Regeringens skrivelse 

2009/10:34 

Sveriges handlingsprogram för tillväxt och 

sysselsättning – uppföljningsrapport 2009 

Skr. 

2009/10:34 

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen. 

Stockholm den 15 oktober 2009 

Fredrik[REDACTED_EFTERNAMN] 

Cecilia[REDACTED_EFTERNAMN] 

(Statsrådsberedningen) 

Skrivelsens huvudsakliga innehåll 

I Sveriges nationella handlingsprogram för tillväxt och sysselsättning 

2008–2010 redovisade regeringen sitt program för tillväxt och 

sysselsättning inom ramen för EU:s Lissabonstrategi. I strategin ingår att 

medlemsstaterna årligen ska utarbeta nationella handlingsprogram för 

hur de på nationell nivå genomför strategin. Denna skrivelse är 

regeringens uppföljning av handlingsprogrammet 2008–2010. 

Uppföljningen presenteras utifrån strategins 24 integrerade riktlinjer 

som omfattar den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken. 

Skrivelsen fokuserar framför allt på de åtgärder regeringen har vidtagit 

och kommer att vidta för att möta lågkonjunkturen i spåren av 

finanskrisen. Samtliga åtgärder finns redovisade i budgetpropositionen 

för 2010 (prop. 2009/10:1). 

1

Skr. 2009/10:34 

2 

Innehållsförteckning 

1 Sveriges program för tillväxt och sysselsättning – 

uppföljningsrapport 2009..................................................................3 

1.1 Inledning ............................................................................3 

2 Makroekonomisk politik...................................................................5 

2.1 Ekonomisk stabilitet, ekonomisk och finanspolitisk 

hållbarhet samt ökad sysselsättning ...................................6 

2.2 En väl fungerande lönebildning .........................................9 

3 Mikroekonomisk politik .................................................................11 

3.1 Förstärkta insatser för en konkurrenskraftig 

forskning ..........................................................................12 

3.2 Ett hållbart informationssamhälle för alla........................15 

3.3 Öppna fungerande marknader i en hållbar ekonomi ........17 

3.4 Miljö- och klimatpolitik för hållbar tillväxt .....................26 

3.5 Enklare och mer lönsamt att driva företag .......................33 

3.6 Hållbar infrastruktur för ökad konkurrenskraft, 

tillväxt och välfärd ...........................................................39 

4 Sysselsättningspolitik .....................................................................41 

4.1 Gemensamma mål för sysselsättningspolitiken ...............42 

4.2 En arbetsmarknad för alla ................................................49 

4.3 En väl fungerande arbetsmarknad....................................68 

4.4 En väl fungerande lönebildning .......................................72 

4.5 Ökad kunskap och kvalitet i utbildningssystemet ............73 

5 EG:s strukturfondsprogram i Sverige programperioden 2007–

2013 ................................................................................................82 

Bilaga 1 Integrerade riktlinjer .............................................................86 

Bilaga 2 Strukturindikatorer Sverige jämfört med övriga EU år 

2008......................................................................................95 

Bilaga 3 Indikatorer för att följa upp sysselsättningsstrategin ............96 

Bilaga 4 Bidrag från intresseorganisationer......................................118 

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 15 oktober 

2009 .....................................................................................119

1 Sveriges program för tillväxt och 

sysselsättning – uppföljningsrapport 2009 

Skr. 2009/10:34 

3 

1.1 Inledning 

Europeiska unionens strategi för tillväxt och sysselsättning, den s.k. 

Lissabonstrategin, är EU:s gemensamma ramverk för att främja 

långsiktig utveckling med hållbar tillväxt och full sysselsättning. Den 

handlar om att skapa makroekonomisk stabilitet och stärka EU:s 

konkurrenskraft genom att investera i forskning och utbildning, förbättra 

företagsklimatet och förverkliga den inre marknaden. Men det handlar 

också om reformer för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt i EU 

och stärka den sociala sammanhållningen och att säkra en miljömässigt 

hållbar utveckling. 

I strategin ingår att medlemsstaterna ska ta fram nationella handlingsprogram 

för hur strategin genomförs på nationell nivå. I Sveriges 

handlingsprogram för tillväxt och sysselsättning 2008–2010 

presenterades regeringens politik som ska lägga grunden för en 

långsiktigt hållbar ekonomisk utveckling. Den innefattar ansvar för de 

offentliga finanserna, ansvar för jobben och ansvar för välfärdens 

kärnverksamheter. Allt detta för att skapa utrymme för ökad välfärd och 

möta kommande utmaningar. Utgångspunkten för de nationella 

handlingsprogrammen och de årliga uppföljningsrapporterna är de 

integrerade riktlinjerna (se bilaga 1). Riktlinjerna omfattar de allmänna 

riktlinjerna för den ekonomiska politiken och de gemensamma riktlinjerna 

för sysselsättningspolitiken. Inom ramen för det övergripande 

målet för hållbar utveckling svarar riktlinjerna upp mot de viktigaste 

framtida utmaningarna såsom globaliseringen, den åldrande befolkningen 

och miljöutmaningar. Men också ett fokus på reformer för att främja 

konkurrenskraft och ekonomisk tillväxt samt fler och bättre jobb. 

I enlighet med artiklarna 99 och 128 i EG-fördraget har rådet getts 

möjlighet att ge enskilda medlemsstater rekommendationer om 

utformningen av den nationella politiken. Syftet är att stärka 

genomförandet av Lissabonstrategin och leva upp till de gemensamma 

målsättningarna i strategin. För 2009 beslutade rådet, på basis av 

kommissionens rekommendation, att inga formella rekommendationer 

ska riktas mot Sverige. Men det underströks (”points to watch”) att även 

om den svenska ekonomin är stark och de ekonomiska reformerna 

fortskrider i god ordning, så fordras det ändå ytterligare insatser för att 

stärka konkurrensen och öka sysselsättningen för vissa grupper. Rådet 

och kommissionen gör gällande att stärkt konkurrens kan bidra till ökad 

produktivitet och en minskning av prisgapet mellan Sverige och övriga 

EU-medlemsstater. Om man lyckas med att få in fler långtidsarbetslösa, 

personer som varit sjukskrivna och ungdomar med utländsk bakgrund på 

arbetsmarknaden kan detta leda till ökad tillväxt och skapa ökad 

hållbarhet i de offentliga finanserna. 

Vad som också underströks är att 

genomförandet av det energi- och klimatpaket som Europeiska rådet 

enats om måste följas noggrant.

Ett viktigt syfte med att upprätta nationella handlingsprogram är att i 

högre grad involvera de nationella parlamenten och andra nationella 

aktörer i arbetet med genomförandet av Lissabonstrategin. Regeringens 

handlingsprogram för tillväxt och sysselsättning – uppföljningsrapport 

2009 presenteras som en skrivelse till riksdagen, samtidigt som den 

presenteras för kommissionen. 

Skr. 2009/10:34 

4 

Under arbetet med uppföljningsrapporten 2009 har arbetsmarknadens 

parter, intresseorganisationer och myndigheter inbjudits att lämna bidrag 

om hur dessa organisationer bidragit till genomförandet av Sveriges 

handlingsprogram under 2008–2009. De bidrag som har lämnats finns 

hänvisning till i bilaga 4. 

För framgång med genomförandet av Lissabonstrategin är det av stor 

betydelse att det regionala och lokala tillväxtarbetet i Sverige fungerar 

väl. Den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap 

och sysselsättning 2007–2013 (se avsnitt 3.3 Regional konkurrenskraft 

och stärkt utveckling på landsbygden samt kapitel 5 EG:s strukturfondsprogram 

i Sverige programperioden 2007–2013) och de regionala 

utvecklingsprogrammen som varje län utarbetar utgör, tillsammans med 

Sveriges landsbygdsprogram 2007–2013 och de därtill kopplade 

regionala genomförandestrategierna, viktiga instrument för ett ökat 

samspel mellan nationell och regional nivå. 

Under det senaste året har konjunkturnedgången slagit hårt mot vissa 

delar av landet och ställt stora krav på det regionala tillväxtarbetet för att 

möta de förändringar som länen ställs inför. Regeringen har från januari 

2008 till februari 2009 gett i uppdrag till regionala varselsamordnare i 21 

län att för regeringens räkning samordna insatser lokalt och regionalt. 

Uppdraget har getts till landshövdingen och regionala politiska 

företrädare i de län där de har ansvaret för regionala tillväxtfrågor. De 

regionala varselsamordnarnas uppdrag handlar framför allt om att möta 

de företag och människor som drabbas av varsel och nedläggningar. 

Genom att samordna aktörer och befintliga resurser på lokal och regional 

nivå ska arbetet säkerställa att Sverige stärker sin konkurrenskraft. 

Regeringen har vid ett flertal tillfällen fört en samlad dialog med 

samordnarna. De förslag som de regionala varselsamordnarna rapporterat 

till regeringen har behandlats inom berörda departement. Drygt 200 

förslag har inkommit inom områden som arbetsmarknad, utbildning, 

infrastruktur, näringslivsutveckling, kommunernas ekonomi och 

finansiella marknader. Ungefär en tredjedel av förslagen har regeringen 

hörsammat och genomfört, en tredjedel behandlas vidare och en tredjedel 

är förslag som inte är regeringens ansvar eller inte bedöms vara aktuella i 

den här situationen. Arbetssättet med regionala varselsamordnare har 

fallit väl ut. Arbetet organiseras i regel med utgångspunkt i de 

partnerskap och samverkansgrupper som är etablerade inom ramen för 

det regionala tillväxtarbetet. 

De åtgärder och planer som genomförs 

bygger i stor utsträckning på de regionala strategier och program som 

sedan tidigare tagits fram i breda partnerskap och därmed är förankrade i 

länen. Varselarbetet har visat värdet och betydelsen av långsiktiga 

regionala strategier som grund för snabba beslut om åtgärder i en 

krissituation. Samordnarnas arbete har bidragit till kraftsamling och 

framtidstro bland lokala och regionala aktörer i tider av oro och kris.

Skr. 2009/10:34 

5 

Uppföljningsrapporten 2009 är uppdelad i tre huvudavsnitt – Makroekonomisk 

politik, Mikroekonomisk politik och Sysselsättningspolitik. 

Under respektive rubrik, som samlar en eller flera riktlinjer, redovisas 

politikens målsättningar och inriktningar och de åtgärder som regeringen 

vidtagit för att uppnå dem. Uppföljningsrapporten fokuserar på de 

huvudsakliga åtgärder som regeringen vidtagit med anledning av den 

finansiella och ekonomiska krisen. Samtliga åtgärder finns redovisade i 

budgetpropositionen för 2010. 

2 Makroekonomisk politik 

Som ett litet öppet och handelsberoende land har Sverige drabbats hårt av 

den djupaste och mest utbredda lågkonjunkturen sedan 1930-talskrisen. 

På kort tid har BNP rasat dramatiskt. Resursutnyttjandet är lågt och fortsätter 

att sjunka. Sysselsättningen har fallit kraftigt. Varsel och arbetslöshet 

har ökat. De offentliga finanserna har försvagats väsentligt. BNP 

bedöms falla med drygt 5 procent 2009. Återhämtningen bedöms bli 

långsam. 

Regeringar och centralbanker runt om i världen har vidtagit 

exceptionella åtgärder för att dämpa krisen och förhindra en kollaps. 

Styrräntorna har sänkts till historiskt låga nivåer. Omfattande finanspolitiska 

åtgärdspaket har genomförts för att stimulera efterfrågan och 

stödja det finansiella systemet. Åtgärderna har medfört en väsentlig 

förbättring på de finansiella marknaderna och lindrat fallet i den globala 

efterfrågan. 

Under 2010 bedöms Sveriges viktigaste exportmarknader börja växa 

igen, om än svagt. Den samlade efterfrågan väntas dock växa så långsamt 

att sysselsättningen fortsätter att minska under 2010 för att stabiliseras 

först runt årsskiftet 2010/2011. 

Ekonomiska nyckeltal, årlig procentuell förändring om annat ej anges 

2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 

BNP 4,2 2,6 -0,2 -5,2 0,6 3,1 3,8 

Sysselsatta1 2,0 2,5 1,2 -2,6 -3,5 -0,5 0,9 

Arbetslöshet2 7,1 6,1 6,2 8,8 11,4 11,6 10,9 

Timlön3 3,1 3,3 4,3 3,1 2,0 1,9 2,3 

KPI, årsgenomsnitt 1,4 2,2 3,4 -0,4 0,4 0,8 1,8 

Finansiellt sparande4 2,4 3,8 2,5 -2,2 -3,4 -2,1 -1,1 

Statsskuld, procent av BNP 42,1 36,4 33,6 37,8 40,4 40,6 40,3 

Källor: Statistiska centralbyrån och Finansdepartementet. 

1. 15–74 år. 

2. Som andel av arbetskraften, 15–74 år. 

3. Mätt enligt konjunkturstatistiken. 

4. Offentliga sektorns finansiella sparande i procent av BNP. 

Den ekonomiska politiken 

Finanskrisen och den efterföljande djupa lågkonjunkturen har föranlett 

Sverige – EU:s medlemsstater – att vidta ett flertal åtgärder. Krisen har 

mildrats genom åtgärder som stabiliserat den finansiella marknaden samt

genom åtgärder som motverkar fallet i resursutnyttjandet och sysselsättningen

, samtidigt som de bidrar till att öka arbetsutbudet och arbetskraftens 

anställningsbarhet när konjunkturläget förbättras. Åtgärderna 

ligger alltså i linje med de ”points to watch” som kommissionen och 

Europeiska rådet antagit avseende Sverige. 

Skr. 2009/10:34 

6 

Genom att värna starka offentliga finanser i goda tider har Sverige haft 

utrymme att kraftigt lägga om finanspolitiken till en av de mest 

expansiva i EU. Omläggningen har skett samtidigt som den långsiktiga 

hållbarheten i de offentliga finanserna har värnats. Sammantaget bedöms 

de aktiva (diskretionära) åtgärderna leda till att BNP-nivån 2010 blir 

cirka 1,7 procentenheter högre än om de inte vidtagits och att antalet 

sysselsatta blir omkring 52 000 fler än vad som annars hade varit fallet. 

Härutöver bidrar de s.k. automatiska stabilisatorerna, som är förhållandevis 

starka i Sverige, med en kraftig stimulanseffekt. Sålunda bedöms 

dessa stabilisatorer bidra till att BNP-nivån 2010 blir cirka 1,4 procentenheter 

högre än vad som annars hade varit fallet (43 000 fler 

sysselsatta). 

Sverige står liksom en rad andra länder inför hotet att en växande 

arbetslöshet biter sig fast på en hög nivå och förvandlas till ett växande 

utanförskap. Att få fler i arbete, begränsa utanförskapet och förhindra att 

arbetslösheten biter sig fast samt att värna välfärdens kärnverksamheter 

är de viktigaste målen i den ekonomiska politiken i Sverige. Samtidigt 

innebär politiken att den långsiktiga hållbarheten i de offentliga 

finanserna ska tryggas. 

2.1 Ekonomisk stabilitet, ekonomisk och finanspolitisk 

hållbarhet samt ökad sysselsättning 

• Riktlinje 1. Att säkerställa ekonomisk stabilitet 

• Riktlinje 2. Att trygga ekonomisk och finanspolitisk hållbarhet 

• Riktlinje 3. Att främja en tillväxt och sysselsättningsorienterad 

samt effektiv resursfördelning 

• Riktlinje 5. Att främja större samstämmighet mellan den makroekonomiska 

politiken, strukturpolitiken och sysselsättningspolitiken 

Den ekonomiska politiken i Sverige utgår ifrån att de underskott som 

uppstår till följd av krisen måste vara tillfälliga och hanterbara för att 

Sverige ska upprätthålla långsiktigt hållbara offentliga finanser. Sunda 

offentliga finanser ska upprätthållas i såväl goda som dåliga tider. En 

finanspolitik som inte är långsiktigt hållbar leder till en offentlig 

skulduppbyggnad som på sikt tvingar politiken att flytta fokus från 

åtgärder som bidrar till högre tillväxt, välfärd och sysselsättning till 

skuldsanering. 

Sverige gick in i krisen med ordning och reda i de offentliga 

finanserna. En viktig förklaringsfaktor till detta är det finanspolitiska 

ramverket som består av flera delar: ett överskottsmål för den offentliga 

sektorns sparande, utgiftstak för statens utgifter och ett kommunalt 

balanskrav. 

För regeringen är det centralt att politiken tar sin

utgångspunkt i detta ramverk även i rådande läge, då konjunkturläget 

försämras dramatiskt. Härmed upprätthålls förtroendet för politiken. 

Skr. 2009/10:34 

7 

Stabilisering av de finansiella marknaderna 

För att komma till rätta med den finansiella krisens akuta effekter 

prioriterade regeringen under förra hösten att snabbt vidta åtgärder för att 

få finansmarknaderna att fungera bättre genom att värna den finansiella 

stabiliteten. Det finansiella systemet har en central roll i ekonomin och 

ett minskat förtroende för systemet ger återverkningar i hela ekonomin. 

Utan en fungerande finansmarknad blir den övriga stabiliseringspolitiken 

dessutom mindre verkningsfull. Regeringens åtgärder riktade mot det 

finansiella systemet syftar till att upprätthålla stabiliteten och kreditförsörjningen 

samt att återskapa förtroendet för finansmarknaden. 

Regeringen har föreslagit och riksdagen har beslutat om att genomföra 

följande för att möta finanskrisen: 

- Insättningsgarantin har höjts från 250 000 till 500 000 kronor. 

- En ny stödlag har införts som ger regeringen möjlighet att besluta om 

kraftfulla åtgärder för att stabilisera finansmarknaden. 

Med utgångspunkt i stödlagen har regeringen beslutat om: 

- Ett frivilligt garantiprogram som säkrar upplåningen hos systemviktiga 

banker och finansinstitut. 

- Ett frivilligt kapitaltillskottsprogram för banker och andra institut för 

att minska risken för en kraftig kreditåtstramning. 

- Möjlighet till bland annat tvångsinlösen av finansinstitut i akut kris. 

- En särskild stabilitetsfond och tillfört medel om 15 miljarder kronor. 

Finanspolitiken 

Utöver åtgärderna riktade mot den finansiella sektorn har regeringens 

krispolitik inriktats på att med kostnadseffektiva sysselsättningsskapande 

åtgärder stimulera efterfrågan och dämpa fallet i sysselsättningen. 

Åtgärderna kan därmed bidra till att både lindra krisens verkningar och 

påskynda en återhämtning. 

Åtgärder under hösten 2008 

Redan i budgetpropositionen för 2009 (prop. 2008/09:1) presenterade 

regeringen en rad offensiva åtgärder på totalt 32 miljarder kronor – cirka 

1 procent av BNP – för 2009. Åtgärderna omfattade bland annat sänkt 

skatt med tyngdpunkt på låg- och medelinkomsttagare samt för 

pensionärer, sänkta socialavgifter, stora satsningar på infrastruktur, 

sjukvård samt forskning och utbildning. Åtgärderna i 

budgetpropositionen för 2009 – vilka redovisades i den svenska 

nationella handlingsplanen hösten 2008 – gjorde att Sverige var bland de 

EU-medlemsstater som tidigt hade de mest kraftfulla stimulanserna mot 

krisen.

Åtgärder under vintern 2009 Skr. 2009/10:34 

8 

Med anledning av den försämrade konjunkturen under senhösten 2008 

presenterade regeringen i propositionen Åtgärder för jobb och 

omställning (prop. 2008/09:97, bet. 2008/09:FiU18, rskr. 2008/09:183) 

ytterligare åtgärder på sammanlagt 8,4 miljarder kronor för 2009. 

Åtgärderna omfattade bland annat ytterligare infrastruktursatsningar och 

en skattereduktion vid reparation, om- och tillbyggnad samt förstärkta 

resurser till såväl korttids- som långtidsarbetslösa. 

Åtgärder våren 2009 

För att ytterligare mildra effekterna av den ekonomiska krisen föreslog 

regeringen i 2009 års tilläggsbudget ökade resurser till kommuner och 

landsting i form av ett tillfälligt konjunkturstöd på 7 miljarder kronor för 

2010. Vidare aviserades en permanent höjning av det allmänna statsbidraget 

till kommuner och landsting med 5 miljarder kronor från och 

med 2011. Härutöver vidtogs åtgärder på sammanlagt 2,7 miljarder 

kronor, vilka bland annat omfattade förstärkt stöd till korttidsarbetslösa 

genom ökade resurser för att stödja de arbetslösa i deras jobbsökande, 

fler praktikplatser samt fler utbildningsplatser. Även antalet platser i 

jobb- och utvecklingsgarantin respektive jobbgarantin för ungdomar 

utökades. 

Åtgärder hösten 2009 

Det förutsedda låga resursutnyttjandet framdeles och den fallande 

sysselsättningen motiverade regeringen att lägga fram ytterligare 

krisåtgärder i september 2009. Åtgärderna inriktades på att dämpa fallet i 

sysselsättningen, att förhindra att arbetslösheten biter sig fast och att 

värna välfärdens kärna. Sammantaget omfattar åtgärderna 32 miljarder 

kronor för 2010. 

Åtgärder som dämpar fallet i offentligt finansierad sysselsättning är de 

mest kostnadseffektiva krisåtgärderna för att dämpa sysselsättningsfallet. 

Åtgärderna omfattade därför ökade resurser till kommuner och landsting, 

motsvarande 10 miljarder kronor, samt vissa infrastruktursatsningar om1 

miljard kronor. Härutöver bestod åtgärderna av ökade resurser till 

rättsväsendet samt satsningar på hälso- och sjukvård, äldreomsorg och 

utbildning. 

Efterfrågan och sysselsättningen stimuleras dessutom genom åtgärder 

som höjer hushållens disponibla inkomster. Ett fjärde steg i 

jobbskatteavdraget införs, egenavgifterna sänks för företagare, skatten 

sänks för pensionärer och bostadstillägget för personer med sjuk- och 

aktivitetsersättning höjs. 

Jobbskatteavdraget är en central del i regeringens politik för att höja 

sysselsättningen varaktigt. Regeringen föreslår i budgetpropositionen för 

2010 att jobbskatteavdraget byggs ut med 10 miljarder kronor. Förslaget 

är både strukturellt och stabiliseringspolitiskt motiverat. En förstärkning 

av jobbskatteavdraget innebär att det blir mer lönsamt att ta ett jobb. Det 

bidrar därför på sikt till en högre sysselsättning och ett minskat utanför

skap. Jobbskatteavdraget bidrar till att fler personer stannar i arbetskraften 

under lågkonjunkturen samt förbättrar rörligheten på arbetsmarknaden

. Jobbskatteavdraget bidrar också till en högre sökaktivitet 

vilket också främjar en starkare sysselsättningsökning i nästa konjunkturuppgång

. Dessutom leder skattesänkningen till högre disponibla 

inkomster, också för hushåll med låga eller genomsnittliga inkomster. 

Dessa hushåll kan väntas konsumera en förhållandevis stor del av 

ökningen av de disponibla inkomsterna, vilket bidrar till en högre samlad 

privat konsumtion och efterfrågan. Detta dämpar sysselsättningsfallet 

och påskyndar vändningen uppåt på arbetsmarknaden. 

Skr. 2009/10:34 

9 

Efterfrågestimulerande åtgärder kan bara dämpa nedgången i 

sysselsättningen, men räcker inte till för att förhindra att arbetslösheten 

biter sig fast. Politiken kompletteras därför i budgetpropositionen för 

2010 med andra satsningar som gör att arbetslösheten inte fastnar på en 

hög nivå samt främjar en stark och varaktig sysselsättningsökning i nästa 

konjunkturuppgång. Detta uppnås bäst genom satsningar som ökar de 

arbetslösas anställningsbarhet, gör det mer lönsamt att stanna kvar i 

arbetskraften och ta ett arbete samt förbättrar företagsklimatet. (Dessa 

åtgärder redovisas närmare i kapitel 4.) 

Totalt kommer regeringen, för att möta krisen, sammanlagt ha satsat 

totalt cirka 48 miljarder kronor för 2009, motsvarande 1,6 procent av 

BNP och ytterligare 35 miljarder kronor för 2010, motsvarande 1,1 

procent av BNP sedan sommaren 2008. Det överstiger klart EUkommissionens 

rekommendation på 1,2 procent av BNP. Det betyder att 

de åtgärder som regeringen vidtagit för att möta den ekonomiska krisen 

sedan sommaren 2008 uppgår till sammanlagt 83 miljarder kronor, vilket 

motsvarar 2,7 procent av BNP. 

För att säkra långsiktigt hållbara offentliga finanser är en stor del av 

krisåtgärderna temporära. Det gäller t.ex. de ökade resurserna till 

kommuner och landsting, fler aktiveringsåtgärder samt fler utbildningsplatser. 

Dessa satsningar planeras alltså att återtas när konjunkturläget 

förbättras, det kommunala skatteunderlaget stärks och behovet av 

utbildningsplatser minskar. Avsikten är att det offentliga finansiella 

sparandet ska öka till den målsatta nivån motsvarande en procent av BNP 

i genomsnitt över konjunkturcykeln. 

Långsiktig hållbarhet i de offentliga finanserna är centralt. Regeringen 

avser därför att föra en stram utgiftspolitik de närmaste åren så att 

underskotten i de offentliga finanserna blir tillfälliga och hanterbara. För 

att markera detta föreslås att utgiftstaket för 2012, exklusive tekniska 

justeringar, sätts 10 miljarder kronor lägre än den bedömning som 

gjordes i 2009 års ekonomiska vårproposition. 

2.2 En väl fungerande lönebildning 

• Riktlinje 4. 

Att säkerställa en löneutveckling som bidrar till 

makroekonomisk stabilitet och tillväxt 

Det kraftigt försämrade arbetsmarknadsläget väntas leda till att löneökningarna 

från 2008 till 2009 blir begränsade och beräknas i stort sett 

sammanfalla med vad som överenskommits i centrala avtal på den

Skr. 2009/10:34 

10 

svenska arbetsmarknaden, dvs. cirka 3 procent. Efter 2009 förväntas 

löneförhandlingarna, som en följd av det förutsedda, fortsatt svaga, 

arbetsmarknadsläget, resultera i för svenska förhållanden historiskt låga 

löneökningar. Timlöneökningen beräknas sålunda begränsas till cirka 2 

procent såväl 2010 som 2011. 

Flera av de mekanismer som ger upphov till en varaktigt hög 

arbetslöshet kan delvis betraktas som lönebildningsproblem. Lönebildningen 

spelar en huvudroll när konjunkturen vänder uppåt. En ökad 

efterfrågan på arbetskraft leder då normalt till en kombination av ökad 

sysselsättning och högre löner. För en löneutveckling förenlig med god 

sysselsättningsutveckling är det centralt att lönebildningen tar hänsyn till 

arbetslösa arbetssökande. Det är därför en viktig uppgift för den 

ekonomiska politiken att underlätta och effektivisera lönebildningen. I 

arbetsmarknadspolitiken är det viktigt att se till att de arbetslösa effektivt 

konkurrerar om jobben dels genom att hjälpa de arbetslösa att 

upprätthålla eller förvärva färdigheter som gör dem anställningsbara, dels 

att hjälpa och förmå dem att effektivt söka arbete. 

Regeringen har under de senaste åren vidtagit en rad åtgärder som 

syftar till att stimulera drivkraften att delta i arbetskraften. Jobbskatteavdraget 

är en viktig åtgärd i detta sammanhang. Avdraget ökar 

arbetsutbudet samt förbättrar lönebildningen och rörligheten på 

arbetsmarknaden. För att öka anställningsbarheten och därigenom främja 

en kraftig och snabbare sysselsättningsuppgång när konjunkturen 

förbättras har nya förslag lagts fram hösten 2009 som innebär temporära 

utbildningssatsningar, förstärkning av den aktiva arbetsmarknadspolitiken 

genom ökat fokus på arbetspraktik och praktisk kompetensutveckling

, arbetsmarknadsutbildning samt intensifierade förmedlingsinsatser 

(coachning). Åtgärderna beskrivs närmare i kapitel 4.

Skr. 2009/10:34 

11 

3 Mikroekonomisk politik 

Sverige är en liten öppen ekonomi som påverkas av den globala 

lågkonjunkturen. Den mikroekonomiska politiken syftar till att stärka 

Sveriges tillväxtmöjligheter så att den svenska ekonomin dels klarar av 

de utmaningar som lågkonjunkturen för med sig, dels är väl rustad när 

konjunkturen vänder. Tillväxtmöjligheterna i svensk ekonomi är 

beroende av goda företags- och innovationsvillkor samt utbildning och 

forskning av hög kvalitet. Regeringen anser att arbetslinjen ska 

upprätthållas även i dåliga tider. Ett dynamiskt näringsliv i alla delar av 

landet där entreprenörer kan verka under goda förhållanden bidrar till att 

hålla sysselsättningen uppe och att stärka arbetslinjen. En framsynt 

energi- och miljöpolitik samt samhällsekonomiskt effektiva och 

miljömässigt hållbara transporter gör att den ekonomiska tillväxten kan 

gå hand i hand med en långsiktigt hållbar utveckling. Under Sveriges 

EU-ordförandeskap lyfts eko-effektiv ekonomi upp som ett samlat 

begrepp. 

Regeringen har presenterat en omfattande stabilitetsplan för att minska 

återverkningarna av den finansiella kris som har spridit sig bland 

världens länder under det senaste året. Insättningsgarantin har höjts och 

regeringen har infört dels ett garantiprogram för medelfristig upplåning, 

dels ett kapitaltillskottsprogram för bankerna. För att finansiera krisåtgärderna 

har en stabilitetsfond inrättats. Vidare har resurserna hos 

marknadskompletterande offentliga finansieringsaktörer förstärkts för att 

möta företagens ökade behov av kapital. 

Sverige har ökat takten i reformarbetet inom konkurrensområdet. 

Arbetet mot anbudskarteller fortlöper. Konkurrensreglerna kompletteras 

för att motverka att offentlig säljverksamhet snedvrider konkurrensen. 

Apoteksmarknaden har omreglerats. Ett vårdvalssystem kommer att 

införas. En ny lagstiftning för att öppna marknaden för persontrafik på 

järnväg för konkurrens kommer att träda i kraft. Regeringen kommer 

också att se över samägandet av kärnkraften liksom möjligheterna att öka 

konkurrensen på fjärrvärmemarknaden. Regeringen avser att under våren 

2010 presentera satsningar på konkurrensförbättrande åtgärder med 

betydelse för samhällsekonomin. 

För att underlätta kommersialiseringen av innovationer har 

innovationskontor vid högskolorna inrättats. Dessutom har industriforskningsinstituten 

omstrukturerats och tillförts ytterligare resurser. För 

att möta de reala effekterna av den ekonomiska krisen har regeringen 

från januari 2008 till februari 2009 gett i uppdrag till regionala 

varselsamordnare i 21 län att för regeringens räkning samordna aktörer 

och befintliga resurser på lokal och regional nivå för att säkerställa att 

Sverige bibehåller och stärker sin konkurrenskraft. Regeringen har 

hörsammat åtskilliga förslag inom områden som arbetsmarknad, 

utbildning, infrastruktur, näringslivsutveckling, kommunernas ekonomi 

och finansiella marknader. Regeringen har lagt en proposition med 

åtgärder för att möta den ekonomiska krisens effekter i fordonsindustrin, 

bl.a. 

satsningar på forsknings- och utvecklingsverksamhet med inriktning

mot klimatanpassning. Dessutom avser regeringen att genomföra Sk

satsningar på bredband inom ramen för Landsbygdsprogrammet 2007–

2013 som en del av den Ekonomiska återhämtningsplanen för Europa. 

Regeringen har även avsatt ytterligare resurser till drift och underhåll av 

vägar och järnvägar samt tidigarelagt infrastrukturinvesteringar. 

r. 2009/10:34 

12 

3.1 Förstärkta insatser för en konkurrenskraftig forskning 

• Riktlinje 7. Öka och förbättra investeringar i forskning 

• Riktlinje 8. Utveckla och stödja alla former av innovation 

Regeringens mål är att stärka Sveriges ställning som forskningsnation 

och därmed stärka konkurrenskraften i en globaliserad värld för att bidra 

till ökad ekonomisk tillväxt och välfärd i Sverige. Forskningen ska vara 

av högsta internationella klass och den ska till stor del bedrivas inom 

områden som har eller har förutsättningar för att få betydelse för 

människors välfärd, samhällets utveckling och näringslivets konkurrenskraft

. 

Svenskt näringsliv investerar i ett internationellt perspektiv betydande 

resurser på forskning och utveckling (FoU). År 2008 beräknas företag i 

Sverige med minst 50 anställda investera motsvarande 2,86 procent av 

BNP i FoU. Sveriges offentliga investeringar i FoU beräknas uppgå till 1 

procent av BNP 2009. Sverige ligger därmed väl över den gemensamma 

målsättningen inom EU. 

Forskning och utveckling 

Regeringen beslutade hösten 2008 om en forsknings- och 

innovationsproposition, Ett lyft för forskning och innovation (prop. 

2008/09:50). Propositionen beslutades därefter av riksdagen den 28 

januari 2009 (bet. 2008/09:UbU4, rskr 2008/09:160). 

Uppskattning offentliga medel till forskning 2009, miljarder kronor 

Statliga medel 28,3 

EU-medel 1,8 

Kommuners och landstings medel 1,5 

Stiftelser 1,3 

Totalt 32,9 

I forsknings- och innovationspropositionen presenterade regeringen en 

kraftfull satsning på forskning och innovation på sammanlagt 5 miljarder 

kronor för perioden 2009–2012. 

Ett nytt initiativ i propositionen var det stöd till strategiska satsningar 

för att möta utmaningar på global nivå inom områden där svensk 

forskning håller världsklass samt satsningar som har betydelse för 

industrins konkurrenskraft. Efter en ansökningsomgång i konkurrens 

kommer regeringen att fatta beslut om vilka lärosäten som ska få 

huvuddelen av de strategiska medlen, totalt 1,8 miljarder kronor årligen. 

En del av medlen för de strategiska områdena kommer att satsas på

särskilda satsningar på forskningens infrastruktur kopplade till de 

strategiska områdena, t.ex. biobanker men även till stora forskningsanläggningar 

såsom synkrotronljusanläggningen Max IV. Av de ökade 

anslagen till lärosätena kommer cirka 25 procent att fördelas utifrån 

kvalitetskriterier. 

Skr. 2009/10:34 

13 

De statliga medlen till forskning och utveckling beräknas uppgå till 

28,3 miljarder kronor 2009, vilket är en ökning med 2,4 miljarder kronor 

jämfört med föregående år. Utöver dessa medel beräknas investeringar 

göras i FoU med 1,3 miljarder kronor från de forskningsstiftelser som 

bildades med statliga medel i början på 1990-talet, med 1,8 miljarder 

kronor från EU:s forskningsmedel och med 1,54 miljarder kronor från 

kommuners och landstings medel för forskning. Sammantaget uppskattas 

de offentliga medlen till FoU uppgå till 32,9 miljarder kronor 2009. Detta 

beräknas motsvara en andel av BNP på cirka 1 procent. 

Innovation och kommersialisering 

Det svenska innovationssystemet rankas i topp i ett antal innovationsmätningar

. I European Innovation Scoreboard 2008 ligger Sverige i topp, 

väl över genomsnittet i EU. Styrkorna i det svenska innovationssystemet 

återfinns bland annat i investeringsnivå och förmågan att skapa 

förutsättningar för innovationer. Det finns dock brister vad gäller 

förmågan att kommersialisera och nyttiggöra forskningsresultat. 

Tillväxten i det svenska innovationssystemet är också lägre än i ett flertal 

andra länder. 

Kommissionen och Europeiska rådet framhöll i Framstegsrapporten 

från december 2008 som en ”points to watch” att Sverige skulle vinna på 

fortsatta satsningar på att kommersialisera FoU, att överväga andra 

styrmedel för innovation än sådana som är FoU-relaterade samt att föra 

innovationsystemet närmare marknadens behov. 

I den forsknings- och innovationsproposition, Ett lyft för forskning och 

innovation (prop. 2008/09:50) som regeringen lämnade hösten 2008 

presenterades ett nytt mål för forskningspolitiken där forskning till nytta 

för näringslivets konkurrenskraft är en central del. Propositionen 

innehåller ett flertal olika insatser som bidrar till bättre förutsättningar för 

forskningsbaserad innovation och ökad kommersialisering och 

nyttiggörande av forskningsresultat. Lärosätena är viktiga aktörer och 

den forskning som bedrivs vid universitet och högskolor behöver komma 

näringslivet och samhället till nytta i högre grad än vad som är fallet i 

dag. Högskolelagen (1992:1434) har ändrats så att det sedan den 1 juli 

2009 ingår i högskolans samlade uppgift att verka för att 

forskningsresultat tillkomna vid högskolan kommer till nytta. För 

närvarande utarbetas en lagrådsremiss om att införa en skyldighet för 

lärare vid högskolor att anmäla patenterbara uppfinningar till sin 

arbetsgivare. Regeringen presenterade även en satsning för att stimulera 

forskningsbaserade innovationer. Innovationskontor skapas vid ett antal 

lärosäten. 

Regeringen har även stärkt den långsiktiga finansieringen av 

Innovationsbron AB. 

Industriforskningsinstituten ska verka för hållbar tillväxt genom att 

stärka näringslivets konkurrenskraft och förnyelse. I propositionen Ett

Skr. 2009/10:34 

14 

lyft för forskning och innovation (prop. 2008/09:50) presenterades en 

satsning på instituten med 200 miljoner kronor för strategisk 

kompetensutveckling. I januari 2009 omvandlades det tidigare 

holdingbolaget IRECO Holding AB till Research Institutes of Sweden 

(RISE) Holding AB, med utökat mandat att verka för institutens 

utveckling. I slutet av 2009 beräknas SP Sveriges Tekniska 

Forskningsinstitut AB, att föras över från staten till RISE Holding AB. 

För att stärka dels den offentliga verksamhetens förnyelse, kvalitet och 

effektivitet, dels innovationsförmågan och förutsättningarna för 

strukturomvandling i näringslivet avser regeringen att tillsätta en 

utredning med uppgift att utreda förutsättningarna för hur offentliga 

aktörers investeringar bättre än i dag kan bidra till utvecklingen av nya 

kunskapsintensiva företag. Förutsättningarna för sådana program ska 

utredas inom verksamheter där offentliga aktörer har ansvar för större 

samhällssektorer såsom infrastruktur, energi och hälso- och sjukvård. 

I november 2008 beslutade regeringen om en satsning med syfte att 

stimulera kommersialisering av innovationer inom hälso- och 

sjukvården. Satsningen har en total omfattning på minst 40 miljoner 

kronor under tre år. 

I december 2008 lade regeringen fram propositionen Staten som 

huvudman för bolag med verksamhet avseende forskning och utveckling 

och annan verksamhet inom fordonsklustret m.m. (prop. 2008/09:95). 

Propositionen innehåller en kraftfull satsning på forsknings- och 

utvecklingsverksamhet inom fordonsklustret om totalt 3 miljarder 

kronor. Bakgrunden till detta är att det finns ett behov av att utveckla nya 

motorer och bränslen för en mer klimatanpassad fordonsindustri och 

transportsektor. Forskning och innovation spelar en viktig roll för att 

ställa om industrin mot en mer klimatanpassad produktion och att behålla 

nationell konkurrenskraft. 

I budgetpropositionen för 2010 aviserade regeringen en treårig satsning 

om 20 miljoner kronor per år för att främja unga innovatörer i samverkan 

med utbildningsinstitutioner, företag och företagarorganisationer. 

Immaterialrättsligt skydd 

De immateriella rättigheternas betydelse för tillväxten i samhället har 

ökat väsentligt. Därför har ett förstärkt skydd för dessa rättigheter hög 

prioritet för regeringen. Många åtgärder på detta område har redan 

vidtagits och nya är på gång. 

Under 2008 gjordes ändringar i patentlagen som innebar dels 

betydande lättnader i översättningskraven för europeiska patent, dels att 

det infördes en möjlighet att skicka in patentansökningar till Patent- och 

registreringsverket elektroniskt. Båda dessa reformer gör det billigare 

och enklare för företag att skydda sina uppfinningar och bidrar därmed 

till att ytterligare stimulera investeringar i forskning och utveckling. 

För närvarande pågår ett arbete med att ta fram en ny varumärkeslag 

och omfattande ändringar i firmalagen. En proposition är planerad under 

våren 2010. 

Förslaget innebär en rad förbättringar och förenklingar för 

sökande och innehavare av varumärken och firmor. I takt med 

informationssamhällets framväxt, och inte minst då kulturella och andra

kreativa näringar ökat i betydelse, har upphovsrätten hamnat alltmer i 

fokus. I samband med genomförandet av EG-direktivet om civilrättsliga 

sanktioner på immaterialrättens område (dir. 2004/48/EG) infördes den 1 

april 2009 en möjlighet för domstol att besluta om att en 

Internetleverantör ska ge rättighetshavare information om vilken 

abonnent som har ett visst IP-nummer, som använts för att begå 

upphovsrättsintrång. Syftet med bestämmelserna är att förbättra 

förutsättningarna för lagligt tillhandahållande av upphovsrättsligt skyddat 

material via Internet och minska upphovsrättsintrången. I samma syfte 

och för att bidra till utvecklingen av lagliga användarvänliga tjänster 

initierade regeringen vidare under 2008 branschsamtal mellan bl.a. 

rättighetshavare och Internetleverantörer. 

Skr. 2009/10:34 

15 

Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn 

av upphovsrättslagens bestämmelser om upphovsrättens övergång och se 

över vissa frågor om avtalslicenser samt se över upphovsrättslagen i 

redaktionellt och språkligt hänseende. Uppdraget ska – vad avser de två 

första frågorna – redovisas senast den 31 januari 2010 och i övriga delar 

senast den 31 januari 2011. 

3.2 Ett hållbart informationssamhälle för alla 

• Riktlinje 9. Att underlätta spridning och användning av 

informations- och kommunikationsteknik 

Målet för den svenska IT-politiken är att Sverige ska vara ett hållbart 

informationssamhälle för alla. De åtgärder som vidtas inom politiken för 

informationssamhället syftar till att skapa goda förutsättningar för väl 

fungerande marknader och effektiv konkurrens. I jämförelse med övriga 

europeiska länder har svenska företag en fortsatt mycket hög IT-mognad. 

Hela 96 procent av företagen med 10 eller fler anställda använder datorer 

och Internet. Även andelen individer med tillgång till Internet i hemmet 

ligger på en relativt hög nivå. I åldrarna 18 till 74 år hade 88 procent 

tillgång till Internet i hemmet enligt uppgifter från 2009. 

Under 2008 infördes möjlighet till stöd vid anläggning av kanalisation 

vid utbyggnad eller ombyggnad av annan infrastruktur, exempelvis 

genom att lägga tomrör för IT-infrastruktur samtidigt som elnät grävs 

ner. Regeringen avser också att genomföra satsningar på bredband inom 

ramen för Landsbygdsprogrammet 2007–2013 som en del av den 

Ekonomiska återhämtningsplanen för Europa. Insatserna ger möjlighet 

att i det lokala utvecklingsarbetet öka tillgången till bredband. 

Frekvensutredningen (SOU 2008:72) föreslår effektivare och mer 

ändamålsenliga regler för tillståndsgivning med marknadsmässig 

tilldelning av frekvenser och statlig upphandling där marknaden 

misslyckas. Betänkandet är remitterat och regeringen avser att lämna en 

proposition under 2010. 

En modernisering av regelverket ska bidra till 

den samlade samhällsnyttan genom förbättrade möjligheter till 

utveckling och innovation. 

Den elektroniska förvaltningsutvecklingen har ett ständigt ökat behov 

av IT och elektronisk kommunikationsteknik, vilket ställer stora krav på 

säkerhet, tillgänglighet och robusthet. Regeringens strategi för

elektronisk förvaltningsutveckling bygger bl.a. på att statliga Sk

myndigheter ska sträva mot gemensamma öppna standarder och 

principer för utnyttjande av IT och elektronisk kommunikation, vilket 

ytterst kommer individer och företag till nytta samt underlättar 

samarbetet mellan myndigheter. Genom ett ökat utbud av elektroniska 

tjänster för företag kan det offentliga också bidra till företagens 

effektivisering. För att genomföra regeringens handlingsplan för eförvaltningsutvecklingen 

som beslutades i januari 2008 och leda och 

samordna e-förvaltningen inrättade regeringen en E-delegation under 

2009 (dir. 2009:19). Dess första uppgift är att utforma förslag till strategi 

för myndigheternas arbete med e-förvaltning och bland annat föreslå 

riktlinjer för hur den offentliga sektorns utveckling av e-tjänster ska 

kunna stödja övergången till ny teknik. Förslaget ska redovisas till 

regeringen senast den 30 september 2009. Post- och telestyrelsen (PTS) 

har redovisat statistik som belyser utbyggnad av mobila 

kommunikationsnät. Samtliga tillståndshavare som har täckningskrav 

lever upp till dessa, i vissa fall med god marginal. Operatörerna har 

under 2009 inlett fler samarbeten om nätutbyggnad. 

r. 2009/10:34 

16 

Tjänstetillhandahållandet har på bred front utökats med mobila 

bredbandstjänster och antalet abonnemang för mobil bredbandsanslutning 

har ökat kraftigt. De tillstånd i frekvensbandet 2500-2690 

MHz som tilldelades efter en auktion under våren 2008 kommer med stor 

sannolikhet att användas för just denna typ av tjänster och därmed ge 

konsumenter ökad tillgång till mobila kommunikationstjänster med hög 

kapacitet. Härutöver har operatörerna genom Post- och telestyrelsens 

beslut i mars 2009 fått möjlighet att erbjuda även mobila 

bredbandstjänster i det s.k. 900-bandet (880-915 MHz och 925-960 

MHz). Två av operatörerna som har tillstånd i detta band har också 

informerat om sina planer på att använda bandet för mobila bredbandsnät 

med hög överföringshastighet. 

Regeringen fattade den 19 december 2007 beslut om den s.k. digitala 

dividenden, det vill säga de frekvenser som frigörs för annan användning 

vid övergången från analog till digital marksänd tv. Beslutet innebar att 

frekvensutrymmet 790-862 MHz frigörs för andra tillämpningar än tv. 

Beslutet har följts av flera andra länder inom EU och kommissionen har 

publicerat förslag som innebär att medlemsstaterna ska vara skyldiga att 

använda bandet på detta sätt. PTS har fått i uppdrag att ta fram en 

planeringslösning som ska göra det möjligt att licensiera de frigjorda 

frekvenserna enligt lagen om elektronisk kommunikation och enligt den 

tidplan som myndigheten publicerat planerar man att tilldela tillstånd 

under hösten 2010. 

Beslutet är av stor vikt för kommunikationssektorn 

eftersom det rör sig om ett förhållandevis stort frekvensområde som har 

särskilt goda egenskaper för att erbjuda mobila tjänster med god 

geografisk täckning. 

Den 1 juli 2008 förändrades lagen om elektronisk kommunikation så 

att PTS kan ålägga den dominerande aktören som driver, förvaltar och 

tillhandahåller det s.k. kopparaccessnätet att skilja detta från övrig 

verksamhet, främst försäljning av abonnemang till slutkunder. Ett beslut 

om sådan s.k. funktionell separation måste föregås av gedigen utredning 

och samråd med marknadens parter och bl.a. Konkurrensverket. Innan 

beslut fattas av PTS måste också kommissionen lämna sitt godkännande.

Lagen ger också den dominerande operatören en möjlighet att istället 

frivilligt erbjuda sig att genomföra en funktionell separation. Sådan 

frivillig separation kan godtas av PTS i ett beslut. 

Skr. 2009/10:34 

17 

3.3 Öppna fungerande marknader i en hållbar ekonomi 

• Riktlinje 10. Stärka den industriella basens konkurrensfördelar 

• Riktlinje 12. Utvidga och fördjupa den inre marknaden 

• Riktlinje 13. Säkerställa öppna och konkurrenskraftiga 

marknader i och utanför Europa 

En av de ”points to watch” som kommissionen och Europeiska rådet 

antagit avseende Sverige är att fortsätta arbetet med att öka 

konkurrensen, särskilt inom servicesektorn. Regeringens politik syftar till 

öppna fungerande marknader med god konkurrens. Detta är en 

förutsättning för långsiktigt hållbar tillväxt. Den pågående 

lågkonjunkturen är inte skäl att avvika från denna politik; tvärtom är det 

viktigt att alla marknader fungerar väl när konjunkturen vänder. Att 

säkerställa öppna marknader är grunden för Sveriges agerande såväl 

inom ramen för EU som i WTO-arbetet. EU:s inre marknad är motorn för 

tillväxt och jobbskapande och därmed en av grundstenarna i det 

europeiska samarbetet. 

Regeringens mål är att skapa hållbar tillväxt genom nya och växande 

företag och nya jobb. Innovation och kreativitet ska stimuleras, bl.a. 

genom den handlingsplan för kulturella och kreativa näringar som 

regeringen beslutat om hösten 2009. Möjligheterna för nya aktörer och 

till ökad valfrihet behöver förbättras, inte minst inom välfärdsområdet. 

För att regeringens mål ska uppnås måste marknadernas funktionssätt 

säkerställas. Näringspolitiken bidrar till detta samtidigt som 

omställningen i näringslivet till en mer hållbar utveckling främjas. 

Begreppet eko-effektiv ekonomi som förenar näringspolitiken med 

klimat- och energiutmaningarna är värdefullt att tillämpa i Sverige och 

EU. 

Regeringen inrättade år 2006 Globaliseringsrådet. Rådet har nu 

avslutat sitt arbete och rekommenderar i sin slutrapport regeringen och 

hela samhället att ge frågor om konkurrenskraft, omställningsförmåga 

och attraktivitet högre prioritet så att Sverige ska kunna dra största 

möjliga nytta av globaliseringen. 

Säkerställa öppna och konkurrenskraftiga marknader i och utanför 

Europa 

Regeringens politik, såväl nationellt som internationellt, har fortsatt varit 

att motverka hinder som försvårar tillträdet till marknader samt att säkerställa 

konkurrens på lika villkor. En förutsättning för sund konkurrens är 

en restriktiv syn på användningen av offentliga stöd till företag. 

Marknadens förtroende för regelverk och tillsyn måste vara stort. 

Sverige har fortsatt att driva en politik baserad på utgångspunkten att 

ökad handel och ekonomisk integration är en av de starkaste driv

krafterna för ekonomisk tillväxt och ökad välfärd. Att säkerställa och 

fortsätta arbetet med att öppna marknader såväl inom som utanför EU är 

därmed en grundläggande del i Sveriges handelspolitik. Dessa principer 

är vägledande i Sveriges fortsatta arbete inom bl.a. WTO, i EU:s 

förhandlingar om bilaterala och regionala frihandelsavtal samt i arbetet 

med EU:s strategi för marknadstillträde. 

Skr. 2009/10:34 

18 

En framåtsyftande politik för ökad frihandel och extern öppenhet är 

fundamental för att främja tillväxt, jobbskapande och konkurrenskraft 

inom EU. Den externa handeln har dock hittills haft en undanskymd roll i 

EU:s tillväxtstrategi. Att en EU-strategi för tillväxt och sysselsättning 

också ska ha en tydlig extern dimension som tar hänsyn till den externa 

handeln är en självklarhet och en fråga som Sverige driver inom EUarbetet

. Under det svenska ordförandeskapet hösten 2009 är detta en 

prioriterad fråga inom handelspolitikens område. 

Sverige i en fungerande inre marknad 

EU:s inre marknad kännetecknas av fri rörlighet för varor, tjänster, 

personer och kapital. En väl fungerande inre marknad är motorn för 

tillväxt och jobbskapande och därmed en av grundstenarna i det 

europeiska samarbetet. För att EU:s inre marknad ska fungera i praktiken 

krävs att samtliga länder genomför beslutade direktiv och regleringar. 

Regeringen har därför under perioden prioriterat ett korrekt 

genomförande och en korrekt tillämpning av EG-rätten. Kommissionens 

rekommendation från den 30 juni 2009 om åtgärder för att förbättra den 

inre marknadens funktion kommer att prägla arbetet framöver. Särskilt 

prioriterat är ökad information om den inre marknaden, bättre 

tillämpning av regelverket och att undanröja handelshinder. 

Sverige fortsätter att uppfylla EU:s målsättning för genomförande av 

inremarknadsdirektiv och redovisade i juli 2009 att 99,4 procent av 

direktiven är genomförda (ett genomförandeunderskott på 0,6 procent). 

Därmed uppfyller Sverige målet om 1 procents genomförandeunderskott. 

Arbetet med genomförande av direktiv i tid är en svensk prioritering. En 

viktig prioritering för hela EU är dock att samtliga direktiv genomförs i 

samtliga länder så att den inre marknadens fulla potential kan utnyttjas. 

Den senaste mätningen visar att cirka 6 procent av alla inremarknadsdirektiv 

ännu inte har genomförts i samtliga medlemsstater. 

Inremarknadsutredningen lämnade sitt betänkande till regeringen (SOU 

2009:71) den 3 september 2009. Utredningen föreslår ett sammanhållet 

och förenklat horisontellt regelverk för varor och tjänster, inklusive anpassning 

av svensk rätt till det s.k. varupaketet. Utredningen lägger också 

fram förslag och överväganden om bl.a. 

ett ökat genomslag för EGfördragets 

grundprinciper om fri rörlighet, en synligare svensk 

inremarknadsmyndighet, tydligare roll och ansvar för kommuner och 

landsting, kompetens- och informationsinsatser avseende den inre 

marknaden samt bättre villkor för företag. Förslagen i utredningen 

kommer att följas upp med bl.a. propositionsarbete under 2009 och 2010. 

Åtgärder har vidtagits för att förstärka det kontinuerliga arbetet med att 

informera om tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande på 

varuområdet både till förvaltning och näringsliv. Principen innebär att

om en vara är godkänd i ett EU-land ska den också ha fritt tillträde till 

andra EU-länders marknader. En kontaktpunkt för varor utvecklas hos 

Kommerskollegium. Den svenska förordning som antogs under våren 

2009 (2009:52) kommer behandlas som en del av uppföljningen av 

inremarknadsutredningen. 

Skr. 2009/10:34 

19 

I inremarknadsutredningens förslag om ett horisontellt regelverk ingår 

anpassningar till EG-förordning 765/2008 om ackreditering och 

marknadskontroll, såväl i materiellt avseende som för den lagtekniska 

strukturen. De svenska marknadskontrollmyndigheterna har inför 

ikraftträdandet av denna förordning också förberett anpassningar i sak, 

bl.a. inom ramen för samordningsorganet Marknadskontrollrådet. Det 

nationella ackrediteringsorganet SWEDAC har även efter ett 

regeringsuppdrag påbörjat utvecklingen av en webbportal för information 

till allmänhet och företag om bl.a. CE-märkning och marknadskontroll. 

Arbetet med att genomföra EU:s tjänstedirektiv har resulterat i att 

regeringen i maj 2009 presenterade en proposition (2008/09:187) till 

riksdagen med förslag till ny lag om tjänster på den inre marknaden samt 

andra arrangemang för att genomföra tjänstedirektivet. Under hösten 

planeras ett stort antal utbildningstillfällen för de myndigheter som ska 

tillämpa de nya reglerna samt inrätta sig för elektroniska förfaranden 

genom kontaktpunkten för tjänster och det elektroniska informationssystemet 

IMI. Utvecklingen av den svenska kontaktpunkten för tjänster 

framskrider och Sverige har samrått med ett stor antal andra 

medlemsstater i utvecklingsarbetet som är tekniskt komplicerat. 

Regeringen överlämnade 2008 en skrivelse till riksdagen om 

standardiseringens betydelse i en globaliserad värld. I uppföljningsarbetet 

kommer särskilt fokus ligga vid att identifiera vilka strategiska 

områden, i ett perspektiv av ökad konkurrenskraft, som Sverige bör satsa 

på. 

Under våren 2009 nåddes en slutlig överenskommelse om det s.k. 

tredje inre marknadspaketet för el och naturgas inom EU. Regeringen 

tillsatte i april 2009 en utredning (dir. 2009:21) som ska föreslå 

anpassningar i svensk lagstiftning och regelverk i övrigt till de reviderade 

el- och gasmarknadsdirektiven, Europaparlamentets och rådets 

förordningar om villkor för tillträde till nätet för gränsöverskridande 

handel med el respektive naturgasöverföringsnäten, samt till den 

föreslagna förordningen om inrättande av en byrå för samarbete mellan 

energitillsynsmyndigheter inom EU. Utredningsuppdraget ska redovisas 

senast den 1 mars 2010. Som ett viktigt steg i arbetet med att främja en 

effektiv, gränslös och hållbar nordisk elmarknad med god konkurrens 

och effektiv handel med omvärlden beslutade de nordiska 

energiministrarna i september 2008 om en nordisk färdplan som 

fokuserar på ytterligare harmonisering och integrering av elmarknaden. 

Finansmarknadsåtgärder för att möta den ekonomiska krisen 

När den finansiella krisen spred sig mellan världens ekonomier 

försämrades funktionerna i det finansiella systemet avsevärt. 

För att 

minska återverkningarna på svensk ekonomi beslutade regeringen tidigt

att vidta ett antal stabiliserande åtgärder för att återställa förtroendet för 

det finansiella systemet. 

Skr. 2009/10:34 

20 

I oktober 2008 presenterade regeringen en omfattande stabilitetsplan 

med såväl omedelbara åtgärder som en omfattande stödlagstiftning 

(2008:814). Stödlagen gör det möjligt för regeringen att med kort varsel 

lämna olika former av stöd till kreditinstitut, för att undvika en allvarlig 

störning i det finansiella systemet. Riksgäldskontoret utsågs till 

regeringens stödmyndighet, med ansvar för att genomföra de beslutade 

åtgärderna. Finansinspektionen fick ett särskilt uppdrag att regelbundet 

kontrollera att stödåtgärderna även kommer hushållen och företagen till 

del. 

Som en första åtgärd höjdes insättningsgarantin, (prop. 2008/09:49, 

bet. 2008/09:FiU14, rskr. 2008/09:16) i syfte att stärka insättarnas 

förtroende och upprätthålla en stabil inlåning. Garantin omfattar 

insättningar på alla typer av konton utom det individuella pensionssparandet 

(IPS). 

För att underlätta finansieringssituationen för solventa institut och 

stärka stabiliteten på de finansiella marknaderna införde regeringen ett 

garantiprogram för medelfristig upplåning. Syftet är att underlätta för 

banker att finansiera sig på olika löptider och därmed skapa bättre 

förutsättningar för hushåll och företag att låna pengar till rimliga villkor. 

Programmet har en ekonomisk ram på 1 500 miljarder kronor och gäller 

fram till och med den 30 april 2010. Fram till den 15 juni 2009 hade åtta 

kreditinstitut gått med i programmet. Den totala summa som garanterats 

vid detta datum var 353 miljarder kronor. Bedömningen är att 

programmet har haft en stabiliserande effekt på de finansiella 

marknaderna och därmed kommit alla aktörer tillgodo. Som exempel kan 

nämnas ökade emissionsvolymer på obligationsmarknaden under våren, 

även för institut utanför garantiprogrammet. 

I osäkra tider kan det vara svårt att ta in nytt ägarkapital samtidigt som 

kraven på bankerna ökar att göra just detta. Regeringen beslöt därför att i 

februari 2009 införa ett kapitaltillskottsprogram som riktar sig till 

solventa banker och andra kreditinstitut, som bedöms vara viktiga för den 

finansiella stabiliteten. Syftet var att undvika en kreditåtstramning i 

ekonomin genom att öka bankernas förmåga att förse hushåll och företag 

med krediter till rimliga villkor. 

Kapitaltillskottsprogrammet omfattar maximalt 50 miljarder kronor 

och löper fram till och med den 17 februari 2010. Hittills har 5,6 

miljarder kronor använts inom ramen för programmet. Regeringens 

bedömning är att programmet har haft en stabiliserande effekt på 

marknaden och bidragit till att bankernas finansieringssituation 

förbättrats det senaste halvåret. 

Att så få institut har ansökt om 

kapitaltillskott är troligtvis en följd av att programmen i första hand har 

utformats för att stimulera marknadslösningar. 

Stödlagen gör det också möjligt för staten att ingripa om ett finansiellt 

institut skulle få så omfattande problem att det finns risk för en allvarlig 

störning i det finansiella systemet. Det finns ett brett mandat att vidta de 

stödåtgärder som situationen kräver, även om institutet i fråga inte har 

ansökt om stöd. Oavsett hur stöden utformas är det i första hand ägarna 

och de som bidragit med riskkapital som ska stå för eventuella förluster.

För att finansiera krisåtgärderna inrättades en stabilitetsfond. Sk

Regeringen beslutade den 8 oktober om en proposition Stabilitetsavgift 

(prop. 2009/10:30) om att införa en s.k. stabilitetsavgift. Förslaget 

innebär att banker och kreditinstitut ska betala en avgift för att finansiera 

den stabilitetsfond som kan användas för att hantera finansiella kriser. 

Därigenom skapas ett långsiktigt hållbart finansieringssystem som ligger 

utanför statsbudgeten. 

r. 2009/10:34 

21 

Ett konkurrenskraftigt och hållbart näringsliv 

Syftet med inriktningen mot en eko-effektiv ekonomi är att diskutera 

utifrån hur Sverige och Europa kan öka konkurrenskraften och samtidigt 

möta dagens utmaningar och gemensamma målsättningar inom klimat och 

energiområdena. Goda exempel som belyser lönsamhets- och 

konkurrensfördelar i att minska sin miljöpåverkan i alla typer av företag 

lyfts fram. 

I propositionen Ett lyft för forskning och innovation (prop. 

2008/09:50) presenterades stora satsningar på klimatrelaterad och teknisk 

forskning. Utöver detta har regeringen under året genomfört insatser 

inom miljöteknik som exportfrämjande, investeringsfrämjande, analys 

och kunskapsutveckling. I propositionen En sammanhållen klimat- och 

energipolitik – Klimat (prop. 2008/09:163) presenterades förstärkta 

satsningar på marknadsintroduktion av energieffektiv teknik samt 

åtgärder för att främja energitjänster. 

Sverige driver ett aktivt arbete inom klimatpolitiken på både europeisk 

och global nivå, se vidareavsnitt 3.4. 

En effektiv tillämpning av konkurrenslagstiftningen 

Konkurrensverket har fortsatt arbetet mot anbudskarteller, och i maj 

2009 avslutades också Sveriges hittills största kartellmål i 

Marknadsdomstolen. Sex av nio asfaltföretag dömdes att betala närmare 

en halv miljard kronor i konkurrensskadeavgift. 

Konkurrensverket har granskat samarbeten inom branschorganisationer 

och konstaterar att var tredje branschorganisation ägnar sig åt verksamhet 

som kan komma i konflikt med konkurrensreglerna. Det handlar t.ex. om 

prisrekommendationer till medlemsföretag eller insamling och 

distribution av prisuppgifter, försäljning och kostnader. 

Konkurrensverket har intensifierat tillsynen av upphandlingsreglerna och 

lagt särskild vikt vid att uppmärksamma otillåtna direktupphandlingar, 

t.ex. vad gäller kommunernas upphandling av avfallstjänster där 

Konkurrensverket konstaterar att nästan vart tredje kommunalt avfallskontrakt 

inte upphandlats i konkurrens. Därutöver har Konkurrensverket 

i ett flertal ärenden granskat felaktiga upphandlingar där upphandlarna i 

vissa fall även trotsat domstolsbeslut. 

Ökad konkurrens genom fler aktörer och ökad valfrihet. 

Regeringen anser att det är angeläget att komma till rätta med de problem 

som uppstår när offentliga aktörer ägnar sig åt affärsverksamhet som

Skr. 2009/10:34 

22 

snedvrider konkurrensen på marknaden och därmed tränger undan privat 

näringsverksamhet. För att skapa förutsättningar för fler små företag att 

växa och bedriva verksamhet har regeringen under 2009 lämnat 

propositionen Konfliktlösning vid offentlig säljverksamhet på marknaden 

m.m. (prop. 2008/09:231) med förslag om att konkurrenslagen 

kompletteras med regler som innebär att staten, en kommun eller ett 

landsting kan förbjudas att i sin säljverksamhet tillämpa ett visst 

förfarande om den snedvrider förutsättningarna för effektiv konkurrens. 

En kommun eller ett landsting får även förbjudas att bedriva sådan 

verksamhet som inte är förenlig med den kommunala kompetensen. De 

nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 januari 2010. 

Den 1 januari 2009 trädde lagen (2008:962) om valfrihetssystem 

(LOV) i kraft. LOV reglerar vad som ska gälla för de kommuner och 

landsting som vill öka valfriheten och konkurrenspröva verksamheter 

genom att överlåta valet av utförare av äldreomsorg, stöd till personer 

med funktionsnedsättning samt hälso- och sjukvårdstjänster till brukaren 

eller patienten. Såväl privata företag som ideella organisationer kan 

ansöka om att bli godkända som leverantörer. Lagen bygger på att det 

inte är någon priskonkurrens mellan leverantörerna. Den enskilde ges i 

stället möjlighet att välja den leverantör som hon eller han uppfattar 

tillhandahåller den bästa kvaliteten. Den 10 september 2009 beslutade 

regeringen om en lagrådsremiss enligt vilken Arbetsförmedlingen från 

och med den 1 december 2010 ska ha en skyldighet att erbjuda vissa 

nyanlända invandrare valfrihetssystem med etableringslotsar. Enligt 

förslaget kommer därmed även Arbetsförmedlingen att tillämpa LOV. 

Syftet med förslaget är att underlätta och påskynda nyanländas etablering 

i arbets- och samhällslivet (se även avsnitt 4.2). Förslaget är i linje med 

kommissionens och Europeiska rådets ”points to watch” om att öka 

deltagandet på arbetsmarknaden för personer med utländsk bakgrund. 

Den 1 januari 2010 träder ändringar i hälso- och sjukvårdslagen 

(1982:763) i kraft, varigenom landstingen blir skyldiga att införa 

vårdvalssystem som ger allmänheten möjlighet att välja mellan olika 

vårdgivare i primärvården. I dag finns sådana system i några landsting. 

Det nya vårdvalssystemet gör att reglerna för att välja 

primärvårdsutförare blir mer enhetliga än i dag. Företag och 

organisationer får bättre möjligheter att etablera en verksamhet inom 

primärvård och patienterna får fler vårdgivare att välja mellan. Alla 

vårdgivare som uppfyller kraven som respektive landsting beslutat om 

ska ha rätt att etablera sig i primärvården med offentlig ersättning. 

Grunderna i ersättningssystemet ska vara att pengarna följer patientens 

val och att privata och offentliga vårdgivare behandlas lika. 

Vårdvalssystemets effekter på konkurrensen ska noga utvärderas och 

Konkurrensverket har därför under 2009 och 2010 haft i uppdrag att följa 

införandet ur konkurrenssynpunkt för att säkerställa att offentliga och 

privata vårdgivare kan konkurrera på lika villkor. 

Den 1 juli 2009 trädde ny lagstiftning i kraft som innebär en 

omreglering av apoteksmarknaden. Målet med omregleringen är att 

konsumenterna ska få ökad tillgänglighet till läkemedel, bättre service 

och större tjänsteutbud. Apoteket AB:s nuvarande monopol ersätts av ett 

system där den som får tillstånd av Läkemedelsverket får driva apotek. 

Statens ägande av Apoteket AB ska successivt minskas genom avyttring.

Skr. 2009/10:34 

23 

Motsvarande 150 apotek ska föras över till ett nytt statligt bolag och 

kunna ha enskilda entreprenörer som delägare. Ett särskilt 

omstruktureringsbolag ser fortsatt till att omstruktureringen av Apoteket 

AB sker transparent, konkurrensneutralt, oberoende och att det sker en 

marknadsmässig värdering inför en utförsäljning av apotek. 

Konkurrensverket ska på regeringens uppdrag följa och analysera 

utvecklingen på apoteksmarknaden under omregleringsperioden. 

Uppdraget ska slutrapporteras den 31 december 2009. 

Den 1 november 2009 träder ny lagstiftning i kraft som innebär att 

detaljhandel med vissa receptfria läkemedel ska få bedrivas på andra 

platser än öppenvårdsapotek. Regleringen innebär i princip att en stor del 

av de mest efterfrågade receptfria läkemedlen görs tillgängliga i övrig 

handel. 

Den 16 juni 2009 upphävdes SJ AB:s ensamrätt att utföra persontrafik 

på järnväg på kommersiell grund. Det är början på en process som 

innebär att marknaden för persontrafik på järnväg öppnas för konkurrens. 

Från och med den 1 juli 2009 är det öppet för helgtrafik och den 1 

oktober 2009 öppnas hela det svenska järnvägsnätet för internationell 

persontrafik med rätt till cabotage. Innebörden är att ett företag som 

huvudsakligen utför internationell trafik för att ta upp och släppa av 

passagerare som inte passerar en landsgränd. Den 1 oktober 2010 öppnas 

marknaden helt för persontrafik på järnväg. 

Vidare avser regeringen att under hösten 2009 återkomma till 

riksdagen med förslag som kan innebära att fordonsbesiktningsverksamheten 

kan utsättas för konkurrens från den 1 juli 2010. 

Konkurrensverket har uppmärksammat att samägandet av kärnkraften 

innebär nackdelar ur konkurrenssynpunkt, eftersom de tre stora elbolagen 

tillsammans äger och kontrollerar all kärnkraft i Sverige samt att 

samägandet därför bör upphöra. Regeringen anser att en väl fungerande 

elmarknad stärker svensk konkurrenskraft och har stor betydelse för 

prisutvecklingen på elkraft såväl för företag som för hushåll. Regeringen 

har därför tillsatt två förhandlingsmän som har till uppgift att senast den 

31 december 2009 lämna förslag till lösning avseende samägandet av 

kärnkraften. 

Den 1 juli 2008 trädde den nya fjärrvärmelagen i kraft. En särskild 

utredare ska analysera förutsättningarna för ett lagstadgat tredjepartstillträde 

till fjärrvärmenäten och därigenom skapa förutsättningar för 

konkurrens på fjärrvärmemarknaderna. Om det bedöms lämpligt ska 

utredningen också lämna förslag till ett regelverk för tredjepartstillträde. 

Syftet är att ytterligare stärka fjärrvärmekundernas ställning samt att 

åstadkomma en effektivare värmemarknad med lägre fjärrvärmepriser 

och en förbättrad miljö. 

Konkurrenspolitiken har ett brett angreppssätt som utgår ifrån att man 

måste ta vara på varje möjlighet att överväga konkurrensförbättrande 

åtgärder inom hela samhällsekonomin. Även om Sverige har en stark 

ekonomi och ett i internationellt perspektiv avreglerat och konkurrenskraftigt 

näringsliv är prisläget i Sverige högt inom många områden i 

jämförelse med andra länder, vilket kommissionen och Europeiska rådet 

pekade ut som en ”points to watch” för Sverige. En huvudsaklig orsak till 

detta är en bristande konkurrenssituation, vilket också gör att 

prisstegringar riskerar att bli mer märkbara och långvariga. Regeringen

ser därför behov av konkurrensförbättrande åtgärder på en rad områden 

och har med anledning av detta gett Konkurrensverket i uppdrag att 

lämna konkreta och rangordnade förslag på konkurrensförbättrande 

åtgärder. Den 31 mars 2009 slutredovisade Konkurrensverket 59 åtgärder 

för bättre konkurrens i Sverige som spänner över stora delar av 

samhällsekonomin. Att ta ett samlat grepp om konkurrensfrågorna är 

nödvändigt för att förbättra möjligheterna att driva igenom reformer som 

ger tydliga och långsiktiga resultat för hela samhällsekonomin. Ett arbete 

pågår för att omhänderta Konkurrensverkets åtgärdsförslag på bästa sätt. 

Regeringen avser att under våren 2010 närmare presentera de satsningar 

som görs på konkurrensförbättrande åtgärder med betydelse för 

samhällsekonomin. 

Skr. 2009/10:34 

24 

Ökad konkurrens genom förbättrad offentlig upphandling 

Regeringen avser att i en kommande proposition genomföra EG:s 

reviderade rättsmedelsdirektiv i svensk rätt (förslaget beskrivs närmare i 

Nya rättsmedel m.m. på upphandlingsområdet (Ds 2009:30). Förslaget 

syftar bl.a. till att komma till rätta med fall då en upphandlande 

myndighet tecknar upphandlingskontrakt för att stänga möjligheten till 

överprövning. Förslaget behandlar även problemet med att det saknas 

effektiva rättsmedel mot otillåtna direkttilldelningar av kontrakt. En 

marknadsskadeavgift avseende otillåten direktupphandling föreslås 

införas samt att Konkurrensverket får talerätt i mål om marknadsskadeavgift. 

Bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 juni 2010. 

Förslaget innehåller även regelförenklingsförslag för upphandlingar såväl 

över som under tröskelvärdena i EG-direktiven. 

Regional konkurrenskraft och stärkt utvecklingskraft i landsbygder 

Den nationella tillväxten baseras på konkurrenskraftiga regioner och 

utgörs av summan av deras tillväxt. 

Den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap 

och sysselsättning 2007–2013 utgör den nationella strategiska 

referensramen (NSRF) för det regionala tillväxtarbetet. Regeringen pekar 

ut följande prioriteringar i strategin: innovation och förnyelse, 

kompetensförsörjning och ökat arbetskraftsutbud, tillgänglighet samt 

strategiskt gränsöverskridande samarbete. Dessa prioriteringar är 

vägledande för det regionala tillväxtarbetet samt styrande för de 

regionala och nationella strukturfondsprogrammen. Omställning till ett 

mer hållbart energisystem ses exempelvis som en möjlighet för att stärka 

den regionala tillväxten genom nyttjande av omställningen som drivkraft 

för teknik-, produkt och tjänsteutveckling. Regeringens nyligen beslutade 

handlingsplan för kulturella och kreativa näringar är också viktig för 

regional tillväxt. Under 2009 genomförs en strategisk uppföljning av 

strategin i syfte att belysa regeringens och regionernas konkurrenskrafts och 

tillväxtarbete. Uppföljningen utgör även en avstämning av strategin 

enligt riktlinjer från kommissionen och kommer att överlämnas i 

december 2009. 

Regionala aktörer har i dialoger med Regeringskansliet 

särskilt lyft fram behovet av bättre nationell och regional samordning

mellan arbetsmarknadspolitik, utbildningspolitik och regional Sk

tillväxtpolitik. Att kunna säkra regional kompetensförsörjning och 

arbetskraftsutbud har blivit än mer aktuellt i samband med pågående 

lågkonjunktur. 

r. 2009/10:34 

25 

Medel för regional projektverksamhet har beviljats på den regionala 

nivån av länsstyrelser, samverkansorgan och regionala självstyrelseorgan. 

Den regionala projektverksamheten inom den regionala 

tillväxtpolitiken bedrivs i enlighet med de regionala utvecklingsprogrammen, 

de regionala tillväxtprogrammen och de regionala 

strukturfondsprogrammen för konkurrenskraft och sysselsättning. Den 

totala volymen av beslutade medel om regional projektverksamhet för 

2008 uppgick till cirka 5 025 miljoner kronor. Av finansieringen kommer 

bl.a. 39 procent (cirka 2 miljarder kronor) från statliga medel, 36 procent 

(cirka 1,8 miljarder kronor) från EU-medel och 9 procent (cirka 466 

miljoner kronor) från privat finansiering. Cirka 4 miljarder kronor har 

beslutats om för utveckling av entreprenörskap och innovativa miljöer, 

cirka 504 miljoner kronor för regionförstoring och ett utvecklat 

informationssamhälle, cirka 266 miljoner kronor för gränsöverskridande 

samarbete och cirka 245 miljoner kronor för kompetensförsörjning och 

ökat arbetskraftsutbud. 

Under 2009 har regeringens beslutat om skrivelse 2008/09:167 En 

strategi för att stärka utvecklingskraften i Sveriges landsbygder. Denna 

syftar till att landsbygdsperspektivet, där det är relevant, införlivas som 

en naturlig del i alla politiska områden. För att omvandla landsbygdernas 

resurser till hållbar tillväxt och sysselsättning krävs dock större insatser 

från politiken inom flera områden. Regeringens inriktning är därför att, 

när det är relevant, bättre än hittills införliva landsbygdsperspektivet som 

en naturlig del i alla politiska områden och att skapa mervärden genom 

samverkan mellan olika områden. Åtgärderna i strategin handlar om 

utveckling av vissa branscher som gruv- och mineralnäringen, 

turistnäringen, samt kulturella och kreativa näringar, ökad användning av 

förnybar energi även kopplat till möjligheter till entreprenörskap och 

sysselsättning i landsbygder, utredning om den framtida 

arbetskraftstillgången i landsbygder, fortsatt bredbandsutbyggnad, 

främjande kommersiell och offentlig service, samt främjande av 

företagande och entreprenörskap genom generella regelförenklingar. 

Landsbygdsprogrammet för Sverige 2007–2013 är ett viktig instrument i 

detta arbete. Programmet omfattar totalt drygt 35 miljarder kronor varav 

cirka 6 miljarder kronor till åtgärder för att diversifiera ekonomin och 

främja livskvaliteten på landsbygden. Bland de nationella 

prioriteringarna för programmet utmärks bland annat tydligt fokus på 

konkreta åtgärder som främjar företagande, tillväxt och sysselsättning på 

landsbygden och som stärker såväl lantbrukets som andra 

landsbygdsföretags konkurrensförmåga, ekonomisk bärkraft och bidrag 

till omställningen till ett hållbart samhälle och naturresursutnyttjande. 

Som en del i den Ekonomiska återhämtningsplanen för Europa beslutade 

Europeiska rådet under 2009 om att stärka landsbygdsprogrammen. 

Sverige arbetar nu med genomförandet av denna förstärkning som 

kommer att innebära att drygt 250 miljoner kronor satsas på bredband på 

landsbygden, se även avsnitt 3.2.

Skr. 2009/10:34 

26 

Det pågående regionala arbetet med energiomställning, som sker i 

samverkan med andra regionala program och planer, stärker arbetet för 

en hållbar regional tillväxt. I budgetpropositionen för 2010 föreslår 

regeringen förstärkta medel under perioden 2010–2014 för det 

energirelaterade omställningsarbetet på regional nivå, bl.a. genom att 

medel tillförs länsstyrelsernas arbete med vidareutveckling av regionala 

klimat och 

energistrategier samt ökat stöd för regionala 

samverkansprojekt kring energieffektivisering. Insatserna ingår i det 

femåriga energieffektiviseringsprogram som regeringen aviserade i 

propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik – Energi (prop. 

2008/09:163) (se avsnitt 3.4). Samverkan mellan energistrategin och de 

regionala planerna och programmen stärker arbetet för en hållbar 

regional tillväxt. 

Mot bakgrund av den lågkonjunktur Sverige befinner sig i har 

regeringen mellan januari 2008 och februari 2009 utsett regionala 

varselsamordnare för att möta behoven som uppstår och för att 

säkerställa Sveriges konkurrenskraft. Uppdraget är att samordna aktörer, 

befintliga resurser och insatser lokalt och regionalt. Varselarbetet har 

visat på värdet och betydelsen av fungerande regionala partnerskap och 

regionalt förankrade långsiktiga strategier som grund för snabba beslut 

om åtgärder i en krissituation. Arbetet har främjat samverkan och lett till 

att lokala och regionala resurser i större utsträckning samordnas och 

utnyttjas effektivare. Drygt 200 förslag har inkommit inom olika 

politikområden. Ungefär en tredjedel av förslagen har regeringen 

hörsammat och genomfört, en tredjedel behandlas vidare och en tredjedel 

är förslag som inte bedöms vara aktuella för regeringen i den här 

situationen. Av de förslag som regeringen hörsammat kan nämnas 

förstärkt utlåning till små och medelstora företag, förstärkt 

exportfinansiering via AB Svensk Exportkredit (SEK), insatser för 

fordonsindustrin med ett FoU-bolag, möjligheter till statliga 

kreditgarantier för lån i Europeiska Investeringsbanken samt 

undsättningslån för företag i ekonomiska svårigheter. Åtgärder inom 

andra områden avser exempelvis skatteavdrag för reparationer och 

ombyggnader, satsningar på infrastruktur, nystartsjobb, uppskov för 

arbetsgivare att betala skatt, kompetensutveckling och arbetspraktik, stöd 

till kommunsektorn för att värna välfärden och satsningar på matchning 

och coaching av arbetssökande inom arbetsförmedlingen. Regeringens 

stöd till bankerna har varit särskilt viktigt för att få den finansiella 

strukturen att fungera. 

3.4 Miljö- och klimatpolitik för hållbar tillväxt 

• Riktlinje 11. Att främja ett hållbart användande av resurser och 

stärka synergierna mellan miljöpolitik och tillväxt 

I den Ekonomiska återhämtningsplanen för Europa pekade 

kommissionen på möjligheten att ställa om ekonomin och göra den 

”grön”. Regeringen är övertygad om att klimatutmaningarna kan vändas 

till en möjlighet för Sverige. 

Begreppet eko-effektiv ekonomi som 

förenar näringspolitiken med klimat- och energiutmaningarna är

värdefullt att tillämpa i Sverige och EU. Ekonomiska styrmedel såsom 

utsläppshandel och skatter är viktiga verktyg för att bryta sambandet 

mellan utsläpp och ekonomisk tillväxt. 

Skr. 2009/10:34 

27 

Sverige har genomfört insatser ifråga om ökad energieffektivitet i 

byggnader och eko-innovationer inklusive andra generationens 

biodrivmedel. Sverige vidtar löpande åtgärder också på många andra 

områden såsom vattenrening och bevarandet av den biologiska mångfalden

. 

Klimat 

De totala utsläppen av växthusgaser i Sverige uppgick år 2007 till 65,4 

miljoner ton koldioxidekvivalenter vilket var 9,1 procent lägre än 1990. 

Under perioden 1990–2007 ökade samtidigt BNP med cirka 48 procent. 

De samlade utsläppen av växthusgaser har alltså i betydande grad 

avlänkats från den ekonomiska tillväxten. Sverige har också låga 

nationella utsläpp per capita och per BNP-enhet jämfört med de flesta 

andra industriländer. De förhållandevis låga utsläppen beror i hög 

utsträckning på en stor andel vatten- och kärnkraft i elproduktionen och 

en betydande användning av biobränslen, vilket i sin tur beror på den 

energi- och klimatpolitik som förts. 

Utsläppen från de olika samhällssektorerna i Sverige har utvecklats 

mycket olika under perioden 1990–2007. I Sverige kommer numera de 

största utsläppen av växthusgaser från transporter och industrier. 

Utsläppen från el- och värmeproduktion och från uppvärmning av 

bostäder och lokaler är däremot mycket små jämfört med motsvarande 

utsläpp i andra industriländer. 

Som ett led i att utveckla klimat- och energipolitiken och svara upp 

mot nödvändiga utsläppsmål presenterade regeringen i mars 2009 En 

sammanhållen klimat- och energipolitik (prop. 2008/09:162 och 

2008/09:163) som antogs av riksdagen sommaren 2009 (bet. 

2008/09:MJU28, rskr. 2008/09:300 och bet. 2008/09:NU25 rskr. 

2008/09:301). Politiken innebär att utsläppen av växthusgaser för Sverige 

år 2020 bör vara 40 procent lägre än utsläppen år 1990. Målet gäller för 

de verksamheter som inte omfattas av systemet för handel med 

utsläppsrätter. För att nå målet avser regeringen att redan beslutade 

styrmedel ska kompletteras med utvecklade ekonomiska styrmedel på 

skatteområdet. Regeringen avser även att tidigt och fullt ut genomföra 

minskningar i enlighet med beslutade åtgärder inom EU. Därutöver 

kommer Sverige, inom ramen för det nationella målet, att genomföra 

utsläppsminskande åtgärder i andra länder, såsom gröna investeringar i 

utvecklingsländer eller insatser i andra EU-länder. 

Det nationella delmålet för 2008–2012 ligger fast. Detta innebär att de 

svenska utsläppen av växthusgaser under perioden 2008–2012 ska vara 

minst 4 procent lägre än utsläppen 1990. 

Användningen av fossila bränslen för uppvärmning kommer att 

avvecklas till år 2020, vilket har stor betydelse för bebyggelsens 

klimatpåverkan. Regeringen avser att stegvis öka energieffektiviteten i 

transportsystemet, bryta fossilberoendet och därigenom minska 

klimatpåverkan. I propositionen En sammanhållen klimat- och

energipolitik – Klimat (prop. 2008/09:162) presenterade regeringen en 

handlingsplan för en fossiloberoende fordonsflotta år 2030, vilken 

omfattar såväl skatteförslag som satsningar på förnybara drivmedel och 

alternativa tekniker. Med dessa och nedan redovisade mål och åtgärder 

för hållbar energi och hållbara transporter är regeringens inriktning att 

Sverige år 2050 har en hållbar och resurseffektiv energiförsörjning utan 

nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären. 

Skr. 2009/10:34 

28 

Hållbar energi 

Genom riksdagens beslut om propositionen En sammanhållen klimat och 

energipolitik – Energi (prop. 2008/09:163, bet. 2008/09:NU25, rskr. 

2008/09:301) har en rad nya mål för förnybar energi satts upp för 

Sverige. Andelen förnybar energi år 2020 ska vara minst 50 procent av 

den totala energianvändningen. Inom transportsektorn ska andelen 

förnybar energi samma år vara minst 10 procent. Båda dessa mål utgår 

från de krav som ställs på Sverige inom direktivet om främjande av 

förnybar energi (dir. 2009/28/EG). 

Användningen av förnybar energi ökar i alla sektorer beroende på en 

rad olika åtgärder, framförallt som en effekt av koldioxidskatten och 

elcertifikatsystemet. Sveriges andel förnybar energi i förhållande till 

slutlig energianvändning har ökat stadigt sedan början på 70-talet och 

uppgick år 2007 till 43,9 procent. Bioenergi och vattenkraft står för den 

största delen. 

Riksdagen har sedan tidigare fastställt att målet för förnybar el inom 

ramen för elcertifikatsystemet innebär en ökning med 17 TWh till 2016 

jämfört med 2002 års nivå. Regeringen har nyligen gjort bedömningen 

(prop. 2008/09:163) att ett nytt mål bör sättas till år 2020 motsvarande en 

ökning med 25 TWh jämfört med läget år 2002. Under år 2008 

producerades totalt 14,2 TWh förnybar el inom ramen för 

elcertifikatsystemet, vilket bedöms vara i takt med riksdagens målsättning

. Det största bidraget stod den biobränslebaserade elproduktionen 

för. Vindkraften ökade mest, med 39 procent jämfört med föregående år. 

Förnybara drivmedel utgjorde 2007 cirka 4 procent av transporternas 

energianvändning, i första hand via låginblandning i bensin och diesel, 

motsvarande 3,6 TWh, en ökning med 0,9 TWh från året innan. För 

vindkraften har riksdagen år 2002 satt upp ett planeringsmål på 10 TWh 

till 2015. Riksdagen har under 2009 beslutat om en nationell 

planeringsram för vindkraft motsvarande en årlig produktionskapacitet 

på 30 TWh till år 2020 varav 20 TWh till lands och 10 TWh till havs. I 

propositionen från mars 2009 Prövning av vindkraft (prop. 

2008/09:146) 

föreslås flera ändringar för att underlätta utbyggnaden av vindkraft samt 

minska de administrativa kostnaderna och öka förutsägbarheten för 

företagen utan att sänka kraven på en rättssäker och noggrann 

handläggning. Ett exempel på föreslagna ändringar är att den samlade 

prövningen av vindkraftverken föreslås ske vid miljötillståndsprövningen 

och att de nuvarande kraven på detaljplan och bygglov i huvudsak tas 

bort. Ett annat förslag på ändrade regler är att frågor om 

ledningsdragning som har tillståndsprövats enligt miljöbalken inte ska 

behöva prövas i ett ärende om nätkoncession för linje.

Skr. 2009/10:34 

29 

En mer effektiv energianvändning kan bidra till minskad klimatpåverkan. 

Genom riksdagens beslut om propositionen En sammanhållen 

klimat- och energipolitik – Energi (prop. 2008/09:163, bet. 

2008/09:NU25, rskr. 2008/09:301) antogs ett nationellt sektorsövergripande 

energieffektiviseringsmål. Målet innebär att energiintensiteten 

uttryckt i termer av energianvändning per BNP ska minska 

med 20 procent till år 2020 jämfört med år 2008. I nämnda proposition 

presenterade regeringen även en nationell handlingsplan för energieffektivisering, 

vilken ska bidra till att uppnå det nationella energiintensitetsmålet 

samt det mål om 9 procents energibesparing till år 2016 i 

förhållande till det årliga energianvändningsgenomsnittet 2001–2005 

som följer av direktivet om slutlig energianvändning och energitjänster 

(dir. 2006/32/EG). 

I budgetpropositionen för 2009 avsatte regeringen 320 miljoner kronor 

under åren 2010–2011 för fortsatta insatser för energieffektivisering på 

lokal och regional nivå respektive insatser för hållbar energianvändning. 

Inom ramen för detta arbete har bl.a. Energimyndigheten presenterat 

flera konkreta verktyg och program för energieffektivisering i små och 

medelstora företag, vilket i dag finns utformat för den energiintensiva 

industrin och som visat på mycket goda resultat. Insatserna omfattar även 

exempelvis åtgärder för att främja marknadsintroduktion av 

energieffektiv teknik (särskilt i bostäder och lokaler) och kommunal 

energi- och klimatrådgivning. 

I budgetpropositionen för 2010 tillförs dessa åtgärder ytterligare 255 

miljoner kronor för 2012. Därtill avsätter regeringen 300 miljoner kronor 

årligen för finansiering av ett femårigt program för energieffektivisering 

under perioden 2010–2014, som en förstärkning och breddning av 

energieffektiviseringsinsatserna, utöver dagens politik. Programmet 

innehåller förstärkt regionalt och lokalt energi- och klimatarbete, insatser 

för information, rådgivning, stöd för teknikupphandling och 

marknadsintroduktion av energieffektiv teknik (särskilt för vägtransport 

och areella näringar), nätverksaktiviteter samt införande av ett 

stödsystem med energikartläggningscheckar. 

Hållbara transporter 

I den transportpolitiska målpropositionen Mål för framtidens resor och 

transporter (prop. 2008/09:93), som riksdagen antog i mars 2009, 

framgår att transportpolitiken är en viktig del av regeringens politik för 

fler jobb och växande företag. 

Utsläppen av koldioxid från inrikes transporter utgjorde närmare 32 

procent av de samlade utsläppen i Sverige 2007. Kraftfulla åtgärder 

behövs för att reducera utsläppen från transportsektorn. Regeringen avser 

att stegvis öka energieffektiviteten i transportsystemet, bryta 

fossilberoendet och därigenom minska klimatpåverkan. 

För att stimulera och öka takten i en övergång till en mer miljöanpassad 

fordonspark föreslogs i propositionen En sammanhållen klimat och 

energipolitik – Klimat (prop. 2008/09:162) bl.a. att nya miljöbilar 

befrias från fordonsskatt under de första fem åren. Den s.k. 

miljöbilspremien, som infördes 1 april 2007 för att under en avgränsad

tid påskynda ett marknadsgenomslag för miljöbilar i Sverige, ersätts 

därmed med en långsiktig skattebefrielse. Förslaget bör enligt regeringen 

träda i kraft den 1 januari 2010, men gälla retroaktivt och tillämpas för 

bilar som tas i bruk fr.o.m. den 1 juli 2009. En skillnad jämfört med 

miljöbilspremien är att skattebefrielsen inte bara gäller bilar som köps av 

privatpersoner utan även de som köps av företag, t ex förmånsbilar. 

Miljöbilspremien har haft den eftersträvade kraftfulla effekten, i april 

2007 när miljöbilspremien infördes fanns det cirka 68 000 miljöbilar i 

Sverige, sommaren 2009 är antalet 228 000. Drygt 30 procent av 

nybilsförsäljningen utgörs av miljöbilar. 

Skr. 2009/10:34 

30 

Genom förordningen (2009:1) om miljö- och trafiksäkerhetskrav för 

myndigheters bilar och bilresor, skärptes från den 1 februari 2009 

miljökraven ytterligare och det infördes långtgående trafiksäkerhetskrav. 

Huvudregeln är nu att alla personbilar som statliga myndigheter köper in 

eller leasar ska vara miljöbilar. 

Miljöteknik 

I budgetpropositionen för 2010 föreslår regeringen, inom ramen för ett 

nytt femårigt program för energieffektivisering (2010–2014) förstärkta 

satsningar för att genom teknikupphandling och angränsande åtgärder för 

marknadsintroduktion främja utveckling, användning och spridning av 

ny energieffektiv teknik. Tonvikt läggs på energieffektiva vägtransportfordon 

samt energieffektiva maskiner inom de areella näringarna. 

Eftersom utvecklingen av städer och tätorter har en stor inverkan på 

både klimat, konkurrenskraft och livskvalitet tillsatte regeringen hösten 

2008 Delegationen för hållbara städer. Delegationen har ett brett uppdrag 

att under två år verka för hållbar stadsutveckling. Genom användande av 

integrerad, hållbar stadsplanering och ny miljöteknik kan städernas 

miljöpåverkan minskas samtidigt som attraktiva och konkurrenskraftiga 

miljöer skapas. Delegationen tar bland annat upp frågor kring hur ökad 

privat och offentlig samverkan kan uppnås samt hur kompetens kring 

arkitektur och stadsplanering ytterligare kan stärka och vara en del av 

klimatrelaterad miljöteknikexport. Delegationen hanterar och beslutar 

vidare om det ekonomiska stöd till utveckling av hållbara städer som 

infördes 2009. Sammanlagt finns 340 miljoner kronor under 2009 och 

2010 tillgängliga för stöd till stadsutvecklingsprojekt som visar en 

särskilt stor potential för att minska klimatpåverkan, och som kan 

åstadkomma internationellt framstående attraktiva och hållbara 

stadsmiljöer att användas i demonstrationssyfte för att understödja 

samverkan och export. Den svenska kompetensen kring hållbar 

stadsutveckling och miljöteknik presenteras internationellt genom 

konceptet SymbioCity, som tagits fram av Exportrådet i samverkan med 

Regeringskansliet och miljötekniksektorn. 

Regeringen och ett flertal myndigheter deltar också i olika 

internationella samarbeten kring hållbar stadsutveckling, bland annat i 

EU:s informella samarbete på området, FN:s UN-HABITAT samt 

OECD. Ett särskilt samarbete med Kina kring miljöteknik och hållbar 

stadsutveckling har inletts. För detta har en särskild samordnare utsetts 

av regeringen.

Regeringen arbetar aktivt för ett ökat internationellt samarbete också 

inom andra områden kring miljö- och energiteknik, bl.a. har avtal ingåtts 

med USA, Brasilien och Kina. 

Skr. 2009/10:34 

31 

Klimatsatsning i utvecklingssamarbetet 

Inom det internationella utvecklingssamarbetet har regeringen aviserat en 

särskild klimatsatsning om cirka 4 miljarder kronor under perioden 

2009–2012. Målet är främst att på ett effektivt sätt bidra till långsiktiga 

insatser för anpassning till klimatförändringarna i de fattigaste länderna, 

men också att bidra till utvecklingsländernas åtgärder för att begränsa 

halten av växthusgaser, bl.a. genom ökad energieffektivisering, ökad 

tillgång till bättre teknik och alternativa energikällor samt återbeskogningsprojekt. 

Främst ska bidrag ske genom befintliga multilaterala 

initiativ men även i det bilaterala samarbetet, där Afrika står i fokus. 

Regeringen tillsatte i oktober 2007 en internationell kommission för 

klimatförändring och utveckling. Syftet var att sätta ökat fokus på 

kopplingen mellan klimatförändringarna och utvecklingen i fattiga 

länder. En central uppgift var att säkerställa att framtida bistånd tar 

hänsyn till klimatpåverkan och risken för katastrofer i 

utvecklingsländerna. Resultatet av kommissionens arbete presenterades 

våren 2009. Kommissionen har fokuserat på anpassning till 

klimatförändringarna och dess kopplingar till riskreducering. I sin 

slutrapport framhåller kommissionen att anpassning är kontextspecifikt 

samt att det i arbetet för att bemöta klimatförändringarna är centralt att 

lyfta den lokala nivåns betydelse och den mänskliga dimensionen av 

anpassning till klimatförändringarna. Utvecklingssamarbetet bör 

användas katalytiskt för att generera andra typer av finansiering för 

anpassning; bistånd och icke-bistånd, offentliga och privata medel. 

Kommissionen menar att inga nya mekanismer och institutioner behövs, 

utan att styrning och samordning av de existerande måste stärkas. 

Havspolitik 

Under våren 2009 antog riksdagen propositionen En sammanhållen 

svensk havspolitik (prop. 2008/09:170, bet. 2008/09:MJU29, rskr. 

2008/09:299). Inriktningen är att havets och kustområdenas resurser ska 

nyttjas hållbart så att ekosystemen bevaras och restaureras samtidigt som 

havsanknutna näringar kan utvecklas, växa och bidra till att stärka 

Sveriges konkurrenskraft. I propositionen presenterar regeringen bl.a. 

verktyg för att stödja utvecklingen av befintliga och nya verksamheter 

med anknytning till havet. Regeringen anger vidare prioriterade åtgärder 

som krävs för att öka sysselsättningen och utveckla företagsamheten och 

infrastrukturen inom de maritima näringarna. 

Miljöanpassat omhändertagande – giftfria och resurssnåla kretslopp 

Regeringen presenterade i mars 2008 en proposition om kemikalieregistrering 

(prop. 2007/08:80), med förslag till ändringar i de svenska 

kemikaliebestämmelserna när EU:s nya kemikalielagstiftning Reach

börjar tillämpas. Genom Reach stärks skyddet för människors hälsa och 

miljön, samtidigt som den europeiska kemikalieindustrins konkurrenskraft 

förbättras och utvecklingen av alternativa och säkrare ämnen 

främjas. Regeringen har dessutom påbörjat ett arbete med att omhänderta 

Reachutredningens slutbetänkande som överlämnades i juni 2008. I detta 

arbete ingår förslag till en organisation för effektiv tillsyn över hur Reach 

och övrig kemikalielagstiftning följs. En harmoniserad lagstiftning 

tillsammans med en effektiv tillsyn skapar förutsättningar för en god 

konkurrens för de berörda aktörerna som i detta fall är framför allt 

kemikalieindustrin. 

Skr. 2009/10:34 

32 

Effektiva styrmedel 

Miljöskatter och andra ekonomiska styrmedel är av central betydelse för 

att framtida mål på klimat- och energiområdet ska kunna nås. Olika 

ekonomiska styrmedel ger olika incitament och för att de ska vara 

effektiva måste de samordnas. En viktig utgångspunkt för miljöpolitiska 

styrmedel är att de, i möjligaste mån, ska utformas så att förorenaren 

betalar för sin miljöpåverkan. De ska i största möjliga utsträckning vara 

kostnadseffektiva, teknikneutrala och administrativt enkla. 

Regeringen har i propositionen En sammanhållen klimat- och 

energipolitik – Klimat (prop. 2008/09:162) aviserat vissa strukturella 

förändringar av skattesystemet, i syfte att göra det enklare att genomföra 

träffsäkra och ändamålsenliga styrmedelsförändringar. Med utgångspunkt 

i den förändrade skattestrukturen har regeringen aviserat 

skatteförslag som bedöms minska utsläppen av växthusgaser samt bidra 

till att målen för andel förnybar energi och ökad energieffektivisering kan 

uppnås. 

För att undanröja eventuella informations- och kunskapsbrister bör 

skatter och utsläppshandel eller andra marknadsbaserade styrmedel 

kompletteras med andra styrmedel för att den svenska klimat- och 

energipolitiken ska förverkligas. I propositionen En sammanhållen 

klimat- och energipolitik – Klimat (prop. 2008/09:163) presenterades 

principer för och kompletterande åtgärder som behövs för att undanröja 

informations- och kunskapsbrister inom olika sektorer så att de 

marknadsbaserade styrmedlen ges förutsättning att fungera bättre. 

Arbetet med att undanröja kunskapsbrister på klimat- och energiområdet 

utvecklas successivt från övergripande information om klimatfrågan till 

mer specifik information och rådgivning till hushåll, fastighetsägare och 

företag inom olika branscher, kring potentialer och åtgärder för att 

minska energianvändningen och därigenom klimatpåverkan. Ett 

stödsystem för energikartläggning i små- och medelstora företag inrättas 

och förbättrade informationsportaler utvecklas för bl.a. byggnadssektorn. 

Regeringen främjar även möjligheterna att i detta arbete mobilisera och 

ta till vara den kunskap och handlingskraft som finns spridd hos olika 

aktörer i samhället på lokal och regional såväl som central nivå. 

Miljöstyrningsrådet är en nyckelaktör för att driva arbetet med 

miljökrav vid offentlig upphandling framåt. Arbetsmetoder och kvalitetssäkring 

av hur miljökriterier tas fram och uppdateras har ytterligare 

utvecklats. I och med den pågående ekonomiska krisen har

Miljöstyrningsrådet ytterligare fokuserat på att ta fram vägledningar till 

offentliga upphandlare som möjliggör en kombination av ekonomisk och 

miljömässig vinst. Miljöstyrningsrådet har fortsatt att införa s.k. 

spjutspetskriterier i sitt arbete med miljökrav vid offentlig upphandling. 

Detta arbete innebär att miljökrav delas in i tre olika nivåer där den 

högsta nivån av miljöprestanda (spjutspetsnivå) försöker tangera den 

bästa miljötekniken som är tillgänglig på marknaden. På detta vis ges 

upphandlare möjlighet att stimulera marknaden till miljöinnovationer 

genom att ge fördel för dessa varor och tjänster i upphandling. 

Miljöstyrningsrådet har initierat ett s.k. innovationsforum, där olika 

intressenter möts för att diskutera utformningen av ett lämpligt 

spjutspetskriterium som är eftersträvansvärt och möjligt att uppnå. I juni 

2009 beslutade regeringen om en förordning om energieffektiva åtgärder 

för myndigheter. Här ställs bl.a. krav som ger ytterligare incitament för 

myndigheter att ställa miljökrav vid offentlig upphandling. 

Skr. 2009/10:34 

33 

3.5 Enklare och mer lönsamt att driva företag 

• Riktlinje 14. Skapa ett mer konkurrenskraftigt företagsklimat och 

stimulera privata initiativ genom regelförenkling 

• Riktlinje 15. Främja en mer företagsvänlig kultur och att skapa 

gynnsamt klimat för små och medelstora företag 

Regeringen strävar efter att Sverige ska ha Europas bästa företagsklimat. 

Den ekonomiska utvecklingen i Sverige är beroende av förutsättningarna 

för företag att starta, överleva och växa samt hur väl innovationspotentialen 

tas till vara. Mot bakgrund av konjunkturläget är det särskilt 

viktigt att understödja utvecklingen av företagandet i Sverige och 

prioritera åtgärder för att stimulera fler företag att växa. 

I syfte att stärka företagens möjligheter att växa och verka på den 

globala marknaden avser regeringen att utarbeta en internationaliseringsstrategi 

med särskilt fokus på små och medelstora företag. 

Internationaliseringsstrategin ska leda till att fler små och medelstora 

företag vågar ta steget till internationalisering. Detta sker bl.a. genom en 

genomlysning av samtliga statliga åtgärder där det säkerställs att insatser 

är anpassade för de små och medelstora företagens behov. 

Arbetet med att skapa bättre villkor för företag, inklusive regeringens 

regelförenklingsarbete, har fortsatt under året. Åtgärder vidtas för att 

underlätta för mindre företag att delta i offentlig upphandling. Politiken 

handlar också om att förbättra trygghetssystemen för företagare, 

stimulera kvinnors företagande och öka tillgången till kapital m.m.. 

Beträffande finansiering av nya, små och medelstora företag är 

ambitionen att samordna resurser, säkerställa geografisk närvaro, och 

tydligare definiera statens insatser på området. 

Under 2008 startades drygt 58 400 nya företag i Sverige, vilket i stort 

sett är oförändrat jämfört med 2007. Antalet företag startade av män 

minskade med 2 procent samtidigt som antalet företag som startades av 

kvinnor ökade med 3 procent. Andelen av de nystartade företagen 2008 

som startades av enbart kvinnor var 32 procent och andelen företag som 

startades gemensamt av män och kvinnor var 6,5 procent.

Enklare att driva företag Skr. 2009/10:34 

34 

Regeringens synsätt på regelförenklingsarbetet understryker sambandet 

mellan regelförenkling, tillväxt i ekonomin och ökad sysselsättning. Det 

omfattande regelförenklingsarbete som inleddes hösten 2006 har 

resulterat i att de verktyg som krävs för ett systematiskt regelförenklingsarbete 

nu är på plats. För första gången kan regeringen se ett trendbrott 

att de administrativa kostnaderna för företag minskar. Minskningen med 

4 procent mellan 2007 och 2008 är dock endast ett steg i rätt riktning mot 

regeringens ambitiösa målsättning om att 2010 ska företagens 

administrativa kostnader ha minskat med 25 procent jämfört med 2006. 

Regeringen lämnade den 4 juni 2009 skrivelsen Regelförenklingsarbetet 

(skr. 2008/09:206) till riksdagen. I skrivelsen redogörs för regeringens 

regelförenklingsarbete som omfattar över 940 åtgärder. Under 2008 

genomfördes eller avslutades drygt 290 förenklingsåtgärder. Regeringen 

lämnade ett nytt uppdrag till departementen och vissa statliga 

myndigheter i augusti 2009 att ta fram ytterligare underlag för 

regeringens handlingsplan avseende regelförenkling 2009. Ett arbete 

pågår avseende bl.a. processen runt den handlingsplan (dnr 

N2008/4837/MK) som ligger till grund för skrivelsen i syfte att nå större 

effektivitet och snabbare resultat avseende åtgärder m.m. I denna 

tydliggörs bland annat att de administrativa kostnaderna som följer av ett 

lagstiftningsförslag redovisas. Vidare säkerställs genom förordningen 

(2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning att det viktiga 

fortgående arbetet med konsekvensutredningar av förslag till nya eller 

ändrade regler genomförs på likartat sätt i hela regelgivningskedjan. Ett 

regelråd inrättades 2008. Rådets uppgift är bl.a. att under regeringens och 

myndigheters beredningsprocess av lagar, förordningar och föreskrifter 

säkerställa att konsekvensutredningar håller erforderlig kvalitet. 

Regelrådet ska också granska utformningen av förslag till nya och 

ändrade regler som kan få effekter av betydelse för företagens 

arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. Rådet ska 

arbeta under en begränsad tid för att skynda på regelförenklingsarbetet. 

Rådets arbete ska utvärderas under 2009. Regelrådet har per den 2 

september 2009 avgett yttrande över 135 förslag till nya eller ändrade 

regler. Av dessa har 61 tillstyrkts. Rådet har i 45 fall helt avstyrkt 

föreslagen reglering. I 61 fall har Rådets granskning utmynnat i kritik 

mot kvaliteten på genomförd konsekvensutredning. 

Riktlinjer för arbetet med konsekvensutredningar i Regeringskansliet 

samt Riktlinjer för Regeringskansliets överlämnande av underlag till 

regelrådet som tillämpats från 15 juni 2008 respektive 1 oktober 2008 

kommer att ligga till grund för utvärderingen under 2009 om 

Regeringskansliets arbete med konsekvensutredningar. Arbetet med 

mätningar av företagens administrativa kostnader är centralt i 

regelförenklingsarbetet och sker i nära samråd med näringslivet. 

Tillväxtverket har på regeringens uppdrag under 2008 uppdaterat vissa 

äldre mätningar. Resultat från mätningarna kan bl.a. användas för att 

simulera de administrativa kostnaderna i samband med framtagande av 

nya föreskrifter. Sverige är ett av de få länder som nu kan simulera 

kostnaderna. För närmare information om mätningarna hänvisas till skr. 

2008/09:206.

I april 2009 lämnade Bolagsverket ett förslag om minskat uppgiftslämnande 

för företag genom ökad samordning mellan statliga 

myndigheter (dnr N2009/4509/MK). Utgångspunkten för regeringsuppdraget 

var att företagen bara ska behöva lämna en uppgift en gång till 

statliga myndigheter. Övriga myndigheter ska därefter inte behöva hämta 

in samma uppgift från företaget utan uppgiften ska vara tillgänglig för 

alla myndigheter. 

Skr. 2009/10:34 

35 

Enklare redovisningsregler som beräknas sänka företagens kostnader 

bereds för närvarande i Regeringskansliet. Arbetet är främst inriktat på 

mindre företag och på att en proposition ska kunna beslutas kring 

årsskiftet 2009/2010. 

I delbetänkandet Aktiekapital i privata aktiebolag (SOU 2008:49) 

föreslås att kravet på lägsta aktiekapital i privata aktiebolag sänks. 

Arbetet i Regeringskansliet är nu inriktat på att en proposition ska 

beslutas kring årsskiftet 2009/2010. 

Ökad tillgång till kapital 

Den pågående finanskrisen har tillfälligt ökat behovet av marknadskompletterande 

insatser när det gäller investeringar och rörelsekapital för 

den löpande verksamheten. Bland annat har situationen inom 

banksektorn gjort att bankerna inte kunnat möta den ökade efterfrågan på 

krediter bland landets nya samt små- och medelstora företag. Regeringen 

har därför gjort stora insatser för att möta företagens efterfrågan på 

kapital, bland annat genom att ge Almi Företagspartner AB ett 

kapitaltillskott med 2 miljarder kronor och besluta om en större 

flexibilitet i bolagets långivning. Det innebär bland annat att Almi 

Företagspartner AB fått möjligheter att finansiera en större andel av små 

och medelstora företags kapitalbehov. Vidare har projekt godkänts i 

flertalet av Sveriges strukturfondsregioner som med hjälp av EU-medel 

samt nationell och regional medfinansiering syftar till att öka tillgången 

till riskkapital för små och medelstora företag. 

Även efterfrågan på exportkrediter har ökat markant under krisen. Som 

en följd av detta beslutade riksdagen i enlighet med regeringens förslag i 

slutet av 2008 att öka kapaciteten hos AB Svensk Exportkredit (SEK) 

genom dels ett kapitaltillskott, dels en skapad möjlighet att under 2009 

mot marknadsmässiga villkor ta upp lån i Riksgälden, vilket skedde i 

propositionen Åtgärder för förstärkt exportfinansiering (prop. 

2008/09:86). Riksdagen bemyndigade därmed regeringen att genom 

Riksgäldskontoret utfärda en låneram till AB Svensk Exportkredit om 

100 miljarder kronor och en kreditgarantiram för upplåning upp till högst 

450 miljarder kronor. Samtidigt höjdes ramen för de 

exportkreditgarantier som ställs ut av Exportkreditnämnden (EKN) från 

200 till 350 miljarder kronor (prop. 

2008/09:86). I budgetpropositionen 

för 2010 har regeringen föreslagit en ytterligare höjning av EKN:s ram 

för exportgarantier från 350 miljarder kronor till 500 miljarder kronor 

samt en förlängning av SEK:s låneram på 100 miljarder kronor och 

kreditgarantiram för upplåning till högst 250 miljarder kronor (jämfört 

med 450 miljarder kronor för 2009).

Rådgivning till företagare Skr. 2009/10:34 

36 

En översyn har gjorts av de statligt finansierade företagsrådgivningsinsatserna

. Uppdraget redovisades i februari 2009. I uppdraget ingick 

bland annat att analysera utformningen av rådgivningen riktad till 

företagare och potentiella företagare, om överlappningar eller undanträngning 

av privata aktörer förekommer, samt föreslå hur den statliga 

styrningen av rådgivningsinsatserna kan effektiviseras. Frågorna bereds 

nu inom Regeringskansliet. Ambitionen är att tydligare definiera statens 

åtagande och åstadkomma en effektivisering och samordning av 

rådgivningsinsatserna samt öka inslaget av privata utförare. 

Trygghetssystem för företagare 

Regeringen aviserar i budgetpropositionen för 2010 reformer i de sociala 

trygghetssystemen för företagare för att stärka incitamenten för 

företagande. Reformerna omfattar arbetslöshetsförsäkringen, sjukförsäkringen 

och föräldraförsäkringen. Förslagen syftar till att skapa 

tydliga och förutsägbara regler, öka likabehandlingen av företagare och 

anställda samt öka valfriheten för företagare. 

Förslagen inom föräldraförsäkringen innebär att företagare och 

anställda ska behandlas mer lika. Förslagen inom arbetslöshetsförsäkringen 

ska göra det tryggare att gå från anställning till företagande 

och innebär att företagare får rimlig tid att pröva sin idé och etablera sitt 

företag. Förslagen inom sjukförsäkringen ska göra det tryggare att gå 

från anställning till företagande och göra det mindre riskfyllt för företag 

att anställa. Ett exempel är att samtliga företagare får en karenstid på 

minst sju dagar samt ökade möjligheter att välja längre karens än i dag. 

Sjukförsäkringsavgiften sänks för alla företagare och mest för dem som 

väljer lång karenstid. Regeringen avser att återkomma med dessa förslag 

under våren 2010 och de bör kunna träda i kraft senast den 1 juli 2010. 

Offentlig upphandling och små och medelstora företag 

Enligt Konkurrensverkets strategi för upphandlingsfrågor ska tillsyn med 

särskilt fokus på att öppna upp för småföretag att delta i ramavtalsupphandlingar 

prioriteras. De statliga ramavtalen regleras särskilt i 

förordningen (1998:796) om statlig inköpssamordning. När det gäller 

statliga ramavtalsupphandlingar har Statskontoret haft i uppdrag att göra 

en översyn av den statliga inköpssamordningen. Uppdraget redovisades i 

juni 2009. Statskontoret menar i sin rapport att den statliga 

inköpssamordningen inte generellt utestänger små och medelstora företag 

från att delta i upphandlingar, men att det finns vissa ramavtalsområden 

där små och medelstora företag är underrepresenterade. Statskontoret 

föreslår att en ny myndighet för samordnad upphandling i staten inrättas 

för att förvalta ramavtal. Rapporten remitteras för närvarande och 

förslagen kommer att beredas inom Regeringskansliet under hösten. 

Kammarkollegiet har fått i uppdrag att ge praktisk vägledning till 

upphandlande myndigheter och enheter samt till leverantörer om hur en 

effektiv och rättssäker upphandlingsprocess ska genomföras. I sam

Skr. 2009/10:34 

37 

verkan med upphandlande myndigheter och enheter samt representanter 

för näringsliv och intresseorganisationer ska kollegiet utveckla 

hjälpmedel, metoder och system för en effektivare upphandling. En 

vägledning för offentlig upphandling inom vård och omsorg utvecklas 

också. Kollegiet har även i sitt regleringsbrev för 2009 fått i uppdrag att 

verka för att upphandlande enheter och myndigheter ska väga in bl.a. 

kvalitet och hållbar utveckling samt underlätta för små och medelstora 

företag att delta i upphandlingar. 

Kvinnors företagande 

Intresset bland kvinnor att delta i det nationella programmet för kvinnors 

företagande har varit stort under 2008 och aktiviteten är hög. Insatserna 

inkluderar bland annat rådgivning, informationsinsatser, utbildning av 

rådgivare, entreprenörskapsutbildningar och mentorskapsprogram. 

Halvtidsutvärderingen visar att programmet utvecklas i enlighet med 

regeringens ambitioner att synliggöra kvinnors företagande samt att det 

fortskrider väl och har mottagits positivt. Utöver programmet inkluderar 

regeringens insatser även forskning och ett ambassadörsprogram för 

kvinnors företagande. Det svenska ambassadörsprogrammet har fungerat 

som en förebild för ett ambassadörsprogram på EU-nivå som lanseras i 

oktober 2009. 

I december 2008 beviljade regeringen Almi Företagspartner AB medel 

för att samordna ett nationellt styrelseprogram för kvinnor. Detta är en 

insats som syftar till att synliggöra kvinnor som har erforderlig 

kompetens för att sitta i bolagsstyrelser. Programmet möjliggör för 200 

kvinnor att delta i ett mentorprogram, samt tilldelas stipendier till valfri 

styrelseutbildning. 

Entreprenörskap inom vård och omsorg 

År 2006 beslutade regeringen om insatser för att utveckla entreprenörskap 

och företagande inom vård och omsorg, i syfte att öka mångfalden, 

förbättra kvaliteten och öka valfriheten (se även avsnitt 3.3). År 2009 har 

ett handlingsprogram för entreprenörskap och förnyelse inom vård och 

omsorg tagits fram av Tillväxtverket på uppdrag av regeringen. Mellan 

2006 och 2009 har över 100 miljoner kronor satsats på åtgärder som 

stärker entreprenörskap inom sjukvård, omsorg, apoteksområdet och 

andra välfärdsområden. Regeringen avser nu att förstärka insatserna på 

området för att ytterligare stimulera en mångfald av utförare och 

förnyelse av välfärdssektorn. Detta görs bl.a. genom inrättande av ett 

välfärdsutvecklingsråd som ska samla aktörer på marknaden och 

kontinuerligt ha en dialog om hinder för utveckling och jobba med 

förslag om hur dessa ska kunna undanröjas. Regeringen föreslår i 

budgetpropositionen för 2010 att 10 miljoner kronor anvisas för 

ändamålet entreprenörskap och förnyelse i välfärdssektorn.

Ungt entreprenörskap Skr. 2009/10:34 

38 

För att främja entreprenörskap bland unga presenterade regeringen i maj 

2009 en strategi för entreprenörskap inom utbildningsområdet. Strategin 

betonar utbildningsområdets centrala roll i att stimulera entreprenörskap. 

Skolan lägger grunden för ett entreprenöriellt förhållningssätt och genom 

strategin har regeringen konkretiserat åtgärder för att entreprenörskap ska 

genomsyra utbildningen på alla nivåer i utbildningssystemet. 

Företagande bland personer med utländsk bakgrund 

Regeringen har avsatt 20 miljoner kronor årligen mellan 2008 och 2010 

för att främja företagandet bland personer med utländsk bakgrund. 

Tillväxtverket koordinerar insatserna. Insatserna riktar sig främst till 

etablerade företagare med utländsk bakgrund som vill få hjälp med att 

utveckla och expandera sina företag. Många fler företagare med utländsk 

bakgrund har fått tillgång till lån och affärsutveckling via Almi 

Företagspartner AB. Mellan 2007 och 2008 ökade utlåningen till denna 

målgrupp med 61 procent. Vidare har Tillväxtverket startat ett forskarforum 

med uppgift att ta fram och sprida kunskap om företagare med 

utländsk bakgrund till rådgivnings- och finansieringsaktörer och 

allmänheten. Detta för att öka kunskaperna om och förbättra attityderna 

till dessa företagare. Tillväxtverket har även inlett ett samarbete med 

affärsbankerna i ett försök att förbättra finansieringssituationen. 

Regeringen beslutade 2008 att i ökad utsträckning nyttiggöra 

företagare med utländsk bakgrund i handels- och investeringsfrämjandet. 

Många företagare med utländsk bakgrund besitter goda kunskaper om 

affärskultur, politik, religion och språk i sina tidigare hemländer och kan 

därför stödja svenska företag att nå nya marknader samt förbättra 

handelsrelationerna mellan Sverige och andra länder. Exportrådet har fått 

regeringens uppdrag att bilda, utveckla och stödja nätverk för företagare 

med utländsk bakgrund med syftet att öka utrikeshandeln. Rådslag har 

hållits där företagare, myndigheter, såsom Almi Företagspartner AB och 

Swedfund International AB, och regeringsföreträdare fått möjlighet att 

direkt utbyta idéer och erfarenheter som ska ligga till grund för det 

fortsatta arbetet. 

Kulturella och kreativa näringar, insatser och handlingsplan 

Förbättrade förutsättningar för kulturskapare och kreativa entreprenörer 

och ökad samverkan med näringslivet kan bidra till såväl regioners 

utveckling som till ökad konkurrenskraft. Regeringen har hösten 2009 

presenterat en handlingsplan för kulturella och kreativa näringar. 

Handlingsplanen är en del av en långsiktig satsning på kulturella och 

kreativa näringar på totalt 73 miljoner kronor under perioden 2009–2012, 

varav 60 miljoner kronor avser en ny satsning för 2010–2012. 

Handlingsplanen innebär att kulturskapares arbetsmarknad breddas och 

att kulturen kan få ännu större spridning i samhället. 

Syftet med 

handlingsplanen är att skapa goda förutsättningar för entreprenörer inom 

kulturella och kreativa näringar att utveckla sina affärsidéer och

Skr. 2009/10:34 

39 

företagande. Insatserna i handlingsplanen ska utgå från entreprenörernas 

specifika behov och möjligheter. Vidare syftar insatserna i 

handlingsplanen till att förbättra bl.a. affärsrådgivningen, öka kunskapen 

om samt förbättra möjligheten att mäta dessa näringars betydelse för 

tillväxt. Satsningar görs även på inkubatorer och nätverksskapande, 

liksom på innovation och design. 

Regeringen har i de nya ägardirektiven för Almi Företagspartner AB 

specificerat att bolaget ska genomföra en koncerngemensam kompetensutvecklingsinsats 

inom kulturella och kreativa näringar för att 

affärsrådgivning och finansieringsutbud ska tillhandahållas på ett 

ändamålsenligt sätt. Det betyder att företag med goda affärsidéer kan få 

ökade möjligheter till finansiering. 

3.6 Hållbar infrastruktur för ökad konkurrenskraft, 

tillväxt och välfärd 

• Riktlinje 16. Att utvidga, förbättra och sammanlänka den 

europeiska infrastrukturen 

Transportinfrastruktur 

En fungerande infrastruktur är en grundförutsättning för att bedriva 

företagsverksamhet och att åstadkomma en långsiktigt hållbar tillväxt i 

alla delar av landet. Regioners möjlighet att behålla och locka till sig 

företag är beroende av att det finns fungerande transporter och 

kommunikationer. Transportsystemet ska underlätta vardagen för 

människor och företag genom att erbjuda effektiva och klimatsäkra resor 

och transporter. Regionförstoring kan vara ett sätt att gynna näringslivets 

tillgång till arbetskraft med olika kompetens samtidigt som det öppnar 

nya möjligheter för individen att hitta attraktiva arbetsplatser och livsmiljöer 

inom pendlingsavstånd. Större regioner är mindre sårbara eftersom 

de har förutsättningar för en mer differentierad arbetsmarknad och 

en högre grad av specialisering som stärker deras konkurrenskraft. Den 

infrastrukturproposition som regeringen lade i september 2008 har 

beslutats av riksdagen (prop. 2008/09:35, bet. 2008/09:TU2, rskr. 

2008/09:145). Myndigheter och regioner genomför nu ett analys- och 

prioriteringsarbete som ska resultera i förslag till nationella och regionala 

infrastrukturplaner för perioden 2010–2021. I uppdraget till myndigheterna 

ingår även att söka medfinansiering från andra intressenter som 

är villiga att bidra med medel. Medfinansiering kan ske t.ex. genom 

direkta ekonomiska bidrag eller i form av brukaravgifter. Regeringen 

kommer under 2010 att fastställa den nationella planen och besluta om 

definitiva ramar till de regionala planerna. 

Genomförande pågår av den särskilda närtidssatsning på 7,6 miljarder 

kronor för investeringar i transportinfrastrukturen som regeringen 

föreslog i budgetpropositionen för 2009 (prop. 2008/09:1). Tillsammans 

med de tidigare beslutade ambitionsökningarna för drift och underhåll är 

satsningen på totalt 10 miljarder kronor. Särskilda åtgärder har därefter 

vidtagits för att vårda befintlig infrastruktur och samtidigt ge syssel

Skr. 2009/10:34 

40 

sättning till arbetskraft inom byggsektorn. Riksdagens beslut med 

anledning av propositionen Åtgärder för jobb och omställning 

(prop. 2008/09:97, bet. 2008/09:FiU18, rskr. 2008/09:183) innebar att 

infrastrukturområdet tillfördes sammantaget 1 miljard kronor perioden 

2009–2011 för drift och underhåll av vägar och järnvägar. I 

budgetpropositionen för 2010 (prop. 2009/10:1) föreslår regeringen att 

ytterligare 1,6 miljarder kronor satsas på infrastruktur under 2009–2011. 

Medlen kommer att användas för insatser inom både väg- och 

järnvägsområdet i syfte att dämpa sysselsättningsnedgången. Initiativ till 

stärkt samarbete i fråga om gränsöverskridande infrastruktur har tagits 

med de skandinaviska grannländerna. Tillsammans med Norge arbetar 

Sverige just nu för att åstadkomma en förlängning av nuvarande E16 från 

Oslo till Gävle. Ett annat exempel är att initiativ kommer att vidtas för att 

se över hur bl.a. kapacitetsutnyttjandet på Öresundsförbindelsen kan 

förbättras. 

Sverige ämnar under EU-ordförandeskapet uppmärksamma 

kommissionens arbete med en vitbok om EU:s transportpolitik efter 

2010. Statens institut för kommunikationsanalys (SIKA) har på 

regeringens uppdrag tagit fram en s.k. SWOT-analys som beskriver den 

europeiska transportpolitikens styrkor, svagheter, möjligheter och hot. 

Med avstamp i SIKA:s arbete kommer Sverige särskilt betona vikten av 

ett sammanhängande och effektivt europeiskt transportsystem där 

införande och användningen av ny teknik kommer att spela en betydande 

roll. 

Kommissionen har vidare inlett arbetet med att revidera riktlinjerna för 

det transeuropeiska transportnätverket (TEN-T). På svenskt initiativ har 

ett nordisk-baltiskt samarbete etablerats, med syfte att samarbeta och ta 

gemensamma initiativ i frågan. En viktig utgångspunkt för Sverige är att 

TEN-T bättre kan bidra till skapandet av ett gemensamt europeiskt 

transportsystem. 

Energiinfrastruktur 

Som ett led i anpassningen av det svenska och nordiska överföringsnätet 

till den europeiska energi- och miljöpolitiken i framtiden pågår ett 

omfattande arbete med att ytterligare öka överföringsförmågan och 

robustheten i kraftsystemet. På detta sätt förbättras förutsättningarna för 

ett effektivt utnyttjande av gemensamma produktionsresurser i Norden, 

vilket ger konkurrensfördelar och skapar bättre förutsättningar för både 

energitillförsel, miljö och tillväxt. 

I den nordiska handlingsplanen för elmarknaden, som de nordiska 

energiministrarna beslutade, i september 2008, ingår att främja framtida 

nätinvesteringar och förverkliga redan överenskomna investeringar som 

har ringats in som strategiskt viktiga för den nordiska elmarknaden.

Skr. 2009/10:34 

41 

4 Sysselsättningspolitik 

De senaste årens positiva utveckling för sysselsättningen i Sverige 

ändrades hösten 2008 till följd av den finansiella krisen. Den snabba 

försämringen av arbetsmarknadsläget till trots, präglades 2008 som 

helhet av hög sysselsättning och låg arbetslöshet. Antalet fast anställda 

ökade också kraftigt. Försämringen av arbetsmarknadsläget har dock 

fortsatt under det första halvåret 2009. Antalet sysselsatta har minskat, 

arbetslösheten har ökat och antalet varsel om uppsägningar har fortsatt 

legat på en hög nivå. 

I Sveriges handlingsprogram för tillväxt och sysselsättning 2008–2010 

presenterade regeringen förslag och åtgärder som planerats eller vidtagits 

för att minska utanförskapet och för att fler människor ska komma i 

arbete. Årets sysselsättningskapitel fokuserar på vad som genomförts 

sedan förra året, och i den mån det finns, effekter och utvärdering av de 

vidtagna åtgärderna. 

I årets handlingsprogram står regeringens åtgärder för att möta den 

ekonomiska krisen i centrum. I fokus för sysselsättningskapitlet står 

också de uppmaningar Sverige fick i kommissionens och rådets 

rekommendationer från 2009 om att få in fler långtidsarbetslösa, 

personer som varit sjukskrivna, ungdomar och personer med 

invandrarbakgrund på arbetsmarknaden. 

Målet med regeringens insatser är en väl fungerande arbetsmarknad 

och en varaktigt högre sysselsättningsnivå genom framförallt ett minskat 

utanförskap. Sysselsättningspolitikens viktigaste uppgift är att öka den 

sysselsättningsnivå som är förenlig med stabil inflation och ekonomisk 

balans i övrigt, dvs. det är den varaktiga sysselsättningen som ska öka. 

Den långsiktiga politiken har inriktas på åtgärder som ökar arbetsutbudet 

eftersom det är utbudet som på sikt bestämmer sysselsättningen. Den 

viktigaste reformen har varit jobbskatteavdraget som stärkt drivkrafterna 

till arbete genom att göra det mer lönsamt att arbeta. Andra viktiga 

åtgärder har varit förändringar i arbetslöshets- och sjukförsäkringen. Ett 

antal åtgärder har också vidtagits för att öka tillgången till utbildning av 

god kvalitet. 

Utbudsreformerna behöver dock kompletteras med åtgärder som 

stimulerar efterfrågan på personer som står långt från arbetsmarknaden. 

Nystartsjobben minskar kostnaderna för arbetsgivare som anställer 

personer som står långt ifrån arbetsmarknaden. Även åtgärder som 

förbättrar matchningen mellan arbetssökande och lediga platser ökar 

sysselsättningen. Bland annat har Arbetsförmedlingen fått ett tydligare 

uppdrag att förmedla arbete och de arbetsmarknadspolitiska programmen 

har fått en tydligare inriktning mot att söka arbete. Regeringen har 

vidtagit särskilda åtgärder för att hantera den sedan länge höga 

ungdomsarbetslösheten. Bland annat har en jobbgaranti för ungdomar 

införts. Jobbgarantin syftar till att unga ska få jobb eller söka sig till det 

reguljära utbildningssystemet. 

Den viktigaste uppgiften för sysselsättningspolitiken i rådande 

konjunkturläge är att motverka att krisen får långvariga effekter på

arbetsmarknaden. Regeringen bedömer att den hittills förda långsiktiga 

politiken är ändamålsenlig även i detta konjunkturläge eftersom dessa 

åtgärder bidrar till att öka arbetsmarknadens anpassningsförmåga. 

Regeringen bedömer dock att den långsiktiga sysselsättningspolitiken 

behöver kompletteras med åtgärder som stimulerar efterfrågan, dämpar 

fallet i sysselsättningen och som motverkar persistens i arbetslöshet. För 

att stimulera efterfrågan har regeringen bland annat presenterat en 

permanent skattereduktion vid reparation, om- och tillbyggnad, det s.k. 

ROT-avdraget, och en resursförstärkning till infrastrukturinvesteringar. 

För att dämpa fallet i sysselsättningen har regeringen bland annat ökat 

statsbidraget till kommunerna. 

Skr. 2009/10:34 

42 

För att motverka att arbetslösheten biter sig fast på höga nivåer under 

lång tid eller att människor slås ut från arbetsmarknaden har 

arbetsmarknadspolitiken anpassats genom en kraftfull satsning på aktiva 

insatser både för kort och 

långtidsarbetslösa. Stödet till 

korttidsarbetslösa ges framför allt genom åtgärder som stödjer och 

uppmuntrar dem som förlorar jobbet att fortsätta söka arbete samt att 

erbjuda praktikplatser för att förstärka kompetensen eller upprätthålla 

kontakten med arbetslivet. För att stärka konkurrenskraften hos personer 

med långa arbetslöshetstider är det viktigt att värna kvaliteten i jobb- och 

utvecklingsgarantin samt jobbgarantin för ungdomar. Nystartsjobben har 

förstärkts i syfte att upprätthålla konkurrenskraften för de personer som 

står långt från arbetsmarknaden. 

När det gäller de långsiktiga åtgärderna som diskuteras i kapitlet är 

minskad sjukfrånvaro en central del i regeringens politik för att minska 

utanförskapet. Regeringen har genomfört ett omfattande åtgärdspaket i 

syfte att ge drivkrafter för att ta tillvara individens arbetsförmåga, förbättra 

stödet för individen och erbjuda fler vägar tillbaka till arbete. Ungdomar 

är en viktig målgrupp i regeringens arbete för att bryta utanförskapet

. För att underlätta för unga att komma in på arbetsmarknaden och 

få arbetslivserfarenhet har regeringen bland annat sänkt socialavgifterna 

för unga för att på så sätt sänka kostnaderna för att anställa en ungdom. 

Dessutom har det blivit enklare att anställa för viss tid. Nyanlända 

flyktingar har oavsett konjunkturläge svårt att få ett jobb och prioriteras 

därför inom sysselsättningspolitiken. Regeringen har bland annat infört 

en särskild subventionerad anställning, instegsjobb, som erbjuds 

arbetslösa nyanlända invandrare i kombination med svenskundervisning. 

4.1 Gemensamma mål för sysselsättningspolitiken 

• Riktlinje 17. 

Genomföra en sysselsättningspolitik som syftar till 

att uppnå full sysselsättning, förbättra kvaliteten och 

produktiviteten i arbetet och öka graden av social och territoriell 

sammanhållning 

Regeringens mål att öka den sysselsättningsnivå som är förenlig med 

stabil inflation och ekonomisk balans i övrigt ligger fast, dvs. det är den 

varaktiga sysselsättningen som ska öka. Därmed ligger även politikens 

långsiktiga inriktning för tillväxt och sysselsättning fast som ligger väl i 

linje med europeiska sysselsättningsstrategins övergripande mål; full

sysselsättning, högre kvalitet och produktivitet i arbetet samt en stärkt 

social och regional sammanhållning. 

Skr. 2009/10:34 

43 

Mål inom ramen för den europeiska sysselsättningsstrategin och 

utfall för Sverige 

För källor se bilaga 3 – indikatorer för att följa upp sysselsättningsstrategin 

Senast 2010 ska alla arbetslösa, innan arbetslöshetstiden uppgår till fyra 

månader (ungdomar) respektive tolv månader (vuxna), erbjudas arbete, 

lärlingsplats, kompletterande utbildning eller annan åtgärd som främjar 

anställbarheten. 

År 2008 hade 1,4 procent av de vuxna arbetslösa männen och 1,1 procent 

av de vuxna arbetslösa kvinnorna inte erbjudits arbete, lärlingsplats, 

kompletterande utbildning eller någon annan åtgärd som främjar 

anställbarheten. För unga män var motsvarande andel 3,6 procent och för 

unga kvinnor 3,0 procent. 

Källa: se indikator 19.M3 

Senast 2010 ska 25 procent av de långtidsarbetslösa delta i en aktiv 

åtgärd i form av utbildning, omskolning, arbetspraktik eller någon annan 

åtgärd som främjar anställbarheten, i syfte att uppnå genomsnittet av de 

tre medlemsstater som har nått de bästa resultaten. 

Under 2008 deltog 76,9 procent av de långtidsarbetslösa männen och 

75,6 procent av de långtidsarbetslösa kvinnorna i något arbetsmarknadspolitiskt 

program. 

Källa: se indikator 19.M4 

Arbetssökande inom hela EU ska kunna få information om alla lediga 

platser som annonseras genom medlemsstaternas arbetsförmedlingar. 

Alla lediga platser vid Arbetsförmedlingen publiceras i EURESsystemet. 

Källa: finns ingen indikator 

Den faktiska genomsnittliga åldern då man lämnar arbetsmarknaden ska 

ha förlängts med fem år på EU-nivå senast 2010, jämfört med 2001 (59,9 

år). Skr. 2008/09:34 51 

Den faktiska genomsnittsåldern för utträde från arbetsmarknaden var 

63,9 år 2007 jämfört med 62,1 år 2001, vilket utgör en ökning med 1,8 

år. 

Källa: se indikator 18.M4 

Barnomsorg ska senast 2010 tillhandahållas för minst 90 procent av alla 

barn mellan tre år och den obligatoriska skolåldern och för minst 33 

procent av alla barn under tre år. 

År 2008 var 85,6 procent av alla barn mellan 1 och 5 år inskrivna i 

förskola eller familjedaghem – 78,1 procent av alla barn mellan 1 och 3 

år och 97,3 procent av alla barn mellan 4 och 5 år. 

Källa: Skolverket

Skr. 2009/10:34 

44 

Andelen elever som slutar skolan i förtid ska genomsnittligt i EU vara 

högst 10 procent. 

År 2007 hade 7,0 procent av de unga kvinnorna och 10,2 procent av de 

unga männen i åldern 18–24 år högst fullgjort grundskola (ISCED-nivå 

2) och deltog inte i vidare utbildning. 

Källa: se indikator 23.M3 

Minst 85 procent av alla 22-åringar i EU ska senast 2010 ha genomgått 

gymnasieutbildning. 

Av de 22-åriga kvinnorna hade 89,7 procent genomgått 

gymnasieutbildning 2008. För de 22-åriga männen var motsvarande 

andel 86,2 procent. 

Källa: se indikator 23.M2 

Deltagande i livslångt lärande inom EU bör genomsnittligt uppgå till 

minst 12,5 procent av den vuxna befolkningen i arbetsför ålder (25–64 

år). 

År 2008 var andelen män och kvinnor i åldern 25–64 år som hade 

deltagit i någon form av utbildning under de senaste fyra veckorna 25,8 

procent respektive 39,3 procent. 

Källa: se indikator 23.M4 

Fler i arbete 

En rad permanenta reformer har genomförts som syftar till att långsiktigt 

öka arbetsutbudet och att stärka konkurrenskraften bland dem som står 

längst från arbetsmarknaden. Detta är en välavvägd inriktning på 

politiken, eftersom arbetsutbudet bestämmer sysselsättningen på lång 

sikt. De viktigaste åtgärderna som regeringen har genomfört är 

jobbskatteavdraget som innebär sänkt inkomstskatt för alla löntagare, 

förändringar i arbetslöshets- och sjukförsäkringar, införandet av nystartsjobben 

som innebär lägre kostnader för arbetsgivare som anställer 

personer som står långt från arbetsmarknaden, samt omläggningen av 

arbetsmarknadspolitiken. Omläggningen av arbetsmarknadspolitiken har 

inneburit att Arbetsförmedlingen har fått ett tydligare uppdrag att 

förmedla arbete. De arbetsmarknadspolitiska programmen har också fått 

en tydligare inriktning mot att upprätthålla sökaktiviteten. De åtgärder 

som har vidtagits för att stärka grupper med relativt svag förankring på 

arbetsmarknaden har till stor del handlat om att öka arbetsgivarnas 

benägenhet att rekrytera ur gruppen. I tider när arbetslösheten ökar 

kraftigt till följd av ett dramatiskt fall i efterfrågan måste politiken 

kompletteras med tillfälliga åtgärder som motverkar att arbetslösheten 

fastnar på en hög nivå och att människor varaktigt slås ut från 

arbetsmarknaden. Det är också mycket angeläget att stärka konkurrenskraften 

bland dem som har en svag förankring på arbetsmarknaden. 

Regeringen har därför satsat åtgärder på korttidsarbetslösa för att öka 

deras chanser att snabbt få ett nytt arbete och därmed undvika 

långtidsarbetslöshet genom intensifierad förmedling/coachning, praktik

och utbildning. Det nationella strukturfondsprogrammet för regional 

konkurrenskraft och sysselsättning är ett komplement till ordinarie 

arbetsmarknadspolitik. Insatserna inom programmet, vilka nu bl.a. 

inriktas på kompetensutveckling av sysselsatta i företag där stora varsel 

lagts, fyller en viktigt funktion i rådande konjunkturläge. 

Skr. 2009/10:34 

45 

Under perioden 2006–2008 var utvecklingen av antalet sysselsatta och 

arbetslösa mycket positiv i Sverige. Denna utveckling bröts dock hösten 

2008 då den finansiella krisen bidrog till en snabb försämring av 

arbetsmarknadsläget under främst det fjärde kvartalet. På helårsbasis 

karaktäriserades dock 2008 av hög sysselsättning och låg arbetslöshet 

Andelen sysselsatta av befolkningen (15–74 år) uppgick till 66,8 procent 

under 2008 enligt Statistiska centralbyrån. Bland kvinnor uppgick 

sysselsättningsgraden till 63,8 procent och bland män till 69,6 procent. I 

jämförelse med 2007 var sysselsättningsgraden i stort sett oförändrad för 

bägge könen. Bland ungdomar (15–24 år) ökade sysselsättningsgraden 

något för kvinnor, medan den minskade svagt bland män. Antalet arbetslösa 

som andel av arbetskraften (15–74 år) uppgick till 6,2 procent under 

2008. Arbetslösheten var lägre bland män (5,9 procent) än bland kvinnor 

(6,6 procent). I jämförelse med 2007 var den relativa arbetslösheten i det 

närmaste oförändrad, både för kvinnor och män. Arbetslösheten bland 

ungdomar (15–24 år) uppgick till 20,2 procent, vilket motsvarade en 

ökning med 1 procentenhet jämfört med 2007. Arbetslösheten ökade 

både bland unga kvinnor och män. 

Diagram 1. Nationell arbetslöshet 2008, i procent 

6,1 5,9

6,5

19,2

18,7

19,8

6,2

5,9

6,6

20,2

19,7

20,8

0

5

10

15

20

25

Totalt Män Kvinnor Totalt Män Kvinnor

15-74 år 15-74 år 15-74 år 15-24 år 15-24 år 15-24 år

2007

2008

Källa: Statistiska centralbyrån 

Sysselsättningsutvecklingen bland utrikes födda var positiv under 2008. 

Andelen sysselsatta av befolkningen uppgick till 58,1 procent, vilket var 

en ökning med 0,8 procentenheter jämfört med 2007. Främst skedde 

ökningen bland utrikes födda män. Arbetslösheten bland utrikes födda 

uppgick till 12,0 procent under 2008 (12,8 procent för kvinnor och 11,3

procent för män). Bland utrikes födda kvinnor skedde en svag ökning av 

arbetslösheten i jämförelse med 2007, medan den minskade något för 

männen. 

Skr. 2009/10:34 

46 

Tabell 1. EU:s sysselsättningsmål och Sveriges resultat 2008, i 

procent 

Totalt Män Kvinnor Äldre (55-64 år) 

Sysselsättningsgrad, 15–64 år 74,3 76,7 71,8 70,1 

EU:s mål 2010 70,0 - 60,0 50,0 

Källa: Eurostat 

Arbetskraftens storlek i förhållande till befolkningen (15–74 år), det 

relativa arbetskraftsdeltagandet, uppgick till 71,2 procent 2008, vilket var 

en oförändrad nivå jämfört med 2007, både bland kvinnor och män. Det 

relativa arbetskraftsdeltagandet bland ungdomar ökade med 0,5 

procentenheter till 52,4 procent. Ökningen var något större bland män. 

Bland utrikes födda var motsvarande ökning 1,0 procentenhet och det 

relativa arbetskraftsdeltagandet uppgick till totalt 66,1 procent. Främst 

ökade arbetskraften bland utrikes födda män vilket innebär att gapet i 

arbetskraftsdeltagande mellan utrikes födda kvinnor och utrikes födda 

män ökar. 

Den försämring av arbetsmarknaden som skedde under hösten 2008 

har förstärkts under det första halvåret 2009. Sysselsättningen har 

minskat, särskilt bland ungdomar och män. Under första halvåret 2009 

har arbetslösheten ökat kraftigt och uppgick till 8,5 procent. Den största 

ökningen har skett bland ungdomar (15–24 år), särskilt bland unga män. 

Den kraftigt försämrade konjunkturen bedöms leda till en fortsatt ökning 

av arbetslösheten både bland kvinnor och män under fortsättningen av 

2009 och under 2010. Enligt regeringens senaste prognos i budgetpropositionen 

för 2010 väntas arbetslösheten öka och uppgå till 11,4 

procent 2010. 

Produktivitetsutveckling 

Produktivitetsutvecklingen har stor betydelse för utvecklingen av BNP 

och välstånd. Några viktiga faktorer som styr utvecklingen av 

produktiviteten är teknisk utveckling, arbetskraftens kvalitet, forskning, 

konkurrensförhållanden, infrastruktur och att arbetsmarknaden fungerar 

effektivt så att strukturomvandling inte hindras eller fördröjs. 

Produktionen i näringslivet och ekonomin som helhet har minskat 

genom kraftiga fall i efterfrågan på svenska exportprodukter och tjänster 

under 2008–2009. Det starkaste bidraget till denna nedgång kommer från 

industrin där produktionsfallet väntas uppgå till 18,6 procent 2009. 

Nästföljande år väntas efterfrågan på exportvaror tillta och industriproduktionen 

väntas detta år öka med 3,1 procent. Den sammantagna 

produktionen i näringslivet väntas öka med 0,5 procent 2010. 

Produktionsneddragningarna inom industrin och i stora delar av tjänstenäringarna 

har medfört betydande neddragningar av personal och som 

följd därav minskat antal arbetade timmar. Under 2009 väntas antalet

arbetade timmar i näringslivet minska med 5,2 procent och minska 

ytterligare med 2,3 procent under 2010. 

Skr. 2009/10:34 

47 

Nedgången i antalet arbetade timmar, som vanligen initialt i en 

konjunkturnedgång, har varit långsammare än nedgången i näringslivets 

sammantagna produktion vilket föranlett ett produktivitetsfall. Under 

2008 minskade produktiviteten med 2,7 procent i näringslivet och med 

1,7 procent i hela ekonomin. Under 2009 väntas produktiviteten 

forstsätta att falla i näringslivet och i ekonomin som helhet. 

Under 2010 väntas produktiviteten vända upp som följd av att 

produktionen ökar snabbare än sysselsättningen. Produktiviteten väntas 

öka med 2,9 procent i näringslivet och med 2,1 procent i ekonomin som 

helhet under 2010. 

Tabell 2. Produktivitetstillväxt, årlig procentuell förändring, fasta 

priser 

Genomsnitt 

1980–2007 

2008 2009 2010 2011 

Hela ekonomin 1,8 -1,7 -1,3 2,1 2,7 

Näringsliv -2,7 -1,5 2,9 2,5 

Offentliga myndigheter 1,2 -3,3 0,4 2,1 

Anm.: Arbetsproduktivitet mätt som förädlingsvärde till baspris per arbetad timme. 

Källa: Budgetpropositionen för 2010. 

Regeringen har vidtagit en rad olika åtgärder som förstärker den långsiktiga 

produktivitetsutvecklingen, bl.a. forskningssatsningar, åtgärder 

för ökad konkurrens, infrastrukturåtgärder och skatteåtgärder. Nya 

statliga medel för forskning tillförs fr.o.m. 2009 om 2,4 miljarder kronor 

med successiv ökning till 5,0 miljarder kronor 2012 som permanent tillskott. 

Den dominerande delen av satsningen utgörs av ökade anslag till 

universitet och högskolor samt strategiska satsningar inom områdena 

medicin, teknik och klimatområdet. För att stärka konkurrensen har SJ 

AB:s ensamrätt att bedriva persontrafik på veckoslut och helger upphört 

fr.o.m. 1 juli 2009. Vidare har Apoteksbolagets monopol upphävts 

fr.o.m. 1 juli 2009. Andra aktörer kan numera, under vissa förutsättningar, 

få tillstånd att bedriva detaljhandel med de läkemedel som 

tidigare omfattades av Apoteksbolagets ensamrätt. Regeringen har även 

genomfört insatser för att öka mångfalden inom vård- och omsorgssektorerna. 

För att förbättra förutsättningarna för jobb och företagande och allmänt 

ökad tillgänglighet har beslut fattats om en omfattande statlig planeringsram 

för infrastruktur under 2010–2021. Ramen uppgår till 417 miljarder 

kronor varav 217 miljarder kronor avser utveckling av transportsystemet. 

Från och med 2009 förstärks anslagen med 3,8 miljarder kronor per år. 

Infrastruktursatsningarna förväntas öka effektiviteten i hela transportssystemet 

och på sikt bidra till att höja produktiviteten i ekonomin. 

Bolagsskattesatsen och expansionsfondsskatten sänkts från 28 till 26,3 

procent fr.o.m. den 1 januari 2009. Skattesänkningen kan förväntas bidra 

till att företag i ökad utsträckning lokaliserar sig, investerar och redovisar

inkomster i Sverige. Ökade investeringar kan förväntas bidra till 

snabbare produktivitetstillväxt. 

Skr. 2009/10:34 

48 

Regeringen har även satt upp som mål att de administrativa bördorna i 

företagen från statliga regelverk ska minska med 25 procent under 

mandatperioden. En minskad administrativ belastning bidrar till högre 

produktivitet genom att resurser kan frigöras i företagen. En satsning 

görs även på entreprenörskapsutbildning inom högskolan. 

Social sammanhållning 

För att möta den ekonomiska krisen har regeringen genomfört flera 

offensiva åtgärder i form av såväl skattelättnader som utbildnings-, 

infrastruktur- och välfärdssatsningar. Arbetsmarknadspolitiken har förstärkts 

med inriktningen att förhindra att korttidsarbetslösa blir 

långtidsarbetslösa och att upprätthålla konkurrenskraften hos de 

långtidsarbetslösa. Fokus har också varit att fortsätta arbetet med att 

underlätta för grupper som ofta har svårare att etablera sig på arbetsmarknaden. 

Kommunerna ansvarar för välfärdens kärnverksamheter som 

skola, barnomsorg, äldreomsorg och socialtjänst, se även bilaga 2 om 

strukturindikatorer. För att värna dessa verksamheter har regeringen 

tillfälligt ökat stödet till kommunsektorn. 

Regional sammanhållning 

Minskade regionala skillnader på arbetsmarknaden bidrar till att stärka 

den regionala sammanhållningen. Den lågkonjunktur som Sverige 

befinner sig i har bidragit till att skillnaderna mellan länen ökat något 

avseende arbetslöshet och sysselsättning till följd av de regionala 

variationerna i konjunkturfasen. Vissa län trädde tidigt in i lågkonjunkturen, 

medan andra ännu inte kommit in i den fullt ut. De flesta 

län har haft en ökning av antalet sysselsatta mellan 2007–2008 men det 

finns undantag, främst skogslänen i norra Sverige. 

Arbetslösheten i åldersgruppen 15–74 var 2008 6,2 procent i riket med 

variation mellan 4,6 i Jönköpings län och 7,9 procent i Norrbottens län. 

Samma år var sysselsättningsgraden för åldrarna 15–74 år högst i 

Gotlands län, 71,7 procent, och lägst i Västernorrlands län, 61,7 procent. 

Skillnaden mellan länen med högst respektive lägst sysselsättningsgrad 

uppgick till närmare 10 procentenheter 2008, vilket var en ökning jämfört 

med 2007 enligt Statistiska centralbyrån. 

Varselstatistiken visar också på betydande regionala skillnader. De 

varsel om uppsägningar som lades under hösten 2008 har främst drabbat 

län med stor tillverkningsindustri. Det är troligt att de regionala 

skillnaderna i arbetslöshet även kommer att öka framgent. 

Regeringens satsningar inom arbetsmarknadspolitiken är av central vikt 

för såväl de regioner som ligger tidigt i konjunkturcykeln, t.ex. skogs och 

tillverkningslänen, som för de tjänsteproducerande storstadslänen 

som kan komma att drabbas senare. 

Regeringens nationella strategi för 

regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007–2013, 

se avsnitt 3.3 Öppna fungerande marknader i en hållbar ekonomi samt 

kapitel 5 EG:s strukturfondsprogram i Sverige programperioden 2007–

2013, är ett viktigt redskap i detta arbete. Strategin ligger till grund för 

genomförandet av EG:s strukturfonder och är vägledande för regionalt 

tillväxtarbete samt nationella myndigheter. I strategin identifierar 

regeringen fortsatt kompetensförsörjning och ökat arbetskraftsutbud som 

en av fyra nationella prioriteringar framöver. (Se även kapitel 5 EG:s 

strukturfondsprogram i Sverige programperioden 2007–2013). 

Skr. 2009/10:34 

49 

4.2 En arbetsmarknad för alla 

• Riktlinje 18. Främja en livscykelinriktad syn på arbete 

• Riktlinje 19. Sörja för en arbetsmarknad som är öppen för alla, 

göra arbete mer attraktivt och göra arbete lönsamt för 

arbetssökande, även för mindre gynnade personer och personer 

utanför arbetskraften 

Målet för regeringens politik är att insatserna ska bidra till en väl 

fungerade arbetsmarknad för att bryta utanförskapet och uppnå en 

varaktigt hög sysselsättning. Arbetsmarknadspolitiken har anpassats till 

det försämrade konjunkturläget genom en kraftfull satsning på aktiva 

insatser både för lång- och korttidsarbetslösa. 

Fler vägar till arbete 

En aktiv arbetsmarknadspolitik utgör grunden för att kunna hävda arbetslinjen 

i en lågkonjunktur. Genom en rad reformer har arbetslöshetsförsäkringens 

roll som omställningsförsäkring stärkts. I rådande 

konjunkturläge är det också viktigt att så många som möjligt har 

möjlighet att ta del av försäkringen. Regeringen har även genomfört en 

rad andra reformer för att bryta utanförskapet och öka sysselsättningsgraden

, bl.a. sänkt inkomstskatt för alla löntagare, det s.k. jobbskatteavdraget

, lägre kostnader för arbetsgivare som anställer personer som står 

långt från arbetsmarknaden, de s.k. nystartsjobben, och reformer av 

socialförsäkringssystemet. Reformerna inom socialförsäkringssystemet 

innebär att ett stort antal personer vars dagar med sjukpenning eller 

sjukersättning har tagit slut kommer att få stöd av Arbetsförmedlingen 

för att komma tillbaka till arbetsmarknaden. 

Personer med funktionsnedsättning och nyanlända invandrare är två 

grupper som oavsett konjunkturläge har det svårare än andra att komma 

in på arbetsmarknaden och är prioriterade grupper. Ungdomar är också 

en viktig målgrupp i regeringens arbete med att bryta utanförskap. 

Ungdomsinsatser 

Ungdomar, liksom andra grupper med svag förankring på arbetsmarknaden, 

drabbas hårt av globala kriser och i konjunkturnedgångar. 

Samtidigt ökar sysselsättningen snabbare för ungdomar i konjunkturuppgångar. 

En förklaring till att de drabbas hårt i konjunkturnedgångar är 

att ungdomar har tillfälliga jobb i större utsträckning än äldre 

åldersgrupper, och tenderar därför att drabbas först. De turordningsregler

som gäller i Sverige vid uppsägning, som bygger på ”sist-in-först-ut” principen

, anges ofta som orsak till att även fast anställda ungdomar 

drabbas hårdare än äldre tillsvidareanställda, då ungdomar oftast varit 

anställda kortast tid på arbetsplatsen. 

Skr. 2009/10:34 

50 

Att den nuvarande krisen och lågkonjunkturen har haft negativa effekter 

på ungdomsarbetslösheten syns tydligt i statistiken, se figur 1. 

Figur 1. Arbetslösheten i Sverige, 15–24 år 

(Säsongrensade data, tre månaders glidande medelvärde) 

0

5

10

15

20

25

30

01 02 03 04 05 06 07 08 09

Procent

0

5

10

15

20

25

30

Procent

Arbetslösa

Varav heltidsstuderande som sökt arbete

Anm.: Länkade värden 

Källa: Statistiska centralbyrån 

För att underlätta för ungdomar att komma in på arbetsmarknaden och få 

arbetslivserfarenhet, har regeringen halverat socialavgifterna för alla 

personer yngre än 26 år. Detta innebär att kostnaderna för att anställa en 

ungdom har minskat markant. Dessutom har reglerna i lagen om 

anställningsskydd för visstidsanställda ändrats i syfte att underlätta 

anställningar på begränsad tid. 

Under 2009–2011 är det möjligt för unga arbetslösa att ta del av 

förstärkt matchningsverksamhet med personliga coacher tidigt i en 

arbetslöshetsperiod. Från och med den 1 mars 2009 har åldersgränsen för 

att kvalificera sig till nystartsjobb anpassats till den nivå som gäller för 

nedsättningen av socialavgifter. En person som fyllt 20 år men inte 26 

och som varit arbetslös i minst sex månader kvalificerar sig numera till 

nystartsjobb. Nystartsjobb innebär att arbetsgivaren kompenseras med ett 

belopp motsvarande den normala arbetsgivaravgiften. De sänkta 

socialavgifterna tillsammans med nedsättningarna vid nystartsjobb för 

unga innebär att lönekostnaden för att anställa en ung person i ett 

nystartsjobb har blivit cirka 40 procent lägre än vad den annars skulle ha 

varit utan dessa förändringar. 

Jobbgarantin för ungdomar vänder sig till arbetslösa ungdomar som 

varit inskrivna vid Arbetsförmedlingen under en sammanhängande 

period om tre månader. Syftet med jobbgarantin är att erbjuda arbetslösa 

ungdomar aktiviteter för att de så snabbt som möjligt ska få arbete

alternativt påbörja eller återgå till en utbildning inom det reguljära 

utbildningssystemet. Fokus i garantin ligger på jobbsökaraktiviteter, 

eftersom forskning och erfarenheter från andra länder visar att detta är ett 

effektivt sätt att få ungdomar i arbete. Dessa aktiviteter kan därefter 

kombineras med arbetspraktik och utbildning. 

Skr. 2009/10:34 

51 

Regeringen aviserar i budgetpropositionen för 2010 att den avser att 

införa ytterligare insatser inom jobbgarantin för ungdomar. De nya 

insatserna inom jobbgarantin inkluderar den nya aktiveringsåtgärden, 

Lyft, stöd till start av näringsverksamhet samt arbetslivsinriktad 

rehabilitering. Regeringen kommer också att ge deltagare i jobbgarantin 

möjlighet att delta i garantin på deltid för att under resterande tid ha 

möjlighet att studera inom den kommunala vuxenutbildningen. Likaså 

kommer deltagare i jobbgarantin att kunna delta i svenskundervisning för 

invandrare, sfi, på deltid samtidigt som de resterade tid deltar inom andra 

aktiviteter inom garantin. Som ett komplement till den utbildning som 

erbjuds inom jobbgarantin för ungdomar i dag avser regeringen också att 

införa en extra studiemotiverande insats för arbetslösa ungdomar som 

inte avslutat sin grundskole- eller gymnasieutbildning. Detta i form av en 

särskild satsning på folkhögskolorna. 

Det offentliga utbildningssystemet har en mycket viktig roll när det 

gäller att mildra effekten av ökad arbetslöshet. Människor ska kunna 

förnya och fördjupa sina kunskaper så att de står bättre rustade på 

arbetsmarknaden. Det offentliga utbildningssystemet har redan tidigare 

tillförts ytterligare resurser och i budgetpropositionen för 2010 

presenteras en omfattande utbildningssatsning. 

Ungdomsarbetslösheten har under det senaste året ökat i alla EU-länder 

och den svenska ungdomsarbetslösheten ligger bland de högsta i EU. 

Ungdomsarbetslösheten i Sverige har ökat mer bland män än bland 

kvinnor. Internationella jämförelser kan dock generellt sett vara 

problematiska, vilket bl.a. beskrivs i Statistiska centralbyråns Statistiska 

meddelande AM 11 SM0903. 

Institutionella faktorer som styrs av politiska beslut, så som till 

exempel arbetsmarknadens funktionssätt (arbetsrätt), utbildningssystemet

, studiemedlens utformning och nivå förklarar sannolikt en stor 

del av den skillnad mellan ländernas nivå och/eller utveckling som vi ser. 

Även incitamentsstrukturen, incitamenten att söka arbete samt skriva in 

sig som arbetslös, kan vara en viktig förklaring och som kan styras av 

politiska beslut. Det finns dock en rad faktorer och landsspecifika 

aspekter som samvarierar och det är svårt att isolera dessa aspekters 

effekter på arbetslösheten. Olika faktorer brukar dock lyftas fram som 

sannolika förklaringar till en del av denna variation, även om det inte 

finns några konkreta bevis för att så är fallet. 

En av de aspekter som oftast tas upp är skillnader i olika länders 

arbetsrättsliga lagstiftning. Sverige anses ha ett av de starkare skydden 

för fastanställda bland OECD-länderna. Särskilt turordningsreglerna lyfts 

fram som en stor anledning till ungdomarnas svårigheter att etablera sig 

på arbetsmarknaden. 

Att jämföra det arbetsrättsliga skyddet mellan 

länderna är emellertid problematiskt bl.a. på grund av skillnader i 

disposiviteten, dvs. de undantag och möjligheter som finns att förhandla 

bort lagstiftningen och som leder till att avtal och tillämpningar skiljer 

sig från de formella reglerna.

Graden av decentralisering inom lönebildningen anses också spela roll. 

Relativt andra länder anses Sverige ha en mindre decentraliserad 

lönebildning, mindre lönespridning och högre ingångslöner som tycks ha 

ökat över tiden. Detta i kombination med det starka anställningsskyddet 

tros driva upp ungdomsarbetslösheten mer i Sverige än i många andra 

länder. Ungdomsarbetslöshetens ökning kan dock ha mildrats av den 

nedsättning av socialavgifter som har genomförts av den sittande 

regeringen. 

Skr. 2009/10:34 

52 

Ytterligare en aspekt som brukar tas upp är trögheten i övergången från 

skola till arbete. I Sverige är yrkesutbildningen huvudsakligen 

skolförlagd medan i länder där arbetslösheten är låg är lärlingsplatser mer 

vanliga. Denna skillnad kan å ena sidan förklara den trögare övergången 

mellan skola och arbetsliv i Sverige men den kan å andra sidan försvåra 

jämförbarheten. Anledningen är att lärlingar räknas som sysselsatta i 

statistiken eftersom de arbetar och har lön, medan studenter i 

skolförlagda yrkesutbildningar inte deltar i arbetskraften. 

Utvecklingen av ungdomsarbetslösheten i Sverige är allvarlig och 

dagens nivå är oroande. Det finns dock aspekter som arbetslöshetsdefinitionen 

inte täcker, men som är viktiga att belysa i detta 

sammanhang. Ur ett nationellt perspektiv är det viktigt att inse att en stor 

del av de ungdomar som definieras som arbetslösa är heltidsstuderande 

som söker arbete och som uppfattar sig själva i huvudsak som 

studeranden. Under kvartal 2 år 2009 var 45,5 procent av de svenska 

arbetslösa ungdomarna, 15–24 år, heltidsstuderande. 

En annan viktig aspekt som bör belysas är arbetslöshetens varaktighet. 

När man pratar om arbetslöshetens effekter för såväl individen som 

samhället är det oftast långtidsarbetslösheten man refererar till eftersom 

det är den som är mest skadlig och i första hand måste bekämpas. 

Korttidsarbetslösheten är mindre bekymmersam då individer byter 

sysselsättning och det kan ta lite tid att hitta rätt. Distinktionen mellan 

långtids- och korttidsarbetslöshet är särskilt viktig när man pratar om 

ungdomar. De prövar sig fram på arbetsmarknaden i större utsträckning 

än vuxna, vilket innebär fler sysselsättningsbyten (mellan studier och 

jobb eller mellan olika jobb) vilket i sin tur innebär flera korta 

arbetslöshetsperioder mellan olika sysselsättningar. OECD-statistik för 

2008 visar att svenska arbetslösa ungdomar hade mycket kortare 

arbetslöshetsperioder än ungdomar i andra länder, se figur 2.

Figur 2. Arbetslöshetsperiodens varaktighet för ungdomar 15–24 år, 

2008 

Skr. 2009/10:34 

53 

50,0

23,9

14,9

7,7

3,5

24,8

29,6

18,1

11,9

15,6

14,7

24,9

19,2

17,6

23,6

0,0 10,0 20,0 30,0 40,0 50,0 60,0

> 1 månad och 

> 3 månader och 

> 6 månader och 

1 år och längre

Sverige OECD EU15

Källa: OECD 

Femtio procent av de svenska arbetslösa ungdomarna (48,5 procent bland 

män och 52,1 procent bland kvinnor) var arbetslösa kortare än en månad, 

vilket ska jämföras med 24,8 procent för hela OECD och 14,7 för EU15. 

Endast 11,2 procent av de svenska arbetslösa ungdomarna (inga större 

skillnader mellan män och kvinnor) var arbetslösa längre än 6 månader, 

att jämföra med 27,5 procent för OECD och 41,2 för EU15. Tittar man 

på den riktigt långa arbetslösheten (längre än 1 år) visar statistiken att 

endast 3,5 procent av de svenska arbetslösa ungdomarna (3,9 procent 

bland män och 3,1 procent bland kvinnor) var arbetslösa längre än ett år 

under 2008, att jämföra med 15,6 procent för OECD och 23,6 för 

EU15. Statistik från Statistiska centralbyrån (kvartal 2 2009) visar att 46 

procent av de arbetslösa ungdomarna i åldern 15–24 år var arbetslösa 4 

veckor eller mindre och att 13 procent var arbetslösa längre än 26 veckor. 

Det finns ännu ingen jämförbar internationell statistik för denna period. 

Genomförande av den europeiska ungdomspakten 

Regeringen har under 2009 haft ett fortsatt tydligt fokus på insatser inom 

utbildningsområdet samt insatser med syfte att främja ungas etablering 

på arbetsmarknaden och minska ungdomsarbetslösheten. Liksom tidigare 

år redovisas insatser i enlighet med målsättningarna för den europeiska 

ungdomspakten under riktlinjerna 14–15 och 17–24. 

Ungdomsstyrelsen hade under 2008 i uppdrag att genomföra en analys av 

ungdomars levnadsvillkor i ett antal utanförskapsområden, med särskild 

inriktning på ungas utbildning och arbete. Som en fördjupning av denna 

analys genomför Ungdomsstyrelsen under 2009 en ny studie om unga i 

utanförskapsområden. Den här gången ska myndigheten lyfta fram goda 

exempel från ett urval av andra EU-länder när det gäller insatser och 

arbetssätt som syftar till att bekämpa ungas utanförskap.

Skr. 2009/10:34 

54 

Därutöver har Ungdomsstyrelsen i uppdrag att i en studie belysa metoder 

för hur kommuner, i samverkan med andra aktörer, kan stödja ungdomar 

mellan 16 och 25 år som varken arbetar eller studerar att komma in på 

arbetsmarknaden eller påbörja vidare studier. Myndigheten ska belysa 

hur olika kommuner organiserar och finansierar dessa verksamheter och 

även här ska fokus ligga på att lyfta fram goda exempel. 

Under hösten 2009 avser regeringen att presentera en ungdomspolitisk 

strategi. Syftet med strategin är att redovisa inriktningen av ungdomspolitiken 

samt ett handlingsprogram med åtgärder inom ungdomspolitikens 

prioriterade områden. 

Under det svenska ordförandeskapet i EU hösten 2009 planeras ett beslut 

om ett nytt ramverk för det ungdomspolitiska samarbetet i EU för 2010–

2018. Ungdomspakten och dess framtid ingår som en viktig del i dessa 

diskussioner. 

Lika villkor för kvinnor och män på arbetsmarknaden 

Arbetskraftsdeltagandet bland kvinnor i Sverige är bland de högsta i 

världen, men arbetskraftsdeltagandet är trots detta lägre än för män. Det 

motsvarar 68,3 procent av kvinnorna och 74 procent av männen i åldern 

15–74. Fördelningen av kvinnor och män inom olika sektorer, 

näringsgrenar, yrken, chefspositioner och företagsformer är ojämn. År 

2008 arbetade 51 procent av kvinnorna i privat och 49 procent i offentlig 

sektor, medan 82 procent av männen arbetade i privat och 18 procent i 

offentlig sektor. Generellt sett har de mansdominerade yrkena en högre 

medellön än de kvinnodominerade yrkena. Kvinnors löner är i 

genomsnitt 16 procent lägre än mäns och har så varit under de senaste 

åren, enligt Statistiska centralbyråns arbetskraftsundersökningar. När 

man justerar månadslönerna för yrke, ålder, utbildning och arbetstid, s.k. 

standardvägning, uppgick kvinnors månadslön till drygt 93 procent av 

männens 2008. Den resterande skillnaden, knappt 7 procent, kan bero på 

skäliga löneskillnader som förklaras av faktorer som inte ingår i den 

använda modellen, t.ex. arbetsledaransvar och yrkeserfarenhet eller bero 

på diskriminering mot kvinnor. Fler kvinnor än män är långtidssjukskrivna

, uppbär sjuk- och aktivitetsersättning eller är deltidsarbetslösa. 

Fler kvinnor än män har tidsbegränsade anställningar eller 

arbetar deltid. Kvinnor är frånvarande från arbetsplatsen på grund av 

omsorg och vård av barn eller äldre i högre utsträckning än män. 

Den internationella finanskris och efterföljande lågkonjunktur som inleddes 

2008 följer än så länge samma mönster som 1990-talskrisen när 

det gäller jämställdhet. Under 1990-talskrisen drabbades mansdominerade 

yrken först. I en senare fas kom krisen även att påverka 

kvinnodominerade yrken och skillnaden i arbetslöshet mellan könen 

utjämnades efterhand. 

Så här långt har främst tillverkningsindustrin, i 

vilken män dominerar, drabbats hårdast och en stor andel av dem som 

hittills varslats om uppsägning är män. I en senare fas av konjunkturnedgången 

kommer sannolikt även den offentliga sektorn att påverkas. 

Kommuner är stora arbetsgivare för kvinnor. Kvinnor dominerar bland

dem som har tidsbegränsad anställning och av de timanställda är två av 

tre kvinnor. 

Skr. 2009/10:34 

55 

I juni 2009 lämnade regeringen skrivelsen En jämställd arbetsmarknad 

– regeringens strategi för jämställdhet på arbetsmarknaden och i 

näringslivet (skr. 2008/09:198) till riksdagen. I skrivelsen redovisar 

regeringen sina bedömningar av vilka som är de viktigaste utmaningarna 

för jämställdhet på arbetsmarknaden och i näringslivet samt vilken 

inriktning politiken bör ha för att möta dessa. Bland annat handlar det om 

att motverka könsuppdelningen på arbetsmarknaden och i näringslivet 

samt att främja jämställda villkor för arbete och entreprenörskap. 

Regeringen avser att återkomma till riksdagen under 2011 med en 

redovisning av genomförda åtgärder och resultat i förhållande till de 

inriktningar för strategin som redovisas i skrivelsen. 

Uppföljningen av att verksamheten inte missgynnar något kön ska i 

första hand ske inom ramen för myndigheternas löpande verksamhet. 

Men det behövs också övergripande uppföljningar av tillståndet och 

utvecklingen av jämställdhetspolitiken. Det finns behov av att utveckla 

ett uppföljningssystem för jämställdhetspolitiken som kan utgöra en 

stabil grund för kunskap om utvecklingen. Ett särskilt arbete har därför 

initierats inom Regeringskansliet för att säkerställa att tillståndet och 

utvecklingen inom jämställdhetspolitiken kan redovisas till riksdagen. 

En omfattande satsning i linje med jämställdhetspakten 

Jämställdhet ska omfatta alla politikområden och genomsyra hela 

regeringens politik. När män och kvinnor delar makt och inflytande i alla 

delar av samhällslivet får vi ett mer rättvist och demokratiskt samhälle. 

Jämställdhet bidrar till ekonomisk tillväxt genom att människors 

kompetens och skaparkraft främjas. Regeringen har sedan 2007 kraftigt 

ökat resurserna för jämställdhetsinsatser, något som bland annat bidragit 

till att minska skillnaderna mellan kvinnors och mäns möjligheter att förvärvsarbeta, 

starta och driva företag, utbilda sig och försörja sig själva. 

Regeringen vill bryta könsuppdelningen på arbetsmarknaden och i 

näringslivet. Ett arbete har initierats 2008 för att utjämna könsskillnader i 

olika delar av utbildningsväsendet. Regeringen har 2008 tillsatt en 

delegation för jämställdhet i skolan och 2009 en delegation för 

jämställdhet i högskolan. 

Tillvaratagandet av kvinnors och mäns potential främjas genom insatser 

som förbättrar möjligheten att starta och driva företag. Regeringen har 

anslagit 40 miljoner kronor till satsningar på ökad mångfald inom hälso och 

sjukvård för att framför allt ge utbildning och rådgivning till 

anställda som vill starta egen verksamhet. 

Insatser för ökat företagande 

bland kvinnor, bland annat analys av regionala företagsstöd, och ökad 

representation av kvinnor i bolagsstyrelser genomförs. 

Genom att öka möjligheten för kvinnor och män att förvärvsarbeta 

främjas jämställdheten samtidigt som utanförskapet minskar. Ett flertal 

insatser sker för att uppnå detta. Arbetslinjen stärks, t.ex. genom

förändringar i arbetslöshetsförsäkringen och insatser för att stödja 

arbetskraftsdeltagande bland utrikes födda kvinnor. Fördelningen mellan 

betalt och obetalt arbete jämnas ut, bl.a. genom jämställdhetsbonus och 

skattereduktion för hushållsarbete. För att underlätta återgång till arbete 

efter sjukskrivningar sker insatser som t.ex. möjligheter att prova nytt 

arbete under sjukskrivning samt rehabiliteringsgaranti. 

Skr. 2009/10:34 

56 

Skyddet mot diskriminering i arbetslivet har stärkts genom en ny 

diskrimineringslag och inrättandet av Diskrimineringsombudsmannen. 

Regeringen har dessutom gett Arbetsmiljöverket i uppdrag att genomföra 

en särskild satsning om våldsutsatthet i arbetslivet. 

Ett längre arbetsliv 

Sverige genomgår i dag en demografisk förändring. Tack vare bättre 

hälsa lever kvinnor och män i Sverige längre, vilket innebär att andelen 

äldre i befolkningen ökar. Från 2009 till 2050 väntas andelen av 

befolkningen, enligt befolkningsstatistik från Statistiska centralbyrån, 

som är äldre än 65 år öka från 17 till 23 procent. För att klara utmaningen 

med en åldrande befolkning behöver fler delta aktivt på 

arbetsmarknaden. Fler antal arbetade timmar (en högre sysselsättningsgrad 

behöver inte betyda att antalet arbetade timmar ökar eftersom det 

bara krävs 1 timmes jobb för att betraktas som sysselsatt) på den svenska 

arbetsmarknaden leder till bättre offentliga finanser, där det blir lättare att 

finansiera de sociala trygghetssystemen. 

Regeringen för en aktiv politik som bland annat syftar till att minska 

utanförskapet bland äldre och att förlänga arbetslivet. Regeringens politik 

har bland annat inneburit att den särskilda löneskatten på arbetsinkomster 

för arbetstagare, som vid årets ingång fyllt 65 år, har slopats. På 

pensionsavsättningar betalas dock fortfarande särskild löneskatt. Det är 

dessutom mer fördelaktigt för arbetsgivare att anställa personer över 55 

år med nystartsjobb. Äldre har rätt till nystartsjobb under dubbelt så lång 

tid som de varit frånvarande från arbetsmarknaden. Bland dem som hade 

ett nystartsjobb i slutet av juni 2009 utgjorde andelen över 55 år knappt 

26 procent. Motsvarande andel i juni 2008 var närmare 22 procent. 

Den 1 januari 2009 trädde den nya diskrimineringslagstiftningen 

(2008:567) i kraft. I den nya lagstiftningen förstärks förbudet mot åldersdiskriminering

. Den nya lagen mot åldersdiskriminering omfattar 

arbetslivet, utbildningsverksamhet, arbetsmarknadspolitisk verksamhet 

och arbetsförmedling utan offentligt uppdrag, start eller bedrivande av 

näringsverksamhet, yrkesbehörighet och medlemskap i vissa 

organisationer. En utredning, Ett stärkt skydd mot diskriminering på 

grund av ålder (dir. 2009:72), tillsattes av regeringen i augusti 2009. 

Utredningen ska granska hur ett skydd mot diskriminering på grund av 

ålder ska införas på de samhällsområden – utom värnplikt och civilplikt – 

som i dag saknar ett sådant skydd i diskrimineringslagstiftningen.

Minskad sjukfrånvaro Skr. 2009/10:34 

57 

Under det senaste decenniet har Sverige präglats av ett omfattande 

utanförskap som i första hand sammanhänger med en internationellt sett 

hög sjukfrånvaro. När regeringen tillträdde i oktober 2006 uppbar 

554 000 personer sjuk- eller aktivitetsersättning. Dessutom hade cirka 

80 000 personer varit sjukskrivna i mer än ett år. Sverige var ett av de 

länder som hade högst sjukfrånvaro bland OECD-länderna. 

Figur 3. Antalet pågående sjukfall, månadsvis januari 1998–april 

2009 

0

50 000

100 000

150 000

200 000

250 000

300 000

350 000

jan-98 jan-99 jan-00 jan-01 jan-02 jan-03 jan-04 jan-05 jan-06 jan-07 jan-08 jan-09 

> ett år Samtliga

Källa: Försäkringskassan

Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att åstadkomma tidiga 

insatser i syfte att motverka långvarig sjukfrånvaro. En rehabiliteringskedja 

med fasta tidsgränser för prövning av arbetsförmågan har införts 

från och med den 1 juli 2008. En rehabiliteringsgaranti har skapats, som 

innebär att sjukskrivna ges förbättrad tillgång till medicinsk 

rehabilitering. Åtgärder har vidtagits för att stödja de arbetsplatsnära 

insatserna genom att vidareutveckla företagshälsovården. Landstingen 

har tillförts en miljard kronor årligen för att hälso- och sjukvården ska 

förbättra arbetet med sjukskrivna, den s.k. sjukvårdsmiljarden. Ett 

försäkringsmedicinskt beslutsstöd för läkare och Försäkringskassan 

infördes 2008, som ger riktlinjer om sjukskrivningstider vid olika 

diagnoser. 

Regeringen har också vidtagit åtgärder för att underlätta återgång i 

arbete efter långvarig sjukfrånvaro. Från och med den 1 januari 2009 

gäller nya regler för personer som har beviljats en varaktig sjukersättning 

före juni 2008 genom att dessa personer kan arbeta, arbeta ideellt eller 

studera utan att rätten till sjukersättning omprövas. En försöksverksamhet 

där privata och sociala företag hjälper långtidssjukskrivna tillbaka i

Skr. 2009/10:34 

58 

arbete har initierats och bedrivs under 2008 och 2009. Regeringen har 

vidtagit åtgärder för att minska trösklarna in på arbetsmarknaden för 

människor med funktionsnedsättning eller långvarig sjukfrånvaro samt 

stimulera arbetsgivare att anställa människor som varit långtidssjukskrivna. 

Arbetsgivare slipper att betala sjuklön för den som arbetar 

med bibehållen sjukersättning. Särskilt högriskskydd avseende 

sjuklönekostnader för personer som haft aktivitetsersättning planeras att 

införas från och med den 1 januari 2010. 

En viktig del av regeringens sjukförsäkringsreform har varit att bryta 

de tidigare mycket långa och passiva sjukskrivningarna som ofta ledde 

till permanent utanförskap. Reformen innebär bl.a. att den tid under 

vilken en person kan få sjukpenning har begränsats till 2,5 år. Från och 

med den 1 juli 2008 gäller också att sjukersättning endast kan komma i 

fråga om den försäkrades arbetsförmåga är stadigvarande nedsatt. Den 

tidsbegränsade sjukersättningen har därmed avskaffats. Övergångsbestämmelser 

gäller för personer som den 1 juli 2008 uppbar tidsbegränsad 

sjukersättning vilket innebär att tidsbegränsad sjukersättning 

kommer att avslutas successivt under 2010–2012. Under 2010 väntas 

cirka 54 000 personer lämna sjukförsäkringen till följd av att dagarna 

med sjukpenning eller tidsbegränsad sjukersättning tar slut. Regeringen 

avser därför att vidta åtgärder för att säkra en bra övergång till 

Arbetsförmedlingen och för att ge stöd och hjälp att återgå till arbete 

efter långtidssjukfrånvaro. Regeringen avser att den 1 januari 2010 införa 

ett nytt arbetsmarknadspolitiskt introduktionsprogram som syftar till att 

stödja dem vars dagar med sjukersättning har tagit slut för att komma 

tillbaka till arbetslivet. Under tiden som en person deltar i introduktionsprogrammet 

och andra arbetsmarknadspolitiska program utbetalas 

aktivitetsstöd. Det kommer dock att finnas personer som på grund av 

sjukdom vårdas på sjukhus eller på annat sätt får omfattande vård i 

hemmet eller via sjukvården och inte vare sig kan gå tillbaka till sin 

anställning eller delta i några aktiviteter vid Arbetsförmedlingen. Dessa 

personer ska kunna få fortsatt ersättning från sjukförsäkringen på samma 

nivå som tidigare, tills dess att de har tillfrisknat. 

Målet för regeringens politik är att sjukfrånvaron ska ligga på en 

långsiktigt stabil och låg nivå. De senaste årens kraftigt sjunkande 

sjukfrånvaro innebär att förutsättningarna är goda att i framtiden nå detta 

mål. Antalet påbörjade sjukfall minskar och sjukskrivningstiderna blir 

allt kortare. Det gäller särskilt de sjukfall som är längre än sex månader. 

Även nybeviljandet av sjuk- och aktivitetsersättningar har minskat och är 

nu på ungefär samma nivå som på 1970-talet. 

Utvecklingen med ett 

ökande antal i sjuk- och aktivitetsersättning har sedan slutet av 2007 

definitivt brutits och minskningstakten har ökat och väntas fortsätta öka. 

Sjukfrånvaron bedöms fortsätta att minska de närmaste åren. Det 

minskade antalet påbörjade sjukfall kommer, i kombination med de 

regelförändringar som regeringen har genomfört, att leda till en fortsatt 

nedgång, framför allt vad gäller antalet individer med sjukersättning. De 

regionala skillnaderna i sjukfrånvaro har de senaste åren minskat, men 

skillnaderna är fortfarande betydande. Detsamma gäller skillnaden 

mellan kvinnor och män där kvinnor har nästan dubbelt så hög 

sjukfrånvaro som män.

Särskilda insatser för personer med funktionsnedsättning Skr. 2009/10:34 

59 

Syftet med de särskilda insatserna för personer med funktionsnedsättning 

som medför nedsatt arbetsförmåga är att minska arbetslösheten för dessa, 

öka den produktiva sysselsättningen och öka övergången till arbete utan 

stöd. 

Under 2008 avtog ökningstakten för flera av de insatser som riktas till 

personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, 

mer än under de närmast föregående åren. Undantaget är trygghetsanställning 

som fortsatte att öka. 

Antalet deltagare i anställning med lönebidrag har minskat sedan 2008. 

Anställda med lönebidrag innebär att en arbetsgivare som anställer en 

person med nedsatt arbetsförmåga, som anvisas av Arbetsförmedlingen, 

kan kompenseras ekonomiskt genom lönebidrag. I vissa fall kan även 

lönebidrag lämnas för en redan anställd med nedsatt arbetsförmåga. 

Lönebidragets storlek baseras på lönekostnaden för den anställde samt på 

den anställdes arbetsförmåga. Minskningen förklaras främst av att det 

varit svårt att få arbetsgivare att anställa arbetssökande med lönebidrag. 

En annan förklaring till minskningen kan vara att nystartsjobb och 

trygghetsanställningar ersätter anställningar med lönebidrag. Något som 

ytterligare skulle kunna ha bidragit till minskningen är att 

Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan i sin handlingsplanssamverkan 

varit överens om att så många deltagare som möjligt ska få 

anställning utan stöd. 

Utvecklingsanställning är en arbetsmarknadspolitisk insats som avser 

anpassat arbete för en arbetssökande som har funktionshinder, som 

medför nedsatt arbetsförmåga och som behöver få utveckla sin 

kompetens och öka sin arbetsförmåga genom arbete. 

Trygghetsanställning kan förekomma på hela arbetsmarknaden och är 

ett alternativ till skyddat arbete hos Samhall, ett statligt bolag som har till 

uppgift att bereda arbete för personer med funktionsnedsättning som 

medför nedsatt arbetsförmåga. Syftet är att ge övriga arbetsgivare 

möjlighet att erbjuda anpassat arbete. Trygghetsanställning vänder sig till 

de personer med så nedsatt arbetsförmåga att de behöver en större 

anpassning i arbetssituationen och ett mer långsiktigt stöd än vad som 

ges med lönebidrag. 

Offentligt skyddat arbete syftar till att ge vissa grupper av personer 

med funktionsnedsättning, som medför nedsatt arbetsförmåga, möjlighet 

till anställning med utvecklande inslag. På sikt ska anställningen kunna 

leda till ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden. 

Genomgående präglas anställningar med stöd för personer med 

funktionsnedsättning av en ojämn könsfördelning (60 procent män och 

40 procent kvinnor), vilket kan jämföras med att män utgör 55 procent 

och kvinnor 46 procent av samtliga inskrivna personer med funktionsnedsättning

. Allra mest ojämn är fördelningen när det gäller anställningar 

med offentligt skyddat arbete, där knappt 30 procent är kvinnor. 

I slutet av juni 2009 utgjorde andelen som har funktionsnedsättning 

som innebär nedsatt arbetsförmåga drygt 23 procent bland alla som hade 

ett nystartsjobb. Det var en ökning med närmare 7 procentenheter jämfört 

med juni 2008.

Som ett led i en översyn av stöden till personer med funktionsnedsättning 

som medför nedsatt arbetsförmåga gav regeringen i 

september 2009 Statskontoret, en myndighet med uppdrag att bistå 

regeringen med underlag för att stärka statsförvaltningens förmåga att 

lösa sina uppgifter rättssäkert och effektivt till nytta för medborgare och 

företag, i uppdrag att utreda frågan angående ett särskilt stöd till 

egenföretagande för denna målgrupp. Syftet med ett eventuellt stöd 

skulle vara att öka möjligheten för denna grupp att bryta utanförskapet 

och träda in på arbetsmarknaden genom att starta och driva företag. 

Skr. 2009/10:34 

60 

I slutet av 2008 var 19 400 personer med funktionsnedsättning 

anställda hos det statliga bolaget Samhall. Ett av regeringens mål med 

Samhall är att antalet övergångar från Samhall till den reguljära arbetsmarknaden 

ska motsvara minst fem procent av de tillsvidareanställda 

inom Samhall. Utfallet för 2008 var 4,9 procent, vilket är något lägre än 

2007. En positiv utveckling kunde dock noteras under våren 2009. Under 

andra kvartalet 2009 gick 339 personer från Samhall till annan 

arbetsgivare, vilket är en ökning med 168 personer jämfört med första 

kvartalet 2009. 

Sociala företag 

Sociala företag startas och drivs för att skapa arbetstillfällen och erbjuda 

ett arbetsliv för dem som av olika anledningar inte kommer in på 

arbetsmarknaden. 

De sociala företagen är av olika karaktär. Majoriteten av medarbetarna 

i sociala företag, är personer som på grund av funktionsnedsättning/arbetshinder, 

tidigare missbruk, kriminalitet, långtidssjukskrivning

, långtidsarbetslöshet, hemlöshet eller annan form av social 

utsatthet inte fått möjlighet att etablera sig på eller förlorat kontakten 

med arbetsmarknaden. 

Förbättra integration för utrikes födda 

På helårsbasis utvecklades sysselsättningen bland befolkningen i Sverige 

positivt under 2005–2008. Under samma period ökade sysselsättningsgraden 

mer bland utrikes födda män jämfört med inrikes födda män. 

Även utrikes födda kvinnors sysselsättning har ökat, men ökningen har 

inte varit lika snabb som för inrikes födda kvinnor. Oavsett bakgrund är 

sysselsättningsgraden lägre för kvinnor än för män, och skillnaden i 

sysselsättning mellan inrikes och utrikes födda kvinnor är större än 

mellan inrikes och utrikes födda män.

Tabell 2. Sysselsättningsgrad,15–74 år, i procent Skr. 2009/10:34 

61 

Inrikes födda 

kvinnor 

Utrikes födda 

kvinnor 

Inrikes 

födda män 

Utrikes 

födda män 

2005 64,4 52,6 69,2 59,5 

2006 65,0 52,3 69,9 60,6 

2007 65,9 53,3 70,8 61,8 

2008 66,0 53,2 70,7 63,6 

Källa: Statistiska centralbyrån 

Arbetslösheten gick också ner kraftigt mellan 2005 och 2008, särskilt 

bland utrikes födda män. Arbetslösheten ligger dock fortsatt på betydlig 

högre nivåer bland utrikes födda än bland inrikes födda. Sysselsättningsgraden 

är låg och arbetslösheten hög bland nyanlända, men 

sysselsättningsgraden stiger med vistelsetid. Även utbildningsnivån har 

ett starkt positivt samband med sysselsättningsnivån. I slutet av juni 2009 

var 233 600 inskrivna som arbetslösa hos Arbetsförmedlingen. Cirka 

73 200 eller 31 procent utgjordes av utrikes födda. Av 57 000 

långtidsarbetslösa var 38 procent utrikes födda. Som långtidsarbetslösa 

räknas ungdomar under 25 år som varit arbetslösa i mer än 100 dagar och 

personer över 26 år som varit arbetslösa i minst sex månader. 

Tabell 3. Arbetslöshet, 15–74 år, i procent 

Inrikes födda 

kvinnor 

Utrikes födda 

kvinnor 

Inrikes 

födda män 

Utrikes 

födda män 

2005 6,8 13,5 6,8 14,8 

2006 6,3 13,0 5,9 13,2 

2007 5,4 12,4 5,0 11,4 

2008 5,5 12,8 5,0 11,3 

Källa: Statistiska centralbyrån 

Det är ännu oklart om den lågkonjunktur som inleddes 2008 ger större 

negativa effekter för den utrikes födda befolkningen än för den inrikes 

födda. I tidigare konjunkturnedgångar har sysselsättningen för den 

utrikes födda befolkningen minskat mer än för den inrikes födda 

befolkningen. Detta berodde bland annat på att utrikes födda i hög 

uträckning arbetade i branscher som drabbats hårt. Nu arbetar fler utrikes 

födda i tjänstesektorn som inte drabbats lika hårt som verkstadsindustrin. 

Fler utrikes födda har tidsbegränsade anställningar och har därmed en 

svagare anknytning till arbetsmarknaden än inrikes födda. 

Arbetsförmedlingens insatser för att förbättra situationen för utrikes 

födda på arbetsmarknaden består främst av generella åtgärder som riktar 

sig till arbetslösa eller långtidsarbetslösa i allmänhet. Särskilda åtgärder 

som riktas till utrikes födda är endast motiverade under den första tiden i 

Sverige då behoven kan skilja sig från andra arbetssökandes. Det gäller 

framförallt kunskaper i svenska, kontaktnät och erfarenheter från den

svenska arbetsmarknaden. Åtgärder som riktas till vuxna nyanlända 

utrikes födda ska vara tydligt fokuserade på en snabb arbetsmarknadsetablering. 

Skr. 2009/10:34 

62 

Regeringen presenterade i samband med budgetpropositionen för 2009 

en samlad strategi för integration (Egenmakt mot utanförskap – 

regeringens strategi för integration, skr. 2008/09:24). Huvudinriktningen 

för strategin är att öka utbudet och efterfrågan på arbetskraft samt att 

förbättra matchningen mellan tillgänglig arbetskraft och arbetsmarknadens 

behov. Särskilt fokus läggs på nyanlända flyktingars och 

anhöriginvandrares etablering på arbetsmarknaden. 

Under 2008–2010 finns ett program för att stärka företagandet för 

personer med utländsk bakgrund. Insatserna riktar sig främst till 

etablerade företagare med utländsk bakgrund som vill få hjälp att 

utveckla och expandera sina företag. Minst 40 procent av deltagarna ska 

vara kvinnor. 

Av 19 900 anställda i nystartsjobb i juni 2009 var en tredjedel, 6 500 

personer, utrikes födda. Cirka två tredjedelar av de utrikes födda i 

nystartsjobb är män. Nyanlända invandrare kvalificerar sig för nystartsjobb

. Instegsjobb är en särskild subventionerad anställning som kan 

erbjudas för arbetslösa nyanlända invandrare i kombination med 

utbildning i svenska språket. Efter en långsam utveckling av antalet 

platser ändrades villkoren från och med den 1 juni 2008. Syftet var att 

underlätta för fler nyanlända invandrare att få sådana arbeten. Antalet 

deltagare har därefter ökat och i juni 2009 var 2 600 personer, varav tre 

fjärdedelar män, anställda i instegsjobb. Jobb- och utvecklingsgarantin 

innebär att arbetssökande långtidsarbetslösa ska erbjudas individuellt 

anpassade aktiviteter för att så snabbt som möjligt hitta ett arbete. De 

arbetssökande anvisas till aktiviteter där de får aktivitetsstöd. I slutet av 

juni 2009 deltog 55 000 i programmet varav 16 600 eller 30 procent var 

utrikes födda. Vid samma tidpunkt deltog 7 300 personer i olika former 

av arbetspraktik. Av dessa var 3 200 eller närmare 44 procent utrikes 

födda. Deltagarna, såväl inrikes som utrikes födda, består av ungefär lika 

många kvinnor som män. Ungdomar som varit arbetslösa i tre månader 

anvisas av Arbetsförmedlingen till jobbgaranti för ungdomar. Syftet med 

garantin är att erbjuda särskilda insatser för att arbetslösa ungdomar så 

snabbt som möjligt ska få ett arbete motsvarande hela sitt arbetsutbud 

eller påbörja eller återgå till utbildning inom det reguljära 

utbildningssystemet. I slutet av juni 2009 deltog 33 300 ungdomar i 

programmet varav 4 600 eller 14 procent var utrikes födda. Bland såväl 

inrikes som utrikes födda deltagare är männen något fler än kvinnorna. 

Fokus för Arbetsförmedlingens integrationsuppdrag har under de 

senaste åren varit nyanlända invandrare. 

Detta får ses mot bakgrund av 

regeringens ovan nämnda strategi för integration. Andelen utrikes födda 

bland deltagare i olika arbetsmarknadspolitiska program motsvarar på ett 

ungefär de utrikes föddas andel bland de arbetslösa, även om det finns 

stora skillnader mellan olika program. Arbetsförmedlingens insatser når 

alltså väl ut till utrikes födda. Män deltar emellertid oftare i åtgärder eller 

är anställda med subvention, trots att arbetslösheten är högre bland 

kvinnor. Någon samlad bild av effekterna av dessa arbetsmarknadspolitiska 

insatser för utrikes födda kan ännu inte bedömas.

En särskild försöksverksamhet med etableringssamtal för nyanlända 

skyddsbehövande och anhöriga genomförs i tre kommuner under 2009 

och 2010. Etableringssamtalet innebär att Arbetsförmedlingen ansvarar 

för att en etableringsplan upprättas för den nyanlända så snart 

uppehållstillstånd beviljats. Avsikten är bl.a. att tidig information om var 

i landet det finns en efterfrågan på den kompetens den nyanlände har ska 

få ökad betydelse för valet av bosättningsort. Försöksverksamheten ska 

utvärderas av Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering. 

Skr. 2009/10:34 

63 

I syfte att ytterligare förbättra möjligheterna till kvalificerat arbete har 

resurserna för universitetens kompletterande utbildningar för utländska 

akademiker ökats kraftigt fr.o.m. 2009. Utbildningarna vänder sig till 

exempelvis lärare, jurister och hälso- och sjukvårdsutbildade personer. 

Regeringen har därför i en särskild proposition (Gränslös kunskap – 

högskolan i globaliseringens tid, prop. 2008/09:175) presenterat förslag 

om en rättssäker och effektiv ordning för erkännande av hälso- och 

sjukvårdsutbildningar från tredje land. I propositionen redovisar 

regeringen även för hur bedömning av utländsk utbildning bör samordnas 

och effektiviseras för att underlätta inträdet på arbetsmarknaden. 

Det statliga stödet till gymnasiala och eftergymnasiala yrkesutbildningar 

för vuxna har utökats kraftigt. Utbyggnaden av antalet 

studieplatser bedöms få stor betydelse för möjligheterna för nyanlända 

vuxna invandrare att kunna skaffa eller komplettera en yrkesutbildning i 

Sverige. En särskild myndighet, Myndigheten för yrkeshögskolan, har 

bildats för att samordna de eftergymnasiala yrkesutbildningar som inte 

utgör högskoleutbildningar. Myndigheten har fått ett särskilt nationellt 

ansvar för validering av utländska eftergymnasiala yrkesutbildningar. 

Även inom svenskundervisning för invandrare (sfi) grundläggande 

utbildning i svenska språket för vuxna som inte har svenska som 

modersmål, har satsningar för bättre kvalitet gjorts. Bland annat ska 

lärarnas kompetens höjas och nationella slutprov införas. Vidare har 

målen för undervisningen blivit tydligare. En försöksverksamhet med 

prestationsbaserad stimulansersättning inom sfi (sfi-bonus) har inletts för 

att stimulera en snabbare genomströmning. 

För att tydliggöra kommunernas respektive statens ansvar för 

utvecklingen i stadsdelar med utbrett utanförskap träffas lokala 

utvecklingsavtal med vissa storstadskommuner. Försäkringskassan och 

Arbetsförmedlingen har i uppdrag att ingå i lokala partnerskap med 

kommuner som tecknat lokala utvecklingsavtal. 

Regeringen avser att under hösten 2009 presentera en proposition med 

förslag som påskyndar arbetsmarknadsetableringen för nyanlända 

flyktingar och anhöriga. Syftet är att utveckla ett system som både ger 

individen ett utökat ansvar och stärker incitamenten för en snabb 

arbetsmarknadsetablering. 

Därigenom kan mottagningssystemet bli mer 

stabilt för svängningar i konjunktur och antalet nyanlända som får 

uppehållstillstånd, samtidigt som det görs mer flexibelt utifrån den 

enskilde individens behov. En utgångspunkt är att det bör löna sig att 

söka sig till bostadsorter med god arbetsmarknad eller förutsättningar att 

erbjuda annan relevant introduktion för att påskynda ett snabbt 

arbetsmarknadsinträde. 

Arbetsförmedlingen föreslås få ett samordnande ansvar gentemot 

övriga aktörer och svarar också för att tillsammans med den nyanlända

upprätta och vid behov revidera en individuell plan för att underlätta och 

påskynda den nyanländas etablering. Arbetsförmedlingen beslutar om 

ersättningen till den nyanlända, anvisar till bosättning och svarar också 

för upphandlingen av de s.k. lotsar som arbetar på uppdrag av 

Arbetsförmedlingen med att vägleda och stötta de nyanlända fram till ett 

arbete. Arbetsförmedlingen ska vidare kunna erbjuda den nyanlända 

deltagande i de olika program som Arbetsförmedlingen har till sitt 

förfogande, utifrån vad som överenskommits i etableringsplanen eller 

aktualiserats av lotsen. Det är Arbetsförmedlingen som beslutar om 

deltagande i program. 

Skr. 2009/10:34 

64 

En förstärkt arbetslinje 

Att göra det mer attraktivt att arbeta och att stärka arbetslinjen är en 

viktig målsättning för regeringen. En grundläggande komponent i det 

strävandet har varit att sänka skatten på arbete. Dessutom har åtgärder 

vidtagits för att stärka arbetslöshetsförsäkringens roll som omställningsförsäkring 

samtidigt som insatserna för att minska omfattningen av 

felaktiga utbetalningar har förstärkts. En förutsättning för att upprätthålla 

förtroendet och legitimiteten i socialförsäkringssystemen är en hög rättssäkerhet. 

Skatteåtgärder 

För att öka drivkrafterna till arbete infördes jobbskatteavdraget den 1 

januari 2007 och har sedan dess har byggts ut i ytterligare två steg, 2008 

och 2009. Ett fjärde steg planeras till den första januari 2010. Jobbskatteavdraget 

gör det mer lönsamt att arbeta för dem som i dag står utanför 

arbetsmarknaden eftersom den genomsnittliga skatten sänks för alla 

löntagare. Jobbskatteavdraget bidrar också, genom sänkta marginalskatter, 

till att stärka incitamenten att arbeta fler timmar för dem som 

redan har ett arbete. I synnerhet för låg- och medelinkomsttagare, t.ex. 

deltidsarbetande kvinnor, kan de lägre marginalskatterna förväntas ha 

positiva effekter på antalet arbetade timmar. Sammantaget bedömer 

regeringen att de tre genomförda stegen i jobbskatteavdraget leder till att 

antalet sysselsatta på lång sikt ökar med cirka 1,6 procent och att det 

totala antalet arbetade timmar ökar med cirka 2,4 procent. BNP bedöms 

öka med 1,9 procent på lång sikt till följd av dessa reformer. De externa 

bedömare som har värderat regeringens politik, t.ex. Konjunkturinstitutet, 

Studieförbundet Näringsliv och Samhälle (SNS) samt 

Finanspolitiska rådet, gör likartade bedömningar. Sysselsättningen och 

arbetsinkomsterna kan på lång sikt väntas öka mest för de med lägst 

inkomster (se diagram 2).

Diagram 2. Procentuell effekt av jobbskatteavdraget på ekonomisk 

standard för hela befolkningen i olika inkomstgrupper 

Skr. 2009/10:34 

65 

0

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

1 23456789 10

Direkt effekt Långsiktig effekt

Källa: Finansdepartementets beräkningar

Låg inkomst Hög inkomst

Som ett led i ansträngningarna att stimulera arbetsutbudet och öka den 

varaktiga sysselsättningen kommer regeringen under hösten 2009 att 

presentera en proposition om en ytterligare förstärkning av jobbskatteavdraget 

inom ramen för ett fjärde steg. Förslaget innebär att marginalskatten 

sänks med cirka 1–1,5 procentenheter för låg- och medelinkomsttagare. 

För t.ex. ett vårdbiträde som 2009 har en månadslön på knappt 

22 000 kronor innebär denna reform, i kombination med de tre tidigare 

reformerna, en sänkning av marginalskatten med 6,1 procentenheter och 

en sänkning av den genomsnittliga skatten med 6,8 procentenheter. 

Tillväxten i samhället påverkas inte bara av hur många timmar som 

arbetas utan också av produktiviteten. Mot denna bakgrund är det även 

viktigt att skattesystemet är utformat så att det lönar sig för personer att 

skaffa sig en högre utbildning eller att vidareutbilda sig inom arbetslivet. 

Regeringen har därför kombinerat jobbskatteavdraget med att begränsa 

uttaget av statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster. Den 1 januari 2009 

sänktes marginalskatten med 20 procentenheter för beskattningsbara 

förvärvsinkomster mellan 349 500 kronor och 367 600 kronor per år. 

Sänkningen av den statliga inkomstskatten inriktades således mot den 

nedre delen av den statliga inkomstskatteskalan. Syftet var att öka 

drivkrafterna till arbete och höja utbildningspremien, vilket på sikt kan 

höja produktiviteten för stora grupper av sysselsatta. 

Arbetslöshetsförsäkringen 

Arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsförsäkring med syfte att 

säkerställa ekonomisk trygghet under en period av omställning från ett 

arbete till ett annat. En av förutsättningarna för att kunna erhålla inkomstrelaterad 

arbetslöshetsersättning vid arbetslöshet är att den arbetssökande 

är medlem i en arbetslöshetskassa och har ett sammanhängande medlem

Skr. 2009/10:34 

66 

skap motsvarande minst tolv månader (s.k. medlemsvillkor). De senaste 

åren har antalet medlemmar i arbetslöshetskassorna minskat kraftigt. 

Sedan oktober 2008 har dock utvecklingen vänts och antalet medlemmar 

har ökat. Främst förklaras medlemsökningen av att det försämrade läget 

på arbetsmarknaden som har bidragit till att det blivit mer angeläget att 

tillhöra en arbetslöshetskassa, men regeringens reformer som beskrivs 

nedan har också bidragit till medlemsökningen. I slutet av april 2009 

hade arbetslöshetskassorna knappt 3 809 000 medlemmar, vilket 

motsvarar 69 procent av den arbetsföra befolkningen. 

För att stimulera till ny- och återinträde i arbetslöshetskassorna 

genomfördes under 2009 flera förändringar i arbetslöshetsförsäkringen. 

En tillfällig förändring av medlemsvillkoret infördes för att öka 

möjligheten för människor att få inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning

. För samtliga medlemsmånader under 2009 kommer en 

medlem i en arbetslöshetskassa vid bestämmande av medlemsvillkor att 

få tillgodoräkna sig ytterligare en månad. Den tillfälliga ändringen 

innebär att en medlem kan uppfylla ett medlemsvillkor på sex månader, i 

stället för de tolv månader som normalt krävs. Vidare innebär 

förändringen att det går snabbare att kvalificera sig till inkomstrelaterad 

arbetslöshetsersättning. 

Även inträdesvillkoret för att bli medlem i en arbetslöshetskassa 

förändrades genom att det inte längre krävs arbete i någon bestämd 

omfattning och det krävs heller inte att arbetet omedelbart ska ha föregått 

medlemskapet. Förändringen stimulerar till ökad anslutning till 

arbetslöshetsförsäkringen samtidigt som det bidrar till att förenkla 

administrationen av försäkringen. 

Vidare har ett avdrag för sysselsatta medlemmar införts för 

arbetslöshetsavgiften. Eftersom arbetslöshetsavgiften endast betalas av 

sysselsatta medlemmar innebär sänkningen att marginaleffekterna av att 

gå från arbetslöshet till sysselsättning minskar samtidigt som 

förändringen stimulerar till ökat medlemskap i arbetslöshetsförsäkringen. 

Avslutningsvis har nya regler för arbetslöshetsersättning efter tillfällig 

eller delvis frånvaro införts för att förbättra drivkrafterna för arbete. 

Reglerna har ändrats så att vissa socialförsäkringsförmåner kan 

tillgodoräknas i arbetslöshetsförsäkringen. 

Regeringen föreslår i budgetpropositionen för 2010 flera förändringar 

av arbetslöshetsförsäkringen som bl.a. syftar till att tillvarata 

arbetsutbudet hos grupper som har varit långtidssjuka och vars dagar 

med sjukpenning eller sjukersättning har tagit slut. Det föreslås att den 

överhoppningsbara tiden i arbetslöshetsförsäkringen förlängs från fem till 

tio år under en övergångsperiod för personer som har varit frånvarande 

från arbetsmarknaden på grund av styrkt sjukdom. 

Förslaget innebär att 

den som varit sjukskriven i många år utan att för den skull ha permanent 

nedsatt arbetsförmåga ges en möjlighet till arbetslöshetsersättning. 

Vidare föreslås en kortare kvalifikationstid för tidigare medlemmar i en 

arbetslöshetskassa, vars dagar med sjukpenning eller tidsbegränsad sjukersättning 

tagit slut. Personer som lämnat arbetslöshetskassan mellan den 

1 januari 2007 och den 30 september 2009 och som på nytt blir 

medlemmar under perioden mellan den 1 oktober 2009 och den 31 

december 2010 bör kunna uppfylla medlemsvillkoret på tre månader. 

Vidare föreslås att denna grupp för att få rätt till inkomstrelaterad

ersättning bör kunna återknyta till ett arbetsvillkor som ligger inom det 

tidigare medlemsvillkoret. Detta bör gälla ersättningsperioder som 

beviljas under perioden fr.o.m. januari 2010 t.o.m. januari 2013. 

Skr. 2009/10:34 

67 

Därutöver föreslås förbättrade och förenklade regler avseende 

företagare i arbetslöshetsförsäkringen. Förslagen innebär att företagarbegreppet 

i arbetslöshetsförsäkringen kopplas till inkomstskattelagen. 

Reglerna för arbetslöshetsersättning vid tillfälligt uppehåll i näringsverksamhet 

bör förtydligas, liksom regler för sammanläggning av 

inkomster från perioder med näringsverksamhet och perioder med 

anställning. Dagsförtjänsten för företagare bör baseras på den senaste 

taxeringen eller om det är med förmånligt på genomsnittet av de två år 

som föregår inkomståret i den senaste taxeringen. En företagare som 

lägger ned företaget inom 24 månader efter start bör kunna få 

ersättningen baserad på inkomster av tidigare anställning om det är mer 

förmånligt än att basera ersättningen på inkomsterna från det egna 

företaget. Vid arbetslöshet bör det bortses från näringsverksamhet som 

bedrivits parallellt med heltidsanställning eller heltidsföretagande, 

oavsett hur stora inkomster den parallella näringsverksamheten genererat. 

Förslagen bör kunna träda ikraft senast den 1 juli 2010. 

Slutligen föreslås att tid då en person varit hindrad att arbeta på grund 

av uppdrag av socialnämnden att ta emot barn i familje- eller jourhem 

bör betraktas som överhoppningsbar vid bestämmande av ramtid. 

Förändringen bör kunna gälla från och med januari 2010. 

Bättre kontroll av försäkringssystemen 

Regeringens arbete med att bibehålla förtroendet och legitimiteten för 

trygghetssystemen genom att förebygga felaktiga utbetalningar från 

trygghetssystemen fortsätter. I budgetpropositionen för 2009 redovisade 

regeringen en rad generella åtgärder som syftar till att förebygga 

felaktiga utbetalningar från trygghetssystemen inom arbetslöshetsförsäkringen

. Även i budgetpropositionen för 2010 redovisar regeringen 

åtgärder i syfte att förebygga och förhindra felaktiga utbetalningar. 

Som ett led i regeringens arbete att förebygga felaktiga utbetalningar 

har Arbetsförmedlingen och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen 

(IAF) tillsammans med flertalet andra myndigheter som hanterar 

utbetalningar från välfärdssystemen ett samverkansuppdrag om bland 

annat utveckling av metoder för och redovisning av resultat av arbetet 

mot felaktiga utbetalningar. Myndigheternas arbete ska rapporteras 

årligen i en gemensam skrivelse till regeringen med början den 22 

februari 2010. 

Arbetsförmedlingen och IAF har även haft i uppdrag att rapportera 

vidtagna och planerade åtgärder för implementeringsarbetet med 

anledning av de författningsändringar som gjorts för att möjliggöra ett 

ökat elektroniskt informationsutbyte mellan myndigheter i syfte att öka 

effektiviteten och minska de felaktiga utbetalningarna samt förbättra 

servicen i förhållande till den enskilde. 

Av IAF:s redovisningar framgår att ett utvecklingsarbete som syftar till 

att utveckla system och finna former för ett elektroniskt informationsutbyte 

mellan Arbetslöshetskassornas Samorganisation och

Skr. 2009/10:34 

68 

Kronofogdemyndigheten har inletts men att det är för tidigt att fastställa 

en tidsplan för implementering. Det framgår också att ett arbete inletts 

med att utöka arbetslöshetskassornas informationsutbyte med 

Arbetsförmedlingen. Därutöver pågår ett arbete som syftar till att IAF 

ska få direktåtkomst till vissa av Arbetsförmedlingens databaser och ett 

arbete som syftar till att Arbetsförmedlingen ska få direktåtkomst till 

uppgifter i IAF:s statistik- och tillsynsdatabas. Arbetsförmedlingen har 

redovisat att informationsutbytet kommer att medföra betydande 

förenklingar och effektiviseringar av verksamheten samt säkerställa en 

enhetlig rättssäker hantering. Etableringen av det utökade informationsutbytet 

kan dock tidigast ske under november 2009 (dnr A2009/2492). 

4.3 En väl fungerande arbetsmarknad 

• Riktlinje 20. Förbättra förmågan att möta arbetsmarknadens behov 

• Riktlinje 21. Främja flexibilitet i kombination med 

anställningstrygghet och minska segmenteringen av 

arbetsmarknaden, med vederbörligt beaktande av den roll som 

tillkommer arbetsmarknadens parter 

Det kraftigt försämrade arbetsmarknadsläget medför stora utmaningar. 

Sedan det fjärde kvartalet 2008 har antalet sysselsatta minskat, 

arbetslösheten ökat och antalet varsel om uppsägning har fortsatt legat på 

en hög nivå. 

Arbetsmarknadspolitiken har anpassats till det försämrade konjunkturläget 

genom en kraftfull satsning på insatser både för kort- och 

långtidsarbetslösa. Anpassningen innebär att resurser inte bara fokuseras 

på dem som står längst ifrån arbetsmarknaden. 

En väl fungerande matchning är en förutsättning för att 

arbetsmarknadens funktionssätt ska kunna förbättras. Regeringen har sett 

till att matchningen förstärks genom olika satsningar, främst med 

anledning av den försämrade situationen på arbetsmarknaden. 

Ett nytt regelverk för arbetskraftsinvandring infördes den 15 december 

2008, vilket innebär att större vikt läggs vid arbetsgivarnas egen 

bedömning av behovet att anställa personer från länder utanför EU/EES 

samt gör det möjligt för alla yrkesgrupper att få tillstånd att arbeta i 

Sverige. 

Enligt OECD:s mått har Sverige nu ett flexiblare anställningsskydd. I 

senaste mätningen publicerad våren 2009 anges Sverige ha det 21:a 

starkaste anställningsskyddet av 30 länder. 

För att ge arbetsmiljöpolitiken en mer offensiv och positiv innebörd 

avses en ny fas i detta utvecklingsarbete nu inledas, med inriktningen att 

ta fram en långsiktig strategi för den framtida politiken. 

Modernisering av arbetsmarknadsinstitutionerna 

Målen med Arbetsförmedlingens nya organisation som en nationellt 

sammanhållen myndighet fr.o.m. 2008 var att få till stånd en enhetlig, 

rättssäker och effektiv verksamhet med tydligare ledning och styrning.

Omorganisationen följs löpande upp av Arbetsförmedlingen och ska 

även utvärderas av ett externt konsultföretag. Av den slutredovisning 

som Arbetsförmedlingen lämnade till regeringen i maj 2009 (dnr 

A2008/1704) framgår att Arbetsförmedlingen anser att många av de 

problem som regeringen identifierade i den gamla myndighetsorganisationen 

nu har lösts helt eller delvis. 

Skr. 2009/10:34 

69 

Regeringen anser att inrättandet av den nya myndigheten 

Arbetsförmedlingen har inneburit att det nu finns förutsättningar att uppnå 

en mer enhetlig, rättssäker och effektiv verksamhet med tydligare 

ledning och styrning. Regeringen avvaktar dock det externa konsultföretagets 

slutredovisning av utvärderingen innan en slutlig bedömning 

görs av om reformeringen av det tidigare Arbetsmarknadsverket har fått 

avsett resultat. 

Det pågår ett omfattande arbete för att öka samverkan mellan statliga 

myndigheter. Målsättningen är att det ska finnas en plats där 

medborgaren i större utsträckning kan få ett samlat stöd av flera statliga 

myndigheter. Arbetsförmedlingen har tillsammans med Skatteverket och 

Försäkringskassan träffat en överenskommelse om att på ett stort antal 

platser runt om i landet erbjuda service i gemensamma lokaler och även 

samordna vissa enklare förvaltningsuppgifter. Den 1 maj 2009 hade 171 

av de ursprungligt planerade kontoren startat. 

Förbättrad matchning mellan arbetssökande och lediga platser 

Under det första halvåret 2008 påverkades Arbetsförmedlingens arbete 

främst av bristen på arbetskraft inom vissa sektorer, medan hösten 2008 

kännetecknades av en minskad tillströmning av lediga platser. Den 

snabbt vikande konjunkturen under andra halvåret 2008 resulterade i ett 

mycket stort antal varsel om uppsägning över hela landet. 

Arbetsförmedlingens nya organisation har inneburit bättre förutsättningar 

att anpassa organisationen till de krav som ställs på myndigheten, 

exempelvis i samband med varsel om uppsägning. 

Regeringen presenterade i början av 2009 i propositionen Åtgärder för 

jobb och omställning (prop. 2008/09:97) samt i samband med 2009 års 

ekonomiska vårproposition (prop. 2008/09:100) ett antal nya initiativ för 

att möta den ökande arbetslösheten. Dessa insatser inkluderar bl.a. en 

satsning på personliga coacher och förstärkta satsningar på arbetspraktik, 

bland annat genom en ny insats i form av praktisk kompetensutveckling, 

där den arbetssökande ges möjlighet att behålla sin kontakt med 

arbetslivet samt att upprätthålla och utveckla sin kompetens. 

Arbetsförmedlingen har med sin nya organisation haft bättre möjligheter 

att omfördela resurser till de platser där det funnits ett behov av förstärkta 

insatser. 

Arbetsförmedlingen har fått i uppdrag att förstärka matchningsverksamheten 

och ge ett tidigt och individanpassat stöd för att kunna 

hjälpa arbetssökande tillbaka till arbete. Arbetsförmedlingen ska under 

2009 särskilt beakta de krav som situationen på arbetsmarknaden ställer 

på myndigheten. 

Det innebär att löpande prioritera resurser till regioner 

som drabbas av större varsel samt säkerställa att tidiga coachningsinsatser 

kommer till stånd. I det fortsatta arbetet är kompletterande

Skr. 2009/10:34 

70 

aktörer, som ökar och diversifierar Arbetsförmedlingens tjänsteutbud, av 

stor vikt, exempelvis genom att tillhandahålla de arbetssökande en 

personlig jobbcoach. I budgetpropositionen för 2010 presenterar 

regeringen ytterligare förstärkning av den aktiva arbetsmarknadspolitiken. 

I rådande konjunkturläge behövs bl.a. åtgärder som förhindrar 

att människor står utan arbete under lång tid samt åtgärder som stärker 

konkurrenskraften bland dem som står allra längst från arbetsmarknaden. 

Regeringen aviserar 8 000 fler platser inom coachning i 

Arbetsförmedlingens egen regi samt sammanlagt 4 000 fler platser i 

arbetspraktik och praktisk kompetensutveckling under 2010. Dessutom 

bör volymerna i arbetsmarknadsutbildning kunna öka med 1 000 platser 

under 2010. För att ytterligare förstärka arbetsmarknadspolitiken avser 

regeringen dessutom att införa en ny aktiveringsinsats, Lyft, inom 

statliga och kommunala bolag och verksamheter och ideella 

organisationer med viss verksamhet. Regeringen beräknar att insatsen 

kommer att omfatta cirka 40 000 platser under 2010. Regeringen avser 

också att införa fler insatser inom jobbgarantin för ungdomar; Lyft, stöd 

till start av näringsverksamhet och arbetslivsinriktad rehabilitering. 

Regeringen kommer också att ge deltagare i jobbgarantin möjlighet att 

delta i garantin på deltid för att under resterande tid ha möjlighet att 

studera inom den kommunala vuxenutbildningen. Som ett komplement 

till den utbildning som erbjuds inom jobbgarantin för ungdomar i dag 

avser regeringen också att införa en extra studiemotiverande insats för 

arbetslösa ungdomar som inte avslutat sin grundskole- eller 

gymnasieutbildning. Detta sker i form av en särskild satsning på 

folkhögskolorna. 

För att möta det ökade inflödet av arbetssökande och upprätthålla 

kvaliteten i jobb- och utvecklingsgarantin samt jobbgarantin för 

ungdomar föreslår regeringen även att Arbetsförmedlingens förvaltningsresurser 

förstärks. 

Undanröja hinder för arbetstagares rörlighet inom unionen 

En rad aktiviteter för att främja arbetskraftens rörlighet har genomförts 

inom ramen för EURES. I sju större städer i Sverige och på fyra mindre 

orter i Tornedalens Cross Border Area har European Job Days 

arrangerats i samarbete med EURES-rådgivare från ett tiotal andra 

medlemsstater och arbetsgivare från andra länder. 

Arbetsförmedlingen har tagit initiativ för att göra EURES tjänster 

tillgängliga på alla arbetsförmedlingar. För att åstadkomma detta 

beslutades det under perioden 2008–2009 att införa EURES assistenter 

på de större arbetsförmedlingskontoren. I april 2009 fanns det 160 

utbildade EURES grundtjänster. Personalen på Arbetsförmedlingens call 

center har också rustats för att kunna erbjuda EURES grundtjänster. 

Olika slag av information om arbete och rekrytering i andra länder ska 

också finnas tillgänglig i receptionen på alla landets arbetsförmedlingar. 

Rekryteringar i och till andra länder har fortsatt. 

Det rör sig bland annat 

om läkare från Tyskland, veterinärer från Belgien och Nederländerna 

samt svenska lärare till Storbritannien. Inflödet av arbetstagare från andra 

medlemsstater till Sverige har varit fortsatt lågt. Den minskade

efterfrågan på arbetskraft sätter sina tydliga spår; antalet arbetstagare från 

EU:s övriga medlemsstater som kommit till Sverige för att arbeta längre 

tid än tre månader har sjunkit med 40 procent under det första halvåret 

2009 jämfört med samma period ett år tidigare. 

Skr. 2009/10:34 

71 

Underlättad arbetskraftsinvandring 

Syftet med införandet av de nya reglerna för arbetskraftsinvandring har 

varit att skapa ett effektivt och flexibelt system där arbetsgivarnas behov 

av arbetskraft står i fokus. Samtidigt ska systemet vara konjunkturkänsligt 

genom att det är arbetsgivarnas efterfrågan på arbetskraft som 

styr. En ökad arbetskraftsinvandring är en av flera åtgärder för att på kort 

och lång sikt motverka effekterna av en åldrande befolkning och ett 

minskat arbetskraftsutbud. 

Efter att de nya reglerna för arbetskraftsinvandring infördes i december 

2008 har antalet arbetstagare från länder utanför EU/EES, under de första 

sju månaderna, legat på ungefär samma nivå som under samma period ett 

år tidigare. Detta är en stor skillnad mot inflödet av arbetstagare från 

EU/EES som minskat med 40 procent de första sex månaderna 2009 i 

jämförelse med samma period 2008. En förklaring till att nedgången har 

uteblivit bland tredjelandsmedborgare är att den ojämförligt största 

gruppen är plockare av vilda bär verksamma i en bransch som är mer 

väder- än konjunkturberoende. Förutom dessa har framför allt yrkesgruppen 

dataspecialister dominerat bland de beviljade arbetstillstånden. 

Arbetsrätten: flexibilitet och trygghet 

Målet för arbetsrättsområdet är en arbetsrätt som skapar förutsättningar 

för ett arbetsliv som tillgodoser både arbetstagarnas och arbetsgivarnas 

behov av flexibilitet, trygghet och inflytande. Både för kvinnor och män 

ska det vara möjligt att förena arbetsliv och privatliv under alla faser av 

livet med hänsyn till den enskildes förutsättningar. Ett väl balanserat och 

förutsägbart arbetsrättsligt system är även en viktig förutsättning för en 

hållbar tillväxt och full sysselsättning. Den arbetsrättsliga lagstiftningen 

ska utgöra en stabil grund för förhållandena på arbetsmarknaden. 

Tidigare handlingsprogram har beskrivit planerade och genomförda 

reformer med syfte att utöka möjligheterna för tidsbegränsade 

anställningar och samtidigt förenkla regelverket. OECD har sedan mitten 

av 1990-talet mätt styrkan på anställningsskyddet i medlemsländerna. 

Sverige har tidigare legat bland de länder som haft det mest omfattande 

anställningsskyddet enligt OECD. År 2004 bedömdes Sverige ha det 

sjunde starkaste anställningsskyddet av 28 länder. Enligt OECD:s mått 

har Sverige nu ett flexiblare anställningsskydd. I senaste mätningen 

publicerad våren 2009 bedömdes Sverige ha det 21:a starkaste 

anställningsskyddet av 30 länder. 

Som annan arbetsrättslig lagstiftning i Sverige utgörs reformerna av 

dispositiva lagar som får ersättas med kollektivavtal. Den statliga 

myndigheten Medlingsinstitutet har genomfört en undersökning av i 

vilken utsträckning reformerna tagits in i kollektivavtal. Under 2007 års 

avtalsrörelse fördes reformerna in i några avtal inom privat sektor som

blev klara efter riksdagens beslut om reformerna. De nya reglerna fanns 

dock ännu inte när huvuddelen av parterna i privat sektor slöt sina nya 

avtal detta år. Inom kommuner, landsting och stat har reformerna 

påverkat kollektivavtalen mer än inom privat sektor. 

Skr. 2009/10:34 

72 

Utmaning för arbetsmiljöpolitiken vid svag konjunktur 

Regeringen anser att arbetsmiljöpolitiken måste ges en mer offensiv och 

positiv innebörd. Det ska inte enbart handla om att förhindra en dålig 

arbetsmiljö, utan i mycket högre grad om att se arbetsmiljön som 

utvecklande för såväl individer som verksamhet och som en framgångsfaktor 

och ett konkurrensmedel. De principiella utgångspunkter och 

resonemang som angavs i promemorian Arbetsmiljön och utanförskapet 

– en tankeram för den framtida arbetsmiljöpolitiken (Ds 2008:16) har 

utgjort ett underlag för diskussion med berörda aktörer och parter. En ny 

fas i detta arbete avses nu inledas, med inriktningen att ta fram en 

långsiktig strategi för den framtida politiken. 

Under de senaste åren har sjukskrivningarna fortsatt att minska. 

Betydande förändringar har genomförts inom sjukförsäkringen, vilket 

sannolikt haft stor inverkan på utvecklingen. Insatser har också 

genomförts i syfte att öka möjligheterna för dem som står långt ifrån 

arbetsmarknaden att träda in i arbetslivet. I en lågkonjunktur har också 

funnits en benägenhet till minskad sjukfrånvaro kopplat till att den 

anställde upplever det som en större risk att vara frånvarande från arbetet 

i en situation där uppsägningar sker. Sammantaget innebär detta att fler 

med någon form av hälsoproblem kommer att finnas på arbetsplatserna. 

Det är angeläget att under de närmaste åren vara särskilt observant på 

utvecklingen ur arbetsmiljösynpunkt. 

När det gäller effekter på arbetshälsan utifrån ett förändrat 

konjunkturläge är erfarenheterna från tidigare lågkonjunkturer att sådana 

effekter främst kommer i ett senare skede. Det är angeläget att 

erfarenheterna från tidigare lågkonjunkturer tas tillvara. 

Flera insatser syftar till att stärka kunskap och medvetenhet om arbetsmiljöns 

betydelse. Det gäller bland annat det uppdrag som regeringen har 

lämnat till Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering (IFAU) om 

utlysning av forskningsmedel inom området arbetsmiljö – lönsamhet 

samt den satsning på ökad informations- och kunskapsförmedling under 

tre år som Arbetsmiljöverket, sedan 2009 har särskilda medel för. 

4.4 En väl fungerande lönebildning 

• Riktlinje 22. Sörja för en sysselsättningsfrämjande utveckling av 

arbetskostnader 

Lönebildning och arbetskostnader har en avgörande betydelse för 

konkurrenskraft, sysselsättning, inflation och andra viktiga delar av den 

samhällsekonomiska utvecklingen. I Sverige är formerna för lönebildningen 

i första hand en fråga för arbetsmarknadens parter. 

Avtal är att 

föredra framför lagstiftning eftersom samförstånd mellan parterna skapar

stabilitet för träffade överenskommelser. Statens roll inskränker sig till 

ett grundläggande regelverk. 

Skr. 2009/10:34 

73 

Den pågående ekonomiska avmattningen leder till trendbrott som är 

svåra att dra omedelbara slutsatser av. Det finns dock långsiktiga tecken 

som indikerar att lönebildningen under de senaste tio åren haft en positiv 

inverkan på sysselsättningen. Under större delen av 1990-talet var 

arbetslösheten över nio procent och arbetskraftskostnaderna ökade med 

mellan fyra och sju procent per år. På senare år har arbetslösheten varit 

väsentligt lägre, även sedan tidseriebrott i Arbetskraftsundersökningarna 

beaktats. Trots detta har arbetskraftskostnadernas ökningstakt varit lägre 

än under 1990-talet. Den lägre ökningstakten för arbetskraftskostnaderna 

kombinerat med en lägre arbetslöshet kan tyda på att regeringens 

åtgärder med bl. a. sänkta arbetsgivaravgifter i kombination med 

sjunkande lönekrav har bidragit till att en lägre arbetslöshet nu är förenlig 

med en stabil inflation. 

4.5 Ökad kunskap och kvalitet i utbildningssystemet 

• Riktlinje 23. Utöka och förbättra investeringarna i humankapital 

• Riktlinje 24. Anpassa utbildningssystemet till nya kompetenskrav. 

Förbättra kvaliteten och öka måluppfyllelsen i utbildningssystemet 

Sveriges chans att möta den globala utmaningen är att satsa på kunskap. 

Vår främsta konkurrensfördel måste vara innovativa och kunniga 

medborgare. Här spelar utbildningsväsendet en avgörande roll. 

Utbildning är också viktigt eftersom människor växer med kunskap 

och möjligheten att lära sig något nytt. Den stärker individernas position 

i samhället och på arbetsmarknaden, vilket kan vara avgörande för deras 

framtid. 

De åtgärder som beskrivs i detta avsnitt genomförs i enlighet med 

Strategin för livslångt lärande (dnr U2007/3110/SAM). Åtgärderna syftar 

till att säkra tillgången till utbildning av god kvalitet inom alla 

utbildningsområden samt stärka samverkan mellan utbildning och 

arbetsliv. 

Förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg och grundskola 

Under det senaste årtiondet har det pedagogiska inslaget i förskolan fått 

en allt större betydelse. Tidig pedagogisk stimulans ökar barns förmåga 

och lust att lära. Inte minst gynnas barnens språkliga och matematiska 

utveckling. Regeringen har under 2009 presenterat ett antal åtgärder för 

att utveckla och stärka förskolans pedagogiska uppdrag. 

Regeringen har bland annat gett Statens skolverk i uppdrag att ge 

förslag på förtydliganden och kompletteringar av vissa mål i förskolans 

läroplan. Uppdraget redovisades till Regeringskansliet den 30 september 

2009. 

En särskild fortbildningssatsning – Förskolelyftet – har även gett 

personal inom förskolan möjlighet att förstärka sin kompetens. Totalt

omfattar förslagen 200 miljoner kronor årligen under perioden 2009–

2011. 

Skr. 2009/10:34 

74 

Regeringen har dessutom föreslagit riksdagen att införa allmän 

förskola även för treåringar, i likhet med reglerna för 4–5-åringar. 

Riksdagen beslutade i april 2009 att allmän förskola för treåringar ska 

införas fr.o.m. 1 juli 2010. Det innebär att alla barn ska erbjudas minst 

525 avgiftsfria timmar om året i förskola från och med höstterminen det 

år de fyller tre år. Grundtanken är att ingen familj på grund av ekonomin 

ska behöva avstå från att låta sitt barn delta i förskolans verksamhet. 

I enlighet med regeringens förslag fattade riksdagen i april 2009 beslut 

om att fr.o.m. den 1 juli 2009 införa en barnomsorgspeng. Syftet med 

detta är att utveckla mångfalden inom förskoleverksamhet och i 

skolbarnsomsorg. Genom att kommuner görs skyldiga att ge bidrag även 

till pedagogisk omsorg i enskild regi, exempelvis familjedaghem och 

liknande verksamheter, får varje familj möjlighet att i större utsträckning 

bestämma i vilken typ av verksamhet deras barn ska delta i. 

Regeringen har i en särskild satsning avsatt 900 miljoner kronor under 

2008–2010 för att stärka skolhuvudmäns och skolors arbete med 

basfärdigheterna läsa, skriva och räkna. Elever som riskerar att inte nå 

målen är en prioriterad grupp med detta stimulansbidrag och fokus ska 

ligga på de tidiga årskurserna i grundskolan. 

Ett mål- och resultatinriktat system kräver kontinuerlig uppföljning och 

utvärdering för att möjliggöra en bedömning om de nationella målen har 

uppnåtts och för att vidta relevanta åtgärder. Riksdagen beslutade i mars 

2009 om nya läroplaner för skolan i enlighet med regeringens 

proposition Tydligare mål och kunskapskrav – nya läroplaner för skolan 

(prop. 2008/09:87, bet. 2008/09:UbU9, rskr. 2008/09:189). Detta innebär 

att varje skolform – grundskolan, specialskolan, sameskolan och den 

obligatoriska särskolan – ska ha en egen samlad läroplan. Läroplanen ska 

innehålla skolans värdegrund och uppdrag, övergripande mål och riktlinjer 

för utbildningen samt kursplaner för grundskolan, specialskolan, 

sameskolan och den obligatoriska särskolan. Kursplanerna ska 

kompletteras med föreskrifter om kunskapskrav för varje ämne 

alternativt ämnesområde. 

Statens skolinspektion inrättades den 1 oktober 2008 och övertog därmed 

Skolverkets ansvar för nationell tillsyn och kvalitetsgranskning samt 

tillståndsprövning vad gäller bl.a. fristående skolor. Genom att kunna 

fokusera på sitt gransknings- och kontrolluppdrag kan verksamheten 

effektiviseras, med förbättrade möjligheter till metodutveckling och 

tätare granskningar. Hösten 2009 fullföljdes det s.k. sexårsuppdraget, 

vilket innebär att alla kommuner och skolor inspekterats under en 

sexårsperiod. 

Ambitionen är nu, efter ett inledande uppbyggnadsskede, 

att utöka verksamheten såväl till innehåll som frekvens. 

En särskild utredare har fått i uppdrag att se över nuvarande resurser 

för utvärdering inom utbildningsområdet. Utredningen, som antagit 

namnet Utredningen om utvärdering av utbildning (U 2008:10), ska 

redovisa sina förslag senast den 1 december 2009. 

Från och med läsåret 2008/09 ska varje elev i den individuella 

utvecklingsplanen ges skriftliga omdömen i varje ämne som eleven 

undervisats i från och med årskurs 1 i grundskolan.

Nationella mål för årskurs 3 i ämnena svenska, svenska som andra 

språk och matematik införs från och med läsåret 2008/09 och nationella 

ämnesprov i årskurs 3 införs i samma ämnen fr.o.m. 2010. Vidare införs 

obligatoriska ämnesprov i årskurs 9 i biologi, kemi och fysik fr.o.m. 

våren 2010 för att stärka uppföljningen av elevers kunskaper och öka 

likvärdigheten i lärares bedömning och betygssättning. De nationella 

ämnesproven i årskurs 3 och 9 har utprovats under våren 2009. 

Skr. 2009/10:34 

75 

Vidare beslutade riksdagen i februari 2009 om en ny betygsskala i 

enlighet med regeringens proposition En ny betygsskala (prop. 

2008/09:66, bet. 2008/09:UbU5, rskr. 2008/09:169). Detta innebär att en 

betygsskala med sex steg ska användas när betyg sätts inom det 

offentliga skolväsendet. Den nya betygskalan ska bidra till att tydliggöra 

kunskapsprogressionen hos eleverna och öka förutsättningarna för en 

likvärdig bedömning av elevernas kunskaper. 

Satsningen Skapande skola i årskurs 7–9 introducerades 2008 och 

syftar till att främja bl.a. kreativitet och innovation och integrera 

kulturella och konstnärliga uttryck i skolans lärande. Satsningen innebär 

en tydligare samordning mellan skolans kunskapsmål och kulturpolitikens 

mål om barns och ungdomars rätt till kulturell delaktighet och 

eget skapande. En utbyggnad av Skapande skola kommer att ske under 

2010 till årskurserna 4–6. 

Under tre år, 2008–2010, satsar regeringen 110 miljoner kronor på en 

rad åtgärder för att bryta traditionella könsmönster i skolan och främja 

jämställdhet. Bland annat har en jämställdhetsdelegation för skolan 

inrättats med uppgift att analysera könsskillnader i utbildningsresultat, 

utvärdera metoder för att bryta traditionella könsmönster, samt föreslå 

lämpliga insatser. Vidare har Skolverket i uppdrag att genomföra ett 

flertal insatser som exempelvis att fortbilda lärare och annan 

skolpersonal om könsmönster och hederstraditioner samt att stödja 

elevhälsan för att förebygga psykisk ohälsa. 

Den nuvarande skollagen är från 1985 och det finns ett stort behov av 

att skapa en ny, modern och tydlig struktur för skollagstiftningen. Regeringen 

avser att göra just detta under 2010, och har även avsatt medel för 

en del skärpningar i lagen, som bl.a. rör förstärkt elevhälsa och ökad rätt 

till skolbibliotek. 

Gymnasieskolan 

Arbetslösheten bland svenska ungdomar är hög, bland de högsta i Europa 

(se avsnitt 4.2). Samtidigt fullföljer alltför få unga en gymnasieutbildning 

med godkända betyg. I maj 2009 lämnade regeringen propositionen 

Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan (prop. 2008/09:199) 

med förslag till en ny reformerad gymnasieskola. 

Regeringen anser att de 

högskoleförberedande programmen måste ge en bättre förberedelse för 

fortsatta studier. För att motverka att elever med bristande förkunskaper 

tas emot till de högskoleförberedande programmen har regeringen 

föreslagit nya behörighetsregler för dessa program. Regeringens anser 

vidare att gymnasieskolans yrkesprogram bättre måste förbereda eleverna 

för yrkeslivet. Därför ska tiden till fördjupning i yrkesämnena öka. 

Elever har olika sätt att lära. En del föredrar ett produktionsnära,

verklighetsbaserat lärande i arbetslivet. Därför ska lärlingsutbildning 

införas som en ordinarie studieväg inom gymnasieskolan. Vidare ska 

samverkan på nationell nivå mellan Skolverket och branschföreträdare 

öka genom införande av nationella råd för yrkesprogrammen, något bl.a. 

OECD rekommenderat (OECD, Learning for Jobs – Sweden, April 

2008). Genom införandet av en gymnasieexamen – som kan avläggas 

som yrkesexamen eller högskoleförberedande examen – införs ett tydligt 

resultatmått och förutsättningarna för nationell målstyrning ökar. 

Därigenom ökar den nationella likvärdigheten vilket leder till högre 

kvalitet. Avsikten är att elever ska kunna tas in till den nya reformerade 

gymnasieskolan 2011, under förutsättning att riksdagen bifaller 

propositionen. 

Skr. 2009/10:34 

76 

Regeringen har i budgetpropositionen för 2010 förslagit att 225 miljoner 

kronor avsätts 2010–2012 för att genomföra gymnasiereformen och 

vissa andra skolreformer. 

Den försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning som 

genomförs för utbildningar som startar 2008–2010 har utvidgats från 

ursprungligen 4 000 nya platser till 6 000 platser per år. Läsåret 2008/09 

började cirka 3 700 elever en lärlingsutbildning. Gymnasial lärlingsutbildning 

syftar till att ge eleverna en grundläggande yrkesutbildning, 

ökad arbetslivserfarenhet och en möjlighet att under en handledares 

ledning, på en arbetsplats, få fördjupade kunskaper inom yrkesområdet. 

En nationell lärlingskommitté, där branschföreträdare är representerade, 

har fått i uppdrag att främja försöksverksamheten, att följa upp dess 

resultat och måluppfyllelse ur näringslivets behov och att uppmärksamma 

utvecklingsbehov (dir. 2008:106). Vidare har en särskild utredare 

fått i uppdrag att utreda förutsättningarna för att inom gymnasial 

lärlingsutbildning kombinera anställning och studier, något som i dag är 

vanligt i andra länder (dir. 2009:70). 

Vuxenutbildning 

Vuxenutbildning är viktig, både för samhället och för de enskilda 

individernas livslånga lärande. 

En arbetsgrupp inom Regeringskansliet har redovisat ett uppdrag att 

undersöka och lämna alternativa förslag på hur en rättighet för vuxna att 

ta del av gymnasial vuxenutbildning och gymnasial vuxenutbildning för 

utvecklingsstörda kan utformas. Utgångspunkten för uppdraget har varit 

att den enskilde ska ha rätt att studera inom kommunal vuxenutbildning 

(komvux) för att uppnå grundläggande behörighet att delta i 

högskoleutbildning. 

Sverige deltar aktivt i arbetet med det OECD-initierade program som 

avser att mäta den vuxna befolkningens kunskaper och kompetens i ett 

antal länder, Programme for the International Assessment of Adult 

Competencies (PIAAC). 

En viktig utgångspunkt för samhällets satsningar på vuxenutbildning är 

att den enskildes önskemål och behov i hög grad ska vara styrande. När 

det gäller bl.a. 

komvux avser regeringen därför att lämna förslag om att 

förbättra förutsättningarna för kommuner att låta andra anordna 

utbildningen. Den planerade propositionen är tänkt att innehålla förslag

om utökade möjligheter att överlämna myndighetsutövning vid Sk

utbildning på entreprenad och möjlighet att bedriva svenskundervisning 

för invandrare i folkhögskola. Propositionen planeras att lämnas till 

riksdagen före utgången av 2009. 

r. 2009/10:34 

77 

För att möta lågkonjunkturen och större ungdomskullar har regeringen 

bl.a. beslutat att kraftigt öka antalet utbildningsplatser inom yrkesinriktad 

gymnasial vuxenutbildning (yrkesvux). Satsningarna möjliggör även för 

de individer som redan har en teoretisk gymnasieutbildning att läsa in 

yrkesinriktade kurser, vilket är en viktig förändring i urvalsreglerna. 

Kommunerna har även möjlighet att inom ramen för satsningen erbjuda 

yrkesinriktad svenskundervisning kopplad till utbildning i yrkeskurserna. 

För att kunna utvärdera satsningarna kommer det ske en uppföljning på 

individnivå. 

Med anledning av den pågående lågkonjunkturen och större 

ungdomskullar har regeringen i budgetpropositionen för 2010 aviserat en 

ökning om ytterligare cirka 10 000 platser inom yrkesvux för 2010 

respektive 2011. 

Folkbildningen spelar en viktig roll när det gäller vuxnas möjligheter 

till lärande, inte minst för dem med svag utbildningsbakgrund. Det har 

fastställts sju verksamhetsområden vad gäller statsbidraget till 

folkbildningen. Ett av dessa områden är det livslånga lärandet, som t.ex. 

kan avse att bidra till att utjämna utbildningsklyftor och höja bildnings och 

utbildningsnivån i samhället. Individer som kommer i fråga är t.ex. 

de med funktionsnedsättning. Folkbildningsrådet har bl.a. lämnat 

rapporten Demokrati och digital delaktighet, slutrapport 2008, där 

möjligheter att förbättra förutsättningarna för äldre och andra berörda 

grupper att använda den moderna tekniken beskrivs. 

Undervisning i svenska för invandrare 

Regeringen fokuserar också på svenskundervisningen för invandrare 

(sfi). Regeringen vill se förbättrade resultat och genomströmning av 

deltagare i sfi. Regeringen har därför beslutat om att införa nya nationella 

slutprov för de olika kurserna. Proven ska vara IT-baserade och vara 

möjliga att använda från den 1 januari 2010. Lärarnas kompetens är 

avgörande för resultaten och det finns möjlighet för berörda lärare att 

fortbilda sig inom ramen för det s.k. lärarlyftet. 

Regeringen har beslutat om en försöksverksamhet medprestationsbaserad 

stimulansersättning inom sfi (sfi-bonus) i 13 kommuner fr.o.m. 

den 1 oktober 2009. Försöksverksamheten innebär en prövning av i 

vilken utsträckning ekonomiska incitament kan bidra till att deltagarna 

snabbare lär sig svenska och därmed förbättrar sina möjligheter att få ett 

arbete. Regeringen har också för avsikt att låta utreda om en 

tidsbegränsning inom sfi kan motverka inlåsningseffekter och öka 

genomströmningen i utbildningen. 

Eftergymnasial yrkesutbildning 

För att säkra kvaliteten i de eftergymnasiala yrkesutbildningarna som inte 

utgör högskoleutbildning inrättade regeringen den 1 juli 2009

Skr. 2009/10:34 

78 

Myndigheten för yrkeshögskolan. Inom ramverket yrkeshögskolan 

samlas eftergymnasiala yrkesutbildningar som inte utgör 

högskoleutbildningar. Det gemensamma regelverket för eftergymnasiala 

yrkesutbildningar avser bl.a. tydligare uppföljning och utvärdering och 

avsikten är att öka transparensen och rättsäkerheten för de studerande. 

Införandet av yrkeshögskolan möjliggör ökad effektivitet och nationell 

prioritering av utbildningar. Det innebär att den eftergymnasiala 

yrkesutbildningen i än högre grad styrs mot arbetslivets behov av rätt 

kompetens och hög kvalitet. Fler platser inom yrkeshögskolan riktade till 

arbetsmarknadens bristyrken skapar möjligheter för fler att få ett arbete. 

Regeringen har i budgetpropositionen för 2010 föreslagit fler 

utbildningsplatser inom yrkeshögskolan under 2010–2011. 

Högre utbildning 

För att mildra effekten av ökad arbetslöshet är det angeläget att 

kombinera aktiva arbetsmarknadsfrågor med satsningar inom 

utbildningsväsendet. Tidigare erfarenheter visar att antalet sökande till 

högre utbildning ökar vid lågkonjunkturer. Fler studenter väljer också att 

stanna kvar i utbildning genom att komplettera med någon ytterligare 

kurs i avvaktan på att det blir lättare att få jobb. Mot denna bakgrund har 

regeringen i budgetpropositionen för 2010 (prop. 2009/10:1) föreslagit en 

satsning på 10 000 nya högskoleplatser för åren 2010 och 2011. För 2010 

innebär detta att regeringen föreslår att 700 mnkr tillförs universitet och 

högskolor för nya platser. Dessa platser och medel för dem beräknas för 

respektive lärosäte även för 2011. Regeringen avser att återkomma med 

förslag om att ta ut studieavgifter av s.k. tredjelandsstudenter fr.o.m. 

hösten 2011. Genom att ta ut studieavgifter av tredjelandsstudenter 

frigörs ett ekonomiskt utrymme motsvarande det utrymme av 

grundutbildningsanslagen som nu används för tredjelandsstudenter. För 

2012 bör detta frigjorda utrymme fortsatt disponeras av universitet och 

högskolor för grundutbildning och kan då användas att trappa ned den 

tillfälliga satsningen på högskoleplatser 2010 och 2011. 

Stärkt kvalitet i den högre utbildningen är fortsatt högprioriterat. En 

statlig utredning (SOU 2007:81) har haft i uppdrag att se över systemet 

för fördelning av resurser till universitet och högskolor. En viktig 

utgångspunkt för utredningen var att resurser i större utsträckning ska 

tilldelas efter kvalitet. Hösten 2008 infördes en ny modell för tilldelning 

av resurser där delar av det statliga forskningsanslaget till universitet och 

högskolor är kopplat till kvalitetsindikatorer (prop. 2008/09:50). 

Därigenom förväntas incitamenten öka för att lärosätena ska prioritera 

och kraftsamla sin forskning, vilket i förlängningen leder till att 

kvaliteten på svensk forskning och dess internationella konkurrenskraft 

ökar. 

Högskoleverket har fått i uppdrag att föreslå ett nytt system för 

kvalitetsutvärdering av högskoleutbildningar. 

En proposition planeras att 

lämnas till riksdagen hösten 2009. 

Som nämndes i 2007 års uppföljningsrapport av handlingsplanen 

verkar regeringen för att den politiska styrningen av universitet och 

högskolor ska minska och universitets och högskolors autonomi stärkas.

I december 2008 överlämnade den s.k. Autonomiutredningen sitt 

betänkande Självständiga lärosäten (SOU 2008:104) till regeringen. 

Huvudförslaget i betänkandet är att universitet och högskolor ska 

upphöra att vara statliga myndigheter och i stället övergå i en ny 

offentligrättslig organisationsform, självständiga lärosäten, och därmed 

utgöra juridiska personer. Betänkandet har remitterats, det finns 

betydande skillnader i remissinstansernas synpunkter, och regeringen 

avser att återkomma till riksdagen i denna fråga. 

Skr. 2009/10:34 

79 

Regeringen stöder också olika former av samarbeten och även samgåenden 

mellan lärosäten som innebär stärkta utbildnings- och 

forskningsmiljöer samt ökad konkurrenskraft nationellt och 

internationellt. 

Regeringen har tillsatt en delegation för jämställdhet i högskolan (dir. 

2009:7). Delegationen ska stödja insatser och föreslå åtgärder som 

främjar jämställdhet i högskolan. 

Studiestöd 

Regeringen mottog i mars 2009 betänkandet Stärkt stöd för studier – 

tryggt, enkelt och flexibelt (SOU 2009:28), med förslag om hur studiemedlet 

kan användas som ett verktyg för ökad genomströmning i den 

högre utbildningen och om studiestödsadministrationen och regelverket 

för studiemedelssystemet. Vidare föreslår utredningen att högskolor bör 

ta ett ökat ansvar för genomströmning. Möjligheten att få studiemedel 

med en högre bidragsnivå har utökats tillfälligt under 2009 och 2010 för 

arbetslösa över 25 år oavsett tidigare utbildning vid studier på statsbidragsberättigad 

yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning. Regeringen 

har i budgetpropositionen för 2010 föreslagit att studiemedlet höjs fr.o.m. 

den 1 januari 2010. Vidare föreslår regeringen en höjning av det s.k. 

fribeloppet fr.o.m. den 1 januari 2011. 

Satsning på ny lärarutbildning, lärare och skolledare 

Sverige måste lyckas rekrytera de mest lämpade personerna till läraryrket 

och samtidigt behålla de lärare som redan finns i skolväsendet. Det 

handlar om att ge lärarstudenterna en god utbildning, fylla på med 

kunskap när så behövs och låta alla lärare utvecklas i sin profession. 

Lärarutbildningen måste hålla hög kvalitet och förbereda studenterna för 

ett yrkesliv i skolan. Utbildningens kvalitet och status i den akademiska 

världen är också avgörande för rekryteringen. I december 2008 överlämnade 

Utredningen om en ny lärarutbildning sitt betänkande En hållbar 

lärarutbildning (SOU 2008:109) och Utredningen om utbildning till 

yrkeslärare överlämnade betänkandet Yrkeskunnande – en likvärdig sökväg 

till lärarutbildningen mot yrkesämnen (SOU 2008:112) till 

regeringen. Betänkandena har remitterats och regeringen avser att återkomma 

till riksdagen i denna fråga. 

För att öka lärares kompetens och därmed undervisningens kvalitet 

genomför regeringen en stor satsning på fortbildning av yrkesverksamma 

behöriga lärare. 

Närmare tre miljarder kronor har beräknats att avsättas 

för 2007–2011 för att ge lärare möjlighet att fördjupa och bredda sitt

Skr. 2009/10:34 

80 

kunnande inom ämnen och ämnesdidaktik. Totalt ska 30 000 behöriga 

lärare ges möjlighet till fortbildning under perioden. Syftet med 

satsningen är att stärka lärares kompetens för att fler elever ska nå målen 

i skolan. Hittills har cirka fyra procent av landets lärare deltagit i 

fortbildningen. Det är ännu för tidigt att uttala sig om effekten av 

satsningen. Det finns dock indikationer på att lärare är mycket nöjda med 

fortbildningen och bedömer att den bidragit till att förändra 

undervisningen i syfte att öka elevernas måluppfyllelse. Statskontoret har 

fått regeringens uppdrag att utvärdera satsningen på utbildning av lärare. 

Uppdraget ska slutredovisas senast den 1 juni 2010. 

Regeringen har dessutom gett nio lärosäten i uppdrag att anordna 

speciallärarutbildning för att stärka lärares kompetens att ge individanpassat 

stöd till elever. 

Därutöver har en statlig utredning (SOU 2008:52) föreslagit skärpta 

behörighetsregler och ett auktorisationssystem för lärare. Genom 

förslagen förtydligas vikten av lärares utbildning och kompetens. 

Hösten 2008 startade även en ny statligt reglerad befattningsutbildning 

för rektorer och annan personal med motsvarande ledningsfunktioner i 

skola, förskola och fritidshem. 

Regeringen har i budgetpropositionen för 2010 föreslagit en särskild 

satsning på yrkeslärare, en yrkesgrupp som det riskerar att bli brist på. 

Regeringen har vidare föreslagit en satsning på vidareutbildning av 

obehöriga lärare. 

Samverkan mellan utbildning och arbetsliv 

Regeringen har på olika sätt tagit initiativ till satsningar som syftar till att 

förbättra samverkan mellan utbildning och arbetsliv. I propositionen 

Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan (prop. 2008/09:199) 

betonas gymnasieskolans ansvar för att ge eleverna kunskaper i 

entreprenörskap. Vidare presenterade regeringen under våren 2009 en 

strategi för entreprenörskap inom utbildningsområdet. Strategin beskriver 

varför entreprenörskap är viktigt såväl för att ge kunskaper till den som 

vill starta och driva företag som för att stimulera ungas kreativitet. 

Entreprenörskap handlar om att utveckla nya idéer och att omsätta dessa 

idéer i praktiken. Strategin innehåller elva åtgärder för att stimulera att 

entreprenörskap genomsyrar utbildningen. Några exempel på åtgärder är 

att entreprenörskap lyfts fram i styrdokumenten för grund- och 

gymnasieskolan, att en kartläggning av det arbete som pågår inom grund och 

gymnasieskola när det gäller entreprenörskap genomförs samt att två 

högskoleutbildningar på avancerad nivå i entreprenörskap och innovation 

till högsta internationella klass utvecklas. 

I budgetpropositionen för 2009 aviserade regeringen insatser för 

prioriterade områden såsom matematik, naturvetenskap och teknik. 

Regeringen har bland annat tillsatt en Teknikdelegation med 

representanter från såväl näringslivet som myndigheter och 

organisationer (dir. 

2008:96). Delegationen ska kartlägga och uppmärksamma 

behovet av välutbildad arbetskraft inom matematik, naturvetenskap

, teknik och informations- och kommunikationsteknik samt öka

intresset för och deltagandet i utbildningar inom dessa områden. 

Teknikdelegationen ska redovisa uppdraget den 30 april 2010. 

Skr. 2009/10:34 

81 

Universitet och högskolor har enligt högskolelagen (1992:1434) i uppgift 

att samverka med det omgivande samhället och att verka för att 

forskningsresultat tillkomna vid högskolan kan komma till nytta. Lärosätenas 

arbete har i det avseendet utvecklats och fördjupats väsentligt på 

senare tid. Lärosätena arbetar i stor utsträckning med samverkansuppgiften 

som ett förhållningssätt utifrån de tre komponenterna 

demokratiutveckling, kunskapsutveckling och bättre utbildning. Exempel 

på aktiviteter som ökat kraftigt är utbildning i entreprenörskap och 

utveckling av mentorskapsrelationer för studenterna. 

Under 2004–2007 hade Valideringsdelegationen i uppgift att bl.a. 

bedriva och stödja utveckling av metoder och verksamhetsformer, stärka 

och främja ett regionalt samarbete samt utforma förslag om vilka åtgärder 

som kan behöva vidtas för att säkerställa en verksamhet med 

validering. Valideringsdelegationens arbete har visat att en myndighet 

bör ha det nationella ansvaret för utveckling, strategi och kvalitetssäkring 

i fråga om validering. För att valideringen ska utvecklas har Myndigheten 

för yrkeshögskolan fått i uppdrag att vara en nationell samordnare 

vad gäller validering. Myndigheten ska också samverka med berörda 

myndigheter avseende validering och ansvara för bedömning av utländska 

eftergymnasiala yrkesutbildningar som inte utgör högskoleutbildningar

. Främjandet av utbildningsväsendets och branschernas medverkan 

i valideringsarbetet samt metodutvecklingen och standardiseringen 

inom området kommer att sätta ett tydligare fokus på validering 

framöver. 

Sverige avser att genomföra rekommendationen om en europeisk 

referensram för kvalifikationer för livslångt lärande (2008/C 111/01), 

European Qualifications Framework (EQF) och att skapa ett nationellt 

ramverk för kvalifikationer. Åtgärder och förändringar som är nödvändiga 

för att uppfylla rekommendationens krav bör vidtas. Det 

nationella ramverket bör i första hand omfatta utbildningarna inom det 

offentliga utbildningssystemet men även intressenter utanför det 

offentliga utbildningssystemet bör under vissa förutsättningar kunna 

erbjudas att ansluta sina kvalifikationer. Ett nationellt ramverk för 

kvalifikationer (NQF) bör successivt kunna utvecklas i takt med arbetslivets, 

sektorers och branschers intresse. Enligt rekommendationen ska 

medlemsstaterna utse en nationell samordningspunkt med uppgift att 

stödja och, tillsammans med andra berörda nationella myndigheter, styra 

kopplingen mellan det nationella kvalifikationssystemet och den 

europeiska referensramen i syfte att främja kopplingens kvalitet och 

tydlighet. I Sverige har Myndigheten för yrkeshögskolan utsetts till 

nationell samordningspunkt för EQF. Den nationella referensramen för 

högre utbildning finns sedan 2008 publicerad på Högskoleverkets 

webbplats. 

Under 2009 antog Europaparlamentet rådets rekommendationer om att 

inrätta ett europeiskt system för meritöverföring inom yrkesutbildningen, 

European Credit system for Vocational Education and Training 

(ECVET) och en europeisk referensram för kvalitetssäkring av 

yrkesutbildning, European Quality Assurance Reference Framework for

Vocational Education and Training (EQARF). Sverige avser att Sk

genomföra de två rekommendationerna. 

r. 2009/10:34 

82 

5 EG:s strukturfondsprogram i Sverige 

programperioden 2007–2013 

För programperioden 2007–2013 har Sverige tilldelats medel från EG:s 

två strukturfonder; Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) och 

Europeiska socialfonden (ESF). Medlen fördelas till ett antal program 

inom de två målen: Regional konkurrenskraft och sysselsättning och 

Europeiskt territoriellt samarbete. Strukturfondsprogrammen inom dessa 

två mål täcker geografiskt hela Sverige. 

Liksom i övriga medlemsstater har Sverige utarbetat en referensram för 

att genomföra strukturfondsprogrammet: Nationell strategi för regional 

konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007–2013. 

Programmen följs kontinuerligt upp och utvärderas. Under 2009 genomförs 

tillika en strategisk uppföljning av den nationella strategin, se avsnitt 

3.3. I arbetet för att möta den ekonomiska lågkonjunktur som drabbat 

Sverige under det senaste året spelar strukturfonderna en viktig roll. Den 

konjunktur som programmen nu har att hantera är radikalt annorlunda 

mot den som gällde när de skapades. Samtidigt är förnyelsefokus i 

programmen tydligt. Själva syftet med strukturfonderna är bl.a. att 

snabba på omvandlingen mot mer konkurrenskraftiga och innovativa 

näringslivsstrukturer. I programmen jobbar man i breda partnerskap för 

att bidra till detta. Ett exempel är de insatser som genomförts inom ramen 

för det nationella strukturfondsprogrammet där bl.a. insatser för 

kompetensutveckling av sysselsatta har kunnat riktas till företag där stora 

varsel lagts. Inom strukturfondsprogrammen pågår även projekt och 

satsningar som stödjer utvecklandet av en eko-effektiv ekonomi. 

De regionala strukturfondsprogrammen för regional konkurrenskraft och 

sysselsättning 2007–2013 (Europeiska regionala utvecklingsfonden alt. 

ERUF) 

Den totala omslutningen för de åtta regionala strukturfondsprogrammen 

uppgår till cirka 22,6 miljarder kronor (EU-medel, svensk offentlig medfinansiering 

samt privat medfinansiering) för hela programperioden. EUmedlens 

del av programmens omslutning uppgår till cirka 8,4 miljarder 

kronor. Därtill kommer nationell offentlig medfinansiering om cirka 9,8 

miljarder kronor och en indikativ uppskattning är att näringslivets 

medfinansiering kommer att uppgå till cirka 4,3 miljarder kronor. 

Till och med 2008 uppgår beslut om medel från ERUF i de åtta regionala 

strukturfondsprogrammen till cirka 2,9 miljarder kronor och beslut om 

nationell offentlig medfinansiering till cirka 5 miljarder kronor. Den 

beslutade privata medfinansieringen uppgår till cirka 1,57 miljarder 

kronor. De första utbetalningarna av EU-medel till projektägare har 

gjorts under 2008.

Tabellen nedan visar hur strukturfondsmedlen i första hand förväntas 

fördelas mellan de fem största prioriterade områdena samt fördelningen 

utifrån beslut fattade t.o.m. 2008. 

Skr. 2009/10:34 

83 

Prioriterat område Indikativ 

fördelning av 

strukturfondsmedel 

(mnkr) 

Fördelning 

beslutade 

strukturfondsmedel 

t.o.m. 

2008 (mnkr) 

Fördelning 

beslutade 

nationella 

offentliga 

medel t.o.m. 

2008 (mnkr) 

Innovation och 

förnyelse varav: 

6 400 2 343 4 304 

Forskning och 

utveckling, innovation 

samt entreprenörskap 

5 400 2 094 4 038 

Förnybar energi och 

energieffektivitet 

500 53 65 

Turism, kultur och 

storstad 

500 156 201 

Tillgänglighet, varav: 1 500 515 608 

Informationssamhället 900 217 245 

Transport 600 298 363 

Summa 7 900 2 858 4 912 

Insatserna inom de åtta regionala strukturfondsprogrammen förväntas 

enligt programdokumenten totalt under perioden bidra till 33 300 nya 

arbetstillfällen och 12 800 nya företag. 28 115 företag förväntas delta i 

insatserna. Målsättningen är att utfallet av nya arbetstillfällen, nystartade 

företag och deltagandet från företag ska vara könsmässigt jämnt fördelat 

när programperioden summeras. 

I de åtta regionala strukturfondsprogrammen har det fattats beslut om 

medel till projekt som syftar till att öka det regionala utbudet av ägarkapital 

till nya och växande små- och medelstora företag. Möjligheten att 

besluta om medel till projekt för att förbättra kapitalförsörjningen för 

företag är ett led i ambitionen att erbjuda finansiering i andra former än 

bidrag, såsom lån, garantier och riskkapital. 

Enligt utvärderingar av programmen sker genomförandet av 

programmen i hög takt. Utvärderarnas bedömning är att projektens uppsatta 

mål, trots lågkonjunkturen, med stor sannolikhet kommer att uppnås 

och att programmen förmår fokusera på strukturomvandling mot nya 

näringar. 

Det nationella strukturfondsprogrammet för regional konkurrenskraft 

och sysselsättning 2007–2013 (Europeiska socialfonden alt. ESF) 

Det övergripande målet för det nationella strukturfondsprogrammet för 

regional konkurrenskraft och sysselsättning 2007–2013 är ökad tillväxt 

genom ett ökat arbetskraftsutbud samt en god kompetensförsörjning. 

Inom programmet bedrivs projekt som syftar till att motverka utanförskap 

på arbetsmarknaden och till att främja kompetensutveckling.

Bidraget från Europeiska socialfonden (ESF) uppgår till cirka 6,2 

miljarder kronor för perioden. Nationell medfinansiering med samma 

belopp tillkommer. 

Skr. 2009/10:34 

84 

De första besluten om stöd till projekt inom programmet fattades under 

våren 2008. Från denna tidpunkt t.o.m. juli 2009 har drygt 1 300 projekt 

beviljats medel. Det planerade antalet deltagare i dessa projekt är 

180 000, varav 49 procent kvinnor och 51 procent män. De intecknade 

ESF-medlen uppgår till cirka 2,3 miljarder kronor eller 37 procent av 

ramen. Den beslutade nationella medfinansieringen uppgår till cirka 3,1 

miljarder kronor. Insatserna inom programmet, vilka nu bl.a. inriktas på 

kompetensutveckling av sysselsatta i företag där stora varsel har lagts 

fyller en viktig funktion i rådande konjunkturläge. 

I en oberoende utvärdering av genomförandeorganisationen 

konstateras att programmet i allt väsentligt förefaller fungera även i det 

förändrade konjunkturläget. Samtidigt betonas att det är viktigt att ha rätt 

förväntningar på vad programmet kan bidra med. Programmet kan inte 

lösa företagens akuta problem, men det kan genom att erbjuda 

kompetensutveckling av sysselsatta utgöra en pusselbit i strukturomvandlingen. 

I ett första steg av utvärderingen påpekades vissa brister i 

handläggningen m.m. av projektansökningarna. Den ansvariga myndigheten

, Svenska ESF-rådet, har vidtagit åtgärder för att rätta till dessa 

brister. Utvärderaren har därefter konstaterat att arbetet tenderar att 

fungera allt bättre och att det i de regioner där de största svårigheterna 

funnits har förbättrats avsevärt. 

Territoriellt samarbete 

Sverige deltar i sammanlagt tretton program inom ramen för det 

europeiska territoriella samarbetet. Sex gränsregionala program som 

omfattar ett eller flera län: Nord, Botnia-Atlantica, Sverige-Norge och 

Öresund-Kattegatt-Skagerrak, Central Baltic och South Baltic. För de 

fyra första finns förvaltande och attesterande myndighet i Sverige, medan 

de två resterande förvaltas av myndigheter i Finland respektive Polen. 

Ramen (ERUF) för dessa sex program uppgår till 3,3 miljarder kronor 

för 2007–2013. Av dessa är det endast Sverige-Norge (335 miljoner 

kronor) som betalas ut genom statsbudgeten. Vidare deltar Sverige i tre 

transnationella program: Norra Periferin, Östersjöprogrammet och 

Nordsjöprogrammet. Ramen (ERUF) för dessa program uppgår till 3,7 

miljarder kronor. Till och med 2008 har beslut fattats om medel från 

ERUF i dessa nio gränsregionala och transnationella programmen om 

cirka 2 miljarder kronor. Sverige deltar också i det territoriella 

programmet för interregionalt samarbete, Interreg IVC. Interreg IVC 

består av delprogrammen Interact II, Urbact II och Espon och dessa ger 

på olika sätt stöd till utbyte av erfarenheter, spridning av goda exempel 

och analyser av utvecklingstrender inom hela EU. 

Utöver dessa tretton 

program för territoriellt samarbete inom EU deltar Sverige även i 

gränsöverskridande samarbetsprogram med icke EU-länder genom 

gemenskapsinstrumentet Europeiska Samarbets- och Partnerskapsinstrumentet 

(ENPI-program). Sverige deltar dels i Kolarcticprogrammet 

för regionalt samarbete med Ryssland, dels ingår ENPI

Skr. 2009/10:34 

85 

medel i Östersjöprogrammet för att möjliggöra deltagande från Ryssland 

och Vitryssland. 

På initiativ från regeringen har Europeiska rådet uppdragit åt 

Europeiska kommissionen att utarbeta en EU-strategi för Östersjöregionen, 

vilken presenterades i juni 2009. Strategin fäster uppmärksamhet 

på specifika utmaningar som är gemensamma för regionen och den 

ska bidra till ett territoriellt och tvärsektoriellt angreppssätt i samverkan 

mellan åtta EU-länder Regeringen har en aktiv roll i processen och 

verkar för att strategins innehåll ska bidra till fördjupat samarbetet i 

regionen. Strategin innehåller fyra områden – miljö, tillväxt, attraktivitet 

och tillgänglighet samt säkerhet – där medlemsstaterna runt Östersjön 

bestämt sig för att fördjupa sitt samarbete. Östersjöstrategin ger även en 

möjlighet att öka Östersjöregionens synlighet och attraktivitet i den 

globala konkurrensen om handel, investeringar och turismströmmar. 

Strategin ska genomföras inom ramen för befintliga institutioner och 

existerande budgetmedel. Målsättning att använda befintliga EU-medel 

på ett mer effektivt och samordnat sätt bl.a. genom att förbättra 

koordineringen av existerande EU-program. 

Den 1 augusti 2009 trädde lagen (2009:704) om europeiska 

grupperingar för territoriellt samarbete i kraft (prop. 2008/09:174, bet. 

2008/09:NU22, rskr. 2008/09:303). Lagen innehåller kompletterande 

nationella bestämmelser till Europaparlamentets och rådets förordning 

(EG) nr 1082/2006 av den 5 juli 2006 om en europeisk gruppering för 

territoriellt samarbete (EGTS). En gruppering är en ny juridisk person för 

territoriellt samarbete inom EU. Grupperingen ska ha som mål att underlätta 

och främja gränsöverskridande, transnationellt och interregionalt 

samarbete. Syftet med en gruppering är att stärka den ekonomiska och 

sociala sammanhållningen inom unionen genom att underlätta för 

medlemsstater, regionala och lokala myndigheter att samarbeta effektivt 

över nationsgränserna. Den nya samarbetsformen möjliggör en fast 

struktur och långsiktig planering i samarbetet.

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 1 

86 

Bilaga 1 – Integrerade riktlinjer 

De integrerade riktlinjerna är applicerbara på alla medlemsstater och på 

gemenskapen. De skall stödja en samordning av de reformer och åtgärder 

som ingår i de nationella handlingsprogrammen som utarbetas av 

medlemsstaterna samt komplettera gemenskapens Lissabonprogram för 

insatser genomförda på gemenskapsnivå 2005–2008 för tillväxt och 

sysselsättning. Genomförandet av dess riktlinjer ur alla aspekter skall ske 

med ett jämställdhetsperspektiv. 

Makroekonomisk politik för tillväxt och sysselsättning 

Riktlinje 1 

För att säkerställa ekonomisk stabilitet för hållbar tillväxt 1. I överensstämmelse 

med stabilitets och tillväxtpakten bör medlemsstaterna iaktta 

sina medelfristiga mål för de offentliga finanserna. Så länge detta mål 

inte uppnåtts, bör de vidta alla nödvändiga korrigerande åtgärder för att 

nå det. Medlemsstaterna bör undvika en konjunkturförstärkande 

finanspolitik. Det är dessutom nödvändigt att de medlemsstater som har 

alltför stort underskott vidtar verkningsfulla åtgärder för att snabbt 

korrigera detta. 2. Medlemsstater vars bytesbalansunderskott riskerar att 

bli ohållbara bör sträva efter att åtgärda dem genom strukturreformer, 

främja konkurrenskraften gentemot omvärlden och vid behov bidra till 

korrigeringen genom finanspolitiska åtgärder. 

Riktlinje 2 

För att trygga ekonomisk och finanspolitisk hållbarhet som en grund för 

ökad sysselsättning bör medlemsstaterna, med tanke på de beräknade 

kostnaderna för den åldrande befolkningen 1. I tillfredsställande takt 

minska den offentlig skulden för att stärka de offentliga finanserna, 2. 

Reformera och förstärka pensions-, socialförsäkrings- och hälso- och 

sjukvårdssystemen för att se till att de är finansiellt hållbara, socialt 

tillräckliga och tillgängliga samt 3. Vidta åtgärder för att öka deltagandet 

på arbetsmarknaden och höja arbetskraftsutbudet särskilt bland 

kvinnliga, yngre och äldre arbetstagare samt främja en livscykelinriktad 

syn på arbete för att öka antalet arbetstimmar i ekonomin. 

Riktlinje 3 

För att främja en tillväxt- och sysselsättningsorienterad samt effektiv 

resursfördelning bör medlemsstaterna, utan att det påverkar 

tillämpningen av riktlinjerna för ekonomisk stabilitet och hållbarhet, 

justera sammansättningen av de offentliga utgifterna så, att ökad tonvikt 

läggs vid tillväxtfrämjande områden i enlighet med Lissabonstrategin, 

anpassa skattestrukturerna för att höja tillväxtpotentialen, sörja för att det

finns mekanismer för att bedöma förhållandet mellan offentliga utgifter 

och uppnåendet av politiska mål och sörja för övergripande samstämmighet 

mellan reformpaketen. 

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 1 

87 

Riktlinje 4 

För att se till att löneutvecklingen bidrar till makroekonomisk stabilitet 

och tillväxt och för att höja sin anpassningsförmåga bör medlemsstaterna 

främja skapandet av lämpliga ramvillkor för löneförhandlingssystemen 

med full respekt för arbetsmarknadsparternas roll, i syfte att gynna en 

utveckling av nominella löner och arbetskraftskostnader som är förenlig 

med prisstabilitet och ligger i linje med produktivitetsutvecklingen på 

medellång sikt, med beaktande av kompetensskillnader och lokala 

arbetsmarknadsförhållanden. 

Riktlinje 5 

För att främja större samstämmighet mellan den makroekonomiska 

politiken, strukturpolitiken och sysselsättningspolitiken bör medlemsstaterna 

genomföra reformer såväl på arbets- som produktmarknaderna 

som samtidigt ökar tillväxtpotentialen och stöder de makroekonomiska 

ramarna genom ökad flexibilitet, produktionsfaktorernas rörlighet och 

anpassningsförmåga på arbets- och produktmarknaderna som ett svar på 

globaliseringen, tekniska framsteg, förändringar i efterfrågan och 

konjunktursvängningar. Medlemsstaterna bör särskilt driva på 

reformeringen av skatter och bidrag så att incitamenten ökas och arbete 

lönar sig, öka arbetsmarknadernas anpassningsbarhet genom att 

kombinera flexibilitet och trygghet i anställningen och förbättra 

anställbarhet genom att investera i humankapital. 

Riktlinje 6 

För att bidra till en dynamisk och fungerande ekonomisk och monetär 

union bör medlemsstaterna i euroområdet sörja för en bättre samordning 

av sin ekonomiska politik och budgetpolitik och särskilt: 1. Ägna särskild 

uppmärksamhet åt hållbara offentliga finanser i fullständig förenlighet 

med stabilitets och tillväxtpakten, 2. Bidra till sådana politiska åtgärder 

som stöder den ekonomiska återhämtningen och är förenlig med prisstabiliteten 

och därigenom ökar förtroendet inom affärsvärlden och hos 

konsumenter på kort sikt, samtidigt som de överensstämmer med en hållbar 

tillväxt på lång sikt, 3. Fortsätta sina strukturreformer i syfte att förbättra 

euroområdets potentiella tillväxt på lång sikt och dess 

produktivitet, konkurrenskraft och ekonomiska anpassning till 

asymmetriska chocker och samtidigt ägna särskild uppmärksamhet åt 

sysselsättningspolitiken samt 4. Sörja för att euroområdets inflytande i 

det globala ekonomiska systemet står i proportion till dess ekonomiska 

tyngd.

Mikroekonomiska reformer för att öka Europas tillväxtpotential Skr. 2009/10:34 

Bilaga 1 

88 

Riktlinje 7 

För att öka och förbättra investeringarna i forskning och utveckling, 

särskilt de privata företagens investeringar bekräftas det övergripande 

målet för 2010 på 3 procent av BNP, med en lämplig fördelning mellan 

privata och offentliga investeringar. Medlemsstaterna kommer att 

fastställa specifika mellanliggande nivåer. Medlemsstaterna bör vidareutveckla 

de åtgärder på olika områden som syftar till att främja forskning 

och utveckling, särskilt de privata företagens forskning och utveckling, 

genom att 1. Förbättra rambetingelserna och genom att se till att 

företagen verkar i en tillräckligt konkurrensutsatt och attraktiv miljö, 

2. Effektivare använda de offentliga utgifterna för forskning och 

utveckling och utveckla offentlig-privata partnerskap, 3. Utveckla och 

förstärka kompetenscentrum vid institutioner för högre utbildning och 

forskning i medlemsstaterna, och att inrätta nya sådana vid behov, 

förbättra samarbete och tekniköverföring mellan offentliga 

forskningsinstitut och privata företag, 4. Utveckla och bättre använda 

incitament för att öka den privata sektorns forskning och utveckling, 

5. Modernisera forskningsinstitutens och universitetens förvaltning samt 

6. Sörja för att det finns tillräckligt många kvalificerade forskare genom 

att locka fler studenter till vetenskapliga, tekniska och 

ingenjörsvetenskapliga utbildningsgrenar och genom att förbättra 

karriärmöjligheterna och rörligheten för forskare och utvecklingspersonal 

inom Europa, internationellt och mellan sektorer. 

Riktlinje 8 

För att underlätta alla former av innovation bör medlemsstaterna inrikta 

sig på följande: 1. Förbättra stödtjänster för innovation, särskilt för 

spridning och tekniköverföring. 2. Inrätta och utveckla innovationscentrum

, innovationsnätverk och inkubatorer där universitet, forskningsinstitutioner 

och företag kan mötas, även på regional och lokal nivå, för 

att bidra till att överbrygga den tekniska klyftan mellan regionerna. 

3. Stimulera kunskapsöverföring över gränserna, även från utländska 

direktinvesteringar. 4. Främja offentlig upphandling av innovativa 

produkter och tjänster. 5. Förbättra tillgången till inhemsk och 

internationell finansiering. 6. Effektiva och överkomliga medel för att se 

till att immateriella rättigheter respekteras. 

Riktlinje 9 

För att underlätta spridning och faktisk användning av IKT samt 

utveckla ett informationssamhälle som omfattar alla bör medlemsstaterna 

göra följande: 1. Främja utbredd användning av IKT i offentliga 

förvaltningar, små och medelstora företag och hushåll. 2. Fastställa de 

nödvändiga ramarna för förändringarna av organisationen av arbetet i

Skr. 2009/10:34 

ilaga 1 

89 

B

ekonomin i samband med detta. 3. Främja en stark närvaro av den 

europeiska industrin i centrala segment inom IKT. 4. Främja 

utvecklingen av starka IKT och innehållsindustrier samt väl fungerande 

marknader. 5. Säkerställa nät och informationssäkerhet samt konvergens 

och driftskompatibilitet för att upprätta ett informationsområde utan 

gränser. 6. Främja utvecklingen av bredbandsnät, även i regioner där 

täckningen är bristfällig, för att utveckla kunskapsekonomin. 

Riktlinje 10 

För att stärka den industriella basens konkurrensfördelar behöver 

Europa en solid industriell struktur på hela sitt territorium. Behovet att 

föra en modern och aktiv industripolitik förutsätter att den industriella 

basens konkurrensfördelar förstärks, bland annat genom attraktivare 

ramvillkor för både tillverkning och tjänster, samtidigt som det 

säkerställs att åtgärderna på nationell, transnationell och europeisk nivå 

kompletterar varandra. Medlemsstaterna bör göra följande: 1. Inleda 

arbetet genom att identifiera mervärdes och konkurrensfaktorerna i 

centrala industrisektorer och att ta itu med de utmaningar de ställs inför 

genom globaliseringen. 2. Även inrikta sig på utveckling av ny teknik 

och nya marknader. a) Detta innebär särskilt ett åtagande att främja nya 

teknikinitiativ som bygger på offentlig privata partnerskap och samarbete 

mellan medlemsstaterna, som bidrar till att lösa marknadsmisslyckanden. 

b) Detta innebär även inrättande och utveckling av nätverk av regionala 

eller lokala företagsgrupper i hela EU med större medverkan av små och 

medelstora företag. 

Riktlinje 11 

För att främja en hållbar resursanvändning och stärka synergierna 

mellan miljöskydd och tillväxt bör medlemsstaterna göra följande: 1. 

Prioritera energieffektivitet och kraftvärme, utveckling av hållbara, 

inklusive förnybara energiformer samt snabb spridning av miljövänlig 

och miljöeffektiv teknik a) dels inom den inre marknaden, särskilt på 

transport och energiområdet, för att bland annat minska den europeiska 

ekonomins känslighet för variationer i oljepriserna, b) dels gentemot 

resten av världen som en sektor med avsevärd exportpotential. 2. Främja 

att medel utvecklas till internalisering av externa miljökostnader och 

bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och miljöförstöring. Dessa 

prioriteringar bör genomföras i enlighet med befintlig gemenskapslagstiftning 

och de åtgärder och instrument som föreslås i handlingsplanen 

för miljöteknik (ETAP), bl.a. genom a) att utnyttja marknadsbaserade 

instrument, b) riskfonder och medel för FoU, c) att främja 

hållbara produktions- och konsumtionsmönster samt miljötänkande vid 

offentlig upphandling, d) att ägna de små och medelstora företagen 

särskild uppmärksamhet och e) att reformera subventioner som har 

betydande negativa effekter på miljön och som är oförenliga med hållbar 

utveckling, i syfte att successivt avveckla dem. 3. 

Sträva mot målet att 

stoppa förlusten av biologisk mångfald senast 2010, särskilt genom att

införliva detta krav med annan politik, med tanke på den biologiska 

mångfaldens betydelse för vissa ekonomiska sektorer. 4. Fortsätta 

kampen mot klimatförändring genom att uppnå Kyotomålen på ett 

kostnadseffektivt sätt, särskilt när det gäller små och medelstora företag. 

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 1 

90 

Riktlinje 12 

För att utvidga och fördjupa den inre marknaden bör medlemsstaterna 

göra följande: 1. Påskynda införlivandet av direktiven rörande den inre 

marknaden. 2. Prioritera en striktare och bättre efterlevnad av lagstiftningen 

rörande den inre marknaden. 3. Undanröja kvarstående hinder 

för gränsöverskridande verksamhet. 4. Tillämpa EU:s bestämmelser om 

offentlig upphandling effektivt. 5. Främja en fullt fungerande inre 

marknad för tjänster, samtidigt som den europeiska sociala modellen 

bevaras. 6. Påskynda integrationen av finansmarknaden genom att 

handlingsplanen för finansiella tjänster genomförs och tillämpas på ett 

konsekvent och enhetligt sätt. 

Riktlinje 13 

För att säkerställa öppna och konkurrenskraftiga marknader inom och 

utanför Europa samt utnyttja globaliseringens fördelar bör medlemsstaterna 

prioritera följande: 1. Avlägsnande av rättsliga hinder, 

handelshinder och andra hinder som obefogat står i vägen för 

konkurrens. 2. Ett effektivare genomförande av konkurrenspolitiken. 

3. En selektiv undersökning av marknader och regleringar från 

konkurrens och tillsynsmyndigheternas sida i syfte att identifiera och 

undanröja hinder för konkurrens och marknadsinträde. 4. En minskning 

av statligt stöd som snedvrider konkurrensen. 5. En omfördelning av 

stödet till förmån för vissa övergripande mål som forskning, innovation 

och bättre utnyttjande av humankapitalet samt väl identifierade 

marknadsmisslyckanden, i enlighet med de kommande gemenskapsramarna. 

6. Främjande av öppenhet utåt, även i ett multilateralt 

sammanhang. 7. Fullständigt genomförande av de överenskomna 

åtgärderna för att öppna nätindustrierna för konkurrens, så att effektiv 

konkurrens säkerställs på de integrerade europeiska marknaderna. 

Samtidigt spelar tillhandahållandet av effektiva tjänster av allmänt 

ekonomiskt intresse till rimliga priser en viktig roll i en 

konkurrenskraftig och dynamisk ekonomi. 

Riktlinje 14 

För att skapa ett mer konkurrenskraftigt företagsklimat och stimulera 

privata initiativ genom bättre lagstiftning bör medlemsstaterna göra 

följande: 1. Minska den administrativa börda som åläggs företagen, särskilt 

för små och medelstora företag och nystartade företag. 2. Förbättra 

kvaliteten på befintlig och ny lagstiftning, samtidigt som målen bevaras, 

genom en systematisk och rigorös bedömning av de ekonomiska, sociala 

(inklusive hälsomässiga) och miljömässiga konsekvenserna, samtidigt

som medlemsstaterna beaktar och bättre mäter den administrativa börda 

som är förbunden med lagstiftningen, samt effekterna på konkurrenskraften, 

även i samband med verkställigheten. 3. Uppmuntra företag att 

utveckla sitt kollektiva sociala ansvar. 

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 1 

91 

Riktlinje 15 

För att främja en mer företagarvänlig kultur och skapa ett gynnsamt 

klimat för små och medelstora företag bör medlemsstaterna göra 

följande: 1. Förbättra tillgången till finansiering, för att främja företagens 

bildande och tillväxt, särskilt mikrokrediter och andra former av 

riskkapital. 2. Stärka de ekonomiska incitamenten, bland annat genom att 

förenkla skattesystemen och minska lönebikostnaderna. 3. Stärka små 

och medelstora företags innovationspotential. 4. Tillhandahålla relevanta 

stödtjänster, till exempel inrättande av systemet med ”en dörr in” och 

stimulans av nationella stödnätverk för företag, i syfte att främja 

nyföretagande och tillväxt i enlighet med stadgan för småföretag. Vidare 

bör medlemsstaterna förstärka utbildningen i entreprenörskap för små 

och medelstora företag. De bör också underlätta ägarskifte, vid behov 

modernisera sin konkurslagstiftning och förbättra sina förfaranden för 

undsättning och omstrukturering av företag. 

Riktlinje 16 

För att utvidga, förbättra och sammanlänka den europeiska 

infrastrukturen och slutföra prioriterade gränsöverskridande projekt, 

med det särskilda syftet att uppnå en högre grad av integration av de 

nationella marknaderna inom det utvidgade EU, bör medlemsstaterna 

göra följande: 1. Utveckla tillfredsställande villkor för resurseffektiva 

infrastrukturer för transport, energi och IKT, med prioritering av de 

infrastrukturer som ingår i TEN-näten, genom att komplettera 

gemenskapsmekanismerna, särskilt i gränsöverskridande avsnitt och 

randområden, eftersom det är en väsentlig förutsättning för att 

nätindustrierna skall kunna öppnas för konkurrens. 2. Överväga 

utvecklingen av offentlig privata partnerskap. 3. Undersöka frågan om 

lämpliga prissättningssystem för infrastrukturen för att säkerställa en 

effektiv användning av infrastrukturerna och utveckling av en hållbar 

jämvikt mellan transportsätten, med tonvikt på teknikövergång och 

innovation och med vederbörlig hänsyn till miljökostnaderna och 

konsekvenserna för tillväxten. 

Sysselsättningspolitiken i medlemsstaterna 

Riktlinje 17 

Genomföra en sysselsättningspolitik som syftar till att uppnå full 

sysselsättning, förbättra kvaliteten och produktiviteten i arbetet och öka

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 1 

92 

graden av social och territoriell sammanhållning. Politiken bör bidra till 

att det uppnås en genomsnittlig sysselsättningsgrad för Europeiska 

unionen på 70 procent totalt sett, på minst 60 procent för kvinnor och på 

50 procent för äldre arbetstagare (55–64) senast 2010 och till att 

arbetslösheten och sysslolösheten minskar. Medlemsstaterna bör 

överväga att fastställa nationella sysselsättningsmål. 

Riktlinjer 18 

Främja en livscykelinriktad syn på arbete genom ett förnyat försök att 

skapa sysselsättningsmöjligheter för unga och minska ungdomsarbetslösheten 

i enlighet med ungdomspakten, resoluta åtgärder för att 

öka kvinnors deltagande och minska klyftorna mellan män och kvinnor 

när det gäller sysselsättning, arbetslöshet och löner, bättre balans mellan 

arbete och privatliv samt tillhandahållande av tillgänglig barnomsorg och 

anhörigvård till rimliga priser, stöd till aktivt åldrande, inbegripet 

lämpliga arbetsvillkor, bättre (yrkes)hälsostatus och tillräckliga 

stimulansåtgärder för arbete och åtgärder för att motverka förtidspensionering

, moderna sociala trygghetssystem, inklusive pensioner och 

hälsovård, som är socialt tillräckliga, ekonomiskt hållbara och anpassade 

till föränderliga behov, så att man stöder längre sysselsättning och längre 

arbetsliv. 

Riktlinje 19 

Sörja för en arbetsmarknad som är öppen för alla, göra arbete mer 

attraktivt och göra arbete lönsamt för arbetssökande, även för mindre 

gynnade personer och ej sysselsatta genom aktiva, förebyggande 

arbetsmarknadsåtgärder, inbegripet tidigt fastställande av behov, hjälp 

med arbetssökandet, vägledning och utbildning som ett led i personliga 

åtgärdsprogram, tillhandahållande av nödvändiga sociala tjänster för att 

stödja integration av de personer som är mest isolerade från arbetsmarknaden 

och bidra till utrotningen av fattigdom, fortlöpande översyn 

av den motivering eller brist på motivering som följer av skatte- och 

förmånssystem, inbegripet förvaltningen av förmåner och villkoren för 

dessa samt en betydande minskning av de höga effektiva marginalskattesatserna

, särskilt för dem med låga inkomster, samtidigt som man sörjer 

för tillfredsställande nivåer för socialt skydd, utveckling av nya källor till 

sysselsättning inom tjänster med inriktning på personer och företag, 

särskilt på lokal nivå. 

Riktlinje 20 

Förbättra förmågan att möta arbetsmarknadens behov genom 

modernisering och förstärkning av arbetsmarknadsinstitutionerna, 

särskilt arbetsförmedlingarna, bland annat i syfte att garantera större 

öppenhet när det gäller sysselsättnings och utbildningsmöjligheter på 

nationell nivå och EU nivå, undanröjande av hinder för arbetstagarnas 

rörlighet i hela Europa inom ramen för EU fördragen, bättre förutseende

när det gäller färdighetsbehov samt utbudsbrister och flaskhalsar på 

arbetsmarknaden, ändamålsenlig förvaltning av ekonomisk migration. 

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 1 

93 

Riktlinje 21 

Främja flexibilitet i kombination med anställningstrygghet och minska 

segmenteringen av arbetsmarknaden, med vederbörligt beaktande av den 

roll som tillkommer arbetsmarknadens parter, genom anpassning av 

arbetslagstiftningen, vid behov med en översyn av olika typer av 

anställningsavtal och arbetstidsarrangemang, hantering av problemet med 

odeklarerat arbete, bättre föregripande och positiv förvaltning av 

förändringar, inbegripet ekonomisk omstrukturering, framför allt 

förändringar som är förbundna med öppnandet av handeln, så att de 

sociala kostnaderna för förändringarna blir så små som möjligt och en 

anpassning underlättas, främjande och spridning av innovativa och 

smidiga former för arbetets organisation, i syfte att förbättra kvaliteten 

och produktiviteten i arbetet, inbegripet hälsa och säkerhet, stöd till 

omställningar med anknytning till sysselsättningsstatus, inbegripet 

utbildning, verksamhet som egenföretagare, bildande av företag samt 

geografisk rörlighet. 

Riktlinje 22 

Sörja för en sysselsättningsfrämjande utveckling av arbetskostnader och 

mekanismer för fastställande av löner genom att uppmuntra 

arbetsmarknadens parter att inom sina respektive ansvarsområden 

fastställa en lämplig ram för löneförhandlingar, så att produktivitets och 

arbetsmarknadsutmaningarna återspeglas på alla relevanta nivåer och så 

att könsrelaterade löneklyftor undviks, att se över de indirekta 

arbetskostnadernas inverkan på sysselsättningen och vid behov anpassa 

deras struktur och nivå, särskilt för att minska de lågavlönades 

skattebörda. 

Riktlinje 23 

Utöka och förbättra investeringarna i humankapital genom en 

utbildningspolitik och utbildningsåtgärder som omfattar alla, i syfte att 

avsevärt underlätta tillträdet till grundläggande yrkesutbildning, sekundär 

utbildning och högre utbildning, inklusive lärlingsutbildning och 

utbildning i entreprenörskap, en avsevärd minskning av det antal elever 

som slutar skolan i förtid, effektiva strategier för livslångt lärande öppna 

för alla i skolor, företag, offentliga myndigheter och hem i enlighet med 

europeiska avtal, inbegripet lämpliga stimulansåtgärder och kostnadsfördelningsmekanismer 

för att öka deltagandet i vidareutbildning och 

arbetsplatsutbildning under hela livscykeln, särskilt för lågutbildade och 

äldre arbetstagare.

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 1 

94 

Riktlinje 24 

Anpassa utbildningssystemen till nya kompetenskrav genom att förbättra 

och garantera attraktiva och öppna utbildningssystem med hög 

kvalitetsstandard, bredda utbudet av utbildningsmöjligheter och sörja för 

flexibla inlärningsvägar samt förbättra möjligheten till rörlighet för 

studenter och praktikanter, förbättra och diversifiera tillträdet för alla till 

utbildning och kunskap genom arbetstidens förläggning, tjänster som 

stöder familjen, yrkesvägledning och eventuellt nya former av 

kostnadsdelning, möta nya yrkesbehov, nyckelkompetens och framtida 

färdighetskrav genom att förbättra definitionen och genomblickbarheten 

när det gäller kvalifikationer, för deras faktiska erkännande samt 

godkännande av icke formellt och informellt lärande.

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 2 

95 

Bilaga 2 – Strukturindikatorer Sverige jämfört med 

övriga EU år 2008 

Indikatorer Sverige EU15 EU27 Bland de tre 

bästa av EU27 

BNP per capita1 121,4 110,8 100 

Arbetsproduktivitet2 111,6 110,0 100 

Sysselsättningsgrad3 74,3 67,3 65,9 x 

män 76,7 74,2 72,8 

kvinnor 71,8 60,4 59,1 x 

äldre4 70,1 47,4 45,6 x 

äldre män 73,4 56,2 55 x 

äldre kvinnor 66,7 39 36,9 x 

Långtidsarbetslösa5 0,8 2,6 2,6 x 

Regionala skillnader i 

sysselsättningen6 

2,4 10,5 11,1 x 

män 1,9 7,6 8,8 x 

kvinnor 2,9 16 15,8 x 

Andel personer i riskzon för 

fattigdom7 

11 17 17 

män 11 15 16 

kvinnor 11 17 18 x 

Prisnivå 114,4 104,3 100 

Utbildningsnivå8 87,9 75,8 78,5 

män 86,2 72,6 75,7 

kvinnor 89,7 79,1 81,4 

Investeringar i näringslivet9 16,2 18,3 18,4 

Investeringar i FoU10 3,6 1,9 1,9 x 

Utsläpp av växthusgaser11 90,7 95 90,7 

Energiintensitet i ekonomin12 156,5 151,7 169,4 

Godstransporter i relation till 

BNP13 

94,4 100,9 106,8 

Källa: Eurostats hemsida, Structural indicators 2009-09-28. 

1 Köpkraftsjusterad BNP. Index EU27=100. 

2 Köpkraftsjusterad BNP per anställd person. Index EU27=100. 

3 15-64 år procent av arbetskraften. 

4 55-64 år procent av arbetskraften. 

5 Arbetslös 12 månader eller längre i procent av arbetskraften. 

6 Regionala skillnader i sysselsättning, variationskoefficient (åldersgrupp 15-64 år), på 

NUTS 2 nivå. År 2007. 

7 Andel personer med disponibel inkomst under fattigdomströskeln (satt till 60 procent av 

nationell disponibel ekvivalerad medianinkomst). Efter sociala transfereringar. År 2007. 

8 Andel med gymnasieutbildning blad personer 20-24 år. 

9 I procent av BNP. 

10 I procent av BNP. Värdena för EU15 och EU27 är uppskattade av Eurostat. År 2007. 

11 Jämfört med basåret 1990=100 (i CO2-ekvivalenter). År 2007. 

12 Energiförbrukning i procent av BNP. År 2007. 

13 Inrikes godstransporter i procent av BNP mätt som tonviktskilometer/BNP. År 2007.

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

96 

Bilaga 3 – Indikatorer för att följa upp sysselsättningsstrategin 

Lista på uppföljningsindikatorer1 

17.M1 Sysselsättningsgrad, strukturindikator 

Sysselsättningsgrad, dvs. antalet sysselsatta i förhållande till befolkningen 

i samma åldersgrupp, i procent. 

Sysselsättningsgrad per åldersgrupp Totalt Kvinnor Män 

15–64 74,3 71,8 76,7 

15–24 42,2 42,1 42,2 

25–54 86,5 83,5 89,4 

55–59 80,6 77,9 83,3 

60–64 60,1 56,1 64,0 

65–69 16,6 11,9 21,4 

20–64 80,4 77,2 83,5 

55–64 70,1 66,7 73,4 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

17.M2 Sysselsättningstillväxt, strukturindikator 

Årlig procentuell förändring i antalet sysselsatta personer, totalt och per 

sektor. 

Sysselsättningstillväxt Totalt Kvinnor Män 

Totalt 0,9 0,7 1,1 

Jordbruk -1,0 

Industri 1,0 

Service 0,9 

Källa: Labour Force Survey and National Accounts, Eurostat. 

1 Om inget annat anges avser uppgifterna årsmedeltalet för 2008. Indikator 21.M1 har 

exkluderats på grund av brist på data.

17.M3 Relativ arbetslöshet, strukturindikator Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

97 

Antalet öppet arbetslösa i förhållande till arbetskraften i samma åldersgrupp

, i procent. 

Relativ arbetslöshet per åldersgrupp Totalt Kvinnor Män 

15–74 6,2 6,6 5,9 

15–24 20,2 20,7 19,7 

25–54 4,3 4,7 4,0 

55–59 3,5 3,3 3,7 

60–64 4,1 3,6 4,5 

20–64 5,1 5,2 4,9 

55–64 3,8 3,4 4,1 

Anm.: Harmoniserad arbetslöshetsserie. Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

17.M4 Arbetskraftsdeltagande 

Antalet personer i arbetskraften (sysselsatta + arbetslösa) som andel av 

antalet personer i befolkningen i samma åldersgrupp, i procent. 

Arbetskraftsdeltagande per åldersgrupp Totalt Kvinnor Män 

15–64 79,3 76,9 81,7 

15–24 52,8 53,1 52,6 

25–54 90,4 87,6 93,1 

55–59 83,6 80,6 86,6 

60–64 62,6 58,2 67,0 

65–69 17,0 12,3 21,9 

20–64 84,7 81,4 87,8 

55–64 72,8 69,0 76,5 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

17.M5 Tillväxt av arbetskraftens produktivitet 

Förändring av arbetskraftens produktivitet per sysselsatt och per arbetad 

timme, i procent. 

Tillväxt av arbetskraftens produktivitet Totalt 

Per sysselsatt -1,1 

Per arbetad timme -1,8 

Källa: ESA95, DG ECFIN.

17.M6 Regionala skillnader – missgynnade regioner Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

98 

1. Andel av missgynnade regioner i termer av sysselsättning och arbetslöshet 

(i relation till alla regioner och till befolkningen i arbetsför 

ålder/arbetskraften, NUTS II). 

2. Skillnaden mellan genomsnittlig sysselsättning/arbetslöshet i de missgynnade 

regionerna och riksgenomsnittet i relation till riksgenomsnittet 

av sysselsättning/arbetslöshet, NUTS II. 

Restriktion: 90 procent och 150 procent av riksgenomsnittet för 

sysselsättningsgrad respektive relativ arbetslöshet. 

Regionala skillnader – missgynnade regioner (2007) Totalt 

Missgynnade regioner 

– Sysselsättning 0/8 

– Arbetslöshet 0/8 

Andel av arbetskraften som bor i missgynnade regioner, % 

– Sysselsättning 0,0 

– Arbetslöshet 0,0 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

18.M1 Ungdomsarbetslöshet 

Antalet arbetslösa ungdomar (15–24 år) som andel av befolkningen i 

samma åldersgrupp, i procent. 

Totalt Kvinnor Män 

Ungdomsarbetslöshet 10,7 11,0 10,4 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

18.M2 Lönegap mellan kvinnor och män, strukturindikator 

Kvinnors månadslön i procent av mäns månadslön. 

Lönegap mellan kvinnor och män (2007) Totalt 

Ej standardvägt 

– Totalt 84,0 

– Privat sektor 86,0 

– Offentlig sektor 83,0 

Standardvägt2 

– Totalt 93,0 

– Privat sektor 91,0 

– Offentlig sektor 96,0 

Källa: Medlingsinstitutet och Statistiska centralbyrån. 

2 Hänsyn har tagits till skillnader mellan kvinnor och män i ålder, utbildningsnivå, arbetstid, 

sektor och yrkeskategori.

18.M2 Lönegap mellan män och kvinnor Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

99 

Lönegap mellan män och kvinnor nedbrutet på åldersgrupp och 

utbildningsnivå (skillnad mellan mäns och kvinnors genomsnittliga 

timlön som andel av mäns genomsnittliga timlön för anställda som 

arbetar mer än 15 timmar per vecka), i procent. 

Lönegap (2001) Totalt 

Åldersgrupp 

– 16–24 7,0 

– 25–54 18,0 

– 55–64 21,0 

Utbildningsnivå3 

– Låg 14,0 

– Medel 16,0 

– Hög 24,0 

Källa: European Community Household Panel, Eurostat. 

18.M3 Förskoleverksamhet och skolbarnomsorg 

Förskoleverksamhet och skolbarnomsorg för (genom formell 

organisation4 annat än familjen) mindre än 30 timmar en vanlig vecka/30 

timmar eller mer en vanlig vecka som en andel av alla barn i samma 

åldersgrupp. Uppdelning på barn under 3 år (0–2 år), barn mellan 3 år 

och inträdesåldern för obligatorisk skolgång och ålder mellan 

obligatorisk skolgång och 12 år, i procent. 

Förskoleverksamhet och skolbarnomsorg (2007) 1-29 h 30- h 

0–2 år 20,0 27,0 

3 år till obligatorisk skolålder 30,0 61,0 

Obligatorisk skolålder -12 år 0,0 100,0 

Källa: Statistics on Income and Living Conditions, Eurostat. 

Förskoleverksamhet och skolbarnomsorg (2005) 

Antal månader i föräldraledighet med minst 2/3 av lönen i ersättning 16

Inträdesålder för obligatorisk skolgång 7 

Källa: Statistics on Income and Living Conditions, Eurostat. 

3 Låg = lägre än gymnasieutbildning, Medel = avslutad gymnasieutbildning, 

Hög = avslutad universitetsutbildning. 

4 Formella organisationer hänförs till undersökningen EU-SILC och kategorierna 1-4 

(förskoleverksamhet eller motsvarande, obligatorisk utbildning, fritidsverksamhet utanför 

skoltid, ett kollektivt daghem eller annan typ av daghem, inkluderat organiserat 

familjedaghem så som offentlig och privat struktur).

18.M4 Genomsnittlig pensionsålder, strukturindikator Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

100 

Den faktiska genomsnittliga pensionsåldern viktad med sannolikheten att 

lämna arbetskraften vid en viss ålder. 

Totalt Kvinnor Män 

Faktisk genomsnittlig pensionsålder (2007) 63,9 63,6 64,2 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

19.M1 Långtidsarbetslöshet, strukturindikator 

Långtidsarbetslösa (12 månader eller mer) som andel av arbetskraften 

(15–64 år), i procent. 

Totalt Kvinnor Män 

Relativ långtidsarbetslöshet 0,8 0,7 0,8 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

19.M2 Aktivering/ekonomiskt understöd 

Antal deltagare i aktiva åtgärder (LMP kategorierna 2-7)5/i förberedande 

insatser (LMP sub- kategori 1.1.2)5 /antal med ekonomiskt understöd 

(LMP kategorierna 8-9)5 dividerat med antalet personer som vill arbeta 

(arbetslösa enligt internationell definition plus arbetskraftsreserven). 

Aktivering/understöd per 100 personer som vill arbeta (2007) Totalt

Aktiva åtgärder 27,1 

Förberedande insatser 56,0 

Ekonomiskt understöd 39,7 

Källa: LMP, Eurostat. 

5 Som aktiva åtgärder räknas LMP kategorierna Training (2), Job rotation and job sharing 

(3), Employment incentives (4), Supported employment and rehabilitation (5), Direct job 

creation (6), Start-up incentives (7). Som förberedande åtgärder räknas LMP sub-kategorin 

Individualised case-management (1.1.2). Som ekonomiskt understöd räknas LMP 

kategorierna Out-of-work income maintenance and support (8) och early retirement (9).

19.M3 Ny start/Förebyggande åtgärder Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

101 

Andel ungdomar/vuxna6 som blev arbetslösa i månad X och som 

fortfarande är arbetslösa i månad X+4/12 och som inte har erbjudits plats 

i en aktiv åtgärd (LMP kategorierna 2-7)7/inte deltar i förberedande 

åtgärder (LMP sub-kategori 1.1.2)7, i procent8. 

Ny start/förebyggande åtgärder Totalt Kvinnor Män 

Ungdomar 3,3 3,0 3,6 

Vuxna 1,2 1,1 1,4 

Källa: Arbetsförmedlingen. 

19.M4 Aktivering av långtidsarbetslösa 

Antalet registrerade långtidsarbetslösa deltagare i aktiva åtgärder i 

relation till totala antalet registrerade långtidsarbetslösa, i procent. 

Långtidsarbetslösa9 i åtgärder Totalt Kvinnor Män 

Alla 76,4 75,6 76,9 

Nedbrutna på typ av åtgärder 

- Utbildning 30,7 33,0 29,0 

- Sysselsättningsfrämjande åtgärder 38,4 36,1 40,2 

- Integration av arbetshandikappade 7,1 6,3 7,6 

- Start av egen näringsverksamhet 0,2 0,2 0,2 

Källa: Arbetsförmedlingen. 

6 Med ungdomar avses kvinnor och män yngre än 25 år och med vuxna avses kvinnor och 

män 25 år eller äldre. 

7 Som aktiva åtgärder räknas LMP kategorierna Training (2), Job rotation and job sharing 

(3), Employment incentives (4), Supported employment and rehabilitation (5), Direct job 

creation (6), Start-up incentives (7). Som förberedande åtgärder räknas LMP sub-kategorin 

Individualised case-management(1.1.2). 

8 Metod: B/A. A = antal personer som blir arbetslösa månad X. B = antal personer som 

fortfarande är arbetslösa månad X+4/12 och varken har erbjudits plats i aktiva eller 

förberedande åtgärder. 

9 Som långtidsarbetslösa räknas vuxna (25+ år) vilka varit arbetslösa i mer än tolv månader 

och ungdomar (

19.M5 Arbetsmarknadsgap för mindre gynnade grupper Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

102 

Gap på arbetsmarknaden mellan mindre gynnade grupper10 (enligt 

nationella definitioner) och hela befolkningen. 

Gruppens storlek i förhållande till befolkningen, % Totalt KvinnorMän 

Utrikes födda personer 

- Totalt 16,3 17,5 15,2

- Födda inom EU27/EES 5 5,4 4,5 

- Födda utanför EU27/EES 11,3 12,1 10,6

Personer med funktionsnedsättning 

- Totalt 15,5 16,6 14,4

- Med nedsatt arbetsförmåga 8,8 10,2 7,5 

Källa: Arbetskraftsundersökningen (AKU), Statistiska centralbyrån. 

Skillnad i arbetskraftsdeltagande för mindre gynnade grupper jämfört 

med det totala arbetskraftsdeltagandet, i procentenheter. 

Skillnader i arbetskraftsdeltagande Totalt Kvinnor Män 

Utrikes födda personer 

- Totalt -8,1 -11,1 -4,3 

- Födda inom EU27/EES -2,4 -4,0 0,0 

- Födda utanför EU27/EES -10,6 -14,3 -6,1 

Personer med funktionsnedsättning 

- Totalt -12,4 -12,8 -11,5 

- Med nedsatt arbetsförmåga -23,5 -20,6 -26,4 

Källa: Arbetskraftsundersökningen (AKU), Statistiska centralbyrån. 

10 Med mindre gynnade grupper avses personer födda utanför Sverige och personer med 

funktionsnedsättning. När det gäller skillnaderna mellan utrikes födda och hela 

befolkningen har dessa skattats med andra vikter än när nivåerna för utrikes födda 

respektive befolkningen skattas. Det innebär att de skillnader som redovisas skiljer sig 

något åt jämfört med om nivån för utrikes födda subtraheras från nivån för befolkningen 

som helhet.

Skillnad i sysselsättningsgrad för mindre gynnade grupper jämfört med 

den totala sysselsättningsgraden, i procentenheter. 

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

103 

Skillnader i sysselsättningsgrad Totalt Kvinnor Män 

Utrikes födda personer 

- Totalt -11,3 -14,2 -7,7 

- Födda inom EU27/EES -2,7 -4,2 -0,5 

- Födda utanför EU27/EES -15,1 -18,6 -10,8 

Personer med funktionsnedsättning 

- Totalt -12,9 -13,5 -11,8 

- Med nedsatt arbetsförmåga -24,7 -22,1 -27,2 

Källa: Arbetskraftsundersökningen (AKU), Statistiska centralbyrån. 

Skillnad i relativ arbetslöshet för mindre gynnade grupper jämfört med 

den totala relativa arbetslösheten, i procentenheter. 

Skillnad i relativ arbetslöshet Totalt Kvinnor Män 

Utrikes födda personer 

- Totalt 5,1 5,4 4,7 

- Födda inom EU27/EES 0,7 0,6 0,6 

- Födda utanför EU27/EES 7,3 7,9 6,6 

Personer med funktionsnedsättning 

- Totalt 1,6 2,1 1,2 

- Med nedsatt arbetsförmåga 4,2 4,5 3,9 

Källa: Arbetskraftsundersökningen (AKU), Statistiska centralbyrån. 

19.M5 Skillnad i relativ arbetslöshet mellan EU27-medborgare 

och icke EU27-medborgare 

Skillnad i relativ arbetslöshet mellan EU27-medborgare och icke EU27medborgare, 

i procentenheter. 

Totalt Kvinnor Män 

Skillnad i relativ arbetslöshet -12,5 -13,4 -12,0 

Källa: Arbetskraftsundersökningen (AKU), Statistiska centralbyrån. 

19.M6 Fattigdomsfälla (låg inkomst), strukturindikator 

Marginaleffekten vid en ökad arbetsinsats (ökning av antalet arbetade 

timmar eller byte till högre avlönat arbete) med hänsyn tagen till den 

sammantagna effekten av ökade skatter och minskade bidrag. Beräknas 

som kvoten av förändring i inkomstskatt (inklusive den allmänna 

egenavgiften) plus förändring (minskning) av bidrag, dividerat med 

ökning av bruttoinkomsten. Indikatorn uttrycks i procent och avser en 

”diskret” inkomstförändring från 34 till 66 procent av en genomsnittlig 

industriarbetarlön. 

Fattigdomsfälla (2007) Totalt 

Sammanboende med två barn, där den ena har inkomst 80,0 

Ensamstående utan barn 47,0 

Källa: Eurostat/OECD.

19.M7 Arbetslöshetsfälla, strukturindikator Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

104 

Den andel av löneinkomsten som försvinner i ökade skatter och förlorade 

bidrag och andra transfereringar vid övergång från arbetslöshet till 

arbete. Beräknas som ett minus kvoten mellan förändring i disponibel 

inkomst och förändring i bruttolön. Indikatorn uttrycks i procent och 

avser en ensamstående person utan barn som går från arbetslöshet till ett 

arbete med en inkomst motsvarande 67 procent av en genomsnittlig 

industriarbetarlön. 

Arbetslöshetsfälla (2007) Totalt 

Ensamstående utan barn 82,0 

Källa: Eurostat. 

20.M1 Lediga jobb per arbetslös 

Kvoten mellan stocken av totalt antal jobb i relation till totalt antal 

arbetslösa (kvoten v/u) 

Totalt 

Lediga jobb per arbetslös (2007) 184 

Källa: Eurostat. 

21.M2 Mångfald av kontrakts- och arbetsöverenskommelser 

Antal anställda i atypisk sysselsättning (deltid och/eller tidsbegränsad 

anställning) i procent av samtliga anställda. Antal anställda som arbetar 

deltid och/eller har tidsbegränsad anställning i procent av samtliga 

anställda i samma grupp, respektive antal egen företagare i procent av 

samtliga anställda. 

Kontrakts- och arbetsöverenskommelser Totalt Kvinnor Män

Atypisk sysselsättning 34,7 49,1 20,6

Deltid 27 41,7 12,4

- Ofrivillig deltid 2,3 7,8 1,6 

Tidsbegränsad anställning 16,1 18,7 13,4

- Ofrivillig tidsbegränsad anställning 4,1 4,2 3,9 

Egen företagare 10,2 5,6 14,2

Källa: Labour Force Survey, Eurostat.

21.M3 Arbetsolyckor, strukturindikator Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

105 

Utvecklingen av arbetsolyckor definierad som antalet anmälda arbetsolyckor 

per 1 000 förvärvsarbetande. 

Utveckling av anmälda arbetsolyckor Kvinnor Män 

2002 6,8 10,0 

2003 6,7 9,5 

2004 6,5 8,9 

2005 6,3 8,5 

2006 6,4 8,3 

2007 5,6 7,6 

2008 5,3 7,2 

Källa: Arbetsmiljöverket och Statistiska centralbyrån. 

22.M1 Real enhetsarbetskostnad, strukturindikator 

Tillväxtkvot: kompensation per arbetstagare i löpande priser dividerat 

med BNP (i löpande priser) per total sysselsättning justerad för arbetsproduktivitet 

och BNP-deflator, i procent. 

Totalt 

Real enhetsarbetskostnad -0,5 

Källa: Structural indicators, Eurostat. 

22.M2 Skatt på arbete för låginkomsttagare, strukturindikator 

Skattekil för arbete: inkomstskatt samt arbetstagarens och arbetsgivarens 

sociala avgifter inklusive särskild löneskatt minus kontantstöd dividerat 

med arbetskostnaden för en ensamstående löntagare med lön motsvarande 

67 procent av en genomsnittlig industriarbetarlön, i procent. 

Totalt 

Skatt på arbete för låginkomsttagare (2007) 43,3 

Källa: Structural indicators, Eurostat. 

23.M1 Investeringar i kompetensutveckling, strukturindikator 

Totala offentliga utgifter för utbildning som andel av BNP, i procent. 

Totalt 

Investeringar i kompetensutveckling (2006) 6,85 

Källa: Joint UNESCO/OECD/Eurostat frågeformulär. 

23.M2 Uppnådd utbildning bland unga 

Andel 22-åringar som har uppnått minst gymnasieutbildning (ISCEDnivå 

3). Åldersgruppen 20–24 år används som proxy, i procent. 

Totalt Kvinnor Män 

Andel 22-åringar som har uppnått 

minst gymnasieutbildning 87,9 89,7 86,2 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat.

23.M3 Avbruten skolgång, strukturindikator Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

106 

Andel av befolkningen i åldersgruppen 18–24 med högst grundskola 

(ISCED-nivå 2) och ingen vidareutbildning, i procent. 

Totalt Kvinnor Män

Andel 18–24-åringar som har avbrutit skolgången

(2007) 8,6 7,0 10,2

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

23.M4 Livslångt lärande, strukturindikator 

Andel av befolkningen 25–64 år som deltar i utbildning (under de fyra 

veckorna före undersökningstillfället) totalt samt per åldersgrupp, 

arbetskraftstillhörighet och utbildningsnivå, i procent. 

Deltagande i utbildning Totalt Kvinnor Män 

Åldersgrupp 

- 25–64 32,4 39,3 25,8 

- 25–34 37,0 42,0 32,0 

- 35–44 33,2 40,5 26,1 

- 45–54 31,6 39,6 23,8 

- 55–64 27,0 34,0 20,5 

Arbetskraftstillhörighet (25–64) 

- Sysselsatt 31,6 38,7 25,0 

- Arbetslös 28,4 34,8 23,3 

- Ej i arbetskraften 43,6 46,0 39,7 

Utbildningsnivå11 (25–64) 

- Låg 18,3 23,8 14,6 

- Medel 28,6 34,6 23,5 

- Hög 46,4 51,6 39,2 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

11 Låg = lägre än gymnasieutbildning; Medel = avslutad gymnasieutbildning; 

Hög = avslutad universitetsutbildning.

Lista på analysindikatorer12 

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

107 

17.A1 Sysselsättningsgrad i heltidsekvivalenter 

Totala antalet arbetade timmar dividerat med det genomsnittliga antalet 

arbetade timmar i heltidsjobb, beräknat som andel av befolkningen i 

åldersgruppen 15–64, i procent. 

Sysselsättningsgrad i heltidsekvivalenter Totalt Kvinnor Män

15–64 år 68,0 62,5 73,7 

Källa: Labour Force Survey, Spring data, Eurostat. 

17.A2 BNP-tillväxt, strukturindikator 

Totalt 

Årlig BNP-tillväxt, procent -0,2 

Källa: Structural indicators, Eurostat. 

17.A3 Förändring av arbetskraftsutbudet 

Årlig förändring av arbetskraftsutbudet (inkluderar sysselsatta och 

arbetslösa i åldern 15–64 år), i procentenheter. 

Totalt Kvinnor Män 

Förändring av arbetskraftsutbudet (2007) 1,3 1,5 1,2 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

17.A4 Övergångar per arbetskraftsstatus 

Medeltal av övergångar mellan sysselsättning, arbetslöshet och ej i 

arbetskraften från kvartal 4 år 2007, kvartal 1, 2 och 3 år 2008 till nästkommande 

kvartal, dvs. kvartal 1, 2, 3 och 4 år 2008, i procent. 

Totalt Status vid 2008 

Status vid 2007 Sysselsatt Arbetslös Ej i arbetskraften Totalt 

Sysselsatt 96,2 1,3 2,5 100,0 

Arbetslös 31,7 48,3 20,0 100,0 

Ej i arbetskraften 9,6 4,6 85,7 100,0 

Kvinnor Status vid 2008 

Status vid 2007 Sysselsatt Arbetslös Ej i arbetskraften Totalt 

Sysselsatt 95,7 1,2 3,1 100,0 

Arbetslös 33,5 45,7 20,8 100,0 

Ej i arbetskraften 9,6 4,4 86,0 100,0 

12 Om inget annat anges avser uppgifterna årsmedeltalet för 2008. 

Indikatorerna 18.A6, 19.A2 och 19.A3 är exkluderade på grund av brist på data.

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

108 

Män Status vid 2008 

Status vid 2007 Sysselsatt Arbetslös Ej i arbetskraften Totalt 

Sysselsatt 96,7 1,3 2,0 100,0 

Arbetslös 30,0 50,8 19,2 100,0 

Ej i arbetskraften 9,7 4,9 85,5 100,0 

Källa: Arbetskraftsundersökningen (AKU), Statistiska centralbyrån. 

17.A5 Regionala skillnader – variationskoefficienten, 

strukturindikator 

Standardavvikelsen för sysselsättning (arbetslöshet) dividerat med 

nationellt genomsnitt (åldersgrupp 15–64 år), NUTS II och NUTS III. 

Regionala skillnader (2007) Totalt Kvinnor Män 

Sysselsättning 

- Nuts II 2,4 2,9 1,9 

- Nuts III (2006) 3,3 4,4 2,6 

Arbetslöshet 

- Nuts II 10,1 

- Nuts III 12,6 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

18.A1 Gap i sysselsättningsgrad mellan män och kvinnor 

1. Skillnaden i sysselsättningsgraden mellan män och kvinnor, i procentenheter. 

Totalt 

Mäns sysselsättningsgrad jämfört med kvinnors 4,9 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

2. Skillnaden i sysselsättningsgrad mellan män och kvinnor nedbrutet på 

ålder och utbildningsnivå, i procentenheter. 

Gap i sysselsättningsgrad Totalt 

Åldersgrupp 

- 15–24 0,1 

- 25–54 5,4 

- 55–64 6,7 

Utbildningsnivå13 

- Låg 11,7 

- Medel 7,6 

- Hög 1,8 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

13 Låg = lägre än gymnasieutbildning; Medel = avslutad gymnasieutbildning; 

Hög = avslutad universitetsutbildning.

18.A2 Gap i sysselsättningsgrad mellan män och kvinnor, i 

heltidsekvivalenter 

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

109 

Skillnaden i sysselsättningsgrad (mätt i heltidsekvivalenter) mellan män 

och kvinnor, i procentenheter. 

Totalt

Gap i sysselsättningsgrad i heltidsekvivalenter 11,3 

Källa: Labour Force Survey, Spring data, Eurostat. 

18.A3 Gap i relativ arbetslöshet mellan kvinnor och män 

Skillnaden i relativ arbetslöshet mellan kvinnor och män, i procentenheter. 

Totalt 

Kvinnors relativa arbetslöshet jämfört med mäns 0,6 

Källa: Harmoniserad arbetslöshetsserie, Eurostat. 

18.A4 Könssegregering 

Mått på könssegregering i yrken/sektorer, beräknat genom att skillnaden 

mellan andelen män respektive andelen kvinnor i varje yrke/sektor 

summeras till ett totalt mått på könsmässig obalans. Yrkena är indelade i 

enlighet med ISCO-klassificeringen medan sektorerna är indelade i 

enlighet med NACE-klassificeringen 

Könssegregering Totalt 

I yrken 27,0 

I sektorer 22,1 

Källa: Labour Force Survey, Spring data, Eurostat. 

18.A5 Föräldraskap och sysselsättning 

Sysselsättningsgrad för personer i åldern 20–50 år med eller utan barn 

0–6 år, i procent. 

Föräldraskap och sysselsättning Totalt Kvinnor Män 

Med barn 86,4 79,5 93,8 

Utan barn 81,8 80,1 83,4 

Skillnad i procentenheter 4,6 -0,6 10,4 

Källa: Arbetskraftsundersökningen (AKU), Statistiska centralbyrån.

18.A7 Äldreomsorg Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

110 

Andelen av befolkningen i åldersgruppen 75–84 i ordinärt boende14 som 

behöver och får hjälp15 varje vecka, i procent. 

Äldreomsorg (2006) Kvinnor Män 

Sammanboende 

Kommunal hjälp 8,0 4,0 

Hjälp från hushållsmedlem 23,0 16,0 

Hjälp från övrig anhörig/bekant 9,0 2,0 

Ensamstående 

Kommunal hjälp 10,0 – 

Hjälp från hushållsmedlem 1,0 – 

Hjälp från övrig anhörig/bekant 12,0 – 

Källa: Undersökning av levnadsförhållanden (ULF), Statistiska centralbyrån. 

18.A8 Övergångar i olika lönenivåer 

Övergångar mellan icke förvärvsarbete och förvärvsarbete samt mellan 

förvärvsarbete i olika lönenivåer från år 2006 till år 2007, i procent. 

Totalt Status 2007 

Status 2006 Decil 1 Decil 2 Decil 3 Decil 4-10 Ej arbetande Totalt 

Decil 1 38,0 19,2 9,8 12,0 21,1 100,0 

Decil 2 11,7 35,9 17,7 23,1 11,6 100,0 

Decil 3 4,6 14,2 40,6 33,7 6,8 100,0 

Decil 4–10 1,0 1,9 3,7 91,4 1,9 100,0 

Ej arbetande 10,7 5,2 2,3 2,9 78,9 100,0 

Kvinnor Status 2007 

Status 2006 Decil 1 Decil 2 Decil 3 Decil 4–10 Ej arbetande Totalt

Decil 1 36,6 18,1 9,3 13,2 22,8 100,0

Decil 2 11,7 35,1 15,9 24,4 12,9 100,0

Decil 3 5,1 14,5 36,7 36,0 7,7 100,0

Decil 4–10 1,0 2,2 4,5 90,1 2,3 100,0

Ej arbetande 10,2 4,7 2,2 3,3 79,6 100,0

14 Ej servicehus eller institution. 

15 Samma person kan få hjälp från flera håll.

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

111 

Män Status 2007 

Status 2006 Decil 1 Decil 2 Decil 3 Decil 4–10 Ej arbetande Totalt

Decil 1 39,0 21,4 10,5 10,0 19,2 100,0

Decil 2 11,7 34,9 19,7 22,5 11,1 100,0

Decil 3 4,4 12,5 41,1 36,4 5,6 100,0

Decil 4–10 1,0 1,8 3,5 92,2 1,5 100,0

Ej arbetande 11,5 6,0 2,1 2,2 78,2 100,0

Källa: Registerbaserad arbetsmarknadsstatistik (RAMS), Statistiska centralbyrån. 

19.A1 Inflöde till långtidsarbetslöshet 

Andel ungdomar/vuxna16 som blev arbetslösa i månad X, fortfarande 

arbetslösa i månad X+6/12, utan ett avbrott i arbetslösheten i mer än en 

månad (28–31 kalenderdagar), i procent. 

Inflöde in till långtidsarbetslöshet Totalt Kvinnor Män 

Ungdomar 6,0 5,3 6,5 

Vuxna 11,9 10,6 13,3 

Källa: Arbetsförmedlingen. 

19.A4 Uppföljning av programdeltagare till sysselsättning 

1. Inflöde till sysselsättning efter deltagande i arbetsmarknadspolitiska 

åtgärder 3 månader efter avslutad åtgärd (6 månader inom parentes), i 

procent. 

Inflöde till sysselsättning Totalt Kvinnor Män 

Totalt 45,9 (47,0) 44,7 (45,8) 47,0 (48,1)

Nerbrutet på typer av åtgärder14 

- Utbildning15 49,1 (49,1) 48,5 (48,4) 49,6 (49,6)

Därav arbetsmarknadsutbildning 55,6 (56,3) 57,5 (58,4) 54,6 (55,3)

- Sysselsättningsfrämjande 

åtgärder16 41,0 (42,9) 39,4 (40,9) 42,2 (44,6)

- Sysselsättningsstöd och 

rehabilitering17 39,6 (42,6) 37,5 (41,3) 42,1 (44,1)

- Start av egen näringsverksamhet 86,4 (86,4) 88,1 (87,5) 84,9 (85,3)

Källa: Arbetsförmedlingen. 

16 Med ungdomar avses kvinnor och män yngre än 25 år och med vuxna avses kvinnor och 

män 25 år eller äldre.

2. Återgång till arbetslöshet efter deltagande i arbetsmarknadspolitisk 

åtgärd 3 månader efter avslutad åtgärd (6 månader inom parentes), i 

procent. 

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

112 

Återgång till arbetslöshet Totalt Kvinnor Män 

Totalt 18,3 (16,3) 17,2 (14,8) 19,2 (17,6)

Nedbrutet på typ av åtgärd17 

- Utbildning18 14,2 (14,2) 12,2 (11,6) 15,8 (16,2)

Därav arbetsmarknadsutbildning 20,6 (18,7) 16,4 (13,9) 22,6 (21,0)

- Sysselsättningsfrämjande 

åtgärder19 23,2 (18,9) 22,5 (17,8) 23,8 (19,8)

- Sysselsättningsstöd och 

rehabilitering20 21,7 (18,4) 21,7 (17,8) 21,8 (18,7)

- Start av egen näringsverksamhet 5,8 (5,5) 4,7 (4,7) 6,8 (6,3) 

Källa: Arbetsförmedlingen. 

19.A5 Utgifter för aktiva och passiva åtgärder 

Utgifter för aktiva och passiva åtgärder som andel av BNP, i procent. 

Aktiva och passiv åtgärder21(2007) Aktiva Passiva Totalt 

Utgifter i procent av BNP 0,9 0,7 1,6 

Källa: LMP database, Eurostat. 

19.A6 Utgifter för aktiva och passiva åtgärder per person 

Utgifter för aktiva och passiva åtgärder dividerat med antalet personer 

som vill arbeta (arbetslösa och arbetskraftsreserven). 

Aktiva och passiva (2007) Utgifter 

AMP (kategori 1) 0,74e 

AMP (kategorierna 2–7) 3,59 

AMP (kategorierna 8–9) 2,90 

Totala AMP utgifter 7,58e 

Anm.: Utgifter är uttryckt i PPS för att ta bort prisskillnader. 

e: Estimerat värde. 

Källa: LMP database, Eurostat. 

19.A7 Arbetskraftsreserven 

17 Nedbrytningen är baserad på kategorierna i LMP databasen (Eurostat). 

18 Interpraktik, datortek, aktiviteter inom vägledning och platsförmedling, projekt med 

arbetsmarknadspolitisk inriktning, fördjupad kartläggning och vägledning, 

arbetsmarknadsutbildning, förberedande utbildning, jobb- och utvecklingsgarantin, 

lärlingsplatser, jobbgarantin för ungdomar. 

19 Utvecklingsanställning, lönebidrag, akademikerjobb, allmänt anställningsstöd, särskilt 

anställningsstöd, plusjobb, utbildningsvikariat, arbetspraktik, prova-på-plats, kommunala 

ungdomsprogrammet (ungdomar under 20 år), ungdomsgarantin (ungdomar i åldern 2024 

år), anställningsstöd för långtidssjukskrivna, instegsjobb. 

20 Trygghetsanställning, offentligt skyddat arbete, arbetslivsinriktad rehabilitering. 

21 Aktiva åtgärder omfattar LMP kategorierna 2 till 7 och passiva åtgärder omfattar LMP 

kategorierna 8 och 9.

Inaktiva personer som önskar arbeta i förhållande till den arbetsföra 

befolkningen i åldern 15–64, i procent. 

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

113 

Totalt Kvinnor Män 

Arbetskraftsreserven22 3,8 4,1 3,4 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

19.A8 Låginkomsttagare 

Antal personer med låg inkomst23 som andel av arbetskraften, i procent. 

Totalt Kvinnor Män 

Andel låginkomsttagare (2007) 7,0 6,0 7,0 

Källa: Eurostat. 

19.A9 Sysselsättning i tjänstesektorn 

Antalet sysselsatta i tjänstesektorn (i huvudsysslan) i åldersgruppen 15–

64 som andel av befolkningen i samma åldersgrupp, i procent. 

Totalt Kvinnor Män 

Sysselsättning i tjänstesektorn (2007) 56,5 64,5 48,7 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

20.A1 Nyligen anlända immigranter 

1. Andelen av befolkningen 15–64 år som är utrikes födda/har annan 

nationalitet och som har bott i Sverige i som längst fem år. Nedbrutet på 

kön och ursprung, i procent. 

Totalt Kvinnor Män 

Nationalitet inom EU27 0,7 0,7 0,7 

Nationalitet utanför EU27 1,4 1,6 1,3 

Totalt annan nationalitet 2,1 2,2 2,0 

Födda inom EU27 0,6 0,6 0,6 

Födda utanför EU27 1,8 2,0 1,6 

Totalt utlandsfödda personer 2,4 2,6 2,2 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

2. Utbildningsnivå hos befolkningen 15–64 år som är utrikes födda/har 

annan nationalitet och som har bott i Sverige i som längst fem år. 

Nedbrutet på ursprung, i procent. 

Utbildningsnivå24 Nationalitet 

inom EU27 

Nationalitet 

utanförEU27 

Totalt 

befolkningen 

22 Arbetskraftsreserven definieras som personer som vill arbeta men inte finns i 

arbetskraften på grund av studier, förtidspension, hemarbete, värnplikt eller av annat skäl. 

23 Personer med låg inkomst definieras som andelen av de individer som betecknas ”i 

arbete” (antingen som anställd eller som egen företagare) enligt den definition där 

individerna är mest aktiva (dvs. i den aktivitet för vilken information finns att tillgå, som 

individerna har varit sysselsatta 50 procent av totala antalet månader) i vilken hushållens 

disponibla inkomst motsvarar en disponibel inkomst under 60 procent motsvarande 

nationell medianinkomst.

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

114 

15–64 år 

Låg 6,6 30,3 20,2 

Medel 39,4 30,7 52,4 

Hög 54,0 39,0 27,5 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

20.A2 Sysselsättnings-/aktivitetsgrad bland nyligen anlända 

immigranter25 

1. Sysselsättningsgrad för nyligen anlända immigranter, dvs. antalet 

sysselsatta i förhållande till befolkningen i samma grupp. Relativt 

arbetskraftstal för nyligen anlända immigranter, dvs. antalet personer i 

arbetskraften (sysselsatta + arbetslösa) i förhållande till antalet personer i 

befolkningen i samma grupp. I procent. 

Nationalitet 

inom EU27 

Nationalitet 

utanför 

EU27 

Totalt 

annan 

nationalitet 

Totalt 

befolkningen 

15–64 år 

Sysselsättningsgrad 

70,9 40,4 50,1 74,3 

Relativt 

arbetskraftstal 

79,6 58,7 65,3 79,3 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

2. Andelen nyligen anlända immigranter av alla sysselsatta och alla i 

arbetskraften. Nedbrutet på ursprung, i procent. 

Nationalitet 

inom EU27 

Nationalitet 

utanförEU27 

Totalt annan 

nationalitet 

Andelen nyligen 

anlända 

immigranter av alla 

sysselsatta 

0,6 0,8 1,4 

Andelen nyligen 

anlända 

immigranter i hela 

arbetskraften 

0,7 1,1 1,7 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

21.A1 Odeklarerat arbete 

Inom denna riktlinje finns i dagsläget inga inom EU överenskomna 

indikatorer. Inledande diskussioner har lett fram till slutsatsen att det 

odeklarerade arbetets storlek i förhållande till BNP och andelen personer 

som utfört odeklarerat arbete torde vara två relevanta mått inom sysselsättningsstrategin. 

Därför redovisas dessa två mått. Procent. 

Odeklarerat arbete Totalt

24 Låg = lägre än gymnasieutbildning; Medel = avslutad gymnasieutbildning, 

Hög = avslutad universitetsutbildning. 

25 Som nyligen anlända immigranter räknas personer som har bott högst fem år i landet.

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

115 

Andel personer (18–74 år) som uppgivit att de utfört odeklarerat

arbete under året (2005)1 13,0 

Svarta sektorns andel av BNP (2002)2 4,5 

1 Källa: Skattestatistisk årsbok 2006, Skatteverket. 

2 Källa: Eurostat. 

21.A2 Arbetad tid 

1. Genomsnittliga antalet arbetade timmar per vecka definierat som totala 

antalet arbetade timmar bland heltidsanställda dividerat med antalet 

heltidsanställda. 

2. Genomsnittlig årsarbetstid per sysselsatt, i timmar. 

Arbetad tid Totalt Kvinnor Män 

Veckoarbetstid 

2004 39,9 39,6 40,0 

2005 39,9 39,7 40,0 

2006 39,9 39,8 39,9 

2007 39,9 39,8 39,9 

2008 39,9 39,7 39,9 

Årsarbetstid per sysselsatt 

2004 1 606 

2005 1 605 

2006 1 599 

2007 1 615 

2008 1 626 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

21.A3 Övertidsarbete 

Antalet anställda för vilka antalet arbetade timmar överstiger antalet 

vanligen arbetade timmar, som andel av alla anställda. I procent. 

Totalt Kvinnor Män 

Övertid 14,6 11,7 17,4 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat.

21.A4 Flexibla arbetstider Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

116 

Andelen av alla anställda som har möjlighet att själva bestämma när de 

börjar respektive slutar sin arbetsdag, i procent. 

Totalt Kvinnor Män

Andel anställda med flexibla arbetstider (2004) 61,2 62,5 59,9 

Källa: Eurostat. 

21.A5 Arbetssjukdomsfall 

Utvecklingen i arbetssjukdomsfall definierad som antalet anmälda arbetssjukdomsfall 

per 1 000 förvärvsarbetande. 

Utveckling av arbetssjukdomsfall Kvinnor Män 

2003 7,0 5,1 

2004 5,7 4,2 

2005 4,6 3,4 

2006 3,8 2,8 

2007 3,0 2,2 

2008 2,6 2,0 

Källa: Arbetsmiljöverket och Statistiska centralbyrån. 

21.A6 Sysselsättning i nya företag 

Antalet personer sysselsatta i nya företag (år t) och i överlevande företag 

(uppstartade år t-3, t-2 och t-1) i relation till antalet personer sysselsatta i 

alla företag (år t), i procent. 

Sysselsättning i nya företag 2001 2002 2003 

Totalt 1,62 1,61 1,62 

Industrin 0,44 0,47 0,50 

Byggsektorn 2,12 1,97 2,01 

Tjänstesektorn 2,16 2,14 2,11 

Källa: Structural Business Statistics, Eurostat. 

22.A1 Arbetskraftens produktivitet, strukturindikator 

Bruttonationalprodukten (BNP) dividerad med antalet sysselsatta 

respektive antalet arbetade timmar (BNP korrigerat för skillnader i köpkraft 

per sysselsatta/per arbetad timme i relation till EU27 genomsnittet/EU15 

genomsnittet). 

Arbetskraftens produktivitet Totalt 

Per sysselsatt 110,4f 

Per arbetad timme (2007) 102,7 

Anm.: f = prognos. 

Källa: ESA95, DG ECFIN.

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 3 

117 

22.A2 Implicit skatt på arbete 

Total skatt på arbete (personlig inkomstskatt samt arbetstagarens och 

arbetsgivarens sociala avgifter inklusive särskild löneskatt) dividerat med 

arbetstagarnas totala kompensation samt särskild löneskatt, i procent. 

Totalt 

Implicit skatt på arbete (2006) 44,5 

Källa: Structural indicators, Eurostat. 

23.A1 Företagens investeringar i kompetensutveckling 

Företagens investeringar i kompetensutveckling i relation till arbetskostnaderna, 

i procent. 

Totalt

Företagens investeringar i kompetensutveckling (2005) 2,1 

Källa: Continuous Vocational Training Statistics, Eurostat. 

23.A2 Deltagande i personalutbildning 

Andel sysselsatta som har deltagit i personalutbildning, i procent. 

Totalt Kvinnor Män

Deltagande i personalutbildning (2005) 46,0 45,0 47,0 

Källa: Continuous Vocational Training Statistics, Eurostat. 

23.A3 Utbildningsnivån hos vuxna 

Andelen av befolkningen (25–64 år) som har låg, medel respektive hög 

utbildningsnivå. Nedbrutet på kön och arbetskraftstillhörighet, i procent. 

Utbildningsnivån26 hos vuxna (25–64 år) Låg Medel Hög 

Kön 

Båda 15,0 53,0 32,0 

Kvinnor 13,3 49,9 36,9 

Män 16,7 56,1 27,3 

Arbetskraftstillhörighet 

Sysselsatta 12,0 53,5 34,6 

Arbetslösa 21,1 52,3 26,6 

Ej i arbetskraften 31,2 50,6 18,1 

Källa: Labour Force Survey, Eurostat. 

26 Låg = lägre än gymnasieutbildning; Medel = avslutad gymnasieutbildning, 

Hög = avslutad universitetsutbildning.

Skr. 2009/10:34 

Bilaga 4 

118 

Bilaga 4 – Bidrag från intresseorganisationer 

Intresseorganisationer och myndigheter har erbjudits möjlighet att lämna 

bidrag hur deras organisationer/verksamhet bidragit till genomförandet 

av Sveriges handlingsprogram under 2008–2009. Följande intresseorganisationer 

och myndigheter har lämnat skriftliga bidrag: 

Folkbildningsförbundet 

Folkbildningsrådet 

Resurscentra nordvästra Dalarna 

Stockholms Handelskammare 

Svenska Uppfinnareföreningen 

Sveriges Exportråd 

Sveriges förenade studentkårer 

Sveriges miljöteknikråd (Swentec) 

Bidragen går att läsa på webbplatsen 

www.regeringen.se/sb/d/108/a/133436 eller genom att kontakta 

Statsrådsberedningens Registrator, telefon 08-405 10 00 (ange 

diarienummer SB2009/6875/EU-kansliet).

Statsrådsberedningen 

Skr. 2009/10:34 

119 

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 15 oktober 2009 

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], 
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Littorin,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], 
[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] 

Föredragande: Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] 

Regeringen beslutar skrivelse 2009/10:34 Sveriges handlingsprogram för 

tillväxt och sysselsättning – uppföljningsrapport 2009.