Bilaga 4

Redovisning av

skatteavvikelser

.

BILAGA 4

Redovisning av skatteavvikelser

Innehållsförteckning

1 Inledning 4

2 Beskrivning av jämförelsenormen 4

 2.1 Norm för inkomstbeskattningen 4

 2.2 Norm för socialavgifter och särskild löneskatt 5

 2.3 Norm för mervärdesskatt 5

 2.4 Norm för punktskatter 5

3 Beräkning och redovisning av skatteavvikelser 5

 3.1 Skatteavvikelser inom inkomstbeskattningen 6

 3.2 Skatteavvikelser inom socialförsäkringen 7

 3.3 Skatteavvikelser inom mervärdesskatten 7

 3.4 Skatteavvikelser inom punktskatteområdet 7

 3.5 Ej saldopåverkande skatteförmåner 8

4 Beskrivning av de enskilda skatteavvikelserna 8

 4.1 Inkomst av tjänst 8

 4.2 Kostnader i tjänst och allmänna avdrag 9

 4.3 Intäkter i näringsverksamhet 10

 4.4 Kostnader i näringsverksamhet 10

 4.5 Intäkter av kapital 12

 4.6 Kostnader i kapital 12

 4.7 Skattereduktioner 13

 4.8 Skattskyldighet 13

 4.9 Arbetsgivaravgifter 13

 4.10 Särskild löneskatt 13

 4.11 Mervärdesskatten 14

 4.12 Skatteförmåner inom punktskatteområdet 15

 4.13 Skattesanktioner 16

 4.14 Icke saldopåverkande avvikelser 17

Bilagetabell 1 18

Bilagetabell 2 24

1 Inledning

I denna bilaga redovisar regeringen en sammanställning

av s.k. skatteavvikelser.

Samhällets stöd till företag och hushåll redovisas i

huvudsak på statsbudgetens utgiftssida. Vid sidan av

dessa stöd finns också stöd på statsbudgetens

inkomstsida i form av olika särregler i

skattelagstiftningen. Dessa stöd eller skatteförmåner kan

t.ex. syfta till att påverka hushållens och företagens

inkomster eller de priser som hushållen och företagen

möter på marknaden. Skatteförmånerna kan, liksom

olika offentliga utgiftsprogram, vara högst berättigade

och motiverade av såväl fördelningspolitiska,

allokeringspolitiska och administrativa skäl. Som ett

underlag för riksdagens överväganden och för den

offentliga diskussionen är det dock angeläget att även

dessa stöd redovisas. Därigenom möjliggörs en

kontinuerlig prövning av samma slag som den som görs

för stöd på budgetens utgiftssida. Om ett stöd på

budgetens inkomstsida slopas leder detta till en

budgetförstärkning för offentlig sektor. Dessa stöd

brukar därför betecknas som saldopåverkande

skatteavvikelser.

En brist i redovisningen i budgetpropositionen och i

andra sammanhang gäller den samtidiga förekomsten av

skattepliktiga och icke skattepliktiga transfereringar på

budgetens utgiftssida. Blandningen av skattepliktiga och

icke skattepliktiga transfereringar medför att kostnaden

för dessa stöd inte är direkt jämförbara och att den -

redovisade fördelningen av utgifterna på olika

utgiftsområden kan ge en ofullständig bild av stödens

fördelning på olika områden. För att underlätta

jämförelsen mellan stöd som sker genom skattepliktiga

och icke skattepliktiga transfereringar beräknas i denna

bilaga även hur mycket olika icke skattepliktiga

transfereringar måste höjas om hushållens disponibla

inkomster inte skall påverkas av en skattebeläggning av

dessa transfereringar. Ett införande av skatteplikt för

offentliga transfereringar skulle vid bibehållna politiska

mål ge ökade offentliga utgifter, finansierade genom

ökade skatter. Skattebefrielsen för olika offentliga

transfereringar brukar därför betecknas som icke

saldopåverkande skatteavvikelser.

För att identifiera en skatteavvikelse måste det

existerande regelsystemet sättas i relation till en

jämförelsenorm. Normen måste fastställas så att alla

skatteregler entydigt går att klassificera som antingen en

del av normen eller som en avvikelse.

En typ av jämförelsenorm skulle kunna utgöras av ett

skattesystem som minimerar de snedvridningar och

effektivitetsförluster som skatterna ger upphov till. En

annan jämförelsenorm kan utgöras av ett skattesystem

som baserar sig på principen om en enhetlig beskattning

av olika ekonomiska aktiviteter, vilket också var en av

grundpelarna i 1990 års skattereform. Den

jämförelsenorm som har använts vid beräkningen av

skatteavvikelserna i denna bilaga är huvudsakligen av

den senare typen. En sådan norm underlättar analysen

av skattesystemet utifrån ett budgetperspektiv.

Avvikelser från en enhetlig beskattning kan i allmänhet

uppfattas som en skatteförmån för t.ex. en viss bransch

eller en viss grupp av skattskyldiga (eller som en skatte-

sanktion vid ett "överuttag" av skatt ). En förmån av

samma storlek som den som erhålls genom avvikelsen

från en enhetlig beskattning skulle i princip i stället

kunna uppnås med hjälp av en offentlig transferering.

Intresset i föreliggande redovisning är således riktat

mot skatteavvikelsernas roll som alternativ till olika

utgiftsprogram. Syftet är därför primärt att redovisa de

skatteförmåner som är direkt jämförbara med ett bidrag

från budgetens utgiftssida.

2 Beskrivning av

jämförelsenormen

Nedan beskrivs kortfattat den valda normen för in-

komstbeskattning, socialavgifter och särskild löneskatt,

mervärdesskatt och punktskatter. Inom varje

skatteområde har ett antal riktlinjer tagits fram som

tillsammans utgör normen. De första riktlinjerna

fastställer skatteperiodens längd, vilken typ av skattes-

kala som är förenlig med normen, var beskattning skall

ske osv. Därefter följer riktlinjer som definierar skatte-

basen och olika riktlinjer som preciserar normen.

Eftersom riktlinjerna inom de redovisade skatteom-

rådena är ganska omfattande redovisas dessa inte i sin

helhet i denna bilaga. I SOU 1995:36 ges en mer

uttömmande beskrivning av riktlinjerna. Nedan återges

endast de viktigaste riktlinjerna inom varje område.

2.1 Norm för inkomstbeskattningen

Riktlinjerna inom inkomstbeskattningen säger att

skatteperiodens längd skall vara kalenderår eller räken-

skapsår, att skatteskalan kan vara progressiv, proportio-

nell eller regressiv och att både sam- och särbeskattning

är möjlig. Skattereduktioner är förenliga med normen

om de inte har som syfte att gynna vissa grupper av

skattskyldiga. Skattebasen definieras som summan av

ökningen av nettoförmögenheten och

konsumtionsutgifterna under beskattningsperioden.

Eftersom skattebasen definierad på detta sätt är svår att

fastställa empiriskt krävs ett antal preciseringar av

normen.

En sådan preciseringen är att inget sparande får ske

med obeskattade medel. Denna precisering innebär t.ex.

att avdrag för pensionssparande kommer definieras som

en skatteförmån. Eftersom pensionsutbetalningen är

skattepliktig utgörs skatteförmånen av skillnaden i

marginalskatt vid inbetalningstillfället och marginalskat-

ten på utfallande pensioner.

En annan precisering av normen är att kapitalvinster

skall beskattas när de uppkommer och inte vid

realisationstillfället.

Enligt normen får avdrag ske för utgifter för

intäkternas förvärvande. Arbetsresor betraktas dock

som en privat levnadskostnad. Anledningen till detta är

att den skattskyldige själv har ansetts kunna välja sin bo-

stadsort.

Normen innebär också att värdet av hushållsarbete

och fritid inte skall ingå i skattebasen. Priser, hittelön

och stipendier skall dock utgöra skattepliktig inkomst.

Även transfereringar och andra förmåner är skatte-

pliktig inkomst liksom förmånen av att bo i eget hem.

Skatteförmånen av att bo i eget hem utgörs av

skillnaden mellan skatten på de kapitalinkomster som

individen skulle erhålla om fastigheten såldes och den

fastighetsskatt som egnahemsägaren betalar enligt

gällande regler. En motsvarande skatteförmån

uppkommer även för innehavare av bostadsrätter.

Avskrivningar i näringsverksamhet behandlas i

skattelagstiftningen enligt vissa schablonregler medan de

enligt den valda normen bör hanteras efter ekonomisk

livslängd. I de beräkningar som redovisas har den

ekonomiska livslängd som svarar mot företagens redo-

visning av planmässig avskrivning använts.

2.2 Norm för socialavgifter och särskild

löneskatt

Enligt normen skall skattebasen för de egenavgifter som

betalas av enskilda näringsidkare i princip vara densam-

ma som för inkomstskatt. För arbetsgivaravgifter skall

basen i princip omfatta de ersättningar som hos

mottagaren beskattas som inkomst av tjänst.

Enbart ersättningar för utfört arbete skall utgöra

underlag för socialavgifter eller särskild löneskatt. Detta

innebär att transfereringar som barnbidrag och bostads-

bidrag inte skall ingå i underlaget. Pensionsgrundande

beskattningsbara transfereringar skall dock ingå i

underlaget för tilläggspensionsavgift. Ersättningar för

utfört arbete som är förmånsgrundande enligt lagen om

allmän försäkring skall ingå i underlaget för

socialavgifter medan ersättningar som inte är förmåns-

grundande skall ingå i underlaget för särskild löneskatt.

2.3 Norm för mervärdesskatt

Normen för mervärdesskatten innebär att yrkesmässig

omsättning krävs för skattskyldighet, att skattesatsen

skall vara proportionell och lika med

normalskattesatsen, att offentlig myndighetsutövning

inte skall vara skattepliktig och att destinationsprincipen

skall tillämpas vid internationella transaktioner. Vid

privatpersoners köp av varor och tjänster inom EU

accepteras dock beskattning i ursprungslandet som en

del av normen.

Enligt normen skall skattebasen i princip innehålla

allt yrkesmässigt tillhandahållande av varor och tjänster.

Detta innebär bl.a. att uttag ur näringsverksamhet och

yrkesmässig omsättning av fastigheter utgör skattepliktig

omsättning. Varor och tjänster som subventioneras av

offentliga medel skall dock enligt normen inte omfattas

av skatteplikt om den ingående mervärdesskatten

överstiger den utgående mervärdesskatt som skulle utgå

på det subventionerade priset.

2.4 Norm för punktskatter

Normen för punktskatter är svårare att fastställa än

normen för övriga skatter. Huvudnormen är att skatten

skall vara proportionell, en princip som även används

internationellt.

För exempelvis energiskatten innebär preciseringen

av normen att skatteuttaget kan variera beroende på

ändamål. Detta innebär att skatten på energi som

används för transportändamål kan vara högre än

skatten på den energi som används för

uppvärmningsändamål.

Normen tillåter även att vissa skattebaser

klassindelas beroende på utsläppsgrad. De

nedsättningsregler som tillämpas för vissa delar av

näringslivet betraktas som en skatteförmån.

3 Beräkning och redovisning av

skatteavvikelser

Skatteavvikelsernas storlek har beräknats med den s.k.

utgiftsekvivalentmetoden. För saldopåverkande

skatteavvikelser innebär denna metod att den

nettoberäknade skatteavvikelsen är lika med storleken

på den skattefria transferering som fullt ut kompenserar

den skatteskyldige för ett eventuellt slopande av

avvikelsen. Den bruttoberäknade skatteavvikelsen visar

storleken på motsvarande skattepliktiga transferering.

Denna beräknas som kvoten mellan nettoavvikelsen och

1 minus marginalskattesatsen för den skattskyldige. För

icke saldopåverkande skatteavvikelser beräknas endast

en bruttoavvikelse.

Beräkningarna kan antingen redovisas kassamässigt

eller periodiserat. En periodiserad redovisning visar

kostnaden för avvikelsen för ett specifikt år medan en

kassamässig redovisning visar betalningsflödena under

ett specifikt år. De skatteavvikelser som presenteras i

denna bilaga baserar sig på en periodiserad redovisning.

Samtliga skatteavvikelser är partiellt beräknade,

vilket innebär att värdet på de aggregerade

skatteavvikelserna bör tolkas med stor försiktighet. Det

kan också påpekas att någon fullständig genomgång av

skattelagstiftningen inte har gjorts med avseende på

skattesanktioner. Enbart enstaka sanktioner finns redovi-

sade.

Redovisningen av skatteavvikelser avser

regeländringar kända per den 1 januari 1997.

Sammanställningen i tabell 1 redovisar enskilda

skatteavvikelser uppdelade på skatteområden för åren

1993-1997. För punktskatteområdet begränsas dock

redovisningen till perioden 1995-1997. I tabellen

redovisas både brutto- och nettobeloppen för de enskilda

avvikelserna. Dessutom redovisas de aggregerade

skatteavvikelserna för olika skatteslag. De icke

saldopåverkande skatteavvikelserna är samlade i slutet

av tabellen. I avsnitt 4 ges en kortfattad beskrivning av

de enskilda skatteavvikelserna. Avvikelsens nummer i

detta avsnitt svarar mot numret i den första kolumnen i

tabell 1.

De saldopåverkande bruttoberäknade skatteavvikel-

serna uppgår till totalt 136 miljarder kronor inkomståret

1997, vilket är omkring 21 miljarder mer än

inkomståret 1995. Av det totala beloppet på 136

miljarder avser 63 miljarder kronor inkomstskatten, 6

miljarder kronor socialavgifter och särskild löneskatt,

34 miljarder kronor mervärdesskatten och 33 miljarder

kronor punktskatter.

De nettoberäknade avvikelserna uppgår totalt till

97 miljarder kronor, varav 43 miljarder kronor avser

inkomstskatt, 4 miljarder kronor socialavgifter och

särskild löneskatt, 25 miljarder kronor mervärdesskatt

och 25 miljarder kronor avser punktskatter.

De icke saldopåverkande avvikelserna beräknas

uppgå till 61 miljarder kronor inkomståret 1997

(brutto), varav 49 miljarder kronor avser inkomstskatt

och 12 miljarder kronor socialavgifter och särskild

löneskatt. De icke saldopåverkande skatteavvikelserna

har uppgått till drygt 60 miljarder kronor under hela

perioden 1994-97.

I tabell 2 redovisas skatteavvikelserna fördelade på

utgiftsområden. Avvikelser som ej kunnat hänföras till

något enskilt utgiftsområde redovisas som generella

avvikelser. I bruttoredovisningen återfinns de största

skatteavvikelserna inom utgiftsområdena ekonomisk

trygghet vid ålderdom, ekonomisk trygghet för familjer

och barn samt näringsliv. Andra större områden är

kommunikationer, samhällsplanering,

bostadsförsörjning och byggande samt stöd till kultur

m.m.. De saldopåverkande bruttoavvikelserna är störst

inom utgiftsområdena näringsliv (37 miljarder kronor),

ekonomisk trygghet vid ålderdom (17 mdkr),

kommunikationer (13 mdkr), samhällsplanering m.m.

(12 mdkr) och kultur m.m. (9 mdkr).

Nedan redovisas de största saldopåverkande skatteav-

vikelserna inom respektive skatteområde.

3.1 Skatteavvikelser inom

inkomstbeskattningen

Inkomst av tjänst

Under inkomst av tjänst finns 20 saldopåverkande

avvikelser. Om den skattebefriade inkomsten utgör

ersättning för utfört arbete avser avvikelsen både

inkomstskatt och särskild löneskatt. De saldopåverkande

avvikelserna uppgår totalt till 7 miljarder kronor brutto,

vilket är nästan 2 miljarder kronor mer än den

sammantagna avvikelsen för inkomst av tjänst

inkomståret 1994. Den viktigaste saldopåverkande

avvikelsen är pensionskostnader för arbetstagare, vilken

uppgår till 6,7 miljarder kronor brutto och till 4,1

miljarder kronor netto.

Kostnader i tjänst och allmänna avdrag

De saldopåverkande avvikelserna uppgår till 6,9

miljarder kronor brutto och till 3,7 miljarder kronor

netto. Skatteavvikelserna för kostnader i tjänst har

sammantaget i stort sett varit konstanta under de

senaste åren.

Avdrag för resor till och från arbetet utgör den

största saldopåverkande avvikelsen. Bruttoförmånen

förväntas uppgå till 5,5 miljarder kronor inkomståret

1997 och till 3,0 miljarder kronor netto.

Den skatteförmån som orsakas av avdrag för

pensionspremier uppgår till 0,6 miljarder kronor brutto

och till 0,3 miljarder kronor netto. Denna skatteförmån

är, liksom pensionskostnader för arbetstagare,

beräknad som skillnaden i marginalskatt vid avdrags-

tillfället och pensionsutbetalningen multiplicerad med

pensionspremiens storlek.

Intäkter av näringsverksamhet

Enligt 22 § kommunalskattelagen skall uttag av bränsle

från lantbruksfastighet inte beskattas om uttaget bränsle

används för uppvärmning av den skattskyldiges

privatbostad. Skatteavvikelsen har beräknats till 0,8

miljarder kronor brutto och till 0,4 miljarder kronor

netto.

Kostnader i näringsverksamhet

Avvikelsen för direktavskrivningar av

byggnadsinvesteringar har upphört 1997. Detta är den

främsta orsaken till att den aggregerade

bruttoskatteförmånen för kostnader i näringsverksamhet

minskar mellan 1996 och 1997, från 16,8 till 14,3

miljarder kronor.

De största avvikelserna orsakas av överavskrivningar

avseende inventarier och av reglerna om avsättningar

till periodiseringsfonder. Den avvikelse som orsakas av

periodiseringsfondssystemet beräknas till 6,5 miljarder

kronor brutto och till 4,7 miljarder kronor netto

inkomståret 1997.

Värdeminskning av inventarier innebär en avvikelse

om skattelagstiftningens avskrivningsregler medför en

snabbare avskrivning jämfört med en avskrivning som

görs på ekonomisk livslängd. Skatteavvikelsen är en

räntefri skattekredit och beräknas till 6,3 miljarder

kronor brutto och till 4,6 miljarder kronor netto.

Intäkter av kapital

De saldopåverkande skatteförmånerna uppgår till 33,2

miljarder kronor brutto och till 23,7 miljarder kronor

netto. Den sammantagna bruttoförmånen under inkomst

av kapital har minskat med nästan 20 miljarder kronor

sedan 1994, vilket i huvudsak beror på en skärpt

beskattning av utdelningar, reavinster och fastigheter.

Enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt på

pensionsmedel är skattesatsen 15 % på en

schablonberäknad avkastning. Skatteavvikelsen består

av skillnaden mellan full kapitalbeskattning av verkliga

intäkter och den inbetalda avkastningsskatten.

Avvikelsen beräknas till 9,6 miljarder kronor brutto och

till 7,1 miljarder kronor netto.

Andra stora skatteförmåner orsakas av att

värdeökning på aktier beskattas vid realisationstillfället

och inte när värdeökningen äger rum och av

beskattningen av småhus och bostadsrätter.

Skatteförmånen för småhus beräknas uppgå till 7,9

miljarder kronor brutto och till 5,5 miljarder kronor

netto. För bostadsrätter beräknas bruttoförmånerna till

4,5 miljarder kronor.

Kostnader i kapital

Enligt normen skall inte skattereduktion medges för

ränteutgifter på lån avseende privat konsumtion. Denna

förmån utgör sannolikt den största skatteförmånen inom

detta område, men eftersom det ej är möjligt att skilja

konsumtionsräntor från andra räntor har ingen

beräkning kunnat göras.

Bostadsrättsföreningar vars räntekostnader överstiger

de intäkter man har att redovisa har ingen möjlighet att

erhålla skattereduktion för detta underskott. Enligt

normen utgör detta en skattesanktion som beräknas till

2,8 miljarder kronor brutto och till 2,0 miljarder kronor

netto.

Utgiftsräntor som enbart berättigar till 21 procent

skattereduktion ger upphov till en skattesanktion. Därtill

kommer att skatterestitution inte medges om summan av

den beräknade skattereduktionen av underskott i kapital

överstiger summan av övriga skatter. Totalt beräknas

dessa sanktioner uppgå till 0,7 miljarder kronor brutto

och till 0,5 miljarder kronor netto.

Undantag från skattskyldighet

Undantag från skattskyldighet innebär att den

skattskyldige ej är skattepliktig för vissa inkomster. I

denna grupp ingår en skatteavvikelsen för Svenska

Kyrkan på 0,2 miljarder kronor.

3.2 Skatteavvikelser inom

socialförsäkringen

Totalt uppgår de saldopåverkande skatteförmånerna

inom detta område till drygt 6 miljarder kronor brutto.

Den största förmånen utgörs av den nedsättning av

arbetsgivaravgifterna med 5 procentenheter som införts

1997. Nedsättningen medges på en lönesumma på högst

600000 kronor och har därför relativt störst betydelse

för mindre företag.

3.3 Skatteavvikelser inom

mervärdesskatten

Totalt uppgår skatteförmånerna på

mervärdesskatteområdet till omkring 34 miljarder

kronor brutto. Ökningen av de totala bruttoförmånerna

på mervärdesskatteområdet under perioden 1995-97 på

14 miljarder kronor förklaras till största delen av den

sänkning av livsmedelsmomsen som ägde rum 1996.

Mervärdesskatt utgår inte på TV-licenser, vilket

innebär en skatteförmån på 1,9 miljarder kronor brutto

och 1,4 miljarder kronor netto. Lotterier är också

undantagna från mervärdesskatteplikt, vilket innebär en

skatteförmån på 4,2 miljarder kronor brutto och 3,1

miljarder kronor netto. Det kan påpekas att EU:s

mervärdesskatteregler förhindrar en

mervärdesskattebeläggning av dessa områden.

En reducerad mervärdesskatt utgår bl.a. på livs-

medel, rumsuthyrning, personbefordran och allmänna

nyhetstidningar. Totalt beräknas en lägre skattesats än

25 procent ge upphov till en bruttoförmån på 26,4

miljarder kronor, varav 20,5 miljarder kronor avser

livsmedel. Bruttostödet till personbefordran och

allmänna nyhetstidningar uppgår till 2,6 respektive 1,9

miljarder kronor.

3.4 Skatteavvikelser inom

punktskatteområdet

De största avvikelserna inom punktskatteområdet gäller

energiskatten. Befrielsen från att betala energiskatt på

bränsle och el i industrin och växthusnäringen resulterar

i en bruttoförmån på 12,3 miljarder kronor. Andra

stora skatteavvikelser är skatten på diesel för vilken

förmånen uppgår till 8,0 miljarder kronor brutto, det

differentierade skatteuttaget på fossila bränslen som

medför en skatteförmån på 3,9 miljarder kronor brutto

och skatteförmånen för biobränslen som beräknas till

5,7 miljarder kronor. Skattebefrielsen för bandrift leder

till en skatteförmån på 1,4 miljarder kronor brutto.

De totala skatteförmånerna för koldioxidskatten på

fossila bränslen kan uppskattas till 5 miljarder kronor

brutto. Merparten av dessa förmåner beror på

nedsättningsreglerna för industrin som ger upphov till

en skatteförmån på drygt 4 miljarder kronor brutto.

3.5 Ej saldopåverkande skatteförmåner

De icke saldopåverkande skatteförmånerna har

uppgått till omkring 60 miljarder kronor under de

senaste åren. Flertalet enskilda icke saldopåverkande

skatteavvikelser har också varit tämligen konstanta

under perioden 1994-97.

Den största icke saldopåverkande skatteavvikelsen

utgörs av det särskilda grundavdraget för pensionärer.

Pensionsutbetalningarna måste öka med drygt 16

miljarder kronor om det särskilda grundavdraget slopas

och om pensionärernas disponibla inkomster inte skall

påverkas av åtgärden. Om barnbidrag och studiebidrag

beläggs med inkomstskatt måste utbetalningarna av

dessa transfereringar höjas med 11 respektive 7

miljarder kronor, under förutsättning att hushållens

disponibla inkomster skall lämnas opåverkade.

Dagpenning från arbetslöshetsförsäkringen är

pensionsgrundande och är belagd med inkomstskatt.

Någon tilläggspensionsavgift betalas dock inte på

utbetalda belopp. En sådan avgiftsbeläggning skulle höja

utgifterna för arbetslöshetsförsäkringen med drygt 5

miljarder kronor. Andra stora icke saldopåverkande

skatteavvikelser utgörs av skattebefrielsen för

socialbidrag och bostadsbidrag och av frånvaron av

tilläggspensionsavgift på sjuk- och föräldrapenning.

4 Beskrivning av de enskilda

skatteavvikelserna

4.1 Inkomst av tjänst

1. Stipendier är skattefria enligt

kommunalskattelagen när de är avsedda för

mottagarens utbildning m.m. och inte utgör

ersättning för arbete. Skatteavvikelsen avser

inkomstskatt och särskild löneskatt.

2. Hittelön samt ersättning till den som i särskilt fall

räddat person eller egendom i fara eller bidragit

till avslöjande eller gripande av person som begått

brott är i princip ersättning för prestation. Skatte-

avvikelsen avser inkomstskatt och särskild

löneskatt.

3. Ersättningar för blod. Enligt samma princip som

för hittelön är ersättning till den som lämnat

organ, blod eller modersmjölk skattefri. Skatteav-

vikelsen avser inkomstskatt och särskild löneskatt.

4. Intäkter av försäljning av vilt växande bär.

Försäljning av vilt växande bär och svamp samt

kottar är skattefri upp till en ersättning på 5 000

kr. Eftersom inkomsten utgör ersättning för arbete

avser skatteavvikelsen inkomstskatt och särskild

löneskatt.

5. Kostnadsersättning i form av utlandstillägg.

Nämnda ersättningar och därmed likställda

förmåner såsom fri bostad och bostadskostnadser-

sättning är ej skattepliktiga för utanför Sverige

stationerad personal vid utrikesförvaltningen eller

i svensk biståndsverksamhet. Skatteavvikelsen

avser inkomstskatt och särskild löneskatt för den

del av ersättningen som överstiger merkostnaden.

6. Kostnadsersättning till viss personal på SIPRI.

Ersättningar avseende ökade levnadsomkostnader

och skolavgifter för barn samt fri bostad är ej skat-

tepliktig när ersättningen anvisats av styrelsen för

SIPRI till vissa utländska forskare. Skattefriheten

har motiverats med svårigheter att rekrytera

forskare. Skatteavvikelsen avser inkomstskatt och

särskild löneskatt för den del av ersättningen som

överstiger merkostnaden.

7. Kostnadsersättning till utländska forskare. Enligt

lagen om beskattning av utländska forskare vid

tillfälligt arbete i Sverige stadgas skattefrihet för

vissa kostnadsersättningar. Särskilt beslut fordras

av forskarskattenämnd. Skatteavvikelsen avser

inkomstskatt och särskild löneskatt för den del av

ersättningen som överstiger merkostnaden.

8. Utlandstraktamenten. Ersättningen är ej

skattepliktig om den ej överstiger vissa fastställda

belopp. Skatteavvikelsen avser inkomstskatt och

särskild löneskatt för den del av ersättningen som

överstiger faktiska merkostnader för utlands-

vistelsen. Under hösten 1993 fattade riksdagen

beslut om ändrade regler för utlandstraktamenten,

varvid ersättningen i princip motsvarar den

merkostnad som uppkommer. Utlandstraktamen-

ten utgör således inte längre någon

skatteavvikelse.

9. Tjänsteinkomster förvärvade vid vistelse

utomlands. Den s k ettårsregeln medger

skattefrihet i Sverige, även om ingen beskattning

skett utomlands. Om anställningen varat minst ett

år i samma land och i allmänhet avsett anställning

hos annan än svenska staten eller svensk kommun

medges befrielse från skatt även om ingen

beskattning skett i verksamhetslandet. Skatteav-

vikelsen avser inkomstskatt och särskild löneskatt.

10. Tjänsteinkomster förvärvade på vissa utländska

fartyg. Skattefrihet föreligger för anställning

ombord på utländskt fartyg om anställningen och

vistelsen utomlands varat minst sex månader och

avsett anställning hos arbetsgivare som är svensk

juridisk person eller fysisk person bosatt i Sverige.

Skatteavvikelsen avser inkomstskatt och särskild

löneskatt.

11. Arbetsgivares kostnader för arbetstagares pension.

Enligt kommunalskattelagen skall arbetsgivarens

kostnader inte tas upp till beskattning hos arbets-

tagaren om kostnaderna avser tryggande av

pension genom avsättning eller pensionsförsäkring

inom vissa ramar. Eftersom avsättningen utgör

ersättning för utfört arbete ligger ersättningen till

grund för särskild löneskatt. Skatteavvikelsen vad

gäller inkomstskatten beror på skillnaden i mar-

ginalskatter vid avsättning och utbetalning av

pensionen.

12. Ersättningar p g a politisk förföljelse o dyl.

Ersättningar som kommer från utlandet och som

avser ersättning p g a politisk förföljelse och

liknande har undantagits från beskattning. Skatte-

avvikelsen avser inkomstskatt.

13. Ersättning till neurosedynskadade. Ersättningen är

ej skattepliktig. Skatteavvikelsen avser

inkomstskatt.

14. Kontantunderstöd utgivna av arbetslöshetsnämnd.

Kontantunderstöd som utges av

arbetslöshetsnämnd med bidrag från statsmedel är

skattefritt.

15. Företagssjukvård. Arbetsgivarens kostnader för

personalens sjukvård (i detta sammanhang lika

med ersättning för patientavgifter och recept-

kostnader) är till vissa delar avdragsgilla.

Ersättningen till den anställde var skattefri t.o.m.

1995. Skatteavvikelsen avsåg inkomstskatt och

särskild löneskatt.

16. Personalrabatter m.m. Personalrabatter beskattas

inte. Fria resor för anställda inom flyg eller

järnväg schablonbeskattas istället för att beskattas

som andra förmåner. Frequent flyer rabatter är

numera ej undantagna från skatteplikt.

17. Anställningsintervju. Förmån av fri resa till eller

från anställningsintervju eller kostnadsersättning

för sådan resa är ej skattepliktig.

18. EU-parlamentariker. EU-parlamentarikernas rese-

och kostnadsersättning från EU-parlamentet är ej

skattepliktig.

19. Utbildning vid personalavveckling. Förmån av fri

utbildning vid personalavveckling m.m. är ej

skattepliktig.

20. Löneunderlag aktiva delägare i fåmansaktiebolag.

Genom reglerna i 3 § 12 mom SIL för beskattning

av aktiva delägare i fåmansaktiebolag och

närstående till dessa, beskattas avkastning på

arbetskraft i inkomstslaget kapital. Avkastning på

arbete är lön, som bör beskattas i inkomstslaget

tjänst. Avvikelsen består i skillnaden mellan

tjänste- och kapitalinkomstbeskattningen.

4.2 Kostnader i tjänst och allmänna

avdrag

21. Underskott i litterär verksamhet. Underskott i en

förvärvskälla får normalt inte kvittas mot överskott

i en annan. Underskott i förvärvskälla som avser

aktiv näringsverksamhet avseende litterär,

konstnärlig eller liknande verksamhet får kvittas

mot inkomst av tjänst till den del underskottet

avser samma år. Detta är en avvikelse i

inkomstskatten. Eftersom underskottet i annat fall

kan sparas för att kvittas mot framtida intäkter av

litterär verksamhet är skatteavvikelsen även en

skattekredit inom näringsverksamhet.

22. Dubbel bosättning. Avdrag för dubbel bosättning

medges i vissa fall skattskyldig om dubbel

bosättning är skälig p g a makes eller sambos

förvärvsverksamhet, svårighet att anskaffa fast

bostad på verksamhetsorten eller annan särskild

omständighet. Avdraget motiveras med att det

främjar rörligheten på arbetsmarknaden. Skatteav-

vikelsen avser inkomstskatt.

23. Avdrag för resor till och från arbetet. Kostnader

som överstiger 6 000 kr (4 000 kr t.o.m. 1994) är

avdragsgilla vid inkomsttaxeringen. Kostnaden är

egentligen en privat levnadskostnad, varför

avdraget utgör en skatteavvikelse avseende

inkomstskatt.

24. Hemresor. Skattskyldig som har sitt arbete på

annan ort än sin hemort äger i vissa fall rätt till

avdrag för hemresor. Även detta avdrag motiveras

med ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Skatte-

avvikelsen avser inkomstskatt.

25. Avdragsrätt för pensionspremier. Avdrag får görs

för erlagda pensionspremier. Avdragen är

begränsade beloppsmässigt och får i normalfallet

ej överstiga ett halvt basbelopp eller 10 procent av

inkomsten. Om marginalskatten vid utbetalandet

av pensionen är lägre än vid inbetalningen av

premien uppstår en avvikelse. Skatteavvikelsen

avser inkomstskatt.

26. Underskott av aktiv näringsverksamhet.

Underskott av aktiv näringsverksamhet får kvittas

mot tjänsteinkomster under de fem första

verksamhetsåren. Avdragsrätten är belagd med

olika restriktioner för att förhindra handel med

avdragsrätt och att avdragsrätt för samma för-

värvskälla kan uppkomma för flera femårspe-

rioder. Kvittning medgavs inte för inkomståret

1995.

4.3 Intäkter i näringsverksamhet

27. Uttag av bränsle. Enligt huvudregeln (KL 22 § 4

st 1 p) är uttag ur näringsverksamhet skattepliktigt.

Uttag av bränsle för uppvärmning är dock

undantaget från skatteplikt om fastigheten är taxe-

rad som lantbruksenhet. Skatteavvikelsen avser

näringsverksamhet och särskild löneskatt.

28. Avverkningsrätt till skog mot betalning som skall

erläggas under flera år. Enligt god

redovisningssed uppkommer intäkten när bindande

avtal träffats. Enligt gällande lagstiftning (KL 24 §

5 st p1 anv) tilllämpas dock i detta fall kontant-

principen, vilket innebär att beskattningen

uppskjuts, varför en räntefri kredit uppstår i

näringsverksamhet. Räntan på krediten bör utgöra

underlag för särskild löneskatt.

29. Näringsbidrag. Med näringsstöd avses stöd som

lämnas av stat eller kommun. Beroende på hur

stödet hanteras i näringsverksamheten blir effekten

olika. Om bidraget används för finansiering av en

icke avdragsgill utgift är bidraget i sin helhet att

betrakta som en avvikelse. Om bidraget däremot

används för finansiering av en tillgång som enligt

allmänna regler får skrivas av med årliga

värdeminskningsavdrag är avvikelsen enbart en

skattekredit. Bidraget fungerar i dessa fall såsom

en direktavskrivning. Skatteavvikelsen avser

inkomstskatt.

30. Avgångsvederlag till jordbrukare. I vissa fall är

avgångsvederlag till jordbrukare inte skattepliktigt.

Skatteavvikelsen avser inkomstskatt och särskild

löneskatt.

31. Näringsfastighet och bostadsrätter i

näringsverksamhet. Vinster vid avyttring av

näringsfastigheter skall beskattas i kapital enligt

reavinstreglerna, såvida fastigheterna inte är att

anse som omsättningstillgångar. Under

innehavstiden har kostnaderna varit avdragsgilla i

inkomstslaget näringsverksamhet, vilket reducerat

underlaget för inkomstskatt och socialavgifter. Vid

beräkning av reavinst återförs

värdeminskningsavdrag och avdrag för

värdehöjande reparationer i den mån de gjorts

efter 1 januari 1991. Skatteavvikelsen avser

inkomstskatt och socialavgifter på de avdrag för

värdehöjande reparationer som gjorts före denna

tidpunkt.

4.4 Kostnader i näringsverksamhet

32. Anläggning av ny skog. Utgifter för anläggning av

ny skog och dikning som främjar skogsbruk får

omedelbart kostnadsföras. Samma avdragsmöj-

ligheter gäller även för bär- och fruktodlingar för

inköp och plantering av träd och buskar. Skatteav-

vikelsen utgörs av ränteeffekten på den

omedelbara avskrivningen. Räntan på krediten bör

beräknas utgöra underlag för särskild löneskatt.

33. Skogsavdrag. Vid avyttring av skog får fysisk

person under innehavstiden avdrag med högst 50

procent av anskaffningsvärdet, medan avdraget för

juridiska personer är begränsat till 25 procent. Vid

taxeringen för ett visst beskattningsår medges

avdrag med högst halva den avdragsgrundande

skogsintäkten. Syftet med avdragsrätten är att

undanta rena kapitaluttag från beskattning. Å

andra sidan saknas anledning att medge avdrag när

värdeökningen på skogstillväxten överstiger gjorda

uttag. Skatteavvikelsen uppkommer genom den

schablon som är vald för beräkning av avdragets

storlek och avser inkomstskatt och särskild

löneskatt.

34. Substansminskning. Huvudregeln vad gäller

avdrag för substansminskningar är ingen

skatteavvikelse. Enligt en alternativregel kan dock

avdraget uppgå till 75 procent av täktmarkens

allmänna saluvärde då utvinningen påbörjades.

Skatteavvikelsen utgörs av ränteeffekten på den

snabbare avskrivningen.

35. Avdrag för kostnader för resor till och från

arbetet. Se under kostnader i tjänst.

36. Bidrag till regional utvecklingsfond. Avdrag får

göras för bidrag som lämnas till regional

utvecklingsfond. Skatteavvikelsen avser in-

komsskatt och särskild löneskatt.

37. Lagernedskrivning och pågående arbeten. Enligt

en alternativregel kan lager (gäller ej fastigheter)

tas upp till 97 procent av det samlade anskaff-

ningsvärdet. Olika bestämmelser finns för

pågående arbeten som utförs på löpande räkning

och arbeten som utförs till fast pris. För arbeten

på löpande räkning kan samma alternativregel som

ovan användas. Skatteavvikelsen utgörs av

ränteeffekten på den skattelättnad som

lagernedskrivningen medför. Eftersom räntan på

krediten inte är förmånsgrundande skall den

utgöra underlag för särskild löneskatt.

38. Kärnkraftsanläggning. Företag som driver

kärnkraftsanläggning får avdrag för belopp som i

räkenskaperna sätts av för framtida hantering av

utbränt kärnbränsle. Detta förfarande gäller även

företag som mot förskottsbetalning åtagit sig att

svara för hantering av nämnda slag. Skatteeffekten

utgörs av ränteeffekten på den skattelättnad som

det omedelbara avdraget medför.

39. Bidrag till Stiftelsen Bostadskooperationens

garantifond. Medel som tillförs stiftelsen är

avdragsgilla vid taxeringen liksom även medel

som mottages av stiftelsen är skattepliktiga.

Stiftelsen är ej skattepliktig för kapitalinkomster.

Skattefriheten är slopad från och med inkomståret

1994. Belopp som tillförts Stiftelsen Petro-

leumindustrins beredskapsfond: Medel som tillförs

stiftelsen är avdragsgilla vid taxeringen liksom

även medel som mottages av stiftelsen är

skattepliktiga. Stiftelsen är ej skattepliktig varken

för kapitalinkomster eller övriga inkomster.

Skattefriheten är slopad från och med inkomståret

1994.

40. Avgifter till VPC. Enligt lag är avgifter som

aktiebolag erlägger till VPC att betrakta som

avdragsgill kostnad. Avgiften är i skattehänseende,

trots att registerföring vid VPC inte är frivillig för

aktiebolagen, att betrakta som medlemsavgift.

Medlemsavgifter är enligt KL inte avdragsgilla.

Skatteavvikelsen avser inkomstskatt.

41. Matching credit klausuler i olika dubbelbe-

skattningsavtal. I vissa fall kan en skattskyldig få

avräkning för den skatt som skulle ha utgått i det

andra avtalslandet även om sådan skatt inte har

erlagts. Skatteavvikelsen avser inkomstskatt.

42. Koncernbidragsdispens. Regeringen kan i vissa

fall medge avdrag för lämnade bidrag trots att

reglerna för koncernbidrag ej är uppfyllda. Detta

förutsätter dels att avdraget redovisas öppet, dels

att den verksamhet som bedrivs av berörda företag

skall vara av samhällsekonomiskt intresse. Skatte-

avvikelsen avser inkomstskatt.

43. Skadeförsäkringsföretag. I vissa fall har

skadeförsäkringsföretag möjlighet att göra extra

avsättningar till säkerhetsreserven. Skatteav-

vikelsen utgörs av ränteeffekten på skillnaden i

skatt som det extra avdraget medför.

44. Rabatter och liknande från ekonomiska föreningar.

Ekonomiska föreningar får göra avdrag för

rabatter, utdelningar m.m. trots att dessa inte är

skattepliktiga hos mottagaren. Skatteavvikelsen

avser inkomstskatt.

45. Hypotekskassor och andra liknande institutioner.

Avdrag får göras för det belopp som avsatts till

reservfond, i den mån avsättningen är nödvändig

för att bygga upp fonden till ett belopp som

motsvarar 2 procent av inrättningens skulder.

Skatteavvikelsen, som har upphört från 1995,

utgörs av en ränteeffekt.

46. Skogskonto. Skogskontolagen ger möjlighet till

uppskov av beskattning av de intäkter som är

hänförliga till skogsbruk. De medel som sätts in

på skogskonto utgör underlag för avdrag vid

taxeringen. Avsättningen begränsas i tid till 10 år

på skogskonto och 20 år på skogsskadekonto.

Avkastningen på skogskonto beskattas med 15

procent. Skatteavvikelsen avser räntan på

skattekrediten. Räntan på krediten bör utgöra

underlag för särskild löneskatt.

47. Avsättning till personalstiftelse. Arbetsgivare får

rätt att göra avdrag för medel som avsatts till

personalstiftelse för tryggande av pensionsut-

fästelse. Visst undantag finns för fåmansföretag

med mindre än 30 årsarbetskrafter. Stiftelsen är

mer förmånligt beskattad än näringsidkaren.

Skatteavvikelsen avser inkomstskatt.

48. Skatteutjämningsreserv (surv). Surv var en

reserveringsmöjlighet i näringsverksamhet.

Avsättning till skatteutjämningsreserv fick göras

för sista gången vid 1994 års taxering. Skatteav-

vikelsen avser ränteeffekten på skattekrediten.

49. Återföring av skatteutjämningsreserv. Avsättning

till skatteutjämningsreserv upphörde 1993 (1994

års taxering). 9/10 av beloppet skall återföras till

beskattning i princip i lika delar under en period

om sju år, varför skatteavvikelsen kvarstår. En

definitiv skattelättnad avseende skatten på 10

procent av den totala avsättningen uppkommer

därvid. I redovisningen har antagits att denna

lättnad uppkommer år 1994.

50. Annellavdrag. För att i viss mån öka incitamenten

för företagen att finansiera sina investeringar med

nyemitterat kapital medgavs företagen t.o.m. in-

komståret 1993 avdrag för gjorda utdelningar.

Avdraget var begränsat till under året utdelade

medel, dock högst 10 procent av vad som inbetalts

på aktien ifråga. Det totala beloppet fick heller

aldrig överstiga det belopp som inbetalts för

aktien.

51. Överavskrivningar. Den bokföringsmässiga

avskrivningstiden bestäms av tillgångens livstid i

bolaget, medan den skattemässiga avskrivnings-

tiden bestäms enligt lag. Detta innebär att

bokföringsmässiga och skattemässiga

avskrivningar endast undantagsvis

överensstämmer. Skatteregeln medger att en

tillgång skrivs av snabbare än vad som är

ekonomiskt motiverat. Skatteavvikelsen avser

ränteeffekten på skattekrediten. Eftersom denna

inte är förmånsgrundande skall den ligga till grund

för beräkning av särskild löneskatt.

52. Periodiseringsfonder. Periodiseringsfond är en

vinstanknuten reserveringsmöjlighet där näringsid-

karen/bolaget kan reservera medel under högst

fem år. Reserveringsmöjligheten innebär en

skattekredit på det reserverade beloppet.

53. Direktavskrivningar. För kostnader som är

nedlagda i näringsfastigheter mellan 1 november

1994 och 31 maj 1996 erhålls ett direktavdrag

med 50 procent. Avdrag skall i första hand ske

mot återföring av periodiseringsfond och

survavsättning.

54. Upphovsmannakonto. Se skogskonto.

55. Generationsskifte vid räntefördelning. Förvärvas

en näringsfastighet genom arv, testamente,

bodelning med anledning av makes död eller

äktenskapsskillnad eller genom gåva kan

förvärvaren undvika negativ räntefördelning till

den del det negativa fördelningsunderlaget är

hänförligt till förvävet.

56. EU-bidrag. Se näringsbidrag.

4.5 Intäkter av kapital

57. Avkastning småhus. Avkastning från eget hem

behöver ej tas upp till beskattning. Däremot utgår

fastighetsskatt med 1,7 procent av taxeringsvärdet.

Skatteavvikelsen utgörs av skillnaden mellan

skatten (30 procent) på räntan på fastighetens

marknadsvärde och fastighetsskatten.

58. Avkastning bostadsrätt. Bostadsrättsföreningen

skall årligen ta upp en intäkt om 3 procent av

fastighetens taxeringsvärde. Eftersom summan av

marknadsvärdet för lägenheterna överstiger

fastighetens marknadsvärde uppstår en skatteavvi-

kelse när medlemmarna inte betalar någon

kompletterande skatt. Värdet av skatteavvikelsen

uppgår till skillnaden i skatt på intäkten av

lägenheten och den intäkt som tas upp av före-

ningen plus fastighetsskatten.

59. Reavinst. Beskattning av värdeökning på aktier

som orsakas av kvarhållen vinst i bolaget sker

först vid realisationstillfället. Räntan på denna

skattekredit är en skatteavvikelse. Under 1994

uppgick skatten på reavinster vid försäljning av

aktier till 12,5 procent medan skattesatsen för

övriga kapitalinkomster var 30 procent.

Skatteavvikelsen avser dels näringsverksamhet,

dels kapitalskatt.

60. Utdelning på aktier. Under 1994 var

utdelningsinkomster undantagna från skatteplikt.

Från och med inkomståret 1997 uppkommer en ny

avvikelse genom lättnadsreglerna för delägare i

onoterade bolag. En avkastning om 65 procent av

statslåneräntan på ett speciellt definierat underlag

undantas från beskattning i inkomstslaget kapital.

Skatteavvikelsen avser kapitalskatt.

61. Uppskov med reavinst vid försäljning av småhus

och bostadsrätt. Från och med 8 september 1993

kan den reavinst som uppstår vid försäljning under

vissa omständigheter skjutas upp. Skatteavvikelsen

motsvarar en räntefri kredit.

62. Uttag av aktier. Uttag av aktier i ett annat

aktiebolag kan under vissa omständigheter vara

skattefri, trots att en utdelning av detta slag enligt

huvudregeln således är att anse som skattepliktig.

Reglerna var inte tillämpliga under 1994.

63. Allemansfond. Reavinster på allemansfonder

beskattas till 20 procent medan reavinster på andra

fondandelar beskattas till 30 procent.

Skatteavvikelsen upphör från och med

beskattningsåret 1997. Skatteavvikelsen avser

inkomstskatt.

64. Avkastningsskatt på pensionsmedel. Avkastningen

på medel reserverade för pensionsändamål

beskattas lägre än annan avkastning på kapital.

Avvikelsen uppkommer dels i näringsverksamhet,

genom bolagens egna reserveringar och

fonderingar i försäkringsbolag, dels i kapital

genom det individuella pensionssparandet.

Skattesatsen är satt till 15 procent på en

schablonberäknad avkastning.

65. Avkastningsskatt K-försäkringar.

Avkastningsskatten på K-försäkringskapitalet är

justerat för den fördröjning i avskattning av

kvarhållen vinst som uppkommer vid

direktägande. En räntefri skattekredit uppkommer

genom detta.

4.6 Kostnader i kapital

66. Riskkapitalavdrag. Fysiska personer som

investerar i onoterat bolag får i inkomst av kapital

dra av 10000-100000 kronor vid köp av

nyemitterade aktier (upphör 1996).

67. Konsumtionskrediter. Enligt gällande regelsystem

är samtliga ränteutgifter avdragsgilla. Enligt

normen är endast ränteutgifter för lån till inve-

steringar och boende avdragsgilla, vilket innebär

att ränteutgifter för lån till konsumtion är en

skatteavvikelse. Skatteavvikelsen avser kapital-

skatt.

68. Reaförluster vid avyttring av marknadsnoterade

aktier och andra finansiella instrument. Förluster

vid avyttring av marknadsnoterade aktier m.m. får

dras av från reavinst på marknadsnoterad sådan

tillgång utan den begränsning som i andra fall

gäller avdrag för reaförluster.

Avdragsbegränsningen för fysiska personer är

70 procent av den faktiska reaförlusten.

Skatteavvikelsen avser skatt på kapitalinkomst.

69. Marknadsnoterade fordringar. Reavinst och rea-

förlust behandlas i skattehänseende som ränteintäkt

respektive ränteutgift. Detta innebär att de är kvitt-

ningsbara mot varandra till 100 procent. Dessa

regler tillämpas inte på ej marknadsnoterade

fordringar. Skatteavvikelsen avser skatt på

kapitalinkomst.

4.7 Skattereduktioner

70. ROT-reduktioner. Under 1993 och 1994 medgavs

en skattereduktion om 30 procent på löneandelen

av reparations- och förbättringskostnader på fastig-

heter. Skatteavvikelsen avsåg skatt på kapital-

inkomst och näringsverksamhet. Under 1995

medgavs ingen skattereduktion, men från och med

den 15 april 1996 och fram till 31 december 1997

har ROT-avdraget återinförts och utvidgats till att

gälla även för bostadsrättsinnehavare.

4.8 Skattskyldighet

71. Akademier. Akademier, allmänna under-

visningsverk, studentnationer och samarbetsorgan

för studentnationer är befriade från skatteplikt för

all inkomst utom inkomst av fastighet.

72. Företagareföreningar. All inkomst utom inkomst

av fastighet är skattefri för företagareförening som

erhåller statsbidrag, regional utvecklingsfond och

regleringsförening på jordbrukets och fiskets

områden.

73. Erkända arbetslöshetskassor m.m. All inkomst

utom inkomst av fastighet är skattefri för erkända

arbetslöshetskassor, personalstiftelser med

verksamhet att lämna understöd vid arbetslöshet,

allmänna försäkringskassor m fl.

74. Ideella föreningar. Enbart skatteplikt för inkomst

av fastighet och vissa rörelseinkomster.

75. Kyrkor, allmännyttiga stiftelser m.fl. Enbart

skatteplikt för inkomst av fastighet eller rörelse.

76. Ägare av fastigheter nämnda i 3 kap 2-4 §§ fastig-

hetstaxeringslagen. Ägare av sådan fastighet är

frikallade från skattskyldighet för vissa typer av

inkomster från sådan fastighet. Undantaget gäller

bl.a. nationalparker, utbildnings- och vårdan-

stalter.

4.9 Arbetsgivaravgifter

77. Lag om nedsättning av socialavgifter. Vissa

arbetsgivare med fast driftställe i stödområde 1

och i den norra delen av stödområde 2 erhåller

under ett antal år en nedsättning av arbets-

givaravgifterna. Nedsättningen gäller inte stat och

kommun. Nedsättningen är 8 procentenheter

fr.o.m. 1/1 1997 och omfattar både arbetsgivare

och egenföretagare.

78. Lag om tillfällig avvikelse från lagen om

socialavgifter. För att främja utbildning fick

arbetsgivare som lät anställd deltaga i utbildning

på arbetstid göra avdrag med 500 kr per arbetsdag

(400 kr fr.o.m. 1/7 1996) från det belopp som

skall betalas i arbetsgivaravgifter. Avdrag fick

även göras med 75 kr/tim (35 kr efter 1/7 1996)

för anställda som deltar i fortbildning.

Totalkostnaden per person är begränsad till 40 000

(20000) kronor. Stödet är även förknippat med

diverse villkor. Skatteavvikelsen har upphört

fr.o.m. 1997.

79. Generellt anställningsstöd (GAS) och riktat

anställningsstöd (RAS) . För nyanställningar efter

den 30 september 1993 medgavs avdrag för

arbetsgivaravgifter med 15 procent av de

nyanställdas lönesummor. Anställningen skulle

avse minst sex månader och minst 17 timmar per

vecka. GAS upphörde 31/12 1994. Under 1995

medgavs ett riktat anställningsstöd (RAS) för

nyanställningar som gjordes mellan mars och juni

1995. För dessa nyanställningar erhålls hela

arbetsgivaravgiften, dock max 6 000 kr per

månad, i reduktion under högst tolv månader.

Stödet gällde enbart arbetsgivare med färre än 500

anställda.

80. Nedsättning med viss inriktining på mindre

företag. Vi beräkning av arbetsgivaravgifter får en

arbetsgivare göra ett avdrag på 5 procent av

lönesumman. Den maximala lönesumma som

medger nedsättning uppgår till 600000 kronor.

4.10 Särskild löneskatt

81. Utländska artister. Vid uppdrag i Sverige betalar

utländska artister en speciell artistskatt. Däremot

behöver ej sociala avgifter eller särskild löneskatt

erläggas. Eftersom inkomsten inte är

förmånsgrundande avser skatteavvikelsen särskild

löneskatt.

82. Ersättning skiljemannauppdrag. Ersättningen ingår

inte i underlaget för socialavgifter om parterna är

av utländsk nationalitet. Skatteavvikelsen avser

särskild löneskatt.

83. Ersättning till idrottsutövare. Ersättningar som inte

överstiger ett halvt basbelopp är undantaget från

socialavgifter. Eftersom ersättningen inte är

förmånsgrundande utgörs avvikelsen av särskild

löneskatt.

84. Bidrag från Sveriges författarfond och

konstnärsnämnden. Ersättningen finansieras med

statliga medel och är pensionsgrundande.

Eftersom ersättningen är pensionsgrundande bör

den betraktas som ersättning för utfört arbete.

Avvikelsen utgörs av särskild löneskatt och den

delen av ATP-avgiften som grundar förmån.

85. Bidrag till vinstandelsstiftelser. Vinstandels-

stiftelser belastas tidigare inte med

arbetsgivaravgifter vid avsättningen till stiftelsen

eller vid uttaget. Eftersom ersättningen inte är

förmånsgrundande bör särskild löneskatt utgå.

Skatte-avvikelsen upphör fr.o.m. 1997.

4.11 Mervärdesskatten

Undantag från skatteplikt

86. Omsättning av nybyggda fastigheter.

Skatteavvikelsen gäller försäljning av tomtmark

till icke-skattskyldiga och den obeskattade

vinstmarginalen på byggnader som byggts i egen

regi med uttagsbeskattning och som sålts vidare till

en icke skattskyldig person.

87. Viss verksamhet för produktion och utsändning av

radio- och televisionsprogram. Innebär bl.a. att

TV-avgiften inte belastas med mervärdesskatt.

88. Allmänna nyhetstidningar. Allmänna

nyhetstidningar var kvalificerat undantagna från

mervärdesskatt t.o.m. 1995.

89. Periodiska medlemsblad och periodiska

personaltidningar. Undantaget gäller även

införande av annonser, tryckning m.m.

90. Annan periodisk publikation. Avser publikationer

med huvudsakligt syfte att verka för religiöst,

nykterhetsfrämjande, politiskt, miljövårdande

m.fl. ändamål.

91. Internationell personbefordran. Som export räknas

transport till eller från utlandet. Detta innebär att

en resa från ort i Sverige till en ort i utlandet i sin

helhet är frikallad från skatteplikt. Skattebefrielsen

gäller både luft-, vatten- och landtransporter.

Beloppen i tabellen avser inrikes del av utrikes

buss- och tågtransporter.

92. Immateriella rättigheter. Undantaget gäller

upplåtelse och överlåtelse av rättigheter enligt

upphovsrättslagen. Skatteavvikelsen upphör

fr.o.m. 1997.

93. Försäljning av alster av bildkonst som ägs av upp-

hovsmannen eller dennes dödsbo. Skattesatsen är

12 procent om försäljningssumman överstiger 300

000 kronor per år. Vid omsättning av annan utgår

full beskattning.

94. Biografföreställningar. Biografföreställningen var

tidigare befriad från mervärdesskatt. Fr.o.m. 1

juli 1996 beskattas bio med en skattesats om 6

procent.

95. Konserter och cirkusföreställningar m..m.. Teater-

, opera- och balettföreställningar och andra

entréavgiftsbelagda evenemang var undantagna

från skatteplikt t.o.m. 1996.

96. Läkemedel. Läkemedel som utlämnas enligt recept

eller säljs till sjukhus är kvalificerat undantaget

från mervärdesskatt. Däremot utgår mervärdes-

skatt vid försäljning av icke receptbelagda

läkemedel.

97. Lotterier. Skattetekniska nackdelar med

skatteplikt. All beskattning sker i form av

punktskatt.

98. Postbefordran. Brevbefordran var fram till och

med 28 februari 1994 undantagen från

mervärdesskatt. Under perioden 1 mars t.o.m. 31

december utgick reducerad mervärdesskatt om 12

procent. Från och med 1995 utgår full

mervärdesskatt, varför avvikelsen numera är

slopad.

99. Idrottsevenemang. Idrottsevenemang som

anordnas av en ideell förening är undantagen från

skatteplikt.

100. Kommersiell utbildning. Utbildning var

undantagen från mervärdesskatt t.o.m. 1996.

Skattesats

101. Livsmedel. För livsmedel är skattesatsen numera

nedsatt till 12 procent. Före 1/1 1996 uppgick

skattesatsen till 21 procent. Som livsmedel räknas

inte vatten från vattenverk, spritdrycker, vin och

starköl samt tobaksvaror.

102. Serveringstjänster. Serveringstjänster beskattades

med en reducerad skattesats t.o.m. 1995.

103-105. Rumsuthyrning, personbefordran samt

transport i skidliftar. Skattesatsen är numera

nedsatt till 12 procent.

106. Postbefordran. Under perioden 1 mars t.o.m. 31

december 1994 utgick reducerad mervärdesskatt

om 12 procent.

107. Allmän nyhetstidning. Från den 1 januari 1996

utgår mervärdesskatt med en skattesats om 6

procent. Tidigare var nyhetstidningar undantagna

från skatteplikt.

108. Biografföreställningar. Fr.o.m. 1 juli 1996

beskattas bio med en skattesats om 6 procent.

109. Entréavgiftsbelagda evenemang. Dessa beskattas

med 6 procent mervärdesskatt fr.o.m. 1/1 1997.

110. Kommersiell idrott. Kommersiell idrott beskattas

med 6 procent mervärdesskatt fr.o.m. 1/1 1997.

111. Upphovrätter. Upphovsrätter beskattas med 6

procent mervärdesskatt fr.o.m. 1/1 1997.

Undantag från skattskyldighet

112. Ideella föreningar. Omsättning av vara eller tjänst

i en ideell verksamhet räknas inte som

yrkesmässig verksamhet om föreningen är befriad

från inkomstskatt enligt lagen om statlig

inkomstskatt för omsättningen ifråga.

Redovisningsperiod

113. Tidpunkten för redovisningsskyldighetens inträde i

byggnads- och annan entreprenadverksamhet.

Redovisningsskyldigheten inträder två månader

efter det att fastigheten tagits i bruk.

Skatteavvikelsen avser räntan på skattekrediten.

Avdrag för ingående skatt

114. Ingående skatt på jordbruksarrende.

Avdragsrätten omfattar hela den ingående skatten

på jordbruksarrende, även om i arrendet ingår

värdet av bostad.

4.12 Skatteförmåner inom

punktskatteområdet

Energiskatt

115. Skatt på dieselbränsle i motorfordon. Skattesatsen

för diesel i olika miljöklasser jämförs med

skattesatsen för bensin i miljöklass 2, vilken utgör

normen på hela transportområdet. Under 1997 är

den genomsnittliga skattesatsen för bensin i den

främsta miljöklassen 40 öre/kWh medan diesel

beskattas med 16 öre/kWh i miljöklass 1, 18

öre/kWh i miljöklass 2 och 21 öre/kWh i

miljöklass 3.

116. Skattebefrielse för elförbrukning vid bandrift. Be-

frielsen gäller elförbrukning för järnväg och

tunnelbana. Skatteavvikelsen uppgår till 40

öre/kWh.

117. Skattebefrielse på bränsle för inrikes sjöfart.

Avvikelsen uppgår till 40 öre/kWh.

118. Elförbrukning i vissa kommuner. Normen för skatt

på elektrisk kraft utgörs av den skattesats som

merparten av de svenska hushållen betalar. Den

uppgår till 12,6 öre/kWh i genomsnitt under 1997.

I Norrbottens, Västebottens och Jämtlands län

samt Sollefteå, Ånge, Örnsköldsviks, Amlung,
[REDACTED_EFTERNAMN], Orsa, Älvdalen, Ljusdals och Torsby

kommuner är dock skattesatsen nedsatt till 7

öre/kWh. Avvikelsen i skattesatser utgörs av

skillnaden mellan 12,6 öre och 7,0 öre/kWh.

119. El för gas- värme-, vatten och elförsörjning.

Skattesatsen för dessa förbrukare uppgår till 10,3

öre/kWh i de kommuner som inte har

ovannämnda nedsättning till 7,0 öre/kWh.

Skatteavvikelsen uppgår till 2,3 öre/kWh och har

störst betydelse för produktion av fjärrvärme.

120. Differentierat skatteuttag på fossila bränslen.

Skatteavvikelserna beräknas som skillnaden mellan

skattesatserna på de olika energislagen och

normalskattesatsen på elektrisk kraft. Under 1997

uppgår skatteavvikelserna för gasol till 11,5

öre/kWh, för naturgas 10,5 öre/kWh, för kol 8,6

öre/kWh, för tung eldningsolja 6,1 öre/kWh samt

för villaolja 5,5 öre/kWh. Två tredjedelar av

avvikelsen tillfaller hushållen medan resterande

del tillfaller företagssektorn.

121. Skattebefrielse för biobränslen. Ingen skatt utgår

på biobränslen, vilket innebär en avvikelse på 12,6

öre/kWh 1997.

122. Bidrag till värmeverk. För värme som levereras

till industrin erhåller producenten ett bidrag om 9

öre/kWh.

123. Kraftvärmeanläggningar. För bränsle som

förbrukas vid samtidig produktion av värme och

skattepliktig elektrisk kraft i en kraftvärmeanlägg-

ning medges avdrag med halva energiskatten.

124. Produktion av elkraft. De fossila bränslen som

används som insatsvaror vid produktion av elkraft

är skattebefriade. Man undviker därmed en

dubbelbeskattning eftersom elkraften beskattas i

konsumtionsledet.

125. Bränsleförbrukning inom industrin. Industrisektorn

är skattebefriade för all användning av fossila

bränslen. Normen utgörs av full skattesats på

dessa bränslen.

126. Bränsleförbrukning inom växthusnäringen. Från

och med 1996 är växthusnäringen skattebefriade

för all användning av fossila bränslen. Före 1996

debiterades 15 procent av energiskattesatserna.

Normen utgörs av full skattesats på dessa

bränslen.

127. Elförbrukning inom industrin. Industrisektorn är

skattebefriad för all användning av elektrisk kraft.

Normen utgörs av normalskattesatsen på el.

128. Elförbrukning inom växthusnäringen.

Växthusnäringen är skattebefriad för all

användning av elektrisk kraft. Normen utgörs av

normalskattesatsen på el.

Koldioxidskatt

129. Metallurgiska processer. Avdrag medges för

koldioxidskatt för bränslen som används för

metallurgiska processer.

130. Nedsättning av koldioxidskatt som utgår på

bränslen inom energiintensiv industri. Från och

med 1 juli 1997 får den energiintensiva sektorn

nedsättning med 24 procent av den koldioxidskatt

som överstiger 0,8 procent av det enskilda

företagets omsättning. Företag inom cement-,

kalk-, glas- stenindustri är dock skattebefriade för

koldioxidskatten över 1,2 procent av

omsättningen.

131. Skattebefrielse för inrikes sjöfart. Skattebefrielse

föreligger för såväl energi- som koldioxidskatt.

132. Produktion av elkraft. För bränsle som åtgår vid

produktion av elkraft utgår ingen koldioxidskatt.

Enligt normen bör skatteuttaget utgöra 100 procent

av de gällande skattesatserna.

133. Bränsleförbrukning inom industrin. Efter 1 juli

1997 debiteras industrisektorn 50 procent av

skattesatserna på fossila bränslen. Före 1 juli 1997

var skattesatsen nedsatt till 25 procent av den

normala nivån. Normen utgörs av full skattesats

på dessa bränslen.

134. Bränsleförbrukning inom växthusnäringen. Från

och med 1996 har växthusnäringen samma energi-

och koldioxidskattesatser som industrisektorn.

Före 1996 debiterades 15 procent av

koldioxidskattesatserna. Normen utgörs av full

skattesats på dessa bränslen.

Övrigt

135. Undantag från svavelskatt. Bränslen som används

för att producera cement, kalk och sten är befriade

från svavelskatt liksom bränslen i sodapannor

inom skogsindustrin. Svavelskatten utgår med 30

kr per kg svavelinnehåll i andra bränslen än

ovanstående.

4.13 Skattesanktioner

Kostnader i kapital

136. Ränteutgifter. Enligt normen skall samtliga

ränteutgifter vara avdragsgilla om lånet avser

investeringar. Dock finns en begränsning i

lagstiftningen vilket innebär att avdragseffekten är

21 procent i de fall nettoränteutgiften (kapital-

inkomster fråndragna) överstiger 100 000 kr.

137. Begränsning kapitalreduktion. I reglerna om

skattereduktion för underskott av kapital finns en

regel som begränsar reduktionen till summa andra

skatter. Skatterestitution medges inte. Avvikelsen

avser kapitalskatt.

138. Räntekostnader för bostadsrättsföreningar.

Avdragsrätten för räntor är begränsad till de

intäkter föreningen har.

Punktskatter

139. Skatt på viss elektrisk kraft. Före 1 januari 1997

utgick en produktionsskatt på elkraft som

produceras i vattenkraftverk. Den var

differentierad beroende på vattenkraftverkets

ålder. Skatten kan likställas med en extra in-

komstskatt som lagts på vissa företag och är därför

att betrakta som en skattesanktion. Eftersom

elkraften även beskattas i konsumtionsledet utgör

denna skattesanktion en slags dubbelbeskattning.

Produktionsskatten på el som produceras i

vattenkraftverk har fr.o.m. den 1 januari 1997

ersatts av en fastighetsskatt av samma storlek.

140. Särskild skatt för elektrisk kraft från kärnkraftverk.

För elkraft som produceras i kärnkraftverk utgår

en särskild skatt om 2,2 öre/kWh under 1997.

Skatten kan likställas med en extra inkomstskatt

som lagts på vissa företag och är därför att

betrakta som en skattesanktion. Dessutom utgör

skatten en dubbelbeskattning av el som har

producerats vid kärnkraftsverk.

141. Försäljningsskatt på motorfordon. Efter 1 oktober

1996 utgår en sanktion på ca 6000 kronor för

lastbilar och bussar med sämre miljöegenskaper.

Försäljningsskatten på personbilar avskaffades helt

samma datum. Normen utgörs av

försäljningsskatten på de miljövänligaste

fordonen.

142. Fastighetsskatt på hyresfastigheter.

Fastighetsskatten är en objektskatt som enbart

träffar fastighetskapital. Enbart avkastningen i

form av intäkter skall beskattas. Fastighetsskatten

för småhus räknas dock av gentemot den

schablonintäkt som egentligen borde utgå.

4.14 Icke saldopåverkande avvikelser

143. Flyttningsbidrag som utgår p.g.a att den anställde

flyttar till ny bostadsort och fått särskild ersättning

av arbetsgivaren eller det allmänna är i allmänhet

skattefri. Om ersättningen väsentligt överstiger

belopp som gäller för befattningshavare i offentlig

tjänst är det överskjutande beloppet skattepliktigt.

Skatteavvikelsen avser inkomstskatt.

144. Värnpliktigas förmåner i form av naturaförmåner,

dagersättning, befattningspremie,

avgångsvederlag, utbildningspremie, familjebidrag

mm är skattefri inkomst. Näringsbidrag utgör

dock skattepliktig inkomst. Skatteavvikelsen avser

inkomstskatt.

145. Socialbidrag och annan hjälp enligt

socialtjänstlagen. Socialbidrag, begravningshjälp

samt underhåll som lämnats till intagen i kriminal-

vårdsanstalt eller patient på sjukhus är ej

skattepliktiga, varför inkomstskatt ej utgår.

146. Allmänt barnbidrag. Barnbidrag och förlängt

barnbidrag samt barnpension enligt lagen om

allmän försäkring till den del pensionen efter

avliden förälder ej överstiger 0,4 basbelopp är ej

skattepliktiga. Skattefriheten för barnpension är

begränsad till den garantinivå som gäller för

bidragsförskott. Skatteavvikelsen avser

inkomstskatt.

147. Bidragsförskott är inte skattepliktigt.

148. Kontantunderstöd utgivna av arbetslöshetsnämnd.

Kontantunderstöd som utges av

arbetslöshetsnämnd med bidrag av statsmedel är ej

skattepliktigt. Skatteavvikelsen avser inkomstskatt.

149. Handikappersättning. Handikappersättning, sådan

del av vårdbidrag som utgör ersättning för

merkostnader, merutgifter för resor, särskilt

pensionstillägg för långvarig vård av sjukt barn

samt hemsjukvårdsbidrag och hemvårdsbidrag

som utgår av kommunala eller landstings-

kommunala medel är skattefria. Skatteavvikelsen

avser inkomstskatt.

150. Bidrag till adoption. Bidrag vid adoption av

utländska barn är skattefritt. Skatteavvikelsen

avser inkomstskatt

151. Engångsbidrag i samband med arbetsplacering av

flyktingar. Ersättningen betalas ut vid den första

arbetsplaceringen och bidraget är anpassat till de

normer som gäller inom socialtjänsten. Skatte-

avvikelsen avser inkomstskatt.

152. Bostadstillägg till pensionärer. Ersättningen är

skattefri. Skatteavvikelsen avser inkomstskatt.

153. Bostadsbidrag. Ersättningen är skattefri.

Skatteavvikelsen avser inkomstskatt.

154. Studiebidrag. Studiestöd enligt studiestödslagen.

155. Ensamståendebidrag. Bidrag enligt lagen om

särskilt bidrag till ensamstående med barn.

156. Ersättning som tillfaller försäkrad enligt lagen

(1962:381) om allmän försäkring. Skattefriheten

gäller enbart ersättningar som inte grundar sig på

förvärvsinkomster. Skatteavvikelsen avser

inkomstskatt.

157. Grundavdrag för pensionärer. Grundavdraget för

skattskyldiga med folkpension (förtidspension,

änkepension mm) avviker från det grundavdrag

som aktiva skattskyldiga är berättigade till. Det

särskilda grundavdraget är lika med folkpension

plus pensionstillskott och reduceras med ökad

pensionsinkomst. Avdraget kan dock aldrig vara

lägre än det avdrag som aktiva skattskyldiga

erhåller. Syftet med avdraget är att garantera

pensionären ett visst belopp efter skatt. Avvikelsen

avser inkomstskatt.

158-172. Sjukpenning, föräldrapenning, tillfällig

föräldrapenning, vårdbidrag, dagpenning, kontant

arbetsmarknadsstöd, utbildningsbidrag, vuxen-

studiebidrag, delpension, dagpenning vid

repetitionsövning, utbildningsbidrag för dok-

torander, timersättning vid kommunal vuxenut-

bildning, livränta vid arbetsskada, startbidrag för

egen rörelse, ersättning vid närståendevård.

Samtliga dessa ersättningar är skattepliktiga och

pensionsgrundande. Skatteavvikelsen avser den del

av arbetsgivaravgifterna som avser allmän tillägg-

spension.

173. Statliga löneutbetalningar. På löner och andra

förmåner utgår normalt fulla arbetsgivaravgifter.

Vad gäller utbetalningar från staten betalas ej

avgift till arbetsskadeförsäkringen. Skatteavvikel-

sen avser avgiften till arbetsskadeförsäkringen.

Undantaget upphörde 1 juli 1995.

Bilagetabell 1

SKATTEAVVIKELSER FÖRDELADE PÅ SKATTEOMRÅDEN

NAMN PÅ AVVIKELSEN

SKATTEAVVIKELSE BRUTTO

SKATTEAVVIKELSE NETTO

mdkr

(u = upphört)

mdkr

1993

1994

1995

1996

1997

1993

1994

1995

1996

1997

Inkomst av tjänst

1

Stipendier

2

Hittelön

3

Ersättning för blod m.m.

0,02

0,02

0,02

0,03

0,03

0,01

0,01

0,02

0,02

0,02

4

Intäkter vid försäljning av vilt

växande bär

5

Utlandstillägg

6

Kostnadsersättning personal SIPRI

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

7

Kostnadsersättning till utländska

forskare

8

Utlandstraktamenten

0,00

u

0,00

u

9

Tjänsteinkomster vistelse

utomlands

10

Tjänsteinkomster utländska fartyg

11

Pensionskostnader för

arbetstagare

2,62

4,69

5,35

6,63

6,70

1,73

3,02

3,40

4,14

4,13

12

Ersättning pga politisk förföljelse

13

Ersättning till neorosedynskadade

14

Kontantstöd av

arbetslöshetsnämnd

15

Arbetsgivares utgifter för

personalsjukvård

0,40

0,41

0,43

u

0,24

0,24

0,24

u

16

Personalrabatter m.m.

17

Förmån av fri resa

anställningsintervju

18

Eu-parlamentarikers rese- och

kostnadsersättning

19

Förmån av fri utbildning vid

personal- avveckling m.m.

20

Löneunderlaget i

fåmansaktiebolag

0,26

0,16

Summa

3,04

5,13

5,81

6,66

6,99

1,98

3,27

3,66

4,16

4,31

Kostnader i tjänst och allmänna avdrag

21

Underskott i litterär m.m.

verksamhet

22

Avdrag för dubbel bosättning

0,58

0,60

0,66

0,68

0,70

0,35

0,35

0,37

0,37

0,37

23

Avdrag för resor till och från

arbetet

5,88

6,15

5,28

5,41

5,55

3,53

3,57

2,94

2,94

2,95

24

Avdrag för hemresor

25

Avdrag för pensionspremier

0,62

0,59

0,56

0,62

0,61

0,37

0,34

0,31

0,34

0,32

26

Kvittning av underskott i aktiv

näring

0,00

0,04

0,00

0,04

0,06

0,00

0,02

0,00

0,02

0,03

Summa

7,08

7,38

6,50

6,75

6,92

4,25

4,28

3,61

3,67

3,67

NAMN PÅ AVVIKELSEN

SKATTEAVVIKELSE BRUTTO

SKATTEAVVIKELSE NETTO

mdkr

(u = upphört)

mdkr

1993

1994

1995

1996

1997

1993

1994

1995

1996

1997

Intäkter av näringsverksamhet

27

Uttag av bränsle m.m.

0,61

0,63

0,71

0,76

0,78

0,34

0,35

0,38

0,40

0,41

28

Avverkningsrätt till skog

29

Näringsbidrag

30

Avgångsvederlag till jordbrukare

31

Avyttring av näringsfastighet och

liknande

Summa

0,61

0,63

0,71

0,76

0,78

0,34

0,35

0,38

0,40

0,41

Kostnader i näringsverksamhet

32

Anläggning av skog m.m.

0,23

0,23

0,24

0,31

0,31

0,18

0,17

0,18

0,23

0,23

33

Skogsavdrag

34

Substansminskning

35

Avdrag för arbetsresor,

näringsidkare

36

Bidrag till regional

utvecklingsfond

37

Nedskrivning av lager och

pågående arbete

0,06

0,05

0,07

0,07

0,05

0,05

0,04

0,05

0,05

0,04

38

Kärnkraftsanläggning

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

39

Bostadskooperationens

garantifond

0,03

u

0,02

u

40

Avgifter VPC

0,08

0,07

0,04

0,03

0,03

0,06

0,05

0,03

0,02

0,02

41

Dubbelbeskattningsavtal,

matching credit

42

Koncernbidragsdispens

43

Skadeförsäkringsföretag

0,39

0,47

0,52

0,52

0,54

0,30

0,35

0,39

0,39

0,40

44

Rabatt från ekonomiska

föreningar m.m.

0,10

0,11

0,12

0,12

0,08

0,08

0,08

0,09

0,09

0,06

45

Hypoteksbank, -kassa m.m.

0,01

0,01

u

0,01

0,01

u

46

Skogskonto

0,06

0,07

0,07

0,08

0,08

0,05

0,05

0,05

0,06

0,06

47

Avsättning till personalstiftelse

(Pension)

48

Skatteutjämningsreserv

2,62

u

2,02

u

49

Återföring skatteutjämningsreserv

4,01

0,64

0,51

0,42

3,01

0,48

0,38

0,31

50

Annellavdrag

2,36

u

1,82

u

51

Överavskrivningar avseende

inventarier

1,77

6,76

6,04

6,04

6,27

1,36

5,07

4,53

4,53

4,64

52

Periodiseringsfonder

6,57

6,14

6,17

6,51

4,60

4,42

4,44

4,69

53

Direktavskrivningar

0,76

0,37

2,95

u

0,57

0,28

2,21

u

54

Upphovsmannakonto

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

Summa

7,72

19,1

2

14,2

6

16,8

1

14,3

0

5,96

14,0

1

10,5

1

12,4

1

10,4

6

Intäkter och kostnader i kapital samt

skattereduktioner

55

Generationsskifte vid

räntefördelning

56

EU-bidrag

57

Avkastning småhus

15,1

7

16,2

1

16,7

1

7,80

7,92

10,6

2

11,3

4

11,6

9

5,46

5,54

58

Avkastning bostadsrätter

3,39

6,46

6,60

4,33

4,48

2,37

4,52

4,62

3,03

3,14

59

Realisationsvinst

4,72

8,64

5,19

6,32

6,42

3,48

6,28

3,80

4,57

4,64

60

Utdelning aktier m.m.

4,57

u

2,93

3,20

u

2,05

61

Uppskov realisationsbeskattning

fastigheter

0,43

1,64

1,64

1,64

1,64

0,30

1,15

1,15

1,15

1,15

NAMN PÅ AVVIKELSEN

SKATTEAVVIKELSE BRUTTO

SKATTEAVVIKELSE NETTO

mdkr

(u = upphört)

mdkr

1993

1994

1995

1996

1997

1993

1994

1995

1996

1997

62

Uttag av aktier

u

u

63

Allemansfond

0,42

0,55

0,71

0,73

u

0,30

0,39

0,50

0,51

u

64

Avkastningsskatt

10,2

0

12,3

7

10,6

7

12,3

9

9,65

8,95

10,9

9

7,96

9,09

7,09

65

Avkastningsskatt K-försäkringar

0,37

0,51

0,17

0,18

0,14

0,26

0,36

0,12

0,13

0,10

Summa

34,7

0

50,9

5

41,6

8

33,3

9

33,1

9

26,2

8

38,2

3

29,8

3

23,9

4

23,7

1

Kostnader i kapital

66

Riskkapitalavdrag

0,59

u

0,41

u

67

Konsumtionskrediter

68

Reaförluster, marknadsnoterade

aktier

69

Marknadsnoterade fordringar

Summa

0,00

0,00

0,00

0,59

0,00

0,00

0,00

0,00

0,41

0,00

Skattereduktion m.m.

70

ROT-reduktioner

1,36

3,35

0,00

2,66

4,05

1,02

2,52

0,00

2,00

3,00

Skattskyldighet

71

Akademier m.m.

72

Företagarförening m.m.

73

Erkända arbetslöshetskassor m.m.

74

Ideella föreningar

75

Kyrkor

0,17

0,17

0,19

0,19

0,19

0,12

0,12

0,13

0,13

0,13

76

Ägare av vissa fastigheter

Summa

0,17

0,17

0,19

0,19

0,19

0,12

0,12

0,13

0,13

0,13

Arbetsgivaravgifter

77

Lag om nedsättning av

socialavgifter

0,61

0,67

0,72

0,63

0,57

0,47

0,50

0,54

0,47

0,42

78

Lag om tillf. avvikelse från lagen

om soc.avg.

1,58

2,37

2,08

2,40

u

1,22

1,78

1,56

1,80

u

79

Anställningsstöd GAS/RAS

2,33

0,80

0,40

u

1,75

0,60

0,30

u

80

Nedsättning inriktning mindre

företag

5,47

4,05

Summa

2,19

5,37

3,60

3,43

6,04

1,69

4,03

2,70

2,57

4,47

Särskild löneskatt

81

Utländska artister

0,04

0,04

0,05

0,04

0,05

0,04

0,04

0,04

0,04

0,04

82

Ersättning skiljemannauppdrag

83

Ersättning till idrottsutövare

84

Bidrag från Sveriges författarfond

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

85

Vinstandelsstiftelser

0,10

0,10

0,10

0,10

u

0,10

0,10

0,10

0,10

u

Summa

0,14

0,14

0,15

0,14

0,05

0,14

0,14

0,14

0,14

0,04

Mervärdesskatt, undantag från

skatteplikt

86

Försäljning av tomtmark och

byggnader

0,12

0,12

0,12

0,12

0,12

0,09

0,09

0,09

0,09

0,09

87

TV-licenser

1,64

1,72

1,77

1,81

1,91

1,23

1,29

1,33

1,36

1,42

88

Allmänna nyhetstidningar

2,23

2,32

2,39

u

1,67

1,74

1,80

u

89

Periodiskt medl.blad m.m.

NAMN PÅ AVVIKELSEN

SKATTEAVVIKELSE BRUTTO

SKATTEAVVIKELSE NETTO

mdkr

(u = upphört)

mdkr

1993

1994

1995

1996

1997

1993

1994

1995

1996

1997

90

Annan periodisk publikation

91

Internationell personbefordran

0,22

0,23

0,24

0,25

0,26

0,17

0,18

0,18

0,18

0,19

92

Upphovsrätter

0,05

0,05

0,05

0,05

u

0,04

0,04

0,04

0,04

u

93

Försäljning av bildkonst

94

Biografer

0,18

0,19

0,21

0,11

u

0,14

0,14

0,16

0,08

u

95

Ej subventionerad teater,

konserter m.m.

0,17

0,18

0,19

0,19

u

0,13

0,14

0,14

0,14

u

96

Läkemedel

0,83

0,87

0,89

0,91

0,97

0,62

0,65

0,67

0,68

0,72

97

Lotterier

3,25

3,41

3,91

3,99

4,20

2,44

2,56

2,93

3,00

3,11

98

Postbefordran

0,60

0,10

u

0,45

0,08

u

99

Idrottsevenemang

0,04

0,04

0,04

0,04

u

0,03

0,03

0,03

0,03

u

100

Ej subv utbildning

0,09

0,10

0,10

0,10

u

0,07

0,07

0,08

0,08

u

Summa

9,42

9,33

9,91

7,57

7,46

7,08

7,01

7,45

5,68

5,53

Mervärdesskatt, skattesats

101

Livsmedel

5,44

5,70

5,89

21,1

0

20,5

4

4,08

4,28

4,41

15,8

3

15,2

0

102

Serveringstjänster

1,10

1,15

u

0,82

0,86

u

103

Rumsuthyrning

0,29

0,48

0,49

0,50

0,52

0,22

0,36

0,37

0,37

0,38

104

Persontransporter

1,42

2,36

2,44

2,49

2,64

1,06

1,77

1,83

1,87

1,95

105

Skidliftar

0,04

0,08

0,08

0,09

0,09

0,03

0,06

0,06

0,07

0,07

106

Postbefordran

0,55

u

0,42

u

107

Allmänna nyhetstidningar

1,77

1,87

1,32

1,38

108

Bioagrafföreställningar

0,09

0,20

0,07

0,15

109

Konserter, teatrar m.m.

0,21

0,15

110

Kommersiell idrott

0,31

0,23

111

Upphovsrätter

0,01

0,01

Summa

8,29

10,3

2

8,90

26,0

4

26,3

9

6,21

7,75

6,67

19,5

3

19,5

2

Mervärdesskatt, undantag från

skyldighet

112

Ideella föreningar (exkl.

konserter, idrott, utbildning)

0,05

0,05

0,06

0,06

0,06

0,04

0,04

0,04

0,04

0,04

Merväresskatt, redovisningsperiod

113

Tidpunkt för inbetalning i

byggnads- rörelse

0,67

0,43

0,32

0,27

0,27

0,51

0,32

0,24

0,20

0,20

Merväresskatt, avdrag för ingående

skatt

114

Ingående skatt på

jordbruksarrende

Punktskatter

Energiskatt

115

Skatt på diesel

7,24

7,95

8,04

5,43

5,96

5,95

116

Skattebefrielse bandrift

1,27

1,34

1,43

0,95

1,00

1,05

117

Skattebefrielse inrikes sjöfart

0,42

0,44

0,47

0,32

0,33

0,34

118

Elförbrukning i

norrlandskommuner

0,74

0,81

0,82

0,55

0,60

0,60

119

Skatt på el för gas- värme- vatten

och elförsörjning

0,34

0,37

0,38

0,25

0,28

0,28

NAMN PÅ AVVIKELSEN

SKATTEAVVIKELSE BRUTTO3,76

SKATTEAVVIKELSE NETTO

mdkr

(u = upphört)

mdkr

1993

1994

1995

1996

1997

1993

1994

1995

1996

1997

120

Differentierat skatteuttag på

fossila bränslen

2,38

3,20

3,94

1,78

2,40

2,91

121

Skattebefrielse biobränslen

3,76

4,58

5,69

2,82

3,43

4,21

122

Bidrag till värmevärk med 9

öre/kWh

0,47

0,37

u

0,35

0,28

u

123

Halvt avdrag för allmän

energiskatt på bränsle

0,13

0,13

0,14

0,10

0,10

0,10

124

Bränsle som åtgår vid produktion

av elkraft

0,53

1,37

0,87

0,40

0,97

0,64

125

Bränsleförbrukning inom industrin

1,93

2,18

2,59

1,45

1,63

1,92

126

Bränsleförbrukning inom växthus-

näringen

0,06

0,08

0,09

0,04

0,06

0,07

127

Elförbrukning inom industrin

6,21

7,25

9,26

4,66

5,44

6,85

128

Elförbrukning inom

växthusnäringen

0,19

0,22

0,27

0,14

0,16

0,20

Koldioxidskatt

129

Metallurgiavdrag

0,15

0,16

0,25

0,12

0,12

0,18

130

Nedsättning av CO2-skatt för

industrin

0,06

0,06

0,27

0,05

0,05

0,20

131

Skattebefrielse för inrikes sjöfart

0,10

0,11

0,11

0,08

0,08

0,08

132

Bränsle som åtgår vid produktion

av elkraft

0,31

0,66

0,62

0,23

0,49

0,46

133

Bränsleförbrukning inom industrin

3,83

4,28

4,03

2,87

3,21

2,98

134

Bränsleförbrukniing inom växthus-

näringen

0,12

0,11

0,04

0,09

0,09

0,03

Övrigt

135

Undantag från svavelskatt

1,33

1,60

1,76

1,00

1,20

1,30

Summa

31,5

8

37,2

1

41,0

5

23,6

8

27,8

9

30,3

7

Skattesanktioner

Kapital

136

Ränteutgifter - 21 % reduktion

-0,21

-0,26

-0,26

-0,26

-0,26

-0,15

-0,19

-0,19

-0,19

-0,19

137

Begränsning kapitalreduktion

0,00

-0,44

-0,44

-0,44

-0,44

0,00

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

138

Ränteutgifter

bostadsrättsföreningar

-4,24

-2,85

-2,85

-2,85

-2,85

-2,97

-1,99

-1,99

-1,99

-1,99

Summa

-4,46

-3,55

-3,55

-3,55

-3,55

-3,12

-2,49

-2,49

-2,49

-2,49

Punktskatter

139

Skatt på viss elektrisk kraft

-1,28

-2,19

-2,19

-0,96

-1,64

-1,64

140

Särskild skatt för elektrisk kraft

från kärnkraftverk

-0,18

-1,47

-2,08

-0,13

-1,10

-1,54

141

Försäljningsskatt på motorfordon

-0,59

-0,53

-0,04

-0,45

-0,40

-0,03

142

Fastighetsskatt

-2,49

-2,77

-2,92

-3,19

-3,76

-1,87

-2,08

-2,19

-2,40

-2,82

Summa

-2,49

-2,77

-4,97

-7,38

-8,07

-1,87

-2,08

-3,73

-5,54

-6,03

Ej saldopåverkade avvikelser

Intäkter av tjänst

143

Flyttningsbidrag

144

Värnpliktigas förmåner

145

Socialbidrag

3,86

4,50

4,71

5,07

4,70

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

NAMN PÅ AVVIKELSEN

SKATTEAVVIKELSE BRUTTO

SKATTEAVVIKELSE NETTO

mdkr

(u = upphört)

mdkr

1993

1994

1995

1996

1997

1993

1994

1995

1996

1997

146

Barnbidrag m.m.

10,2

5

10,9

3

12,1

7

10,7

1

11,1

8

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

147

Bidragsförskott

1,75

2,12

2,29

2,30

1,75

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

148

Särsk. bidrag till arbetslösa

149

Handikappersättning m.m.

0,75

1,00

1,22

1,23

1,23

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

150

Bidrag till adoption

0,02

0,03

0,03

0,03

0,03

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

151

Engångsbidrag vid arbetsplacering

av flyktingar

152

Bostadstillägg pensionärer BTP

3,53

4,21

4,07

3,90

4,04

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

153

Bostadsbidrag

3,79

4,25

4,70

4,35

3,10

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

154

Studiebidrag

3,17

3,93

4,14

5,48

6,77

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

155

Ensamståendebidrag

0,76

u

0,00

u

156

Andra transfereringar enl LAF

Summa

27,8

9

30,9

6

33,3

3

33,0

6

32,8

0

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

Kostnader i tjänst, allmänna

avdrag

157

Särskilt grundavdrag pensionärer

13,9

3

15,2

6

16,0

4

16,4

5

16,3

3

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

Tilläggspensionsavgift

158

Sjukpenning

2,23

2,40

2,48

2,21

2,07

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

159

Föräldrapenning

2,48

2,43

2,34

2,00

2,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

160

Vårdbidrag

161

Dagpenning

5,24

5,36

5,24

5,26

5,05

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

162

Kontant arbetsmarknadsstöd

0,26

0,29

0,39

0,33

0,26

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

163

Utbildningsbidrag

1,65

1,68

1,31

1,37

1,37

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

164

Vuxenstudiebidrag

165

Delpension

0,34

0,35

0,32

0,25

0,17

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

166

Dagpenning reputbildning

167

Utbildningsbidrag för doktorander

0,02

0,02

0,02

0,02

0,02

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

168

Timersättning komvux, särvux

och sfi

0,01

0,01

0,01

0,02

0,01

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

169

Arbetsskada, livränta

1,41

0,98

0,82

0,77

0,74

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

170

Startbidrag egen rörelse

171

Ersättning för närståendevård

172

Beskattade förmåner

egenföretagare

Summa

13,6

4

13,5

2

12,9

4

12,2

3

11,6

9

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

Arbetsskadeförsäkring

173

Statens lönesumma

0,60

0,59

0,29

u

0,00

0,00

0,00

u

Summa saldopåverkande avvikelser

exkl. punktskatter

70,9

8

108,

82

88,5

4

101,

76

103,

13

52,5

0

79,5

9

62,8

8

72,7

9

73,0

0

Summa saldopåverkande avvikelser inkl.

punktskatter 1995-97

115,

15

131,

59

136,

11

82,8

3

95,1

4

97,3

5

Summa ej saldopåverkande avvikelser

56,0

6

60,3

2

62,6

0

61,7

4

60,8

3

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

Summa skatteavvikelser exkl.

punktskatt

127,

04

169,

14

151,

14

163,

50

163,

96

52,5

0

79,5

9

62,8

8

72,7

9

73,0

0

Summa skatteavvikelser inkl.

punktskatt

177,

74

197,

24

199,

13

82,8

3

95,1

4

97,3

5

Bilagetabell 2

FÖRDELNING PÅ UTGIFTSOMRÅDE

NAMN PÅ AVVIKELSEN

SKATTEAVVIKELSE BRUTTO

SKATTEAVVIKELSE NETTO

mdkr

(u = upphört)

mdkr

1993

1994

1995

1996

1997

1993

1994

1995

1996

1997

2. Samhällsekonomi och statsförvaltning

40

Avgifter VPC

0,08

0,07

0,04

0,03

0,03

0,06

0,05

0,03

0,02

0,02

Summa

0,08

0,07

0,04

0,03

0,03

0,06

0,05

0,03

0,02

0,02

varav saldopåverkande avvikelser

0,08

0,07

0,04

0,03

0,03

0,06

0,05

0,03

0,02

0,02

6. Totalförsvaret

144

Värnpliktigas förmåner

166

Dagpenning reputbildning

Summa

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

varav saldopåverkande avvikelser

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

8. Invandrare och flyktingar

12

Ersättning p.g.a. politisk

förföljelse

151

Engångsbidrag vid arbetsplacering

av flyktingar

Summa

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

varav saldopåverkande avvikelser

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

9. Hälsovård, sjukvård och social omsorg

15

Arbetsgivares utgifter för

personalsjukvård

0,40

0,41

0,43

u

0,24

0,24

0,24

u

96

Läkemedel

0,83

0,87

0,89

0,91

0,97

0,62

0,65

0,67

0,68

0,72

145

Socialbidrag

3,86

4,50

4,71

5,07

4,70

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

156

Andra transfereringar enl LAF

171

Ersättning för närståendevård

Summa

5,09

5,79

6,04

5,98

5,67

0,86

0,89

0,91

0,68

0,72

varav saldopåverkande avvikelser

1,23

1,28

1,32

0,91

0,97

0,86

0,89

0,91

0,68

0,72

10. Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp

13

Ersättning till neurosedynskadade

149

Handikappersättning m.m.

0,75

1,00

1,22

1,23

1,23

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

158

Sjukpenning

2,23

2,40

2,48

2,21

2,07

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

160

Vårdbidrag

169

Arbetsskada, livränta

1,41

0,98

0,82

0,77

0,74

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

172

Beskattade förmåner

egenföretagare

Summa

4,39

4,38

4,51

4,21

4,04

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

varav saldopåverkande avvikelser

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

11. Ekonomisk trygghet vid ålderdom

11

Pensionskostnader för

arbetstagare

2,62

4,69

5,35

6,63

6,70

1,73

3,02

3,40

4,14

4,13

25

Avdrag för pensionspremier

0,62

0,59

0,56

0,62

0,61

0,37

0,34

0,31

0,34

0,32

47

Avsättning till personalstiftelser

(pension)

NAMN PÅ AVVIKELSEN

SKATTEAVVIKELSE BRUTTO

SKATTEAVVIKELSE NETTO

mdkr

(u = upphört)

mdkr

1993

1994

1995

1996

1997

1993

1994

1995

1996

1997

64

Avkastningsskatt

10,2

0

12,3

7

10,6

7

12,3

9

9,65

8,95

10,9

9

7,96

9,09

7,09

152

Bostadstillägg pensionärer BTP

3,53

4,21

4,07

3,90

4,04

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

157

Särskilt grundavdrag pensionärer

13,9

3

15,2

6

16,0

4

16,4

5

16,3

3

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

165

Delpension

0,34

0,35

0,32

0,25

0,17

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

Summa

31,2

3

37,4

6

37,0

2

40,2

4

37,4

9

11,0

5

14,3

6

11,6

7

13,5

7

11,5

4

varav saldopåverkande avvikelser

13,4

3

17,6

5

16,5

8

19,6

4

16,9

6

11,0

5

14,3

6

11,6

7

13,5

7

11,5

4

12. Ekonomisk trygghet för familjer och barn

146

Barnbidrag m.m.

10,2

5

10,9

3

12,1

7

10,7

1

11,1

8

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

147

Bidragsförskott

1,75

2,12

2,29

2,30

1,75

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

150

Bidrag till adoption

0,02

0,03

0,03

0,03

0,03

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

153

Bostadsbidrag

3,79

4,25

4,70

4,35

3,10

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

155

Ensamståendebidrag

0,76

u

0,00

u

159

Föräldrapenning

2,48

2,43

2,34

2,00

2,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

Summa

19,0

6

19,7

6

21,5

2

19,3

9

18,0

7

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

varav saldopåverkande avvikelser

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

13. Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet

14

Kontantunderstöd av

arbetslöshetsnämnd

73

Erkända arbetslöshetskassor m.m.

148

Särsk. bidrag till arbetslösa

161

Dagpenning

5,24

5,36

5,24

5,26

5,05

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

162

Kontant arbetsmarknadsstöd

0,26

0,29

0,39

0,33

0,26

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

Summa

5,50

5,65

5,63

5,59

5,31

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

varav saldopåverkande avvikelser

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

14. Arbetsmarknad och arbetsliv

17

Förmån av fri resa

anställningsintervju

19

Förmån av fri utbildning vid

personal- avveckling m.m.

78

Lag om tillf avvikelse från lagen

om soc.avg

1,58

2,37

2,08

2,40

u

1,22

1,78

1,56

1,80

u

79

Anställningsstöd GAS/RAS

2,33

0,80

0,40

u

1,75

0,60

0,30

u

143

Flyttningsbidrag

170

Startbidrag egen rörelse

Summa

1,58

4,71

2,88

2,80

0,00

1,22

3,53

2,16

2,10

0,00

varav saldopåverkande avvikelser

1,58

4,71

2,88

2,80

0,00

1,22

3,53

2,16

2,10

0,00

16. Utbildning och universitetsforskning

6

Kostnadsersättning personal SIPRI

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

7

Kostnadsersättning till utländska

forskare

100

Ej subv utbildning

0,09

0,10

0,10

0,10

u

0,07

0,07

0,08

0,08

u

154

Studiebidrag

3,17

3,93

4,14

5,48

6,77

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

163

Utbildningsbidrag

1,65

1,68

1,31

1,37

1,37

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

164

Vuxenstudiebidrag

NAMN PÅ AVVIKELSEN

SKATTEAVVIKELSE BRUTTO

SKATTEAVVIKELSE NETTO

mdkr

(u = upphört)

mdkr

1993

1994

1995

1996

1997

1993

1994

1995

1996

1997

167

Utbildningsbidrag för doktorander

0,02

0,02

0,02

0,02

0,02

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

168

Timersättning komvux, särvux

och sfi

0,01

0,01

0,01

0,02

0,01

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

Summa

4,94

5,73

5,59

6,99

8,17

0,07

0,07

0,08

0,08

0,00

varav saldopåverkande avvikelser

0,09

0,10

0,10

0,10

0,00

0,07

0,07

0,08

0,8

0,00

17. Kultur, medier, trossamfund och fritid

21

Underskott i litterär m.m.

verksamhet

54

Upphovsmannakonto

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

71

Akademier m.m.

74

Ideella föreningar

75

Kyrkor

0,17

0,17

0,19

0,19

0,19

0,12

0,12

0,13

0,13

0,13

81

Utländska artister

0,04

0,04

0,05

0,04

0,05

0,04

0,04

0,04

0,04

0,04

83

Ersättning till idrottsutövare

84

Bidrag från Sveriges författarfond

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

0,00

87

TV-licenser

1,64

1,72

1,77

1,81

1,91

1,23

1,29

1,33

1,36

1,42

88

Allmänna nyhetstidningar

2,23

2,32

2,39

u

1,67

1,74

1,80

u

89

Periodiska medl.blad m.m.

90

Annan periodisk publikation

92

Upphovsrätter

0,05

0,05

0,05

0,05

u

0,04

0,04

0,04

0,04

u

93

Försäljning av bildkonst

94

Biografier

0,18

0,19

0,21

0,11

u

0,14

0,14

0,16

0,08

u

95

Ej subventionerad teater,

konserter m.m.

0,17

0,18

0,19

0,19

u

0,13

0,14

0,14

0,14

u

97

Lotterier

3,25

3,41

3,91

3,99

4,20

2,44

2,56

2,93

3,00

3,11

99

Idrottsevenemang

0,04

0,04

0,04

0,04

u

0,03

0,0

0,03

0,03

u

105

Skidliftar

0,04

0,08

0,08

0,09

0,09

0,03

0,06

0,06

0,07

0,07

107

Allmänna nyhetstidningar

1,77

1,87

1,32

1,38

108

Biografföreställningar

0,09

0,20

0,07

0,15

109

Konserter, teatrar m.m.

0,21

0,15

110

Kommersiell idrott

0,31

0,23

111

Upphovsrätter

0,01

0,01

112

Lotterier och idrottsevenemang

0,05

0,05

0,06

0,06

0,06

0,04

0,04

0,04

0,04

0,04

Summa

7,86

8,25

8,94

8,43

9,10

5,91

6,20

6,70

6,32

6,73

varav saldopåverkande avvikelser

7,86

8,25

8,94

8,43

9,10

5,91

6,20

6,70

6,32

6,73

18. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande

39

Bostadskooperationens

garantifond

0,03

u

0,02

u

57

Avkastning småhus

15,1

7

16,2

1

16,7

1

7,80

7,92

10,6

2

11,3

4

11,6

9

5,46

5,54

58

Avkastning bostadsrätter

3,39

6,46

6,60

4,33

4,48

2,37

4,52

4,62

3,03

3,14

61

Uppskov reavinstbeskattning

fastigheter

0,43

1,64

1,64

1,64

1,64

0,30

1,15

1,15

1,15

1,15

70

ROT-reduktioner

1,36

3,35

0,00

2,66

4,05

1,02

2,52

0,00

2,00

3,00

86

Försäljning av tomtmark och

byggnader

0,12

0,12

0,12

0,12

0,12

0,09

0,09

0,09

0,09

0,09

113

Tidpunkt för inbetalning i

byggnads- rörelse

0,67

0,43

0,32

0,27

0,27

0,51

0,32

0,24

0,20

0,20

NAMN PÅ AVVIKELSEN

SKATTEAVVIKELSE BRUTTO

SKATTEAVVIKELSE NETTO

mdkr

(u = upphört)

mdkr

1993

1994

1995

1996

1997

1993

1994

1995

1996

1997

138

Ränteutgifter

bostadsrättsföreningar

-4,24

-2,85

-2,85

-2,85

-2,85

-2,97

-1,99

-1,99

-1,99

-1,99

142

Fastighetsskatt

-2,49

-2,77

-2,92

-3,19

-3,76

-1,87

-2,08

-2,19

-2,40

-2,82

Summa

14,4

3

22,5

9

19,6

2

10,7

8

11,8

7

10,0

9

15,8

7

13,6

1

7,54

8,31

varav saldopåverkande avvikelser

14,4

3

22,5

9

19,6

2

10,7

8

11,8

7

10,0

9

15,8

7

13,6

1

7,54

8,31

19. Regional utjämning och utveckling

36

Bidrag till regional

utvecklingsfond

77

Lag om nedsättning av

socialavgifter

0,61

0,67

0,72

0,63

0,57

0,47

0,50

0,54

0,47

0,42

118

Elförbrukning i

norrlandskommuner

0,74

0,81

0,82

0,55

0,60

0,60

Summa

0,61

0,67

1,45

1,44

1,38

0,47

0,50

1,09

1,07

1,02

varav saldopåverkande avvikelser

0,61

0,67

1,45

1,44

1,38

0,47

0,50

1,09

1,07

1,02

20. Allmän miljö- och naturvård

121

Skattebefrielse biobränslen

3,76

4,58

5,69

2,82

3,43

4,21

141

Försäljningsskatt på motorfordon

-0,59

-0,53

-0,04

-0,45

-0,40

-0,03

Summa

3,17

4,05

5,65

2,38

3,04

4,18

varav saldopåverkande avvikelser

3,17

4,05

5,65

2,38

3,04

4,18

21. Energi

38

Kärnkraftsanläggning

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

0,01

119

Skatt på el för gas- värme-

vatten- och elförsörjning

0,34

0,37

0,38

0,25

0,28

0,28

120

Differentierat skatteuttag på

fossila bränslen

2,38

3,20

3,94

1,78

2,40

2,91

122

Bidrag till värmeverk med 9

öre/kWh

0,47

0,37

u

0,35

0,28

u

123

Halvt avdrag för allmän

energiskatt på bränsle

0,13

0,13

0,14

0,10

0,10

0,10

124

Bränsle som åtgår vid produktion

av elkraft

0,53

1,30

0,87

0,40

0,97

0,64

132

Bränsle som åtgår vid produktion

av elkraft, CO2-skatt

0,31

0,66

0,62

0,23

0,49

0,46

135

Undantag från svavelskatt

1,33

1,60

1,76

1,00

1,20

1,30

139

Skatt på viss elektrisk kraft

-1,28

-2,19

-2,19

-0,96

-1,64

-1,64

140

Särskild skatt för elektrisk kraft

från kärnkraftverk

-0,18

-1,47

-2,08

-0,13

-1,10

-1,54

Summa

0,01

0,01

4,04

3,99

3,44

0,01

0,01

3,03

2,98

2,52

varav saldopåverkande avvikelser

0,01

0,01

4,04

3,99

3,44

0,01

0,01

3,03

2,98

2,52

22. Kommunikationer

91

Internationell personbefordran

0,22

0,23

0,24

0,25

0,26

0,17

0,18

0,18

0,18

0,19

98

Postbefordran

0,60

0,10

u

0,45

0,08

u

104

Persontransporter

1,42

2,36

2,44

2,49

2,64

1,06

1,77

1,83

1,87

1,95

106

Postbefordran

0,55

u

0,42

u

115

Skatt på diesel

7,24

7,95

8,04

5,43

5,96

5,95

116

Skattebefrielse bandrift

1,27

1,34

1,43

0,95

1,00

1,05

117

Skattebefrielse inrikes sjöfart

0,42

0,44

0,47

0,32

0,33

0,34

NAMN PÅ AVVIKELSEN

SKATTEAVVIKELSE BRUTTO

SKATTEAVVIKELSE NETTO

mdkr

(u = upphört)

mdkr

1993

1994

1995

1996

1997

1993

1994

1995

1996

1997

131

Skattebefrielse för inrikes sjöfart,

CO2-skatt

0,10

0,11

0,11

0,08

0,08

0,08

Summa

2,24

3,24

11,7

2

12,5

8

12,9

4

1,68

2,45

8,79

9,43

9,57

varav saldopåverkande avvikelser

2,24

3,24

11,7

2

12,5

8

12,9

4

1,68

2,45

8,79

9,43

9,57

23. Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar

27

Uttag av bränsle m.m.

0,61

0,63

0,71

0,76

0,78

0,34

0,35

0,38

0,40

0,41

28

Avverkningsrätt till skog

30

Avgångsvederlag till jordbrukare

32

Anläggning av skog m.m.

0,23

0,23

0,24

0,31

0,31

0,18

0,17

0,18

0,23

0,23

33

Skogsavdrag

46

Skogskonto

0,06

0,07

0,07

0,08

0,08

0,05

0,05

0,05

0,06

0,06

114

Ingående skatt på

jordbruksarrende

126

Bränsleförbrukning inom växthus-

näringen

0,06

0,08

0,09

0,04

0,06

0,07

128

Elförbrukning inom

växthusnäringen

0,19

0,22

0,27

0,14

0,16

0,20

134

Bränsleförbrukning inom växthus-

näringen, CO2-skatt

0,12

0,11

0,04

0,09

0,09

0,03

Summa

0,90

0,93

1,39

1,56

1,57

0,57

0,57

0,88

1,00

1,00

varav saldopåverkande avvikelser

0,90

0,93

1,39

1,56

1,57

0,57

0,57

0,88

1,00

1,00

24. Näringsliv

10

Tjänsteinkomster utländska fartyg

20

Löneunderlag i fåmansaktiebolag

0,26

0,16

26

Kvittning av underskott i aktiv

näring

0,00

0,04

0,00

0,04

0,06

0,00

0,02

0,00

0,02

0,03

29

Näringsbidrag

31

Avyttring av näringsfastighet och

liknande

34

Substansminskning

37

Nedskrivning av lager och

pågående arbete

0,06

0,05

0,07

0,07

0,05

0,05

0,04

0,05

0,05

0,04

42

Koncernbidragsdispens

43

Skadeförsäkringsföretag

0,39

0,47

0,52

0,52

0,54

0,30

0,35

0,39

0,39

0,40

45

Hypoteksbank, -kassa m.m.

0,01

0,01

u

0,01

0,01

u

48

Skatteutjämningsreserv

2,62

u

2,02

u

49

Återföring skatteutjämningsreserv

4,01

0,64

0,51

0,42

3,01

0,48

0,38

0,31

50

Annellavdrag

2,36

u

1,82

u

51

Överavskrivning avseende

inventarier

1,77

6,76

6,04

6,04

6,27

1,36

5,07

4,53

4,53

4,64

52

Periodiseringsfonder

6,57

6,14

6,17

6,51

4,60

4,42

4,44

4,69

53

Direktavskrivningar

0,76

0,37

2,95

u

0,57

0,28

2,21

u

55

Generationsskifte vid

räntefördelning

56

EU-bidrag

66

Riskkapitalavdrag

0,59

0,00

0,41

0,00

72

Företagarförening m.m.

80

Nedsättning inriktning mindre

företag

5,47

4,05

82

Ersättning skiljemannauppdrag

102

Serveringstjänster

1,10

1,15

u

0,82

0,86

u

NAMN PÅ AVVIKELSEN

SKATTEAVVIKELSE BRUTTO

SKATTEAVVIKELSE NETTO

MDKR

(U = UPPHÖRT)

mdkr

1993

1994

1995

1996

1997

1993

1994

1995

1996

1997

103

Rumsuthyrning

0,29

0,48

0,49

0,50

0,52

0,22

0,36

0,37

0,37

0,38

125

Bränsleförbrukning inom

industrin, energiskatt

1,93

2,18

2,59

1,45

1,63

1,92

127

Elförbrukning inom industrin

6,21

7,25

9,26

4,66

5,44

6,85

129

Metallurgiavdrag

0,15

0,16

0,25

0,12

0,12

0,18

130

Nedsättning av CO2-skatt för

industrin

0,06

0,06

0,27

0,05

0,05

0,20

133

Bränsleförbrukning inom

industrin, CO2-skatt

3,83

4,28

4,03

2,87

3,21

2,98

Summa

8,60

20,3

0

26,4

5

31,3

2

36,5

0

6,60

14,8

9

19,6

7

23,2

5

26,8

3

varav saldopåverkande avvikelser

8,60

20,3

0

26,4

5

31,3

2

36,5

0

6,60

14,8

9

19,6

7

23,2

5

26,8

3

30. Generell skatteförmån

9

Tjänsteinkomster vistelse

utomlands

41

Dubbelbeskattningsavtal,

matching credit

44

Rabatt från ekonomiska

föreningar m.m.

0,10

0,11

0,12

0,12

0,08

0,08

0,08

0,09

0,09

0,06

59

Realisationsvinst

4,72

8,64

5,19

6,32

6,42

3,48

6,28

3,80

4,57

4,64

60

Utdelning aktier m.m.

4,57

u

2,93

3,20

u

2,05

62

Uttag av aktier

u

u

65

Avkastningsskatt K-försäkringar

0,37

0,51

0,17

0,18

0,14

0,26

0,36

0,12

0,13

0,10

68

Reaförluster, marknadsnoterade

aktier

69

Marknadsnoterade fordringar

76

Ägare av vissa fastigheter

85

Vinstandelsstiftelser

0,10

0,10

0,10

0,10

u

0,10

0,10

0,10

0,10

u

101

Livsmedel

5,44

5,70

5,89

21,1

0

20,5

4

4,08

4,28

4,41

15,8

3

15,2

0

173

Statens lönesumma

0,60

0,59

0,29

u

0,00

0,00

0,00

u

Summa

11,3

3

20,2

2

11,7

6

27,8

2

30,1

2

8,00

14,3

0

8,51

20,7

2

22,0

6

varav saldopåverkande avvikelser

10,7

3

19,6

3

11,4

7

27,8

2

30,1

2

8,00

14,3

0

8,51

20,7

2

22,0

6

301. Generell skatteförmån till hushåll

1

Stipendier

2

Hittelön

3

Ersättning för blod m.m.

0,02

0,02

0,02

0,03

0,03

0,01

0,01

0,02

0,02

0,02

4

Intäkter vid försäljning av vilt

växande bär

5

Utlandstillägg

8

Utlandstraktamente

0,00

u

0,00

u

16

Personalrabatter m.m.

18

Eu-parlamentarikers rese- och

kostnadsersättningar

22

Avdrag för dubbel bosättning

0,58

0,60

0,66

0,68

0,70

0,35

0,35

0,37

0,37

0,37

23

Avdrag för resor till och från

arbetet

5,88

6,15

5,28

5,41

5,55

3,53

3,57

2,94

2,94

2,95

24

Avdrag för hemresor

35

Avdrag till arbetsresor,

näringsidkare

63

Allemansfond

0,42

0,55

0,71

0,73

u

0,30

0,39

0,50

0,51

u

67

Konsumtionskrediter

136

Ränteutgifter - 21 % reduktion

-0,21

-0,26

-0,26

-0,26

-0,26

-0,15

-0,19

-0,19

-0,19

-0,19

137

Begränsning kapitalreduktion

0,00

-0,44

-0,44

-0,44

-0,44

0,00

-0,31

-0,31

-0,31

-0,31

Summa

6,69

6,61

5,97

6,14

5,58

4,04

3,83

3,33

3,34

2,84

Bilaga 5

Ett hållbart Sverige

.

Ett hållbart Sverig

1. Samanfattning

Sverige skall vara en pådrivande kraft och ett föregångsland för en ekologiskt

hållbar utveckling. Den ekologiska

hållbarheten kan också bidra till fler arbeten, tillväxt och en ökad

konkurrenskraft. De åtgärder som redovisas nu är ett

viktigt steg. Regeringen återkommer med konkretiseringar och ytterligare förslag

 i höstens budgetproposition och i bland

annat en miljöpolitisk proposition våren 1998.

1.1 Inledning

I regeringsförklaringen den 17 september 1996 underströk statsministern att

 Sverige skall vara en pådrivande internationell

kraft och ett föregångsland i strävan att skapa en ekologisk hållbar

utveckling .

Regeringen beslöt den 21 januari 1997 att tillsätta en delegation för en

ekologiskt hållbar utveckling. I delegationen ingår

statsråden Anna[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, Ylva[REDACTED_EFTERNAMN], Ulrica[REDACTED_EFTERNAMN], Annika
[REDACTED_EFTERNAMN] och Thomas[REDACTED_EFTERNAMN].

Delegationens första uppgift har varit att inför den ekonomiska vårpropositionen

 föreslå ett investeringsprogram för

ekologisk hållbarhet samt en gemensam plattform för det fortsatta arbetet.

Under arbetet har delegationen haft nytta av förslag och idéer från

organisationer, kommuner, statliga myndigheter,

pågående utredningar som bland annat Agenda 21-kommittén och

Kretsloppsdelegationen, samt från enskilda personer.

Delegationen lämnade sina förslag 1997-03-21. Regeringen gör följande

bedömningar med anledning av delegationens

förslag.

1.2 Ett arv till kommande

 generationer

En hållbar utveckling innebär att vi som lever i dag klarar våra behov utan att

äventyra förutsättningarna för framtida

generationer. FN:s konferens om miljö och utveckling i Rio de Janerio 1992

betonade sambandet mellan social, kulturell,

ekonomisk och ekologisk hållbarhet. Ekonomisk utveckling, en rik kultur och

social välfärd måste gå hand i hand med

skydd av miljön och hushållning med naturresurserna.

Vi i de rikare länderna har ett särskilt ansvar. Trots att vi utgör en begränsad

 andel av jordens befolkning så står vi för

huvuddelen av den globala belastningen på miljö och naturresurser. Vi har också

de största möjligheterna att ändra livsstil

och teknik eftersom vi kommit längst i ekonomisk utveckling och social välfärd.

För oss är den nya stora uppgiften inför

2000-talet att utveckla den ekologiska hållbarheten.

Levnadsstandarden i Asien och vissa andra delar av världen beräknas öka mycket

kraftigt under de närmaste 25 åren.

Därmed ökar också resursanvändningen och påverkan på miljön. Det finns

beräkningar som visar att dagens

resursanvändning behöver bli tio gånger mer effektiv för att en växande

världsbefolkning om 25-50 år skall kunna leva på

en rimlig nivå. Det är en stor utmaning.

I regeringsförklaringen den 17 september 1996 underströk statsministern att

 Sverige skall vara en pådrivande

internationell kraft och ett föregångsland i strävan att skapa en ekologiskt

hållbar utveckling . I grunden handlar det om tre

saker: skyddet av miljön, en hållbar försörjning och en effektiv användning av

jordens resurser.

Övergripande mål för ett ekologiskt hållbart samhälle kan formuleras så här:

Skyddet av miljön: Utsläppen av föroreningar skall inte skada människans hälsa

eller överskrida naturens förmåga att ta

emot eller bryta ner dem. Naturligt förekommande ämnen skall användas på ett

sådant sätt att de naturliga kretsloppen

värnas. Naturfrämmande hälso- och miljöskadliga ämnen bör på sikt inte få

förekomma i miljön. Den biologiska

mångfalden skall bevaras och värdefulla kulturmiljöer skyddas.

Effektiv användning: Användningen av energi och andra naturresurser skall bli

mycket effektivare än den är i dag.

Flödena av energi och material kan därmed begränsas så att de är förenliga med

en hållbar utveckling. Samhällsplanering,

teknikutveckling och investeringar skall därför också inriktas på resurssnåla

processer och produkter.

Hållbar försörjning: Ekosystemens långsiktiga produktionsförmåga måste säkras.

Så långt som möjligt skall

försörjningen baseras på ett långsiktigt hållbart nyttjande av förnybara

resurser. Det betyder att användningen av resurser

inte långsiktigt kan överskrida den takt med vilken naturen skapar nya och att

material bör återvinnas i ett kretslopp. Vi

skall hushålla med icke förnybara resurser och kontinuerligt sträva efter att

utveckla förnybara ersättningar.

Detta kräver en ny helhetssyn på framtiden där vi tar till vara människors

engagemang och teknikens möjligheter. Ett

ekologiskt hållbart samhälle kan inte bara finnas i ett land. Problemen och

lösningarna är sammanflätade över

nationsgränserna. Därför behövs både ett aktivt nationellt och internationellt

arbete.

Sverige har särskilt goda förutsättningar att gå före. Miljöfrågorna blev

aktuella tidigt i vårt land. En rad insatser har

redan gjorts för att förbättra miljön och hushålla med naturresurserna. I dag

finns ett starkt och brett engagemang för hållbar

utveckling. Det lokala Agenda 21-arbetet har redan visat hur demokratin kan

vitaliseras av arbetet. Stora delar av

näringslivet ser ekologisk hållbarhet både som en nödvändighet och som en

affärsmöjlighet. Vi arbetar aktivt både i Europa

och globalt för en hållbar utveckling.

Arbetet för ekologisk hållbarhet är alltså inte bara viktigt för att framtida

generationer skall få ett bra liv. Det skapar

också mängder av nya möjligheter. Länder som ligger långt framme i utvecklingen

kan dra nytta av de nya marknader som

öppnar sig för miljöanpassade lösningar. Därmed kan tillväxt och konkurrenskraft

 stärkas och nya arbeten skapas. Åtgärder

för att stimulera investeringar i ekologisk hållbarhet kan också skapa nya

arbetstillfällen. Det spännande med den ekologiska

hållbarheten som framtidsprojekt är att dra nytta av alla dessa möjligheter. Det

 förutsätter ett nära samspel mellan politiken

på olika områden och mellan samhällets olika aktörer.

Hushållning med naturresurserna, omsorg om miljön och social rättvisa är också

nödvändiga förutsättningar för en

hållbar ekonomisk utveckling. Samtidigt är en sund ekonomi en förutsättning för

en ekologiskt hållbar utveckling. Den

sociala välfärden förutsätter att vi motverkar växande klyftor och skillnader i

samhället. Därför är låg arbetslöshet, social

trygghet, bra bostadsområden och en god utbildning centrala element. Ett

utvecklande arbete som ger utrymme för en rik

fritid är centralt för människors engagemang i miljöfrågorna. Kvinnor och män

skall ha samma möjligheter till goda

livsvillkor och förutsättningar att delta i samhällsarbetet.

En hållbar utveckling innehåller en varsam förvaltning och utveckling av det arv

 vi fått från generationer före oss, men

måste också knyta an till kulturens roll i vardagslivet. En god ekonomisk,

social och kulturell utveckling skapar

förutsättningar för människor att engagera sig i arbetet för ett ekologiskt

hållbart samhälle.

1.3 Ett aktivt nationellt och

 internationellt arbete

För att Sverige skall nå en ekologiskt hållbar utveckling krävs aktiva åtgärder

för att påverka samhället. Knappheten på

ändliga resurser och växande miljöproblem kommer visserligen att på sikt driva

fram en anpassning och omvandling, men

det skulle hela tiden ske i efterhand sedan betydande skador på miljön uppkommit

 eller knapphet på resurser drivit fram

kriser och konflikter på olika håll i världen. Därför behövs en aktiv politik

både i staten och kommunerna för att främja en

ekologiskt hållbar utveckling. Marknadskrafterna kan bidra till en positiv

utveckling, men de kan inte ensamma lösa

problemen.

Målen för en god miljö, en effektiv användning av resurser och en hållbar

försörjning är vägledande för detta arbete.

Ekosystemen skall brukas på sätt som vare sig hotar deras långsiktiga

produktionsförmåga eller den biologiska mångfalden.

Redan inom en generation bör betydande framsteg kunna nås. Regionala

miljöproblem som försurning och övergödning bör

vara lösta och fungerande kretslopp etablerade för de flesta material.

Energianvändningen bör ha blivit mycket mer effektiv

och förnybara resurser användas i betydligt större utsträckning. Den ekonomiska

utvecklingen i utvecklingsländerna bör ha

tagit en riktning som är förenlig med en långsiktigt hållbar utveckling.

Inom fem till tio år bör vi ha tagit flera viktiga steg på vägen. Ambitionen är

att industriutsläppen är nere i nivåer som

inte skadar miljön. Processer och produkter bör i högre grad utformas så att de

inte skadar miljön i någon del av varukedjan

och så att de kan återvinnas i ett kretslopp. Investeringar i ekologisk

hållbarhet bör ha gett mätbara effekter i effektivare

energianvändning och bättre miljö. En ökad kvalitet och ett vidgat

kretsloppsperspektiv inom arkitektur och formgivning

bör ha förlängt produktcyklerna och skapat förutsättningar för en god

bebyggelsemiljö. Bruket av biologiska resurser bör

vara uthålligt och bidra till att bevara den biologiska mångfalden. Den

kommunala planeringen bör ge samlade bedömningar

för en ekologiskt hållbar utveckling både i våra tätorter och på landsbygden.

Distansarbete med hjälp av informationsteknik

har visat sig ha positiva miljöeffekter. Regeringen avser därför att tillsätta

en utredning kring hur distansarbete kan

stimuleras och utvecklas. Det bör finnas en god kunskap om vad som behövs för en

 ekologiskt hållbar utveckling, och ett

brett engagemang i arbetet för ett ekologiskt hållbart Sverige. Alla viktigare

beslut bör analyseras från ett

hållbarhetsperspektiv och EU bör ha hållbar utveckling som ett övergripande mål.

Vi har ett gemensamt ansvar för att vidta de åtgärder som behövs för att

utvecklingen skall gå i denna riktning.

Politikens uppgift är till stor del att skapa förutsättningar för och uppmuntra

ett handlande som är förenligt med en

ekologiskt hållbar utveckling. Det är viktigt att vi väljer de åtgärder som ger

störst nytta i förhållande till kostnaderna och att

vi väger nyttan mot kostnaden, liksom att vi analyserar alternativa möjligheter

att nå målen.

Miljöföroreningarna känner inga nationella gränser. Den långsiktiga

försörjningen med naturresurser är i stor

utsträckning en global fråga. Råvaror och produkter säljs ofta på en global

marknad. Den svenska ekonomin är nära

sammanflätad med ekonomin i de övriga EU-länderna. Omställningen av Sverige till

 ekologisk hållbarhet förutsätter därför

att kraven på ekologisk hållbarhet också får genomslag i andra länder. Allt

detta är skäl för att Sverige skall vara pådrivande

internationellt för en ekologiskt hållbar utveckling. Men det förutsätter också

att vi går före nationellt så att vi är trovärdiga

när vi skall påverka andra, och att vi lär av andras exempel när de har kommit

längre än vi.

Det är nu dags att redovisa den ökade bredd i insatserna och det ökade tempo i

omställningen som svarar mot dessa

ambitioner. I avsnitt 2 redovisas inriktningen på ett aktivt nationellt och

internationellt arbete.

2. Inriktningen på arbetet för ekologisk hållbarhet

En ekologiskt hållbar samhällsutveckling förutsätter ett samhällsengagemang med

både bredd och djup där alla i samhället

känner delaktighet och ansvar. Arbetet skall knyta an till det folkrörelsearbete

 som pågår och ge oss alla som medborgare

och konsumenter verktygen för att göra medvetna val som bidrar till

hållbarheten. Det gäller att uppmuntra marknadens

egna drivkrafter och att alla delar av samhället medverkar. Arbetet inom berörda

 utgiftsområden kommer att följas upp i

varje års budgetproposition. Den gemensamma strategin kommer att redovisas

årligen och utvecklas i en särskild skrivelse i

samband med budgetpropositionen. I avsnitt 2.1 redovisar vi en första genomgång

av styrmedel för ekologisk hållbarhet.

Kompetens, kunnande och realkapitalets utformning har en avgörande betydelse för

 den ekologiska hållbarheten. Därför

är det viktigt att påverka och öka investeringar i kunnande och realkapital i en

 riktning som gynnar ekologisk hållbarhet.

Det gäller utbildning och forskning liksom industri, lokaler, bostäder, och

infrastruktur som transportsystem, avfalls- och

avloppssystem samt energiförsörjning. Förändringar av realkapitalet tar tid. Det

 är därför viktigt att

investeringsprogrammen påbörjas så tidigt som möjligt och att de är långsiktiga.

 Det är viktigt att de nyinvesteringar i

infrastruktur som genomförs är anpassade till ekologisk hållbarhet, så att

behoven av framtida ombyggnader minskar.

Utvecklingen mot ett ekologiskt hållbart samhälle innebär också stora

möjligheter för en miljödriven utveckling av

näringslivet. I avsnitt 2.2 redovisas vissa nationella insatser för

investeringar i ekologisk hållbarhet och i avsnitt 2.3 föreslås

ett program för lokala investeringar i vilket kommunerna har en viktig roll.

I avsnitt 2.4 beskrivs de långsiktiga effekterna.

2.1 Styrmedel för ekologisk

 hållbarhet

2.1.1 Allmänt om styrmedel och

 incitamentsstrukturer

Ett ekologiskt hållbart samhälle formas genom insatser på många nivåer och av

många aktörer. Statens roll är att skapa

förutsättningar för alla att bidra till en ekologiskt hållbar utveckling. Det

arbete som redan pågår kommer att leda till

betydande förbättringar. Men det behövs också skärpta styrmedel och incitament

som styr i rätt riktning.

Mål och indikatorer är centrala för arbetet och skall utvecklas vidare. Det

behövs tydliga mål och program för arbetet

inom varje berört samhällsområde.

Lagstiftningen måste utvecklas vidare. Regeringens kommande förslag till

miljöbalk är centralt i detta avseende.

Ekonomiska styrmedel kan bidra till kostnadseffektiva lösningar och bör användas

 i större utsträckning. Incitament som

styr i felaktig riktning bör ses över. Därmed kan marknadens kraft användas mer

effektivt. Särskilda kriterier kan kopplas

till statliga stöd till exempelvis byggande. Insatser för kompetens och kunnande

 har stor betydelse för det fortsatta arbetet,

liksom utvecklingsarbete för att omsätta forskningsresultat till praktiskt

tillämpbara produkter och system. Den fysiska

planeringen är också ett viktigt instrument.

Framgång i arbetet förutsätter att alla berörda samhällsområden bidrar. Därför

behövs utvecklade program för varje

område av betydelse. Dessa program bör redovisas i samband med

budgetpropositionen. Det är också viktigt att regeringens

förslag inom berörda områden både bidrar till målen för det aktuella området och

 till ekologisk hållbarhet.

Hållbarhetsbeskrivningar är ett viktigt instrument för att underlätta detta.

Staten bör vidare vara ett föredöme för ekologisk

hållbarhet i sin egen verksamhet. Den offentliga upphandlingen är i detta

sammanhang ett viktigt verktyg.

Ett aktivt internationellt arbete är nödvändigt. Hållbarhetsfrågorna bör drivas

inom EU och särskild uppmärksamhet

ägnas EU:s regeringskonferens och kommande utvidgning. Sverige skall ha en

pådrivande roll även i det globala arbetet.

I det följande aviseras ett antal initiativ inom dessa områden.

2.1.2 Mål och indikatorer för en ekologiskt hållbar utveckling

Det är angeläget att kunna följa och värdera om samhällsutvecklingen i stort är

ekologiskt hållbar och vilka framsteg som

görs. Det kräver ett bredare perspektiv än de nuvarande miljömålen. Därför bör

indikatorer för ekologiskt hållbar

utveckling utarbetas och användas i den föreslagna årliga redovisningen till

riksdagen. Indikatorerna bör inte vara fler än att

de på ett enkelt och informativt sätt visar riktningen på utvecklingen mot

ekologisk hållbarhet. Indikatorerna bör tas fram

utifrån befintlig statistik och så långt möjligt samordnas med indikatorer som

används i andra länder för att möjliggöra

internationell jämförelse. USA, Nederländerna och Storbritannien är exempel på

länder där man arbetat med indikatorer för

hållbar utveckling, som är bredare än miljömål i vanlig bemärkelse.

Miljömål syftar till att styra miljöarbetet med avseende på önskat

miljötillstånd respektive nödvändiga åtgärder.

Regeringen har i regleringsbrev för 1997 och i särskilt beslut i februari givit

Naturvårdsverket i uppdrag att revidera de

befintliga miljömålen och lämna förslag till nya och förbättrade miljömål.

Vidare har ett antal sektorsmyndigheter redan

utvecklat sektorsmål eller fått i uppdrag att göra det och regeringen avser att

ge uppdraget till fler sektorsmyndigheter.

Naturvårdsverket har fått till uppgift att samordna arbetet med sektormålen.

Arbetet med indikatorer är dock bredare än

dessa uppdrag och kräver delvis andra former. Regeringen avser därför ge

Miljövårdsberedningen uppgiften att i nära

samarbete med Naturvårdsverket pågående arbete ta fram förslag till indikatorer.

 Kunskap och erfarenheter från pågående

verksamheter av liknande karaktär inom t.ex. KI, SCB och SNV bör tas tillvara.

2.1.3 Ekonomiska styrmedel

Ekonomiska styrmedel har med stor framgång använts i den svenska miljöpolitiken

sedan 1970-talet. Sverige genomförde i

och med 1990 års skattereform som första land i Europa en skatteväxling, då ett

antal nya miljöskatter infördes och skatten

på arbete sänktes. Koldioxidskatten, svavelskatten och kväveoxidavgiften är

exempel på ekonomiska styrmedel som

uppmärksammats internationellt.

Det finns goda skäl för att även fortsättningsvis använda ekonomiska styrmedel i

 omställningen till ekologisk hållbarhet.

De bidrar till kostnadseffektiva åtgärder, som innebär att hushåll och företag

själva bär de samhällsekonomiska kostnaderna

av sitt handlande. Därmed kan de ekonomiska styrmedlen skapa förutsättningar för

 och uppmuntra ett handlande som är

förenligt med en ekologiskt hållbar utveckling.

Skatteväxlingsutredningen har analyserat förutsättningarna för en fortsatt

skatteväxling. Kommitténs positiva värdering

bygger på övertygelsen att skatteväxling är ett verksamt redskap för en ökad

miljörelatering av skattesystemet. Värderingen

baseras också på bedömningen att vår omvärld kommer att röra sig i samma

riktning.

Sverige bör aktivt använda ekonomiska styrmedel i arbetet för en ekologiskt

hållbar utveckling och successivt öka

skattesystemets miljöstyrande effekt. I övervägandena om förändringarna i

skattesystemet kommer bland annat att bedömas

hur de kan bidra till den ekologiska hållbarheten och hur de påverkar svenska

företags konkurrensförmåga. Regeringen

avser att lämna förslag om en avfallsskatt i anslutning till årets

budgetproposition.

Det är också angeläget att undvika stöd och subventioner som snedvrider

konkurrensen eller motverkar den ekologiska

hållbarheten. Regeringen har gett Riksrevisionsverket och Naturvårdsverket i

uppdrag att göra en översyn av subventioner

som motverkar den ekologiska hållbarheten och på grundval av denna översyn

föreslå nödvändiga förändringar.

Vid sidan av skatter och avgifter kan investerarnas möjligheter att

lånefinansiera sina investeringar och de villkor som

erbjuds på lånemarknaden antas spela stor roll för realiserandet av de

investeringsprogram som redovisas i följande avsnitt.

Här har den allmänna ekonomiska politiken en avgörande roll genom inverkan på

ränteläget.

Bland kreditinstituten finns ett växande intresse för att värdera säkerheter och

 avväga räntor till projektens egenskaper

från ekologisk hållbarhetssynpunkt. Även bland försäkringsbolagen finns visst

intresse för en motsvarande bedömning vad

gäller försäkringsvillkor. Regeringen har i andra sammanhang fört överläggningar

 med kreditinstituten om en

miljöinriktning av deras verksamhet och avser att vidga dessa i de avseenden som

 aktualiseras av investeringsprogrammet.

2.1.4 Ekologisk anpassning av stödsystem inom bland annat bostadssektorn

En lång rad verksamheter som av olika skäl ges statligt stöd har miljöeffekter

och påverkar den ekologiska hållbarheten.

Som ett led i att integrera anpassningen till det ekologiska samhället i alla

politikområden bör statliga stödformer utformas

så att den ekologiska hållbarheten främjas. Ett första viktigt område är stöden

till ombyggnad och förbättring av bostäder.

Detta ligger i linje med den bostadspolitiska utredningens förslag.

Anpassning av bebyggelsen har en strategisk roll i energiomställningen såväl som

 i kretsloppsarbetet, och det är därför

viktigt att alla ombyggnader och renoveringar som ändå sker genomförs på ett

sådant sätt att möjligheterna till

energieffektivisering och miljöanpassning utnyttjas. Åtgärderna skall väljas så

att varsamhetskravet (PBL 3:10) tillgodoses

Ett antal nyckelkriterier bör därför ställas upp som grund för krav på

energieffektivisering, återanvändning av

byggnadsmaterial samt användning av miljöanpassade material och produkter.

Liknande kriterier har formulerats i

Nederländerna. System för miljövärdering av byggnader och byggande är under

utveckling och kan också på sikt användas

som grund för en differentiering av skatter och bidrag.

2.1.5 Ett rationellt byggande

De beställningar och bygguppgifter som investeringar för ekologisk hållbarhet i

bebyggelsen alstrar kommer att i betydande

grad bestå av ombyggnader och reinvesteringar. Vid sidan av ett antal stora

projekt kan huvuddelen av insatserna väntas ske

i små och halvstora sådana.

Den nuvarande branschstrukturen domineras av ett fåtal stora företag. En vital

struktur av lokala konsult- och

byggföretag med allsidig kompetens skulle stärka konkurrensen. Att stimulera en

sådan utveckling ligger i linje med

regeringens allmänna småföretagspolitik. Den teknikupphandling

Byggkostnadsdelegationen genomför kan antas leda

utvecklingen i den här beskrivna riktningen. Ytterligare insatser faller inom

såväl Byggkostnadsdelegationens som

Småföretagsdelegationens verksamheter. Regeringen avser att vidga

delegationernas uppdrag, i syfte att ytterligare

påskynda utvecklingen.

2.1.6 Utbildning och forskning

Utbildning är en grundläggande förutsättning för att förverkliga en ekologiskt

hållbar utveckling. Det är viktigt att det

skapas utrymme inom grundutbildningen för undervisning om miljö- och

livsstilsfrågor. Ett ämnesövergripande arbetssätt

bör användas för att ge kunskaper om miljöfrågorna.

Folkbildning i studieförbundens regi och med stöd av folkrörelserna har i och

mobilisera engagemanget i dessa frågor.

Regeringen avser också att se över examensbeskrivningarna för den högre

utbildningen och vid behov vidta ändringar

med avseende på miljökunskaper.

Ytterligare forskningsinsatser krävs för att Sverige skall kunna bli ett

föregångsland när det gäller en ekologiskt hållbar

utveckling. Frågor som rör energi- och råvaruförsörjning behöver uppmärksammas.

Omvandlingen av naturresurser till

nyttigheter behöver effektiviseras inte minst när det gäller infrastuktur och

bebyggelse. Vattenanvändning och rening liksom

vatten- och avloppssystemens roll för näringsämnenas kretslopp behöver

vidareutvecklas. Miljöanpassningen av

produktionsprocesserna och av transporter i anslutning till produktionen är en

viktig del av omställningen. I

forskningspropositionen har aviserats ett uppdrag till Forskningsrådsnämnden att

 utveckla och konkretisera ett program för

forskning som bidrar till en ekologiskt hållbar utveckling.

Mycket av denna forskning försiggår inom andra områden än traditionell

miljöforskning. Därför krävs att dessa frågor

beaktas i all forskningsplanering.

Det är mycket angeläget att i EU:s femte ramprogram för forskning betona

betydelsen av forskning som stöder miljön

och en hållbar utveckling.

2.1.7 Fysisk planering

Ekologisk hållbarhet bör vara ett gemensamt mål för all samhällsplanering. Detta

 innebär en höjning av ambitionsnivån i

samhällsplaneringen med krav på delvis nya arbetsformer och ett omfattande

utvecklingsarbete. För att arbetet med att ställa

om Sverige till hållbar utveckling skall lyckas, krävs helhetssyn i

samhällsplaneringen och förmåga att överbrygga

sektorsgränser. Behovet av samordning och samverkan gör sig starkt gällande.

Planeringen för infrastrukturens utveckling, regional balans, hushållning med

mark- och vattenresurser och skydd av

miljön är i stor utsträckning gemensamma uppgifter för stat och kommun, medan

bebyggelseplaneringen främst är en

kommunal uppgift. Länsstyrelserna skall se till att de nationella målen får

genomslag i länets utveckling.

I Sverige har ansvar och befogenheter i hög grad decentraliserats till

kommunerna, men också till regionala organ. Den

påbörjade försöksverksamheten med ändrad regional ansvarsfördelning ger

möjligheter till ökad förankring av det regionala

utvecklingsarbetet.

De flesta kommuner står inför en revidering av översiktsplanerna. Detta arbete

bör komma att inspireras av arbetet med

lokal Agenda 21. Det är angeläget att den kommunala planeringen utvecklas

ytterligare som ett strategiskt instrument för

ekologiskt hållbar utveckling.

2.1.8 Redovisningar i budgetpropositionen

Det krävs en rad åtgärder inom samtliga politikområden för att föra Sverige mot

ekologisk hållbarhet. Utifrån de

övergripande målen för en ekologiskt hållbar samhällsutveckling skall mål sättas

 upp för berörda områden och åtgärder för

att nå målen utarbetas.

Ambitionen är att i samband med årets budgetproposition presentera ett

handlingsprogram för att föra Sverige mot målet

ekologisk hållbarhet. Regeringen har redan redovisat förslag som gäller

infrastrukturen och energipolitiken i särskilda

propositioner. Handlingsprogrammet utvecklas vidare i propositioner om bland

annat miljöpolitiken och trafikpolitiken

våren 1998.

Omställningen av Sverige är ett arbete som kommer att pågå under lång tid och

som utvecklas kontinuerligt. För berörda

utgiftsområden avser regeringen därför i kommande års budgetpropositioner

kortfattat redovisa i vilken grad uppsatta mål

uppnåtts och vilka åtgärder för ekologisk omställning som kommer att vidtas

under budgetåret. I anslutning till

budgetpropositionen avser regeringen årligen, med början i år, i en särskild

skrivelse redovisa utvecklingen av arbetet för att

öka den ekologiska hållbarheten i samhället.

2.1.9 Ekologiska hållbarhetsbeskrivningar

Ett bra beslutsunderlag är en förutsättning för ett effektivt arbete för ett

hållbart Sverige. Större beslut som påverkar den

ekologiska hållbarheten bör föregås av en analys av effekterna på miljö och

resursförbrukning. Beaktande av de ekologiska

hållbarhetsperspektiven skall därför finnas med som en del i kommitté- och

utredningsarbeten som behandlar frågor av

betydelse i detta sammanhang. På så sätt blir det lättare att tidigt

uppmärksamma huruvida kommande förslag bidrar till

ekologisk hållbar utveckling eller motverkar den. Motverkande effekter är

lättare att rätta till under utredningsarbetets gång

än i slutskedet av den. Lagda förslag som kan ha betydelse för ekologisk hållbar

 utveckling bör åtföljas av en redovisning av

effekterna på miljö och resursförbrukning. Miljövårdsberedningen kommer att få

uppgiften att utveckla en mall för sådana

beskrivningar och den nya energimyndigheten bör bidra i de delar som behandlar

energieffektivitet.

På motsvarande sätt kommer propositioner av betydelse i detta sammanhang att

åtföljas av en ekologisk

hållbarhetsbeskrivning. Sverige driver motsvarande krav inom EU:s

regeringskonferens vad gäller kommissionens förslag.

2.1.10 Staten ett föredöme för ekologiskt

hållbar utveckling

Med stöd av 7§ verksförordningen om att beakta de krav som ställs på

verksamheten med hänsyn till miljöpolitiken, finns i

dag ett miljöansvar i instruktionerna för ett antal myndigheter med särskilt

sektorsansvar för miljön. Verksförordningen

kommer att ändras så att hänsynen i stället skall gälla ekologiskt hållbar

utveckling. En politik för ekologisk hållbar

utveckling är väsentligt vidare än miljöpolitik varför krav på hänsyn bör finnas

 i fler myndighetsinstruktioner än enbart för

de nuvarande myndigheterna med sektorsansvar för miljön. Regeringen avser att

återkomma till för vilka myndigheter detta

krav skall återspeglas i myndighetsinstruktionerna.

Erfarenheter från andra verksamheter visar att miljöledningssystem kan vara ett

ändamålsenligt verktyg för att integrera

hänsyn till miljön i det dagliga arbetet. Regeringen har därför i beslut i

december 1996 utsett 25 pilotmyndigheter som

under år 1997 skall inleda utvecklingen av ett miljöledningssystem. Detta arbete

 kommer att vidgas till en bredare

tillämpning av miljöledningssystem inom de statliga myndigheterna med beaktande

av vunna erfarenheter från

pilotprojektet.

Redovisning och granskning av hur miljöarbetet har bedrivits utgör en central

del av alla miljöledningssystem.

Myndigheternas övriga redovisningar rörande ekonomi och effektivitet granskas i

dag av Riksrevisionsverket. Regeringen

har därför givit Riksrevisionsverket i uppdrag att bland annat föreslå hur

myndigheterna skall återrapportera sitt miljöarbete

i anslutning till årsredovisningen. Naturvårdsverket gavs i samma beslut

ansvaret för att granska miljöeffekter av

myndigheternas miljöarbete som följer av miljöledningssystemet.

2.1.11 Offentlig upphandling

Den offentliga sektorn köper årligen varor och tjänster för totalt cirka 280

miljarder kronor varav staten för drygt 100

miljarder. Den omfattande offentliga upphandlingen är ett effektivt instrument

att påverka utbudet på marknaden så att

beståndet av produkter snabbare anpassas till kraven på ekologisk hållbarhet.

Intresset för en miljöanpassad offentlig upphandling finns inom flertalet av

EU-länderna. Den danska regeringen har

nyligen antagit en handlingsplan för grön politik inom området för offentlig

upphandling . Andra medlemsstater

undersöker åtgärder för att främja inköp av gröna varor och tjänster. Dessutom

 har OECD nyligen presenterat en

rekommendation om förbättring av regeringarnas resultat för att skydda miljön,

enligt vilken medlemsländerna och i

synnerhet regeringarna bör inrätta och genomföra en inköpspolitik av

miljövänliga varor och tjänster.

EU:s medlemsländer har i samband med översynen av det femte

miljöhandlingsprogrammet preliminärt kommit överens

om att göra en översyn av gemenskapens regler för offentlig upphandling så att

miljöhänsyn i större utsträckning tas vid

tillämpningen av reglerna samtidigt om en sund konkurrens bevaras. Enligt

regeringens uppfattning bör översynen ägna

särskild uppmärksamhet åt möjligheterna att ställa krav på miljöanpassade

produktionsprocesser.

Genom att ange enhetliga miljökrav för den offentliga upphandlingen minskar

belastningen på miljön samtidigt som

producenterna får incitament att styra mot miljöanpassade varor och tjänster,

vilket på sikt kan bidra till att svenska företags

exportmöjligheter ökar. För investeringsprogrammet för ekologisk hållbarhet bör

miljökrav ställas vid all upphandling.

Frivilliga miljömärknings- och certifieringssystem, t.ex. den Nordiska

Svanmärkningen, kan spela en viktig roll genom

att miljökrav ställs vid upphandlingen motsvarande kraven för märkning. Genom en

 successiv revision av

miljömärkningskraven skapas en utvecklingsstimulerande effekt.

Det är angeläget att utnyttja de möjligheter som lagstiftningen ger för att

upphandlingen skall gynna utvecklingen mot

ekologisk hållbarhet. Möjligheterna bör också utökas så att grundläggande

miljökrav ställs vid all upphandling. Kriterier för

ekologisk hållbarhet bör utvecklas så att upphandlingen kan stimulera

utvecklingen av materialsnåla och energieffektiva

produkter som inte skadar miljön.

På beställning av Miljövårdsberedningen har därför en första vägledningsstrategi

 för miljöanpassad offentlig upphandling

tagits fram under hösten 1996 av Naturvårdsverket, Nämnden för offentlig

upphandling och Kemikalieinspektionen. För att

den offentliga upphandlingen skall bli pådrivande kraft i arbetet mot ekologisk

hållbarhet bör denna successivt uppdateras

med riktlinjer, erfarenheter och exempel från de 25 pilotmyndigheternas arbete

med miljöledningsystem, de många initiativ

som tas rörande miljöanpassad upphandling av kommuner och landsting samt från

det arbete som pågår i andra länder.

I USA tillämpas exempelvis ett intressant system i den federala upphandlingen.

Federala organ granskar och rangordnar

utbudet av olika utrustningar efter ekologiska egenskaper. De upphandlande

myndigheterna har sedan att välja inom den

bästa kvartilen av utbudet. Därmed stimuleras företag att ta sig upp i den

prioriterade delen av listorna. Den bästa kvartilen

flyttas därmed automatiskt upp. Systemet har således en inbyggd

utvecklingsstimulerande effekt. Det kan övervägas om

liknande system bör prövas i Sverige genom frivilliga överenskommelser och som

en del av investeringsprogrammet.

Regeringen har under 1996 tillsatt en Delegation för främjande av miljöanpassad

teknik som är resultat av

forskningsinsatser eller innovationer. Delegationen skall också medverka till

att korta tiden för marknadsintroduktion av

miljöanpassade produkter, processer och system.

2.1.12 Det internationella arbetet

En ekologiskt hållbar utveckling förutsätter både ett aktivt nationellt arbete

och att vi verkar för att andra länder går i samma

riktning. I det europeiska perspektivet gäller det att göra hållbar utveckling

till ett övergripande mål för EU, i linje med vad

Sverige nu driver i regeringskonferensen. En vitbok för hållbar utveckling -

dvs. en genomgång av vad som krävs av EU:s

politik på olika områden och vilka nuvarande regler och stöd som behöver ses

över - kan vara ett viktigt steg för att få

genomslag för detta arbete inom EU. Sverige bör därför verka för att EU:s

kommande sjätte åtgärdsprogram för miljön

vidgas till en handlingsplan med detta innehåll. Ett sådant arbete med

inriktning på resultat år 2001 skulle också kunna bli

ett viktigt tema inför Sveriges ordförandeskap.

EU:s utvidgning är en förutsättning för en miljöanpassning i Central- och

Östeuropa. Länderna runt Östersjön har

mycket gemensamt och det pågående arbetet med en Agenda 21 för Östersjön är

centralt för en ekologiskt hållbar

utveckling i vårt närområde. Det kommer att kräva betydande förhandlingsinsatser

 för att ge konkreta resultat.

Östersjömiljarden är ett viktigt element.

I ett globalt perspektiv gäller det att omsätta deklarationerna från

Riokonferensen i konkret handling. Det är viktigt att de

svenska insatserna förutom att de riktas mot miljökonventionerna även riktas mot

 alla internationella institutioner som bör

bidra till en hållbar utveckling. Det måste få genomslag i t.ex. FN:s

sektorsorgan, de internationella bankerna och

världshandelsorganisationen WTO. Det är vidare viktigt att vi kan använda

svenskt bistånd som ett gott exempel när vi skall

verka för att andra länder och EU också tar ställning för att bistånd i högre

grad bör bidra till ekologisk hållbarhet.

2.2 Nationella

 investeringsprogram

Nationella investeringsprogram för ekologisk hållbarhet inordnas huvudsakligen i

 respektive utgiftsområde. Sådana program

kan i vissa fall bli mest effektiva om de hålls samman tvärs över sektors- och

områdesgränser. Regeringen kommer, i

samband med budgetpropositionen, att samlat följa upp och redovisa vad som görs

inom olika områden.

2.2.1 Investeringar i ekologisk omställning av byggnader, anläggningar och

infrastruktur ( kretsloppsmiljarden )

En miljard kronor har avsatts till ett femårigt statligt investeringsbidrag för

en ekologiskt hållbar samhällsutveckling (1997-

2001). Medlen skall i första hand användas till kretsloppsanpassning av

befintlig bebyggelse och infrastruktur. Med stöd av

detta investeringsbidrag kan den nödvändiga renoveringen ges en

kretsloppsprofil, vilket samtidigt kan ge positiva sociala

effekter.

Exempel på stödberättigade investeringar är åtgärder som minskar, återvinner

eller separerar avfall, minskar utsläpp av

kväve och fosfor, separerar avloppsvatten eller innebär återanvändning av

byggmaterial och kretsloppsanpassad renovering.

Som villkor för bidraget gäller att investeringen skall bidra till bättre miljö,

 ge sysselsättning samt utnyttja ny teknik eller

nya arbetsmetoder. Ett viktigt syfte med kretsloppsmiljarden är att ge kommuner,

 företag och organisationer möjlighet att

pröva ny miljöteknik och nya metoder och därigenom driva på utvecklingen mot

ekologisk hållbarhet.

En mindre del av anslaget (300 miljoner kronor) disponeras av länsstyrelserna

för stöd till mindre investeringar (högst 8

miljoner kronor investeringskostnad) medan huvuddelen fördelas av regeringen.

2.2.2 Energiinvesteringar

Den proposition om omställning av energisystemet som regeringen nyligen lade på

riksdagens bord är ett omfattande

praktiskt steg i omställningen av Sverige till ett föregångsland för ekologisk

hållbarhet.

Den svenska energipolitikens mål är att på kort och lång sikt trygga tillgången

på el och annan energi på med omvärlden

konkurrenskraftiga villkor. Energipolitiken skall skapa villkoren för en

effektiv energianvändning och en kostnadseffektiv

svensk energiförsörjning med låg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat

samt underlätta omställningen till ett

ekologiskt uthålligt samhälle.

Energipolitiken skall bidra till att stabila förutsättningar skapas för ett

konkurrenskraftigt näringsliv och till en förnyelse

och utveckling av den svenska industrin. Energipolitiken skall också bidra till

ett breddat energi- , miljö- och

klimatsamarbete i Östersjöregionen.

Landets elförsörjning skall tryggas genom ett energisystem som grundas på

varaktiga, helst inhemska och förnybara,

energikällor samt en effektiv energianvändning. Energin skall användas så

effektivt som möjligt med hänsyn taget till alla

resurstillgångar. Stränga krav skall ställas på säkerhet och omsorg om hälsa och

 miljö vid användning och utveckling av all

energiteknik. Kärnkraften skall ersättas med effektivisering av elanvändningen,

konvertering till förnybara energislag samt

miljömässigt acceptabel elproduktionsteknik.

En säker tillgång på el till ett rimligt pris är en viktig förutsättning för den

 svenska industrins internationella

konkurrenskraft. Energipolitiken skall utformas så att denna förutsättning

bevaras.

I den energipolitiska propositionen redovisas ett omfattande och konkret program

 för investeringar inom energiområdet.

Möjligheterna att förstärka insatser för ekologisk hållbarhet genom att

kombinera sådana investeringar med investeringar

som också i andra avseenden ökar den ekologiska hållbarheten bör ofta vara goda.

Regeringen har beräknat totalt 9 miljarder kronor under en sjuårsperiod för

genomförandet av programmet.

2.2.3 Infrastrukturprogram

Medel avsätts vidare för ett särskilt nationellt program för

infrastrukturutveckling. Programmet avses omfatta ytterligare

medel som behövs för vissa infrastruktursatsningar som inte ingår i den

ordinarie planeringsramen. Det nationella

infrastrukturprogrammet, som omfattar utbyggnad av Botniabanan mellan Nyland och

 Umeå, fortsatt stöd till Inlandsbanan

samt viss finansiering av de båda storstadsöverenskommelserna, presenteras

närmare i avsnitt 4.

2.2.4 Insatser för kompetens och kunnande

Effektiva miljöledningssystem blir en allt mer avgörande konkurrensfördel för

näringslivet. För att åstadkomma detta krävs

insatser från utbildningssektorn. Regeringen återkommer med ytterligare förslag

inom det området. Även andra former för

kompetenshöjning bör utvecklas i samarbete med näringslivet exempelvis i

liknande form som EU:s mål 4-stöd.

2.3 Lokala investeringsprogram

En lokalt förankrad verksamhet krävs om arbetet med att föra in den ekologiska

dimensionen i samhällsbygget skall lyckas.

Den slutsatsen dras bland annat i de mål, principer och rekommendationer som

inryms i Agenda 21 och Habitatagendan

(från FN-konferensen om boende, bebyggelse m.m . 1996 i Istanbul).

Regeringen redovisar i det följande huvudinriktningen för ett program för stöd

till investeringar i ekologiskt hållbar

utveckling. I viss mån kan det statliga bidraget användas för lokala

folkbildningsinsatser, liksom till att stimulera det lokala

näringslivets omställning till ekologisk hållbarhet genom stöd till

nätverksbyggande och liknande allmänna kommunala

näringslivsinsatser. En mindre del av statsbidragen skall kunna användas för

kommunernas administrativa utgifter och

uppbyggande av kompetens för genomförandet samt kunskapsgenererande

uppföljningar och utvärderingar av de

kommunala programmen samt de ingående projekten. Programmet syftar till att

stödja sådana åtgärder som annars inte

skulle ha kommit till stånd.

Kommunerna ges möjlighet att i samverkan med olika lokala aktörer, offentliga

och privata, söka statligt stöd till lokala

investeringsprogram för insatser som ökar den ekologiska hållbarheten.

Investeringsprogrammen skall utformas i en bred

lokal process. Alla Sveriges 288 kommuner har inlett ett arbete med lokala

Agenda 21, som involverar många olika grupper

i samhället. Det är därför naturligt att arbetet med att ta fram - och att

genomföra - ett lokalt investeringsprogram får sin bas

i det lokala arbetet.

De kommunala programmen skall innefatta en översiktlig sammanställning av de

insatser som de lokala aktörerna vill

genomföra för att öka takten i omställningen till ekologisk hållbarhet. I detta

sammanställningsarbete kan

arbetsmarknadspolitiska insatser, exempelvis ALU, användas för att ge

förutsättningar till en bred kartläggning av

möjligheterna. Analys och redovisning ur jämställdhets- och

integrationsperspektiven skall göras. Om detta inte kan göras

på ett meningsfullt sätt skall detta anges och särskilt motiveras.

Programmen - vilka kan vara gemensamma för flera kommuner - lämnas till

statsrådsdelegationen för ekologisk

hållbarhet som, efter hörande av länsstyrelserna och de berörda

sektorsmyndigheterna, bedömer vilka kommuner som först

skall komma i fråga för statligt stöd till genomförandet av programmen. Målet är

 att hela Sverige skall delta i ett ekologiskt

omställningsarbete. De kommuner/grupper av kommuner som utses inledningsvis får

därmed en roll av föregångare i

arbetet.

Vid bedömningen av programmen bör vikt läggas bland annat vid åtgärder som

minskar miljöbelastningen, ökar

effektiviteten i användningen av energi och andra naturresurser, gynnar

användningen av förnybara råvaror, ökar återbruk,

återanvändning, recirkulation och återvinning av resurser samt bidrar till att

öka sysselsättningen.

De lokala förutsättningarna skall spela en stor roll för vilka åtgärder som

vidtas i de kommuner som ingår i programmet.

De insatser som genomförs i de lokala projekten måste ske brett och på ett

sådant sätt att många människor och företag blir

delaktiga. Erfarenheter och kunskaper som redan finns, exempelvis genom Agenda

21-arbetet och Byggbranschens

kretsloppsråd, skall tas tillvara i arbetet. Kommunala och regionala

sektorsprogram, samt lokala Agenda 21-

planer/miljöplaner bör beaktas i arbetet.

Den kommunala fysiska planeringen liksom den regionala och nationella

sektorsplaneringen är av särskild betydelse för

omställningen till ekologisk hållbarhet. När beslut om markanvändning,

bebyggelse och rumslig utveckling fattas,

grundläggs många av vardagslivets och näringslivets villkor. Därför är det av

största vikt att både kvinnor och män, liksom

företrädare för olika samhällssektorer, deltar i de beslut som lägger grunden

för samhällsutveckling och i den verksamhet

som blir följden av dessa beslut. Även den bostadspolitiska utredningen har i

sitt förslag om s.k. lokala utvecklingsprogram

för utsatta bostadsområden utgått från betydelsen av lokal förankring i arbetet

för ett hållbart samhälle - ekonomiskt, socialt,

kulturellt och ekologiskt.

Hur möjligheterna för kommunerna att bevilja omställningsstöden utformas har

stor betydelse för teknikutvecklingen och

den ekonomiska effektiviteten i bidragen. Om bidragen knyts till en särskild

teknik som skall användas för omställningen till

ekologisk uthållighet finns det en risk att bidraget leder till att dämpa den

tekniska utvecklingen. Därför skall

investeringsprogrammet och omställningsstöden inriktas mer mot resultat än

teknik. Varsamhetsaspekterna (PBL 3:10) skall

vara vägledande vid valet av åtgärd.

Regeringen avser att utarbeta närmare bestämmelser för hur kommunerna får

använda omställningsstödet till enskilda

projekt. Regelverket föreslås vara så utformat, att det ger kommunerna stora

möjligheter att utnyttja de lokala

förutsättningarna. Aspekter som bör ingå i ett regelverk för kommunernas

hantering är i vilken utsträckning en investering

minskar miljöbelastningen, ökar effektiviteten i användningen av energi och

andra naturresurser, gynnar användningen av

förnybara råvaror, ökar återbruk, återanvändning, recirkulation och återvinning

av resurser samt bidrar till att öka

sysselsättningen.

I de delar där investeringsprogrammen kan komma att riktas till

omställningsåtgärder i företag (exempelvis

bostadsföretag och länstrafikhuvudmän) måste EG:s statsstödssystem beaktas.

Regeringen avser att till Europeiska

kommissionen anmäla de närmare villkor som skall gälla för investeringsstöd till

 företag. Sådana stöd kan inte verkställas

förrän kommissionen lämnat sitt godkännande.

2.3.1 Organisation och uppföljning

Att engagera kommunerna i att lokalt svara för genomförandet av

investeringsprogrammet ligger väl i linje med den

tradition som finns i Sverige. Kommunerna är den primära demokratiska nivån och

möjligheterna till förankring av arbetet

är störst om ansvaret läggs där. Dessutom är det lokala Agenda 21-arbetet ofta

väl utvecklat. Samtidigt måste regering och

riksdag kontinuerligt kunna följa utvecklingen. Vidare krävs att tillämpningen

när det gäller företagsstöd återrapporteras

årligen till Europeiska kommissionen. Erfarenheter från investeringar måste

också dokumenteras så att förutsättningar finns

för vidare kunskapsspridning. Detta ställer krav på uppföljning och utvärdering.

En fristående utvärdering kommer därför att göras. Erfarenheter från pågående

verksamhet av liknande karaktär skall tas

till vara. Det gäller bland annat den så kallade kretsloppsmiljarden, som

hanteras inom ett för ändamålet särskilt inrättat

kansli på Miljödepartementet. Det är angeläget att arbetet i kommunerna redan på

 projektstadiet utformas så att det kan

följas upp på ett effektivt sätt.

För det löpande revisionsarbetet ansvarar de kommunala revisorerna. Utöver detta

 avser regeringen att ge ett uppdrag till

Riksrevisionsverket att löpande utvärdera användningen av de statliga medlen.

För detta ändamål används en mindre del av

de beräknade medlen för de lokala investeringsprogrammen.

2.3.2 Ekonomiska ramar för de lokala

 investeringsprogrammen

Regeringen avsätter i den ekonomiska vårpropositionen:

800 miljoner kronor år 1998

1 800 miljoner kronor år 1999

2 800 miljoner kronor år 2000

för genomförande av de lokala investeringsprogrammen.

2.4 Långsiktiga effekter

Vid sidan av att programmet ger förutsättningar för ökad ekologisk hållbarhet

kan det väntas ha effekter även på ekonomi

och sysselsättning, på kulturlandskap och stadslandskap.

De ekologiska effekterna torde samvariera med programmets omfattning. Både

efterfrågan på och större utbud av teknik

med goda egenskaper bör öka.

Programmets utformning och starka lokala koppling ger förutsättningar för såväl

män som kvinnor att delta i

omställningsarbetet. Det kräver bland annat att såväl kvinnor som män ges

möjligheter att delta aktivt i

samhällsplaneringsprocessen. Mot bakgrund av att en stor del av sysselsättningen

 kan antas uppstå inom bygg- och

anläggningssektorn kommer kortsiktigt den ökade arbetskraftsefterfrågan främst

män till del. Genom den bredd av insatser

som kan genomföras inom ramen för de lokala programmen bör effekterna på

arbetsmarknaden på något längre sikt påverka

också andra sektorer än bygg- och anläggningssektorn. Programmet kan vidare

medverka till att könsuppdelningen på

arbetsmarknaden bryts. Det förutsätter dock medvetna satsningar på att främja

främst kvinnors möjligheter inom tekniska

och andra områden där de i dag är kraftigt underrepresenterade.

Överslagsberäkningar från Naturvårdsverket visar att hushållssektorn står för

nära hälften av de svenska utsläppen.

Arbetet med att underlätta för denna sektor att spela en mer aktiv roll när det

gäller att motverka miljöproblemen och öka

den ekologiska hållbarheten i samhället bör kunna ge goda resultat, eftersom de

lokala investeringsprogrammen bygger på

ett aktivt folkligt engagemang via det kommunala ansvaret för genomförandet.

Rätt utformade kan också de lokala

investeringsprogrammen ge förutsättningar för fler människor att bli mer

delaktiga i samhällsbyggandet, såväl genom

integration i arbetslivet som genom förutsättningar att delta i utformningen av

de konkreta insatserna.

Ett långsiktigt investeringsprogram bör kunna ge positiva effekter på

sysselsättning och tillväxt. Den tekniska och

industriella utvecklingen av nya produkter och system för ekologiskt hållbar

utveckling stimuleras. En stabil

hemmamarknad underlättar kommersialisering och export. På sikt innebär

försörjning av samhället med förnybara

naturresurser dessutom att ytterligare sysselsättning tillkommer i såväl råvaru-

 som förädlingsleden, under förutsättning att

övergången till ett samhälle baserat på förnybara resurser kan ske utan att

ekonomin i övrigt störs.

Med en växande efterfrågan på miljöcertifierade varor inom snart sagt alla

marknader ser Ingenjörsvetenskapsakademin,

IVA, betydande fördelar i att låta hänsyn till ekologisk hållbarhet påverka

produkter och processer i vad man uppskattar till

två tredjedelar av det svenska näringslivet. Även i detta avseende bör en bred

satsning på ekologisk omställning av det

svenska samhället bidra till att stärka näringslivet.

Påverkan kan också väntas ske på kultur- och stadslandskapen. Riktningen av de

över tiden ständigt pågående

förändringarna blir delvis en annan. I stället för avställning av överbliven

odlingsmark kan man vänta sig att

produktionstrycket kommer att öka när jord- och skogsbruket skall producera både

 mat, energi och industriråvaror.

Påverkan på bebyggelsen och stadslandskapet kan innebära stora förändringar och

omställningen måste därför baseras på

arkitektonisk kvalitet och tillvaratagande av kulturhistoriska värden.

Bilaga 5

Ett hållbart Sverige

.

Ett hållbart Sverig

1. Samanfattning

Sverige skall vara en pådrivande kraft och ett föregångsland för en ekologiskt

hållbar utveckling. Den ekologiska

hållbarheten kan också bidra till fler arbeten, tillväxt och en ökad

konkurrenskraft. De åtgärder som redovisas nu är ett

viktigt steg. Regeringen återkommer med konkretiseringar och ytterligare förslag

 i höstens budgetproposition och i bland

annat en miljöpolitisk proposition våren 1998.

1.1 Inledning

I regeringsförklaringen den 17 september 1996 underströk statsministern att

 Sverige skall vara en pådrivande internationell

kraft och ett föregångsland i strävan att skapa en ekologisk hållbar

utveckling .

Regeringen beslöt den 21 januari 1997 att tillsätta en delegation för en

ekologiskt hållbar utveckling. I delegationen ingår

statsråden Anna[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, Ylva[REDACTED_EFTERNAMN], Ulrica[REDACTED_EFTERNAMN], Annika
[REDACTED_EFTERNAMN] och Thomas[REDACTED_EFTERNAMN].

Delegationens första uppgift har varit att inför den ekonomiska vårpropositionen

 föreslå ett investeringsprogram för

ekologisk hållbarhet samt en gemensam plattform för det fortsatta arbetet.

Under arbetet har delegationen haft nytta av förslag och idéer från

organisationer, kommuner, statliga myndigheter,

pågående utredningar som bland annat Agenda 21-kommittén och

Kretsloppsdelegationen, samt från enskilda personer.

Delegationen lämnade sina förslag 1997-03-21. Regeringen gör följande

bedömningar med anledning av delegationens

förslag.

1.2 Ett arv till kommande

 generationer

En hållbar utveckling innebär att vi som lever i dag klarar våra behov utan att

äventyra förutsättningarna för framtida

generationer. FN:s konferens om miljö och utveckling i Rio de Janerio 1992

betonade sambandet mellan social, kulturell,

ekonomisk och ekologisk hållbarhet. Ekonomisk utveckling, en rik kultur och

social välfärd måste gå hand i hand med

skydd av miljön och hushållning med naturresurserna.

Vi i de rikare länderna har ett särskilt ansvar. Trots att vi utgör en begränsad

 andel av jordens befolkning så står vi för

huvuddelen av den globala belastningen på miljö och naturresurser. Vi har också

de största möjligheterna att ändra livsstil

och teknik eftersom vi kommit längst i ekonomisk utveckling och social välfärd.

För oss är den nya stora uppgiften inför

2000-talet att utveckla den ekologiska hållbarheten.

Levnadsstandarden i Asien och vissa andra delar av världen beräknas öka mycket

kraftigt under de närmaste 25 åren.

Därmed ökar också resursanvändningen och påverkan på miljön. Det finns

beräkningar som visar att dagens

resursanvändning behöver bli tio gånger mer effektiv för att en växande

världsbefolkning om 25-50 år skall kunna leva på

en rimlig nivå. Det är en stor utmaning.

I regeringsförklaringen den 17 september 1996 underströk statsministern att

 Sverige skall vara en pådrivande

internationell kraft och ett föregångsland i strävan att skapa en ekologiskt

hållbar utveckling . I grunden handlar det om tre

saker: skyddet av miljön, en hållbar försörjning och en effektiv användning av

jordens resurser.

Övergripande mål för ett ekologiskt hållbart samhälle kan formuleras så här:

Skyddet av miljön: Utsläppen av föroreningar skall inte skada människans hälsa

eller överskrida naturens förmåga att ta

emot eller bryta ner dem. Naturligt förekommande ämnen skall användas på ett

sådant sätt att de naturliga kretsloppen

värnas. Naturfrämmande hälso- och miljöskadliga ämnen bör på sikt inte få

förekomma i miljön. Den biologiska

mångfalden skall bevaras och värdefulla kulturmiljöer skyddas.

Effektiv användning: Användningen av energi och andra naturresurser skall bli

mycket effektivare än den är i dag.

Flödena av energi och material kan därmed begränsas så att de är förenliga med

en hållbar utveckling. Samhällsplanering,

teknikutveckling och investeringar skall därför också inriktas på resurssnåla

processer och produkter.

Hållbar försörjning: Ekosystemens långsiktiga produktionsförmåga måste säkras.

Så långt som möjligt skall

försörjningen baseras på ett långsiktigt hållbart nyttjande av förnybara

resurser. Det betyder att användningen av resurser

inte långsiktigt kan överskrida den takt med vilken naturen skapar nya och att

material bör återvinnas i ett kretslopp. Vi

skall hushålla med icke förnybara resurser och kontinuerligt sträva efter att

utveckla förnybara ersättningar.

Detta kräver en ny helhetssyn på framtiden där vi tar till vara människors

engagemang och teknikens möjligheter. Ett

ekologiskt hållbart samhälle kan inte bara finnas i ett land. Problemen och

lösningarna är sammanflätade över

nationsgränserna. Därför behövs både ett aktivt nationellt och internationellt

arbete.

Sverige har särskilt goda förutsättningar att gå före. Miljöfrågorna blev

aktuella tidigt i vårt land. En rad insatser har

redan gjorts för att förbättra miljön och hushålla med naturresurserna. I dag

finns ett starkt och brett engagemang för hållbar

utveckling. Det lokala Agenda 21-arbetet har redan visat hur demokratin kan

vitaliseras av arbetet. Stora delar av

näringslivet ser ekologisk hållbarhet både som en nödvändighet och som en

affärsmöjlighet. Vi arbetar aktivt både i Europa

och globalt för en hållbar utveckling.

Arbetet för ekologisk hållbarhet är alltså inte bara viktigt för att framtida

generationer skall få ett bra liv. Det skapar

också mängder av nya möjligheter. Länder som ligger långt framme i utvecklingen

kan dra nytta av de nya marknader som

öppnar sig för miljöanpassade lösningar. Därmed kan tillväxt och konkurrenskraft

 stärkas och nya arbeten skapas. Åtgärder

för att stimulera investeringar i ekologisk hållbarhet kan också skapa nya

arbetstillfällen. Det spännande med den ekologiska

hållbarheten som framtidsprojekt är att dra nytta av alla dessa möjligheter. Det

 förutsätter ett nära samspel mellan politiken

på olika områden och mellan samhällets olika aktörer.

Hushållning med naturresurserna, omsorg om miljön och social rättvisa är också

nödvändiga förutsättningar för en

hållbar ekonomisk utveckling. Samtidigt är en sund ekonomi en förutsättning för

en ekologiskt hållbar utveckling. Den

sociala välfärden förutsätter att vi motverkar växande klyftor och skillnader i

samhället. Därför är låg arbetslöshet, social

trygghet, bra bostadsområden och en god utbildning centrala element. Ett

utvecklande arbete som ger utrymme för en rik

fritid är centralt för människors engagemang i miljöfrågorna. Kvinnor och män

skall ha samma möjligheter till goda

livsvillkor och förutsättningar att delta i samhällsarbetet.

En hållbar utveckling innehåller en varsam förvaltning och utveckling av det arv

 vi fått från generationer före oss, men

måste också knyta an till kulturens roll i vardagslivet. En god ekonomisk,

social och kulturell utveckling skapar

förutsättningar för människor att engagera sig i arbetet för ett ekologiskt

hållbart samhälle.

1.3 Ett aktivt nationellt och

 internationellt arbete

För att Sverige skall nå en ekologiskt hållbar utveckling krävs aktiva åtgärder

för att påverka samhället. Knappheten på

ändliga resurser och växande miljöproblem kommer visserligen att på sikt driva

fram en anpassning och omvandling, men

det skulle hela tiden ske i efterhand sedan betydande skador på miljön uppkommit

 eller knapphet på resurser drivit fram

kriser och konflikter på olika håll i världen. Därför behövs en aktiv politik

både i staten och kommunerna för att främja en

ekologiskt hållbar utveckling. Marknadskrafterna kan bidra till en positiv

utveckling, men de kan inte ensamma lösa

problemen.

Målen för en god miljö, en effektiv användning av resurser och en hållbar

försörjning är vägledande för detta arbete.

Ekosystemen skall brukas på sätt som vare sig hotar deras långsiktiga

produktionsförmåga eller den biologiska mångfalden.

Redan inom en generation bör betydande framsteg kunna nås. Regionala

miljöproblem som försurning och övergödning bör

vara lösta och fungerande kretslopp etablerade för de flesta material.

Energianvändningen bör ha blivit mycket mer effektiv

och förnybara resurser användas i betydligt större utsträckning. Den ekonomiska

utvecklingen i utvecklingsländerna bör ha

tagit en riktning som är förenlig med en långsiktigt hållbar utveckling.

Inom fem till tio år bör vi ha tagit flera viktiga steg på vägen. Ambitionen är

att industriutsläppen är nere i nivåer som

inte skadar miljön. Processer och produkter bör i högre grad utformas så att de

inte skadar miljön i någon del av varukedjan

och så att de kan återvinnas i ett kretslopp. Investeringar i ekologisk

hållbarhet bör ha gett mätbara effekter i effektivare

energianvändning och bättre miljö. En ökad kvalitet och ett vidgat

kretsloppsperspektiv inom arkitektur och formgivning

bör ha förlängt produktcyklerna och skapat förutsättningar för en god

bebyggelsemiljö. Bruket av biologiska resurser bör

vara uthålligt och bidra till att bevara den biologiska mångfalden. Den

kommunala planeringen bör ge samlade bedömningar

för en ekologiskt hållbar utveckling både i våra tätorter och på landsbygden.

Distansarbete med hjälp av informationsteknik

har visat sig ha positiva miljöeffekter. Regeringen avser därför att tillsätta

en utredning kring hur distansarbete kan

stimuleras och utvecklas. Det bör finnas en god kunskap om vad som behövs för en

 ekologiskt hållbar utveckling, och ett

brett engagemang i arbetet för ett ekologiskt hållbart Sverige. Alla viktigare

beslut bör analyseras från ett

hållbarhetsperspektiv och EU bör ha hållbar utveckling som ett övergripande mål.

Vi har ett gemensamt ansvar för att vidta de åtgärder som behövs för att

utvecklingen skall gå i denna riktning.

Politikens uppgift är till stor del att skapa förutsättningar för och uppmuntra

ett handlande som är förenligt med en

ekologiskt hållbar utveckling. Det är viktigt att vi väljer de åtgärder som ger

störst nytta i förhållande till kostnaderna och att

vi väger nyttan mot kostnaden, liksom att vi analyserar alternativa möjligheter

att nå målen.

Miljöföroreningarna känner inga nationella gränser. Den långsiktiga

försörjningen med naturresurser är i stor

utsträckning en global fråga. Råvaror och produkter säljs ofta på en global

marknad. Den svenska ekonomin är nära

sammanflätad med ekonomin i de övriga EU-länderna. Omställningen av Sverige till

 ekologisk hållbarhet förutsätter därför

att kraven på ekologisk hållbarhet också får genomslag i andra länder. Allt

detta är skäl för att Sverige skall vara pådrivande

internationellt för en ekologiskt hållbar utveckling. Men det förutsätter också

att vi går före nationellt så att vi är trovärdiga

när vi skall påverka andra, och att vi lär av andras exempel när de har kommit

längre än vi.

Det är nu dags att redovisa den ökade bredd i insatserna och det ökade tempo i

omställningen som svarar mot dessa

ambitioner. I avsnitt 2 redovisas inriktningen på ett aktivt nationellt och

internationellt arbete.

2. Inriktningen på arbetet för ekologisk hållbarhet

En ekologiskt hållbar samhällsutveckling förutsätter ett samhällsengagemang med

både bredd och djup där alla i samhället

känner delaktighet och ansvar. Arbetet skall knyta an till det folkrörelsearbete

 som pågår och ge oss alla som medborgare

och konsumenter verktygen för att göra medvetna val som bidrar till

hållbarheten. Det gäller att uppmuntra marknadens

egna drivkrafter och att alla delar av samhället medverkar. Arbetet inom berörda

 utgiftsområden kommer att följas upp i

varje års budgetproposition. Den gemensamma strategin kommer att redovisas

årligen och utvecklas i en särskild skrivelse i

samband med budgetpropositionen. I avsnitt 2.1 redovisar vi en första genomgång

av styrmedel för ekologisk hållbarhet.

Kompetens, kunnande och realkapitalets utformning har en avgörande betydelse för

 den ekologiska hållbarheten. Därför

är det viktigt att påverka och öka investeringar i kunnande och realkapital i en

 riktning som gynnar ekologisk hållbarhet.

Det gäller utbildning och forskning liksom industri, lokaler, bostäder, och

infrastruktur som transportsystem, avfalls- och

avloppssystem samt energiförsörjning. Förändringar av realkapitalet tar tid. Det

 är därför viktigt att

investeringsprogrammen påbörjas så tidigt som möjligt och att de är långsiktiga.

 Det är viktigt att de nyinvesteringar i

infrastruktur som genomförs är anpassade till ekologisk hållbarhet, så att

behoven av framtida ombyggnader minskar.

Utvecklingen mot ett ekologiskt hållbart samhälle innebär också stora

möjligheter för en miljödriven utveckling av

näringslivet. I avsnitt 2.2 redovisas vissa nationella insatser för

investeringar i ekologisk hållbarhet och i avsnitt 2.3 föreslås

ett program för lokala investeringar i vilket kommunerna har en viktig roll.

I avsnitt 2.4 beskrivs de långsiktiga effekterna.

2.1 Styrmedel för ekologisk

 hållbarhet

2.1.1 Allmänt om styrmedel och

 incitamentsstrukturer

Ett ekologiskt hållbart samhälle formas genom insatser på många nivåer och av

många aktörer. Statens roll är att skapa

förutsättningar för alla att bidra till en ekologiskt hållbar utveckling. Det

arbete som redan pågår kommer att leda till

betydande förbättringar. Men det behövs också skärpta styrmedel och incitament

som styr i rätt riktning.

Mål och indikatorer är centrala för arbetet och skall utvecklas vidare. Det

behövs tydliga mål och program för arbetet

inom varje berört samhällsområde.

Lagstiftningen måste utvecklas vidare. Regeringens kommande förslag till

miljöbalk är centralt i detta avseende.

Ekonomiska styrmedel kan bidra till kostnadseffektiva lösningar och bör användas

 i större utsträckning. Incitament som

styr i felaktig riktning bör ses över. Därmed kan marknadens kraft användas mer

effektivt. Särskilda kriterier kan kopplas

till statliga stöd till exempelvis byggande. Insatser för kompetens och kunnande

 har stor betydelse för det fortsatta arbetet,

liksom utvecklingsarbete för att omsätta forskningsresultat till praktiskt

tillämpbara produkter och system. Den fysiska

planeringen är också ett viktigt instrument.

Framgång i arbetet förutsätter att alla berörda samhällsområden bidrar. Därför

behövs utvecklade program för varje

område av betydelse. Dessa program bör redovisas i samband med

budgetpropositionen. Det är också viktigt att regeringens

förslag inom berörda områden både bidrar till målen för det aktuella området och

 till ekologisk hållbarhet.

Hållbarhetsbeskrivningar är ett viktigt instrument för att underlätta detta.

Staten bör vidare vara ett föredöme för ekologisk

hållbarhet i sin egen verksamhet. Den offentliga upphandlingen är i detta

sammanhang ett viktigt verktyg.

Ett aktivt internationellt arbete är nödvändigt. Hållbarhetsfrågorna bör drivas

inom EU och särskild uppmärksamhet

ägnas EU:s regeringskonferens och kommande utvidgning. Sverige skall ha en

pådrivande roll även i det globala arbetet.

I det följande aviseras ett antal initiativ inom dessa områden.

2.1.2 Mål och indikatorer för en ekologiskt hållbar utveckling

Det är angeläget att kunna följa och värdera om samhällsutvecklingen i stort är

ekologiskt hållbar och vilka framsteg som

görs. Det kräver ett bredare perspektiv än de nuvarande miljömålen. Därför bör

indikatorer för ekologiskt hållbar

utveckling utarbetas och användas i den föreslagna årliga redovisningen till

riksdagen. Indikatorerna bör inte vara fler än att

de på ett enkelt och informativt sätt visar riktningen på utvecklingen mot

ekologisk hållbarhet. Indikatorerna bör tas fram

utifrån befintlig statistik och så långt möjligt samordnas med indikatorer som

används i andra länder för att möjliggöra

internationell jämförelse. USA, Nederländerna och Storbritannien är exempel på

länder där man arbetat med indikatorer för

hållbar utveckling, som är bredare än miljömål i vanlig bemärkelse.

Miljömål syftar till att styra miljöarbetet med avseende på önskat

miljötillstånd respektive nödvändiga åtgärder.

Regeringen har i regleringsbrev för 1997 och i särskilt beslut i februari givit

Naturvårdsverket i uppdrag att revidera de

befintliga miljömålen och lämna förslag till nya och förbättrade miljömål.

Vidare har ett antal sektorsmyndigheter redan

utvecklat sektorsmål eller fått i uppdrag att göra det och regeringen avser att

ge uppdraget till fler sektorsmyndigheter.

Naturvårdsverket har fått till uppgift att samordna arbetet med sektormålen.

Arbetet med indikatorer är dock bredare än

dessa uppdrag och kräver delvis andra former. Regeringen avser därför ge

Miljövårdsberedningen uppgiften att i nära

samarbete med Naturvårdsverket pågående arbete ta fram förslag till indikatorer.

 Kunskap och erfarenheter från pågående

verksamheter av liknande karaktär inom t.ex. KI, SCB och SNV bör tas tillvara.

2.1.3 Ekonomiska styrmedel

Ekonomiska styrmedel har med stor framgång använts i den svenska miljöpolitiken

sedan 1970-talet. Sverige genomförde i

och med 1990 års skattereform som första land i Europa en skatteväxling, då ett

antal nya miljöskatter infördes och skatten

på arbete sänktes. Koldioxidskatten, svavelskatten och kväveoxidavgiften är

exempel på ekonomiska styrmedel som

uppmärksammats internationellt.

Det finns goda skäl för att även fortsättningsvis använda ekonomiska styrmedel i

 omställningen till ekologisk hållbarhet.

De bidrar till kostnadseffektiva åtgärder, som innebär att hushåll och företag

själva bär de samhällsekonomiska kostnaderna

av sitt handlande. Därmed kan de ekonomiska styrmedlen skapa förutsättningar för

 och uppmuntra ett handlande som är

förenligt med en ekologiskt hållbar utveckling.

Skatteväxlingsutredningen har analyserat förutsättningarna för en fortsatt

skatteväxling. Kommitténs positiva värdering

bygger på övertygelsen att skatteväxling är ett verksamt redskap för en ökad

miljörelatering av skattesystemet. Värderingen

baseras också på bedömningen att vår omvärld kommer att röra sig i samma

riktning.

Sverige bör aktivt använda ekonomiska styrmedel i arbetet för en ekologiskt

hållbar utveckling och successivt öka

skattesystemets miljöstyrande effekt. I övervägandena om förändringarna i

skattesystemet kommer bland annat att bedömas

hur de kan bidra till den ekologiska hållbarheten och hur de påverkar svenska

företags konkurrensförmåga. Regeringen

avser att lämna förslag om en avfallsskatt i anslutning till årets

budgetproposition.

Det är också angeläget att undvika stöd och subventioner som snedvrider

konkurrensen eller motverkar den ekologiska

hållbarheten. Regeringen har gett Riksrevisionsverket och Naturvårdsverket i

uppdrag att göra en översyn av subventioner

som motverkar den ekologiska hållbarheten och på grundval av denna översyn

föreslå nödvändiga förändringar.

Vid sidan av skatter och avgifter kan investerarnas möjligheter att

lånefinansiera sina investeringar och de villkor som

erbjuds på lånemarknaden antas spela stor roll för realiserandet av de

investeringsprogram som redovisas i följande avsnitt.

Här har den allmänna ekonomiska politiken en avgörande roll genom inverkan på

ränteläget.

Bland kreditinstituten finns ett växande intresse för att värdera säkerheter och

 avväga räntor till projektens egenskaper

från ekologisk hållbarhetssynpunkt. Även bland försäkringsbolagen finns visst

intresse för en motsvarande bedömning vad

gäller försäkringsvillkor. Regeringen har i andra sammanhang fört överläggningar

 med kreditinstituten om en

miljöinriktning av deras verksamhet och avser att vidga dessa i de avseenden som

 aktualiseras av investeringsprogrammet.

2.1.4 Ekologisk anpassning av stödsystem inom bland annat bostadssektorn

En lång rad verksamheter som av olika skäl ges statligt stöd har miljöeffekter

och påverkar den ekologiska hållbarheten.

Som ett led i att integrera anpassningen till det ekologiska samhället i alla

politikområden bör statliga stödformer utformas

så att den ekologiska hållbarheten främjas. Ett första viktigt område är stöden

till ombyggnad och förbättring av bostäder.

Detta ligger i linje med den bostadspolitiska utredningens förslag.

Anpassning av bebyggelsen har en strategisk roll i energiomställningen såväl som

 i kretsloppsarbetet, och det är därför

viktigt att alla ombyggnader och renoveringar som ändå sker genomförs på ett

sådant sätt att möjligheterna till

energieffektivisering och miljöanpassning utnyttjas. Åtgärderna skall väljas så

att varsamhetskravet (PBL 3:10) tillgodoses

Ett antal nyckelkriterier bör därför ställas upp som grund för krav på

energieffektivisering, återanvändning av

byggnadsmaterial samt användning av miljöanpassade material och produkter.

Liknande kriterier har formulerats i

Nederländerna. System för miljövärdering av byggnader och byggande är under

utveckling och kan också på sikt användas

som grund för en differentiering av skatter och bidrag.

2.1.5 Ett rationellt byggande

De beställningar och bygguppgifter som investeringar för ekologisk hållbarhet i

bebyggelsen alstrar kommer att i betydande

grad bestå av ombyggnader och reinvesteringar. Vid sidan av ett antal stora

projekt kan huvuddelen av insatserna väntas ske

i små och halvstora sådana.

Den nuvarande branschstrukturen domineras av ett fåtal stora företag. En vital

struktur av lokala konsult- och

byggföretag med allsidig kompetens skulle stärka konkurrensen. Att stimulera en

sådan utveckling ligger i linje med

regeringens allmänna småföretagspolitik. Den teknikupphandling

Byggkostnadsdelegationen genomför kan antas leda

utvecklingen i den här beskrivna riktningen. Ytterligare insatser faller inom

såväl Byggkostnadsdelegationens som

Småföretagsdelegationens verksamheter. Regeringen avser att vidga

delegationernas uppdrag, i syfte att ytterligare

påskynda utvecklingen.

2.1.6 Utbildning och forskning

Utbildning är en grundläggande förutsättning för att förverkliga en ekologiskt

hållbar utveckling. Det är viktigt att det

skapas utrymme inom grundutbildningen för undervisning om miljö- och

livsstilsfrågor. Ett ämnesövergripande arbetssätt

bör användas för att ge kunskaper om miljöfrågorna.

Folkbildning i studieförbundens regi och med stöd av folkrörelserna har i och

mobilisera engagemanget i dessa frågor.

Regeringen avser också att se över examensbeskrivningarna för den högre

utbildningen och vid behov vidta ändringar

med avseende på miljökunskaper.

Ytterligare forskningsinsatser krävs för att Sverige skall kunna bli ett

föregångsland när det gäller en ekologiskt hållbar

utveckling. Frågor som rör energi- och råvaruförsörjning behöver uppmärksammas.

Omvandlingen av naturresurser till

nyttigheter behöver effektiviseras inte minst när det gäller infrastuktur och

bebyggelse. Vattenanvändning och rening liksom

vatten- och avloppssystemens roll för näringsämnenas kretslopp behöver

vidareutvecklas. Miljöanpassningen av

produktionsprocesserna och av transporter i anslutning till produktionen är en

viktig del av omställningen. I

forskningspropositionen har aviserats ett uppdrag till Forskningsrådsnämnden att

 utveckla och konkretisera ett program för

forskning som bidrar till en ekologiskt hållbar utveckling.

Mycket av denna forskning försiggår inom andra områden än traditionell

miljöforskning. Därför krävs att dessa frågor

beaktas i all forskningsplanering.

Det är mycket angeläget att i EU:s femte ramprogram för forskning betona

betydelsen av forskning som stöder miljön

och en hållbar utveckling.

2.1.7 Fysisk planering

Ekologisk hållbarhet bör vara ett gemensamt mål för all samhällsplanering. Detta

 innebär en höjning av ambitionsnivån i

samhällsplaneringen med krav på delvis nya arbetsformer och ett omfattande

utvecklingsarbete. För att arbetet med att ställa

om Sverige till hållbar utveckling skall lyckas, krävs helhetssyn i

samhällsplaneringen och förmåga att överbrygga

sektorsgränser. Behovet av samordning och samverkan gör sig starkt gällande.

Planeringen för infrastrukturens utveckling, regional balans, hushållning med

mark- och vattenresurser och skydd av

miljön är i stor utsträckning gemensamma uppgifter för stat och kommun, medan

bebyggelseplaneringen främst är en

kommunal uppgift. Länsstyrelserna skall se till att de nationella målen får

genomslag i länets utveckling.

I Sverige har ansvar och befogenheter i hög grad decentraliserats till

kommunerna, men också till regionala organ. Den

påbörjade försöksverksamheten med ändrad regional ansvarsfördelning ger

möjligheter till ökad förankring av det regionala

utvecklingsarbetet.

De flesta kommuner står inför en revidering av översiktsplanerna. Detta arbete

bör komma att inspireras av arbetet med

lokal Agenda 21. Det är angeläget att den kommunala planeringen utvecklas

ytterligare som ett strategiskt instrument för

ekologiskt hållbar utveckling.

2.1.8 Redovisningar i budgetpropositionen

Det krävs en rad åtgärder inom samtliga politikområden för att föra Sverige mot

ekologisk hållbarhet. Utifrån de

övergripande målen för en ekologiskt hållbar samhällsutveckling skall mål sättas

 upp för berörda områden och åtgärder för

att nå målen utarbetas.

Ambitionen är att i samband med årets budgetproposition presentera ett

handlingsprogram för att föra Sverige mot målet

ekologisk hållbarhet. Regeringen har redan redovisat förslag som gäller

infrastrukturen och energipolitiken i särskilda

propositioner. Handlingsprogrammet utvecklas vidare i propositioner om bland

annat miljöpolitiken och trafikpolitiken

våren 1998.

Omställningen av Sverige är ett arbete som kommer att pågå under lång tid och

som utvecklas kontinuerligt. För berörda

utgiftsområden avser regeringen därför i kommande års budgetpropositioner

kortfattat redovisa i vilken grad uppsatta mål

uppnåtts och vilka åtgärder för ekologisk omställning som kommer att vidtas

under budgetåret. I anslutning till

budgetpropositionen avser regeringen årligen, med början i år, i en särskild

skrivelse redovisa utvecklingen av arbetet för att

öka den ekologiska hållbarheten i samhället.

2.1.9 Ekologiska hållbarhetsbeskrivningar

Ett bra beslutsunderlag är en förutsättning för ett effektivt arbete för ett

hållbart Sverige. Större beslut som påverkar den

ekologiska hållbarheten bör föregås av en analys av effekterna på miljö och

resursförbrukning. Beaktande av de ekologiska

hållbarhetsperspektiven skall därför finnas med som en del i kommitté- och

utredningsarbeten som behandlar frågor av

betydelse i detta sammanhang. På så sätt blir det lättare att tidigt

uppmärksamma huruvida kommande förslag bidrar till

ekologisk hållbar utveckling eller motverkar den. Motverkande effekter är

lättare att rätta till under utredningsarbetets gång

än i slutskedet av den. Lagda förslag som kan ha betydelse för ekologisk hållbar

 utveckling bör åtföljas av en redovisning av

effekterna på miljö och resursförbrukning. Miljövårdsberedningen kommer att få

uppgiften att utveckla en mall för sådana

beskrivningar och den nya energimyndigheten bör bidra i de delar som behandlar

energieffektivitet.

På motsvarande sätt kommer propositioner av betydelse i detta sammanhang att

åtföljas av en ekologisk

hållbarhetsbeskrivning. Sverige driver motsvarande krav inom EU:s

regeringskonferens vad gäller kommissionens förslag.

2.1.10 Staten ett föredöme för ekologiskt

hållbar utveckling

Med stöd av 7§ verksförordningen om att beakta de krav som ställs på

verksamheten med hänsyn till miljöpolitiken, finns i

dag ett miljöansvar i instruktionerna för ett antal myndigheter med särskilt

sektorsansvar för miljön. Verksförordningen

kommer att ändras så att hänsynen i stället skall gälla ekologiskt hållbar

utveckling. En politik för ekologisk hållbar

utveckling är väsentligt vidare än miljöpolitik varför krav på hänsyn bör finnas

 i fler myndighetsinstruktioner än enbart för

de nuvarande myndigheterna med sektorsansvar för miljön. Regeringen avser att

återkomma till för vilka myndigheter detta

krav skall återspeglas i myndighetsinstruktionerna.

Erfarenheter från andra verksamheter visar att miljöledningssystem kan vara ett

ändamålsenligt verktyg för att integrera

hänsyn till miljön i det dagliga arbetet. Regeringen har därför i beslut i

december 1996 utsett 25 pilotmyndigheter som

under år 1997 skall inleda utvecklingen av ett miljöledningssystem. Detta arbete

 kommer att vidgas till en bredare

tillämpning av miljöledningssystem inom de statliga myndigheterna med beaktande

av vunna erfarenheter från

pilotprojektet.

Redovisning och granskning av hur miljöarbetet har bedrivits utgör en central

del av alla miljöledningssystem.

Myndigheternas övriga redovisningar rörande ekonomi och effektivitet granskas i

dag av Riksrevisionsverket. Regeringen

har därför givit Riksrevisionsverket i uppdrag att bland annat föreslå hur

myndigheterna skall återrapportera sitt miljöarbete

i anslutning till årsredovisningen. Naturvårdsverket gavs i samma beslut

ansvaret för att granska miljöeffekter av

myndigheternas miljöarbete som följer av miljöledningssystemet.

2.1.11 Offentlig upphandling

Den offentliga sektorn köper årligen varor och tjänster för totalt cirka 280

miljarder kronor varav staten för drygt 100

miljarder. Den omfattande offentliga upphandlingen är ett effektivt instrument

att påverka utbudet på marknaden så att

beståndet av produkter snabbare anpassas till kraven på ekologisk hållbarhet.

Intresset för en miljöanpassad offentlig upphandling finns inom flertalet av

EU-länderna. Den danska regeringen har

nyligen antagit en handlingsplan för grön politik inom området för offentlig

upphandling . Andra medlemsstater

undersöker åtgärder för att främja inköp av gröna varor och tjänster. Dessutom

 har OECD nyligen presenterat en

rekommendation om förbättring av regeringarnas resultat för att skydda miljön,

enligt vilken medlemsländerna och i

synnerhet regeringarna bör inrätta och genomföra en inköpspolitik av

miljövänliga varor och tjänster.

EU:s medlemsländer har i samband med översynen av det femte

miljöhandlingsprogrammet preliminärt kommit överens

om att göra en översyn av gemenskapens regler för offentlig upphandling så att

miljöhänsyn i större utsträckning tas vid

tillämpningen av reglerna samtidigt om en sund konkurrens bevaras. Enligt

regeringens uppfattning bör översynen ägna

särskild uppmärksamhet åt möjligheterna att ställa krav på miljöanpassade

produktionsprocesser.

Genom att ange enhetliga miljökrav för den offentliga upphandlingen minskar

belastningen på miljön samtidigt som

producenterna får incitament att styra mot miljöanpassade varor och tjänster,

vilket på sikt kan bidra till att svenska företags

exportmöjligheter ökar. För investeringsprogrammet för ekologisk hållbarhet bör

miljökrav ställas vid all upphandling.

Frivilliga miljömärknings- och certifieringssystem, t.ex. den Nordiska

Svanmärkningen, kan spela en viktig roll genom

att miljökrav ställs vid upphandlingen motsvarande kraven för märkning. Genom en

 successiv revision av

miljömärkningskraven skapas en utvecklingsstimulerande effekt.

Det är angeläget att utnyttja de möjligheter som lagstiftningen ger för att

upphandlingen skall gynna utvecklingen mot

ekologisk hållbarhet. Möjligheterna bör också utökas så att grundläggande

miljökrav ställs vid all upphandling. Kriterier för

ekologisk hållbarhet bör utvecklas så att upphandlingen kan stimulera

utvecklingen av materialsnåla och energieffektiva

produkter som inte skadar miljön.

På beställning av Miljövårdsberedningen har därför en första vägledningsstrategi

 för miljöanpassad offentlig upphandling

tagits fram under hösten 1996 av Naturvårdsverket, Nämnden för offentlig

upphandling och Kemikalieinspektionen. För att

den offentliga upphandlingen skall bli pådrivande kraft i arbetet mot ekologisk

hållbarhet bör denna successivt uppdateras

med riktlinjer, erfarenheter och exempel från de 25 pilotmyndigheternas arbete

med miljöledningsystem, de många initiativ

som tas rörande miljöanpassad upphandling av kommuner och landsting samt från

det arbete som pågår i andra länder.

I USA tillämpas exempelvis ett intressant system i den federala upphandlingen.

Federala organ granskar och rangordnar

utbudet av olika utrustningar efter ekologiska egenskaper. De upphandlande

myndigheterna har sedan att välja inom den

bästa kvartilen av utbudet. Därmed stimuleras företag att ta sig upp i den

prioriterade delen av listorna. Den bästa kvartilen

flyttas därmed automatiskt upp. Systemet har således en inbyggd

utvecklingsstimulerande effekt. Det kan övervägas om

liknande system bör prövas i Sverige genom frivilliga överenskommelser och som

en del av investeringsprogrammet.

Regeringen har under 1996 tillsatt en Delegation för främjande av miljöanpassad

teknik som är resultat av

forskningsinsatser eller innovationer. Delegationen skall också medverka till

att korta tiden för marknadsintroduktion av

miljöanpassade produkter, processer och system.

2.1.12 Det internationella arbetet

En ekologiskt hållbar utveckling förutsätter både ett aktivt nationellt arbete

och att vi verkar för att andra länder går i samma

riktning. I det europeiska perspektivet gäller det att göra hållbar utveckling

till ett övergripande mål för EU, i linje med vad

Sverige nu driver i regeringskonferensen. En vitbok för hållbar utveckling -

dvs. en genomgång av vad som krävs av EU:s

politik på olika områden och vilka nuvarande regler och stöd som behöver ses

över - kan vara ett viktigt steg för att få

genomslag för detta arbete inom EU. Sverige bör därför verka för att EU:s

kommande sjätte åtgärdsprogram för miljön

vidgas till en handlingsplan med detta innehåll. Ett sådant arbete med

inriktning på resultat år 2001 skulle också kunna bli

ett viktigt tema inför Sveriges ordförandeskap.

EU:s utvidgning är en förutsättning för en miljöanpassning i Central- och

Östeuropa. Länderna runt Östersjön har

mycket gemensamt och det pågående arbetet med en Agenda 21 för Östersjön är

centralt för en ekologiskt hållbar

utveckling i vårt närområde. Det kommer att kräva betydande förhandlingsinsatser

 för att ge konkreta resultat.

Östersjömiljarden är ett viktigt element.

I ett globalt perspektiv gäller det att omsätta deklarationerna från

Riokonferensen i konkret handling. Det är viktigt att de

svenska insatserna förutom att de riktas mot miljökonventionerna även riktas mot

 alla internationella institutioner som bör

bidra till en hållbar utveckling. Det måste få genomslag i t.ex. FN:s

sektorsorgan, de internationella bankerna och

världshandelsorganisationen WTO. Det är vidare viktigt att vi kan använda

svenskt bistånd som ett gott exempel när vi skall

verka för att andra länder och EU också tar ställning för att bistånd i högre

grad bör bidra till ekologisk hållbarhet.

2.2 Nationella

 investeringsprogram

Nationella investeringsprogram för ekologisk hållbarhet inordnas huvudsakligen i

 respektive utgiftsområde. Sådana program

kan i vissa fall bli mest effektiva om de hålls samman tvärs över sektors- och

områdesgränser. Regeringen kommer, i

samband med budgetpropositionen, att samlat följa upp och redovisa vad som görs

inom olika områden.

2.2.1 Investeringar i ekologisk omställning av byggnader, anläggningar och

infrastruktur ( kretsloppsmiljarden )

En miljard kronor har avsatts till ett femårigt statligt investeringsbidrag för

en ekologiskt hållbar samhällsutveckling (1997-

2001). Medlen skall i första hand användas till kretsloppsanpassning av

befintlig bebyggelse och infrastruktur. Med stöd av

detta investeringsbidrag kan den nödvändiga renoveringen ges en

kretsloppsprofil, vilket samtidigt kan ge positiva sociala

effekter.

Exempel på stödberättigade investeringar är åtgärder som minskar, återvinner

eller separerar avfall, minskar utsläpp av

kväve och fosfor, separerar avloppsvatten eller innebär återanvändning av

byggmaterial och kretsloppsanpassad renovering.

Som villkor för bidraget gäller att investeringen skall bidra till bättre miljö,

 ge sysselsättning samt utnyttja ny teknik eller

nya arbetsmetoder. Ett viktigt syfte med kretsloppsmiljarden är att ge kommuner,

 företag och organisationer möjlighet att

pröva ny miljöteknik och nya metoder och därigenom driva på utvecklingen mot

ekologisk hållbarhet.

En mindre del av anslaget (300 miljoner kronor) disponeras av länsstyrelserna

för stöd till mindre investeringar (högst 8

miljoner kronor investeringskostnad) medan huvuddelen fördelas av regeringen.

2.2.2 Energiinvesteringar

Den proposition om omställning av energisystemet som regeringen nyligen lade på

riksdagens bord är ett omfattande

praktiskt steg i omställningen av Sverige till ett föregångsland för ekologisk

hållbarhet.

Den svenska energipolitikens mål är att på kort och lång sikt trygga tillgången

på el och annan energi på med omvärlden

konkurrenskraftiga villkor. Energipolitiken skall skapa villkoren för en

effektiv energianvändning och en kostnadseffektiv

svensk energiförsörjning med låg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat

samt underlätta omställningen till ett

ekologiskt uthålligt samhälle.

Energipolitiken skall bidra till att stabila förutsättningar skapas för ett

konkurrenskraftigt näringsliv och till en förnyelse

och utveckling av den svenska industrin. Energipolitiken skall också bidra till

ett breddat energi- , miljö- och

klimatsamarbete i Östersjöregionen.

Landets elförsörjning skall tryggas genom ett energisystem som grundas på

varaktiga, helst inhemska och förnybara,

energikällor samt en effektiv energianvändning. Energin skall användas så

effektivt som möjligt med hänsyn taget till alla

resurstillgångar. Stränga krav skall ställas på säkerhet och omsorg om hälsa och

 miljö vid användning och utveckling av all

energiteknik. Kärnkraften skall ersättas med effektivisering av elanvändningen,

konvertering till förnybara energislag samt

miljömässigt acceptabel elproduktionsteknik.

En säker tillgång på el till ett rimligt pris är en viktig förutsättning för den

 svenska industrins internationella

konkurrenskraft. Energipolitiken skall utformas så att denna förutsättning

bevaras.

I den energipolitiska propositionen redovisas ett omfattande och konkret program

 för investeringar inom energiområdet.

Möjligheterna att förstärka insatser för ekologisk hållbarhet genom att

kombinera sådana investeringar med investeringar

som också i andra avseenden ökar den ekologiska hållbarheten bör ofta vara goda.

Regeringen har beräknat totalt 9 miljarder kronor under en sjuårsperiod för

genomförandet av programmet.

2.2.3 Infrastrukturprogram

Medel avsätts vidare för ett särskilt nationellt program för

infrastrukturutveckling. Programmet avses omfatta ytterligare

medel som behövs för vissa infrastruktursatsningar som inte ingår i den

ordinarie planeringsramen. Det nationella

infrastrukturprogrammet, som omfattar utbyggnad av Botniabanan mellan Nyland och

 Umeå, fortsatt stöd till Inlandsbanan

samt viss finansiering av de båda storstadsöverenskommelserna, presenteras

närmare i avsnitt 4.

2.2.4 Insatser för kompetens och kunnande

Effektiva miljöledningssystem blir en allt mer avgörande konkurrensfördel för

näringslivet. För att åstadkomma detta krävs

insatser från utbildningssektorn. Regeringen återkommer med ytterligare förslag

inom det området. Även andra former för

kompetenshöjning bör utvecklas i samarbete med näringslivet exempelvis i

liknande form som EU:s mål 4-stöd.

2.3 Lokala investeringsprogram

En lokalt förankrad verksamhet krävs om arbetet med att föra in den ekologiska

dimensionen i samhällsbygget skall lyckas.

Den slutsatsen dras bland annat i de mål, principer och rekommendationer som

inryms i Agenda 21 och Habitatagendan

(från FN-konferensen om boende, bebyggelse m.m . 1996 i Istanbul).

Regeringen redovisar i det följande huvudinriktningen för ett program för stöd

till investeringar i ekologiskt hållbar

utveckling. I viss mån kan det statliga bidraget användas för lokala

folkbildningsinsatser, liksom till att stimulera det lokala

näringslivets omställning till ekologisk hållbarhet genom stöd till

nätverksbyggande och liknande allmänna kommunala

näringslivsinsatser. En mindre del av statsbidragen skall kunna användas för

kommunernas administrativa utgifter och

uppbyggande av kompetens för genomförandet samt kunskapsgenererande

uppföljningar och utvärderingar av de

kommunala programmen samt de ingående projekten. Programmet syftar till att

stödja sådana åtgärder som annars inte

skulle ha kommit till stånd.

Kommunerna ges möjlighet att i samverkan med olika lokala aktörer, offentliga

och privata, söka statligt stöd till lokala

investeringsprogram för insatser som ökar den ekologiska hållbarheten.

Investeringsprogrammen skall utformas i en bred

lokal process. Alla Sveriges 288 kommuner har inlett ett arbete med lokala

Agenda 21, som involverar många olika grupper

i samhället. Det är därför naturligt att arbetet med att ta fram - och att

genomföra - ett lokalt investeringsprogram får sin bas

i det lokala arbetet.

De kommunala programmen skall innefatta en översiktlig sammanställning av de

insatser som de lokala aktörerna vill

genomföra för att öka takten i omställningen till ekologisk hållbarhet. I detta

sammanställningsarbete kan

arbetsmarknadspolitiska insatser, exempelvis ALU, användas för att ge

förutsättningar till en bred kartläggning av

möjligheterna. Analys och redovisning ur jämställdhets- och

integrationsperspektiven skall göras. Om detta inte kan göras

på ett meningsfullt sätt skall detta anges och särskilt motiveras.

Programmen - vilka kan vara gemensamma för flera kommuner - lämnas till

statsrådsdelegationen för ekologisk

hållbarhet som, efter hörande av länsstyrelserna och de berörda

sektorsmyndigheterna, bedömer vilka kommuner som först

skall komma i fråga för statligt stöd till genomförandet av programmen. Målet är

 att hela Sverige skall delta i ett ekologiskt

omställningsarbete. De kommuner/grupper av kommuner som utses inledningsvis får

därmed en roll av föregångare i

arbetet.

Vid bedömningen av programmen bör vikt läggas bland annat vid åtgärder som

minskar miljöbelastningen, ökar

effektiviteten i användningen av energi och andra naturresurser, gynnar

användningen av förnybara råvaror, ökar återbruk,

återanvändning, recirkulation och återvinning av resurser samt bidrar till att

öka sysselsättningen.

De lokala förutsättningarna skall spela en stor roll för vilka åtgärder som

vidtas i de kommuner som ingår i programmet.

De insatser som genomförs i de lokala projekten måste ske brett och på ett

sådant sätt att många människor och företag blir

delaktiga. Erfarenheter och kunskaper som redan finns, exempelvis genom Agenda

21-arbetet och Byggbranschens

kretsloppsråd, skall tas tillvara i arbetet. Kommunala och regionala

sektorsprogram, samt lokala Agenda 21-

planer/miljöplaner bör beaktas i arbetet.

Den kommunala fysiska planeringen liksom den regionala och nationella

sektorsplaneringen är av särskild betydelse för

omställningen till ekologisk hållbarhet. När beslut om markanvändning,

bebyggelse och rumslig utveckling fattas,

grundläggs många av vardagslivets och näringslivets villkor. Därför är det av

största vikt att både kvinnor och män, liksom

företrädare för olika samhällssektorer, deltar i de beslut som lägger grunden

för samhällsutveckling och i den verksamhet

som blir följden av dessa beslut. Även den bostadspolitiska utredningen har i

sitt förslag om s.k. lokala utvecklingsprogram

för utsatta bostadsområden utgått från betydelsen av lokal förankring i arbetet

för ett hållbart samhälle - ekonomiskt, socialt,

kulturellt och ekologiskt.

Hur möjligheterna för kommunerna att bevilja omställningsstöden utformas har

stor betydelse för teknikutvecklingen och

den ekonomiska effektiviteten i bidragen. Om bidragen knyts till en särskild

teknik som skall användas för omställningen till

ekologisk uthållighet finns det en risk att bidraget leder till att dämpa den

tekniska utvecklingen. Därför skall

investeringsprogrammet och omställningsstöden inriktas mer mot resultat än

teknik. Varsamhetsaspekterna (PBL 3:10) skall

vara vägledande vid valet av åtgärd.

Regeringen avser att utarbeta närmare bestämmelser för hur kommunerna får

använda omställningsstödet till enskilda

projekt. Regelverket föreslås vara så utformat, att det ger kommunerna stora

möjligheter att utnyttja de lokala

förutsättningarna. Aspekter som bör ingå i ett regelverk för kommunernas

hantering är i vilken utsträckning en investering

minskar miljöbelastningen, ökar effektiviteten i användningen av energi och

andra naturresurser, gynnar användningen av

förnybara råvaror, ökar återbruk, återanvändning, recirkulation och återvinning

av resurser samt bidrar till att öka

sysselsättningen.

I de delar där investeringsprogrammen kan komma att riktas till

omställningsåtgärder i företag (exempelvis

bostadsföretag och länstrafikhuvudmän) måste EG:s statsstödssystem beaktas.

Regeringen avser att till Europeiska

kommissionen anmäla de närmare villkor som skall gälla för investeringsstöd till

 företag. Sådana stöd kan inte verkställas

förrän kommissionen lämnat sitt godkännande.

2.3.1 Organisation och uppföljning

Att engagera kommunerna i att lokalt svara för genomförandet av

investeringsprogrammet ligger väl i linje med den

tradition som finns i Sverige. Kommunerna är den primära demokratiska nivån och

möjligheterna till förankring av arbetet

är störst om ansvaret läggs där. Dessutom är det lokala Agenda 21-arbetet ofta

väl utvecklat. Samtidigt måste regering och

riksdag kontinuerligt kunna följa utvecklingen. Vidare krävs att tillämpningen

när det gäller företagsstöd återrapporteras

årligen till Europeiska kommissionen. Erfarenheter från investeringar måste

också dokumenteras så att förutsättningar finns

för vidare kunskapsspridning. Detta ställer krav på uppföljning och utvärdering.

En fristående utvärdering kommer därför att göras. Erfarenheter från pågående

verksamhet av liknande karaktär skall tas

till vara. Det gäller bland annat den så kallade kretsloppsmiljarden, som

hanteras inom ett för ändamålet särskilt inrättat

kansli på Miljödepartementet. Det är angeläget att arbetet i kommunerna redan på

 projektstadiet utformas så att det kan

följas upp på ett effektivt sätt.

För det löpande revisionsarbetet ansvarar de kommunala revisorerna. Utöver detta

 avser regeringen att ge ett uppdrag till

Riksrevisionsverket att löpande utvärdera användningen av de statliga medlen.

För detta ändamål används en mindre del av

de beräknade medlen för de lokala investeringsprogrammen.

2.3.2 Ekonomiska ramar för de lokala

 investeringsprogrammen

Regeringen avsätter i den ekonomiska vårpropositionen:

800 miljoner kronor år 1998

1 800 miljoner kronor år 1999

2 800 miljoner kronor år 2000

för genomförande av de lokala investeringsprogrammen.

2.4 Långsiktiga effekter

Vid sidan av att programmet ger förutsättningar för ökad ekologisk hållbarhet

kan det väntas ha effekter även på ekonomi

och sysselsättning, på kulturlandskap och stadslandskap.

De ekologiska effekterna torde samvariera med programmets omfattning. Både

efterfrågan på och större utbud av teknik

med goda egenskaper bör öka.

Programmets utformning och starka lokala koppling ger förutsättningar för såväl

män som kvinnor att delta i

omställningsarbetet. Det kräver bland annat att såväl kvinnor som män ges

möjligheter att delta aktivt i

samhällsplaneringsprocessen. Mot bakgrund av att en stor del av sysselsättningen

 kan antas uppstå inom bygg- och

anläggningssektorn kommer kortsiktigt den ökade arbetskraftsefterfrågan främst

män till del. Genom den bredd av insatser

som kan genomföras inom ramen för de lokala programmen bör effekterna på

arbetsmarknaden på något längre sikt påverka

också andra sektorer än bygg- och anläggningssektorn. Programmet kan vidare

medverka till att könsuppdelningen på

arbetsmarknaden bryts. Det förutsätter dock medvetna satsningar på att främja

främst kvinnors möjligheter inom tekniska

och andra områden där de i dag är kraftigt underrepresenterade.

Överslagsberäkningar från Naturvårdsverket visar att hushållssektorn står för

nära hälften av de svenska utsläppen.

Arbetet med att underlätta för denna sektor att spela en mer aktiv roll när det

gäller att motverka miljöproblemen och öka

den ekologiska hållbarheten i samhället bör kunna ge goda resultat, eftersom de

lokala investeringsprogrammen bygger på

ett aktivt folkligt engagemang via det kommunala ansvaret för genomförandet.

Rätt utformade kan också de lokala

investeringsprogrammen ge förutsättningar för fler människor att bli mer

delaktiga i samhällsbyggandet, såväl genom

integration i arbetslivet som genom förutsättningar att delta i utformningen av

de konkreta insatserna.

Ett långsiktigt investeringsprogram bör kunna ge positiva effekter på

sysselsättning och tillväxt. Den tekniska och

industriella utvecklingen av nya produkter och system för ekologiskt hållbar

utveckling stimuleras. En stabil

hemmamarknad underlättar kommersialisering och export. På sikt innebär

försörjning av samhället med förnybara

naturresurser dessutom att ytterligare sysselsättning tillkommer i såväl råvaru-

 som förädlingsleden, under förutsättning att

övergången till ett samhälle baserat på förnybara resurser kan ske utan att

ekonomin i övrigt störs.

Med en växande efterfrågan på miljöcertifierade varor inom snart sagt alla

marknader ser Ingenjörsvetenskapsakademin,

IVA, betydande fördelar i att låta hänsyn till ekologisk hållbarhet påverka

produkter och processer i vad man uppskattar till

två tredjedelar av det svenska näringslivet. Även i detta avseende bör en bred

satsning på ekologisk omställning av det

svenska samhället bidra till att stärka näringslivet.

Påverkan kan också väntas ske på kultur- och stadslandskapen. Riktningen av de

över tiden ständigt pågående

förändringarna blir delvis en annan. I stället för avställning av överbliven

odlingsmark kan man vänta sig att

produktionstrycket kommer att öka när jord- och skogsbruket skall producera både

 mat, energi och industriråvaror.

Påverkan på bebyggelsen och stadslandskapet kan innebära stora förändringar och

omställningen måste därför baseras på

arkitektonisk kvalitet och tillvaratagande av kulturhistoriska värden.

Prop. 1996/97:150 BILAGA 4

 Prop. 1996/97:150 BILAGA 4

4

3

Prop. 1996/97:150 BILAGA 4

 Prop. 1996/97:150 BILAGA 4

 18

 17

Prop. 1996/97:150 BILAGA 5

 Prop. 1996/97:150 BILAGA 5

24

23

Prop. 1996/97:150 BILAGA 5

 Prop. 1996/97:150 BILAGA 5

12

3