i denna

andra stat inte vara mindre för-

delaktig än beskattningen av före-

tag i denna andra stat, som

bedriver verksamhet av samma

slag. Denna bestämmelse anses

inte medföra skyldighet för en

avtalsslutande stat att medge

person med hemvist i den andra

avtalsslutande staten sådant per-

sonligt avdrag vid beskattningen,

sådan skattebefrielse eller skatte-

nedsättning på grund av civilstånd

eller försörjningsplikt mot familj

som medges person med hemvist i

den egna staten.

3. Utom i de fall då bestäm-

melserna i artikel 9 punkt 1, artikel

11 punkt 7 eller artikel 12 punkt 6

tillämpas, är ränta, royalty och

annan betalning från företag i en

avtalsslutande stat till person med

hemvist i den andra avtalsslutande

staten avdragsgilla vid bestäm-

mandet av den beskattningsbara

inkomsten för sådant företag på

samma villkor som betalning till

person med hemvist i den först-

nämnda staten. På samma sätt är

skuld som företag i en avtals-

slutande stat har till person med

hemvist i den andra avtalsslutande

staten avdragsgill vid bestämman-

det av sådant företags beskatt-

ningsbara förmögenhet på samma

villkor som skuld till person med

hemvist i den förstnämnda staten.

4. Företag i en avtalsslutande

stat, vars kapital helt eller delvis

ägs eller kontrolleras, direkt eller

indirekt, av en eller flera personer

med hemvist i den andra avtals-

slutande staten, skall inte i den

förstnämnda staten bli föremål för

beskattning eller därmed samman-

hängande krav som är av annat

slag eller mer tyngande än den

beskattning och därmed samman-

hängande krav som annat liknande

företag i den förstnämnda staten är

eller kan bli underkastat.

5. Med beskattning avses i

denna artikel skatter som omfattas

av avtalet.

Artikel 24

Förfarandet vid ömsesidig

överenskommelse

1. Om en person anser att en

avtalsslutande stat eller båda

avtalsslutande staterna vidtagit

åtgärder som för honom medför

eller kommer att medföra beskatt-

ning som strider mot bestämmel-

serna i detta avtal, kan han, utan

att detta påverkar hans rätt att

använda sig av de rättsmedel som

finns i dessa staters interna

rättsordning, lägga fram saken för

den behöriga myndigheten i den

avtalsslutande stat där han har

hemvist eller, om fråga är om

tillämpning av artikel 23 punkt 1, i

den avtalsslutande stat där han är

medborgare. Saken skall läggas

fram inom tre år från den tidpunkt

då personen i fråga fick vetskap

om den åtgärd som givit upphov

till beskattning som strider mot

bestämmelserna i avtalet.

2. Om den behöriga myndig-

heten finner invändningen grundad

men inte själv kan få till stånd en

tillfredsställande lösning, skall

myndigheten söka avgöra saken

genom ömsesidig överenskommel-

se med den behöriga myndigheten

i den andra avtalsslutande staten i

syfte att undvika beskattning som

strider mot avtalet. Överenskom-

melse som träffats genomförs utan

hinder av tidsgränser i de avtals-

slutande staternas interna lagstift-

ning.

3. De behöriga myndigheterna i

de avtalsslutande staterna skall

genom ömsesidig överenskommel-

se söka avgöra svårigheter eller

tvivelsmål som uppkommer i fråga

om tolkningen eller tillämpningen

av avtalet. De kan även överlägga i

syfte att undanröja dubbelbeskatt-

ning i fall som inte omfattas av

avtalet.

4. De behöriga myndigheterna i

de avtalsslutande staterna kan

träda i direkt förbindelse med

varandra i syfte att träffa överens-

kommelse i den mening som avses

i föregående punkter.

Artikel 25

Utbyte av upplysningar

1. De behöriga myndigheterna i

de avtalsslutande staterna skall

utbyta sådana upplysningar som är

nödvändiga för att tillämpa be-

stämmelserna i detta avtal eller i

de avtalsslutande staternas interna

lagstiftning i fråga om skatter som

omfattas av avtalet, i den mån

beskattningen enligt denna lag-

stiftning inte strider mot avtalet.

Utbytet av upplysningar begränsas

inte av artikel 1. Upplysningar

som en avtalsslutande stat mottagit

skall behandlas såsom hemliga på

samma sätt som upplysningar, som

erhållits enligt den interna lag-

stiftningen i denna stat och får

yppas endast för personer eller

myndigheter (däri inbegripet dom-

stolar och förvaltningsorgan) som

fastställer, uppbär eller indriver de

skatter som omfattas av avtalet

eller handlägger åtal eller över-

klagande i fråga om dessa skatter.

Dessa personer eller myndigheter

skall använda upplysningarna

endast för sådana ändamål. De får

yppa upplysningarna vid offentlig

rättegång eller i domstols-

avgöranden.

2. Bestämmelserna i punkt 1

anses inte medföra skyldighet för

en avtalsslutande stat att:

a) vidta förvaltningsåtgärder

som avviker från lagstiftning och

administrativ praxis i denna avtals-

slutande stat eller i den andra

avtalsslutande staten,

b) lämna upplysningar som inte

är tillgängliga enligt lagstiftning

eller sedvanlig administrativ

praxis i denna avtalsslutande stat

eller i den andra avtalsslutande

staten,

c) lämna upplysningar som

skulle röja affärshemlighet,

industri-, handels- eller yrkeshem-

lighet eller i näringsverksamhet

nyttjat förfaringssätt eller upplys-

ningar, vilkas överlämnande skulle

strida mot allmänna hänsyn.

Artikel 26

Diplomatiska företrädare och

konsulära tjänstemän

Bestämmelserna i detta avtal

berör inte de privilegier vid be-

skattningen som enligt folkrättens

allmänna regler eller bestämmelser

i särskilda överenskommelser till-

kommer diplomatiska företrädare

och konsulära tjänstemän.

Artikel 27

Övriga bestämmelser

1. Bestämmelserna i detta avtal

hindrar inte Filippinerna att enligt

sin lagstiftning beskatta sina egna

medborgare som är bosatta i

Sverige. För skatter som betalats

på grund härav medges emellertid

ingen avräkning.

2. Utan hinder av övriga bestäm-

melser i detta avtal, om

a) bolag med hemvist i en

avtalsslutande stat huvudsakligen

förvärvar sina inkomster från

andra stater

1) från aktiviteter som bank-,

sjöfarts-, finans- eller

försäkringsverksamhet,

eller

2) genom att vara huvud-

kontor, coordination centre

eller liknande enhet som

tillhandahåller administra-

tiva eller andra tjänster till

en grupp av bolag som be-

driver rörelse huvudsakli-

gen i andra stater, och

b) sådan inkomst, i andra fall än

då tillämpning sker av den metod

för undvikande av dubbelbeskatt-

ning som normalt tillämpas av

denna stat, beskattas påtagligt läg-

re enligt den statens lagstiftning än

inkomst av liknande verksamhet

som bedrivs inom denna stat eller

inkomst från verksamhet som

huvudkontor, coordination centre

eller liknande enhet som tillhanda-

håller administrativa eller andra

tjänster till en grupp av bolag som

bedriver rörelse i denna stat, skall

de bestämmelser i detta avtal som

medger undantag från beskattning

eller reduktion av skatt inte

tillämpas på inkomst som sådant

bolag förvärvar och inte heller på

utdelning som betalas av sådant

bolag.

Artikel 28

Ikraftträdande

1. De avtalsslutande staterna

skall underrätta varandra när de

konstitutionella åtgärder vidtagits

som enligt respektive stats lag-

stiftning krävs för att detta avtal

skall träda i kraft.

2. Avtalet träder i kraft den

trettionde dagen efter den dag då

den sista av dessa underrättelser

tas emot och dess bestämmelser

tillämpas:

a) beträffande skatt som inne-

hålls vid källan, på belopp som

betalas till person med hemvist

utanför källstaten den 1 januari

kalenderåret närmast efter det år

då avtalet träder i kraft eller

senare,

b) beträffande annan skatt på

inkomst, i fråga om beskattningsår

som börjar den 1 januari kalender-

året närmast efter det år då avtalet

träder i kraft eller senare.

3. Avtalet mellan Republiken

Filippinerna och Konungariket

Sverige för att undvika dubbel-

beskattning och förhindra skatte-

flykt beträffande inkomstskatter,

undertecknat i Manila den 7 maj

1987, skall upphöra att gälla och

dess bestämmelser skall inte

längre tillämpas från de datum

som detta avtal skall tillämpas

enligt bestämmelserna i punkt 2.

Artikel 29

Upphörande

Detta avtal förblir i kraft till

dess att det sägs upp av en

avtalsslutande stat. Vardera avtals-

slutande staten kan på diplomatisk

väg skriftligen säga upp avtalet

genom underrättelse härom minst

sex månader före utgången av

något kalenderår. I händelse av

sådan uppsägning upphör avtalet

att gälla:

a) beträffande skatt som inne-

hålls vid källan, på belopp som

betalas till person med hemvist

utanför källstaten den 1 januari

kalenderåret närmast efter det år

då uppsägningen sker eller senare,

b) beträffande annan skatt på

inkomst, i fråga om beskattningsår

som börjar den 1 januari kalender-

året närmast efter det år då

uppsägning sker eller senare.

Till bekräftelse härav har under-

tecknade, därtill vederbörligen be-

myndigade, undertecknat detta av-

tal.

Som skedde i Manila den 24

juni 1998 i två exemplar på

engelska språket.

För Konungariket Sveriges

regering

Peter[REDACTED_EFTERNAMN]

För Republiken Filippinernas

regering

Salvador M. Enriquez Jr.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1512) om

dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1996:1512) om

dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna skall ha följande

lydelse.

1 §

Nuvarande lydelse

Det avtal för att undvika

dubbelbeskattning beträffande skatter på

inkomst och på förmögenhet som Danmark,

Färöarna, Finland, Island, Norge och

Sverige undertecknade den 23 september

1996 skall tillsammans med det protokoll

som är fogat till avtalet och som utgör en

del av detta gälla som lag här i landet.

Avtalet och protokollet är avfattade på

danska, färöiska, finska, isländska, norska

och svenska språken. På svenska språket

har utfärdats två texter, en för Finland och

en för Sverige. Samtliga texter har samma

giltighet. Den för Sverige utfärdade texten

framgår av bilaga till denna lag.

Föreslagen lydelse

Det avtal för att undvika

dubbelbeskattning beträffande skatter på

inkomst och på förmögenhet som Danmark,

Färöarna, Finland, Island, Norge och

Sverige undertecknade den 23 september

1996 skall tillsammans med det protokoll

som är fogat till avtalet och som utgör en

del av detta gälla som lag här i landet.

Avtalets bestämmelse i artikel 3 punkt 1 a

att uttrycket Finland inte inbegriper

landskapet Åland i fråga om den finska

kommunalskatten skall inte gälla.

Avtalet och protokollet är avfattade på

danska, färöiska, finska, isländska, norska

och svenska språken. På svenska språket

har utfärdats två texter, en för Finland och

en för Sverige. Samtliga texter har samma

giltighet. Den för Sverige utfärdade texten

framgår av bilaga till denna lag.

_________

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

3 Ärendet och dess beredning

Den 7 maj 1987 undertecknades nu gällande dubbelbeskattningsavtal

mellan Sverige och Filippinerna beträffande skatter på inkomst. Avtalet

godkändes av riksdagen (prop. 1987/88:19, 1987/88:SkU6, rskr.

1987/88:38, SFS 1987:1183) och tillämpades från och med den 1 januari

1990.

Förhandlingar om ett nytt avtal fördes i Manila i december 1996 och i

Stockholm i september 1997. Ett avtalsutkast paraferades den 4

september 1997. Utkastet var upprättat på engelska. Texten översattes

därefter till svenska. Den engelska texten och den svenska

översättningen remitterades till Kammarrätten i Jönköping och Riks-

skatteverket. Remissinstanserna uttryckte önskemål om att vissa avtals-

bestämmelser närmare skulle förklaras i den proposition där avtalet läggs

fram för riksdagen. Avtalet undertecknades i Manila den 24 juni 1998.

Ett förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och

Filippinerna har upprättats inom Finansdepartementet.

Förslag till lag om ändring i lagen om dubbelbeskattningsavtal mellan

de nordiska länderna har också upprättats.

Lagrådet

Såsom framgår av 2 § i den föreslagna lagen om dubbelbeskattningsavtal

mellan Sverige och Filippinerna skall avtalets beskattningsregler

tillämpas endast i den mån de medför inskränkning i den skattskyldighet

i Sverige som annars skulle föreligga. Ändringen i lagen om

dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna innebär endast att

avtalet utvidgas till att omfatta landskapet Åland i fråga om den finska

kommunalskatten. Regeringen anser på grund härav och på grund av

förslagens beskaffenhet i övrigt att Lagrådets hörande skulle sakna

betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats.

4 Dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och

Filippinerna

Regeringens förslag: Det nya dubbelbeskattningsavtalet mellan

Sverige och Filippinerna godkänns. Vidare föreslås att avtalet skall

gälla som lag här i landet och att progressionsuppräkning på grund av

avtalets regler inte skall ske. Avtalstexten finns i bilaga till lagen.

Remissinstanserna: Riksskatteverket och Kammarrätten har inte

föreslagit några ändringar av avtalet eller i lagen. Riksskatteverket har

uttryckt önskemål om redogörelse för bakgrunden till och innebörden av

bestämmelsen i artikel 18.3 samt att förhållandet mellan artikel 18.3 och

artikel 27.1 klargörs. Kammarrätten önskar en förklaring till artikel 8.2.

Skälen för regeringens förslag: Sverige har sedan tidigare ett

dubbelbeskattningsavtal med Filippinerna från 1987. Det nya avtalet har

anpassats efter de förändringar som skett sedan dess, främst i den modell

som Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD)

utarbetar. Dubbelbeskattningsavtalet från 1987 innehöll höga källskatter

på utdelning, ränta och royalty. Dessa skatter har kunnat sänkas betydligt

i det nya avtalet.

Dubbelbeskattningsavtal reglerar svensk beskattningsrätt. För att

avtalet skall kunna tillämpas i Sverige krävs därför att avtalet gäller som

lag i Sverige. I förslaget till lag föreskrivs därför att avtalet skall gälla

som lag här i landet (1§). Den överenskomna avtalstexten på engelska

och en svensk översättning finns i bilaga till lagen. Vidare regleras i

lagen frågan om hur avtalets beskattningsregler skall tillämpas i

förhållande till annan skattelag (2§). Bestämmelsen innebär att

beskattning inte kan ske på grund av avtalets regler. Endast om det i

annan skattelag såsom kommunalskattelagen (1928:370), lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt, etc. föreskrivits en skattskyldighet

kan beskattning komma i fråga.

I fråga om inkomst som skall undantas från svensk skatt har Sverige

enligt en progressionsregel i avtalet (artikel 22.2 b) rätt att höja

skatteuttaget på den skattskyldiges övriga inkomster. Av flera skäl, bl.a.

förenkling av regelsystemet och för att minska arbetsbördan för

skattemyndigheterna, avstår emellertid Sverige regelmässigt från att

utnyttja denna möjlighet. Ytterligare ett skäl är att det bortfall av skatt

som blir följden av en utebliven progressionsuppräkning är försumbar ur

statsfinansiell synpunkt. Dessa skäl motiverar ett avstående av

progressionsuppräkningen även i förhållande till Filippinerna. I 3 §

föreskrivs därför att inkomst som enligt avtalet är undantagen från

beskattning i Sverige inte skall tas med vid taxeringen. Något förord-

nande om progressionsuppräkning har inte föreslagits i lagen. Sådan

uppräkning skall därför inte ske.

Enligt artikel 28 skall de avtalsslutande staterna underrätta varandra

när de konstitutionella åtgärder vidtagits som enligt respektive stats

lagstiftning krävs för att avtalet skall träda i kraft. Avtalet träder i kraft

trettio dagar efter den dag då den sista underrättelsen tagits emot. Det är

således inte möjligt att nu avgöra vid vilken tidpunkt avtalet kommer att

träda i kraft. I lagförslaget har därför föreslagits att lagen träder i kraft

den dag regeringen bestämmer.

5 Översiktligt om skattesystemet i Filippinerna

5.1 Bolagsbeskattning

Ett bolag anses ha hemvist i Filippinerna om det är grundat eller

organiserat i Filippinerna eller enligt filippinsk lag. Den generella

skattesatsen för bolag är 33 procent på nettoinkomsten för år 1999.

Filippinerna tar dock ut en minimiskatt på bolag (Minimum Corporate

Income Tax, MCIT), som innebär att ett bolag alltid måste betala minst

två procent av bruttoinkomsten i skatt. MCIT tillämpas från och med

bolagets fjärde verksamhetsår. Utländska bolag med hemvist i

Filippinerna beskattas på samma sätt som filippinska bolag men bara för

den del av inkomsten som har källa i Filippinerna. Utländska bolag som

saknar hemvist i Filippinerna beskattas på bruttoinkomsten i

Filippinerna. Skattesatsen är 33 procent för år 1999. Företag som är

verksamma i internationell trafik beskattas även på bruttoinkomsten i

Filippinerna. Skattesatsen är två och en halv procent.

Inkomst från utländska filialer i Filippinerna beskattas på samma sätt

som inhemska bolag. Om filialens vinst eller del därav överförs till

utlandet beskattas beloppet, utan avdrag för annan filippinsk skatt, med

en skattesats på 15 procent ( branch profits tax ).

Eventuell dubbelbeskattning undanröjs med tillämpning av

dubbelbeskattningsavtal eller genom avräkning av eller avdrag för den

utländska skatten med stöd av intern rätt.

5.2 Investeringsfrämjande åtgärder

I Filippinerna finns speciella ekonomiska zoner. Bolag som etablerar sig

i en sådan zon är befriade från skatt i 4 6 år. Därefter betalar sådana

bolag en skatt på 5 procent på bruttoinkomsten. Den skatten ersätter

samtliga skatter och inkluderar importavgifter.

I Filippinerna finns vidare särskilda skatteregler för regionala

huvudkontor. Om kontorets verksamhet består i att vara centrum för

tillsyn, kommunikation eller samordning för en koncerns dotterbolag och

filialer i Asienregionen är huvudkontoret befriat från skatt. Om

verksamheten består i utveckling, forskning och liknande beskattas

huvudkontoret med en skattesats på 10 procent, förutsatt att deras

verksamhet inte omfattar försäljning av varor och tjänster.

Det finns också särskilda regler för beskattning av högre tjänstemän

inom en koncern (s.k. expatriatlagstiftning). De beskattas med en

skattesats på 15 procent av bruttoinkomsten.

5.3 Beskattning av fysiska personer

Medborgare bosatta i Filippinerna beskattas för sin världsvida inkomst.

Icke bosatta medborgare och utländska fysiska personer (oavsett om de

är bosatta i Filippinerna eller ej) beskattas bara för inkomster med källa i

Filippinerna. Beskattning sker enligt en progressiv skatteskala på 1 34

procent. Till och med 1997 beskattades medborgare i Filippinerna för sin

världsvida inkomst, oavsett om de var bosatta i Filippinerna eller ej.

En utländsk fysisk person som inte är bosatt i Filippinerna men stannar

där under en period som överstiger 180 dagar anses vara verksam där.

Beskattning sker då på nettoinkomsten i enlighet med den progressiva

skatteskalan (utdelning beskattas dock enligt en proportionell skattesats

på 20 procent). Om perioden understiger 180 dagar anses han inte vara

verksam där. Beskattning sker då på bruttoinkomsten med en skattesats

på 25 procent.

Under förutsättning av reciprocitet medges filippinska medborgare och

utländska fysiska personer som är bosatta i Filippinerna avräkning för

utländsk skatt.

5.4 Källskatter

Utdelning från ett inhemskt bolag med hemvist i Filippinerna till ett

annat inhemskt eller utländskt bolag med hemvist i Filippinerna är befriat

från skatt. Utdelning till ett utländskt bolag som inte har hemvist i

Filippinerna beskattas normalt med en slutlig källskatt på 15 procent.

Ränta och royalty som betalas till ett inhemskt bolag eller till ett

utländskt bolag med hemvist i Filippinerna beskattas med en skattesats

på 20 procent. Ränta och royalty som betalas till ett utländskt bolag som

inte har hemvist i Filippinerna beskattas med en skattesats på 33 procent.

Utdelning som betalas till en utländsk fysisk person som inte är bosatt i

Filippinerna men bedriver verksamhet där beskattas med en källskatt på

20 procent. Om en sådan personen inte är verksam i Filippinerna

beskattas utdelningen med 25 procent.

Utdelning från bolag med hemvist i Filippinerna som betalas till

filippinsk medborgare eller utländsk fysisk person som är bosatt i

Filippinerna beskattas med en skattesats på 8 procent.

Royalty och ränta som betalas till filippinsk medborgare (oavsett om

han är bosatt i Filippinerna eller inte) beskattas med en skattesats på 20

procent. En utländsk fysisk person som inte är bosatt i Filippinerna men

bedriver verksamhet där beskattas på samma sätt som en filippinsk

medborgare. Royalty och ränta som betalas till en utländsk fysisk person

som inte är bosatt i Filippinerna och inte bedriver verksamhet där

beskattas med en skattesats på 25 procent.

6 Dubbelbeskattningsavtalets innehåll

Avtalet ansluter nära till den modell som Organisationen för ekonomiskt

samarbete och utveckling (OECD) rekommenderar för bilaterala

dubbelbeskattningsavtal ( Model Tax Convention on Income and on

Capital ).

6.1 Avtalets tillämpningsområde

Artikel 1 anger de personer som omfattas av avtalet. Enligt artikeln, som

överensstämmer med motsvarande artikel i OECD:s modellavtal, skall

avtalet tillämpas på de personer som har hemvist i en avtalsslutande stat

eller i båda avtalsslutande staterna. För att avtalet skall vara tillämpligt

krävs dels att fråga är om sådan person som avses i artikel 3.1 c eller d,

dels att denna person i enlighet med bestämmelserna i artikel 4.1 har

hemvist i en avtalsslutande stat. På grund av dessa bestämmelser är

avtalet endast tillämpligt i fråga om personer som enligt den interna

lagstiftningen i en avtalsslutande stat är skattskyldig där på grund av

domicil, bosättning, plats för företagsledning eller annan liknande

omständighet. Uttrycket inbegriper endast person som är obegränsat

skattskyldig, dvs. en person som är skattskyldig för hela sin världsvida

inkomst och inte person som är skattskyldig i Sverige endast för inkomst

härifrån. Den skattskyldighet som avses i avtalet är inte någon formell

eller symbolisk skattskyldighet. Skattskyldigheten skall i princip

innebära en skyldighet att erlägga skatt enligt de reguljära

inkomstskattetabeller för olika inkomster som normalt tillämpas för

personer som hör hemma i staten i fråga. Det är således inte tillräckligt

att personen i fråga endast har en sådan anknytning till hemviststaten

som normalt medför obegränsad skattskyldighet till t.ex. bolagsskatt. I

artikel 4.1 föreskrivs att person med hemvist i en avtalsslutande stat

även innefattar staten och dess offentligrättsliga organ, politiska

underavdelningar och lokala myndigheter.

För att avtalet skall vara tillämpligt på inkomst som förvärvas av

handelsbolag eller dödsbon gäller vissa i artikel 4.1 angivna villkor. Ett

handelsbolag eller dödsbo som hör hemma i en av de avtalsslutande

staterna är med tillämpning av den angivna bestämmelsen berättigat att

erhålla nedsättning av t.ex. kupongskatt på utdelning i källstaten i

enlighet med reglerna i artikel 10, till den del handelsbolagets eller

dödsboets inkomst är skattepliktig i hemviststaten på samma sätt som

inkomst som tillfaller en person som har hemvist där. Det spelar därvid

ingen roll om det är handelsbolaget eller dödsboet eller dess delägare

som är skattesubjekt. Har t.ex. ett handelsbolag som hör hemma i en av

de avtalsslutande staterna tre delägare varav endast två har skatterättsligt

hemvist i samma stat som handelsbolaget i fråga medan den tredje hör

hemma i en tredje stat, har handelsbolaget om dess inkomster såsom i

Sverige beskattas hos delägarna rätt att erhålla de nedsättningar av

källskatt som följer av avtalets regler beträffande två tredjedelar av den

inkomst som uppbärs från den andra avtalsslutande staten.

Artikel 2 anger de skatter på vilka avtalet är tillämpligt. I artikel 2.3

räknas de för närvarande utgående skatter upp som omfattas av avtalet.

Avtalet är inte tillämpligt på förmögenhet. Den svenska statliga

förmögenhetsskatten omfattas således inte av avtalet. Avtalet hindrar inte

att förmögenhet beskattas enligt svenska interna regler även om

förmögenheten innehas av person som enligt avtalets regler har hemvist i

Filippinerna. Inte heller den statliga fastighetsskatten omfattas av avtalet.

Dubbelbeskattning av t.ex. privatbostad som en i Sverige bosatt person

innehar i Filippinerna kan dock undanröjas med tillämpning av lagen

(1986:468) om avräkning av utländsk skatt. Av artikel 2.4 framgår att

avtalet skall tillämpas även på skatter av samma eller i huvudsak likartat

slag som efter undertecknandet av avtalet påförs vid sidan av eller i

stället för de skatter som anges i artikel 2.3.

6.2 Definitioner

Artikel 3 innehåller definitioner av vissa uttryck som förekommer i

avtalet. Innehållet i artikeln överensstämmer i huvudsak med

motsvarande artikel i OECD:s modellavtal. I artikel 3.1 e definieras

uttrycken företag i en avtalsslutande stat och företag i den andra

avtalsslutande staten . Uttrycken åsyftar en person med hemvist i en

avtalsslutande stat respektive en person med hemvist i den andra

avtalsslutande staten som bedriver rörelse. Eftersom uttrycket person

avser både fysisk och juridisk person innebär detta t.ex. att om en fysisk

person med hemvist i Sverige bedriver rörelse i Filippinerna så är denna

fysiska person vid tillämpningen av avtalet att anse som ett företag i

Sverige.

När det gäller tolkning av dubbelbeskattningsavtal och då bl.a. den i

artikel 3.2 intagna bestämmelsen hänvisas till vad som anförts i

propositionen om 1989 års dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska

länderna (prop. 1989/90:33 s. 42 f.). Här skall endast framhållas att

Wienkonventionen om traktaträtten tar sikte på att vid tvist mellan

parterna om avtalets innebörd tolka parternas, dvs. staternas, avsikt med

en bestämmelse i ett visst avtal och inte att reglera förhållandet mellan

skattskyldiga och staten. Dubbelbeskattningsavtal skall i princip tolkas

som annan svensk lagstiftning, dvs. enligt sin ordalydelse och med stöd

av offentliga förarbeten.

Artikel 4 innehåller regler som avser att fastställa var en person skall

anses ha hemvist vid tillämpningen av avtalet. Artikeln avviker något

från OECD:s modellavtal genom den ovan nämnda regleringen för

handelsbolag och dödsbon.

Hemvistreglerna i avtalet har inte någon betydelse för var en person

skall anses vara bosatt enligt intern skattelagstiftning, utan såsom

uttryckligen framgår av avtalstexten regleras endast frågan om hemvist

vid tillämpningen av avtalet. Detta innebär att avtalets hemvistregler inte

är avgörande för om man vid beskattningen i Sverige t.ex. skall ta ut

kupongskatt eller inkomstskatt enligt lagen om statlig inkomstskatt på

utdelning som betalas från Sverige. På utdelning från ett svenskt bolag

till en fysisk person som är skatterättsligt bosatt i Sverige enligt intern

svensk skattelagstiftning, men som har hemvist i en annan stat enligt

dubbelbeskattningsavtal, tas således skatt ut enligt bestämmelserna i

lagen om statlig inkomstskatt. Reglerna i de avtalsslutande staternas

interna lagstiftning inverkar däremot på avtalets hemvistbegrepp. En

förutsättning för att få hemvist i någon av de avtalsslutande staterna

enligt avtalet är att personen i fråga anses bosatt enligt intern rätt i någon

av de avtalsslutande staterna eller i båda.

Artikel 4.2 reglerar dubbel bosättning för fysiska personer, dvs. fall där

den skattskyldige enligt svenska regler för beskattning anses bosatt i

Sverige och enligt reglerna för beskattning i Filippinerna anses bosatt

där. Vid tillämpningen av avtalet skall i sådana fall den skattskyldige

anses ha hemvist endast i den avtalsslutande stat i vilken han har hemvist

enligt nämnda avtalsbestämmelse. En person som anses bosatt i såväl

Sverige som i Filippinerna enligt respektive stats interna lagstiftning men

som vid tillämpningen av avtalet anses ha hemvist i Filippinerna skall i

fråga om de inkomster till vilka Sverige har beskattningsrätten enligt

avtalet, vid taxeringen i Sverige beskattas enligt de regler som gäller för

här bosatta, vilket medför rätt att erhålla t.ex. grundavdrag och allmänna

avdrag.

Artikel 5 definierar fast driftställe. Artikeln överensstämmer i

huvudsak med motsvarande bestämmelse i OECD:s modellavtal. Det

viktigaste undantaget utgör artikel 5.2 g och 5.2 h samt artikel 5.4.

Artikel 5.2 innehåller en uppräkning på intet sätt uttömmande av

exempel, som vart och ett kan anses utgöra ett fast driftställe. Dessa

exempel skall dock ses mot bakgrund av den allmänna definitionen i

artikel 5.1. Detta innebär att de exempel som räknas upp i artikel 5.2

skall tolkas så att dessa platser för affärsverksamhet utgör fasta

driftställen endast om de uppfyller villkoren i artikel 5.1.

Artikel 5.2 g och 5.2 h samt artikel 5.4 är utformade enligt Förenta

nationernas modellavtal (United Nations Model Double Taxation

Convention Between Developed and Developing Countries, 1980).

Bestämmelsen om fast driftställe i svensk lagstiftning finns i punkt 3

av anvisningarna till 53 § kommunalskattelagen. För att ett företag i

Filippinerna skall kunna beskattas för inkomst av rörelse från fast

driftställe i Sverige enligt artikel 7 i avtalet krävs att företaget har fast

driftställe såväl enligt intern svensk lagstiftning som enligt

bestämmelserna i avtalet (jfr 2 § i den föreslagna lagen om

dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Filippinerna).

6.3 Avtalets beskattningsregler

Artiklarna 6 21 innehåller avtalets regler om fördelning av

beskattningsrätten till olika inkomster. Avtalets uppdelning i olika

inkomster har endast betydelse för tillämpningen av avtalet och således

inte vid bestämmandet av till vilket inkomstslag och vilken förvärvskälla

inkomsten skall hänföras enligt svensk intern skattelagstiftning. När

beskattningsrätten fördelats enligt avtalet sker beskattning i Sverige

enligt svensk lagstiftning. Har rätten att beskatta en viss inkomst i

Sverige inskränkts genom avtalet måste denna begränsning iakttas.

I de fall en inkomst får beskattas i en avtalsslutande stat enligt

bestämmelserna i artiklarna 6 21, innebär detta naturligtvis inte att den

andra staten fråntagits rätten att beskatta inkomsten i fråga. Beskattning

får i sådant fall ske även i den andra staten, om det är möjligt enligt dess

interna skattelagstiftning, men den dubbelbeskattning som uppkommer i

sådant fall måste undanröjas. Hur detta genomförs framgår av artikel 22.

Inkomst av fast egendom får enligt artikel 6 beskattas i den stat där

egendomen är belägen. Artikeln överensstämmer med motsvarande

bestämmelse i OECD:s modellavtal, bortsett från att definitionen av fast

egendom uttryckligen omfattar även byggnader . Bakgrunden till detta

är att byggnad enligt svensk rätt i vissa fall är lös egendom. Vid

tillämpningen av avtalet anses alltid byggnad som fast egendom och

inkomst av sådan byggnad får alltid beskattas här om byggnaden finns i

Sverige även om inkomsttagaren har hemvist i Filippinerna. Enligt

kommunalskattelagen och lagen om statlig inkomstskatt beskattas

inkomst som härrör från fast egendom i vissa fall som inkomst av

näringsverksamhet. Vid tillämpningen av avtalet bestäms dock rätten att

beskatta inkomst av fastighet med utgångspunkt i artikel 6. Detta hindrar

inte Sverige från att beskatta inkomsten i inkomstslaget

näringsverksamhet vid taxeringen här. Observera att artikeln endast

behandlar situationen att en person med hemvist i en avtalsslutande stat

har fast egendom belägen i den andra avtalsslutande staten. Inkomst av

fast egendom som är belägen i den skattskyldiges hemviststat eller i en

tredje stat behandlas i artikel 21. Royalty från fast egendom eller för

nyttjande av eller rätten att nyttja mineralförekomst, källa eller annan

naturtillgång behandlas också som fast egendom vid tillämpningen av

avtalet. Annan royalty beskattas enligt artikel 12. Definitionen av fast

egendom omfattar även nyttjanderätt till fast egendom och således bl.a.

bostadsrätter.

Artikel 7 innehåller regler om beskattning av rörelseinkomst. Sådan

inkomst beskattas enligt huvudregeln i artikel 7.1 endast i den stat där

företaget har hemvist. Om företaget bedriver rörelse från fast driftställe i

den andra staten, får emellertid inkomst som är hänförlig till driftstället

beskattas i den andra staten.

Begreppet fast driftställe har definierats i artikel 5 och avser att

reglera när ett företag i en avtalsslutande stat skall anses ha sådan närvaro

eller bedriva sådan verksamhet i den andra avtalsslutande staten att denna

andra stat skall få beskatta en del av företagets rörelseinkomst.

Bestämmelserna i artikel 7 är identiska med motsvarande bestämmelser i

OECD:s modellavtal.

Om ett företag som hör hemma i Filippinerna bedriver rörelse i Sverige

från fast driftställe här, skall vid inkomstberäkningen tillämpas svenska

regler men beskattningen får inte stå i strid med bestämmelserna i

dubbelbeskattningsavtalet.

Vid fördelningen av inkomster mellan fast driftställe och huvudkontor

skall armlängdsprincipen användas, dvs. till det fasta driftstället skall

hänföras den inkomst som detta driftställe skulle ha förvärvat om det

hade varit ett helt fristående företag som bedrivit verksamhet av samma

eller liknande slag under samma eller liknande villkor och avslutat

affärer på normala marknadsmässiga villkor med det företag till vilket

driftstället hör (artikel 7.2).

Artikel 7.3 innehåller vissa regler för hur utgifter som uppkommit för

ett fast driftställe skall behandlas. Därvid klargörs att t.ex. allmänna

förvaltningskostnader för ett fast driftställe som uppkommit hos

företagets huvudkontor är en utgift som får dras av hos det fasta

driftstället.

Ingår i inkomst av rörelse inkomster som behandlas särskilt i andra

artiklar i detta avtal, som t.ex. ränta, royalty eller utdelning, regleras

beskattningsrätten till sådana inkomster i dessa andra artiklar (artikel

7.7).

Artikel 8 behandlar beskattning av inkomst av rörelse från

internationell trafik. Sådana inkomster beskattas enligt huvudregeln i

artikel 8.1 endast i den stat där det företag som bedriver verksamheten

har hemvist. I artikel 8.2 har intagits en bestämmelse som innebär att

inkomst från en avtalsslutande stat (källstaten) som förvärvas av ett

företag i den andra avtalsslutande staten genom användning av skepp

eller luftfartyg i internationell trafik även får beskattas i källstaten.

Källskatten får dock inte överstiga det lägsta beloppet av en och en halv

procent av de bruttointäkter som har källa i denna stat eller den lägsta

skatten som får tas ut på inkomst av samma slag, förvärvad under

liknande förhållanden av person med hemvist i en tredje stat. Enligt

intern filippinsk skattelagstiftning beskattas företag som är verksamma i

internationell trafik för den del av bruttoinkomsten som har källa i

Filippinerna med en skattesats på två och en halv procent (jfr avsnitt 5).

Genom bestämmelsen i artikel 8.2 begränsas detta skatteuttag till högst

en och en halv procent av bruttoinkomsten. De särskilda reglerna för

SAS i artikel 8.4 innebär att avtalet endast reglerar beskattningen av den

del av SAS inkomst som är hänförlig till den svenske delägaren.

Artikel 9 innehåller regler om omräkning av inkomst vid obehörig

vinstöverföring mellan företag med intressegemenskap. Artikeln

överensstämmer med OECD:s modellavtal. De i artikel 9.1 angivna

reglerna innebär inte någon begränsning av en avtalsslutande stats rätt att

enligt intern lagstiftning vidta omräkning av ett företags resultat utan

anger endast i vilka fall den i artikel 9.2 angivna justeringen är avsedd att

göras.

Artikel 10 behandlar beskattning av utdelning. Definitionen av

uttrycket utdelning som finns i artikel 10.3 överensstämmer i huvudsak

med den i OECD:s modellavtal. Definitionen gäller endast vid

tillämpningen av artikel 10. Om uttrycket förekommer i andra artiklar

kan det ha en annan innebörd. För att utdelning från bolag i Filippinerna

skall vara skattefri för ett svenskt bolag enligt artikel 22.2 c, krävs att

fråga är om sådan inkomst som hänförs till utdelning enligt svensk

skattelagstiftning. Artikel 10 kan således inte användas för att avgöra

innebörden av uttrycket utdelning i andra sammanhang. Anledningen till

att uttrycket definieras i artikel 10 är att de betalningar beträffande vilka

rätt föreligger att ta ut källskatt enligt de i artikeln angivna skattesatserna

måste kunna avgränsas från andra betalningar. Samma princip gäller

även för ränta och royalty (se artiklarna 11 och 12).

Utdelning får enligt artikel 10.1 beskattas i den stat där mottagaren har

hemvist. Enligt artikel 10.2 får utdelning även beskattas i den

avtalsslutande stat där bolaget som betalar utdelningen har hemvist men

om mottagaren har rätt till utdelningen får skatten inte överstiga 15

procent. Om den som har rätt till utdelningen är ett bolag (med undantag

för handelsbolag) som direkt innehar minst 25 procent av det utbetalande

bolagets kapital får skatten inte överstiga 10 procent. De nu redovisade

begränsningarna i källstatens beskattningsrätt gäller som nämnts endast

då mottagaren har rätt till utdelningen . Av detta villkor, som även

uppställs i fråga om ränta (artikel 11.2) och royalty (artikel 12.2), följer

att den angivna begränsningen av skatten i källstaten inte gäller när en

mellanhand, exempelvis en representant eller en ställföreträdare, sätts in

mellan inkomsttagaren och utbetalaren.

I vissa fall skall rätten att beskatta utdelningen fördelas med

tillämpning av avtalets regler för beskattning av inkomst av rörelse eller

av självständig yrkesutövning. Dessa fall anges i artikel 10.4.

Artikel 10.5 innehåller förbud mot s.k. extra-territoriell beskattning av

utdelning (beträffande detta slag av beskattning se punkterna 33 39 i

kommentaren till artikel 10.5 i OECD:s modellavtal).

När det gäller fasta driftställen innehåller artikel 10.6 en bestämmelse

som innebär att källstaten har rätt att utöver bolagsskatten ta ut en extra

skatt (en s.k. branch profits tax, se avsnitt 5.1) på högst 10 procent.

Artikel 10.6 innehåller vidare en mest gynnad nations-bestämmelse

som innebär att om Filippinerna i ett avtal för att undvika

dubbelbeskattning med en annan stat tar in en bestämmelse som undantar

inkomst som avses i artikel 8 i detta avtal från beskattning eller begränsar

skattesatsen till under 10 procent, skall sådant undantag eller sådan lägre

skattesats automatiskt tillämpas även enligt detta avtal.

Artikel 11 behandlar ränta. Enligt artikel 11.1 får ränta beskattas i den

stat där mottagaren har hemvist. Vad som här avses med ränta framgår av

artikel 11.4 (jfr vad som angetts beträffande utdelning under artikel 10).

Även källstaten får enligt artikel 11.2 beskatta räntan, men skatten får i

sådant fall inte överstiga 10 procent av räntans bruttobelopp. Ränta som

härrör från tredje stat eller som härrör från den avtalsslutande staten i

vilken den som tar emot räntan har hemvist beskattas enligt artikel 21.1

endast i hemviststaten. I vissa fall avstår källstaten från att ta ut skatt.

Dessa fall anges under artikel 11.3 och avser bl.a. när räntan betalas på

grund av skuldförbindelse utfärdad av regeringen i en av de

avtalsslutande staterna eller när lånet för vilken räntan betalas beviljats

eller garanterats av bl.a. SIDA och Exportkreditnämnden.

Bestämmelserna i artikel 11.1, 11.2 och 11.3 tillämpas inte i de fall

som avses i artikel 11.5, dvs. då räntan är hänförlig till fordran som äger

verkligt samband med fast driftställe eller stadigvarande anordning som

den som har rätt till räntan har i den andra avtalsslutande staten

(källstaten). I sådant fall skall beskattningsrätten till räntan i stället

fördelas med tillämpning av artikel 7 resp. artikel 14 som behandlar

inkomst av rörelse resp. självständig yrkesutövning. Enligt svensk intern

skattelagstiftning utgör såväl inkomst av rörelse som inkomst av

självständig yrkesutövning i allmänhet inkomst av näringsverksamhet.

Den här beskrivna beskattningsrätten för källstaten kan bli tillämplig i

Sverige i fråga om person som är begränsat skattskyldig enligt intern

rätt endast om räntan skall hänföras till intäkt av näringsverksamhet.

Dessutom fordras att fast driftställe föreligger enligt svensk intern rätt

eller att inkomsten hänför sig till här belägen fastighet (53 § 1 mom.

kommunalskattelagen och 6 § 1 mom. lagen om statlig inkomstskatt).

Royalty som avses i artikel 12 och som härrör från en avtalsslutande

stat (källstaten) och betalas till person med hemvist i den andra

avtalsslutande staten, får enligt artikel 12.1 beskattas i denna andra stat.

Definitionen av uttrycket royalty omfattar i likhet med OECD:s

modellavtal inte leasingavgifter och andra ersättningar för nyttjandet av

eller för rätten att nyttja utrustning.

Enligt artikel 12.2 får också källstaten ta ut en skatt på royalty men

denna skatt får inte överstiga 15 procent av royaltyns bruttobelopp om

mottagaren har rätt till royaltyn.

Från de redovisade bestämmelserna i artikel 12.1 och 12.2 görs i

artikel 12.4 undantag för sådana fall då den rättighet eller egendom för

vilken royaltyn betalas har verkligt samband med fast driftställe eller

stadigvarande anordning som den som har rätt till royaltyn har i den

andra avtalsslutande staten (källstaten). I sådant fall fördelas

beskattningsrätten till royaltyn eller ersättningen mellan staterna med

tillämpning av bestämmelserna i artikel 7 resp. artikel 14 som behandlar

inkomst av rörelse resp. självständig yrkesutövning.

Artikel 13 behandlar beskattning av realisationsvinst. Bestämmelserna

avviker i vissa avseenden från OECD:s modellavtal. Vinst vid avyttring

av skepp eller luftfartyg som används i internationell trafik resp. vinst vid

avyttring av lös egendom som är hänförlig till användningen av sådana

skepp eller luftfartyg beskattas enligt artikel 13.3 endast i den stat där

personen i fråga har hemvist. Beträffande SAS gäller artikel 13.3 endast

den del av SAS inkomst som är hänförlig till den svenske delägaren.

Genom en särskild bestämmelse i artikel 13.4 får vinst vid försäljning av

andelar i bolag och handelsbolag, vars tillgångar huvudsakligen består av

fast egendom, beskattas i den avtalsslutande stat där egendomen är

belägen. I artikel 13.6 finns en bestämmelse som möjliggör för Sverige

att beskatta fysiska personer med hemvist i Filippinerna för

realisationsvinst på grund av avyttring av tillgångar under tio år efter det

att personen i fråga upphört att ha hemvist i Sverige.

Enligt artikel 14 beskattas inkomst som fysisk person förvärvar av fritt

yrke eller annan självständig yrkesutövning i regel endast där utövaren

har hemvist. Utövas verksamheten från en stadigvarande anordning i den

andra staten som regelmässigt står till hans förfogande eller om hans

vistelse i denna andra stat varar under en tidsperiod eller tidsperioder

som uppgår till eller överstiger 183 dagar under en tolvmånadersperiod

får dock inkomsten även beskattas i denna andra stat. I sådana fall är

dock beskattningen begränsad till den del av inkomsten som är hänförlig

till den stadigvarande anordningen eller till verksamheten i den staten.

Innebörden av uttrycket fritt yrke belyses i artikel 14.2 med några

typiska exempel. Denna uppräkning är endast exemplifierande. Det bör

observeras att denna artikel behandlar fritt yrke eller annan självständig

verksamhet . Artikeln skall sålunda inte tillämpas när fråga är om

anställning, t.ex. läkare som tjänstgör som anställd tjänsteläkare eller

ingenjör som är anställd i ett av honom ägt aktiebolag. Artikeln är inte

heller tillämplig på sådan självständig verksamhet som artister eller

idrottsmän bedriver, utan deras verksamhet omfattas av artikel 17.

Artikel 15 behandlar beskattning av enskild tjänst. Artikel 15.1

innehåller en huvudregel enligt vilken sådan inkomst endast beskattas i

inkomsttagarens hemviststat. Detta gäller alltid då arbetet utförs i

hemviststaten eller i en tredje stat. Enligt bestämmelsen får emellertid

inkomsten beskattas i verksamhetsstaten om arbetet utförts i den andra

avtalsslutande staten. Undantag från denna senare regel gäller vid viss

korttidsanställning under de förutsättningar som anges i artikel 15.2. Om

dessa villkor är uppfyllda sker beskattningen endast i inkomsttagarens

hemviststat. I artikel 15.3 har intagits särskilda regler om beskattning av

arbete ombord på skepp eller luftfartyg i internationell trafik. Inkomst vid

anställning ombord beskattas i den stat där företaget som bedriver

verksamheten har hemvist. Artikel 15.3 innehåller också regler för

anställda hos SAS. Beskattning av SAS-anställda med hemvist i Sverige

som arbetar ombord på luftfartyg som används av SAS i internationell

trafik sker enligt avtalet endast i Sverige.

Styrelsearvoden och annan liknande ersättning får enligt artikel 16

beskattas i den stat där bolaget som betalar arvodet eller ersättningen har

hemvist.

Beskattning av inkomster som artister och idrottsmän uppbär genom

sin verksamhet regleras i artikel 17. Artikel 17.1 och 17.2

överensstämmer i sak med motsvarande bestämmelser i OECD:s

modellavtal. Sådan inkomst får beskattas i den stat där verksamheten

utövas. Detta gäller oavsett om inkomsten förvärvats under utövande av

fritt yrke eller i enskild tjänst. Enligt artikel 17.2 får inkomsten beskattas

i den stat där artisten eller idrottsmannen utövar verksamheten, även om

ersättningen tillfaller en annan person än artisten eller idrottsmannen

själv (t.ex. arbetsgivare hos vilken artisten eller idrottsmannen är

anställd). Artikel 17.1 och 17.2 tillämpas dock inte om en artist eller

idrottsman utövar verksamhet i en avtalsslutande stat och besöket där till

avsevärd del finansieras av offentliga medel från den andra

avtalsslutande staten. Sådan inkomst är undantagen från beskattning i den

avtalsslutande stat där verksamheten utövas.

Pension och utbetalning enligt socialförsäkringslagstiftningen

behandlas i artikel 18. Enligt artikel 18.1 får pension och annan liknande

ersättning, som inte omfattas av artikel 19.2, som med anledning av

tidigare anställning betalas till person med hemvist i en avtalsslutande

stat endast beskattas i den staten. Utbetalning enligt socialförsäkrings-

lagstiftningen i en avtalsslutande stat till person med hemvist i den andra

avtalsslutande staten beskattas dock endast i utbetalarstaten. Enligt

artikel 18.3 utgör bestämmelserna i artikel 18.1 inte hinder för någon av

de avtalsslutande staterna att beskatta sina egna medborgare. Om pension

på grund av bestämmelsen i artikel 18.3 blir dubbelbeskattad skall

dubbelbeskattningen undanröjas med stöd av artikel 22. Detta innebär att

om en filippinsk medborgare med hemvist i Sverige uppbär pension från

Filippinerna på grund av tidigare anställning i enskild tjänst så skall

Sverige avräkna eventuell erlagd filippinsk skatt. Beskattning av livränta

regleras inte i artikel 18 utan livränta omfattas istället av bestämmelserna

om annan inkomst i artikel 21 vilket innebär att livränta som betalas från

Sverige till en person med hemvist i Filippinerna får beskattas i Sverige

enligt artikel 21.3. I det fallet undanröjs dubbelbeskattningen genom att

Filippinerna skall medge avräkning för den svenska skatten.

Inkomst av offentlig tjänst med undantag för pension beskattas

enligt artikel 19 i regel endast i den stat som betalar ut inkomsten i fråga

(artikel 19.1 a). Under vissa i artikel 19.1 b angivna förutsättningar

beskattas emellertid sådan ersättning endast i inkomsttagarens

hemviststat. I artikel 19.2 finns bestämmelser om beskattning av pension

på grund av tidigare offentlig tjänst. Sådan pension beskattas endast i

källstaten (artikel 19.2 a), om inte personen i fråga har hemvist och är

medborgare i den andra staten (artikel 19.2 b). I det senare fallet sker

beskattning endast i hemviststaten. Enligt artikel 19.3 beskattas i vissa

fall ersättning av offentlig tjänst enligt reglerna i artikel 15, artikel 16

resp. artikel 18.

Artikel 20 innehåller regler för studerande och praktikanter.

Annan inkomst som inte behandlas särskilt i artiklarna 6 20 regleras i

artikel 21. Sådan inkomst beskattas i regel endast i inkomsttagarens

hemviststat. Finns källan i den andra avtalsslutande staten har dock

denna stat rätt att beskatta inkomsten enligt artikel 21.3. Artikelns

tillämpningsområde är inte begränsat till inkomst som härrör från en

avtalsslutande stat, utan avser också inkomst från tredje stat. Detta

innebär bl.a. att den kommer till användning vid konkurrens mellan flera

dubbelbeskattningsavtal, se vidare kommentaren till artikel 21 i OECD:s

modellavtal. Observera att artikelns tillämpningsområde omfattar även

vissa inkomster av de slag som tidigare nämnts i andra artiklar, t.ex.

inkomst av fast egendom och ränta, i fall då inkomst härrör från en tredje

stat eller härrör från den stat i vilken den skattskyldige har hemvist.

6.4 Metoder för undanröjande av dubbelbeskattning

Bestämmelserna om undanröjande av dubbelbeskattning finns i artikel

22. Sverige tillämpar enligt artikel 22.2 avräkning av skatt ( credit of

tax ) som huvudmetod för att undvika dubbelbeskattning. Detsamma

gäller för Filippinerna (artikel 22.1).

Avräkningsmetoden innebär att en person med hemvist i den ena staten

taxeras där även för sådan inkomst som enligt avtalet får beskattas i den

andra staten. Den därvid beräknade skatten minskas därefter i princip

med den skatt som enligt avtalet har tagits ut i den andra staten.

Bestämmelserna i avräkningslagen tillämpas vid avräkning av utländsk

skatt när inkomst beskattas i Sverige. Därvid beräknas svensk

inkomstskatt på inkomsten på vanligt sätt.

Artikel 22.2 c reglerar frågan om skattebefrielse i Sverige för utdelning

från bolag i Filippinerna till svenskt bolag. Bestämmelsen hänvisar till de

interna svenska reglerna om skattebefrielse för utdelning från utlandet i

7 § 8 mom. lagen om statlig inkomstskatt. För att sådan utdelning skall

vara undantagen från svensk skatt krävs dels att vissa villkor om

ägandeförhållanden m.m. är uppfyllda, dels att den inkomstbeskattning

som det utländska bolaget underkastats är jämförlig med den

inkomstbeskattning som skulle ha skett om inkomsten förvärvats av ett

svenskt företag. Med jämförlig avses en skatt på 15 procent beräknad

på ett underlag beräknat enligt svenska regler för beskattning, se prop.

1990/91:107 s. 28 f.

6.5 Särskilda bestämmelser

I artikel 23 finns bestämmelser om förbud mot diskriminering vid

beskattningen i vissa fall. I artikel 23.1 anges att medborgare i en

avtalsslutande stat inte skall bli mindre fördelaktigt behandlad i den

andra avtalsslutande staten än en medborgare i denna andra stat blir

behandlad under samma förhållanden. När det gäller uttrycket under

samma förhållanden har detta en central betydelse och avser skatt-

skyldig som vid tillämpningen av allmänna lagar och föreskrifter på

skatteområdet både rättsligt och faktiskt befinner sig i en likartad

situation som den person som är medborgare i den andra staten. Om

således en utländsk medborgare hävdar att han enligt bestämmelserna i

artikel 23.1 diskrimineras skall bedömningen av om så är fallet grunda

sig på en jämförelse mellan hur en svensk medborgare skulle ha

behandlats under i övrigt lika förhållanden. Endast om en svensk

medborgare vid denna jämförelse skulle ha getts en fördelaktigare skatte-

mässig behandling än den utländske medborgaren just på grund av

medborgarskapet kan diskriminering föreligga enligt artikel 23.1. En här

bosatt utländsk medborgare skall vid beskattningen behandlas på samma

sätt som en här bosatt svensk medborgare, dvs. enligt de regler som

gäller för en obegränsat skattskyldig person. En i utlandet bosatt utländsk

medborgare behandlas som en begränsat skattskyldig person på samma

sätt som en i utlandet bosatt svensk medborgare.

Artikel 23.4 förbjuder en avtalsslutande stat att ge företag mindre

förmånlig behandling på grund av att dess kapital helt eller delvis ägs

eller kontrolleras direkt eller indirekt av person med hemvist i den

andra avtalsslutande staten. Viktigt att observera såvitt avser denna

bestämmelse är att den endast avser beskattningen av företaget som

sådant och således inte omfattar beskattningen av de personer som äger

eller kontrollerar företagets kapital. Bestämmelsens syfte är att

tillförsäkra skattskyldiga med hemvist i samma stat lika behandling.

Av artikel 23.5 framgår att dessa regler är tillämpliga endast på skatter

som omfattas av avtalet.

Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse regleras i artikel 24 och

bestämmelserna om utbyte av upplysningar finns i artikel 25. I artikel 26

finns vissa föreskrifter beträffande diplomatiska företrädare och

konsulära tjänstemän.

6.6 Regler mot offshoreverksamhet

Enligt artikel 27.1 utgör bestämmelserna i avtalet inte hinder för

Filippinerna att beskatta sina egna medborgare som är bosatta i Sverige.

För beskattning som sker enligt denna punkt medger Sverige dock ingen

avräkning. Den filippinska skattelagstiftningen byggde tidigare på

nationalitetsprincipen, dvs. Filippinerna beskattade sina medborgare för

deras världsvida inkomster oavsett om de var bosatta i Filippinerna eller

inte. Från och med 1998 har Filippinerna upphävt denna lagstiftning (se

avsnitt 5.3).

Bestämmelserna i artikel 27.2 är avsedda att förhindra att

avtalsförmåner ges för offshoreverksamhet, coordination centres,

huvudkontor eller liknande verksamhet, vars uppbyggnad huvudsakligen

styrs av skatteskäl. Offshoreverksamhet m.m. är verksamhet som typiskt

sett inte bedrivs av bolag som utövar näringsverksamhet i en

avtalsslutande stat i egentlig mening, utan av bolag vars inkomster så gott

som uteslutande härrör från verksamhet utanför en avtalsslutande stat.

Bolagen är formellt bildade enligt en stats lagstiftning men registreras i

allmänhet i speciella register och deras verksamhet begränsas ofta av

särskilda regler. Oftast får endast personer som hör hemma i utlandet

vara delägare i sådant bolag. Bolagen får normalt inte bedriva

verksamhet på den inhemska marknaden i den stat där de är bildade.

Avsikten är att bolagen endast skall bedriva sin verksamhet och

konkurrera på marknader utanför staten i fråga. Skatt utgår i form av en

fast årlig avgift eller med en mycket låg skattesats ofta på en helt

schablonmässig bas. Den grundläggande tanken bakom

tillhandahållandet av dessa speciella register och lagstiftning är att

attrahera utländska investerare som bedriver den egentliga verksamheten

någon annanstans att göra formella bolagsetableringar i denna andra stat.

De utländska investerarna får härigenom ett instrument för att undgå

skattskyldighet i de stater där de hör hemma. De typer av verksamhet

som är vanligast förekommande i detta sammanhang är internationell

sjöfart, försäkrings- och finansverksamhet och annan liknande

verksamhet som inte är bunden till någon speciell plats för verksam-

hetens bedrivande. Staternas intresse av att få dessa utländska

verksamheter knutna till den egna staten är dels skatteintäkterna, dels

arbetstillfällena genom att bolagen för att erhålla registrering ibland

tvingas anställa ett visst antal personer bosatta i staten.

Ett annat slag av offshoreverksamhet som bestämmelserna avser att

motverka är verksamhet i form av operational headquarters och

 coordination centres och liknande. Den verksamhet som bedrivs av

dessa enheter är tillhandahållande av finansiella, administrativa eller

andra tjänster åt bolag inom samma koncern. Ersättningen för dessa

tjänster är avsedd att vara avdragsgill i utbetalarstaten och beskattas inte

alls eller mycket lågt i mottagarlandet. Förfarandet har som viktigaste

syfte att omvandla beskattningsbar inkomst i den egentliga

verksamhetsstaten till låg- eller ickebeskattad inkomst i den stat där

offshorebolaget är beläget.

Dubbelbeskattningsavtal syftar bl.a. till att eliminera eller minska de

skattehinder som finns för ett fritt utbyte av varor, kapital och tjänster.

Genom regler för att undvika dubbelbeskattning, reducera hög

beskattning på betalningar från källstaten (utdelning, ränta och royalty)

samt förhindra diskriminerande beskattning kan avtalen på ett verksamt

sätt bidra till ökade investeringar och ett ökat utbyte av varor och tjänster

mellan de avtalsslutande staterna. Avtalen är däremot inte avsedda att

användas som instrument för att med konstlade metoder åstadkomma

total skattefrihet eller mycket låg skattebelastning för inkomster som

rätteligen bör ingå i beskattningsunderlaget och beskattas i den

avtalsslutande stat där investeraren hör hemma. Flera medlemsstater i

OECD har genom intern lagstiftning infört bestämmelser som tar udden

av sådan verksamhet som redovisats i det föregående. Majoriteten av

medlemsstaterna är liksom Sverige inte beredda att medge förmåner i

dubbelbeskattningsavtal till bolag som bedriver verksamhet på sådana

villkor.

6.7 Slutbestämmelser

Artiklarna 28 och 29 innehåller bestämmelser om avtalets ikraftträdande

och upphörande. Enligt artikel 28 träder avtalet i kraft trettio dagar efter

den dag då de avtalsslutande staterna underrättat varandra att de åtgärder

vidtagits som enligt resp. stats lagstiftning krävs för att avtalet skall träda

i kraft. Avtalet tillämpas i Sverige på inkomst som förvärvas resp.

beskattningsår som börjar den 1 januari året närmast efter ikraftträdandet

eller senare.

7 Ändring i lagen om dubbelbeskattningsavtal

mellan de nordiska länderna

Regeringens förslag: Dubbelbeskattningsavtalet mellan de nordiska

länderna utvidgas till att omfatta landskapet Åland i fråga om den

finska kommunalskatten.

Enligt artikel 3.1 a i dubbelbeskattningsavtalet mellan de nordiska

länderna omfattar avtalet inte landskapet Åland i fråga om den finska

kommunalskatten. Genom notväxling med stöd av artikel 30.1 i avtalet

har Finland föreslagit att avtalet utvidgas till att omfatta landskapet

Åland i fråga om den finska kommunalskatten. Utvidgningen är avsedd

att tillämpas retroaktivt fr.o.m. tidpunkten då avtalet började tillämpas.

Förslaget föranleder en ändring i 1 § lagen (1996:1512) om dubbel-

beskattningsavtal mellan de nordiska länderna. Finland kommer att

underrätta övriga avtalsslutande stater när samtliga stater godkänt

utvidgningen. Det är därför inte möjligt att nu avgöra vid vilken tidpunkt

detta kommer att ske. I lagförslaget har därför föreslagits att lagen träder

i kraft den dag regeringen bestämmer.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 8 mars 1999

Närvarande: statsrådet Freivalds, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1998/99:82 Dubbelbeskattningsavtal

mellan Sverige och Filippinerna m.m.

Prop. 1998/99:82

2

1