Regeringens proposition 1992/93:88

om offentlig upphandling

Regeringen föreslår riksdagen att anfe de förslag som har fegits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 3 noveraber 1992.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Anne[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås ett nytt regelverk för den offentliga upphandlingen i Sverige raed anledning av de krav sora ställs genora EES-avfelet. Sverige har genora detfe avfel åfegit sig att införa regler som motsvarar EG:s regler om den offentliga upphandlingen inom den inre marknaden. Genom avtalet skapas fömtsättningar för en geraensara marknad för den offentliga upphandlingen inora hela Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).

EES-avtalets regelverk om offentlig upphandling, sora motsvarar ett anfel av EG beslufede direktiv, föreslås bli transformerat till svensk rätt i form av en lag om offentlig upphandling.

Förslaget innebär en omdaning i flera viktiga avseenden av det system som hittills gällt i Sverige. Den svenska upphandlingen har i materiellt hänseende skett med konkurrens, icke-diskriminering och objektivitet som främsta ledstjärnor. I den delen innebär EES-avtalets krav inte någon förändring. Förändringaraa ligger snarare i att de raedel som anbefells och tillhandahålls för uppnående av dessa mål är noga angivna genora stundom tämligen omfetfende detaljregleringar av en upphandlings olika skeden. Vidare defmieras de s.k. upphandlande enhetema på ett sådant sätt att den framtida kretsen av enheter som omfattas av det nya regel­verket är större än vad som gällt tidigare. Slutligen innebär förslaget att kontrollen av att en upphandling går riktigt till garanteras främst genom att en upphandling skall kunna överprövas av domstol. Det skall vidare vara möjligt för domstol att döma ut skadestånd. På grand av att det

1  Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nrl

Prop.

1992/93:

föreslås en materiell överprövning föreslås även att den kommunala    Prop. 1992/93:88 laglighetsprövningen avskaffes vad gäller koraraunala upphandlingsbeslut.

Vidare föreslås att en ny myndighet. Nämnden för offentiig upphand­ling, inrätfes och att den hittillsvarande Delegationen för offentlig upphandling upphör.

Dessutom skall näranas att EG:s direktiv tar sikte på endast de större upphandlingama. Detta uttrycks i direktiven på det sättet att de blir tillämpliga först när upphandlingen överstiger vissa tröskelvärden, olika för olika typer av upphandlingar. Dessa tröskelvärden har överförts till lagförslaget. Emellertid innebär förslaget att lagens huvudprinciper, dess ändamålsparagraf, tillärapas också på upphandling under tröskelvärdena, liksora dess bestäraraelser ora överprövning ra.ra.

Författningsförslag

Prop. 1992/93:88

1  Förslag till

Lag om offentlig upphandling

Härigenom föreskrivs följande.

1 kap. Allmänna bestämmelser

Lagens tillämpningsområde m.m.

1 § Denna lag innehåller allmänna bestämmelser ora offentlig upp­

handling (1 kap.), särskilcfe bestämmelser om offentlig upphandling av

varor (2 kap.), av byggentreprenad (3 kap.), inora vatten-, energi-,

transport- och telekoraraunikationsorarådena (4 kap.) och av tjänster

(5 kap.) särat bestämmelser om överprövning, skadestånd, m.m. (6 kap.).

Lagen raeddelas väsentligen till uppfyllande av Sveriges förpliktelser enligt EES-avtalet och ansluter i övrigt till de direktiv ora offentlig upp­handling sora däratöver anfegits inora Europeiska geraenskapema (EG).

2 § Denna lag gäller vid upphandling sora görs av sfeten, korarauner,

landsting, kyrkliga korarauner och sådana andra upphandlande enheter

sora avses i 5 och 6 §§.

För upphandling sora görs av en rayndighet eller beslutande församling och som understiger de tröskelvärden som anges i 2-5 kap. gäller dock endast bestämmelseraa i 1 kap. 4 §, 22 § och 23 § försfe stycket samt 6 kap. 1-8 §§.

3 § Denna lag gäller inte

1.

upphandling som omfatfes av sekretess eller andra särskilda begränsningar med hänsyn till rikets säkerhet,

2.

upphandling av försvarsprodukter och tjänster sora inte har civil användning,

3.

upphandlingsförfaranden som överenskommits i interaationella avtal för ett gemensamt projekt raellan stateraa inora Europeiska ekonoraiska samarbetsområdet (EES),

4.

upphandlingsförferanden som överenskommits i ett avtal beträffende stationering av militär personal, eller

5.

upphandlingsförferanden som överenskommits i en interaationell organisation.

Huvudregel om affärsmässighet

4 § Upphandling skall göras med utnyttjande av de konkurrensmöjlig­

heter som finns och även i övrigt genomföras affärsmässigt. Anbuds­

givare, anbudssökande och anbud skall behandlas utan ovidkommande

hänsyn.

Definitioner

Prop. 1992/93:88

5 § I denna lag används följande termer med den betydelse som här

anges:

Upphandling: köp, leasing, hyra eller hyrköp av varor, byggentrepre­nader eller tjänster.

Upphandlande enhet: statliga, koraraunala och andra rayndigheter, beslutande församlingar i komrauner, landsting och kyrkliga kommuner, sådana bolag, föreningar, samfälligheter och stiftelser som anges i 6 § samt, såvitt avser upphandling enligt 4 kap., sådana enheter sora avses i 4 kap. 1 § andra stycket.

UpphaiidUngskoiitrakt: skriftiiga avtal som en upphandlande enhet ingår avseende upphandling enligt denna lag.

Byggentreprenad: ett bygg- eller anläggningsarbete i sin helhet, vars resultat har en självständig fimktion.

Koncession: ett upphandlingskontrakt avseende byggentreprenad där ersättning för arbetet utgår i form av en rätt att utnyttja anläggningen eller i form av dels en sådan rätt, dels betalning.

Le\'erantör: den som tillhandahåller varor eller utför arbeten eller tillhandahåller tjänster även om han inte varit den som i det särskilda fallet tillhandahållit eller utfört det sora upphandlats.

Rainaxtal: avtal som ingås mellan en upphandlande enhet och en eller liera leverantörer i syfte att festställa samtliga villkor för avrop som görs under en viss period.

Föifrågnliigsuiiderlag: underiag för anbud, som en upphandlande enhet tillhandahåller en leverantör.

Påskyndat förfarande: sådant förfarande som avses i 2 kap. 15 §, 3 kap. 20 § och 5 kap. 22 §.

Anbudsgivare: den som lämnar anbud.

Aiibucbsökande: den som ansöker om att få lämna anbud vid selektiv eller förhandlad upphandling.

Öppen upphandling: upphandling där alla leverantörer får lämna anbud.

Selektiv upphandling: upphandling där en upphandlande enhet inbjuder vissa leverantörer att lämna anbud.

Förhandlad upphandling: upphandling där en upphandlande enhet inbjuder vissa leverantörer att lämna anbud och fer upp förhandling med en eller flera av dem.

6 § Termen "upphandlande enhet" innefattar sådana bolag, föreningar,

samfälligheter och stiftelser som har inrättats för att fullgöra uppgifter i

det allmännas intresse och inte har en industriell eller kommersiell

karaktär och

1.

vars kapital huvudsakligen har tillskjutits av staten, en kommun, ett landsting eller en kyrklig kommun, eller

2.

vars upphandling står under statlig eller kommunal tillsyn, eller

3.

vars styrelseledamöter utses av staten, en kommun, ett landsting eller en kyrklig kommun, eller

4.

vars styrelse till mer än halva antalet ledamöter utses av staten, en kommun, ett landsting eller en kyrklig kommun.

Annonsering

7

§ En upphandlande enhet skall annonsera upphandlingar ora inte annat anges i 2-5 kap.

8

§ En annons ora upphandling skall på lämpligt sätt sändas till Byrån för Europeiska gemenskaperaas officiella publikationer. Ora upphandling sker enligt regleraa för påskyndat förferande skall annonsen säncfes raed telex, telegram eller telefex. Den skall innehålla uppgift om cfegen för avsändandet.

9

§ En annons som avses i 8 § skall skrivas på något av de språk som är officiella inora Europeiska geraenskapema.

10

§ En annons som avses i 8 § får inte publiceras före dagen för avsändandet till Byrån för Europeiska geraenskapemas officiella publikationer. Annonsen får inte innehålla annan infonnation än den som publiceras i Europeiska gemenskaperaas officiella tidning.

11

§ En enhet som avslutat en upphandling enligt bestäraraelseraa i 2, 3 eller 5 kap. skall inom 48 dagar därefter sända en annons till Byrån för Europeiska gemenskaperaas officiella publikationer hur upphandlingen har avslutats. Annonsen får inte innehålla uppgifter vars publicering skulle strida mot något allmänt intresse eller raotverka befogade affärs-eller konkurrensintressen.

Upphandling med hånvisning till tekniska standarder m.m.

12

§ Om förfrågningsunderlaget innehåller en teknisk beskrivning av föremålet för upphandlingen skall beskrivningen göras raed hänvisning till europeiska tekniska specifikationer när sådana finns.

13

§ En upphandlande enhet får utforma den tekniska beskrivningen på annat sätt än sora anges i 12 § ora

1.

det är tekniskt omöjligt att på ett tillfredsställande sätt festställa om föremålet för upphandlingen överensstämmer med europeiska tekniska specifikationer,

2.

tillämpning av sådana tekniska specifikationer sora avses i 12 § inte skulle göra det möjligt för den upphandlande enheten att upphandla utrastning m.ra. sora är tekniskt förenlig raed utrastning sora redan används av enheten eller skulle medföra orimliga kostnader eller orimliga tekniska svårigheter, dock endast under föratsättning att den upp­handlande enheten har beslufet att inom en angiven tidsperiod gå över till sådana tekniska specifikationer,

3.

vad som skall upphandlas är av sådan nyskapande karaktär att gällande standarder eller europeiska telcniska specifikationer inte är lämpliga, eller

4.

det finns särskilt föreskrivna tekniska krav.

För upphandling som avses i 4 kap. gäller inte kravet på en angiven tidsperiod för övergången till tekniska specifikationer.

Prop. 1992/93:88

14 § En upphandlande enhet sora tillämpar bestämmelseraa i 13 § skall    Prop. 1992/93:88

i annonsen om upphandling ange skälen till det och skall vidare i fråga

om upphandling enligt 2, 3 och 5 kap. på begäran av EFTA:s övervak­ningsmyndighet tillhandahålla myndigheten skälen för sitt beslut.

15 § Om europeiska tekniska specifikationer som avses i 12 § inte finns

skall den tekniska beskrivningen göras med tillämpning av svensk

standard som överensstämmer med godtagen intemationell standard.

Om sådan standard inte finns är det tillåtet att utföra beskrivningen med tillämpning av annan svensk standard eller, ora inte heller sådan standard finns, annan standard.

16 § En upphandlande enhet får varken i förfrågningsunderlaget eller i

annat underlag för upphandlingen beskriva föreraålet för upphandlingen

på ett sådant sätt att endast en viss vara eller process kan komraa i fråga.

Enheten får hänvisa till ett visst märke eller febrikat om det finns särskilda skäl. En sådan hänvisning skall utformas så att även likvärdiga varor och processer kan komma i fråga.

Krav som får ställas på leverantören

17 § En leverantör kan uteslufes från deltagande i upphandling om han

1.

är i konkurs eller likvidation, är under tvångsförvaltning eller är föremål för ackord eller tills vidare har inställt sina befelningar eller är underkastad näringsförbud,

2.

är föremål för ansökan om konkurs, tvångslikvidation, tvångsför­valtning, ackord eller annat liknande förferande,

3.

är dömd för brott avseende yrkesutövningen enligt lagakraftvunnen dom,

4.

har gjort sig skyldig till allvarligt fel i yrkesutövningen,

5.

inte har fullgjort sina åligganden avseende socialförsäkringsavgifter eller skatt i det egna landet eller i det land där upphandlingen sker.

En upphandlande enhet får begära upplysningar om en leverantörs tekniska förmåga och kapacitet samt ora hans finansiella ställning.

En upphandlande enhet skall i annonsen om upphandling eller inbjudan till anbudsgivning ange vilka upplysningar om förhållanden som avses i andra stycket som enheten vill ha.

Enheten har rätt att uteslufe en leverantör från delfegande om leveran­tören i väsentligt hänseende har låtit bli att lämna begärda upplysningar om förhållanden som avses i första och andra styckena eller läranat felaktiga uppgifter.

18 § En leverantör kan visa att han uppfyller krav sora uppsfellts raed

stöd av 17 § genom skriftiiga bevis som är lämpade för ändamålet.

En upphandlande enhet skall i annonsen eller inbjudan till anbudsgiv­ning ange på vilket sätt leverantören kan visa att han uppfyller de uppställda kraven.

Former för anbud och ansökningar om deltagande i anbudsgivning

Prop. 1992/93:88

19 § Anbud och ansökningar om deltagande i anbudsgivning skall avges

skriftligt. Ansökningar får göras muntiigt eller genora telegrara eller

telefex om de bekräffes genom en egenhändigt undertecknad handling.

Bekräftelsen skall läranas oragående eller i vissa fell sora anges i

2-5 kap. komma upphandlande enhet till hända inom frister som anges

där.

Mottagande och öppnande av anbud

20 § Försändelser med anbud skall, så snart som raöjligt efter an­

budstidens utgång, öppnas vid en förrättning där minst två av den upp­

handlande enheten utsedda personer skall delfe. Anbuden skall föras upp

i en förteckning, sora skall bestyrkas av dera sora delfer i förrättningen.

På begäran av en anbudsgivare skall dessutora en av handelskammare

utsedd person närvara. Kostnadema för detfe skall befelas av den som

framställt begäran.

Vid förhandlad upphandling får försändelsema öppnas och anbuden förtecknas utan en sådan förrättning sora avses i försfe stycket. Anbuden skall öppnas samtidigt eller, om det finns synnerliga skäl, allteftersom de kommer in.

21 § En upphandlande enhet får raedge att en anbudsgivare eller anbuds­

sökande rättar en uppenbar felskrivning eller felräkning eller något annat

uppenbart fel i anbudet eller ansökningen att få lämna anbud.

Enheten får också medge att ett anbud förtydligas och kompletteras. Vid öppen och selektiv upphandling får detfe raedges ora det sker i syfte att göra anbuden sinsemellan jämförbara (nollställning) och om det kan ske ufen risk för särbehandling eller konkurrensbegränsning.

Prövning av anbud

22

§ En upphandlande enhet skall anta antingen det anbud som har lägst anbudspris eller det anbud som är det ekonomiskt mest fördelaktiga med hänsyn till samtliga omständigheter såsora pris, driftkostnader, funktion, miljöpåverkan m.m. Enheten skall i förfrågningsunderlaget eller i annon­sen om upphandling ange vilka omständigheter den tillmäter betydelse. Omständigheteraa skall ora raöjligt anges efter ängelägenhetsgrad, raed den viktigaste först.

23

§ Föreligger det fellet att en upphandlande enhet skall anfe det anbud som har lägst anbudspris, får enheten förkasta anbud som den anser vara orimligt lågt, dock först sedan enheten begärt förklaring till det låga anbudet och inte fått tillfredsställande svar. Förklaringen skall begäras skriftligt.

Om enheten valt ett dyrare anbud skall den vid varaupphandling ange skälen för sitt beslut i en rapport till EFTA:s rådgivande kommitté för offentlig upphandling. Om det är fråga om upphandling enligt 3 eller

4 kap. skall enheten dessutom avge en rapport till EFTÄ:s övervaknings-    Prop. 1992/93:88 rayndighet ora vilka anbud som förkastats.

Förvaring av handlingar

24 § En upphandlande enhet skall på betryggande sätt förvara anbud och

anbudsansökningar raed tillhörande beskrivningar, modeller och ritningar

samt anbudsförteckningar, sammanställningar och liknande.

Särskilda skyldigheter för upphandlande enheter

25 § Om en upphandlande enhet till raer än hälften bidrar till kostnaden

för byggentreprenad sora avser anläggning av koinraunikationsleder, ut­

bildnings-, sport- och fritidslokaler, sjukhus eller allraänna förvaltnings­

byggnader och som upphandlas av någon annan skall enheten se till att

bestämmelseraa i 3 och 5 kap. iaktfes vid upphandlingen.

2 kap. Varuupphandling

Tröskelvärden m.m.

1

§ Bestämmelseraa i detfe kapitel tillämpas på sådan upphandling av varor som görs av en upphandlande enhet och beräknas uppgå till minst 200 000 ecu, exklusive mervärdesskatt, (tröskelvärde). För de enheter sora omfetfes av GATT-överenskommelsen ora sfetlig upphandling, är tröskelvärdet dock det värde sora vid varje tillfälle gäller enligt särskilda föreskrifter.

2

§ Bestäraraelseraa i detfe kapitel skall inte tillärapas på upphandling sora avses i 4 kap.

3

§ För upphandlingskontrakt sora avser leasing, hyra eller hyrköp och löper på bestärad tid ora högst tolv månader skall värdet beräknas till kostnaden för kontraktet under löptiden. För upphandlingskontrakt som avser längre tid skall värdet beräknas till den tofela kostnaden med tillägg av varans uppskatfede restvärde. För upphandlingskontrakt som löper på obestämd tid skall värdet beräknas till månadskostnaden multiplicerad raed felet 48.

För upphandlingskontrakt sora avses i försfe stycket eller som gäller köp och skall förayas inom viss tid skall värdet justeras antingen med hänsyn till värdet av motsvarande upphandlingskontrakt som avslufets under det föregående räkenskapsåret eller den föregående tolvmånaders­perioden, eller det uppskatfede värdet av upphandlingskontrakt som kan anfes bli avslufede under det kommande räkenskapsåret eller den kommande tolvmånadersperioden.

Options- och förlängningsklausuler skall beakfes sora om de utnyttjats.

4

§ En upphandling avseende en viss kvantitet varor får mte delas upp i syfte att tröskelvärdet skall underskridas.

5

§ Flera upphandlingar av varor av samma typ sora skall göras samtidigt skall anses som endast en upphandling vid tillämpmng av 1 §. Om tros-

kelvärdet då överskrids skall varje enskild upphandling göras enligt    Prop. 1992/93:88 bestämmelseraa i detta kapitel.

Annonsering

6 § En upphandlande enhet som omfettas av GATT-överenskommelsen

ora statlig upphandling skall för varje budgetår genora förhandsannon­

sering inforraera ora sina upphandlingar över 750 000 ecu sora enheten

planerat för varje varaoraråde. Om förhandsannonsering gäller 1 kap.

8-10 §§.

7 § En upphandlande enhet skall annonsera sin upphandling ora inte

annat följer av 10 § andra stycket eller 11 §.

Val av upphandlingsfötfarande

8

§ Öppen upphandling skall användas om inte något annat upphandlings­förfarande får tillärapas enligt 9 eller 10 §.

9

§ Selektiv upphandling får användas om kostnaderaa för övriga för­faranden inte står i skälig proportion till värdet av upphandlingskon­traktet eller om det är motiverat med hänsyn till varans karaktär eller om det finns andra särskilda skäl.

10 § Förhandlad upphandling får, under föratsättning att de i förfråg­

ningsunderlaget ursprangligen angivna kontraktsvillkoren inte väsentligt

ändrats, användas om anbud som lämnats vid öppen eller selektiv

upphandling inte motsvarar imderlaget och inte kan nollställas enligt

1 kap. 21 §.

Om den förhandlade upphandlingen enligt försfe stycket inte omfatfer samtliga korrekt lämnade anbud från det föregående upphandlings­förfarandet, skall den upphandlande enheten annonsera att den övergår till förhandlad upphandling.

11 § Förhandlad upphandling får användas utan föregående annonsering

om

1.

det vid öppen eller selektiv upphandling inte lämnats några anbud, under föratsättning att de i förfrågningsunderlaget ursprangligen angivna kontraktsvillkoren inte väsentligt ändrats och att en rapport lämnas till EFTA:s övervakningsmyndighet,

2.

varoraa framställs enbart för forskning, utveciding, experiment eller studier, under föratsättning att frarasfellningen inte sker i vinstsyfte eller för att täcka forsknings- och utvecklingskostnader,

3.

varoraa av tekniska eller konstnärliga skäl eller på grund av ensamrätt kan tillverkas eller levereras av endast en viss leverantör,

4.

det är nödvändigt att genomföra upphandlingen, men synnerlig brådska, orsakad av oraständigheter som inte kunnat föratses och inte heller kan hänföras till den upphandlande enheten, gör det omöjligt att hålla tidsfristeraa vid öppen eller selektiv upphandling,

5.

det gäller ytterligare leveranser från den ursprangliga leverantören, avsedda antingen sora delersättning för eller tillägg till tidigare leveran-

ser och ett byte av leverantör skulle raedföra anskaffiiing av varor sora    Prop. 1992/93:88 skulle vara tekniskt oförenliga med de först anskaffede eller leda till oskäliga tekniska svårigheter avseende drift och underhåll.

Tilläggsleveranser som avses i försfe stycket 5 får avse längre tid än tre år endast om det finns särskilda skäl.

12 § En upphandlande enhet som väljer selektiv eller förhandlad upp­

handling skall skriva en rapport om anledningen till detta. I fråga om

förhandlad upphandling skall det i rapporten också anges vilka omstän­

digheter som föranlett valet av upphandlingsförferande.

Rapporten skall i sin helhet eller i sammanfettning överlämnas till EFTA:s övervakningsmyndighet på dess begäran.

Tidsfrister

13 § Vid öppen upphandling skall tiden för motfegande av anbud vara

minst 52 dagar från den dag då annonsen om upphandling avsändes.

En upphandlande enhet skall lämna ut förfrågningsunderlaget till en leverantör inora fyra arbetsdagar från det att underlaget har begärts. Ytterligare information skall lämnas senast sex dagar före anbudstidens utgång, om så har begärts i rimlig tid.

14 § Vid selektiv och förhandlad upphandling skall tiden för mottegande

av ansökningar om att få lämna anbud vara minst 37 dagar från den dag

då annonsen om upphandling avsändes.

Vid selektiv upphandling skall en upphandlande enhet vid ett och samma tillfälle till samtliga utvalda delfegare skicka ut både skriftlig inbjudan att lämna anbud och förfrågningsunderlaget. Tiden för mot­tegande av anbud skall vara minst 40 dagar från den dag inbjudan skicka­des ut till deltegaraa.

Ytterligare information om upphandlingen skall lämnas senast sex dagar före anbudstidens utgång, om så har begärts i rimlig tid.

15 § Om de enligt 14 § angivna tidsfristema inte kan tillämpas på grand

av brådska  får tidsfristeraa förkortes,  den  i   14  §  förste stycket  till

15 dagar, den i 14 § andra stycket till 10 dagar och den i 14 § tredje

stycket till fyra arbetsdagar (påskyndat förferande).

16

§ Om förfrågningsunderlaget är alltför omfettande för att kunna skickas till anbudsgivare eller anbudssökande eller ora anbudsgivningen av något annat skäl måste föregås av besök på platsen för leveransen eller hos den upphandlande enheten skall tidsfristeraa i 13 och 14 §§ förlängas i skälig utsträckning.

17

§ Såväl ansökan från anbudssökande sora inbjudan att lämna anbud skall i det påskyndade förferandet skickas på snabbast möjliga sätt. En ansökan eller inbjudan som görs genom telegram, telex, telefax, telefon eller elektronisk överföring skall bekräftes genom en egenhändigt under­tecknad handling.

10

Alternativa utföranden

Prop. 1992/93:88

18 § En upphandlande enhet får inte förkaste ett utförande sora är alter­nativt i förhållande till kravspecifikationen i förfrågningsunderlaget encfest av det skälet att det är utformat enligt europeiska tekniska specifdcationer eller enligt svensk standard som i huvudsak ansluter till europeiskt godtegen teknisk specifikation.

3 kap. Upphandling av byggentreprenad

Tröskelvärden m.m.

1

§ Bestämmelseraa i dette kapitel tillärapas vid sådan upphandling av byggentreprenad eller koncession sora uppgår till rainst 5 000 000 ecu, exklusive raervärdesskatt.

2

§ Alla delentreprenader som ingår i en byggentreprenad skall tes raed i beräkningen av upphandlingens värde. Dette behöver dock inte tillära­pas för del entreprenader under 1 000 000 ecu, föratsatt att summan av delentreprenaderaa inte överstiger 20 procent av upphandlingens totela värde.

En upphandling får inte delas upp i syfte att tröskelvärdet skall under­skridas.

3

§ I förfrågningsunderlaget får den upphandlande enheten begära att anbudsgivaren redovisar vilka delar av upphandlingskontraktet sora han avser att lägga ut på någon annan (tredje man).

4

§ Vid beräkning av upphandlingens värde skall hänsyn tas även till värdet av det raaterial och den utrastning sora tillhandahålls av den upphandlande enheten och sora är nödvändiga för arbetet.

5

§ Bestämmelseraa i detto kapitel skall inte tillämpas på upphandlingar som avses i 4 kap.

Koncession

6

§ En upphandlande enhet får i förfrågningsunderlaget bestämma att den som söker koncessionen skall lägga ut rainst 30 procent av konces­sionsvärdet på tredje raan, med raöjlighet för den koncessionssökande att öka denna minsfe andel. Den rainsfe andel sora skall gälla skall anges i upphand 1 ingskontraktet.

7

§ Om den sora tilldelas koncessionen är en upphandlande enhet skall bestämmelseraa i dette kapitel iakttes vid den enhetens upphandling.

8

§ Om flera företeg går samman för att få en koncession, skall inte något av dem anses som tredje man. Detsamma gäller anknutna förefeg.

Med   anknutna   företeg   avses   varje   företeg   över   vilket   konces­sionshavaren kan utöva ett bestämmande inflytande, varje företeg som

11

kan utöva ett sådant inflytande över koncessionshavaren och varje förefeg    Prop. 1992/93:88

sora  tillsararaans  raed  koncessionshavaren  står  under bestämmande

inflytande av något annat företeg på grand av ägande eller fmansieUt

deltegande eller på grand av de regler företeget lyder under. Ett förefeg

skall anses ha ett bestämmande inflytande när det, direkt eller indirekt,

i förhållande till ett annat förefeg innehar större delen av förefegets

tillskjutna kapifel, eller kontrollerar raajoriteten av röstetelet på grand av

aktieägande eller raotsvarande eller kan  utse  fler än halva anfelet

ledaraöter i förefegets administrativa, verlcställande eller övervakande

organ.

Annonsering m.m.

9 § En upphandlande enhet skall genom förhandsannonsering inforraera

ora upphandlingar över tröskelvärdet som enheten planerat och ange

deras huvudsakliga art och omfettning. Om förhandsannonsering gäller

1 kap. 8-10 §§.

10

§ En upphandlande enhet skall annonsera sin upphandling ora inte annat följer av 15 eller 17 §.

11

§ En upphandlande enhet skall inom 15 dagar från det att begäran kommit in lämna upplysningar till varje anbudssökande eller an­budsgivare sora så begär om varför hans ansökan eller anbud förkasfets. Den vars anbud förkasfets skall på begäran få vefe vem sora fick upphandlingen. Om enheten beslufet att inte avslufe en annonserad upphandling eller att göra ora upphandlingen skall enheten på begäran lämna upplysningar till anbudsgivare eller anbudssökande om skälen för sitt beslut. Enheten skall tmderrätfe Byrån för Europeiska gemenskap­eraas officiella publikationer ora sitt beslut.

Ull av upphandlingsfötfarande

12

§ Öppen eller selektiv upphandling skall använcfes ora inte annat följer av 14 eller 15 §.

13

§ Ora en upphandlande enhet väljer att använda selektiv upphandling får den i annonsen ange hur raånga leverantörer den avser att inbjucfe att länma anbud. Anfelet leverantörer skall avvägas med hänsyn till arten av det arbete sora skall utföras raen raåste uppgå till rainst fem.

14

§ Förhandlad upphandling raed föregående annonsering får använcfes ora

1.

entreprenaden utförs enbart för forskning, utveckling eller experi­ment, under föratsättning att utförandet inte sker i vinstsyfte eller för att täcka forsknings- och utvecklingskostnader,

2.

i särskilda fell arten av arbetena eller cfermed förknippade risker inte medger en förhandsvärdering.

12

15 § Förhandlad upphandling får användas utan föregående annonsering    Prop. 1992/93:88

om

1.

arbetena av tekniska eller konstnärliga skäl eller på grand av ensamrätt kan utföras av endast en viss leverantör,

2.

det är nödvändigt att genomföra upphandlingen, raen synnerlig brådska, orsakad av oraständigheter sora inte kunnat föratses och inte heller kan hänföras till den upphandlande enheten, gör det omöjligt att hålla tidsfristeraa vid öppen eller selektiv upphandling,

3.

upphandlingen gäller tilläggsarbeten av den ursprangliga leveran­tören sora inte omfattes av det först avsedda projektet eller av en föregående upphandling, raen som på grand av oföratsedda omständig­heter blivit nödvändiga för arbetets utförande, under föratsättning att tilläggsarbetena inte uten tekniska eller ekonomiska olägenheter kan skiljas från det ursprangliga upphandlingskontraktet, eller att tilläggs­arbetena är nödvändiga för att byggentreprenaden skall kunna slutföras,

4.

upphandlingen gäller nya arbeten som består enbart av en upprep­ning av arbeten ingående i ett projekt som tidigare varit föremål för öppen eller selektiv upphandling och arbetena tilldelas samma leverantör som tidigare fått upphandlingskontraktet, om dessa nya arbeten beställs inora tre år efter det att det ursprangliga kontraktet slöts och värdet av de nya arbetena ingått i tröskelvärdeberäkningen och annonserats i samband med det ursprangliga projektet.

Bestämmelseraa i försfe stycket 3 tillämpas endast ora värdet av tilläggsarbetena inte överstiger hälften av det ursprangliga upphandlings­kontraktets värde.

16

§ Om en upphandlande enhet väljer förhandlad upphandling ufen föregående annonsering skall anfelet anbudsgivare i förhandlingen inte vara inindre än tre, föratsatt att det finns ett tillräckligt anfel lämpliga anbudsgivare.

17

§ En upphandlande enhet får, under föratsättning att de i förfrågnings-underlaget ursprangligen angivna kontraktsvillkoren inte väsentligt ändrats, övergå från öppen eller selektiv upphandling till förhandlad upphandling om

1.    anbud sora lämnats vid öppen eller selektiv upphandling inte

raotsvarar underlaget och inte kan nollställas enligt 1 kap. 21 §,

2.   det vid öppen eller selektiv upphandling inte lämnats några anbud

eller inte lämnats några lärapliga anbud och en rapport läranas till

EFTÄ:s övervakningsmyndighet på dess begäran.

Om den förhandlade upphandlingen enligt försfe stycket 1 inte omfetfer samtliga korrekt lämnade anbud från det föregående upphandlingsförfe-randet, skall den upphandlande enheten annonsera att den övergår till förhandlad upphandling.

13

Tidsfrister

Prop. 1992/93:88

18 § Vid öppen upphandling skall tiden för motfegande av anbud vara

rainst 52 dagar från den cfeg då annonsen om upphandling avsändes. Om

den upphandlande enheten förhandsannonserat enligt 9 § får denna tid

förkortas till 37 dagar.

En upphandlande enhet skall lämna ut förfrågningsunderlaget till en leverantör inora sex cfegar från det att underlaget har begärts. Ytterligare inforraation skall läranas senast sex dagar före anbudstidens utgång, ora så har begärts i rimlig tid.

19 § Vid selektiv och förhandlad upphandling skall tiden för motfegande

av ansökningar ora att få länma anbud vara minst 37 cfegar från den cfeg

då annonsen om upphandling avsändes.

Vid selektiv upphandling skall en upphandlande enhet vid ett och sararaa tillfälle till samtliga utvalda delfegare skicka ut både skriftlig inbjudan att lärana anbud och förfrågningsunderiaget. Tiden för mot­fegande av anbud skall vara minst 40 cfegar från den dag inbjudan skickades ut till delfegaraa eller 26 dagar ora den upphandlande enheten har förhandsannonserat enligt 9 §.

Ytterligare inforraation ora upphandlingen skall länmas senast sex dagar före anbudstidens utgång, ora så har begärts i rimlig tid.

20 § Om de enligt 19 § angivna tidsfristeraa inte kan tillärapas på grund

av brådska får tidsfristema förkortas, den i 19 § försfe stycket till

15 dagar, den i 19 § andra stycket till 10 dagar och den i 19 § tredje

stycket till lyra dagar (påskyndat förferande).

21

§ Om förfrågningsunderlaget är alltför omfettande för att kunna skickas till anbudsgivare eller anbudssökande eller om anbudsgivningen av något annat skäl måste föregås av besök på platsen för leveransen eller hos den upphandlande enheten, skall tidsfristeraa i 18 och 19 §§ förlängas i skälig utsträckning.

22

§ Såväl ansökan från anbudssökande som inbjudan att lärana anbud skall i det påskyndade förferandet skickas på snabbast möjliga sätt. En ansökan eller inbjudan sora görs genora telegrara, telex, telefex, telefon eller elektronisk överföring skall bekräftas genom en egenhändigt undertecknad handling sora avsänts före tidsfristens utgång enligt 19 och 20§§.

Särskilt förfarande

23 § En upphandlande enhet sora avser att upphandla en byggentreprenad

för bosfedsbebyggelse behöver inte tillärapa bestäraraelseraa i detfe

kapitel, om enheten på grand av arbetenas art och omfettning har behov

av att leverantören delfer redan under planeringen. Valet av leverantör

skall dock i sådana fell göras enligt bestämmelseraa ora annonsering och

prövning av anbudssökande och anbudsgivare vid selektiv upphandling.

14

Alternativa utföranden

24 § Om det i annonsen om upphandling angetts att det anbud koramer att antes som är det ekonoraiskt raest fördelaktiga med hänsyn till saratliga omständigheter, får en upphandlande enhet även pröva anbud som innehåller ett alteraativt utförande. En föratsättning är att enheten i annonsen upplyst ora att den koraraer att pröva anbud sora innehåller altemativa utföranden och ora de miniraikrav sora altemativa utföranden niåste uppfylla.

Ett altemativt utförande får inte förkastes endast av det skälet att det är utformat enligt europeiska tekniska specifikationer eller enligt svensk stendard sora i huvudsak ansluter till europeiskt godtegen teknisk specifikation.

4 kap. Upphandling inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationsområdena

Tillämpningsområde

1 § Besfemmelseraa i dette kapitel skall tillämpas vid upphandling av

varor och byggentreprenader sora görs av en upphandlande enhet för

sådan av enheten bedriven verksamhet sora består av

1.

drift eller tillhandahållande av fesfe nät i syfte att betjäna allmän­heten i fråga ora transporter, distribution eller försörjning raed dricksvat­ten, elektricitet, gas eller värme eller av leverans av sådana nyttigheter till faste nät,

2.

utnyttjande av raark- eller vattenområden för prospektering eller utvinning av olja, gas, kol eller andra låste bränslen eller för tillhan­dahållande av terminaler, flygplatser eller hamnanläggningar,

3.

drift av nät i syfte att betjäna allmänheten i fråga om transporter med jämväg, spårväg, tunnelbana, buss, trådbuss eller linbana,

4.

drift eller tillhandahållande av ett allmänt telekommunikationsnät eller tillhandahållande av en eller flera allmänna telekomraunikations-tjänster.

Vid tillämpning av bestäraraelseraa i detfe kapitel innefetfer terraen "upphandlande enhet" alla förefeg över vilka steten, koraraun, landsting eller kyrklig kommun direkt eller indirekt har ett bestämmande inflytande och företeg som bedriver verksamhet enligt förste stycket raed särskilt tillstånd från en myndighet.

2 § En upphandlande enhet som bedriver verksainhet sora avser

försörjning med dricksvatten skall tillämpa bestämmelseraa i detfe kapitel

inte endast vid upphandling för den verksamheten, utan cx;kså vid upp­

handling som enheten gör för projekt inom vattenbyggnad, konstbevatt­

ning eller dränering ora rainst 20 procent av den tofela vattenmängd som

tillhandahålls av dessa projekt består av dricksvatten eller sora görs för

vericsamhet som har saraband med bortledande eller rening av av­

loppsvatten.

Prop. 1992/93:88

15

3

§ En upphandlande enhet är inte skyldig att tillämpa bestämmelseraa i detta kapitel vid upphandling här i riket för verksamhet som avses i 1 § förste stycket 1-4 och bedrivs i ett land utanför EES, om inte festo nät eller markområden inom EES utnyttjas för verksamheten.

4

§ Bestämmelseraa i detto kapitel skall inte tillärapas av en upphand­lande enhet sora bedriver busstransportverksamhet som avses i 1 § föisto stycket 3 om även andra företog får bedriva sådan verksamhet inora samma geografiska område på samma villkor.

Bestämmelseraa skall inte heller tillämpas av en enhet sora till­handahåller tjänster sora avses i 1 § försto stycket 4, om upphandlingen uteslutande syftor till att göra det möjligt för enheten att tillhandahålla en eller flera telekommunikationstjänster och även andra företog har rätt att inom samma geografiska område tillhandahålla samma tjänster på i stort sett sainma villkor.

Bestämmelseraa i detto kapitel skall inte heller tillämpas vid upp­handlingar av varor eller byggentreprenader som görs för återförsäljning eller uthyraing om även andra förefeg har rätt att återförsälja eller hyra ut på samma villkor som den upphandlande enheten.

5

§ En upphandlande enhet som omfattes av något av undantogen i 3 § eller 4 § andra och tredje styckena skall på begäran av EFTÄ:s övervakningsmyndighet lämna uppgifter om den undantogna verksamhe­ten.

6

§ Om en upphandling av varor eller byggentreprenader innefattor tjänster som är nödvändiga för leveransen av varoraa eller bygg­entreprenaderna skall dessa tjänster anses ingå i vara- eller byggentreprenadupphandlingen.

En upphandling sora innefettor andra tjänster än sådana nödvändiga tjänster som avses i försto stycket skall i sin helhet anses som en vara­upphandling om varoraas värde, inklusive värdet av tjänster som avses i försto stycket, är större än värdet av andra tjänster som omfettes av upphandlingen.

En programvara för tjänster skall anses som en vara om den upp­handlas av en enhet som bedriver verksamhet som avses i I § försto stycket 4 och programvaran skall användas i verksamheten.

7 § Bestämmelseraa i detto kapitel skall inte gälla vid upphandling av

1.   vatten, om upphandlingen görs för verksamhet enligt 1 § försto

stycket 1 som avser dricksvatten, eller

2.   energi eller bränsle för energiproduktion, om upphandlingen görs för

verksamhet enligt I § försto stycket 1 och 2 som avser elektricitet, gas

eller värme eller som avser utnyttjande av mark- eller vattenområden

för prospektering eller utvinning av olja m.m.

Prop. 1992/93:88

16

Tröskelvärden m.m.

Prop. 1992/93:88

8 § Bestäraraelseraa i detto kapitel skall tillärapas vid sådan upphand­

ling, vars värde exklusive raervärdesskatt uppgår till rainst

1.   400 000 ecu och gäller varor för verksarahet som omfettos av 1 §

försto stycket 1-3,

2.

600 000 ecu och gäller varor för verksamhet som omfetfes av 1 § försto stycket 4,

3.

5 000 000 ecu och gäller byggentreprenad.

9 § För varaupphandlingskontrakt som avser leasing, hyra eller hyrköp

och löper på bestämd tid om högst tolv raånader skall värdet beräknas till

kostnaden för kontraktet under löptiden. För upphandlingskontrakt sora

avser längre tid skall värdet berälcnas till den totola kostnaden med tillägg

av varans uppskattede restvärde. För upphandlingskontrakt som löper

på obestämd tid skall värdet beräknas till månadskostnaden multiplicerad

med telet 48.

För upphandlingskontrakt som avses i förste stycket eller sora gäller köp och skall förayas inom viss tid skall värdet justeras antingen med hänsyn till värdet av motsvarande upphandlingskontrakt sora avslufets under det föregående räkenskapsåret eller den föregående tolvmånaders­perioden, eller det uppskattede värdet av upphandlingskontrakt som kan antos bli avslutode under det kommande räkenskapsåret eller den kommande tolvmånadersperioden.

Options- och förlängningsklausuler skall beaktos som ora de utnyttjats.

10 § Flera upphandlingar av varor av sararaa typ som skall göras

samtidigt skall anses som endast en upphandling vid tillämpning av 8 §.

Om tillämpligt tröskelvärde då överskrids skall varje enskild upphandling

göras enligt bestämmelseraa i detto kapitel.

11 § Alla delentreprenader som ingår i en byggentreprenad skall tas med

i beräkningen av upphandlingens värde. Detto behöver dock inte tilläm­

pas för delentreprenader under 1 000 000 ecu, föratsatt att summan av

delentreprenaderaa inte överstiger 20 procent av upphandlingens totela

värde.

12

§ Vid beräkning av värdet av en byggentreprenadupphandling skall hänsyn tes även till värdet av det material, den utrastning och de tjänster som tillhandahålls av den upphandlande enheten och som är nödvändiga för arbetet.

13

§ En upphandling får inte delas upp i syfte att tröskelvärdena enligt 8 § 1-3 skall underskridas.

Annonsering m.m.

14 § En upphandlande enhet skall för varje budgetår genom förhands­

annonsering informera om varaupphandlingar över 750 000 ecu som

2 Riksdagen 1992193. I samt. Nr 88

17

enheten planerat för vaije varaoraråde. I fråga ora byggentreprenad-    Prop. 1992/93:88 upphandling skall enheten genom förhandsannonsering informera om upphandlingar som överstiger tröskelvärdet enligt 8 § 3 sora enheten planerat och ange deras huvudsakliga art och omfattning. Om förhands­annonsering gäller 1 kap. 8-10 §§.

Inbjudan att lämna anbud får ske genom att ett meddelande på förhand annonseras enligt regleraa i 1 kap. 8-10 §§. I meddelandet skall anges dels att upphandling kommer att ske genom selektivt eller förhandlat förfarande utan ytterligare annonsering, dels att intresserade deltegare skriftligen skall anmäla sitt intresse. Innan den upphandlande enheten därefter påbörjar upphandlingen skall de som anmält intresse uppmanas att skriftligen bekräfta detfe utifrån mer deteljerade upplysningar om upphandlingen.

Inbjudan att lämna anbud får ske genom att den upphandlande enheten i en annons tillkännager att den enligt 23 § upprättet och tillämpar ett särskilt system för urval av deltegare.

15 § En upphandlande enhet skall annonsera sin upphandling ora inte

annat följer av 16 § andra stycket.

En enhet sora avslutet en upphandling skall inora 60 cfegar därefter meddela EFTÄ:s övervakningsmyndighet hur upphandlingen har avslu­tats. Därvid skall enheten ange om den har tillämpat bestämmelseraa i 1 kap. 13 § och även ange de uppgifter, vars offentliggörande skulle motverka befogade affärs- och konkurrensintressen.

\tl av upphandlingsförfarande

16 § En upphandlande enhet skall använcfe något av de upphandlings­

förfaranden som närans i 1 kap. 5 § med föregående annonsering.

En upphandlande enhet får avstå från annonsering ora

1.

det vid en annonserad upphandling inte lämnats några anbud, under föratsättning att de i förfrågningsunderiaget ursprangligen angivna kontraktsvillkoren inte väsentligt ändrats,

2.

det som upphandlas avser forskning, utveckling eller experiment, under föratsättning att framställningen av varoraa eller utförandet av byggentreprenaden inte sker i vinstsyfte eller för att täcka forsknings­och utvecklingskostnader,

3.

varoraa eller byggentreprenaden av tekniska eller konstnärliga skäl eller på grand av ensamrätt kan tillhandahållas av encfest en viss leverantör,

4.

det är nödvändigt att genomföra upphandlingen, men synnerlig brådska, orsakad av omständigheter som inte kunnat föratses och inte heller kan hänföras till den upphandlande enheten, gör det omöjligt att hålla tidsfristema vid öppen eller selektiv upphandling,

5.

det är fråga om varaupphandlingskontrakt som gäller ytterligare leveranser från den ursprungliga leverantören, avsedcfe antingen som delersättning för eller tillägg till tidigare leveranser, och ett byte av leverantör skulle medföra anskaffiiing av varor som skulle vara tekniskt

oförenliga raed de först anskaffede eller leda tUl oskäliga tekniska    Prop. 1992/93:88 svårigheter avseende drift och underhåll.

6.

det är fråga om byggentreprenad sora gäller tilläggsarbeten av den ursprangliga leverantören och som inte omfetfes av det först avsedcfe projektet eller av en föregående upphandling, men sora på grund av oföratsedda oraständigheter blivit nödvändiga för arbetets utförande, under föratsättning att tilläggsarbetena inte utan tekniska eller ekono­raiska olägenheter kan skiljas från det ursprungliga upphandlings­kontraktet, eller att tilläggsarbetena är nödvändiga för att Byggentrepre­naden skall kunna slutföras.

7.

upphandlingen vid byggentreprenad gäller nya arbeten som består enbart av en upprepning av arbeten ingående i ett projekt sora tidigare varit föreraål för öppen eller selektiv upphandling och arbetena tilldelas samma leverantör som tidigare fått upphandlingskontraktet, om dessa nya arbeten beställs inora tre år efter det att det ursprangliga kontraktet slöts och värdet av de nya arbetena ingått i tröskelvärdeberäkningen och annonserats i samband med det ursprangliga projektet.

8.

det gäller upphandling av varor som noteras och omsätts på en råvaramarknad,

9.

det gäller avrop mot ett gällande ramavtel,

10. det erbjudit sig en möjlighet att göra särskilt förmånliga inköp av varor antingen genom att utnyttja tillfälliga erbjudanden att köpa till pris väsentligt under marknadsvärdet eller genom att köpa i samband med att en leverantör upphört med sin verksarahet eller trätt i likvicfetion eller försatts i konkurs eller varit föreraål för liknande rättsligt förferande.

Tidsfrister

17

§ Vid öppen upphandling skall tiden för motfegande av anbud vara minst 52 dagar från den dag då annonsen om upphandling avsändes. Om den upphandlande enheten förhandsannonserat enligt 14 § försfe stycket får denna tid förkortas till 37 dagar.

18

§ Om vid selektiv eller förhandlad upphandling en inbjudan att lärana anbud tidigare annonserats enligt 14 § andra stycket gäller följande.

Tiden för mottegande av ansökan om att lämna anbud eller av svar på en anmodan att bekräfte intresset för anbudsgivning skall, ora så är möjligt, vara rainst fem veckor från den cfeg annonsen avsändes för publicering och får i inget fell understiga tio cfegar från den cfeg annonsen publicerades.

En annan tid än den sora anges i andra stycket kan avtelas raed de utvalda anbudssökandena, föratsatt att alla får samma tid att lämna anbud. Om en sådan överenskommelse inte har kunnat uppnås bör tiden vara minst tre veckor från dagen för inbjudan att lärana anbud. Om det fmns särskilda skäl kan denna tid förkortas till tio dagar. Under alla omständigheter måste tiden avvägas så att möjlighet ges för intresserade att på ett tillfredsställande sätt to del av förfrågningsunderlaget.

19

19 § En upphandlande enhet skall lämna ut förfrågningsunderlaget till en    Prop. 1992/93:88

leverantör inora sex dagar från det att underlaget har begärts. Ytterligare

information skall läranas senast sex (fegar före anbudstidens utgång, ora så har begärts i rimlig tid.

20 § Vid selektiv upphandling skall en upphandlande enhet vid ett och

samma tillfälle till samtliga utvalda delfegare skicka ut både skriftlig

inbjudan att lämna anbud och förfrågningsunderiaget.

21

§ Ora förfrågningstuiderlaget är alltför omfattande för att kimna skickas till anbudsgivare eller anbudssökande eller ora anbudsgivning av något annat skäl raåste föregås av besök på platsen för leveransen eller hos den upphandlande enheten skall tidsfristeraa i 19 § förlängas i skälig utsträckning.

22

§ Såväl ansökningar från anbudssökande sora inbjudan att lärana anbud skall skickas på snabbast möjliga sätt. En ansökan eller inbjudan som görs genom telegram, telex, telefex, telefon eller elektronisk överföring skall bekräftas genom en egenhändigt undertecknad handling som avsänts före tidsfristens utgång enligt 18 §.

SärskiU system för urval av deltagare

23 § En upphandlande enhet får upprätfe och tillärapa ett särskilt systera

för urval på förhand av leverantörer som får delto i selektiv eller

förhandlad upphandling. Enheten skall festställa regler för ett sådant

urval. Regleraa skall utforraas så att de innebär en garanti för att samraa

krav ställs på varje leverantör och för att urvalet görs utan ovidkom­

mande hänsyn. Reglera» skall hållas tillgängliga för leverantörer som

begär att få to del av dem.

De leverantörer som valts ut skall föras upp i en förteckning,

24 § En upphandlande enhet skall inom sex raånader pröva en ansökan

från en leverantör ora att få vara med bland dera sora väljs ut enligt

23 §. Om enheten föratser att prövningen kommer att to längre tid skall

enheten redan inom två månader upplysa leverantören ora detto. En

ansökan får inte avslås på andra grander än sora fraragår av de regler

som avses i 23 §. En leverantör vars ansökan avslagits skall underrättas

om beslutet och om skälen för detfe.

En leverantör får inte avföras från den förteckning sora avses i 23 § på andra grander än som framgår av de regler sora avses i nämncfe paragraf. En enhet som överväger att avföra en leverantör från förteckningen skall underrätfe leverantören ora detfe och om skälen härför innan slutligt beslut fatfes. Leverantören skall även imderrättas ora det slutliga beslutet.

25 § En upphandlande enhet sora upprätfer ett särskilt systera enligt 23 §

skall i en annons upplysa ora detfe. Annonsen skall på lämpligt sätt

sändas till Byrån för Europeiska gemenskaperaas officiella publikationer

och skall skrivas på något av de språk sora är officiella inora gemenska-

20

peraa. Om systemet skall gälfe under längre tid än tre år skall annonsen    Prop. 1992/93:88 publiceras årligen.

5 kap. Upphandling av 'änster

Gemensamma bestämmelser Tillämpningsområde

1 § Bestämmelseraa i detfe kapitel tillämpas på upphandling av sådana

tjänster som inte omfetfes av bestämmelseraa i 2-4 kap. Bestäraraelseraa

i 11-26 §§ gäller endast vid upphandling av tjänster som avses i

avdelning A i bilaga till denna lag och bestämmelsema i 27 § encfest vid

upphandling av tjänster sora avses i avdelning B i bilagan.

Besfemmelseraa i detfe kapitel skall inte tillämpas i fråga om

1.   anskaffning av eller nyttjanderätt i vad form som helst till fastighet,

byggnad eller annan egendora sora utgör låst egendom eller tillbehör till

festighet eller byggnad eller rättigheter av nu närant slag,

2.

anskaffning, utveckling, produktion eller samproduktion av program-material eller sändningstid i etermedia,

3.

telefoni, telex, radiotelefoni, personsökning eller satellittjänster,

4.

skiljemanna- eller förlikningsuppdrag,

5.

fmansiella tjänster i samband med utgivning eller omsättning av värdepapper och andra finansiella instrament,

6.

ansfellningsavtol,

7.

forskning och utveckling i andra fell än då tjänsten encfest gäller den egna verksamheten och helt finansieras av den upphandlande enheten,

8.   verksamhet som rör förvaltning av stotsskulden eller som avser

tjänster från Sveriges riksbank.

2

§ Besfemmelsema i detfe kapitel skall inte tillämpas vid upphandling av tjänster från en annan upphandlande enhet som på grund av lag eller annan förfettning har ensamrätt att utföra tjänsten.

3

§ Avser en upphandling både varor och tjänster, skall upphandlingen göras enligt bestämmelsema i detto kapitel, om värdet av tjänstema överstiger värdet av varoma.

En upphandling som avser tjänster enligt såväl avdelning A som avdelning B i bilagan, skall i sin helhet anses vara en upphandling av tjänster sora avses i avdelning A ora värdet av sistnämncfe tjänster över­stiger värdet av tjänster enligt avdelning B. Om värdet av tjänster enligt avdelning A understiger värdet av tjänster enligt avdelning B skall upphandlingen i sin helhet anses vara en upphandling av tjänster som avses i bilaga B.

Tröskelvärden ra.m.

4 § Bestämmelseraa i detfe kapitel tillämpas vid sådan upphandling av

tjänster, som uppgår till minst 200 000 ecu, exklusive mervärdesskatt.

21

22

Värdet av en upphandling skall beräknas med utgångspunkt i den    Prop. 1992/93:88 uppskattode totola ersättningen till leverantören.

5

§ Om ett tjänsteupphandlingskontrakt delas upp i flera mindre delar skall varje delvärde ingå i beräkningen av upphandlingens värde. Upphandlande enhet behöver dock inte fe med delkontrakt tmder 80 000 ecu vid tillämpning av 4 §, under föratsättning att summan av delkon­trakten inte överstiger 20 procent av upphandlingens totola värde.

6

§ I förfrågningsunderlaget får den upphandlande enheten begära att anbudsgivaren redovisar vilka delar av upphandlingskontraktet sora han avser att lägga ut på någon annan (tredje man).

7

§ För upphandlingskontrakt som inte anger något tofelpris skall värdet beräknas till det fulla värdet av tjänsteraa under kontraktets löptid om denna är högst 48 raånader och till månadsvärdet multiplicerat raed felet 48, ora löptiden är längre eller ora kontraktet löper på obesfemd tid.

För upphandlingskontrakt som skall förayas inora viss tid skall värdet berälcnas raed hänsyn antingen till kostnaden för raotsvarande upphand­lingskontrakt, som den upphandlande enheten avslutot under det föregående räkenskapsåret eller den föregående tolvmånadersperioden, eller till den uppskattode kostnaden under tolv månader efter tjänstemas påbörjande eller under upphandlingskontraktets löptid om den är längre än tolv månader.

Options- och förlängningsklausuler skall beaktas sora om de utayttjats.

8

§ En upphandling av tjänster får inte delas upp i syfte att tröskelvärdet skall underskridas.

9

§ Vid beräkning av värdet av ett upphandlingskontrakt skall hänsyn tos även till värdet av det material och den utrastning som tillhandahålls av den upphandlande enheten och är nödvändiga för att tjänsteraa skall kunna utföras.

10 § Vid upphandling av försäkringstjänster skall värdet av upphand­

lingskontraktet beräknas raed utgångspunkt i premiens belopp. För

banktjänster och andra fmansiella tjänster skall motsvarande beräkning

göras raed utgångspunkt i summan av arvoden, provisioner, ränfe och

andra forraer av ersättning. För arkitekttjänster och liknande tjänster skall

beräkningen göras med utgångspunkt i arvcxlen och provisioner.

Upphandling av tjänster som avses i avdelning A i bilagan Annonsering

11 § En upphandlande enhet skall för varje budgetår genom förhands­

annonsering informera om upphandlingar av tjänster enligt avdelning A

i bilagan över 750 000 ecu sora enheten planerat. I annonsen skall det

beräknade värdet av varje tjänstekategori anges. Om förhandsannonsering    Prop. 1992/93:88 gäller 1 kap. 8-10 §§.

12

§ En upphandlande enhet skall annonsera sin upphandling om inte annat följer av 17 eller 19 §.

13

§ En upphandlande enhet skall raom 15 dagar från det att begäran kommit in lärana upplysningar till varje anbudssökande eller anbuds­givare som så begär ora varför hans ansökan eller anbud förkasfets. Den vars anbud förkastots skall på begäran få veto vem som fick upphand­lingen. Om enheten beslufet att inte avslufe en annonserad upphandling eller att göra om upphandlingen skall enheten på begäran lämna upplysningar till anbudsgivare eller anbudssökande om skälen för sitt beslut. Enheten skall underrätto Byrån för Europeiska gemenskaperaas officiella publikationer om sitt beslut.

Val av upphandlingsförferande

14

§ Öppen eller selektiv upphandling skall användas om inte annat följer av 16 eller 17 §.

15

§ Om en upphandlande enhet väljer att använda selektiv upphandling får den i annonsen ange hur många leverantörer den avser att inbjucfe att lämna anbud. Anfelet leverantörer skall avvägas med hänsyn till arten av de tjänster som skall utföras raen raåste uppgå till minst fem.

16

§ Förhandlad upphandling med föregående annonsering får användas om

1.

i särskilda fall arten av tjänsteraa eller därmed förknippade risker av särskilda skäl inte medger en förhandsvärdering,

2.

de tjänster som skall upphandlas är av den arten att förfrågnings-underlaget inte kan upprätfes med tillräcklig precision för att medge att val kan göras av det bästo anbudet enligt regleraa för öppet eller selektivt förfarande.

17 § Förhandlad upphandling får användas utan föregående annonsering

om

1.

tjänsteraa av tekniska eller konstnärliga skäl eller på grand av ensamrätt kan utföras av endast en viss leverantör,

2.

det är nödvändigt att genomföra upphandlingen, men synnerlig brådska orsakad av omständigheter som inte kunnat föratses och inte heller kan hänföras till den upphandlande enheten gör det omöjligt att hålla tidsfristeraa vid öppen eller selektiv upphandling,

3.

upphandlingen gäller tilläggstjänster från den ursprangliga leveran­tören som inte omfettos av det först avsedcfe projektet men sora på grand av oföratsedda omstiindigheter blivit nödvändiga för projektet, under föratsättning att tilläggstjänsteraa inte utan tekniska eller ekonomiska olägenheter kan skiljas från det ursprangliga upphandlingskontraktet eller

23

att tilläggstjänsteraa är nödvändiga för att därpå följande tjänster skall    Prop. 1992/93:88 kurma utföras,

4. upphandlingen gäller nya tjänster som består enbart av en upprep­ning av tjänster ingående i ett projekt som tidigare varit föreinål för öppen eller selektiv upphandling och tjänsteraa tilldelas sararaa leverantör som tidigare fått upphandlingskontraktet, om dessa nya tjänster beställs inom tre år efter det att det ursprangliga kontraktet slöts och värdet av de nya tjänsteraa ingått i tröskelvärdeberäkningen och annonserats i samband raed det ursprungliga projektet.

Bestämmelseraa i försfe stycket 3 tillärapas endast ora värdet av tilläggstjänsterna inte överstiger hälften av det ursprangliga upphand­lingskontraktets värde.

18 § Ora en upphandlande enhet väljer förhandlad upphandling utan

föregående annonsering skall antolet anbudsgivare i förhandlingen inte

vara inindre än tre, föratsatt att det fmns ett tillräckligt antol lämpliga

anbudsgivare.

19 § En upphandlande enhet får, under föratsättning att de i förfrågnings­

underlaget ursprangligen angivna kontraktsvillkoren inte väsentligt

ändrats, övergå från öppen eller selektiv upphandling till förhandlad

upphandling ora

1.    anbud som lämnats vid öppen eller selektiv upphandling inte

motsvarar underlaget och inte kan nollsfellas enligt 1 kap. 21 §,

2.   det vid öppen eller selektiv upphandling inte lämnats några anbud

eller inte lämnats några lämpliga anbud och en rapport lämnas till

EFTA:s övervakningsmyndighet på dess begäran.

Om den förhandlade upphandlingen enligt försfe stycket 1 inte omfettor samtliga korrekt lämnade anbud från det föregående upphandlingsförfe-randet, skall den upphandlande enheten annonsera att den övergår till förhandlad upphandling.

Tidsfrister

20 § Vid öppen upphandling skall tiden för motfegande av anbud vara

minst 52 dagar från den cfeg cfe annonsen ora upphandling avsändes. Ora

den upphandlande enheten förhandsannonserat enligt 11 § får denna tid

förkorfes till 37 dagar.

En upphandlande enhet skall lärana ut förfrågningsunderiaget till en leverantör inom sex dagar från det att underlaget har begärts. Ytterligare information skall lämnas senast sex cfegar före anbudstidens utgång, om så har begärts i rimlig tid.

21 § Vid selektiv och förhandlad upphandling skall tiden för motfegande

av ansökningar om att få lämna anbud vara minst 37 cfegar från den cfeg

då annonsen om upphandling avsändes.

Vid selektiv upphandling skall en upphandlande enhet vid ett och samma tillfälle till samtliga utvalda delfegare skicka ut både skriftlig

24

inbjudan att lärana anbud och förfrågningsunderlaget. Tiden för raot-    Prop. 1992/93:88 togande av anbud skall vara rainst 40 (fegar från den dag inbjudan avsändes eller 26 dagar ora den upphandlande enheten har förhands­annonserat enligt 11 §.

Ytterligare information ora upphandlingen skall lämnas senast sex dagar före anbudstidens utgång, om så har begärts i rimlig tid.

22 § Ora de enligt 21 § angivna tidsfristeraa inte kan tillärapas på grand

av brådska får tidsfristema förkortas, den i 21 § försfe stycket till

15 dagar, den i 21 § andra stycket till 10 cfegar och den i 21 § tredje

stycket till fyra cfegar (påskyncfet förferande).

23

§ Ora förfrågningsunderlaget är alltför omfettande för att kunna skickas till anbudsgivare eller anbudssökande eller om anbudsgivning av något annat skäl måste föregås av besök på platsen för leveransen eller hos den upphandlande enheten, skall tidsfristema i 20 och 21 §§ för­längas i skälig utsträckning.

24

§ Såväl ansökan från anbudssökande som inbjudan att läinna anbud skall i det påskyndade förferandet skickas på snabbast möjliga sätt. En ansökan eller inbjudan sora görs genora telegrara, telex, telefex, telefon eller elektronisk överföring skall bekräftas genom en egenhändigt undertecknad handling sora avsänts före tidsfristens utgång enligt 21 och 22§§.

Altemativa utföranden

25 § Om det i annonsen ora upphandling angetts att det anbud koraraer

att anfes sora är det ekonomiskt mest fördelaktiga med hänsyn till

samtliga omständigheter, får en upphandlande enhet även pröva anbud

sora innehåller ett alteraativt utförande. En föratsättning är att enheten

i annonsen upplyst ora att den koramer att pröva anbud som innehåller

alteraativa utföranden och om de minimikrav som alteraativa utföranden

måste uppfylla.

Ett alteraativt utförande får inte förkasfes endast av det skälet att det är utformat enligt europeiska tekniska specifikationer eller enligt svensk standard som i huvudsak ansluter till europeiskt godfegen teknisk specifikation.

26 § Om anbudsgivare eller anbudssökande bedriver verksamhet i ett

EES-land i en företagsform som är tillåten i det landet får anbud eller

ansökningar om att få lämna anbud inte förkasfes encfest av det skälet att

svensk lag föreskriver en annan företegsform för verksamheten i fråga.

UpphandUng av tjänster som avses i avdelning B i bilagan

27 § För upphandling av tjänster som avses i avdelning B i bilagan gäller

inte 1 kap. 7-11 och 17-25 §§.

25

26

Senast inom 48 dagar efter det att upphandlingen avslufets skall den    Prop. 1992/93:88 upphandlande enheten skicka ett meddelande cferom till Byrån  för Europeiska gemenskaperaas officiella publUcationer. 1 raeddelandet skall anges   ora   den   upphandlande   enheten   godkänner   att   meddelandet publiceras.

6 kap. Överprövning, skadestånd m.m.

Överprövning

1 § En leverantör som anser att han lidit eller kan komma att lida skada

enligt 2 § får i en framstälhiing till länsrätten ansöka om åtgärder enligt

nämnda paragraf.

En ansökan enligt försfe stycket får inte prövas efter den tidpunkt då beslut om leverantör har fettots.

2 § Om den upphandlande enheten har bratit mot 1 kap. 4 § eller nägon

annan bestäraraelse i denna lag och detfe har medfört att leverantören

lidit eller kan komma att lida skada, skall länsrätten beslufe att

upphandlingen skall göras om eller att den får avslutas först sedan

rättelse gjorts. Om det är fråga om en upphandling som avses i 4 kap.,

får länsrätten vid vite förbjuda den upphandlande enheten att fortsätfe

upphandlingen utan att avhjälpa bristeraa.

Länsrätten får avslå ansökan om åtgärd enligt försfe stycket om den skada eller olägenhet som åtgärden skulle medföra kan bedömas vara större än skadan för leverantören.

Länsrätten får omedelbart beslufe om åtgärd enligt försfe stycket försfe meningen att gälla till dess något annat har beslufets.

3

§ Ett mål, som avser åtgärder enligt 2 §, får inte avgöras slutiigt så länge medlingsförferande enligt 10 och 11 §§ pågår.

4

§ En ansökan enligt 1 § skall göras hos den länsrätt i vars domkrets den upphandlande enheten har sitt hemvist.

Förbud mot överklagande

5 § Ett beslut på viUcet denna lag är tilläraplig får inte överklagas raed

stöd av 10 kap. komraunallagen (1991:900) eller 22 kap. kyrkolagen

(1992:300).

Skadestånd

6

§ En upphandlande enhet som inte följt bestäraraelsema i denna lag skall ersätfe därigenom uppkommen skada för leverantör.

7

§ Anbudsgivare eller anbudssökande som deltegit i en upphandling en­ligt 4 kap. är berättigad till ersättning för kostnader för att förberecfe anbud och i övrigt delto i upphandlingen, om åsidosättandet av besfem-

melsema i denna lag raenligt har påverkat hans raöjligheter att tilldelas    Prop. 1992/93: upphandlingen.

8 § Talan ora skadestånd skall väckas vid allraän dorastol inora ett år

från den dag då beslut ora leverantör fetfets. Väcks mte telan i tid, är

rätten till skadestånd förlorad.

Granskning

9 § Nämnden för offentiig upphandlmg skall på begäran av en upp­

handlande enhet utse en oberoende granskningsman sora skall granska

enhetens ratiner för upphandling enligt 4 kap. i syfte att bedöraa ora

ratineraa sferaraer överens raed denna lag. Närandens beslut får mte

överklagas.

Granskningsmannen skall, om han försäkrat sig om att eventuella brister rätfets till, utfärda ett intyg om resulfetet av granskningen.

Kostnaderaa för granskningen skall befelas av den upphandlande enheten.

MedUng

10

§ Utan hinder av att ansökan enligt 1 § har gjorts får en anbudsgivare eller anbudssökande som anser att han lidit eller kan komma att lida skada på grund av att en upphandlande enhet tmder pågående upp­handling inte följer bestäraraelseraa i 4 kap. begära medlmg hos EFTA:s övervakningsmyndighet. Framstälhiing ora raedlrag kan också riktas till Nämnden för offentlig upphandling, sora oraedelbart skall överlärana frarasfellningen till övervakningsrayndigheten.

11

§ Den upphandlande enheten skall meddela EFTÄ:s övervaknings­myndighet om den vill delfe i raedlmgsförferandet och dessutom ora någon ansökan har gjorts enligt 1 § eller tolan ora skadestånd väckts.

12

§ Om inte annat avtolas skall deltogaraa i ett medlingsförfarande bära sina egna kostnader och i lUca delar bära övriga kostnader för förferan­det.

Bilaga

Tjänster som avses i 5 kap.

A\delning A

1

Underhåll   och   reparation  av   motorfordon,   hushållsartiklar  och maskinutrastning

2

Landtransport, inkl. säkerhetstransporter, kurir- oeh taxitransport, utom postbefordran

27

3

Lufttransport, utom postbefordran

Prop. 1992/93:88

4

Postbefordran till lands och i luften, utom sådana tjänster som avses i avdelning B 18

5

Telekommunikation*

6

Finansiella tjänster

a Försäkringstjänster

b Bank- och förvaltningstjänster raot avgifter, provision, ränfe och

andra forraer av ersättningar**

7

Datotjänster och cferraed anknutna tjänster

8

Tjänster för forskning och utveckling, sora endast gäller den egna verksamheten och helt fmansieras av den upphandlande enheten

9

Redovisning, revision och bokföring

10

Marknadsundersökningar, inkl. opinionsmätningar

11

Konsulttjänster för administration och organisation av förefeg

12

Arkitekttjänster

Ingenjörs- och konstraktörstjänster, stodsplanering cx;h land­skapsarkitektur och anknutna vetenskapliga och tekniska kon-.sulttjänster

13

Tjänster avseende annonsering (reklam)

14

Fastighetsförvaltning, inkl. sfedning och löpande underhåll

15

Förlags- och tryckeritjänster, som utförs mot ersättning

16

Tjänster för avloppsrening,  sophantering,   sanering och  liknande verksamhet

Avdelning B

17

Hotell- och restourangtjänster

18

Rälsbunden transport

19

Sjötransport och annan vattenburen transport

20

Stuveritjänster, godshantering i terminal, på flygplats, eller i hamnar

21

Juridiska tjänster'*'

22

Arbetsförmedling, till personalvård anknutna tjänster

23

Säkerhets- och bevakningstjänster, utom säkerhetstransporter

24

Utbildning, inkl. yrkesutbildning

utom telefoni, telex, radiotelefoni, personsökning och satcllinjänster

utom tjänster i samband med utgivning eller omsättning av värdepapper och

andra fmansiella instrument, förvaltning av statsskulden och sådana tjänster som

utförs av Sveriges riksbank utom skiljemanna- och förlikningsuppdrag

28

25

Hälso- och sjukvård samt socialtjänst

Prop. 1992/93:88

26

Tjänster inom kultur, fritids- och idrottsverksamhet

27

Andra tjänster

Denna lag träder i kraft den dag regeringen besfemmer. Lagen gäller inte för upphandlingar som påbörjats före ikraftträdandet.

29

2  Förslag till

Lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna

förvaltningsdomstolar

Härigenom   föreskrivs   att   14   §   lagen   (1971:289)   om   allmänna förvaltningsdomstolar' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

14 f

Länsrätt prövar

1.

mål enligt skatte-, taxerings-, uppbörds-, folkbokförings- och bilregisterförfettningaraa samt lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, ra. ra. i den utsträckning som är föreskrivet i dessa förfettningar,

2.

raål enligt socialtjänstiagen (1980:620), lagen (1990:52) med särskilda besfemmelser om vård av imga, lagen (1988:870) om vård av missbrakare i vissa fall, lagen (1988:153) om bistånd åt asylsökande ra.fl., lagen (1985:568) ora särskilda omsorger om psykiskt utveck­lingsstörda m. fl., lagen (1985:569) om införande av lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl., lagen (1991:1128) ora psykiatrisk tvångsvård, lagen (1991:1129) om rätts­psykiatrisk vård, smittskyddslagen (1988:1472), karantänslagen (1989:290), lagen (1970:375) orautläraningtiU Danmark, Finland, Island eller Norge för verksfellighet av beslut om vård eller behandling, körkortslagen (1977:477) och lagen (1989:14) om erkännande och verksfellighet av utländska vårdnadsavgöranden m. m. och ora överflytt­ning av bam, allt i den utsträckning som är föreskrivet i dessa lagar samt mål enligt 6 kap. 21 § och 21 kap. föräldrabaUcen,

3.

mål som avses i 24 § lagen (1984:3) om kämteknisk verksarahet,

4.

mål som avses i 6 § försto stycket lagen (1985:206) om viten,

5.

mål som överklagas från allmän försäkringskassa i den utsträckning som är särskilt föreskrivet.

6. mål som avses i 6 kap. 1-4  lagen (1993:000) om offentlig upp­handling.

Mål som överklagas från riksförsäkringsverket med tillämpning av 20 kap. 11 § lagen (1962:381) om allmän försäkring prövas av länsrätten i Stockholms län.

Länsrätten i Östergötlands län prövar mål enligt luftfertsfegen (1957:297) i den utsträckning som är föreskrivet i den lagen.

' Lagen omtryckt 1981:1323. Senaste lydelse 1991:1132.

Prop. 1992/93:88

30

Prop. 1992/93:88

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Förekommer vid mer än en länsrätt flera raål enligt skatte-, toxerings-eller uppbördsförfettningaraa som har nära saraband med varandra, får målen handläggas vid en av länsrätterna, om det kan ske utan avsevärd olägenhet för någon enskild. Närmare föreskrifter ora överlämnande av mål mellan länsrätter raeddelas av regeringen.

Denna lag träder i kraft den cfeg regeringen besfemmer.

31

Finansdepartementet

Prop. 1992/93:88

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 3 november 1992

Närvarande: stotsministera[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och stotsråden B. Wester­berg,[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén, Höralund,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], HeUsvUc,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: sfetsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om offentlig upphandling

1   Bakgrund

1.1   EES-propositionen

Avtolet ora Europeiska ekonoraiska samarbetsområdet (EES-avtolet) presenteras i propositionen 1991/92:170 ora Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Avtolet är mycket orafattande och berör i stort sett samtliga delar av Sveriges ekonorai. Det behandlar också den offentliga upphandlingen. Jag avser att nu närmare fe upp den frågan.

Vad EES-avfelet syffer till och innebär för svensk del i fråga om offentlig upphandling redovisas i EES-propositionen enligt följande.

1

Inledningen (bil. 1, s. 32),

2

Avsnitt 14, Ytterligare lagstiftningsfrågor (bil. 1, s. 155),

3

Finansdepartementets bilaga (bil. 6, s. 1-3) och

4

EES-avtolet (bil. 14)

I huvudavtolet behandlas offentlig upphandling i artikel 65 (bil. 14, s. 26). Artikeln hänvisar till bilaga XVI till EES-avtolet. Den bilagan återfmns i propositionens bilaga 14, s. 604-633.

EES-propositionen behandlas för närvarande av rikscfegen. Jag hänvisar därför till de överväganden som stotsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] redovisar i Finansdepartementets bilaga till propositionen. Eraellertid vill jag göra några kompletteringar av bilagan. I avsnitt 2.2 EG:s regelverk nämns att direktiv ora tjänsteupphandling skall beslutes imder år 1992. Så har nu skett genora beslut den 18 juni 1992. Direktivet har beteckningen 92/50/EEG. I avsnitt 2.4 Införlivningsarbetet nämns att en arbetsgrapp inom Finansdepartementet har avlämnat en departementspromeraoria. Ds 1992:4 Offentiig upphandling och EES - ett lagförslag. Vidare närans att arbetsgrappen har fortsatt sitt arbete raed en andra efepp i syfte att presentera ett sammanhängande förslag till förfettningsreglering av hela upphandlingsområdet. Arbetsgrappen har numera avlämnat sin andra

32

promeraoria. Ds  1992:62 Offentiig upphandling och EES - del 

II,    

Prop. 1992/93:88 tjänsteupphandling m.ra.

Båda promeraorioma har remissbehandlats. En förteckning över remissinstenseraa bör fogas till protokollet i dette ärende som bilaga 1. En saramanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstift­ningsärendet (dnr Fi 462/92 respektive Fi 3627/92).

Regeringen beslutede den 1 oktober 1992 att inhämte Lagrådets yttrande över inora Finansdepartementet upprättede förslag till

1. lag om offentlig upphandling,

2.   lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdom­

stolar.

Lagförslagen bör fogas till protokollet i dette ärende sora bilaga 2.

Lagrådet har den 28 oktober 1992 yttrat sig över lagförslagen. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detfe ärende som bilaga 3.

Lagrådets genomgång av förslaget till lag om offentlig upphandling har lett till omdisponering och omformulering av lagtexten på åtskilliga punkter i syfte att göra den mera överskådlig och bringa orcfelydelsen i bättre samklang med de EG-direktiv som är i fråga. Jag delar Lagrådets bedömningar.

Lagrådet har i sitt yttrande anmärkt att den föreslagna lagen har fått en omfattning och deteljeringsnivå sora allmänt sett inte är önskvärd och som får anses strida mot den i Sverige normalt tillämpade lagstiftnings­tekniken. Lagrådet har dock vidare anmärkt att regleraa för normgiv­ningsmakten inte ger stort utryrame för besferaraelser på orarådet av lägre valör än lag. Lagrådets bedömningar i dessa hänseenden åter­kommer jag till (avsnitt 2.1 respektive 2.3).

Lagrådefs bedömningar i övrigt som föranleder särskilcfe kommentorer behandlar jag i författningskoramenferen.

1.2  Gällande ordning

Regelverket inom den stetliga upphandlingen besfer av upphandlings-förordningen (1986:366), som gäller för stetliga myndigheter. Till denna förordning frans tillämpningsföreskrifter utgivna av Riksrevisionsverket (RRV). Inom kommunsektora tillämpas det kommunala upphandlings­reglementet. Dette reglemente har godtegits av nästan samtliga kommuner och av samtliga landsting. Det tillämpas även på det kyrkokommunala orarådet.

På den stetliga sidan gäller även förordningen (1980:849) om tillämp­ning av GATT-överenskommelsen om stotlig upphandling. Den förord­ningen gäller endast för vissa förtecknade stotiiga myndigheter och deras regionala och lokala enheter.

Det kommunala upphandlingsreglementet överenssfemmer i allt väsentligt med upphandlingsförordningen. Enligt den förordningen skall upphandling ske raed utnyttjande av de konkurrensmöjligheter sora finns, med iaktfegande av affärsmässighet och objektivitet. Motsvarande gäller enligt det kommunala upphandlingsregleraentet.

3 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 88

33

Upphandlingsförordningen

Prop. 1992/93:88

Inledningsvis kan nämnas att regler för de sfetiiga myndigheteraas upphandling har funnits under hela 1900-felet. Gällande regler i början av århundradet avsåg att tillgodose den tidens krav på affärsmässighet och avsåg att garantera offentlighet och rättssäkerhet. Vidare angavs en viss preferensordning: svensk vara skulle i princip få företräde fraraför utländsk.

Nya besferaraelser utfärdades år 1920. Sora huvudregel angavs att svensk vara skulle äga företräde om den var av erforderlig beskaffenhet. Det var här alltså möjligt att avväga sin upphandling med utgångspunkt också i kvalitet. Kungl. Maj:t kunde medge imdanfeg från huvudregeln.

Vid upphandlingen skulle myndigheteraa särskilt beakto betydelsen av den inhemska produktionen.

Senare skärptes preferensordningen ytterligare. Myndigheteraa skulle to särskild hänsyn till behovet av att bevara viss näring inom landet eller av att förhindra arbetslöshet. Om tvekan uppstod skulle frågan under-sfeUas Kungl. Maj:t.

I 1952 års upphandlingskungörelse skärptes kravet på affärsmässighet. Detto högre krav innebar att preferensen för svensk vara bröts, bl.a. föreskrevs att sysselsättningssituationen inte fick inverka på myndigheter­nas beslut.

Ar 1968 tillkallades en utredning om stotlig upphanclling m.m.

Utredningen redovisade sina överväganden i betänkandet (SOU 1971:88) Offentlig upphandling. Koramittén ansåg att upphandlingsregler borde finnas även i fortsättningen, raen att myndigheteraa borde få en ökad grad av självständighet.

Kommittén betonade att föreskrifteraa syftode till att stoten skulle fä en så fördelaktig upphandling som raöjligt. Avsteg från föreskrifterna skulle alltjärat vara möjliga. Det skulle vara Kungl. Maj:t förbehållet att besluto om avsteg.

Kommittén lade fram ett försfeg till ny upphandlingskungörelse. Regeringen redovisade sina överväganden i frågan för riksdagen i prop. 1973:73 där regeringen presenterade riktlinjeraa för den sfetiiga upphandlingen på grandval av kommitténs betänkande.

Sedan riksdagen beslufet godfe de sålun(fe presenterade riktlinjema (bet. 1973:FiU27, rskr. 1973:190) utfärdade regeringen upphandlings­kungörelsen (1973:600), varigenom 1952 års upphandlingskungörelse upphävdes. Upphandlingsregleraa skulle nu omfetto även upphandling av tjänster.

Fr.o.m. den 1 juli 1986 gäller upphandlingsförordningen (1986:366). 1986 års förordning innebär i huvudsak en omredigering och moder­nisering av 1973 års kungörelse, raed anledning av författningsreforraen.

Dagens regler utgår såluncfe fortfarande från de riktlinjer sora anges i 1973 års proposition.

Departeraentschefen sfellde sig bakom kommitténs förslag att i förfettningen endast skulle anges huvudregler, en ram, för verksamheten

34

och   att   riksrevisionsverket   (RRV)   skulle   utfärcfe   korapletterande    Prop. 1992/93:88 föreskrifter.

Enligt 4 § upphandlingsförordningen skall upphandling ske genora sluten upphandling, förhandlingsupphandling eller direktupphandling.

Sluten upphandUng sker genora infordrande, prövning och anfegande av anbud utan förhandling med anbudsgivare.

Förhandlings upphandling sker genom infordrande, prövning och anfegande av anbud, varvid beslutet får föregås av förhandling med anbudsgivare.

Direktupphandling sker genom köp eller besfellning utan infordrande av anbud i särskild ordning.

Myndigheten skall vid varje upphandling välja den upphandlingsform som bedöras läraplig med hänsyn till kravet på affärsmässighet.

I RRV:s föreskrifter anges att sluten upphandling skall användas cfe underlaget kan specificeras så klart att det kan ligga till grand för en reell fevlan och förhandlingar inte behövs. Myndigheten får, skriftligt eller muntligt, begära förtydliganden etc.

Förhandlingsupphandling får användas då det "klart framgår" att affärsmässigt godtogbara villkor inte kan erhållas med sluten upp­handling. Förhandlingar får inte föras förrän anbud infordrats, ingetts och anbudstiden gått ut.

Direktupphandling används då fråga är om mindre belopp eller om de andra upphandlingsformeraa skulle kosto för raycket med hänsyn till upphandlingens storlek. Slutligen får direktupphandling användas i brådskande och oföratsedda fell eller då synnerliga skäl föreligger.

Enligt RRV.-s kommentarer innebär besfemmelsema om sluten upp­handling resp. förhandlingsupphandling att anbud skall infordras även om endast en leverantör kan komma ifråga. Sluten upphandling är främst avsedd för sfendardvaror och konventionella entreprenader.

Ora anbud infordrats enligt formeraa för sluten upphandling' kan myndigheten på affärsmässiga skäl beslufe om övergång till förhandlings­upphandling. Detto föratsätter att myndigheten förkastor anbuden i den slutna upphandlingen och informerar anbudsgivaraä om att de har rätt att sfe kvar med anbuden i'förhandlingsupphandlingen.

Förhandlingsupphandlingen är avsedd främst för situationer då det är svårt att utforma ett ftillständigt förfrågningsunderiag t.ex. vid tjänsteupp­handling.

Enligt förordningens 5 § skall det framgå av det underlag för anbuds­infordran sora rayndigheten tillhandahåller leverantöreraa (förfrågnings­underlaget) vilken upphandlingsform och vilka krav, besfemmelser och upplysningar som gäller för upphandlingen.

Enligt 6 § skall anbud infordras genora annonser eller skrivelser. Vid förhandlingsupphandling får anbud infordras även på annat sätt, ora inte annat är särskilt föreskrivet i lag eller förordning. Om anbudsinfordran sker genom annonsering skall annons införas i Post- och Inrikes Tidningar samt, om det med hänsyn till omständigheteraa är lämpligt, även i andra tidningar.

35

Enligt 10 § åligger det en myndighet att pröva alla anbud sora läranats,    Prop. 1992/93:88 även sådana sora läranats av anbudsgivare som inte särskilt tillfrågats.

Slutligen kan nämnas att stotiiga iipphandlingsbeslut inte kan över­klagas. Kommunala upphandlingsbeslut kan emellertid överklagas, dock endast i förra av komraunal laglighetsprövning.

1.3  EG:s regelverk

EG:s regelverk avser att åsfedkomma en öppen och konkurrensutsatt upphandlingsmarknad för alla betydande sektorer inora upphandlingen. Såväl varor, byggentreprenader som tjänster omfetfes. Dessutom finns upphandlingsdirektiv avseende försörjning med vatten, energi, transporter och telekommunikation (de s.k. försörjningssektoreraa), oraråden som traditionellt hittills legat i offentlig regi. Dessa direktiv, som alltså avser upphandlingsförferandena, kallas för procedurdirektiv.

Regelverket är uppbyggt raed utgångspunkt i Rorafördraget och följer dess regler.

Det finns viktiga undanfeg. Upphandling av försvarsprodukter sora täcks av artikel 223 (l)(b) i Rorafördraget undanfes. Vidare undantas, under vissa föratsättningar, upphandling sora sker enligt vissa inter­nationella avtol eller sora är underkasfed särskild sekretess med hänsyn till nationell säkerhet ra.ra.

Den geraensarama nämnaren för EG:s regelverk är den öppna mark­naden. Till det hör att ingen upphandling får göras på ett sådant sätt att leverantörer särbehandlas. Granden för all upphandling skall vara att den sker affärsmässigt och i konkurrens. Affärsmässigheten uttrycks genom kravet på att granden för anfegande av ett anbud skall vara att anbudet avser det lägsfe priset. Avsteg får dock göras från denna princip, så länge avstegen inte görs i särbehandlande syfte och avser avsteg till fömiån för det ekonomiskt raest fördelaktiga priset raed hänsyn till driftkostnader m.ra.

Öppenheten åstodkoms genom femligen omfettande krav på att upphandlingar pubUceras på ett sådant sätt att kännedom om deras existens sprids på ett tillförlitligt sätt inom gemenskapen. Vidare krävs inte endast att just aktuella upphandlingar publiceras, utan också att upp­handlande myndigheter tillkännager även planerade upphandlingar. Likaså krävs normalt att resulfetet av en annonserad upphandling publiceras.

Konkurrensen uppnås genom krav på att upphandlande myndighet inte får godtyckligt förkasto anbud. Myndigheten måste kunna raotivera såväl varför ett avtol slöts i ett fall, sora varför övriga anbud förkastodes. Principen om icke-diskriminering spelar roll i detfe samraanhang. En dis­kriminerande upphandling innebär ju att affersmässigheten sätts åt sidan till förmån för i sammanhanget ovidkommande hänsyn.

Som en ytterligare komponent i konstraktionen av en verkligt öppen och konkurrensutsatt marknad har EG skapat regler för hur kontrollen och insynen i upphandlingsförfarandena skall gå till. Regleraa syftor dels till att ge övervakningsorganen tillgång till nödvändiga uppgifter för att de skall kunna fullgöra sin uppgift dels att ge den enskilde en reell

36

möjlighet att söka sin rätt för det fell att han raenar sig ha blivit oriktigt    Prop. 1992/93:88 behandlad. Denna kontrollmakt utövas såväl av nationella myndigheter som av överaationella organ. Systemet regleras i s.k. rättsmedelsdirektiv.

Vidare skall här näranas att EES-avtolets regelverk avser förferandena under upphandlingen. Civilrättsliga frågor som kan uppkomraa sedan ett avfel träffets regleras inte av upphandlingsbesfemmelseraa.

Slutligen bör framhållas att EG:s regler inte fecker all upphandling. Regelverket omfettor enbart den ekonomiskt raest betydelsefulla upphandlingen och avser att göra den konkurrensutsatt och öppen. Regelverket innehåller cferför s.k. tröskelvärden sora innebär att de olika direktiven är tillämpliga encfest på upphandling som uppgår till eller överskrider dessa tröskelvärden. Värdegränserna är olika i de olika direktiven och är avvägda raed sikte på de upphandlingar sora kan anses viktiga i ett interaationellt perspektiv.

Tekniken innebär sålunda att upphandling under dessa tröskelvärden får ske enligt de nationella regler sora varje land finner för gott att tillämpa inom sina gränser.

Tröskelvärdena anges i den europeiska enhetsvalutan ecu (European Currency Unit).

1.4  En jämförelse mellan EG:s och Sveriges regelverk

Det kan konstoteras att den grandläggande uppfettningen om hur en upphandling skall göras inte skiljer sig mellan Sverige och EG. Sålunda gäller enligt båcfe regelverken att upphandling skall ske affärsmässigt, i konkurrens och på ett icke-diskriminerande sätt. Skillnaderaa mellan Sverige och EG ligger snarare i sättet att uppnå dessa mål. Upphand­lingsförordningen och det kommunala upphandlingsreglementet gäller respektive tillämpas för sfetiiga myndigheter, kommuner och landsting. De svenska regleraa omfetfer inte den bolagiserade offentliga verksara­heten. Inora EG gäller cferemot en utvidgad krets av s.k. upphandlande enheter. EG:s regler gäller för inte encfest myndigheter och kommuner, utan även för de stotiiga och kommunala bolag som utför uppgifter i det allmännas intresse. EG har vicfere sett det sora angeläget att förefeg som bedriver verksarahet på grand av särskilcfe tillstånd från en behörig rayndighet (t.ex. vissa koncessioner) bör omfettas, eftersom de på grand av tillsfendet får anses ha anknytning till den offentliga verksaraheten. Därav följer att även helt privafe företog kan koraraa att betraktas som upphandlande enheter. Vicfere ser EG det som angeläget att upphandling skall göras på ett sådant sätt att alla leverantörer inom de tolv med­lemsländeraa skall ha lika chans att kunna lämna anbud. En upphand­lande enhet är cferför ålagd att publicera sina upphandlingar i den gemensamma europeiska officiella tidningen. Annonserna om upp­handling skall se ut på ett visst vis, varför även den delen av annonseringsverksamheten är reglerad. Vidare bör det finnas en garanti för att upphandlingen procedurmässigt går till på sainma sätt oavsett i vilket land upphandlingen görs. Såluncfe gäller enligt procedurdirektiven att   endast   vissa   i   direktiven   angivna   upphandlingsförferanden   får

37

användas. Förraodligen i avsikt att inte lärana för stort utryrarae för en    Prop. 1992/93:88 olikformig tillämpning mellan raedlemsländeraa är utrymmet för val av upphandlingsförfarande, angivet på ett raycket detoljerat sätt. De olika förfarandena sora anbefalls skiljer sig i vissa delar från de som hittills tillämpats i Sverige.

En väsentlig skillnad ligger också i att regelverket föreskriver en annonsering, vilket medför ett krav på att annonseraa från Sverige skall skrivas på något av de officiella EG-språken.

Vidare bör nämnas att rättsmedelsdirektiven leder till att det även i Sverige måste öppnas möjlighet för överprövning och eventuellt skadestånd vid felaktiga upphandlingar.

1.5  Arbetsgruppen

Den inom Finansdepartementet tillsätto arbetsgrappen har besfett av företrädare för Utrikes-, Finans-, Närings-, och Civildepartementen, Riksrevisionsverket, Kommerskollegium, Svenska Kommunförbundet och Landstingsförbundet.

Arbetsgrappens uppdrag har varit att lämna förslag till hur den svenska offentliga upphandlingen bör regleras för att raotsvara de regler sora kommer att gälla inom EES. Uppdraget innebar att grappen skulle föreslå en raetod för införlivande i svensk rätt av vad sora gäller på orarådet inora EG och vars motsvarighet enligt EES-avtolet skall tillärapas i Sverige.

Den naturliga utgångspunkten för arbetet har därför varit de direktiv och de direktivändringar sora beslutots för upphandling av varor, byggentreprenader och för upphandling inom de s.k. försörjningssek­toreraa (vatten, energi, transport och telekommunikation). Arbetsgrappen har vidare beaktet det förslag till direktiv för tjänsteupphandling som sedermera ledde till direktivbeslut i form av det nämnda tjänsteupphand­lingsdirektivet (92/50/EEG).

De direktiv som i förste hand har legat till grand för arbetsgrappens förslag är de direktiv som förtecknas i EES-avfelets bilaga XVI (prop. 1991/92:170 bU. 14 s. 605 fO.

Arbetsgrappen har arbetet med utgångspunkt i de direktiv som nyss angetts. Det är fråga om ett flertel direktiv och ett flertel ändringar av direktiven. Arbetsgrappens förslag innebär att de olika direktivens regler sammanförs i en förfettning. Förslaget innebär därmed ett redaktionellt avsteg från den ordning som för närvarande tillämpas inom EG. För egen del sfeller jag mig bakom aibetsgrappens förslag till förfettningsutform-ning, eftersom det innebär en mera pedagogisk presenfetion av regel­systemet och därmed en raindre svårtillgänglig regelmängd. EES-avtelets regler, som grandar sig på EG-regler, bör få en så nära motsvarighet i svensk rätt som möjligt. I annat fall finns det enligt min mening en risk för att den svenska upphandlingen skulle ske efter i viss mening annorlunda och kanske t.o.m. hårdare regler än som gäller i de övriga avtelsländeraa.

Det nu sagda för även med sig att behovet av den interaationella bevakning sora alltid görs ytterligare accentueras i den nya situation sora EES-avtelet iimebär. Som jag nu angett utgör ett interaationellt regelverk granden för det svenska regelverket. Av detto skäl är det angeläget att förändringar i det grandläggande regelverket och interaationella tolkningar av dette regelverk får genomslag i det svenska regelverket så snart det låter sig göras. I denna del har den nämnd jag kommer att föreslå ett särskilt ansvar.

Som jag tidigare nämnde fer EG:s regelverk sikte på att utsatte encfest den större upphandlingen för konkurrens ra.ra. och därmed skapa föratsättningar för en mellan-nationell upphandling. Vad sora är större upphandling avgörs av s.k. tröskelvärden, dvs. vissa värden uttryckfe i ecu, som utgör föratsättningen för att det "interaationella" regelverket skall tillämpas. Arbetsgrappens förslag omfetfer dock inte encfest den del av upphandlingen sora värdemässigt ligger över tröskelvärdena. För upphandling under dessa värden innebär arbetsgrappens förslag att en(fest vissa besfemmelser i förfettningsförslaget skall tillärapas. Jag delar den bedömningen och återkommer senare även till den frågan.

Prop. 1992/93:88

2  Allmän motivering 2.1  Regelverkets utformning

Mitt förslag: EES-avtolets regelverk transformeras till svensk rätt genom en lag, som skall gälla för offentlig upphandling som görs av sfetiiga och kommunala organ, av vissa sfetiiga och kom­munala bolag och andra associationer liksora av vissa förefeg sora bedriver verksarahet med stöd av särskilt tillstånd från en behörig myndighet.

Arbetsgruppens förslag: Överenssferaraer raed raitt.

Remissinstanserna: Saratliga remissinstanser tillstyrker förslaget i stort. En hel del reraissinstanser.framför dock invändningar beträffande lagens definition av vad sora är upphandlande enhet. Några remiss­instenser har vidare efterlyst s.k. enhetslistor sora innehåller en för­teckning av de förefeg och enheter sora skall tillärapa lagens besfera­raelser.

Skälen för mitt förslag: EES-rättsakteraa innehåller regler för hela den offentlighetsanknutna upphandlingsraarknaden, dvs. inte encfest för sfetiiga rayndigheter utan även hela den kommunala verksamheten och i vissa delar även verksamhet som kan bedrivas av privafe förefeg. Redan av detfe skäl bör regleraa till övervägande del ges lagform. Däratöver tillkommer den fördel som det innebär att i en författning hålla samraan besfemmelsema om upphandling.

39

Lagrådet har påpekat att den valda lagstiftningstekniken avviker från Prop. 1992/93:88 nonnal svensk lagstiftningsteknik med hänsyn till lagens omfettning och deteljeringsnivå. Som Lagrådet eniellertid också anfört synes det inte vara en bättre metod att använda en ramlag sora grund för förordningar, instraktioner el.dyl. Direktiven berör områden där någon delegering av normgivningsraakten inte kan göras mer än i en begränsad utsträckning. Huvuddelen av direktivens regler måste därför, även om de är mycket deteljerade, sfe i lag.

Vad gäller enhetsomfattningen vill jag anföra att jag i princip delar den remisskritik sora avser utformningen av arbetsgrappens defimtion av vilka enheter som skall tillämpa lagen. Jag återkommer till den frägan i författningskommenfereraa. Redan nu vill jag dock säga att det inte är lämpligt att frångå EG:s direktiv i alltför hög grad just i detfe centrala hänseende. Syftet bakom direktivens noggranna angivelse av de rekvisit sora skall vara uppfyllda för att en viss enhet skall tillärapa direktiven är att ringa in den krets sora på ett eller annat sätt har ett offentligrättsligt drag, antingen på grand av ägande' eller på grand av sin speciella verksamhet.

Avgränsningen av den krets upphandlande organ sora lagen skall tillärapas på ger upphov till svårigheter vad gäller andra enheter än rayndigheter och affärsverk. Alla sfetiiga och kommunala bolag bör enligt grandtexteraa inte omfattas utan end[ast de sora bedriver verksarahet i det allmännas intresse. Av detfe följer att de bolag ra.m. som frärast avses är de bolag vars verksarahet i och för sig lika gäraa hade kunnat bedrivas i rayndighetens eller affärsverkets förra. Genora den ytterligare kvalifi­kationen att dessa enheter inte heller får ha industriell eller kommersiell karakfer undanfes just sådana offentligägda bolag sora fraraförallt sfeten kan inneha av helt affårsraässiga skäl, eller private förefeg sora på grund av en ekonoraisk eller annan krissituation under en endast begränsad tid övertagits av steten och cfer avsikten är att bolaget skall återgå till den privafe sektora.

Detfe resonemang stöder jag på den omständigheten att syftet med direktiven är att åsfedkomma att den offentliga sektoras upphandling utsätts för marknadens villkor och alltså kan ske på ett affärsmässigt sätt. Om däremot förefegen i fråga är utsatfe för konkurrens och bedriver sin verksamhet på helt affärsmässiga villkor föreligger i en mening redan föratsättningar för en affärsmässig upphandling. I en sådan situation finns det inte någon särskild anledning att via regler föreskriva hur upphand­lingen skall gå till.

Motsvarande resonemang kan föras vad gäller förefeg som bedriver

verksamhet som föratsätter vissa myndighetstillstånd. Ett tillståndskrav

brakar föra med sig att förefeget i fråga har en särsfellning på sin

marknad och därför teoretiskt sett kan sägas vara i den sfellningen att. .

r

verksaniheten inte behöver vara helt affärsmässig. Låt yara att raånga förefeg av denna kategori rent faktiskt upphandlar affä.rsmässigt. Om däremot det tiUstånd det är fråga ora ges till alla som söker tillstånd kan det sägas att den marknad som förefeget arbefer på inte är skydcfed i

40

någon reell mening. Direktiven föreskriver också undantog i vissa sådana situationer.

Direktiven föratsätter alltså att den offentiig verksamheten är av den

karakferen att den inte behöver bedrivas i konkurrens på affersmässiga

villkor, dvs. att den är utrasfed med ett offentligt skyd(lsnät sora tillåter

att den inte bedrivs på ett affärsmässigt sätt. Om däreraot företoget i

fråga kan upphöra, läggas necl eller på annat sätt. försvinna från

marknaden ora det uppvisar dåligt resultot existerar inte ett sådant

skyddsnät och då finns det inte heller någon anledning att via ett

regelsystem tvinga ut dem i en konkurrensutsatt situation soni de redan

befinner sig i.

,        ,   .

Vad jag nu i korthet anfört innebär att det förhällandet att det allmänna äger företoget inte ensamt spelar någon avgörande .roll., Man får väga in i bedömiungen även den verksamhet sora företoget i fråga bedriver. Om det offentliga ägandet inte medför att företoget har en inriktning.eller en verksamhet som innebär att företoget tillhör någon i viss mening skyddad del av förvärvsverksamheten skall det inte tillämpa lagen.

På samma sätt som inora EG kan det finnas skäl att ge ut s.k. enhets­listor, dvs. listor sora förtecknar de rayndigheter, företog ra.m. sora orafattos av lagen ora offentlig upphandling och sora alltså skall följa lagens besfemmelser. För att sådana listor verkligen skall kunna fullgöra någon praktisk funktion bör de vara så orafattande och aktuella att de vid varje tillfälle utgör en fullständig bild av hur de inora landet existerande förefegen skall bedöraas i förhållande till lagen om offentlig upphandling. Det torde emellertid inte vara raöjligt att någonsin uppnå en sådan kvalitet på listoraa att man med stöd av dessa skulle kunna undvara en definitionsbesfemmelse i lagen. Det bör alltså inte koraraa i fråga att listoraa får karakfer av norragivning. De listor sora kan övervägas bör lämpligen vara av endast exemplifierande karakfer. Sådana listor bör vid behov kunna ges sedan det nya systemet tillämpats en tid. Enligt min mening bör listoraa kunna ges ut av den nya Nämnden för offentlig upphandling som jag senare koraraer att föreslå inrättod.

Prop. 1992/93:88

2.2  Upphandling under tröskelvärdena

Mitt förslag: Lagen om offentlig upphandling skall gälla för upphandling såväl över sora under tröskelvärdena. För upphand­ling under tröskelvärdena skall endast vissa regler i lagen vara tillämpliga.

Arbetsgruppens förslag: Överenssferaraer med mitt.

Remissinstanserna: Majoriteten av reraissinstanseraa tillstyrker att lagen görs tillämplig även för upphandling under tröskelvärdena, men att i så fall regleraa för sådan upphandling inskränks till ett minimum. Kommunförbundet, Landstingsförbundet, RRV, Byggentreprenörerna m.fl. remissinsfenser tillstyrker såluncfe att upphandlingslagens regler

41

tillämpas över hela fältet. En övervägande del av de remissinstanser som yttrat sig i ämnet anser att 1 kap. 4 § i arbetsgrappens lagförslag bör göras generellt tillämplig.

Skälen för mitt förslag: Den upphandling som understiger de tröskel­värden som anges i lagen är totolt sett en raycket viktig del av upphand­lingen, även ora varje enskild upphandling inte uppgår till ett betydande belopp. Med hänsyn härtill och till att det ligger ett betydande egenvärde i förhållandet att all upphandling hanteras i en och sararaa författning bör lagen omfetto all upphandling, oavsett värde.

Gällande regelverk omfettor all offentlig upphandling oavsett dess beloppsmässiga värde. Det finns emellertid inte någon anledning att detolj reglera den mindre upphandlingen i samma utsträckning som nu kommer att gälla på grand av EES-avtolet för den större upphandlingen. Det bör vara en tillräcklig reglering att endast vissa angivna besfem­melser skall gälla för upphandling under tröskelvärdena. Denna lösning innebär inte någon annan ändring av vad som gäller under tröskelvärdena i dag än att den upphandlingen kan bli föremål för domstolsprövning. Jag återkommer senare till frågan ora överprövning ra.ra.

De ratiner som i dag tillämpas med stöd av nämncfe förordning och reglementen koramer i allt väsentligt att kunna tillärapas även i fort­sättningen. Vidare kommer lagens besfemmelser inte att hindra att för­farandena under tröskelvärdena, antingen de bygger på föreskrifter, rekommendationer eller allmänna råd utvecklas och blir föremål för förändringar när behov därtill uppkommer så länge föreskriftema m.ra. ger uttryck för hur huvudregeln i I kap. 4 § bör iakttos för den mindre upphandlingen. I sisto hand blir det också en fråga för domstolspraxis att ange gränsema för besfemmelsens tillämpning.

Vad gäller kretsen av upphandlande enheter under tröskelvärdena har arbetsgrappen ansett att man bör bibehålla den mindre krets som i cfeg omfattos av upphandlingsregleraa. Det har inte legat i arbetsgrappens uppdrag att föreslå en utvidgning av kretsen i denna del. Frågan har därför inte beretts i detto lagstiftningsärende. Jag anser dock att det vore rimligt att kretsen av upphandlande enheter i framtiden är densamma såväl över som under tröskelvärdena. Frågan behöver ytterligare utredas och beredas. Jag lägger därför nu inte fram något förslag i den delen.

Prop. 1992/93:88

2.3  Nämnden för offentlig upphandling

Mitt förslag: En Nämnd för offentlig upphandling skall inrättas. Nämnden skall knytos administrativt till Riksrevisionsverket. Den hittillsvarande Delegationen för offentlig upphandling skall upp­höra.

Arbetsgruppens förslag: Överenssfemmer med mitt. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrat sig i frågan tillstyrker att  det  skall   finnas  ett  särskilt  organ  för utgivandet  av

42

tillämpningsföreskrifter m.ra. Några reraissinstanser, särskilt från den    Prop. 1992/93:88

kommunala sidan, anser dock att den föreslagna nämnden inte bör ägna

sig åt styraing av upphandlingen under tröskelvärdena, eftersom man

anser att den frågan primärt är en fråga för varje enskild koramun. Man

menar att det finns risk för att en generell föreskriftsrätt innebär att den

kommunala självstyrelsen inskränks.

Från leverantörshåll har önskemål framförts om represenfetion i nämnden.

Skälen för mitt förslag: Arbetsgrappen har i båda sina promemorior diskuterat frågan om tillsyn av området och behovet av föreskrifter. I den försto promeraorian föreslog arbetsgrappen att en ny myndighet borde inrättos, men man diskuterade inte i detolj vad dess verksarahet skulle besfe i. Förslaget tillstyrktes av de flesto reraissinstanseraa. 1 den följande proraemorian togs frågan upp på nytt och nu preciserades diskussionen något i den meningen att grappen nu föreslog att den nya myndigheten skulle knytos till Riksrevisionsverket sora kanslirayndighet.

1 denna del gör jag följande bedömning. Vi sfer nu inför en omlägg­ning av det hittillsvarande upphandlingssystemet. Omläggningen innebär att regelraängden utökas mycket markant. Regleraa är under kontinuerlig utveckling och förändring. Det kommer att åligga en större krets av upphandlare än hittills att tillämpa nya regler. Behovet av stöd och hjälp särskilt i inledningsskedet av omläggningen kan bedömas bli mycket stort. Behovet av en särskild myndighet för bevakning av upphand­lingsområdet och för tillsyn av att upphandlingslagens regler följs och kan följas är cferför mycket stort. En ny myndighet, en närand, bör alltså inrätfes. Som jag inledningsvis anförde bör denna dessutom ha ett särskilt ansvar för bevakning av hur motsvarande regler tillämpas i de övriga länderaa inom EES. I   lagrådsremissen   övervägdes   frågan   om   nämndens   föreskriftsrätt.

Lagrådet har inte direkt berört frågan om nämnden i sitt yttrande men har påpekat att området gäller sådan normgivning att det inte kan bli aktuellt med någon normgivningsmakt utöver den som grancfes på sub-delegation enligt 8 kap. 13 § regeringsformen. Jag delar Lagrådets uppfattning. Nämnden bör ge ut allmänna råd och rekommendationer. Av remissutfellet att döma kommer nämnden dessutom att ha en mycket viktig stödfunktion genom att spricfe information eller ge ut allraänna råd och genora att med exempel och koramenferer visa hur vissa särskil(fe situationer kan hanteras.

Från några håll har önskeraål framsfeUts om att nämnden bör ha initiativrätt gentemot felande part i domstol. Jag anser att så inte bör vara fallet. Ett skäl för rain ståndpunkt är att det försfeg jag senare lägger fram om överprövning m.m. koramer att ge leverantöreraa möjligheten att i sisto hand föra sin sak inför domstol. Vetskapen om denna raöjlighet bör kunna påverka upphandlaraa att beraöda sig om ett korrekt agerande. Skulle det emellertid senare visa sig att det uppkonimer ett behov av att någon annan än de inblandade parteraa i en upphandling skall ha möjlighet att gripa in raedan upphandlingen pågår, antingen via domstol eller på annat sätt, får den frågan aktualiseras i ett senare sammanhang.

43

Jag delar arbetsgrappens bedömning att det inte är möjligt att raed    Prop. 1992/93:88 större precision nu ange vari närandens uppgifter skall besfe, utöver vad jag anfört. Jag anser att det inte heller är lämpligt att så sker, eftersom det är angeläget att näranden har raöjlighet att inom en flexibel organi­sation själv utforma formeraa för sin verksarahet.

Nämnden bör besfe av bl.a. sakkunniga från såväl sfetlig som kommunal sida. Det finns heller inget hinder för att näranden utnyttjar möjligheten att tillfelligt adjungera ledamöter om behov därtill finns. Utvecklingen inora området går just nu mycket snabbt, varför det även vad gäller sammansättningen måste fiimas en flexibilitet i orgamsationen.

Som framgått av vad jag tidigare anfört råder det i dag i huvudsak parallellitet raellan den sfetiiga och koraraunala upphandlingen. Det är angeläget att de olika sidoraa av den offentliga upphandlingen utvecklas på ett likarfet sätt. Dock bör raan vara lyhörd för behovet av skillnader dera eraellan om detfe behov kan hänföras till förhållanden sora är speciella för vissa kategoriers upphandling. Eraellertid ser jag det sora mycket olyckligt ora det skulle utvecklas en upphandlingsratin på ett visst område sora skulle radikalt avvika från vad sora gäller inora upphand­lingen i övrigt. Det är vUctigt att all upphandling så långt sora det är möjligt sker efter enhetliga ratiner. Eftersom lagen är tillämplig oavsett upphandlingens värde och alltså har generell tillämpning är det av även det skälet angeläget att ratineraa så långt raöjligt överenssfemmer. Upphandlingsregleraentet, sora är en frivillig ordning, överenssferaraer i allt väsentligt raed upphandlingsförordningen. Detfe förhållande har nuraera rått i många år. Jag har svårt att tro att utvecklingen nu plötsligt skulle peka åt olika håll för de olika upphandlingsområdena. Eftersora endast vissa huvudregler anges för upphandling under tröskelvärdena uppkommer ett stort behov av att utvecklingen av den upphandlingen bevakas.

Nämnden bör vara en självständig rayndighet. Den bör dock admini­strativt inordnas i RRV. Den lösningen innebär för det försto att näranden kan dra nytto av de erferenheter RRV vunnit av sin hittills­varande verksamhet som tillsynsrayndighet inora det sfetiiga upphand­lingsområdet. För det andra innebär den lösningen att näranden får nära tillgång till och raöjlighet att utnyttja den större rayndighetens organi­sation, såväl vad avser utnyttjande av vissa speciella expertfiinktioner, sora vad gäller det raera administrativa biståndet vad avser bokföring, löneadrainistration m.m. Anknytningen till RRV innebär inte att verket får någon besfemmanderätt över närandens sfellningsfeganden.

Nämnden bör vidare i en författning ges rätt att få fe del av handlingar som berör dess verksamhetsområde, närmare besfemt handlingar hos de enheter vars upphandling man har till uppgift att utöva tillsyn över. Eftersom tillsynsområdet i det nya systemet kommer att spänna över upphandling som görs inte endast av stotiiga myndigheter utan även av koraraunala och i vissa fell privato enheter raåste de regler jag nu diskuterar ha lagforra.

Den tillsyn det här är fråga om avser endast tillsynen av enheteraas upphandling. Det finns cferför inget behov av att nämnden skall fä

44

tillgång till saratliga böcker och andra affärshandlingar. Frågan om förfettningsregleringen får jag återkoraraa till i ett senare sammanhang.

2.4  Överprövning och skadestånd

Prop. 1992/93:88

Mitt förslag: Överprövning av upphandlingsbeslut skall göras av allmän förvaltningsdomstol, dvs. länsrätten i försfe instans. Frågor om skadestånd skall prövas av allmän domstol. Skadestånd skall kunna tillerkännas avseende hela den lidna skadan. Talan om skadestånd skall väckas senast inom ett år efter det att beslut om leverantör fatfets.

Arbetsgruppens förslag: Överenssfemmer med mitt.

Remissinstansema: Vad gäller fördelning av uppgifteraa mellan förvaltningsdomstol och allraän domstol är remissutfallet splittrat. En del remissinstanser anser att det raest rationella vore att alla dorastols-förfaranden förlades till en domstol. På grand av att det råder stor enighet ora att skadeståndsfrågor borde hanteras av allmän domstol har raånga remissinstanser, bl.a. Kommunförbundet och Landstingsförbundet, ansett att allmän domstol borde anförtros hela överprövningsorarådet, dvs. både själva upphandlingen och skadeståndet. Med hänsyn även till rationaliseringsvinster har bl.a. Statskontoret och Sveriges industri­förbund förordat den lösningen.

I sitt remissyttrande över Ds 1992:4 anförde Stockholms universitet följande: "Överprövning av överklagade upphandlingsbeslut är en naturlig uppgift för de allmänna förvaltningsdomstolaraa. För marknadsdomstolen vore det en främmande uppgift. Skadeståndsmål bör prövas i allraän dorastol. Denna uppsplittring raellan förvaltningsdomstol och allraän domstol kan i och för sig diskuteras från lämplighetssynpunkt men bygger på den grandläggande funktionsfördelningen mellan dessa dom­stolar och kan inte gäraa ändras i detto sammanhang." Motsvarande synpunkter avseende rollfördelningen framfördes av Hovrätten över Skåne och Blekinge och av Kammarrätten i Jönköping.

Beträffande förslaget till skadeståndsregler har de flesto remiss­instanseraa tillstyrkt att möjlighet till skadestånd skall fmnas. Remiss­instanseraa från den koraraunala sidan har dock raotsatt sig att skade­ståndet skall utgå för hela den lidna skadan, inklusive förlorad han­delsvinst, det s.k. positiva kontraktsintresset. Dessa remissinstanser har vidare motsatt sig att skadeståndsregleraa skall avse även upphandling under tröskelvärdena. Sferkast kritUc har rikfets mot förslaget att tiden för väckande av felan skall vara ett år efter det att beslut om leverantör fattots.

Arbetsgrappens förslag i den försto promemorian innebar en begräns­ning av skadeståndet till endast det negativa kontraktsintresset. Stock­holms universitet ifrågasatte den begränsning sora gjorts. Universitetet ansåg att fullt skadestånd borde vara raöjligt och dessutora att en sådan

45

regel stod i bättre överenssferaraelse raed direktivtexten. Universitetet Prop. 1992/93:88 påpekade vidare att det är raöjligt att erhålla ftillt skadeständ i flera EG-länder. Några rättsfall från EG-domstolen finns inte, cfer dorastolen uttolat att sådant skadestånd skulle vara en del av direktivets be­sferaraelser. Umversitetet påpekade dock att regler ora fiillt skadestånd är en del av ett effektivt överprövningssystera och anmärkte vidare att "skadeståndsregleraa [torde] främja ett från allmän synpunkt önskvärt uppträdande från upphandlande organs sicfe. Vicfere torde i praktiken svårighetema för förbigångna förefeg att visa kausalitet mellan begångna fel och det faktum att vederbörande lidit skada genom att inte erhålla kontraktet leda till en stork begränsning av de situationer där ersättning för det positiva kontraktsintresset koraraer ifråga."

Skälen för mitt förslag: EES-avtelets krav på raöjlighet till överpröv­ning av beslut ora upphandling innebär att svenska dorastolar sfells inför en ny typ av raål. För närvarande förekommer dorastolsprövning rörande upphandlingsfrågor encfest med stöd av kommunallagen och kyrkolagen. Den typ av överprövning det nu blir fråga om är inte av den karakfer som görs i den koraraunala laglighetsprövningen, sora är en ren laglig­hetsprövning inskränkt dessutora av att klaganden har rätt att hävcfe endast vissa särskilt angivna grunder för sin felan. Jag inser att man skulle få vissa rationaliseringsvinster ora förfarandet kunde koncentreras till endast en domstol. Som Stockholms universitet och domstolama har anfört i sina remissyttranden innebär en uppdelning mellan allmän förvaltningsdomstol och allmän domstol ett vidmakthållande av den tradition som hittills gällt i Sverige och som dessutora bekräftats av Domstolsutredningen (SOU 1991:106 Domstolaraa inför 2000-felet) och i en promemoria från Justitiedeparteraentet (Ds 1992:38 Domstols­väsendet). Av dessa skäl bör överprövningen av beslut under upphand­lingen handhas av allraän förvaltningsdomstol och skadeståndsfrågoraa av allraän dorastol.

Chefen för Näringsdeparteraentet tillsatte i augusti i år en arbetsgrapp för frågor om upphandling i konkurrens vid offentlig verksamhet i egen regi. Grappen skall pröva föratsättningaraa för och lägga fram förslag till obligatoriska regler om sådan upphandling. Vicfere skall grappen över­väga ora besfemmelseraa bör tas in i lagen om offentlig upphandling. Därvid får grappen också överväga frågor om övervakning och tillsyn. Beroende på vilka frågesfellningar och besfemmelser som aktualiseras under beredningen av arbetsgrappens övervägänden och förslag kan ytterligare överväganden behöva göras i denna del.

Enligt rättsmedelsdirektiven skall skadeståndsregler finnais. Vad gäller avvägningen mellan det negativa och det positiva kontraktsintresset delar jag arbetsgrappens bedömning av de skäl som Stockholras universitet framfört i sitt reraissyttrande. Dessutora är det av värdei ur effektivitets­synvinkel att möjligheten till fullt skadestånd finns för den lidna skadan. En annan sak är att det måhända inte i så raånga fall kan komma i fråga att döma ut ett skadestånd sora raotsvarar detto kontraktsintresse på grand av de bevissvårigheter som umversitetet tor upp. För att effek­tivisera upphandlingen och av skälen för det förslag jag lägger fram om

46

slopande av den kommunala laglighetsprövningen (avsnitt 2.5) oberoende    Prop. 1992/93:88 av upphandlingens värde bör skadeståndsraöj lighet  finnas även  för upphandling under tröskelvärdena.

Vad gäller tiden för väckande av felan gäller inte några särskilcfe regler enligt rättsraedelsdirektiven. Det är alltså en fråga för varje enskilt land att självt avgöra vilken tid sora bör väljas. Mitt förslag ora en tidsfrist på ett är innebär i förhållande till de allmänna regleraa på området i Sverige en raycket markant förkortning. Arbetsgrappens motsvarande förslag har dock utsatts för sferk remisskritik med hänsyn till den osäkerhet som denna långa tid skulle innebära för de upphandlande enhetema sora därmed inte skulle kunna avslufe sina upphandlingar innan fristen gått ut. Mitt förslag utgår från en avvägning mellan den olägenheten och önske­målet att skadeståndsregleraa är effektiva.

I lagförslagets överprövningskapitel införs också två förfaranden, avsedda enbart för upphandling inora försörjningssektorema, nämligen granskning och medling. Det förstnämncfe förfarandet är en frivillig ordning som innebär att en oberoende granskningsnian på begäran av en upphandlande enhet kan ges i uppdrag att bedöma om enhetens upphand-lingsratiner överenssfemmer med regleraa i lagen. Det sistnämn(fe innebär ett formaliserat medlingsförferande i de fall en leverantör anser sig missgynnad i en upphandling. De två förfarandenas närmare utform­ning är av sådan detoljkarakfer att de bäst kommenteras i saraband raed att jag kommenterar författningsförslaget.

Mitt förslag föranleder också en ändring av 14 § lagen (1972:289) om allmänna förvaltningsdomstolar.

De rättsmedelsdirektiv sora är bakgranden till mitt förslag innefetfer också ett översfetligt förfarande som inora EFTA inleds av EFTÄ:s över-. vakningsrayndighet. Det överstotiiga förfarandet enligt det försto rättsmedelsdirektivet omfetfes av EES-avfelet och införlivas i svensk rätt genora stodgandet i 3 § EES-lagen, sora hänvisar bl.a. till protokoll 2 till övervakningsavfelet (prop. 1991/92:170, del 1, s.232 och 325). Det andra rättsmedelsdirektivet (92/13/EEG) avser upphandling inora försörj­ningssektoreraa och har beslutots vid en tidpunkt sora inneburit att införlivande ännu inte föreslagits i den nämncfe EES-lagen. Det avviker vad gäller den överstotiiga prövningen inte väsentligt från det försto rättsmedelsdirektivet. Dess regler vad gäller den nationella över­prövningen omfatfes emellertid av raitt förslag till överprövning, medling och granskning, varför dess införlivande på nationell nivå sker redan nu. Anledningen är att jag anser att det vore olyckligt om ett ikraftträdande av regler om upphandling inom försörjningssektorema inte samtidigt följdes upp av åtminstone nationella överprövningsregler inora sekto­rema.

Jag har i dessa delar samrått raed chefen för Justitiedepartementet.

47

2.5  Den kommunala laglighetsprövningen

Prop. 1992/93:88

Mitt förslag: Den kommunala laglighetsprövningen av kom­munala upphandlingsbeslut avskaffas. Koraraunalbesvären av kyrkokoraraunala upphandlingsbeslut avskaffas också.

Arbetsgruppens förslag: Överenssferaraer med mitt.

Remissinstanserna: 1 det närraaste alla reraissinstanser har berört frågan i sina remissyttranden. Det helt övervägande antolet instanser har tillstyrkt en ordning där kommunal laglighetsprövning inte längre skall vara möjlig beträffande upphandlingsbeslut.

Skälen för mitt förslag: Upphandlingsbeslut bör kunna bli föreraål för kontroll i någon form och oavsett upphandlingens värde. Jag är inte beredd att föreslå att det slutliga upphandlingsbeslutet skall kunna överprövas. Den sora är missnöjd med en avslufed upphandling bör endast ha möjlighet att begära skadestånd. Den överprövning det nu är fråga om är överprövning av beslut under upphandlingen, t.ex. ora viss annonsering m.m. Den överprövning jag föreslår innebär en bättre kontroll av upphandlande enheters upphandlingsratiner än vad som gäller i dag. Den krets som skall kunna sätto igång en sådan kontroll är den krets som närmast berörs, nämligen leverantöreraa. I den kommunala laglighetsprövningen ligger emellertid också en form av medbor-garkontroll av hur allmänna medel används på det kommunala området. Den kommunala laglighetsprövningen i den delen förefaller dock inte vara ett effektivt sätt att åsfedkomma en sådan kontroll. Kommunal laglighetsprövning kan begäras endast av den som är medlem i en komraun, ett landsting m.m.. Det bättre sättet att uppnå effektiv kontroll är att skapa möjligheter för leverantöreraa, dvs. de som direkt berörs av ett oriktigt förfarande, att vända sig till dorastol oavsett kommun-tillhörighet.

Vidare är den kommunala laglighetsprövningen begränsad till vissa kommunala beslut. De upphandlingar som görs i kommunala bolag kan t.ex. inte bli föremål för kommunal laglighetsprövning. Den överpröv-ningsordning sora jag föreslår koramer emellertid att sfe öppen oavsett om beslutet fattos av en kommun eller ett kommunalt bolag, stiftelse m.fl. associationer, i varje fall vad avser upphandling över tröskel­värdena. Sett i ett större perspektiv syftor de nya överprövningsregleraa i upphandlingslagen till att uppnå en effektiv medelsanvändning på såväl det sfetiiga sora kommunala området. Den kommunala laglighetspröv­ningen kan nu bedömas ha spelat ut sin roll som kontrollinstrament. På grand av det mera helfeckande och mera effektiva system som blir följ­den av EES-avtolet och det intresse som även utländska leverantörer nu kommer att visa den svenska upphandlingen fmns det fog att förmoda att upphandlingsmarknaden kommer att kunna fungera bättre än i dag i detto hänseende även utan den kommunala laglighetsprövningen.

48

Mitt förslag avser även den kyrkokommunala upphandlingen. Jag har i denna del samrått raed chefen för Civildepartementet.

2.6 Upphandlingsförfaranden

Prop. 1992/93:88

Mitt förslag: Över tröskelvärdena skall något av de tre förfa­randena öppen, selektiv eller förhandlad upphandling användas. För upphandling under tröskelvärdena skall de förfaranden använ­das som bedöms överenssfemma med huvudregeln i 1 kap. 4 § lagen om offentlig upphandling.

Arbetsgruppens förslag: Överenssfemmer raed mitt, med den skill­naden att arbetsgrappen inte närmare berört upphandlingsförferanden under tröskelvärdena.

Remissinstanserna: En hel del instanser har rikfet kritik mot de i lagen angivna föratsättningaraa för valet av förferande. En remissinstans har vidare begärt att det över tröskelvärdena borde finnas en motsvarighet till direktupphandlingen.

Skälen för mitt förslag: Vad gäller förfarandena över tröskelvärdena utgör direktiven normen för det förslag som läggs fram. Det vore ett oriktigt införlivande att gå ifrån direktiven i detto hänseende. Emellertid innebär de nya förfarandena i sak inte så stora avsteg från vad sora hittills gällt. Formellt sett föreligger dock väsentliga skillnader bl.a. eftersom valet av förfarande är synnerligen noga reglerat.

Som jag tidigare sagt anser jag att det är av centralt värde att det intemationella regelverket om offentlig upphandling så nära som möjligt i sak motsvaras i svensk rätt. Arbetsgrappen har konstoterat vissa otympligheter. I några fall har den funnit att ett förfarande inom ett upphandlingsområde inte helt motsvaras av vad som borde vara samma förfarande inom ett annat område. Direktivregleraa utmärks i detto hän­seende av aft det ibland slås fast en huvudregel, varifrån föreskrivs omfattande undantog. Denna katolog av undantog är ibland olika mellan de olika direktiven. I några fell beror skillnaderaa på olikheter mellan upphandlingsområdena. 1 andra fall torde olikheteraa helt enkelt bero på att det har gått en viss tid mellan två direktiv och att det senare direktivet har en modernare språkdräkt. Någon skillnad i sak har emellertid inte avsetts. Arbetsgrappen har dock i stort sett följt direktivens besferaraelser även vad avser uttryckssättet. Även om det inte är möjligt att göra dessa undantogskatologer ftillständigt enhetliga har dock arbetsgrappens lag­förslag ytterligare omarbefets i detfe hänseende.

Öppen upphandling innebär att alla intresserade får lämna anbud. Selektiv upphandling innebär att upphandlande enhet får vända sig till vissa utvalda, selekterade, leverantörer och erbjuda dem eller uppmana dem att om de så önskar lämna in anbud. Den förhandlade upphand-Ungen slutligen innebär att endast vissa utvalda leverantörer tillfrågas och

4 Riksdagen 1992/93. I saml. Nr 88

49

att deras anbud sedan förhandlas så att den upphandlande enheten når ett avslut.

Det kan synas som om det vore en fördel ora förfarandena benämndes på sarama sätt som deras närmaste hittillsvarande motsvarigheter i svensk rätt. Som jag tidigare anförde är det angeläget.att ratineraa såväl över som under tröskelvärdena i så lämplig grad som möjligt ansluter till varandra. Det kan dock inte komma i fråga att komplettera förfarandena över tröskelvärdena raed ytterligare något förfarande sora inte har en motsvarighet i direktiven.

Prop. 1992/93:

2.7 Tidsfrister

Mitt förslag: De tidsfrister för anbudsgivning m.m. som före­skrivs i EG:s direktiv införs även i lagen om offentlig upp­handling.

Arbetsgruppens förslag: Överenssfemmer raed mitt.

Remissinstansema: Ingen remissinstans har raotsatt sig att tidsfrister används. Många instanser har eraellertid ansett att regleraa därora är mycket omfattande och krångliga och har anfört att dessa regler kan lecfe till en onödig byråkratisering och fördröjning av upphandlingama.

Skälen för mitt förslag: Inom EG arbefer raan raed tidsfrister som reglerar t.ex. hur länge man måste hålla ett förferande öppet för anbud, hur snabbt man måste besvara förfrågningar, hur snabbt man måste annonsera avslutode upphandlingar m.m. Reglema hänger samman med att det är fråga ora ett interaationellt regelverk. Därigenora raåste det tillskapas en garanti för att även de geografiskt raer avlägsna intressent-eraa skall ha en rimlig chans att hinna reagera på en annons om upphandling. Det vore annars i och för sig möjligt att åstodkomma en indirekt diskriminering. Om nämligen det vore tillåtet att föreskriva så korto frister att det i praktiken endast är intressenter inom närområdet som har en praktisk möjlighet att reagera har man därigenora en möjlighet att styra urvalet av leverantörer. Systemet har alltså ett viktigt syfte. Dock går det inte att komma ifrån att denna nyhet i förhållande till dagens ordning kommer att innebära att vissa upphandlingar i fortsätt­ningen kommer att to längre tid än vad man hittills varit van vid. Vad nyheten praktiskt sett innebär i övrigt är att det kommer att bli nödvän­digt för upphandlande enheter att to med den omständigheten i beräk­ningen när man planerar upphandlingar. Emellertid finns det i det interaationella regelverket en möjlighet till ett påskyndat förfarande i vissa fall. Även dessa regler bör givetvis införas i lagen om offentlig upphandling.

Vad gäller farhågoma för ökad byråkrati kan man Late bortse från att större upphandlingar i framtiden kommer att omgärdas av ett mer detoljerat regelverk. Byråkratin kommer cfermed av nödvändighet atf öka. Det kommer rimligen att vara oundvikligt att misstog begås i inled-

50

ningsskedet. Man bör emellertid ha i minnet att sådana olärapor har sina raotsvarigheter på övriga håll inom EES. De kan cferför inte ses sora effektivitetsdämpande i förhållande till utländska konkurrenter.

Med anledning av remissynpunktema på att regleraa om just tidsfris­tema är krångliga vill jag anföra att raitt intryck av direktiven är en betydande koraplexitet. Den blir inte mindre av att olUca uttryck används i olika direktiv. Så t.ex. beräknas vissa tidsfrister i några direktiv raed utgångspunkt i kalendercfegar, andra med utgångspunkt i arbetscfegar och slutligen några raed utgångspunkt i veckor eller raånader. Praktiskt sett är det fråga ora samma tidsfrister i alla direktiv, men de uttrycks på olika sätt. Arbetsgrappen har i dessa hänseenden följt direktivens uttryckssätt, men också i några fall anmärkt när så har skett. Jag anser att tidsfristema så långt möjligt skall uttryckas på sararaa sätt genora hela lagen. Jag återkoraraer till den frågan i förfettningskoniraentoren.

Slutligen vad gäller tidsfrister kan jag nämna att beträffande den offentiiga upphandlingen innebär EES-avtolet också ett åtogande att fe hänsyn till rådets förordning (EEG) nr 1182/71 om regler för besfemning av perioder, datura och frister. Den förordningen innehåller inte några regler som i sak avviker från gällande lag ora beräkning av lagsfedgad tid.

Prop. 1992/93:88

2.8   Prövning av anbud

Mitt förslag: Det lägsto anbudet skall antas. Upphandlande enhet har emellertid möjlighet att välja ett dyrare anbud föratsatt att det kan anses vara det ekonomiskt mest fördelaktiga raed hänsyn till saratliga oraständigheter såsom pris, driftkostnader, funktion, miljöpåverkan m.m.

Arbetsgruppens förslag: Överenssfemmer med mitt.

Remissinstanserna: De remissinstanser som kommenterat denna fråga tillstyrker förslaget. Många av dem anser dock att arbetsgrappens förslag alltför storkt koncentreras kring prisfrågor och inte ger tillräckligt utrymme för beaktande av även andra omständigheter.

Skälen för mitt förslag: Frågan ora vilket anbud sora skall antas är mycket central i förhållande till syftet att uppnå en icke-diskriminerande upphandling över gränseraa. Mitt förslag grandas på direktivtext. Likväl är direktiven inte entydiga. I t.ex. byggentreprenaddirektivet anges lägsfepris-bedömningen sora försfe prövningsgnmd. I direktivet för försörjningssektoreraa anges emellertid kvalitetsprövningen först av prövningsgranderaa. Det finns enligt min mening inte någon anledning att de svenska regleraa i detto hänseende niåste vara fullständigt direktivtrogna. Det måste bedömas tillräckligt att de två regleraa anges och att man håller i minnet att den alteraativa regeln skall komma till klart uttryck även i annonsen om upphandlingen. A andra sidan håller jag inte helt med de remissinstanser som betonar den ekonomiska innebörden

51

av ett anbud och den betydelse sora prövningsregleraa därvid har.    Prop. 1992/93:88

Visserligen utgörs huvudregeln av en femligen grov bedönmingsgrand,

näraligen det billigaste anbudet. Denna nackdel torde dock neutraliseras

av att en alteraativregel finns som ger utryrarae för att även andra

omständigheter vägs in i bedömningen. Det torde för övrigt bli den

vanligaste situationen, i varje fell vad gäller alla de upphandlingar där

upphandlande enhet anser att kvaliteten är en lika viktig omständighet

som priset. Det är sålunda tillåtet att väga La t.ex. livstidskostnader,

servicegrad, miljöhänsyn ra.m. Eraellertid måste det anges i annonsen om

upphandling ifall man använder sig av den altemativa prövningsgrunden.

I annonsen skall då också anges vilka kringoraständigheter man anser

skall spela särskild roll för prövningen.  Dessa omständigheter skall

dessutora, om det är möjligt, raiigordnas i förhållande till deras relativa

betydelse.

Jag vill i detto sammanhang betona vUcten av att miljöhänsyn vägs m i all offentlig upphandling. Stot, kommuner m.fl. har nått olika långt i detto avseende. Stora varavolymer upphandlas offentligt. En miljö­medveten offentlig upphandling kan därför få en mycket stor betydelse för att stimulera till miljöanpassad produktutvecklmg, såväl för använ­dandet av varan som då varan tjänat ut. Jag kan här nämna utbytesregeln i lagen (1985:426) om kemiska produkter. Regeln innebär att den som hanterar eller importerar en kemisk produkt skall vidfe de åtgärder och iaktto de försiktighetsmått i övrigt sora behövs för att raotverka skada på människor eller i miljön. Därvid skall sådana kemiska produkter undvikas som kan ersättas med mindre ferliga produkter. Det är också viktigt att varor som tillverkats av återvunnet material behandlas på samma sätt som varor av annat raaterial.

En upphandlande enhet måste noga ange vilka oraständigheter den avser att beakfe i de fall den väljer att anfe det ekonoraiskt mest fördelaktiga anbudet. Genom hänvisningen till det "ekonomiskt" mest fördelaktiga anbudet uppkoraraer ett behov av att enheten gör klart för sig redan från början hur olika omständigheter som servicegrad ete. kan värderas i ekonomiska termer. Det är visserligen inte möjligt att värdera varje enskild omständighet i ekonoraiska termer. Särskilt vad gäller miljöpåverkan kan en sådan värdering bli svår. Enheten bör dock redan vid upphandlingens påbörjande försöka värdera kringomständigheteraas ekonomiska betydelse.

Jag anser att det inte finns någon risk för att upphandlingaraa i framtiden kommer att styras av endimensionella prisprövningar. Förat­sättningen är dock att upphandlande enhet anger i sin annons vilken prövningsgrand man avser att använda. Det får alltså inte förekomma att ett anbud väljs framför ett annat på grand av en omständighet som anbudsgivaraä inte i förväg fått recfe på.

52

Tredjelandsregler

Prop. 1992/93:88

Mitt förslag: Särskilda regler ora prövning av anbud från leveran­törer sora är efeblerade utanför EES införs inte.

Arbetsgruppens förslag: Inte heller arbetsgrappen lägger frara något förslag i den delen.

Remissinstanserna: Endast Televerket och Sveriges industriförbund har begärt regler härom eller annat sfellningsfegande mot att särskilcfe tredje­landsregler införs.

Skälen för mitt förslag: Frågan ora en särskild tredjelanclsregim är aktuell endast för försörjningssektoreraa. Enligt direktivet för dessa sektorer (90/531/EEG, art. 29) får ett anbud förkastas om anbudet till mer än hälften besfer av varor eller tjänster raed ursprung utanför EG. Vid prövning av två eller flera likvärdiga anbud skall företräde ges anbud raed övervägande EG-ursprang föratsatt att dess pris överstiger anbud som har övervägande ursprang utanför EG raed högst tre procent (art. 29.3). Framförallt den sistnämnda regeln vore ett avsteg från gällande svenska principer för upphandling.

Det kan nämnas att med EG-ursprang i det sammanhanget skall förstås även EES-ursprang. I EES-avtolet överenskoms emellertid om undantog från denna tredjelandsregim. Undanfeget uttrycks så att en tillämpning av bl.a. art. 29.3 inte negativt får påverka nuvarande grad av liberalisering gentemot tredje land, dvs. att redan uppnådd liberalisering i förhållande till tredje land fortsatt kan tillämpas av svenska upphandlare (se prop. 1991/92:170 bil. 14 s. 607 ff angående tillärapningen av direktivet, särskilt punkt n).

Slutsatsen av det sagcfe är att det inte finns anledning att särskilt reglera detto förhandlingsresulfet i lagen om offentlig upphandling, eftersom huvudregeln i 1 kap. 4 § skall tillärapas fullt ut även inom försörj­ningssektorerna och avser alla anbud oavsett om leverantören är eteblerad inom EG eller inte.

2.9  Sekretessfrågor

Min bedömning: De nya upphandlingsregleraa strider inte mot sekretesslagen (19 80:100).

Arbetsgruppen: Arbetsgrappen fer inte sfeUning i denna fråga.

Remissinstanserna: Eftersom arbetsgrappen inte fegit sfeUning har remissutfallet inte särskilt berört denna fråga. Några remissinstanser frågar dock efter ett sfellningsfegande härvidlag.

Skälen för min bedömning: I sekretesslagen anges vissa regler ora sekretess vid upphandling (6 kap. 2 § och 8 kap. 10 §). De frägor som har sfellts har avsett huravicfe de omfattande annonseringskraven innebär

53

att det uppkommer behov av ändringar i sekretesslagen. De besfemmelser Prop. 1992/93:88 i lagförslaget som då närraast hamnar i blickfånget är först 2 kap. 10 § och motsvarande besfemmelser i, övriga kapitel vad avser .annons ora övergång till förhandlad upphandling. Enligt 2 kap. 10 § skall en upp­handlande enhet annonsera att den övergår till den förhandlade upp­handlingen om detfe förfarande inte avser alla de anbud som avlämnats i föregående förferanden. Den orcfelydelsen, innebär inget avsteg från regleraa i sekretesslagen. Det exempel på regelns tillämpning som arbetsgrappen anger i Ds 1992:4 sid. 123 ger dock intryck av att annonsen skall innehålla uppgift om viUca anbudsgivare sora det för­handlade förfarandet skall avse. En så defeljerad annons torde strida mot sekretesslagen (se Sekretesslagen 1980 års lagstiftning med kommentorer, Corell m.fl., 3 upplagan, s. 132 ff), i varje fall vad avser enheter för vilka sekretesslagen gäller. Lagtextens krav är dock inte så långtgående sora exeraplet antyder, eftersora kravet endast är att övergången skall annonseras, inte vem eller vilka som skall omfatfes av det nya för­farandet.

Vad gäller annonsering om avslufed upphandling stodgas i t.ex. 1 kap. 10 § lagen ora offentlig upphandling att det skall annonseras hur upp­handlingen avslufets. I arbetsgrappens förslag anges att "Annonsen behöver inte innehålla uppgifter vars publicering skulle stricfe mot allmänt intresse eller raotverka befogade affärs- eller konkurrensintressen". Kravet bör skärpas till att annonsen inte/år innehålla sådana uppgifter. I annat fell kan annonsören förledas till att annonsera sådana uppgifter som enligt sekretesslagen är belagda med sekretess.

Vidare föreslog arbetsgrappen att, en upphandlande enhet inora viss tid efter det att begäran komrait in skall läinna upplysning till varje anbudssökande m.fl. som så begär om skälen till att hans anbud för­kasfets och även vera som erhöll upphandlingen. En sådan uppgift kan enligt sekretesslagen inte lämnas innan upphandlingen avslutots, vilket i detto fall är den tidpunkt då avtol träffats. Emellertid avser besfemmelsen just tidpunkten efter en avslufed upphandling, varför rain bedöraning är att även den besfemmelsen är förenlig med sekretesslagen.

Det nya systemet innebär en i raånga stycken utökad informationsplikt genom annonsering, rapportering m.m. De uppgifter som skall offentlig­göras är emellertid inte så omfattande att det kan bedömas att de två lagverken strider mot varandra. I några fall tillåter arbetsgrappens lagförslag en prövning av vilka uppgifter som skall publiceras. Dessa fall utgör en direktivtrogen överföring av direktivregler.

54

2.10  Tjänsteupphandling

Prop. 1992/93:88

Mitt förslag: Tjänsteupphandling över tröskelvärdena regleras enligt ett inom EG beslutot tjänsteupphandlingsdirektiv, utom vad avser direktivets regler om upphandling genom arkitektfevlingar.

Även tjänsteupphandling genom anordnande av arkitektfevlingar bör regleras. Även för den upphandlingen bör regleraa ha lag­form. Regler för den upphandlingen bör därför införas i lagen om offentlig upphandling. Åtgärden bör dock awakfe ytterligare utredning.

Arbetsgruppens förslag: Arbetsgrappen föreslog en fullständig lagreglering av tjänsteupphandlingen. Grappen lade inte frara något särskilt förslag ora ikraftträdande vad avser tjänsteupphandling, men föratsatte att kapitlet om tjänsteupphandling inte kunde träda i kraft samtidigt med lagförslagets övriga kapitel.

Remissinstanserna: Arbetsgrappens förslag om lagreglering av tjänsteupphandling har inte föranlett någon särskild kommenfer. Sveriges industriförbund har dock anfört att det vore en fördel med ett saratidigt ikraftträdande för samtliga områden.

Flera remissinstanser har framfört kritik mot lagförslaget i dess materiella del. Sålunda har man påpekat vissa otydligheter, vidare har man anfört invändningar mot klassificeringen av tjänsteraa i fråga. Slutligen har tveksamheter yppats vad avser regleringen av arkitekt­tävlingar, även om man inte har haft nägra principiella invändningar raot att även denna del av upphandlingsraarknaden regleras.

Skälen för mitt förslag: Tjänsteupphandlingen är en mycket väsentlig av del den offentliga upphandlingen. Inom EG har man nyligen beslufet ett direktiv på området (92/50/EEG). Det direktivet skall träda i kraft inom EG den 1 juli 1993. Ytterligare ett direktiv övervägs, som innebär ett införande av tjänsteupphandlingsregler även inom försörjningssek­torerna. Det direktivet har emellertid ännu inte fått sin slutliga utform­ning.

I denna del gör jag följande bedömning. Ny EG-lagstiftning, sora antegits av rådet efter den 31 juli 1991 orafattos inte av EES-avtolet. Sedan EES-avtolet har trätt i kraft skall den Geraensarama EES-kommittén besluto om de ändringar av relevanto bifegor och protokoll till EES-avtolet som föranleds av den nya lagstiftningen. Det finns enligt min mening inte som regel någon anledning att Sverige skall reglera enligt beslutode direktiv innan den nya EG-lagstiftningen enligt EES-kommitténs beslut föranlett ändringar av bilagoraa och protokollen till EES-avtolet. I några fall kan man visserligen tänka sig avsteg från den principen, t.ex. om det är fråga om direktiv som har nära anknytning till direktiv som redan trätt i kraft.

Jag ser inte någon särskild fördel med att mitt förslag om tjänsteupp­handling skall träda i kraft samtidigt med mitt förslag i övrigt. Direktivet

55

ora tjänsteupphandling skall inte träda i kraft inora EG förrän den 1 juli 1993. Vidare är direktivförslaget avseende införande av tjänster i direktivet för upphandling inora försörjningssektoreraa ännu inte så långt kommet inora EG att förslaget skulle kunna ligga till grand för lagstift­ning i Sverige redan nu. I den delen raåste regeringen under alla förhållanden awakfe det slutliga direktivet. Inte heller hanteringsmässigt innebär därför ett saratidigt Ucraftträcfende av lagförslagets alla kapitel någon fördel.

Ytterligare en omständighet felar för att regeringen senare bör återkomma i frågan, näraligen den omständigheten att remissutfellet vad avser förslaget om upphandling genom anordnande av arkitektfevlingar visar att ytterligare överväganden behöver göras och att också vissa förtydliganden vad gäller tjänsteupphandlingsdirektivet måste inhämtas från EG innan det svenska införlivandet kan göras på ett korrekt sätt. Jag avsfer därför från att nu lägga fram något förslag beträffende reglering av arkitektfevlingar.

Det nu sagda innebär att upphandling i de delar som inte regleras enligt lagen om offentlig upphandling får ske enligt tillärapliga regler i övrigt. För den stotiiga sidan innebär det att upphandlingsförordningens regler får tjäna som utgångspunkt för en sådan upphandling. Motsvarande bedömning får göras för den kommunala upphandlingen.

Prop. 1992/93:88

2.11 Ikraftträdande

Mitt förslag: Lagen ora offentlig upphandling skall trä(fe i kraft den dag regeringen besfemmer. Upphandling som påbörjats före den dagen skall avslutos enligt äldre besfemmelser.

Arbetsgruppens förslag: Överenssferaraer raed raitt.

Remissinstanserna: Reraissinstanseraa har i allraänhet inte utfelat sig om ikraftträdandet, utom vad gäller önskemålet om ett saratidigt ikraft­trädande av samtliga kapitel. Många remissinstanser har emellertid anmärkt behovet av att tillämpningen kan förberedas genom en tillämp-ningsförordning och andra föreskrifter.

Skälen för mitt förslag: Mitt förslag överenssfemmer med regeringens förslag om Ucraftträ(iande av EES-lagen. Jag hänvisar till vad sfetsrådet Dinkelspiel anför i den delen (prop. 1991/92:170 del 1 s. 190). Jag hyser försfeelse för önskemålen om att föreskrifter m.ra. skall vara på plats i tid för ikraftträdandet. Det är naturligtvis olyckligt ora föreskrifter inte skulle kunna utferdas i sådan tid att de kan träda i kraft saratidigt med lagen. Emellertid är det formellt inte möjligt att förordning och före­skrifter ges ut innan grandförfattningen trätt i kraft. Dock pågår ett sådant förberedelsearbete redan nu att det fmns föratsättningar för att i varje fall viktigare föreskrifter skulle kunna ges ut i nära anslutning till lagens ikraftträdande.

56

3   Upprättade lagförslag

Prop. 1992/93:88

1 enlighet raed vad jag nu har, anfört har inom Finansdepartementet upprättots förslag till

1.

lag ora offentlig upphandling,

2.

lag om ändring i lagen (1971:289) ora allraänna förvaltningsdom­stolar.

Förslaget vid 2 har upprättas i samråd raed chefen för Justitiedepar­teraentet. Lagförslagen har granskats av Lagrådet.

4  Författningskommentar

I detto avsnitt görs hänvisningar till följande direktiv.

Direktiv som omfattas av EES-avtalet

Upphandling av varor: 77/62/EEG, 80/767/EEG och 88/295/EEG. Upphandling av byggentreprenader: 71/305/EEG och 89/440/EEG. UpphandUng inom försörjningssektorerna: 90/531/EEG. Det första rättsmedebdirektivet: 89/665/EEG.

Direktivens   fullständiga  beteckningar anges  i  prop.   1991/92:170 bil. 14 s. 605 ff

Direktiv som inte omfattas av EES-avtalet

Upphandling av tjänster: 92/50/EEG av den 18 juli 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster. Det andra rättsmedebdirektivet: 92/13/EEG om samordning av lagar och andra författningar med gemenskapsregler för upphandling inom vatten-, energi-, transport och telekommunUcationssektorema.

4.1   Lagen om offentlig upphandling 

1 kap. Allmänna bestämmelser

Lagens tillämpningsområde m.m.

I denna försto besfemmelse anges hur lagen är disponerad. Dispositionen följer i stora drag systematUcen i respektive direktiv. I en del fall har emellertid sådana besfemmelser i olika direktiv söm i stort sett motsvarar varandra sammanförts till 1 kap. Detfe gäller främst de definitioner som återkommer i direktiven och dessiitom de annonseringsbesfemmelser som kan sägas vara gemensamma. I några fall finns dock defelj skillnader mellan de olika områdena vad avser annonseringen och i de fallen har de

57

allmänna annonseringsbesfemmelsema kompletterats genom särskilda    Prop. 1992/93:88 besfemmelser i följande kapitel.

Ytterligare gemensamma besfemmelser är de som anger vissa krav på deltogaraa i en upphandling, såvitt avser teknisk och fmansiell stancferd m.m. Slutligen har även besfemmelseraa om användningen av gemen­samma europeiska tekniska specifdcationer hänförts till detfe kapitel.

Lagen innehåller sex kapitel. Det försto kapitlet innehåller besfem­melser som i huvudsak gäller generellt.

Kapitlen 2-5 innehåller särskilda regler som avser upphandlingsområ­dena varor, byggentreprenader, försörjningssektoreraa och tjänster.

Kapitel 6 innehåller regler avseende överprövning, skadestånd, m.m.

1 förhållande till det remitterade lagförslaget har under lagrådsföredrag­ningen andra stycket byggts ut.

Genom lagen införlivas EES-avtolet med svensk rätt i fråga om de i avtolet intogna direktiven på upphandlingsområdet. Emellertid har också inom gemenskapen antogits ett par direktiv på orarådet sora ännu inte omfattos av EES-avtolet. Lagen ansluter också till dessa direktiv och utgör således en i den delen förtida anpassning till de rättsakter sora kan kan komma att ingå i EES-avtolet. Bakgnmden till att det av paragrafen bör framgå att lagen i stor utsträckning syftar till uppfyllande av Sveriges förpliktelser enligt EES-avfelet är bl.a. att tillämpning av den s.k. lagvalsregeln i 5 § i förslaget till EES-lagen kan komma att aktualiseras (prop. 1991/92:170 del 1, avsnitt 14.2 och 16.5; s. 136 respektive s. 186).

Av nu nämnd anledning har författningskoramenferen också inletts raed en upplysning om vilka direktiv på området som för närvarande omfatfes av EES-avtolet och vilica sora inte orafattos. Vidare avslutos koraraenferen till varje enskild besfemmelse i förekommande fall raed deteljerade hänvisningar till vilka direktivbesferaraelser sora ligger till grund för lagtexten.

2

§

Iförsta stycket anges lagens tillämpningsområde. Lagen skall tillärapas av sfet, kommun m.fl. och även de enheter som senare definieras.

1 andra stycket regleras lagens orafattning för upphandling under tröskelvärdena. För så(fen upphandling skall endast vissa besfemmelser i lagen vara tillämpliga. Vidare anges en mindre krets av upphandlande enheter.

J§

I denna paragraf anges gemensararaa undanfeg från lagens besfemmelser. De situationer som främst avses i punkt 1 är att föremålet för upphandlingen eller själva upphandlingen som sådan faller in under någon särskild besfemmelse i sekretesslagen (1980:100), kanske framförallt den s.k. utrikessekretessen. Lagen skall inte heller tillämpas om upphandlingen inte skulle kunna genomföras utan risk för rikets säkerhet, om den skulle göras enligt besfemmelseraa i lagen. Detfe kan

58

vara fallet när varoraa eller byggentreprenaderaa m.ra. är av så speciell    Prop. 1992/93:88 karakfer att de inte kan tillverkas, levereras eller i övrigt   hanteras i formeraa för en ordinarie upphandling. En situation som kan falla in under detto undantog är t.ex. den beredskapsupphandling som Översty­relsen för civil beredskap gör.

Det undantog som avses i punkt 2 är upphandling av frärast vapen, ammunition eller annan krigsraateriel. Det är varoraas karakfer som avgör undantoget, inte vad de i varje enskilt fell skall användas till. Sålunda omfatfes såväl försvarsmaktens ordinarie upphandling, som den upphandling som görs i särskilda fall såsora vid utrastning av FN-trapper. Även annan utrastning inom sektora omfattos av undantoget. Däremot omfattos inte sådan materiel sora visserligen används inora försvaret, raen sora även har civil användning (s.k. dual use). Mot­svarande gäller för upphandling av tjänster inom denna sektor. Försvarets befestningsarbeten får bedöraas falla in under undanfegen enligt såväl punkt 1 sora punkt 2.

Det tredje undanfeget i punkt 3 ger utrymme för undanfeg från lagen vid bilaterala eller multilaterala interaationella avtel. Av direktivtexten framgår att interaationella avtel mellan medlemssteter inte kan innefette undanteg från direktivregler. Vad som avses är interaationella avtel mellan ett medlemsland och ett land utanför EG. I ett EES-sammanhang torde detfe innebära att avtel mellan EES-länderaa inte medger undanteg. Föratsättningen för ett undanteg i nu avsedda avtel är att avtelet i fråga avser ett gemensamt projekt inom EES.

Lagen skall inte heller tillämpas vid upphandling sora har anknytning till stetionering av railifer personal (punkt 4) eller om särskilcfe upphandlingsregler överenskommits i en interaationell organisation (punkt 5).

Dessa undanteg är gemensamma för alla upphandlingsområden och motsvarar 77/62/EEG art. 4, 71/305/EEG art. 4 i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG och 92/50/EEG art. 5.

Huvudregel om affärsmässighet

§

                                     .         

1 4 § anges huvudregeln för all upphandling enligt denna lag. Ett av de viktigaste inslagen i EG:s reglering av upphandling är att upphandlingen skall ske på marknadens villkor och att det är marknaden som kan ge de billigaste och bäsfe villkoren. Det är därför angeläget att marknaden får tillfelle att arbete. Dette uppnås genom kravet på interaationell annonse­ring. Därigenom åstedkoms den konkurrens sora upphandlare åläggs att utnyttja genom huvudregeln i 4 §. Det får inte uppkomma en snedvriden konkurrens, vilket framgår av kravet på att upphandlingen skall genorar föras affärsmässigt och utan ovidkommande hänsyn, dvs. objektivt.

1 ordet "affersmässigt" ligger en möjlighet för upphandlare att fe hänsyn till bl.a. kostnaderaa för ett utdraget upphandlingsförfarande. I vilken mån sådana hänsyn får tes framgår av andra besfemmelser i lagen, särskilt vad avser möjlighetema att välja olika upphandlingsförfaranden.

59

I begreppet "utan ovidkommande hänsyn" ligger ytterligare ett centralt Prop. 1992/93:88 moment för upphandlingen på den nya större europeiska marknaden, nämligen principen ora icke-diskriminering (jfr art. 7 i Rorafördraget). Denna princip kan sägas ligga till grund för den mycket deteljerade direktivreglering som beslutets Laora EG och sora nu blir tillämplig även inora EES-området. Regleraa är utformade i syfte att försvåra möjlighet­eraa att i upphandlingen gynna eller missgynna vissa leverantörer på ett obehörigt och därmed konkurrenssnedvridande sätt.

Det kan nämnas att det i lagrådsremissen fanns ett andra stycke i paragrafen, enligt viUcet kraven på kvalitet och prestancfe inte skall sfellas högre än vad som behövs i varje särskilt fall. Med hänsyn till att EG-direktiven salcnar en motsvarande föreskrift och till att den var ägnad att leda till raissförsfend har Lagrådet förordat att den stryks ur lagen. Jag godfer Lagrådets invändning. Det är också så att det av besfemmelseraa ändå framgår att kraven på kvalitet och prestanda inte får besfemmas av ovidkommande hänsyn eller annars av andra faktorer än affersmässiga.

Definitioner

5§

UpphandUng

Defmitionen motsvarar 2 § upphandlingsförordningen och har utformats med utgångspunkt i den mera direktivtrogna ordalydelsen av t.ex. 2 kap. 3 §.

Upphandlande enhet

Som har nämnts i den allmänna motiveringen innebär direktiven att inte endast myndighet, beslutande församling i en kommun, ett landsting eller kyrklig kommun skall tillämpa de nya upphandlingsregleraa. Direktiven är mera vittomfattande och avser inte bara nämnda enheter utan även stetliga och kommunala verk och också annan enhet som har i någon mening ett offentligrättsligt drag. Utgångspunkter för avgränsningen är dels vilken verksamhet som enheten faktiskt bedriver, dels om den offentliga sektora har ett besfemmande inflytande över enheten, antingen genom ägande eller genom annan kontroll.

Denna fråga tillhör de frågor sora föranlett flest koramenferer vid remissbehandlingen. I avvägningen av vad som är den lärapligaste svenska motsvarigheten till direktivens besfemmelser måste man te hänsyn till den ömsesidighet som nämndes i den allmänna motiveringen, dvs. att det är angeläget att direktivtexter i sak motsvaras av svenslca regler. Det bör endast i undanfegsfall komraa i fråga att i sak avvika från grandtexten. Någon anledning till awikelse när det gäller granderaa för räckvidden av besfemmelseraa finns inte.

Företog som avses i 4 kap. 1 § andra stycket är sådana som inte faller in under definitionen av upphandlande enhet, raen sora likväl omfattas på grand av att stet, kommun m.fl. har ett besferaraande inflytande över

60

dera eller på grand av att deras verksarahet föratsätter ett särskilt tillstånd    Prop. 1992/93:88 från en behörig myndighet (se vidare kommenteren till 4 kap. 1 §).

Denna besfemmelse tillsamraans raed 6 § motsvarar 77/62/EEG art. 1 (b), 71/305/EEG art. 1 (b) i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 1.1 och 92/50/EEG art. 1 (b).

Upphandlingskontrakt

Defmitionen av upphandlingskontrakt anger att det skall vara fråga om skriftliga avtel, vars ena part skall vara en upphandlande enhet. Föremålet för avtelet skall ligga inora någon av de kategorier som omfattes av upphandling enligt 2-5 kap.

Denna besfemmelse raotsvarar 77/62/EEG art. 1 (a) i dess lydelse enligt 88/295/EEG, 71/305/EEG art. 1. (a) i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 1.3 och 92/50/EEG art. 1 (a).

Byggentreprenad

En stor del av upphandlingsraarknaden avser bygg- och anläggnings­arbeten. Den term inom upphandlingen som i cfeg är vanligast i Sverige för dessa arbeten är byggentreprenad. I lagen används cferför detfe begrepp som en sammanfattande term för alla former av bygg- och anläggningsarbeten. Genom tillägget "i sin helhet" avses att även den del av ett arbete som avser projektering och instellation omfattes av defmitionen.

Vidare anges att föremålet för byggentreprenaden skall ha en själv-sfendig funktion. Därigenom undantes från upphandlingsregleraa sådana osjälvsfendiga arbeten som endast är en del av större arbeten.

Denna besfemmelse motsvarar 71/305/EEG art. 1 (a) och 1 (c) i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

Koncession

En form av byggentreprenader är särskilt reglerad i direktiven och kommer att behöva regleras inom EES-området. Det gäller vad som kallats koncession. Därmed avses en byggentreprenad som ersätts inte enbart genora betelning utan också genom att den upphandlande enheten antingen tillåter att leverantören själv utnyttjar byggnaden eller anlägg­ningen eller att den upphandlande enheten visserligen betelar en del kontent, men i övrigt ersätter leverantören genom upplåtelse av nyttjanderätten till anläggningen till leverantören med rätt.för honom att utnyttja anläggningen för egen vinning.

En byggentreprenad sora skall betraktas sora en koncession är exempelvis ett brobygge, som delvis fmansieras genom att leverantören erbjuds att te ut en broavgift. På motsvarande sätt betraktas t.ex. ett avtel där en byggentreprenör får ersättning i form av att han själv får uppbära hyra för den byggnad han har uppfört.

61

Besferaraelsen raotsvarar 71/305/EEG art. 1 (d) i dess lydelse enligt    Prop. 1992/93:88 89/440/EEG. Övriga besferaraelser ora koncession finns i nämncfe direk­tiv art. Ib, införd genora 89/440/EEG.

Leverantör

Den sora tillhandahåller en vara, utför ett arbete eller tillhandahåller en tjänst kallas i lagen för leverantör, oavsett ora han i det särskilda fallet varit den sora levererat.

Ramavtal

I den engelska texten felas det i direktivet för de uteslutna sektorema om "fraraework agreeraent" (90/531/EEG art. 1.4). Ätt döma av den be­skrivning sora görs i direktiven torde begreppet i stora drag motsvara vad sora i Sverige kallas avropsavtel, dvs. avtel som sluts centralt eller av vissa aktörer och anger ramvillkor, sora sedan inindre aktörer kan åberopa vid sina avrop. I den engelska definitionen anges sora ytterligare ett moment i ramavfelet att det skall innehålla villkor särskilt om pris och i vissa fall även om kvantitet. Någon sådan ytterligare kvalificering av det svenska begreppet har inte bedömts nödvändig. Förekomsten av sådana avfel måste göras känd för marknaden och det kan åsfedkoramas i försfe hand med hjälp av annonsering och andra procedurer i samma syfte. Ett ramavtel måste enligt definitionen vara tidsbegränsat.

Över tröskelvärdena skall ramavtelet upphandlas på det sätt som fegen föreskriver. Efter det avslutede upphandlingsförfarandet är existensen av ett ramavtel känd på grund av annonseringsreglenia och de leverantörer som så önskat har kuimat delfe i anbudsgivningen. Den upphandlande enhet som därefter sfer inför en anskaffning bör kunna göra denna anskaffiiing genom avrop mot avtelet utan att för egen del göra en upphandling i lagens bemärkelse.

Därigenom bibehålls möjligheten till det slags inköpssamordning sora hittills tillämpats i Sverige och sora förekommer på sina håll även inom EES. Det förekommer sålunda inom EG att inköp av varor och förråds­hållning sker centralt för hela stetsförvaltningen av en inköpsorganisation i enlighet med varadirektivet och att upphandlande enheter sedan avropar direkt från den utan att en ny annonsering m.m. görs.

Förfrågningsunderiag

Definitionen av förfrågningsunderiag är hämted från upphandlingsförord­ningen.

Påskyndat förfarande

I vissa fall får ett anbudsförfarande ske snabbare än enligt huvudregleraa. Här hänvisas till de besfemmelseraa.

62

Anbudsgivare och anbudssökande. Öppen, selektiv och förhandlad

Prop. 1992/93:88

upphandling

5 § avslutes med ett antel begrepp som avser själva upphandlingen. Med öppen upphandling avses ett förferande cfer alla intresserade leverantörer kan lämna anbud. De sora agerar genteraot den upphandlande enheten i en upphandling kan vara anbudsgivare, som alltsä är den som lämnar anbud (den engelska termen är "tenderer"). Ora den upphandlande enheten använder sig av selektiv upphandling, dvs. av det förfarande cfer endast vissa utvalda inbjuds att delte i upphandlingen, kan den som vill få möjlighet att delfe i upphandlingen ansöka om detto. Han kallas för anbudssökande (den vanligaste engelska termen är "candidate"). En upphandlande enhet har dessutom möjlighet att använcfe sig av det tredje förfarandet förhandlad upphandUng. Även i den situationen kan man ansöka om att få delfe och är även då anbudssökande.

Den upphandlingsforra som i Sverige bedöms vara den vanligaste för stora upphandlingar är förhandlingsupphandling. Föratsättningaraa för förhandlingsupphandling är inte desamma som de föreslagna förat­sättningaraa för förhandlad upphandling. Den förhandlade upphand­lingen inom EES koraraer att i normalfallet kunna tillgripas först sedan något av eller båcfe de övriga förfarandena använts utan framgång.

Vidare anges i lagen de föratsättningar sora skall vara för handen för att den förhandlade upphandlingen skall få användas utan föregående annonsering. Som kommer att framgå av förfaranderegleraa är föratsätt­ningaraa för en förhandlad upphandling utan föregående annonsering femligen restriktiva. Utrymmet för sådan upphandling utan föregående annonsering är därför förhållandevis litet.

Besfemmelseraa om anbudsgivare och anbudssökande raotsvarar 77/62/EEG art. 1 (c), 71/305/EEG art. 1 (h) i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 1.5 och 92/50/EEG art. och 92/50/EEG art. 1 (c).

Besfemmelseraa om upphandlingsförfarandena, motsvarar 77/62/EEG art. 1 (d)-(O i dess lydelse enligt 88/295/EEG, 71/305/EEG art. 1 (f)-(h) i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 1.6 och 92/50/EEG art. 1 (d)-(f).

6§

I besfemmelsen anges de föratsättningar sora skall vara uppfyllcfe för att bolag m.fl. skall anses som upphandlande enheter. Enheten skall ha bil­dats för att fiillgöra uppgifter i det allraännas intresse. Enheten skall inte ha en industriell eller kommersiell karakfer. Därmed avses att enheter som bildats i syfte att fullgöra vad som annars skulle ha utförts inom förvaltningen, blir att betrakte som upphandlande enheter. Om såluncfe en förvaltning bolagiserar sin verksamhet blir bolaget en upphandlande enhet, föratsatt att det allmänna har ett besfemmande inflytande över bolaget. Hur dette besfemmande inflytande skall kunna konsteteras behandlas i besfemmelsens avslutande del, som fer sUcte på i försfe hand

63

ägandet, i andra hand vilket inflytande det allraänna har på tillsättningar    Prop. 1992/93:88 av styrelseledaraöter m.fl.

Genom att enheten inte skall vara av industriell eller koraraersiell karakfer undanfes enheter som visserligen är i allraän ägo eller sfer under det allraännas besferaraande inflytande, raen sora bedriver verksamhet i vinstsyfte.

Komraunalförbund och liknande sammanslutningar med offentligt in­flytande omfattes också, liksom sammanslutningar där kapitelet till­skjutits av flera kommuner eller av såväl koramun som landsting m.fl.

Annonsering

Avsikten med den allmänna annonseringsskyldigheten är, sora tidigare närants, att ge raarknaden inforraation ora de upphandlingar sora görs. Direktivens regler ora annonsering sträcker sig i vissa fall dock längre än så. De innehåller föreskrifter om i princip tre annonseringstillfållen: dels skall upphandlande enhet annonsera vad man planerar att upphandla, dels skall enheten annonsera inför varje särskild upphandling som skall göras, dels skall enheten annonsera resultetet av upphandlingen.

7

§

I 7 § anges skyldigheten att annonsera en upphandling.

Denna allraänna besfemmelse hänvisar i sin tur till 2-5 kap. cfer mera preciserade besfemmelser finns. I de besfemmelseraa anges vidare i viUca fall raan kan avsfe från att annonsera.

5

§

I denna paragraf anges endast att annonsema skall skickas till Byrån för Europeiska geraenskapemas officiella publikationer på lärapligt sätt. Dette gäller generellt för de annonser som skickas till byrån, även ora någon särskild besferaraelse cferora inte finns i 90/531/EEG. Ora erael­lertid annonsen avser en upphandling som skall göras enligt reglema för påskyndat förfarande, skall meddelandet sändas på snabbast möjliga sätt, vilket anges vara telex, telegrara eller telefax. Någon raotsvarighet till det påskyndade förfarandet finns inte i fråga om försörjningssektorema. Vid upphandling inom de sektorema gäller dock en allmän skyldighet att använda någon snabb kommunikationsmöjlighet i andra förfaranden än det öppna förfarandet (se 4 kap. 22 §).

Det är viktigt att upphandlande enhet noga anger vilken dag annonsen skickades till byrån, eftersom den efterföljande cfegen ofta utgör sfert-punkten för beräkning av vissa tidsfrister.

Besfemmelsen motsvarar 77/62/EEG art. 9.4 i dess lydelse enligt 88/295/EEG, 71/305/EEG art. 12.6 i dess lydelse enligt 89/440/EEG och 92/50/EEG art. 17.2.

64

9 §

Prop. 1992/93:88

I paragrafen anges att en annons om upphandling skall skrivas på något

av de språk som är officiella inom de Europeiska gemenskaperaa. Dette

innebär att en svensk annonsör är skyldig att använda något annat språk

än svenska.

Besfemmelsen har inte en direkt motsvarighet i direktiven, raen följer av 77/62/EEG art. 9.6 i dess lydelse enligt 88/295/EEG, 71/305/EEG art. 12.9 i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 19.2 och 92/50/EEG art. 17.3.

iO

§

Paragrafen innehåller ett förbud raot publicering av annonsen före den dag den skickats till Byrån för europeiska geraenskaperaas officiella publikationer, dvs. den byrå som inför annonser i Official Jouraal of the European Communities och i Tenders European Daily (TED). Först­nämnda tidning benämns Europeiska gemenskaperaas officiella tidning (EGT). Anledningen till förbudet är att det inte skall vara möjligt att ge intresserade leverantörer information i förväg. Emellertid har byrån ingen skyldighet att omedelbart publicera annonsen, utan först inom tolv dagar från dagen för avsändandet (jfr t.ex. 77/62/EEG art. 9.4 i dess lydelse enligt 88/295/EEG). Likväl har förbudet, som är hämtet från direktivtext, sin utgångspunkt i dagen då annonsen skickas till byrån. Besfemmelsen innehåller ett förbud mot publicering före denna tidpunkt, oavsett var publiceringen sker.

Det kan näranas att direktiven inte anvisar att någon viss nationell eller riksfeckande tidning används. GATT-myndigheter sora upphandlar enligt GATT-överenskoraraelsen skall dock även iaktfe regleraa i överenskom­melsen, vilket innebär att deras annonsering också skall ske i Post och inrikes Tidningar.

Med ordet "publiceras" avses även offentliggörande på annat sätt än i pappersmedia, dvs. även t.ex. publicering i elektroniska tidskrifter.

Bestämmelsen raotsvarar 77/62/EEG art. 9.7 i dess lydelse enligt 88/295/EEG, 71/305/EEG art. 12.11 i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 19.5 och 92/50/EEG art. 17.6.

II  §

Besfemmelsen i 11 § anger vad en annons om avslutod upphandling inte får innehålla, nämligen sådana uppgifter vars offentliggörande skulle raotverka befogade affers- eller konkurrensintressen. Däreraot anges inte här vad annonsen skall innehålla. Anledningen till besfemmelsen är encfest att den skall tjäna sora en påminnelse och som en information om att det är möjligt att hålla vissa uppgifter utanför publiceringsplikten. Detfe förhållande har nämnts i den allmänna raotiveringen (avsmtt 2.9 Sekretessfrågor).

Närmare besfemmelser om den annonseringsskyldighet sora åligger en upphandlande enhet anges i vart och ett av 2-5 kap.

5 Riksdagen 1992/93. I saml. Nr 88

65

Besfemmelsen motsvarar 77/62/EEG art.  9.3 i dess lydelse enligt    Prop. 1992/93:88 88/295/EEG, 71/305/EEG art. 12.5 i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 18.1-2 och 92/50/EEG art. 16.1, 16.3 och 16.5.

Upphandling med hänvisning till tekniska standarder m.ra.

Detfe avsnitt av det försfe kapitlet rör frågan ora krav på enhetlighet för att faktisk konkurrens skall kunna uppnås. I en hel del fall kan raan föratsätfe att beskrivningen av föreraålet för upphandlingen inte kan göras utan hänvisning till vissa prestanda eller annan teknisk utforraning. En sådan hänvisning skall cfe göras med användning av tekniska specifika­tioner som är igenkännliga inom EES eller sora åtminstone femligen enkelt kan göras tillgängliga inom samarbetsområdet.

/2

§

Enligt 12 § skall en teknisk beskrivning i förfrågningsunderlaget göras raed hänvisning till europeiska tekniska specifikationer när sådana finns. Vad sora avses med detfe begrepp definieras i bilagor till vissa direktiv. Sådana närmare uppgifter enligt bilagoraa kan i Sverige ges ut i form av föreskrifter av innebörd t.ex. att med europeisk specifikation avses dels en geraensara teknisk specifikation, sora är publicerad i EGT, dels ett europeiskt typgodkännande sora visar att en vara uppfyller kraven enligt 89/016/EEC ora byggprodukter och dels svensk standard sora ansluter till en europeisk stancferd.

Besferaraelsen motsvarar 77/62/EEG art. 7.1-2 i dess lydelse enligt 88/295/EEG, 71/305/EEG art. 10.1-2 i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 13 1-2 och 92/50/EEG art. 14.1-2.

I denna paragraf anges den möjlighet som en upphandlande enhet har att avvika från huvudregeln i 12 §, näraligen i de fall det inte är tekniskt möjligt att på ett nöjaktigt sätt fkstsfella om föreraålet för upphandlingen överenssfemmer med sådana specifikationer som avses i 12 §.

Enheten har eraellertid ytterligare raöjligheter att avvika från huvud­regeln om denna raedför att enheten skulle bli tvungen att upphandla varor m.ra. sora inte är tekniskt förenliga raed utrastning som recfen är på plats, eller där förenlighet visserligen skulle kunna uppnås men skulle medföra oproportionellt höga kostnader eller tekniska svårigheter. Om enheten tillämpar detfe undanfeg måste den saratidigt kunna hänvisa till en policy att inom en angiven tid övergå till sådana tekniska specifikatio­ner. De specifikationer sora avses är de som behandlas i besfemmelsen. I direktivtexten sfells vissa krav på en sådan policy. Den skall komma till uttryck i en klart definierad och dokumenterad plan för övergång inora en fastsfelld tid.

Slutligen medges awikelse från huvudregeln också i de fall då vad sora upphandlas är av sådan nyskapande karakfer att gällande stancferder inte är lärapliga. I varadirektivet gäller detfe undanfeg encfest för stancferder.

66

i byggentreprenaddirektivet och tjänstedirektivet gäller undanfeget för    Prop. 1992/93:88 såväl standarder som tekniska specifikationer och i försörjningsdirektivet gäller undantoget endast för tekniska specifikationer. Jag har bedörat att det inte är nödvändigt att  vid införlivandet i  lagtext utföra dessa skillnader mellan direktiven.

Dessutom medges awikelse om det finns särskilt föreskrivna tekniska krav. Detfe sisto tillägg fanns inte i arbetsgrappens förslag. Anledningen till tillägget är ett yttrande från Riksarkivet som påpekade att det inom dess verksarahet förekomraer ett stancferdiseringsarbete vad avser skrivmateriel, papperskvalitet m.m. Detfe arbete har dock ännu inte lett till några europeiska stancferder. Så kan inte förväntas ske förrän efter ytterligare några år. De kvalitetskrav som Riksarkivet för närvarande har att följa utgör inte heller någon sådan stancferd sora avsågs i arbets­grappens förslag, utan härleds från särskilda föreskrifter ora papperskvalitet ra.m. Dessa föreskrifter är utfercfede med hänsyn till de särskilda krav som sfells på de handlingar som skall arkiveras i Riksarkivet. Undantoget är generellt utformat och kan alltså tillärapas i andra liknande situationer.

Det kan nämnas att kravet på en angiven tidsperiod inte uppsfells i direktivet för försörjningssektorema, men återfinns i de övriga direk­tiven. Eftersom den skillnaden är viktig har den kommit till uttryck i lagtexten i form av ett undantog i andra stycket för enheter som avses i 4 kap.

Inora den intemationella standardiseringen har i olika rapporter uppmärksammats att produktstandarder kan ha utformats utan att erforderlig hänsyn till hälsa och miljö togits. Översyn av existerande standarder diskuteras såväl inom ISO sora inora CEN. Det är angeläget att innehållet i dessa diskussioner får genoraslag även i upphandlingen (se även koramentoren till 22 §).

Besfemmelsen, utom försfe stycket 4, raotsvarar i huvudsak 77/62/EEG art. 7.3 i dess lydelse enligt 88/295/EEG, 71/305/EEG art. 10.3 i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 13.6 (a), (c) och (e) och 92/50/EEG art. 14.3 (a), (c) och (e).

/

§

Den upphandlande enhet sora tillämpar undanfegen i 13 § skall enligt 14 § dels i annonsen om upphandling ange skälen till avvikelsen, dels till EFTä:s övervakningsmyndighet (ESA) tillhandahålla skälen för sitt beslut om myndigheten sä begär. Vid upphandling enligt 4 kap. behöver någon sådan rapport inte lämnas. I de fallen skall en upplysning lämnas i samband med annons om avslutod upphandling (jfr 90/531/EEG art. 15.7).

Besfemmelsen motsvarar 77/62/EEG art. 7.4 i dess lydelse enligt 88/295/EEG, 71/305/EEG art. 10.4 i dess lydelse enligt 89/440/EEG och 92/50/EEG art. 14.4.

67

15 §

Prop. 1992/93:88

Paragrafen innehåller ytterligare ett undantog från huvudregeln. I besfemmelsen anges den "rangordning" raan skall följa ora det över huvud toget inte finns några europeiska specifikationer att hänvisa till. Då får hänvisningen göras till en interaationell standard i övrigt eller till annan svensk standard eller, som ett sisto altemativ, till annan standard. Bestämmelsen raotsvarar 77/62/EEC art. 7.5 i dess lydelse enligt 88/295/EEG, 71/305/EEG art. 10.5 i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 13.3 och 92/50/EEG art. 14.5.

/6§

Hänsyn till kravet på icke-diskrirainerande upphandling är bakgranden till besferaraelsen i 16 §. Där anges nämligen hur en upphandlande enhet skall gå till väga i de fall enheten avser att upphandla en viss produkt. I sådana fall skulle det kunna ligga nära till hands att utföra den tekniska beskrivningen på ett sådant sätt att upphandlingen i praktiken inte kom­mer att ske på hela marknaden, utan faktiskt utesluter leverantörer som visserligen kanske inte tillverkar just den avsedda produkten men i alla fall en som borde kunna fungera lika bra. Besfemmelsen innehåller ett förbud för den upphandlande enheten att beskriva föremålet för upp­handling på ett alltför begränsande sätt.

Om det likväl skulle vara omöjligt att utföra beskrivningen på ett öppet sätt är det i undantogsfall tillåtet att hänvisa t.ex. till ett visst febrikat. I sådana fall raåste den upphandlande enheten utforma hänvisningen på ett sådant sätt att leverantörer av i princip likvärdiga varor inte i praktiken utesluts från deltogande i upphandlingen. I direktivtexten anges att upphandlaren i sådana fall skall komplettera beskrivningen genom att lägga till orden "eller likvärdigt" ("or equivalent").

Om särskilda skäl föreligger får hänvisning ske till visst märke eller fabrikat. I motsvarande engelska text används orden "imless such specifi-cations are justified by the subject of the contract..." Det rekvisit som angetts i den svenska lagtexten hänvisar inte till föremålet för upphand­lingen. Det kan sägas ligga i sakens natur att de skäl som avses raåste vara hänförliga till upphandlingen, varför någon ytterligare anknytning till det avsedda kontraktet inte behöver anges i lagtexten.

Bestämmelsen motsvarar 77/62/EEG art. 7.6 i dess lydelse enligt 88/295/EEG, 71/305/EEG art. 10.6 i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 13.5 och 92/50/EEG art. 14.6.

Krav som får ställas på leverantören

Även detto avsnitt av försto kapitlet är gemensamt för motsvarande av­snitt i de olika direktiven. Anledningen till regleringen är att det skall vara möjligt att sfella vissa angivna krav på leverantöreraa avseende t.ex. deras ekonoiniska sfeUning, deras kapacitet och deras vandel avseende yrkesutövningen. Å andra sidan får inte större krav sfellas än som här anges.  En leverantör får således inte uteslutos från deltogande med

68

hänvisning till dessa s.k. kvalitotiva villkor om det inte kan visas att    Prop. 1992/93:88 nägot angivet missförhållande föreligger. Det är alltså inte nödvändigt att sfella dessa krav. Besfemmelseraa ger dock en upphandlande enhet rätt att begära vissa upplysningar.

77

§

I paragrafen anges de olika förhållanden som en upphandlande enhet får begära upplysningar om. Här kan särskilt anmärkas att denna "kvalitets­kontroll" inte innebär en skyldighet för den upphandlande enheten att efterfråga dessa omständigheter eller uteslufe leverantören i fråga. Det kan ju finnas andra skäl som gör att en upphandlande enhet ändå har förtroende för en viss leverantör. I besfemmelsens första och andra stycken anges cferför endast vilka omständigheter som får imdersökas och sora kan föranlecfe uteslutning.

I tredje stycket anges att enheten i annonsen om upphandling eller inbjudan till anbudsgivning skall ange vilka upplysningar ora teknisk förmåga m.m. den önskar. Anledningen till detfe krav är att det är angeläget för en presumtiv intressent att redan tidigt få reda på just vilka kvalitetskrav som koraraer att sfellas. Därigenora har han lätfere att på förhand bedöma om han har möjlighet att komina i fråga för kontrak­tet. Det uppsfells inget krav på att man skall annonsera att raan vill ha upplysningar om förhållanden som avses i försfe stycket. Det kan nämnas att ett sådant krav uppsfelldes i 77/62/EEG art. 13 (1), raen att det kravet inte återfanns i artikelns senaste lydelse i 88/295/EEG.

Ifrärde stycket anges att det är tillåtet att uteslufe en leverantör ora han låtit bli att lämna uppgifter eller lämnat felaktiga uppgifter.

Besfemmelseraa i försfe stycket motsvarar 77/62/EEG art. 20, 71/305/EEG art. 23, 90/531/EEG art 25.2 och 92/50/EEG art. 29.

Besfemmelseraa i andra och tredje styckena raotsvarar 77/62/EEG art. 22. 1-2, 71/305/EEG art. 25 försfe och andra styckena och 92/50/EEG art. 31.1-2. Vadgäller 90/531/EEG fraragår möjlighetenatt fe hänsyn tiU dessa förhållanden av art. 25.3.

Besfemmelsen i fjärde stycket motsvaras av 77/62/EEG art. 20.1 (g), 71/305/EEG art. 23.1 (g) och 92/50/EEG art. 29 (g). Vad gäller 90/531/EEG finns inte någon direkt motsvarighet till de nu nämncfe direktivbesferaraelseraa och alltså inte heller någon direkt raotsvarighet till lagregeln.

/

§

Enligt motsvarande direktivbesfemmelser skall den som begär viss upplysning godto sora tillräckligt svar vissa utdrag, intyg, vissa angivna utdrag ur myndighetsregister m.m. Dessa ytterligare besfemmelser är av sädan karakfer att de kan införlivas genom verksfellighetsföreskrifter.

Av andra stycket framgår att den upphandlande enhet som annonserat att den vill ha vissa upplysningar också skall ange på vilket sätt leverantören kan visa att han uppfyller kraven.

69

Besfemmelseraa   motsvarar   77/62/EEG   art.    20.2,   art.    22.1-2,    Prop. 1992/93: 71/305/EEG art. 23 andra stycket, art. 25 försto och andra styckena, 92/50/EEG art. 29 andra stycket.  Vad gäller 90/531/EEG finns inte någon direkt motsvarighet till de nu nämnda direktivbesferaraelseraa och alltså inte heller någon direkt raotsvarighet till lagregeln.

Former för anbud och ansökningar om deltagande i anbudsgivning

19%

1 paragrafen anges att förfarandet är skriftligt. I arbetsgrappens förslag angavs att rauntliga anbud skulle få förekomma, raen att de i så fall skulle bekräftos skriftligt. Detto förslag har några remissinstanser mycket bestämt avstyrkt. Jag delar den bedömningen. 1 det förslag jag nu lägger fram skall anbud avges skriftligen. Den ordningen överenssfemmer för övrigt med vad som gäller inom GATT.

Vad gäller ansökningar om deltogande i anbudsgivning anser jag dock att det är möjligt med en mera flexibel ordning, dvs. att sådana får avges på olika i besfemmelsen angivna sätt och i förekommande fall bekräffes genom en egenhändigt undertecknad handling. Bekräftelser skall läranas omgående eller i några fall komma in inom vissa tidsfrister. Dessa fall anges i de följande kapitlen.

Besfemmelsen motsvarar 77/62/EEG art. Il, 71/305/EEG art. 15.5 i dess lydelse enligt 89/440/EEG, 90/531/EEG art. 22.5 och 92/50/EEG art. 19.5.

Mottagande och öppnande av anbud

20%

Besfemmelseraa i 20 § skall garantera att inga ovidkommande hänsyn tos när anbuden och tillhörande handlingar hanteras av den upphandlande enheten. Bestämmelseraa motsvarar i stort sett de som i dag tillärapas inom såväl stotlig som kommunal sektor, men raotsvaras inte av några bestämmelser i de direktiv som nu införlivas. En skillnad föreligger dock mellan stotlig och kommunal sektor. Det gäller proceduren för öppning av anbud. Inom stotlig sektor har hittills, enligt upphandlingsförord­ningen, gällt att anbud får öppnas allteftersom de kommer in om synner­liga skäl föreligger. I det kommunala reglementet krävs endast särskilda skäl i motsvarande situation. För att uppnå enhetlighet har dock "synnerliga skäl" valts som en norm att gälla överlag. Det kan påpekas att för derma besfemmelse liksom för alla andra sora hittills närants och sora senare kommer att kommenteras gäller den allmänna huvudregeln om affärsmässighet och objektivitet.

21 §

Behovet av att anbud sinsemellan skall kunna jämföras ligger bakora besfemmelsen i 21 §. Här regleras föratsättningama för rättelser och för vad som i gällande ordning kallas för nollsfellning. Det är sålunda tillåtet

70

att formlöst medge att anbudsgivare ändrar fel som är uppenbara. Även    Prop. 1992/93:88

i andra fell får anbud fmputsas, ora så kan ske utan att diskriminering av

andra leverantörer uppkommer. I och för sig skulle väsentliga ändringar

kunna vara tillåtna erdigt besferaraelsen, föratsatt att särbehandling eller

konkurrensbegränsning inte uppkommer. Risk för diskriminering kan

uppkomma om den rättelse som görs innebär att anbudet i praktiken blir

ett annat än det sora ursprangligen lämnats. Hur den upphandlande

enheten skall agera för att undvika sådan otillåten särbehandling anges

inte, utan får avgöras av den upphandlande enheten från fall till fall.

Besferaraelsen i andra stycket om nollsfellning innebär bl.a. att enheten skall kunna fe kontakt med anbudsgivare och fråga t.ex. om alla kringkostnader beträffande arbetskraft är medräknade i ett visst anbud. Det kan finnas skäl därtill t.ex. om det angetts i annonsen hur anbuden skall se ut och det inte fraragår av anbuden att kravet har iaktfegits. Vidare kan det förekomma att ett anbud är dunkelt på en punkt cfer ett annat anbud är klart. För att dessa två anbud skall kunna jämföras kan nollsfellning behöva tillgripas. RRV har betonat vikten av att besfemmel­sen utnyttjas restriktivt. Jag delar verkets uppfattning.

Besfemmelseraa motsvarar de "utfelanden" av rådet och koraraissionen sora ligger sist i direktiv 89/440/EEG och 90/531/EEG.

Prövning av anbud

22 §

I 22 § första meningen anges de grandläggande kraven på anbuds­prövning, närmare besfemt att det anbud skall anfes som har lägst anbudspris eller det anbud sora är det ekonoraiskt mest fördelaktiga med hänsyn till samtliga omständigheter såsora pris, driftkostnader, funk­tion ra.m.

Enligt andra meningen åligger det en upphandlande enhet söm avser att tillämpa regeln om det ekonomiskt raest fördelaktiga anbudet att ange detto i förfrågningsunderlaget eller i annonsen och samtidigt ange vilka orasfendigheter sora den tillmäter betydelse, om raöjligt i rangordning.

Även dessa besferaraelser är grandläggande för att en fri konkurrens skall uppnås. Regeln ora lägsfe anbud är enkel och lättillärapad för såväl upphandlande enhet sora leverantör. Den passar emellrtid inte alltid i många upphandlingar cfer man vid bedömningama av nödvändighet raåste to hänsyn till flera faktorer än priset.

En fråga sora kan väckas är ora det är tillåtet att upphandla dyrare med hänvisning till miljövänlighet. Frågan får besvaras med utgångspunkt i regeln om det ekonoraiskt mest fördelaktiga anbudet, som öppnar en sådan raöjlighet. Den upphandlande enheten måste cfe ange att enheten tor hänsyn till miljöpåverkan och om möjligt också rangordna vilka olika slag av påverkan man tillmäter betydelse.

Det bör därför vara möjligt att med stöd av denna besfemmelse, dvs. kvalitetskravet, kräva att föremålet för upphandlingen skall uppfylla enhetens miljökrav, oavsett hur standarder som inte är bundna av EG­direktiv är utformade i den delen.

71

Ett annat exempel är upphandling av byggentreprenader, cfer t. ex. en    Prop. 1992/93:88 byggnad visserligen kan tillhandahållas billigt, raen där besfellaren fer särskild hänsyn till hur byggnaden och dess material motsfer hårcfe klimatiska villkor som sferk kyla eller sferk värme.

Sora jag närande i den allmänna motiveringen för regeln om det ekono­miskt mest fördelaktiga anbudet med sig att en upphandlande enhet, genora hänvisningen till det "ekonoraiskt" raest fördelaktiga anbudet, bör göra klart för sig redan från början hur olika oraständigheter kan värde­ras i ekonomiska termer. Det är visserligen inte möjligt att värdera varje enskild omständighet i dessa termer, raen enheten bör redan vid upp­handlingens påbörjande värdera kringomständigheteraas ekonoraiska betydelse.

Besfemmelsen motsvarar 77/62/EEG art. 25, 71/305/EEG art. 29.1, 90/531/EEG art. 27 och 92/50/EEG art. 26.

25 §

Även om en upphandlande enhet angett att den skall ante det lägsto anbudet har den en möjlighet att förkasto sådana anbud som verkar vara alltför låga. Ett sådant undanfeg får emellertid inte ske utan att enheten dessförinnan undersökt anledningen till det låga priset. I 23 § anges att sådana orimligt låga anbud raåste utredas och får förkastas först sedan man funnit att det inte går att få svar eller att de svar man fått inte är tillräckligt förklarande. Om enheten valt ett dyrare anbud skall den vid varaupphandling avge en rapport till EFTA:s rådgivande kommitté för offentlig upphandling och vid byggentreprenadupphandling dessutora avge en motsvarande rapport till EFTA:s övervakningsmyndighet.

Sättet för infordrande av en förklaring till ett orimligt lågt anbud varierar mellan direktiven. För vara- och byggentreprenadupphandling anges inget särskilt formkrav. Vad gäller upphandling enligt övriga direktiv skall förklaringen begäras skriftligt. Jag bedöraer det vara ett lämpligt införlivande att det formkrav som gäller enligt de något yngre direktiven skall gälla även för de äldre. Kravet på skriftlighet gäller därför i lagtexten för all upphandling, alltså också för upphandling under tröskelvärdena. Jag menar att det är lämpligt med detfe formkrav även för den mindre upphandlingen, eftersora det kan förekomma at en enhets prövning ifrågasätts. Det kan då vara av värde för enheten att med ett dokument kunna visa att man imdersökt ett visst förhållande. Den förklaring jag här felar om behöver inte utformas på ett särskilt sätt utöver den skriftliga forraen. Det kan alltså räcka med ett enkelt brev.

Besfemmelsen motsvarar 77/62/EEG art. 25.5 och 7, 71/305/EEG art. 29.5, 90/531/EEG art. 27.5 och 92/50/EEG art. 37.

Förvaring av handlingar

24 §

Paragrafen innehåller besfemmelser om viss skyldighet att bevara dokuraentotion och har sin raotsvarighet i upphandlingsförordningen.

72

Särskilda skyldigheter för upphandlande enheter

Prop. 1992/93 :J

25%

Enligt 25 § åligger det en upphandlande enhet, sora i visst fall inte själv upphandlar men sora fmansierar mer än hälften av kostnaderaa, att se till att den som skall göra upphandlingen följer besfemmelseraa i lagen. Syftet är att den upphandling som i vid mening är offentlig skall göras på ett enhetligt sätt och enligt upphandlingslagens regler, även ora i något fall den som skall genomföra upphandlingen inte har någon offentlig anknytning på det sätt som avses i 1 kap. Besfemmelsen tillärapas på säväl upphandling av byggentreprenader för det angivna äncfemålet som på upphandling av tjänster för sarama ancfemål.

Besfemmelsen motsvarar 71/305/EEG art. la i dess lydelse enligt 89/440/EEG och 92/50/EEG art. 3.3.

2 kap. Varuupphandling

Tröskelvärden m.m.

1 %

Paragrafen inleds raed en begränsning av tillärapningsorarådet för kapitlets besfemmelser till upphandling av varor. Därefter sker en begränsning till sådan upphandling som överstiger något tröskelvärde.

Två tröskelvärden används dels 200 000 ecu vad gäller varaupp­handling som görs av andra enheter än de som är s.k. GATT-myn­digheter, dels det värde som gäller för GATT-upphandling, nämligen det värde i svensk valufe som motsvarar det tröskelvärde sora anges i GATT-överenskoraraelsen. Detto värde i svenska kronor anges i Riksrevisions­verkets föreskrifter, senast i SFS 1990:99.

Vicfere anges en regel för beräkning av upphandlingens värde vid upphandling som görs av andra enheter än GATT-myndigheter.

Enligt direktiven bör beräkningen göras med utgångspunkt i värdet av ecun vid tiden för annonsen (77/62/EEG art. 5.1 (b) i dess lydelse enligt 88/295/EEG). Jag anser emellertid att ett sådant krav inte kan införas i svensk lagstiftning generellt, eftersom det förekommer upphandling utan föregående annonsering. Enligt min raening bör det räcka att enheten gör en uppskattning av värdet med utgångspunkt i en rimlig bedömning av värdet i svenska kronor av ecun.

I de flesfe fall kommer denna osäkerhet rimligen inte att innebära några stora svårigheter, eftersom det övervägande antolet upphandlingar inte koraraer att ligga så nära gränsen att några gränsfall skall behöva upp­komma. För GATT-myndigheter gäller det nyssnämncfe värdet under den tidsperiod som RRV:s föreskrifter gäller. För deras del uppkommer därför inte någon motsvarande osäkerhet. Det finns utrymme för att det motsvarande svenska valufevärdet festsfells och publiceras i en föreskrift på samma sätt som gäller för tröskelvärdet enligt GATT. Detfe skulle i så fall kunna göras av Nämnden för offentlig upphandling. En sådan

73

publicering sker för övrigt i EGT enligt t.ex. direktiv 77/62/EEG art.    Prop. 1992/93:88 5.1 (c), i dess lydelse enligt 88/295/EEG.

Besfemmelsen motsvarar 77/62/EEG art. 5.1 (a) i dess lydelse enligt 88/295/EEG.

2

§

I 2 § anges undantog från tillärapningen av besferaraelseraa i kapitlet. Motsvarande besferaraelser återkonuner i fråga ora byggentreprenad­upphandling i tredje kapitlet och, raed en annan utforraning, i femte kapitlet. Undanfeget avser upphandlingar sora skall göras uteslutande enligt regleraa för försörjningssektorema.

Besferaraelsen motsvarar 77/62/EEG art. 2.2 (a) i dess lydelse enligt 90/531/EEG art. 35.1.

3%

1 3 § anges hur värdet av en upphandling skall beräknas i de fall kontrakten löper på viss besfemd tid respektive på obesfemd tid. Om det förekomraer klausuler ora t.ex. tilläggsbesfellningar, optionsklausuler ("option clauses") eller förlängningsklausuler skall värdet av dessa räknas in i totolvärdet som om de utnyttjats.

Försto stycket tor sikte på kontrakt avseende leasing, hyra ra.m., dvs. sådana kontrakt som normalt sett har viss löptid. Andra stycket avser, föratom sådana kontrakt, även de rena köpekontrakten. Tredje stycket gäller för samtliga nämnda kontraktstyper.

Motsvarande besfemmelser finns i GATT-överenskommelsen.

Besfemmelseraa motsvarar 77/62/EEG art. 5.2-3 och 5 i dess lydelse enligt 88/295/EEG.

4%

Enligt 4 § får en upphandlande enhet inte dela upp en till kvantitet recfen på förhand känd upphandling på flera delar i syfte att underskrida tröskelvärdena. Besfemmelsen förbjuder alltså inte all uppdelning av en upphandling. Endast sådan uppdelning som kan bedömas ha gjorts i visst oegentligt syfte är förbjuden.

Besfemmelsen motsvarar 77/62/EEG art. 5.6 i dess lydelse enligt 88/295/EEG.

5%

Om det är fråga om flera upphandlingar av varor av samma typ som skall göras samtidigt skall enligt 5 § beräkningen av upphandlLagens värde göras gemensamt för alla delar i upphandlingen. Paragrafen innehåller en regel av innebörd att hänsyn inte skall tas till en uppdehiing av ett varakontrakt. Alla delar av kontraktet skall ingå i beräkningen av upphandlingens värde.

Besfemmelsen motsvarar 77/62/EEG art. 5.4 i dess lydelse enligt 88/295/EEG.

74

Annonsering 6§

Förhandsannonsering behöver göras endast av de s.k. GATT-myndig-heteraa. For dessa uppkoraraer annonseringsskyldighet endast om värdet av den planerade upphandlingen för vaije budgefer uppgår till eller överstiger 750 000 ecu.

Besfemmelsen motsvarar 77/62/EEG art. 9.1 i dess lydelse enligt 88/295/EEC. Besfemraelsens hänvisningar till 1 kap. 8-10 §§ raotsvarar de direktivbesferaraelser sora anges i koramentoren till nämnda para­grafer.

7

§

Denna paragraf innehåller besfemmelser ora annonseringsskyldighet inför den aktuella upphandlingen. Hänvisningen till 10 § andra stycket eller 11 § innebär ett undantog från annonseringsskyldigheten under de föratsättningar sora anges i dessa lagrara. Skyldigheten att också annonsera en avslutod upphandling närans inte här, utan fraragår recfen av 1 kap. 11 §.

Besferaraelsen raotsvarar 77/62/EEG art. 9.2 i dess lydelse enligt 88/295/EEG.

\hl av upphandlingsförfarande

I paragrafen anges huvudregeln för valet av upphandlingsförfarande, vilken föreskriver att öppen upphandling skall tillämpas. Undanfeg från huvudregeln får göras om de följande besfemmelseraa raedger det.

Besfemmelsen raotsvarar 77/62/EEG art. 6.1 jämförd raed 6.5 i deras lydelser enligt 88/295/EEG.

9%

I paragrafen anges de skäl som skall föreligga för att selektiv upp­handling skall få tillämpas. Så får ske beroende främst på upphandlingens art och omfattning samt på kostnadema för selektiv upphandling i jämförelse med övriga förfaranden. I direktiven anges kostnadsjämförel­sen, varans karakfer m.m. encfest som exempel på skäl som kan motivera valet av selektivt förfarande. Vid införlivandet av direktivregeln har dessa exempel angetts som huvudskäl och vicfere har ytterligare ett visst utrymme lämnats genom uttrycket "andra särskilcfe skäl".

Besfemmelsen motsvarar 77/62/EEG art. 6.2, i dess lydelse enligt 88/295/EEG.

Prop. 1992/93:88

75

10 §

Prop. 1992/93:88

I första stycket anges föratsättningama för valet av förhandlad upp­handling när det förfarandet föregåtts av något av de övriga förfarandena. För att den förhandlade upphandlingen då skall kunna tillämpas fordras att de anbud som kommit in i en öppen upphandling eller selektiv upphandling inte raotsvarar de krav sora sfellts i annonsen eller i övrigt inte kan ligga till grund för kontraktsskrivning. Utan föregående annonsering får dock förhandlad upphandling tillärapas endast ora kontraktsvillkoren inte väsentligt ändrats. En anledning till denna föratsättning är att raarknaden skall få kännedom om alla väsentliga förändringar. Ora villkoren väsentligt ändrats raåste alltså förfarandet föregås av en armons om att den upphandlande enheten övergår till förhandlad upphandlmg.

Besfemmelsen skall alltså tillämpas på följande sätt. Antog att en enhet har annonserat att den avser att upphandla en viss vara genora öppen upphandling. Enheten erhåller fera anbud. Inget av anbuden kan antos utan vidare, eftersora de alla innehåller någon avvikelse sora inte kan rättos till enligt regleraa ora rättelse och nollsfellning. Ora enheten anser att det är meningsfullt att förhandla med samtliga anbudsgivare kan den genast ingå i sådana förhandlingar. Om enheten eraellertid anser att endast två anbud är raeningsfiilla att förhandla, raåste den först genom en annons tillkännage att den avser att övergå till förhandlad upp­handling.

Om de ursprangliga kontraktsvillkoren väsentligt ändras får enheten dock inte på detfe sätt övergå till förhandlad upphandling. I ett såcfent fall raåste nämligen upphandlingen betrakfes som en ny upphandling.

Motsvarande tillämpning av annonseringskravet återfinns i andra stycket. I den besfemmelsen anges nämligen att enheten raåste annonsera att den övergår till förhandlad upphandling om förhandlingen inte avses omfatfe samtliga korrekt avgivna anbud. Det iimebär att enheten, utan att annonsera på nytt, direkt kan föra bort anbud sora innehåller något forraellt fel, sora komrait in för sent eller där leverantören inte uppfyllt de krav upphandlande enhet haft rätt att sfella och också sfellt på honora vad avser t.ex. hans kapacitet eller ekonoraiska sfeUning ra.ra.

Besfemmelseraa raotsvarar 77/62/EEG art. 6.3 i dess lydelse enligt 88/295/EEG.

11 §

Denna paragraf innehåller föratsättningaraa för att en upphandlande enhet skall få använcfe förhandlad upphandling utan föregående annonsering. Detfe förfarande användas får användas i fem fell.

För det försfe ora det inte kommit in några anbud alls vid föregående förfaranden och under föratsättning att kontraktsvillkoren inte väsentiigt ändras och att en rapport lämnas till EFTÄ:s övervakningsmyndighet.

För det andra om varoraa framsfells endast för forskning, utveckling, experiment eller studier. Som ytterligare föratsättning för att deima besfemmelse skall få tillämpas gäller dock att varoraa Lnte tillverkas i

76

vinstsyfte (i grandtexten är benämningen "to esteblish commercial Prop. 1992/93:88 viability", i översättningen heter det "för att uppnå komraersiell lönsamhet"). Detfe rekvisit återkommer i övriga direktiv. I det senaste direktiv där begreppet förekommer (direktivet för försörjningssektoreraa) är föratsättningen i den engelska grandtexten "for the purpose of ensuring profit". Jag försfer den tveksamhet kring de olika begreppen som arbetsgrappen angett i sin försto promeraoria (Ds 1992:4 s. 140). De två begreppen måste emellertid tolkas på samma sätt i de olika direk­tiven. Skillnaden i ordval får hänföras till att direktiven tillkommit vid olika tidpunkter. Jag anser att det enklaste är att använda sararaa begrepp genom hela lagen och har stannat för att använda "i vinstsyfte", dvs. det begrepp som förekommer i det mera moderaa direktivet.

Inte heller får frarasfellningen av varoraa ske för att fecka forsknings­och utvecklingskostnader ("recover" research and developraent costs).

För det tredje om varoraa är sådana att de kan tillverkas eller levereras av endast en viss leverantör och detto beror på antingen att leverantören har en ensamrätt eller har vissa särskilda konstnärliga ferdigheter, som gör att han i praktiken är den ende som kan utföra besfellningen.

För det Qärde om de tidsfrister sora skall iaktfes vid öppen eller selektiv upphandling i ett visst fall är så långa att det på grand av brådska inte är praktiskt raöjligt att tillämpa dessa förfaranden. Den tidsnöd som avses måste ha uppkommit på grand av omständigheter sora inte beror på den upphandlande enheten. Det är alltså inte tillåtet att tillärapa detto alteraativ cfe tidsnöden uppkommit på grand av bristande inköpsplanering.

För det ferate slutligen ora fråga är ora tilläggsleveranser eller viss ytterligare anskaffning, föratsatt att besfellningen görs hos den sora tidigare levererat och att ett byte av leverantör skulle medföra att raan vore tvungen att köpa varor sora inte är tekniskt förenliga raed de först anskaffade eller skulle leda till oskäligt höga kostnader eller oskäliga telcniska svårigheter vad avser drift och underhåll.

I andra stycket anges att tilläggsleveranser som regel inte får avse en längre tid än tre år. Ursprangsleveransen får således inte vara alltför avlägsen i tiden.

Bestämmelseraa motsvarar 77/62/EEG art. 6.4 i dess lydelse enligt 88/295/EEG.

72 

§

Paragrafen innehåller besferaraelser om ännu en rapporteringsskyldighet. Om en enhet väljer något annat förferande än öppen upphandling skall enheten lärana en rapport till EFTA:s övervakningsrayndighet ora anledningen till valet. Rapporten skall överlämnas på rayndighetens begäran. Besferaraelsen innebär alltså inte att enheten vid varje tillfälle skall skicka rapporten till myndigheten, raen däreraot att den skall upp­rätto en rapport i anslutning till att valet av förfarande görs, oaktot att rapporten kanske inte kommer att begäras av myndigheten. Risken fmns annars att eventuell tidsutdräkt gör att detoljer kan ha glömts bort och att

77

enheten därför i en begärd rapport inte kan redovisa alla efterfrågade    Prop. 1992/93:88 omständigheter.   Direktivbesfemmelsen   innehåller   regler   ora   vilka uppgifter rapporten skall innehålla. Dessa regler är att bedöraa sora ett slags ordningsföreskrifter som inte behöver anges i lag.

Besferaraelsen raotsvarar 77/62/EEG art. 6.6 i dess lydelse enligt 88/295/EEG.

13 %

I paragrafen anges rainiinitiden för öppen upphandling. Tiden för mot­togande av anbud skall vara rainst 52 dagar efter det att annonsen avsändes. Eftersora Byrån för EGT har rätt att fe tolv dagar på sig för att publicera annonsen innebär tidsfristen i praktiken att upphandlingen måste hållas öppen i minst (52-12 = ) 40 dagar från det att annonsen publicerats i EGT (jfr 77/62/EEG art. 9.6 andra stycket i dess lydelse enligt 88/295/EEG). I lagtexten anges endast "dagar". Därmed avses även lördagar och sön- och helgdagar. Om något annat avses anges ut­tryckligen "arbetsdagar". Om slutdagen för en tidsfrist Lafaller på en helgcfeg, lördag eller söncfeg går fristen ut påföljande arbetscfeg. Tidsfristen löper ut vid utgången av fristens sisfe cfeg.

Ora det uppkoraraer behov av särskilcfe regler för tillärapning av tids­fristeraa i denna lag kan dessa ges ut i form av föreskrifter. För alla förekommande tidsfrister är dock lagen (1930:173) om beräkning av lag­sfedgad tid tilläraplig.

Eftersora en tidsfrist besferats åligger det en upphandlande enhet att agera så snabbt som möjligt när presumtiva anbudsgivare m.fl. vill ha ytterligare upplysningar för att kunna förberecfe ett anbud. Av det skälet anges i andra stycket vissa tidsfrister som enheten skall iaktfe när det gäller att lärana ut förfrågningsunderlag m.m. Dessa tidsfrister förefaller femligen snålt tilltogna när det gäller t.ex. utskick av förfrågningsunder­iaget till utländska leverantörer. De föratsätter att även raycket omfat­tande försändelser kommer att levereras snabbt. Eraellertid bör det vara möjligt att komma överens raed enskilda anbudsgivare m.ra. ora undantog från den kortore tidsfristen, föratsatt givetvis att så kan ske utan att upphandlaren kommer i konflikt med regeln ora icke-diskriminering. Om en sådan överenskommelse träffas bör den upphandlande enheten anteckna överenskommelsen och bevara anteckningen.

I arbetsgrappens förslag fanns vicfere en särskild regel om att tilläggs­information och förfrågningsunderlag får vara skrivna på svenska. Jag anser att en sådan besfemmelse är onödig. När inget särskilt sägs har en upphandlande enhet rätt att använda svenska. Anbudsgivare m.fl. har alltså inte rätt att få den ytterligare informationen på ett visst språk. En annan sak är att det kan vara raöjligt att ett strikt fasthållande vid svenska innebär att den upphandlande enheten inte alltid uppnår den konkurrens den vill uppnå och kanske därför inte får in de billigaste anbuden.

I dessa besfemmeler liksora i många av de senare besfemmelseraa förekommer begreppet "rimlig tid". Det motsvarande engelska uttrycket är "in good tirae". Innebörden av begreppet är att en upphandlande enhet

78

sora får in ett önskeraål om ytterligare information inte skall vara    Prop. 1992/93:88

tvungen att i varje enskilt fall hålla sig inora nu angiven tidsfrist. Ora

önskemålet nämligen framsfeUts så kort tid före tidsfristens utgång att det

inte finns en rimlig möjlighet att hålla tidsfristen skall det vara tillåtet att

länma informationen vid ett senare tillfelle. Dock bör enheten sträva efter

att lämna ut informationen så fort som möjligt.

Besfemmelseraa i försto stycket raotsvarar 77/62/EEG art. 10.1 i dess lydelse enligt 88/295/EEG. Besferaraelsen i andra stycket försto meningen motsvarar 77/62/EEG art. 10.2. Besferaraelsen i andra stycket andra raeningen raotsvarar 77/62/EEG art. 10.4.

14%

1 paragrafen anges motsvarande minimitider för den selektiva och för­handlade upphandlingen, näraligen 37 dagar. Där anges också hur inbjudan till anbudsgivning skall göras i den selektiva upphandlingen. Inbjudan skall vara skriftlig och vid ett och samma tillfelle skickas till saratliga utvalda anbudssökande jämte förfrågningsunderiaget. Vidare anges en tidsfrist för motfegande av anbud.

Besfemmelsen i andra stycket behandlar inte hur utskick ra.ra. skall gå till vid förhandlad upphandling. Även vid sådan upphandling förekomraer inbjudningar att läinna anbud. Emellertid föreskriver direktiven inte någon tidsfrist för anbudsgivning i den förhandlade upphandlingen. Det är följdriktigt att direktivregleraa i detfe fall inte heller föreskriver att utskick måste göras samtidigt, eftersom ingen tidsfrist är knuten till utskicket. Andra stycket behandlar alltså endast den selektiva upphand­lingen. Även i förhandlad upphandling förekommer dock utskick av nämnda inbjudningar. Det är enligt min raening rimligt att enheten skickar ut inbjudningar i det förfarandet på samma sätt som enligt andra stycket.

Besfemmelsema motsvarar 77/62/EEG art. 11.1-3 i dess lydelse enligt 88/295/EEG.

15%

I paragrafen anges föratsättningar för det påskyndade förfarandet och de särskilda tidsfrister som gäller i detto förfarande. Påskyncfet förfarande får tillgripas endast om de ordinarie tidsfristeraa inte kan tillämpas på grand av brådska. Det anges inte i grandtexten vad som kan utgöra god­togbara skäl för tidsnöd. Klart är att brådskan inte får vara hänförlig till den upphandlande enheten. Det får alltså inte vara fråga ora t.ex. bristonde inköpsplanering.

Besferaraelseraa raotsvarar 77/62/EEG art. 12.1 i dess lydelse enligt 88/295/EEG.

16%

Paragrafen innehåller regler om förlängning av tidsfrister i vissa fall. Sålunda anges att tidsfristema i de ordinarie förfarandena skall förlängas

79

i skälig utsträckning om t.ex. anbudsgivning av angivna skäl måste    Prop. 1992/93:88 föregås av besök på platsen för leveransen. Någon förlängning av de kortare tidsfrister som tillärapas i det påskyndade förfarandet är däremot, av naturliga skäl, inte möjlig.

1 paragrafen används sainma formulering sora i raotsvarande situation för byggentreprenaderaa (jfr 3 kap. 21 §). Varadirektiven innehåller visserligen inte en sådan likhet i formuleringaraa, men innebörden av de olika direktivbesferaraelseraa är densamma Det finns därför inte någon risk att tillämpningen blir oriktig ora den svenslca lagstiftningen använder samraa lydelse i de olika kapitlen. Vidare anger direktivbesfemmelsen att det i nu avsedda fall är endast tidsfristen i 13 § andra stycket sora får förlängas i skälig utsträckning. Då såväl den tidsfristen sora övriga tidsfrister är endast minimifrister torde det inte vara ett olämpligt införlivande att göra denna regel tilläraplig på även övriga tidsfrister.

Besferaraelsen raotsvarar 77/62/EEG art. 11.1, med den skillnad jag nu angett.

17%

Paragrafen innehåller regler för hur ansökningar om att få lämna anbud och inbjudningar att lämna anbud skall skickas i det påskyndade förfaran­det. I direktiven anges eraellertid inte den allraänna regeln att raan skall använda snabbast raöjliga kommunikationssätt. Inte heller anges möjlig­heten att använda telefax eller elektronisk kommunikation. Det senare torde bero på att varadirektiven skrevs vid en tid då telefax och elektronisk överföring inte var lika vanliga som i dag. Det fmns ingen anledning att utesluto den möjlighet som senare teknik innebär och därför har denna möjlighet togits med i uppräkningen i 17 §. Det kan här nämnas att direktivet för försörjningssektorema och direktivet för tjänsteupphandling öppnar just denna möjlighet, varför motsvarande besfemmelser i 4 och 5 kap. är direktivtrogna.

Ora ansökningaraa m.m. görs på något av de sätt som avses i andra meningen skall de bekräftos genom en egenhändigt undertecknad handling. Denna bekräftelse behöver inte ha kommit in inom någon viss tidsfrist.

Ytterligare en omständighet är värd att nämna, nämligen den att alla direktiv i dette hänseende gör skillnad mellan ordinarie förfarande och påskyndat förfarande. För det ordinarie förfarandet gäller att ansökningar m.m. får göras genom brev, telegrara, telex eller genora telefon. I de tre sistnämnda fallen skall ansökningaraa bekräffes skriftligt (77/62/EEG art. 11.5). För det påskyndade förfarandet gäller det som nu stodgas i lagtexten. Jag anser att det i den svenska lagstiftningen inte behöver återges en raotsvarighet till vad sora enligt direktiven skall gälla i de ordinarie förfarandena. Däremot raenar jag att det kan vara av betydelse i sak att man i det påskyndade förfarandet åläggs att använda det snabbast raöjliga sättet, varför endast den besfemmelsen överförts till lagtext.

80

Besferaraelsen raotsvarar 77/62/EEG art. 12.3, raed den skilhiad jag    Prop. 1992/93:88 nu angett.

Alternativa utföranden

18%

Besfemmelsen i 18 § avser alteraativa utföranden. Ett altemativt utförande i förhåUande till kravspecifikationen i förfrågningsunderlaget får inte avvisas endast på den granden att det är utformat enligt europeiska tekniska specifikationer eller enligt svensk standard som i huvudsak ansluter till europeiskt godtogen teknisk specifikation.

Besfemmelsen har hämfets från direktiven avseende byggentreprenad och försörjningssektorema och har här gjorts tillämplig även på vara­upphandling. De två näranda direktiven är inte helt likalydande. Jag har valt den lydelse sora används i det modernare direktivet för försörjnings­sektoreraa. Detto är sålunda ett införlivande som i viss mening går utöver direktiven. Genom denna utvidgning uppnås dock bättre föratsättningar för affärsmässighet i anbudsprövningen.

Besferaraelsen utgör en delvis tillärapning på varaonirådet av vad sora gäller enligt 71/305/EEG art. 20a tredje stycket, i dess lydelse enligt 89/440/EEG. Jämför även 90/531/EEG art. 27.4.

3 kap. Upphandling av byggentreprenad

Tröskelvärden m.m.

1 §

På motsvarande sätt som för varaupphandling anges i 1 § ett tröskel­värde, som upphandlingens värde måste uppgå till eller överskricfe för att den upphandlande enheten skall vara skyldig att annonsera sin upp­handling på det sätt som anges i 9 §.

Besfemmelsen motsvarar 71/305/EEG art. 4a. 1 i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

2

§

I 2 § föreskrivs att alla delentreprenader skall inräknas i värdet för en byggentreprenadupphandling. I förste stycket anges dock ett undanteg, nämligen om värdet av varje delentreprenad inte uppgår till 1 000 000 ecu och summan av dessa delentreprenaders värde inte uppgår till 20 procent av det totela värdet. Denna besfemmelse innebär aft en viss uppdelning får göras. Innebörden är att den upphandlare som skall upphandla för 5 000 000 ecu och avser att lägga ut högst 1 miljon ecu på delentreprenad inte kommer över tröskelvärdet. Hur många delentre­prenörer han använder spelar ingen roll så länge han håller sig under 20 procent, dvs. högst 1 miljon ecu i dette fall.

1 andra stycket återkommer förbudet mot uppdelning av en upphandling om uppdelningen sker i syfte att underskricfe tröskelvärdet.

6 Riksdagen 1992/93. I saml. Nr 88

Besferaraelseraa motsvarar 71/305/EEG art. 4a.3 i dess lydelse enligt    Prop. 1992/93:J 89/440/EEG.

§

I 3 § anges att en upphandlande enhet i förfrågningsunderlaget får begära upplysning från anbudsgivare om vilka delar av kontraktet som han avser att lägga ut på någon annan, dvs. på tredje man. Detfe sistnämnda begrepp återkommer i besfemmelseraa ora koncession.

Besfemmelsen motsvarar 71/305/EEG art. 20b i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

4%

Bestämmelsen i 4 § innebär att Late endast kostnaden för t.ex. en anläggning skall räknas med i upphandlingens värde, utan även värdet av det material och den utrastning som tillhandahålls av upphandlaren, föratsatt att raaterialet och utrastningen är nödvändiga för arbetet. Anledningen till detfe är att det annars hade varit raöjligt att köpa in allt material i flera mindre upphandlingar och sedan avslufe med att upphandla encfest arbetena och därmed raåhäncfe kunna genomföra en relativt omfattande upphandling utan att behöva följa besfemmelsema i lagen. I direktivbesfemmelsen telas bara om material (supplies), men i lagtexten nämns även nödvändig utrastning. Härigenora uppnås i viss mening bättre överenssfemmelse raed raotsvarande besfemmelse i 90/531/EEG art. 12.7.

Besfemmelsen motsvarar 71/305/EEG art. 4a. 5 i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

5§

Av de skäl som nämndes i kommenteren till motsvarande besfemmelse i 2 kap. görs även här undanteg för upphandling inom försörjnings­sektoreraa.

Besfemmelsen motsvarar 71/305/EEG art. 3.4 i dess lydelse enligt 90/531/EEG art. 35.2.

Koncession

6%

I deima och de två följande paragraferaa regleras upphandling av koncession, ett begrepp sora definieras i 1 kap. 5 §. Besfemmelsen i 6 § innebär inte en skyldighet för upphandlande enhet att föreskriva att en del av en byggentreprenad skall läggas ut på tredje man. Däreraot innebär regeln att en koncessionshavare inte kan motsätto sig en sådan föreskrift.

Besfemmelsen raotsvarar 71/305/EEG art.  lb.2 i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

82

7§

Prop. 1992/93:88

Besfemmelsen har till syfte att klargöra att den som får en koncession och saratidigt är en upphandlande enhet skall tillämpa regleraa i upp­handlingslagen för den upphandling som eventuellt raåste göras för att arbetet skall kunna utföras.

Besfemmelsen raotsvarar 71/305/EEC art. Ib.3 i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

8%

Av 8 § fraragår att inget enskilt företog i en företogsgrapp som gått samman för att få en koncession skall betraktas som tredje man. Detsamma gäller för anknutna företog. Vad som avses med anknutna företog framgår av andra stycket.

Besfemmelsen motsvarar 71/305/EEG art. lb.4 försfe - tredje styckena i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

Annonsering m.m. 9%

I paragrafen regleras skyldigheten att förhandsannonsera. Av direktivet

framgår att avsikten är att annonsering skall ske så snart planeringen för

en byggentreprenad är avslutod.

Besferaraelsen raotsvarar 71/305/EEG art. 12.1 i dess lydelse enligt 89/440/EG. Att avsikten är att annonsering skall ske när planeringen är avslufed framgår indirekt av art. 12.6 (a) i nämnda direktiv.

10%

Besfemmelsen motsvarar 2 kap. 7 § och gäller för såväl byggentreprenad som koncession.

Besfemmelsen motsvarar 71/305/EEG art. 12.1-2 i dess lydelse enligt 89/440/EEC.

II  §

Genora denna paragraf åläggs den upphandlande enheten ytterligare infor­mationsplikt i de fall att anbudsgivare eller anbudssökande begär upplys­ningar angående en avslufed upphandling.

Besfemmelsen motsvarar 71/305/EEG art. 5a i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

\bl av upphandlingsfötfarande

12%

Innebörden av 12 § är att öppen eller selektiv upphandling normalt skall tillämpas. Den skilhiaden föreligger i förhållande till varaupphandlingen att det i byggentreprenaddirektivet inte anges vilka förhållanden som kan motivera selektiv upphandling.  Detto har påpekats av några remiss-

83

instanser och har också togits upp särskilt av arbetsgrappen i båcfe    Prop. 1992/93:88

proraeraorioraa. Arbetsgrappen har ansett att det inte bör införas något

särskilt förtydligande på denna punkt (Ds 1992:62 s. 64). Jag delar den

bedömningen av sainma örasesidighetsskäl som jag fegit upp i några

tidigare sammaiihang. Den relativa frihet i bedömningen som enheteraa

har i valet kan vägledas av de regler som gäller i raotsvarande situation

i 2 kap.

Besfemmelsen motsvarar 71/305/EEG art. 5.4 i dess lydelse enligt 89/440/EEG, jämförd raed art. 5.1-3 i samma direktiv.

13%

Ora en upphandlande enhet väljer selektiv upphandling får enheten enligt 13 § i annonsen ange det anfel delfegare man avser att inbjuda till an­budsgivning. Om så sker skall anfelet avvägas med hänsyn till kravet på att en effektiv konkurrens skall kunna uppnås (jfr 1 kap. 4 §). Anfelet skall vara minst fera, raen närraare avvägningar får göras just raed hänsyn till krAvet på konkurrens.

Besferaraelsen raotsvarar 71/305/EEG art. 22.3 i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

14%

Paragrafen innehåller villkoren för valet av förhandlad upphandling med föregående annonsering. Enligt punkt 1 får sådan upphandling användas ora byggentreprenaden utförs endast för forskning m.ra. under förat­sättning att utförandet inte sker i vinstsyfte eller för att fecka FoU-kostnader. Det kan näranas att sararaa föratsättning i varaupphandlings-direktivet utgör skäl för att välja förhandlad upphandling utan föregående annonsering (jfr 77/62/EEG art. 6.4 (b) i dess lydelse enligt 88/295/EEG). Det fraragår inte varför direktiven i detto fall inte är lUca-lydande. Ett avsteg från direktiven vore emellertid enligt min mening av ömsesidighetsskäl ett olämpligt införlivande.

Förfarandet får vicfere användas i de särskilda fell arbetena är av den arten att det inte i förväg går att fastsfeUa deras pris. Motsvarande gäller för de fall arbetena är förknippade med sådana risker att förhands­värdering inte kan göras. Avsikten bakom markeringen av att det skall vara fråga om särskilda fall är att den valmöjlighet besfemmelsen medger skall utnyttjas restriktivt.

Besfemmelsema motsvarar 71/305/EEG art. 5.2 (b) och (c) i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

15%

I 15 § anges föratsättmngaraa för förhandlat förfarande utan föregående annonsering. Punkteraa 1-3 motsvarar villkoren för valet av förfarandet vid varaupphandling (2 kap. 11 § försto stycket 3-5). Punkt 4 är en nyhet i förhållande till 2 kap. och avser nya arbeten som dock besfer av enbart en upprepning av ett tidigare projekt som varit föremål för upphandling.

84

I andra stycket anges en särskild regel avseende tillämpligheten av    Prop. 1992/93:88 försto stycket punkt 3.

Besfemmelsema i försfe stycket motsvarar 71/305/EEG art. 5.3 (b)-(e) i dess lydelse enligt 89/440/EEG. Besferaraelsen i andra stycket raotsvarar art. 5.4 i nämnda direktiv.

16%

I paragrafen anges att den förhandlade upphandlingen utan föregående annonsering alltid skall omfatfe minst tre anbudsgivare, föratsatt att det finns så många lärapliga anbudsgivare.

Besferaraelsen raotsvarar 71/305/EEG art. 22.3 i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

17%

1 paragrafen anges föratsättningaraa för övergång från övriga förfaranden

till förhandlat förfarande. Så får ske om anbud som lämnats inte mot­

svarar kravspecifikationen eller inte kan nollsfellas (förste stycket punkt

1). I båda fellen gäller dock att de ursprangliga vilUcoren inte väsentligt

ändrats. Om villkoren väsentligt ändrats måste dette ses sora en ny upp­

handling. Under samma föratsättning får övergång också ske om det i de

föregående förfarandena inte läranats några anbud alls (försfe stycket

punkt 2). På ESA:s begäran skall i så fall en rapport läranas ora anled­

ningen till övergången.

I sisfe stycket anges en ytterligare föratsättning, nämligen den att det avsedda förhandlade förfarandet i försfe stycket punkt 1 raåste omfetfe samtliga korrekt angivna anbud. Om så inte är fallet måste övergången annonseras. Således får övergången i andra fall göras utan föregående annonsering.

Besfemmelseraa motsvarar 71/305/EEG art. 5.2 (a) och art. 5.3 (a) i deras lydelse enligt 89/440/EEG.

Tidsfrister

18%

Paragrafen innehåller tidsfrister vid öppen upphandling. Tiden för motfegande av anbud skall vara rainst 52 dagar, beräknad på det sätt sora tidigare angetts för varaupphandling i 2 kap.

Här raedges dock att tidsfristen förkortes till 37 dagar, om den upphandlande enheten har förhandsannonserat sin upphandling enligt 9 §. En motsvarande förkortning vid förhandsannonsering av en vara­upphandling medges inte i varadirektiven och har inte heller införts i

2 kap.

Direktiven för byggentreprenadupphandling anger att tidsfristen förkortes till 36 cfegar. Enligt direktiven skall den förkortede tidsfristen vid förhandsannonserad öppen upphandling vara 36 cfegar och inte 37 dagar, medan tidsfristen vid ej förhandsannonserad selektiv eller förhandlad upphandling är 37 cfegar. De olika upphandlingsdirektiven

85

arbeter alltså raed olUca tidsfrister, sora raed bara en dag skiljer sig från    Prop. 1992/93:88 varandra. Det torde vara enklare för de upphandlande enheteraa ifall samma tidsfrister så långt möjligt kan användas i samtliga upphand­lingsformer. I enhetiighetens intresse har tidsfristen cferför angetts till 37 dagar.

Andra stycket innehåller en besfemmelse som motsvarar 2 kap. 13 § andra stycket, med den skillnaden att tiden för utlämnande av förfråg­ningsunderlaget här är sex cfegar i sfellet för fyra arbetsdagar, sora gäller i motsvarande situation vid varaupphandling. Det hade varit mera praktiskt om det här hade varit möjligt att använcfe samma tidsfrist sora i 2 kap. Eftersom det är en skillnad i sak mellan de två tidsfristeraa anser jag att införlivandet i detfe hänseende måste följa byggentreprenaddirek­tivens besfemmelser.

Besfemmelsema motsvarar 71/305/EEG art. 13.3-4 i dess lydelse enligt 89/440/EEG, med den skillnad jag nu angett.

19%

Paragrafen motsvarar 2 kap. 14 §, med den skillnaden att det här medges en förkortning av tidsfristen enligt andra stycket om viss förhandsannon­sering har skett.

Besfemmelsen motsvarar 71/305/EEG art. 14.1, 3-4 och 6 i deras lydelser enligt 89/440/EEG.

20%

Paragrafen innehåller reglema för det påskyncfede förfarandet och mot­svaras av 2 kap. 15 §, raed den skillnaden att den tredje tidsfristen vid byggentreprenadupphandling inte skall förkortes till fyra arbetscfegar, utan till fyra dagar.

Besfemmelsema motsvarar 71/305/EEG art. 15.1-2 i deras lydelser enligt 89/440/EEG.

21 %

Besfemmelsen har sin raotsvarighet i 2 kap. 16 §.

Besfemmelsen motsvarar 71/305/EEG art. 14.7 i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

22%

Besfemmelsen motsvarar 2 kap. 17 §, med den skillnaden att den skrift­liga bekräftelsen i detfe fall måste komma enheten till hända före tidigare nämnda tidsfristers utgång, vad avser de ordinarie förfarandena.

Besfemmelsen motsvarar 71/305/EEG art. 15.3 i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

86

SärskiU föifarande

Prop. 1992/93:

23 %

Vad gäller raera orafattande entreprenader för bosfedsbebyggelse erbjuder besfemmelsen i 23 § möjlighet att anlite leverantören redan tidigt, t.ex. i projekteringsstediet. Besferaraelsen raotsvarar 71/305/EEG art. 6.

Alternativa utföranden

24%

1 24 § återfmns besfemmelser som för byggentreprenadupphandlingens del motsvarar vad som för varaupphandling gäller enligt 2 kap. 18 §. Dock gäller vid byggentreprenadupphandling att en upphandlande enhet redan i annonsen skall ange att hänsyn koraraer att tas till alteraativa utföranden och att sådana koramer att prövas. Föratsättningen är dock att enheten angett att granden för anbudsprövningen är det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet med hänsyn till samtliga omständigheter och att enheten i annonsen anger de minimikrav som det alteraativa utförandet skall uppfylla.

Innebörden av andra stycket är att en upphandlande enhet skall pröva även anbud som avviker från de minimikrav som har angetts enligt föisfe stycket. Föratsatt att alteraativutförandet överensfemmer med europeiska tekniska specifikationer eller svensk standard som ansluter till sådana specifikationer får anbudet inte förkastes endast av det skälet att alteraativutförandet avviker från angivna minimikrav.

Besfemmelseraa motsvarar 71/305/EEG art. 20a i dess lydelse enligt 89/440/EEG.

4 kap. Upphandling inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationsområdena

Tillämpningsområde

1 §

1 första stycket anges de verksamheter som avgör bedömningen av vilka regler som skall tillämpas för upphandlingen i fråga. Om upphandlingen görs för någon av verksamhetema är det en upphandling enligt 4 kap.

1 andra stycket utvidgas kretsen av enheter i förhållande till vad som gäller enligt 1 kap. 5 §. För det försto skall företog under visst offentligt inflytande räknas sora upphandlande enhet. Här görs inget undantog för sådana företog sora har industriell eller kommersiell karakfer. För det andra skall dessutom vissa företog som det allmänna Lote har något be­stämmande inflytande över anses som upphandlande enheter och omfattas av besfemmelseraa i detto kapitel. Föratsättningen är dock att dessa företeg är beroende av ett tillstånd från en myndighet för att bedriva någon av de verksamheter som avses i försfe stycket. Det tillstånd det praktiskt sett kan bli fråga om är sådana koncessioner som kan vara

87

förknippade raed utnyttjandet av naturtillgångar eller tillhandahållandet    Prop. 1992/93:88 av allmänna nyttigheter. I direktiven har ytterligare exemplifierats vilka företog som avses genora att det nämns sora en viktig omständighet att företoget genora tillståndet kan ha rätt att vid anläggande av nät m.m. utnyttja expropriationsraöjligheter.

Vilka tillstånd m.m. som särskilt avses fraragår av de förteckningar till direktivet som gäller för bl.a. Sveriges del genom art. 65 i EES-avtolet (se prop. 1991/92:170 bU 14 s. 622 f).

Besferaraelseraa i försto stycket raotsvarar 90/531/EEG art. 2.1 jfr raed art. 2.2 (a)-(d). Besfemmelseraa i andra stycket raotsvarar art. 1.2 jfr med art. 2 (b) i nämncfe direktiv.

2%

I 2 § anges att en upphandlande enhet sora bedriver angiven verksamhet avseende dricksvatten är skyldig att tillämpa besferaraelseraa i detto kapitel, inte endast vid upphandling för den verksamheten utan även vid upphandling för verksamhet inom vattenbyggnad m.m. En föratsättning för detto är dock att det dricksvatten som tillhandahålls av projekten inora vattenbyggnad ra.ra. utgör minst 20 procent av den totola vattenmängd som tillhandahålls av dessa projekt.

Innebörden av besfemmelsen är att enheten inte behöver upphandla för sådan tillkommande verksamhet, under föratsättning att det dricksvatten som tillhandahålls i den verksamheten är endast en mindre del av verksamhetens totola vattenproduktion. I direktiven anses högst 20 pro­cent av den totola vattenmängden vara en mindre del.

Besfemraelsens sisfe led avser verksarahet som har samband raed bortledande av avloppsvatten eller rening av avloppsvatten. Innebörden av detto är att företog som distribuerar eller försörjer med dricksvatten och även bedriver verksamhet avseende vattenrening ra.ra. skall upphandla för även den verksamheten enligt besfemmelseraa i kapitlet.

Besfemmelseraa motsvarar 90/531/EEG art. 6.2.

3%

Av 3 § framgår att om en upphandlande enhet bedriver verksamhet inom försörjningssektoreraa i ett land utanför EES och upphandlar i Sverige för den verksamheten behöver enheten inte tillämpa besfemmelseraa i 4 kap. för den upphandlingen. En föratsättning för detfe undanfeg är dock att enheten inte behöver utnyttja fasto nät eller markområden inom EES för vericsamheten i fråga. Besfemmelseraa motsvarar 90/531/EEG art. 6.1 andra ledet.

§

I 4 § har de undantog samlats som gäller förhållanden där fri konkurrens anses råda. Om nämligen förhållanden råder som innebär att konkurrens gäller för verksaraheten i fråga finns ingen anledning att genom direktivregler eller på annat sätt försöka åstodkomma en konlcurrens-

utsatt situation. I den delen hänvisar jag till den allmänna raotiveringen    Prop. 1992/93:88 (avsnitt 2.1).

Första stycket avser busstransportverksamhet. Om även andra företog än enheten i fråga har rätt att på samma villkor som den upphandlande enheten bedriva busstransport inom sararaa geografiska oraråde skall enheten inte upphandla enligt 4 kap. Av direktiven fraragår inte att det raåste vara fmnas andra företog som bedriver konkurrerande verksarahet. Det viktiga enligt direktivtexten synes vara endast att andra förefeg har rätt att bedriva sådan konkurrerande verksarahet.

Besfemraelseraa i andra stycket tor sUcte på viss verksarahet inora telekommunikationsområdet, nämligen den verksamhet som avser telekommunikationstjänster. Om en enhet upphandlar i syfte att till­handahålla sådana tjänster och även andra företog har rätt att till­handahålla samma tjänster inom samma geografiska område på i stort sett sarama villkor skall upphandlingen inte ske enligt 4 kap. Här föreligger den skillnaden i förhållande till försto stycket att det fordras endast att den konkurrerande verksaniheten sker på "i stort sett" samma villkor som den upphandlande enhetens villkor. Denna skillnad i lagtexten beror på att direktivtexten gör en sådan skillnad.

I tredje stycket görs ett tredje undantog, avseende upphandling av varor eller byggentreprenader för återförsäljning eller uthyrning. I ett sådant fall fordras återigen att konkurrerande företog fer bedriva återförsäljning och uthyming på sarama villkor som den upphandlande enheten. Här gäller alltså inte att det skall vara fråga ora "i stort sett" sainma villkor. Denna skillnad beror på att direktivtexten gör motsvarande skillnad raellan de olika situationeraa.

Besfemraelseraa i försfe stycket motsvarar 90/531/EEG art. 2.4. Besfemmelseraa i andra stycket motsvarar art. 8.1 och i tredje stycket art. 7.1 i nämnda direktiv.

5§

I 5 § anges en skyldighet för en upphandlande enhet att rapportera till ESA ifell enheten utnyttjat regleraa i 3 § och i 4 § andra och tredje styckena för att undanfe viss verksamhet. Det är att märka att direktiven inte innehåller en sådan rapporteringsskyldighet avseende undantoget i 4 § förste stycket för busstransportverksamhet. Besfemmelseraa raotsvarar 90/531/EEG art. 8.2 respektive art. 7.2.

6

§

I denna paragraf återfinns vissa regler för klassificering av vissa blandade upphandlingar.

Aförsta stycket fraragår att tjänster som är nödvändiga för leveransen av varor eller byggentreprenader skall anses ingå i vara- eller bygg­entreprenadupphandlingen.

Av andra stycket framgår att om en upphandling omfatfer även andra tjänster än sådana som är nödvändiga för leveransen skall upphandlingen anses som en varaupphandling ora varoraas värde, inklusive värdet av

89

de för leveransen nödvändiga tjänsteraa, är större än värdet av de övriga    Prop. 1992/93:88 tjänster sora upphandlas i samma upphandlLog.

Av tredje stycket framgår att en programvara för tjänster ("software services") skall anses som en vara om den upphandlas av ett telekora-munikationsförefeg för dess verksarahet.

Besferaraelseraa i föisfe stycket motsvarar 90/531/EEG art. 1.3 (a) försfe stycket. Ändra stycket motsvarar art. 1.3 (a) andra stycket. Tredje stycket motsvarar art. 1.3 (b) siste meningen.

7

§

Av denna paragraf framgår att förvärv av vatten för dricksvat­tenförsörjning m.m. inte omfattas av regleraa i 4 kap.

Vicfere fraragår att anskaffiiing av energi (dvs. köp av elkraft el. dyl.) inte heller behöver göras enligt 4 kap., föratsatt att anskaffiiingen avser de i besferaraelsen angivna verksamheteraa inora de verksamheter som avses i 1 § förste stycket 1 och 2.

Besfemmelseraa motsvarar 90/531/EEG art. 9.

Tröskelvärden m.m.

8-13 %%

Besfemmelseraa i 8-13 §§ har sarama innebörd som motsvarande besfem­melser i 2 och 3 kap. Besferaraelsen i 8 § behandlar tröskelvärdena. Besfemmelseraa i 9 och 10 §§ avser varaupphandling inora försöqnings-sektorema och motsvarar reglema i 2 kap. Besfemmelseraa i 11 och 12 §§ avser byggentreprenadupphandling inom försörjningssektoreraa. Besferaraelseraa har motsvarighet i 3 kap. 13 § som innehåller ett motsvarande förbud som i övriga kapitel, näraligen ett förbud raot uppdelning av ett kontrakt i syfte att underskrida tröskelvärdena.

Besfemmelseraa i 8 § raotsvarar 90/531/EEG art. 12.1 medan be­sferaraelseraa i 9 § raotsvarar art. 12.2-4 (det kan näranas att direktivet här anger att värdet av tidsobesfemda kontrakt skall beräknas till de uppskattede betelningaraa "in the first four years". Fyra år motsvarar 48 raånader, varför motsvarande lydelse som i 2 kap. kan användas även här). Besfemmelseraa i 10 § motsvarar art. 12.6 andra stycket. Be­sfemmelsema i 12 § raotsvarar art. 12.7 och besfemmelsema i 13 § motsvarar art. 12.9.

Annonsering m.m.

14%

Besfemmelseraa om annonsering i 14 § har motsvarande innebörd sora besfemmelseraa i t.ex. 2 kap. 6 §, med den skillnaden att det i detfe kapitel åligger alla sora är upphandlande enheter enligt 4 kap. att budget­årsvis annonsera sina planerade upphandlingar av varor överstigande 750 000 ecu för de verksamheter som avses i 1 §. Denna skyldighet

90

gäller enligt 2 kap. endast för GATT-myndigheter för varaupphandling    Prop. 1992/93:88 enligt det kapitlet.

För byggentreprenadupphandling inom försörjningssektoreraa föreligger ingen skillnad i dette hänseende.

Besfemmelsema i andra stycket behandlar uppmaning till anbudsgivning ("eall for competition") och hur den skall annonseras. Detfe engelska uttryck introduceras först i direktivet för försörjningssektorema. Det torde dock inte innebära något annat än det tidigare använda "invitetion to tender", som överförts till lagtexten som "inbjudan att få lärana anbud". Av enhetlighetsskäl har därför dette senare uttryck använts även i 4 kap.

Förekorasten av en inbjudan att få lämna anbud har betydelse för hur tidsfristeraa i det fortsatte förfarandet skall beräknas.

Tredje stycket slutligen hänvisar till ett särskilt system för urval av leverantörer. Föratsättningaraa för ett sådant system anges i 23-25 §§.

Besferaraelseraa i försto stycket motsvarar 90/531/EEG art. 13.1 (a) för varaupphandling och art. 17.1 (b) för byggentreprenadupphandling. Bestämmelseraa i andra stycket raotsvarar art. 17.3 jfr raed art. 16.1 (b) och art. 16.2. Besfemmelseraa i tredje stycket motsvarar art. 16.1 (c).

15%

Av besfemmelsen iförsta stycket framgår att upphandling i normalfallet skall föregås av annonsering.

Besfemmelseraa i aruira stycket avser hur en upphandlande enhet skall agera när upphandlingen är avsluted. Den skillnaden föreligger i förhållande till besferaraelseraa i övriga kapitel att enheten inte skall annonsera hur upphandlingen avslufets. Däremot skall den erUigt direktivtexten inom två månader meddela ESA hur den avslufets. Över­vakningsmyndigheten har sedan rätt att i sin tur publicera information om upphandlingen, men skall då te hänsyn till vad upphandlande enhet särskilt anmärkt om uppgifter vars offentliggörande skulle motverka befogade affers- och konkurrensintressen. Motsvarande regel för upp­handling enligt övriga kapitel föreskriver en annons om avsluted upphandling inora 48 dagar (1 kap. 11 §). Eftersom Byrån för Euro­peiska gemenskaperaas officiella publikationer skall publicera en sådan annons inora 12 dagar efter avsändandet kommer annonsen in i EGT senast (48+12 = ) 60 dagar efter det att upphandlingen avslutets och kommer därmed till allmän kännedora. Två månader motsvarar 60 dagar enligt EG:s förordning om besfemning av perioder, datum och frister. Dette innebär att upplysningar om avslutede upphandlingar kommer ESA till del senast vid sarama tidpunkt som motsvarande annonser inom övriga upphandlingsområden kommer allmänheten till del. Tvåmånaders­fristen enligt direktivtexten sfemmer därför överens med motsvarande regler för annonsering av avsluted upphandling. Av enhetlighetsskäl har jag valt att ange tiden i dagar, dvs. 60 dagar.

Besfemmelsen i förste stycket motsvarar 90/531/EEG art. 15.1 jfr raed art. 15.2. Besfemmelsema i andra stycket motsvarar art. 18.1 och 18.3.

91

Mtl av upphandlingsförfarande

Prop. 1992/93:88

I denna paragraf anges inte någon huvudregel för val av upphandlings­förferande, endast att upphandlingen skall annonseras för att den upphandlande enheten skall få välja bland de förfaranden som angetts i 1 kap. 5 §.

I andra stycket anges de föratsättningar som skall vara uppfyllda för att en enhet skall ha rätt att avsfe från annonsering. Flera av dessa föratsättningar är desamma sora i de föregående kapitlen. Däreraot tillkommer ytterligare föratsättningar för rätten att avsfe från att annonsera i punkteraa 8-10. Det kan noteras att enligt punkten 8 skall det vara fråga om varor som noteras och omsätts på en råvaramarknad. Kravet på notering innebär inte nödvändigtvis att det raåste vara fråga om en rkvarubörs. Även på andra marknadsplatser kan det förekomma note­rade råvarapriser.

Besfemmelseraa i försfe och andra styckena motsvarar 90/531/EEG art. 15.1 och 15.2.

Ticbfrister

17%

I paragrafen anges motsvarande tidsfrister som i 2 och 3 kap. Den skill­naden föreligger i direktiven att den förkortede tidsfrist sora man får använda enligt direktiven för försörjningssektoreraa är 36 cfegar. Av de enhetlighetsskäl jag tidigare nämnde (se kommenteren till 3 kap. 18 §) har här, liksora vid byggentreprenadupphandling, tidsfristen besferats till 37 dagar. Av hänvisningen till förhandsannonsering enligt 14 § försto stycket framgår att annan förhandsannonsering inte ger rätt till förkortod tidsfrist.

Besfemmelseraa raotsvarar 90/531/EEG art. 20.1, raed den skillnad jag nu angett.

18%

1 paragrafens/örwa och andra stycken anges de tidsfrister sora skall gälla vid selektiv eller förhandlad upphandling. Här nämns också en tidsfrist för svar på en anmodan att bekräfto intresse för anbudsgivning. En såcfen anmodan skall skickas ut enligt 14 § andra stycket.

I tredje stycket anges särskilcfe villkor för de situationer cfe man avtolar om andra tidsfrister. Även i sådana fall skall vissa minsto tider tillämpas.

Det kan noteras att tidsfristeraa här anges i veckor, inte i dagar. I direktivet anges i detfe fall att tidsfristen "as a general rale" skall vara fem veckor. Detto innebär att tidsfristeraa i detto kapitel inte är så fixe­rade som i de övriga kapitlen. Jag har valt att använda uttrycket "ora så är möjligt" för att markera att regehi kan tillämpas flexibelt. Fem veckor innebär 35 dagar. De tidsfrister som tidigare använts i denna situation har

92

enligt direktivtexten varit 36 eller 37 dagar. Motsvarande resonemang    Prop. 1992/93: gäller för tidsfristen i tredje stycket. Besfemmelseraa i försfe och andra styckena motsvarar 90/531/EEG art.

20.1

och 20.2 (a)-(b). Besferaraelseraa i tredje stycket raotsvarar art.

20.2

(c).

19-22 §§

I 19-22 §§ anges de formalia ora utlämning av förfrågningsunderlaget och regler ora förlängning av tidsfrister sora har raotsvarigheter i 2 och 3 kap.

Besfemmelsema i 19 § motsvarar 90/531/EEG art. 20.1. Besfem­raelseraa i 20 § motsvarar art. 20.4. Besfemmelseraa i 21 § motsvarar art. 20.3 och besfemmelseraa i 22 § motsvarar, art. 20.5.

SärskiU system för urval av deltagare

23-25 §§

I paragrafema anges att en enhet får upprätfe och tillämpa ett särskilt system för urvalet av leverantörer. Om ett sådant upprättos får urvalet av deltogare i en selektiv eller förhandlad upphandling göras med tillämp­ning av detto system. Att urvalet sker enligt ett sådant systera kan nämnas redan i förhandsannonsen, som i så fell kan tjäna som samtidig inbjudan att lämna anbud. De regler som enheten gjort upp för systemet skall på begäran hållas tillgängliga för intresserade leverantörer.

Av 24 § framgår vissa krav på den prövning som en enhet skall göra. Av 25 § framgår att förekomsten av ett såcfent system skall annonseras.

Besfemmelsemas motsvarighet i 90/531/EEG är dessa.

23 § försto stycket: art. 24.1-3

23

§ andra stycket: art. 24.7

24

§ försto stycket, försto och andra meningama: art. 24.4

24 § försfe stycket, tredje och fjärde meningaraa: art. 24.5 andra stycket 24 § andra stycket försto och andra meningaraa: art. 24.8

24

§ andra stycket sisto raeningen motsvaras inte av direktivtext

25

§ försto och siste meningaraa: art. 24.9

25 § andra meningen motsvaras inte av direktivtext utan är en tillämpning av ordinarie annonseringsregler (jfr 1 kap. 8 §).

5 kap. Upphandling av 'änster

Gemensamma bestämmelser Tillämpningsområde

1 denna paragraf anges att besfemmelseraa i 5 kap. inte skall tillämpas på upphandling av sådana tjänster som omfattes av besfemmelseraa i

93

2-4 kap. Av andra meningen i försfe stycket framgår att vissa tjänster    Prop. 1992/93:88 enligt bilaga till lagen skall upphandlas på det ordinarie sättet (enligt 11-26 §§) och att vissa andra tjänster enligt bilagan skall upphandlas på ett annat sätt (enligt 27 §).

Olika upphandlingsförfaranden skall användas för olika tjänster. I direktivet introduceras vad som kan benämnas "tvånivå-tillämpning". Innebörden är att tjänster som avses i bilagans avdelning A skall upphandlas med tillämpning av annonseringsregleraa m.m. För tjänster som avses i bilagans avdelning B görs dock undanfeg från besfem­melsema i väsentliga hänseenden. För sådan upphandling skall reglema om användning av tekniska standarder m.m. vara tillärapliga (27 § försfe stycket) liksom en särskild regel ora ett raeddelande i efterhand ora hur en upphandling avslufets (27 § andra stycket). Dessutom gäller att dette meddelande inte utan särskilt medgivande får publiceras. Det skall emellertid under alla omständigheter skickas till Byrån för Europeiska gemenskaperaas officiella publikationer och kommer att cferifrån vidarebefordras till ESA, oavsett om meddelandet publiceras eller ej.

Vidare gäller de allmänna regleraa om affersmässig upphandling m.m. även för tjänster som faller in under avdelning B i bilagan.

I bilagan är en del tjänstekategorier uppräknade. Listen ser ut att vara uttömmande i den meningen att de kategorier som inte anges i listan inte heller behöver upphandlas enligt 5 kap. I avdelning B i bilagan anges som den siste tjänstekategorin "Ändra tjänster" (Other services). Direktiven ger inte någon närmare tolkningshjälp vad gäller omfattningen av denna kategori. En tolkning enligt ordalydelsen skulle lecfe till att alla tjänster sora inte nämnts på annan plats i bilagan skulle omfattes av denna tjänstekategori. Dette skulle medföra att direktivet får en mycket stor feckningsgrad vars effekter skulle bli i det närmaste ohanterliga.

Den tolkningen är förmodligen oriktig även på den granden att det i så fall inte hade funnits någon anledning att ange några tjänster alls i bilagans avdelning B. Hela avdelning B hade i så fall kunnat hänföras till kategorin Andra tjänster.

Min tolkning av direktiven är att den nu diskuterade kategorin inte skall uppfatfes som särskilt orafattande. Mitt stöd för den tolkningen är att direktiven för varje kategori hänvisar till den klassificering av tjänster som har gjorts i Förente Nationeraas CPC-nomenldatur (Common Product Classifieation). För just kategorin Ändra tjänster har inte någon sådan hänvisning gjorts. I direktivens inledning sägs vicfere att CPC-nomenklaturen föratses ersatt av en särskild nomenklatur för gemenska­pema. Vidare framgår av inledningen att vissa tjänster ännu inte kan utsätfes för hela direktivregleringen, dvs. just "avdelning B-tjänster", utan att först ha ytterligare undersökts. Det framgår således att arbete pågår inom området med en ny klassificering och att ytterligare armat utredningsarbete måste göras inom gemenskaperaa innan samtliga tjänster enligt bilagan kan omfatfes av direktivets alla regler. Regleringen av upp­handling för tjänster enligt avdelning B i bilagan är alltså för närvarande något av ett provisorium. Kategorin Ändra tjänster bör därför tolkas med viss försiktighet. Enligt min mening bör kategorin använcfes främst för

94

tjänster som inte klart faller in under någon av de övriga kategorieraa,    Prop. 1992/93:88 men sora ändå kan anses ha någon naturlig anknytning till dessa.

I andra stycket anges ytterligare undanteg.

Av punkt 1 fraragår att t.ex. tjänster avseende anskaffoing av fäst egendom m.m. och rättigheter cfertill är undantegna från regleraa i 5 kap.

Punkt 2 avser att en upphandlande enhet köper ett prograra (produktion eller saraproduktion) eller köper egen sändningstid i eterraedia. Begräns­ningen av undanteget till etermedia innebär att motsvarande köp som avser plats i andra media omfattes av regleraa.

Punkt 3 avser telefoni ra.ra. I den engelska texten används terraen "voice telephony".

I punkt 4 görs undanteg för skiljeraanna- och förlikningsuppdrag. Ändra juridiska tjänster faller in under kategori 21 i avdelning B i bilagan och omfattas sålunda av 27 §.

Punkt 5 avser finansiella tjänster i samband raed utgivning av värdepapper och andra finansiella instrament. Dette innebär att en upphandlande enhet sora i förvaltningen av sitt kapitel önskar anlite en bank för emission av värdepapper inte behöver upphandla den tjänsten. Om enheten i sfellet önskar att t.ex. en bank skall to på sig förvaltningen av kapitolet är detfe en tjänst som inte främst avser utgivning av värdepapper m.m., utan snarare faller in under finansiella tjänster enligt kategori 6 av bilagans avdelning A och såluncfe skall upphandlas enligt regleraa i detfe kapitel för upphandling av "A-tjänster".

Punkt 6 avser ansfellningsavfel. Den engelska termen är "employraent contracts". Av direktivets inledning framgår att direktivet inte skall tillämpas på upphandling av tjänster som har kontrakt som grund ("is based on contracts"). Tillhandahållande av tjänster på annan grand som t.ex. på grand av feg eller "employraent contracts" skall eraellertid inte omfatfes. Besfemmelsen bör därför tolkas så att direktivet inte skall tillärapas på tjänster sora tillhandahålls på grand av ansfellningsavfel. Man skulle kunna tolka begreppet som tjänster avseende arbetsförmed­ling, raen den tolkningen motsägs av att arbetsförmedling är en tjänste­kategori enligt bilagans avdelning B.

Punkt 7 avser forskmng och utveckling. I den delen fraragår av direktivtexten att avsikten är att sådan FoU som upphandlande enheter ägnar sig åt, men sora man finansierar själv och som är avsedd att bära frakt i den egna verksaraheten skall orafattos av upphandlingsregleraa i 5 kap. Det innebär med andra ord att sådana myndigheter och vetenskap­liga institutioner m.fl. som ägnar sig åt en helt eller delvis stotsfinan-sierad FoU och vars resultot är avsett för ett mera allmänt nyttiggörande omfattos av undantoget i denna punkt och därför inte behöver upphandla sådana tjänster enligt 5 kap.

Punkt 8 avser bl.a. tjänster för förvaltning av stotsskulden. I den engelska grandtexten nämns vidare "central bank services". För svensk del kan endast Sveriges riksbank komina i fråga, varför den banken också namngetts i lagtexten.

95

Besferaraelsen i försfe stycket försto raeningen motsvarar 90/50/EEG    Prop. 1992/93:88 art. 1 (a) (i)-(ii). Besferaraelsen i andra raeningen raotsvarar art. 8 och art. 9. Besfemmelsema i andra stycket raotsvarar art. 1 (a) (iii)-(ix).

2%

Av 2 § framgår att undanfeg görs för upphandlande enheter som skall upphandla en tjänst som på grand av lag eller annan författning får tillhandahållas av endast en leverantör. Detfe är sålimda inte detsamma sora det förhållandet att raan i vissa fall får använcfe förhandlad upp­handling utan föregående annonsering när leverantören på grand av ensamrätt är ensara ora att kunna tillhandahålla en tjänst. Den ensamrätt som då avses kan vara av många slag, t.ex. upphovsrättsligt grancfed. Den ensamrätt som avses i 3 § är en författningsbesfemd ensamrätt, dvs. i praktiken ett raonopol. Den situation sora raöjligen kan tänkas för svensk del skulle vara att upphandling skulle behöva göras av bilprov­ningstjänster eller vissa anläggningsprovningstjänster. Besfemmelseraa motsvarar 92/50/EEG art. 6.

3%

1 3 § finns regler avsedda som hjälp vid avgörandet av hur vissa upphandlingar skall klassificeras.

Av första stycket framgår att en upphandling av både varor och tjänster skall anses som en tjänsteupphandling om värdet av tjänsterna är större än värdet av varoraa.

Av andra stycket framgår att en upphandling av tjänster enligt såväl avdelning A i bilagan som avdelning B skall anses tillhöra den avdelning vars tjänster är den värdemässigt större delen av upphandlingen.

Besferaraelseraa i försfe stycket raotsvarar 92/50/EEG art. 2. Besfem­melseraa i andra stycket motsvarar art. 10.

Tröskelvärden m.ra. 4%

I denna paragraf anges det tröskelvärde sora skall gälla för tjänsteupp­handling, 200 000 ecu, dvs. i randa tol 1,5 railjoner kronor. Beloppet avser värdet exklusive raervärdesskatt.

Vidare anges att värdet av en upphandling skall beräknas raed utgångs­punkt i den uppskatfede tofela ersättningen till leverantören.

Besfemmelseraa raotsvarar 92/50/EEG art. 7.

5%

I 5 § återfinns en besferaraelse ora tillåten uppdehiing av en upphandling. Motsvarande besfemmelse finns för byggentreprenader i 3 kap. 2 § och för försörjningssektoreraa i 4 kap. 11 §. Besfemmelsen motsvarar 92/50/EEG art. 7.9 andra och tredje styckena.

96

6%

Prop. 1992/93 :J

Enligt besfemmelsen får en upphandlande enhet begära att anbudsgivaren redovisar hur stor del av kontraktet han avser att lägga ut på tredje man. En motsvarande besfemmelse fmns för byggentreprenadupphandlingens del i 3 kap. 3 §. Besferaraelsen raotsvarar 92/50/EEG art. 25.

7

§

Paragrafen innehåller regler för beräkning av upphandlingens värde. Besfemmelseraa raotsvarar vad sora gäller för varaupphandlmg enligt

2 kap. 3 § och 4 kap. 9 §, raed en viss anpassning till de särskilda

förhållandena för tjänsteupphandlrag.

Besferaraelsen motsvarar 92/50/EEG art. 7.5-7.

8%

I denna besfemmelse återkommer förbudet mot en uppdelning av en upphandling om uppdehiingen görs i angivet syfte (jfr 2 kap. 4 §,

3      kap. 2 § andra stycket och 4 kap. 13 §).

Besfemmelsen motsvarar 92/50/EEG art. 7.3.

9%

1 besfemmelsen anges att värdet av nödvändigt material och nödvändig utrastning sora tillhandahålls av en upphandlande enhet skall räknas in i upphandlingens värde (jfr 3 kap. 4 § och 4 kap. 12 §).

Besferaraelsen raotsvaras inte av någon artUcel, men är nödvändig raed hänsyn till vad sora sägs i direktivets inledning, nämligen att reglema för värdeberäkning ra.ra. för tjänster skall vara desamma sora i övriga upphandlingsdirektiv.

70 

§

I 10 § ges kompletterande regler för hur man skall värdera försäkrings-, bank-, arkitekttjänster och lUcnande tjänster. Värderingen skall göras raed utgångspunkt i försäkringspremiens storlek, summan av arvoden m.ra. Jag har tidigare i den allraänna motiveringen nämnt att jag inte lägger frara något förslag om upphandling genora arkitektfevlingar. Mitt förslag gäller dock för arkitekttjänster sora upphandlas på annat sätt. Besfemmelsen raotsvaras av 92/50/EEG art. 7.4.

7 Riksdagen 1992/93. I saml. Nr 88

97

Upphandling av tjänster som avses i avdelning A i bilagan

Prop. 1992/93:88

Annonsering

11 §

1 denna besferaraelse anges en skyldighet för upphandlande enhet att på raotsvarande sätt som gäller för varor och för upphandling av varor inom försörjningssektorema förhandsannonsera vissa upphandlingar. Besfemmelsen motsvarar 92/50/EEG art. 15.1.

72 

§

Av 12 § framgår annonseringskravet för den som skall upphandla. Här har på samma sätt sora i tidigare kapitel i tydlighetens intresse hänvisats till de besfemmelser i kapitiet som medger att enheten avsfer från att annonsera. Besferaraelsen motsvarar 92/50/EEG jfr med art. 11.3.

75 §

Genom denna besfemmelse införs på tjänsteupphandlingens område samma regler som återfinns i 3 kap. 11 § för byggentreprenad­upphandlingens del.

Besfemmelsens två försto meningar raotsvarar 92/50/EEG art. 12.1-2. Sisto meningen motsvarar art. 12.3.

Val av upphandlingsförfarande

I detto avsnitt anges de regler som gäller för upphandling av tjänster sora avses i avdelning A. Dessa tjänster skall upphandlas enligt regler sora i huvudsak överenssfemmer med det förfarande som angetts i t.ex. 2 kap. Skillnaden i förhållande till upphandling av tjänster som avses i avdelning B är att sistnämncfe tjänster anses vara av en sådan karakfer att de detoljerade procedurreglema inte är lämpliga (jfr direktivets inledning). Givetvis gäller dock de allmänna föratsättningama om affersmässighet m.m. Tjänster som avses i avdelning B skall upphandlas med enbart iaktfegande av direktivets artiklar 14 och 16. I artikel 14 görs hänvisning till de regler som gäller för upphandling med tillämpning av tekniska standarder. 1 artikel 16 anges särskilcfe regler för annonsering. Kravet på annonsering är att den upphandlande enheten i efterhand skall armonsera upphand 1 ingsresul fetet.

14%

I denna besfemmelse anges att öppen eller selektiv upphandling utgör de förfaranden som är huvudaltemativ vid valet av upphandlingsförfarande. I 16 och 17 §§ anges föratsättningama för den förhandlade upphand­lingen. Besfemmelsen motsvarar 92/50/EEG art. 11.4.

98

75 §

Prop. 1992/93:88

Besfemmelsen motsvarar vad som gäller enligt 3 kap. 13 §. Dess raotsvarighet i 92/50/EEG är art. 27.2.

76 

§

Denna besferaraelse ansluter till de föratsättningar för förhandlad upphandling som angetts i de tidigare kapitlen. Övergången till förhand­lad upphandling behandlas i en särskild besfemmelse (19 §).

En nyhet i förhållande till övriga kapitel är att tjänsteupphandlrag genom förhandlad upphandling med föregående annonsering får använcfes ora övriga förferanden inte passar på grand av att tjänsteraa är av sådan karakfer att det inte är raöjligt att utforraa en annons för det öppna eller selektiva förfarandet raed sådan precision att den kan ligga till grand den prövning av anbud som skall göras raed stöd av regleraa i 1 kap. 22 och 23 §§.

Besfemmelsen motsvarar 92/50/EEG art. 11.2 (b)-(c).

77

§

Denna besfemmelse raotsvarar i stort sett vad sora gäller enligt 3 kap. 15 § för entreprenadupphandling och 4 kap. 16 § för upphandling inora försörjningssektoreraa. Besfemmelsen motsvarar 92/50/EEG art. 11.3 (b)-(f).

75 §

Besfemmelsen motsvarar 3 kap. 16 § och 92/50/EEG art. 27.3.

79 §

I denna besfemmelse har föratsättningaraa för övergång till förhandlad upphandling samlats. Besfemmelsen innebär att raan kan övergå till för­handlad upphandling antingen efter en annons ora övergången, eller omedelbart, men i så fall endast under föratsättning att en rapport om åtgärden lämnas till ESA på dess begäran.

Vid avgörandet om annonsering skall ske gäller att annons fordras i de fall att man fått in anbud som, trots att de inte motsvarar kravspeci­fikationen i förfrågningsunderiaget, bedöms vara av sådan kvalitet att det finns föratsättningar för en förhandling. I det fall som avses i punkt 2 gäller att övergång är tillåten om man inte fått in några anbud alls eller inte fått in några lärapliga anbud.

Besfemmelsen motsvarar 92/50/EEG art. 11.2 (a) och 11.3 (a).

Tidsfrister

20-24 §§

1 20 § och nännast följande besferaraelser anges motsvarande tidsfrister som känns igen från de tidigare kapitlen i lagen. Arbetsgrappen noterade

99

i Ds 1992:62 liksom gjordes i den föregående proraemorian, att direk-    Prop. 1992/93:88 tivens regler om tidsfrister inte helt harmonierar. I de flesfe fell är det dock raotsvarande tidsfrister i de olika direktiven.

Föratsättningama för det påskyndade förfarandet anges i 22 §.

Besferaraelsemas motsvarighet i 92/50/EEG är dessa.

20 § försfe stycket: art. 18.1-2

20

§ andra stycket: art. 18.3-4

21

§ försto stycket: art. 19.1 21 § andra stycket: art. 19.2-4

21

§ tredje stycket: art. 19.6

22

§: art. 20.1-2

23

§: art. 19.7

24

§: art. 20.3.

Altemativa utföranden

25%

I denna besfemmelse anges motsvarande regler sora angetts tidigare i lagen. Det kan vara värt att notera att raotsvarande besferaraelser i direktiven återfinns bland de artiklar som inte skall omfattas av upp­handlingen av tjänster som avses i avdelning B i bilagan. Detto torde innebära att alteraativa utföranden av sådana tjänster skulle få förkastos. Det är naturligt att så är fallet, eftersom fråga skall vara om altemativ i förhållande till de krav som angetts, t.ex. i en upphandlingsannons. En sådan förekornmer inte vid upphandling av tjänster som avses i avdel­ning B, varför det inte heller finns någon anledning att ange hur man skall behandla altemativa utföranden vid upphandling av sådana tjänster. Besfemmelsen motsvarar 92/50/EEG art. 24.1-2.

26%

Regeln i 26 § innebär att det inte är tillåtet att förkasto ett anbud eller en ansökan ora att få avge anbud endast av det skälet att anbudsgivaren eller anbudssökanden driver sin verksamhet i en företogsform som enligt svensk lag inte får användas för motsvarande svenska verksamhet. Besfemmelsen motsvarar 92/50/EEG art. 26.2.

UpphandUng av tjänster som avses i avdelning B i bilagan

27%

Denna   besfemmelse   kommenterades   i   samband   raed   att   tvånivå-tillämpningen nämndes i den inledande koraraenferen till detto kapitel. Besfemmelsen motsvarar 92/50/EEG art. 9.

100

6 kap. Överprövning, skadestånd, m.m.

Prop. 1992/93:88

Utformningen av regleraa i detfe kapitel överenssferaraer helt raed vad Lagrådet föreslagit på de grander sora Lagrådet angett.

Överprövning

1 §

Besferaraelsen i första stycket riktor sig frärast till den leverantör sora finner att en pågående upphandling sker på ett sådant sätt att han inte kan delto på ett korrekt och i lagen föratsatt sätt. Exerapel på sådana situationer kan vara att annonseraa är så utformade att de utesluter från deltogande, eller att de kvalifikationskrav sora den upphandlande enheten valt att tillämpa formulerats på ett sådant sätt att någon reell anbudsfevlan inte kan uppkomma. Den sora är berättigad att påfela ett missförhållande är den sora antingen lidit skada eller som kan komina att lida skada. Det i praktiken vanligaste fallet kan förraodas bli att en ansökan ora rättelse görs redan när man riskerar att lida skada. Avsikten bakom besfera­raelsen är nämligen att man skall kunna angripa en feltillärapning på så tidigt stodium att det skall vara raöjligt för domstol att ingripa innan någon fektisk skada uppkoraraer. Domstolen får förordna ora åtgärder enligt 2 §.

I andra stycket anges sisto tidpunkt för prövning av en ansökan om åtgärd under ett pågående upphandlingsförfarande, nämligen den cfe beslut ora leverantör fattots.

Anledningen till att en frarasfelhiing inte får prövas efter näranda tid­punkt är att det inte vore en tillfredssfellande ordning att ett civilrättsligt bindande kontrakt som sluts efter det att beslut om leverantör fattots skall kunna upphävas i administrativ ordning. Om domstolen inte prövar en frarasfellning före nämncfe tidpunkt kan den inte vidto några åtgärder raot den upphandlande enheten inora raraen för det nu beskrivna överpröv-ningsförfarandet. Den sora är missnöjd har då endast skadeståndsvägen att gå.

Besferaraelseraa i försto stycket raotsvarar art. 1.3 i 89/665/EEG och i 92/13/EEG. Besferaraelsen i andra stycket är en tillärapning av art. 2.3, 2.4 och 2.6 i båda direktiven.

2

§

Paragrafen innehåller i första stycket de möjligheter som domstolen har att välja raellan när det gäller att säkersfella sökandens rätt. I andra meningen anges ett särskilt "vitesföreläggande" som domstolen kan till­gripa vid prövning av upphandling som avses i 4 kap. Storleken av beloppet i fråga får avvägas i förhållande till den avhållande effekt det skall uppnå. I tidigare förslag till det nu aktuella direktivet gällde att detto belopp skulle fastsfeUas till minst en procent av upphandlingens värde. Denna enprocentsregel återfinns nu inte längre i direktivtext och har inte heller överförts till lagtext. Emellertid fraragår det av bakgrands-

101

materialet  tiU   direktivtexten   (dvs.   "explanatory   memorandum")   att    Prop. 1992/93: beloppet inte borde understiga en procent av kontraktsvärdet.

I andra stycket finns besferaraelser ora en kostnadsawägning. De åt­gärder sora kan övervägas raåste avvägas i förhållande till den skacfe sora görs gällande och de kostnader sora en rättelse kan raedföra för upphandlingen i fråga. De intressen sora dorastolen kan väga in i bedöra­ningen av den skadan får avse även det allraännas intresse.

De åtgärder som dorastolen beslufer om för att säkersfella sökandens rätt skall alltså även vara lämpliga raed hänsyn till kostnader och andra men som åtgärderaa för raed sig i den pågående upphandlingen. Däri­genom uppfylls direktivets krav på proportionalitet i åtgärdema. Domstolen kan alltså konsfetera att ett fel har begåtts, men att den skada sora föranletts av detto fel är mindre än de ekonoraiska följderaa av att ingripa i ett pågående förferande. Domstolen får alltså i en sådan situa­tion avslå frarasfellningen.

Av tredje stycket framgår att domstolen har rätt att ingripa interi­mistiskt.

Besfemmelseraa i försfe stycket motsvarar art. 2.1 i 89/665/EEG och i 92/13/EEG. Besfemmelsen ora vitesföreläggandet raotsvarar 92/13/EEG art. 2.1 (c). Besfemmelsen i andra stycket motsvarar art. 2.4 i båcfe direktiven. Besfemmelsen i tredje stycket motsvarar 89/665/EEG art. 2.1 (a) och 92/13/EEG art. 2.1 (a) och (c).

I 3 § anges att ett mål inte får avgöras slutligt så länge medlings­förfarande pågår enligt 10-11 §§. Ett sådant förfarande kan inledas encfest inora försörjningssektoreraa. Innebörden av besferaraelsen är att ora domstolen har ett mål ora en viss upphandling och i sararaa upphandling en procedur om raedling har inletts skall domstolen avvakte resultetet av medlingen Besfemmelsen motsvarar 92/13/EEG art 11.2 (b).

4%

I paragrafen anges att en ansökan enligt 1 § skall göras hos den länsrätt i vars domkrets den upphandlande enheten har sitt hemvist.

Förbud mot överklagande

15 % återfinns det förbud mot överklagande av kommunala upphandlings­beslut  genom laglighetsprövning,  sora diskuterades i den allraänna, raotiveringen (avsnitt 2.5).

Skadestånd 6%

I besferaraelsen slås fäst att en upphandlande enhet skall ersätfe skada för leverantör om skadan har uppkommit på grand av att besfemmelsema i

102

lagen inte har följts. Med "uppkommen skada" avses inte bara onödiga    Prop. 1992/93:88

kostnader ra.m. utan även det positiva kontraktsintresset. Den sora yrkar

ersättmng är bevisskyldig för skadan. För att det skall anses att en

leverantör drabbats av skada på grand av felet skall han i princip ha

förlorat kontraktet till följd därav. Ett undanteg från denna huvudprincip

Stodgas dock i 7 § (se Lagrådets yttrande).

Med "leverantör" avses detsamma sora i 1 kap. 5 §, dvs. den sora till­handahåller en vara m.ra. Begreppet avser även leverantörer som inte deltogit i upphandlingen.

Allraänt beträffande skadesfendets funktion kan noteras från den nämnda "explanatory meraorandum" att syftet bakora direktivets regler är att åstodkomma ett tryck på de upphandlande enhetema att ha korrekto förfaranden. En leverantör bör kunna utgå ifrån att ett anbud sora han lägger ned möda och kostnader på kommer att beaktos på ett rättvist sätt.

Besfemmelsen raotsvarar 89/665/EEG art. 1 (c) och 92/13/EEG art. 2(d).

7

§

I besferaraelsen anges en särskild regel för yrkanden om kostnader för att förbereda anbud och i övrigt delfe i upphandlingen. Regeln gäller endast för upphandling som görs enligt 4 kap. och är hämfed från direktivtext.

I järaförelse raed 6 § mildras föratsättningaraa för skadestånd såvitt gäller kostnader vid upphandling enligt 4 kap. Leverantören behöver cfe inte visa, som gäller beträffande andra upphandlingar och alltid i fråga om förlorad handelsvinst, att han förlorat kontraktet på grund av att den upphandlande enheten har åsidosatt besfemmelseraa. Det räcker ora han kan visa att hans möjligheter att erhålla kontraktet påverkats menligt av felet (se Lagrådets yttrande).

Även ora felet kan ha haft en viss betydelse för anbudsprövningen i allmänhet bör ersättning inte utgå i de fall att den upphandlande enheten å sin sida kan visa att leverantören av andra skäl inte skulle ha haft en möjlighet att få kontraktet, t.ex. på grand av att han saknar de tekniska föratsättningaraa för att klara de villkor som gällde för upphandlingen.

Den som inte delfegit i en upphandling kan inte ha haft några kostnader för deltogande. Däreraot kan han i vissa fall ha förlorat en handelsvinst. Ett yrkande om sådan ersättning skall göras enligt 6 §.

Besferaraelsen raotsvarar 92/13/EEG art. 2.7.

Lagrådet har påpekat att tillärapningen av denna besferaraelse är oklar med hänsyn till dess saraband med den föregående paragrafen. Sora Lagrådet antyder förtjänar besferaraelsen dock sin plats raed hänsyn till att den är direkt härafed från direktivtexten. Det kan inte klart konsfe-teras att den är obehövlig.

8%

Enligt besfemmelsen skall felan om skadestånd väckas vid allmän dora­stol, dvs. tingsrätt i försfe instans. Detto är den normala ordningen för

103

civilrättsliga anspråk. Det är att märka att skaderegleringskungörelsen    Prop. 1992/93:88

(SFS 1972:416) inte är tillämplig, varför anspråk inte skall framsfellas

hos Justitiekanslera. Fristen för väckande av tolan skall räknas från dagen

då beslut om leverantör fatfets. Arbetsgrappen föreslog en ytterligare

föratsättning, nämligen att felan skulle väckas inom skälig tid dock senast

inom ett år. Jag anser eraellertid inte att det är lämpligt att införa en

sådan regel, som i praktiken blir svårtillärapad. Den urspnmgliga regeln,

med endast den absolufe tidsgränsen, är att föredra.

Tidsfristen börjar löpa "då beslut om leverantör fetfets". Det kan där­vid inte räcka att beslutet är klart i praktiken t.ex. cferför att de som avgör saken faktiskt har besfemt sig. Beslutet raåste ha komrait till for­mellt uttryck för att fristen skall börja löpa.

I andra meningen anges att rätten till skadestånd går förlorad ora felan inte väcks i tid. Det innebär att leverantören inte ens har någon s.k. naturlig fordran att åberopa exerapelvis för kvittning.

Granskning 9%

Besferaraelseraa i 9-12 §§ ora granskning och raedling avser endast upp­handling enligt 4 kap.

En upphandlande enhet inora försörjningssektorema kan begära att få sina upphandlingsratiner inora de sektoreraa granskade enligt P § av en oberoende granskningsman. I direktivtexten föratsätts att gransknings-raannen skall utses på det sätt sora varje raedlemsstet själv besfemmer, med iaktfegande av vissa kvalitetskrav avseende granskarens utbildning och övrig kompetens. Nämnden för offentlig upphandling skall utse granskare. Granskningen avser encfest upphandlingsrutineraa. Det skall alltså inte vara fråga ora något slags revision eller övrig fullständig granskning av enhetens räkenskaper och övriga handlingar. Eftersom det här är fråga ora ett frivilligt förfarande, dvs. en granskning som utförs på begäran av den upphandlande enheten fmns det ingen anledning att även granskningsmannen får en författningsreglerad rätt att to del av nämnda handlingar på det sätt jag diskuterade vad gäller nämndens tillsyn av upphandlLagar.

Granskaren skall utfärda ett intyg ora han försäkrat sig ora att eventuella brister rätfets till. En upphandlande enhet fär nämna intyget i sina annonser.

Detfe är en helt frivillig ordning för enhetema. Granskaren kan inte ålägga någon att rätfe till brister. Det påtryckningsmedel han har mot enheten i fråga är endast att han inte utfärdar ett intyg. Kostnaderna för granskningen skall bäras av den upphandlande enhet sora begär gransk­ningen.

Granskningens syfte är att ge upphandlande enheter raöjlighet att få en oberoende granskning av sina ratiner. Enheten kan sedan i sina annonser om upphandling hänvisa till att så har skett. Därigenora kan leverantö­reraa i förväg få en viss garanti för att deras anbud behandlas rättvist. Skulle en leverantör eraellertid ändå finna att en viss upphandling inte

104

skötts på ett korrekt sätt innebär granskningsintyget inte något hinder för    Prop. 1992/93:88 honom att klandra upphandlingen. Besfemmelsen raotsvarar 92/13/EEG art. 4-6.

MedUng

10-11 %%

I dessa besferaraelser anges att en anbudsgivare eller anbudssökande lår begära raedling genom en hänvändelse till ESA. Ora frarasfellningen görs till Nämnden för offentlig upphandling skall frarasfellningen omedelbart överlämnas till ESA. En raedling kan koraraa i fråga endast vad avser upphandling inom försörjningssektoreraa. En medling skall kunna begäras utan hinder av att förfarande enligt 1 § satts igång. Om så är fallet skall domstolen avvakfe resulfetet av medlingen (jfr 3 §). En misslyckad medling innebär att ett vilande domstolsförfarande kan tas upp på nytt.

I artUcel 10.6 i direktivet anges att den som begärt medling också skall ha rätt att närsorahelst avbryfe förfarandet. En raotsvarande besferaraelse behövs inte i lagtexten. Det får anses ingå i allmänna föratsättningar för förferandet att den sora begärt medling när som helst har rätt att avbryfe förfarandet.

För att en medling i vanlig mening skall utföras bör vanligen de tvistande parteraa ha försökt att själva först ha rett ut sina menings-skilj aktigheter och misslyckats. Det ligger därför i sakens natur att den som känner sig missgynnad på egen hand fer kontakt raed den upp­handlande enheten och anmäler sitt missnöje cfer. Han bör i det samman­hanget också nämna för enheten att han ev. komraer att lärana La en frarasfellning till länsrätten och ev. en begäran ora medling. I direktiv­texten anges en regel om att alla förfaranden sora överprövningskapitlet erbjuder bör föregås av en kontakt raed upphandlaren. Min bedömning är att sådana kontakter rimligen kommer att fes även utan en särskild lagregel därom.

I 77 § anges att den upphandlande enhet sora vill delfe i medlingen skall meddela ESA detfe. Saratidigt skall enheten meddela om någon ansökan enligt 1 § gjorts eller tolan om skadestånd väckts.

Besfemmelsema i 10 § motsvarar 92/13/EEG art. 9 och be­sfemmelseraa i 11 § art. 10.1 i näranda direktiv.

72 

§

I denna besfemmelse anges hur kostnaderaa för medlingen skall fördelas. Varje deltogare bär sina egna kostnader. Övriga kostnader, varmed avses gemensamma kostnader, bärs av deltogaraa i lUca delar. Besferaraelsen motsvarar 92/13/EEG art. 10.7.

Bilaga

I bilagan anges de tjänster som avses i 5 kap.

105

Ikraftträdande

Prop. 1992/93:

I besfemmelsen anges att lagen träder i Icraft den dag regeringen besfemmer. Anledningen till dette är att motsvarande regel föreslagits i EES-propositionen (prop. 1991/92:170 del 1 sid. 234 och 190 ff).

Övergångsregeln innebär att upphandlingslagen inte gäller för upphandlingar sora påbörjats före ikraftträdandet. Pågående upphand­lingar får sålunda ftiUföljas med tillämpning av äldre besfemmelser. En tilläggsleverans på grand av en sådan äldre upphandling bör inte ses sora en fortsättning av den äldre upphandlingen, utan bör betraktas sora en ny upphandling och sålunda behandlas enligt regleraa i lagen om offentlig upphandling.

Vidare bör betonas att den lagtext sora innebär införlivande av tjänste­direktiv, dvs. 5 kap., inte bör sättes i kraft samtidigt med övrig lagtext, eftersom den text som införlivats genora det föreslagna 5 kap. grandas på direktiv sora inte träder i kraft inora EG förrän den 1 juli 1993. Regeringen koraraer för övrigt att under försto halvåret 1993 föreslå korapletteringar till 5 kap. och eventuellt också i 4 kap. enligt vad jag anfört i den allmänna motiveringen.

4.2 Lagen om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar

14%

Paragrafen reglerar länsrätteraas målområde. Tillägget av punkten 6 innebär att alla länsrätteraa blir behöriga att pröva mål om överprövning enligt 6 kap. 1-4 §§ lagen ora offentlig upphandling.

5   Hemställan

Jag herasfeller att regeringen föreslår riksdagen att anto förslagen till

1.

lag ora offentlig upphandling,

2.

lag om ändring i lagen om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar.

6  Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslufer att genom proposition föreslå rikscfegen att anto de förslag sora föredragan­den lagt fram.

106

Förteckning över remissinstanser

Pop. 1992/93:88

Bilaga 1 

Ds 1992:4 Offentlig upphandling och EES - ett lagförslag

Remissinstanser som anmocfets avge yttrande: KomraerskoUegiura, Försvarets materielverk, Stotens räddningsverk. Postverket, Televerket, Banverket, Vägverket, Luftfartsverket, Byggnadsstyrelsen, Riksskatte­verket, AMU-Grappen, Vattenfall, Domänverket, Stotskontoret, Rik­srevisionsverket, Rikspolisstyrelsen, Stotens Pris- och Konkurrensverk (numera Konkurrensverket), Hovrätten över Skåne och Blekinge, Kammarrätten i Jönköping.

Remissinstanser som beretts tillfålle avge yttrande: Landstingen i Stockholms län, Kristianstods län, Göteborgs och Bohus län, Örebro län, Gävleborgs län, och Norrbottens län. Följande kommuner: Gävle, Göteborg, Hudiksvall, Kalmar, Malmö, Norrköping, Stockholra, Sundsvall, Västerås, Växjö, Örebro och Örasköldsvik. Dessutora: Byggentreprenöreraa, Juridiska institutionen vid Stockholras universitet, Helsingborg Energi AB, Kalmar läns kommunförbund. Kommunala Inköpares Förening, Landsorganisationen i Sverige, Landstingsförbundet, Storstockholms Lokaltrafik AB, Svenska arbetsgivareföreningen, Svenska Kommunförbundet, Svenska kyrkans Församlings- och pastoratsförbimd. Svenska Sjukvårdsleverantörers Förening, Sveriges Akademikers Central­organisation, Sveriges Allmännyttiga Bosfedsföretog SABO, Sveriges Industriförbund, Söderenergi AB, Tjänstemännens centralorganisation, Utrastningsnämnden för universitet och högskolor. Överstyrelsen för civil beredskap.

Däratöver har yttranden kommit in från Riksarkivet, Grossistförbundet Svensk Handel, Miljöpartiet De Gröna, Stockholms handelskammare. Svenska Taxiförbundet.

Ds 1992:62 Offentlig upphandling och EES - del 

II, 

tjänste­upphandling m.m.

Remissinstanser som anmodats avge yttrande: Kommerskollegium, Försvarets materielverk, Stotens räddningsverk. Postverket, Televerket, Banverket, Vägverket, Luftfartsverket, Byggnadsstyrelsen, Riks­skatteverket, AMU-Grappen, Vattenfall, Doraänverket, Stotskontoret, Riksrevisionsverket, Rikspolisstyrelsen, Konkurrensverket, Hovrätten över Skåne och Blekinge, Kammarrätten i Jönköping.

Reraissinstanser sora beretto tillfålle avge yttrande: Landstingen i Stockholms län, Kristianstods län, Göteborgs och Bohus län, Örebro län, Gävleborgs län, och Norrbottens län. Följande kommuner: Gävle, Göteborg, Hudiksvall, Kalmar, Malmö, Norrköping, Stockholm, Sundsvall, Västerås, Växjö, Örebro och Örasköldsvik. Dessutom: Byggentreprenöreraa, Juridiska fakultetsnämnden vid Stockholras universitet, Grossistförbundet Svensk Handel, Helsingborg Energi AB, Kalmar läns kommunförbund. Kommunala Inköpares Förening, Lands­organisationen i Sverige, Landstingsförbundet, Stockholras Handelskara-mare, Storstockholms Lokaltrafik AB, Svenska arbetsgivareföreningen,

107

Svenska Arkitekters Riksförbund, Svenska Kommunförbundet, Svenska    Prop. 1992/93:88 kyrkans Församlings- och pastoratsförbund. Svenska Sjukvårdsleveran-    Bilaga 1 törers Förening, Svenska Taxiförbundet, Sveriges Akademikers Central­organisation,   Sveriges Allmännyttiga Bosfedsföretog  SABO,  Sveriges Industriförbund, Söderenergi AB, Tjänstemännens centralorganisation, Utrastningsnämnden för universitet och högskolor (yttrande lämnades av Verket för högskoleservice), Överstyrelsen för civil beredskap. Däratöver har yttrande kommit in från Hans Sylvén.

108

Lagrådsremissens lagförslag

P''°p- 

1992/93:88

Bilaga 2 

1   Förslag till Lag om offentlig upphandling .

Härigenom föreskrivs följande.

1 kap. Allmänna bestämmelser

Lagens tillämpningsområde m. m.

1 § Denna lag innehåller allmänna besfemmelser om offentlig upp­

handling (1 kap.), särskilda besferaraelser om offentlig upphandling av

varor (2 kap.), byggentreprenad (3 kap.), inom vatten-, energi-,

transport- och telekommunikationsområdena (4 kap.) och tjänster (5 kap.)

samt bestämmelser om överprövning, skadesfend, ra.ra. (6 kap.).

Lagen ansluter till de direktiv om detfe som gäller inom Europeiska gemenskaperaa (EG).

2 § Denna lag gäller vid upphandling som görs av sfeten, kommuner,

landsting, kyrkliga korarauner och sådana andra upphandlande enheter

och offentliga företog sora avses i 5 och 6 §§.

För upphandling sora görs av en myndighet eller beslutande församling och som understiger de tröskelvärden som anges i 2-5 kap. gäller dock endast bestämmelseraa i I kap. 4 §, 22 § och 23 § försto stycket, 2 kap. 7 §, 3 kap. 11 §, 5 kap. 13 § samt 6 kap. 1-8  och 13 §§.

3 § Denna lag gäller inte

1.

upphandling som orafattos av sekretess eller andra särskilda begränsningar med hänsyn till rikets säkerhet,

2.

upphandling av försvarsprodukter och tjänster som inte har civil användning,

3.

upphandlingsförfaranden som överenskommits i internationella avtol för ett gemensamt projekt mellan stoteraa inom Europeiska ekonoiniska samarbetsområdet (EES),

4.

upphandlingsförfaranden som överenskommits i ett avtol beträffande stotionering av railifer personal, eller

5.

upphandlingsförfaranden som överenskommits i en interaationell organisation.

Huvudregel om affärsmässighet

4 § Upphandling skall göras med utnyttjande av de konkurrensmöjlig­

heter som finns och även i övrigt genomföras affårsraässigt. Anbuds­

givare, anbudssökande och anbud skall behandlas utan ovidkommande

hänsyn.

Kraven på kvalitet och prestanda skall inte sfellas högre än vad som behövs i varje särskilt fall.

109

Defrnitioner

Prop. 1992/93:88

Bilaga 2

5 § I denna lag används följande termer raed den betydelse som här

anges:

Upphandling: köp, leasing, hyra eller hyrköp av varor, byggentrepre­nader eller tjänster.

Upphandlande enhet: sfetiiga, kommunala och andra rayndigheter, beslutande församlingar i kommuner, landsting och kyrkliga komrauner, sådana bolag, föreningar, samfålligheter och stiftelser som anges i 6 § samt, såvitt avser upphandling inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationsområdena, sådana enheter som avses i 4 kap. 3 § andra stycket.

Upphandlingskontrakt: skriftliga avtol sora en upphandlande enhet ingår avseende upphandling enligt denna lag.

Byggentreprenad: ett bygg- eller anläggningsarbete i sin helhet, sora har en självständig funktion.

Koncession: ett upphandlingskontrakt avseende entreprenad cfer ersättning utgår i förra av en rätt att utnyttja anläggningen eller i form av dels en sådan rätt, dels kontant betolning.

Leverantör: den sora tillhandahåller en vara eller utför ett arbete eller tillhandahåller en tjänst.

Ramavtal: avtol sora ingås raellan en upphandlande enhet och en eller flera leverantörer i syfte att fastsfeUa samtliga villkor för avrop sora görs under en viss period.

Förfrågningsunderiag: underlag för anbud, sora en upphandlande enhet tillhandahåller en leverantör.

Anbudsgivare: den som lämnar anbud.

Anbudssökande: den som ansöker om att få lämna anbud vid selektiv eller förhandlad upphandling.

Öppen upphandling: upphandling där alla leverantörer får lämna anbud.

Selektiv upphandling: upphandling där en upphandlande enhet inbjuder vissa leverantörer att lärana anbud.

Förhandlad upphandling: upphandling där en upphandlande enhet inbjuder vissa leverantörer att lämna anbud och tor upp förhandling med en eller flera av dem.

6 § Termen "upphandlande enhet" innefattor sådana bolag, föreningar,

samfålligheter och stiftelser som har bildats för att fullgöra uppgifter i det

allmännas Latresse och inte har en industriell eller kommersiell karakfer

och

1.

vars kapitol huvudsakligen har tillskjutits av stoten, en kommun, ett landsting eller en kyrklig koraraun, eller

2.

som sfer under sfetlig eller kommunal tillsyn, eller

3.

vars styrelse till större delen utses av sfeten, en kommun, ett landsting eller en kyrklig koraraun, eller

4.       vars styrelseordförande utses av stoten, en kommun, ett landsting eller

en kyrklig kommun.

110

Annonsering

Prop. 1992/93:88

Bilaga 2

7

§ En upphandlande enhet skall annonsera upphandlingar under de förat­sättningar sora anges i 2-5 kap.

8

§ En annons ora upphandling skall på lärapligt sätt sändas till Byrån för Europeiska gemenskapemas officiella publikationer. Om upphandling sker enligt reglema för påskyndat förfarande skall annonsen sändas med telex, telegrara eller telefax.

9

§ En annons ora upphandling skall skrivas på något av de språk som är officiella inom Europeiska gemenskapema.

10 § En annons om upphandling får inte publiceras före dagen för

avsändandet till Byrån för Europeiska gemenskaperaas officiella

publikationer. Den skall innehålla uppgift om dagen för avsändandet.

Annonsen om upphandling får inte innehålla annan infonnation än den som publiceras i Europeiska gemenskaperaas officiella publikationer.

11 § En enhet som avslutot en upphandling erdigt besferaraelseraa i 2,

3 och 5 kap. skall inom 48 dagar därefter sända en annons till Byrån för

Europeiska gemenskaperaas officiella publikationer hur upphandlingen

har avslutots. Annonsen får inte innehålla uppgifter vars publicering

skulle strida mot något allmänt intresse eller motverka befogade affårs-

eller konkurrensintressen.

UpphandUng med hänvisning till tekniska standarder, m.m.

12

§ Om förfrågningsunderlaget innehåller en teknisk beskrivning av föremålet för upphandlingen skall beskrivningen göras med hänvisning till europeiska tekniska specifikationer när sådana finns.

13

§ En upphandlande enhet får utforma den tekniska beskrivningen på annat sätt än som anges i 12 § om

1.

det är tekniskt omöjligt att på ett tillfredssfellande sätt fkstsfella om föremålet för upphandlingen överenssfemmer med europeiska tekniska specifikationer,

2.

tillämpning av sådana tekniska specifikationer som avses i 12 § inte skulle göra det möjligt för den upphandlande enheten att upphandla utrastning m.m. som är tekniskt förenlig med utrastning som redan används av enheten eller skulle medföra orimliga kostnader eller orimliga tekniska svårigheter, dock endast under föratsättning att den upp­handlande enheten har beslufet att inom en angiven tidsperiod gå över till sådana tekniska specifikationer,

3.

vad som skall upphandlas är av sådan nyskapande karakfer att gällande standarder inte är lämpliga, eller

4.

det fmns särskilt föreskriva tekniska krav.

För enheter som avses i 4 kap. gäller inte kravet på en angiven tidsperiod för övergången till tekniska specifikationer.

14 § En upphandlande enhet som tillämpar bestämmelseraa i 13 § skall

i annonsen om upphandling ange skälen till det och skall vidare i fråga

111

om upphandling enligt 2, 3 och 5 kap. på begäran av EFTA:s övervak-    Prop. 1992/93:88

ningsmyndighet tillhandahålla myndigheten skälen för sitt beslut.

Bilaga 2

15 § Om europeiska tekniska specifikationer som avses i 12 § inte finns

får den tekniska beskrivningen göras med tillämpning av

1.

svensk standard som överenssfemmer med godtogen interaationell standard eller, ora sådan stancferd inte finns,

2.

annan svensk standard eller, ora inte heller sådan standard finns,

3.

annan stancferd.

16 § En upphandlande enhet får varken i förfrågningsunderiaget eller i

annat underlag för upphandlingen beskriva föremålet för upphandlingen

på ett sådant sätt att endast en viss vara eller process kan komma i fråga.

Enheten får hänvisa till ett visst märke eller fabrikat ora det finns särskilda skäl. En sådan hänvisning skall utformas sä att även likvärdiga varor och processer kan komma i fråga.

Krav som får ställas på leverantören

17 § En leverantör kan uteslutos från deltogande i upphandling encfest om

han

1.

är i konkurs eller likvidation, under tvångsförvaltning eller ingått ackord eller tills vicfere har insfellt sina betolningar eller har närings­förbud,

2.

är föremål för ansökan om konkurs, tvångslikvicfetion, tvångsför-valtning, ackord eller annat liknande förferande,

3.

är dömd för brott avseende yrkesutövningen enligt lagakraftvunnen dom,

4.

har gjort sig skyldig till allvarligt fel i yrkesutövningen,

5.

inte har fullgjort sina åligganden avseende social försäkringsavgifter eller skatt i det egna landet eller i det land där upphandlingen sker,

6.

i väsentligt hänseende har underlåtit att lämna sådana uppgifter som han varit skyldig att lämna till en upphandlande enhet.

En upphandlande enhet får begära ytterligare upplysningar om leverantörs tekniska förmåga och kapacitet och om hans fmansiella sfeUning. Enheten skall i annonsen om upphandling ange vilka upplys­ningar om sådana förhållanden som enheten vill ha.

18 § En upphandlande enhet skall i annonsen eller inbjudan till an­

budsgivning ange på vilket sätt leverantören kan visa att han uppfyller de

krav som följer av 17 §.

Former för anbud och ansökningar om deltagande i anbucbgivning

19 § Anbud och ansökningar om deltogande i anbudsgivning skall avges

skriftligt. Ansökningar får göras muntligt eller genom telegrara eller

telefax om de bekräftos genom en egenhändigt undertecknad handling.

Bekräftelsen skall  lämnas omgående eller i vissa fall som anges i

112

2-5 kap. komma upphandlande enhet till hända inom frister sora anges    Prop. 1992/93:88

där.

Bilaga 2

Ett anbud får inte innehålla en hänvisning till ett annat anbud.

Mottagande och öppnande av anbud

20 § Försändelser raed anbud skall, så snart sora möjligt efter an­

budstidens utgång, öppnas vid en förrättning, där minst två av den upp­

handlande enheten utsedcfe personer skall delfe. Anbuden skall föras upp

i en förteckning, som skall bestyrkas av de som delfer i förrättningen. På

begäran av en anbudsgivare skall dessutom en av handelskammare utsedd

person närvara. Kostnaderaa för detfe skall befelas av den som framsfellt

begäran.

Vid förhandlad upphandling får försändelseraa öppnas och anbuden förtecknas utan en sådan förrättning soin avses i försfe stycket. Anbuden skall öppnas saratidigt eller, om det finns synnerliga skäl, allteftersom de koraraer in.

21 § En upphandlande enhet får medge att en anbudsgivare och anbuds­

sökande rätfer en uppenbar felskrivning, felräkning eller något annat

uppenbart fel i anbudet.

Enheten får också medge att ett anbud förtydligas och kompletteras, om det sker i syfte att göra anbuden sinsemellan jämförbara (nollsfellning) och ora det kan ske utan risk för särbehandling eller konkurrens­begränsning.

Prövning av anbud

22

§ En upphandlande enhet skall anfe antingen det anbud som har lägst anbudspris eller ett raed högre pris ora det är det ekonomiskt mest fördelaktiga raed hänsyn till driftkostnader, funktion och liknande omständigheter. Om enheten avser att anto ett anbud med utgångspunkt i vad sora kan anses vara det ekonomiskt mest fördelaktiga skall den i förfrågningsunderiaget eller i annonsen om upphandling ange vilka omständigheter den tillmäter betydelse. Omständighetema skall om möjligt anges efter angelägenhetsgrad, med den väsentligaste först.

23

§ En upphandlande enhet, som angett att den skall anto det anbud som har lägst anbudspris, får förkasto anbud som den anser vara onormalt lågt, dock först sedan enheten begärt förklaring till det låga anbudet och inte fått tillfredssfellande svar. Vid byggentreprenadupphandling skall förklaringen begäras skriftligt.

Om en enhet valt ett dyrare anbud skall den vid varaupphandling ange skälen för sitt beslut i en rapport till EG:s rådgivande kommitté för offentlig upphandling. Om det är fråga om upphandling enligt 3 eller 4 kap. skall enheten dessutom avge en rapport till EFTA:s övervaknings­myndighet om vilka anbud som förkasfets.

8 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 88

113

Förvaring av handlingar

Prop. 1992/93:88

Bilaga 2 24 § En upphandlande enhet skall se till att på betryggande sätt förvara

anbud och anbudsansökningar med tillhörande beskrivningar, raodeller,

ritningar samt anbudsförteckningar, sammansfellningar och liknande.

2 kap. Varuupphandling

Tröskelvärden m.m.

1

§ Besfemmelsema i detfe kapitel tillärapas på sådan upphandling av varor sora görs av en upphandlande enhet och beräknas uppgå till minst 200 000 ecu, exklusive mervärdeskatt, (tröskelvärde). För de enheter som omfatfes av GATT-överenskommelsen om sfetlig upphandling, är tröskelvärdet dock det värde som vid varje tillfålle gäller enligt säiskilcfe föreskrifter.

2

§ Besfemmelsema i detfe kapitel skall inte tillämpas på upphandling som avser

1.

transporter på land, i luften, till sjöss eller på inre vattenvägar,

2.

försörjning raed vatten, transport eller distribution av vatten,

3.

försörjning raed energi, transport eller distribution av energi,

4.

telekommunikationsområdet.

3 § För kontrakt sora avser leasing, hyra eller hyrköp och löper på

besfemd tid upp till tolv månader skall värdet beräknas till kostnaden för

kontraktet under löptiden. För kontrakt sora avser längre tid skall värdet

beräknas till den tofela kostnaden inklusive varans uppskatfede restvärde.

För kontrakt sora löper på obesferad tid skall värdet beräknas till

månadskostnaden multiplicerad raed felet 48.

För kontrakt sora avses i försfe stycket eller gäller köp och skall förayas inora viss tid skall värdet justeras raed hänsyn till värdet av raotsvarande kontrakt sora den upphandlande enheten avslutot under föregående räkenskapsår eller tolvmånadersperiod.

Options- och förlängningsklausuler skall räknas med i kontraktsvärdet som om de utnyttjats.

4

§ Ora ett vanikontrakt delats upp i flera mindre delar skall varje del­värde ingå i beräkningen av upphandlingens värde.

5

§ En upphandling avseende en viss kvantitet varor får inte delas upp i syfte att tröskelvärdet skall underskridas.

Annonsering

6 § En upphandlande enhet som avses i GATT-överenskoraraelsen ora

sfetlig upphandling skall för varje budgefer genom annonsering informera

i förväg ora sina planerade upphandlingar över 750 000 ecu för varje

varaoraråde.

114

7 § En enhet skall annonsera sin upphandling ora inte annat följer av    Prop. 1992/93:88

10 § andra stycket eller 11 §.

Bilaga 2

\bl av upphandlingsförfarande

8

§ Öppen upphandling skall användas om inte något annat upphandlings­förfarande får tillämpas enligt 9 eller 10 §.

9

§ Selektiv upphandling får användas om kostnaderaa för övriga för­faranden inte sfer i skälig proportion till kontraktsvärdet, eller om det är motiverat med hänsyn till varans karakfer eller ora det finns andra särskilda skäl.

10 § Förhandlad upphandling får användas, under föratsättning att de

ursprangliga kontraktsvillkoren inte väsentligt ändrats, ora anbud sora

läranats vid öppen eller selektiv upphandling inte raotsvarar förfrågnings-

underlaget och inte kan nollsfellas enligt 1 kap. 21 §.

Ora den förhandlade upphandlingen enligt försfe stycket inte omfatfer saratliga korrekt avgivna anbud från det föregående upphandlings­förfarandet skall den upphandlande enheten annonsera att den övergår till förhandlad upphandling.

11 § Förhandlad upphandling får användas utan föregående annonsering

om

1.

det vid öppen eller selektiv upphandling inte lämnats några anbud, under föratsättning att kontraktsvillkoren inte väsentligt ändrats och att en rapport lämnas till EFTÄ:s övervakningsmyndighet,

2.

varoraa framsfells enbart för forskning, utveckling, experiment eller studier, under föratsättning att frarasfellningen inte sker i vinstsyfte eller, för att fecka forsknLags- och utvecklingskostnader,

3.

varoraa av tekniska eller konstnärliga skäl eller på grand av ensamrätt kan tillverkas eller levereras av encfest en viss leverantör,

4.

det är nödvändigt att genomföra upphandlingen, men synnerlig brådska, orsakad av orasfendigheter sora inte kunnat föratses och inte heller kan hänföras till den upphandlande enheten, gör det omöjligt att hålla tidsfristeraa vid öppen eller selektiv upphandling,

5.

det gäller ytterligare leveranser från den ursprangliga leverantören, avsedda antingen som delersättning för eller tillägg till tidigare leveran­ser och ett byte av leverantör skulle medföra anskaffning av material som inte skulle vara tekniskt förenlig med den först anskaffade eller medföra oskäliga tekniska svårigheter avseende drift och underhåll.

Tilläggsleveranser sora avses i försto stycket 5 får avse längre tid än tre år encfest ora det finns särskilda skäl.

12 § En upphandlande enhet som väljer selektiv eller förhandlad iipp-

handling skall skriva en rapport om anledningen till detto. Rapporten

skall innehålla den upphandlande enhetens namn och adress, leveransens

värde, storlek och varaslag, antolet anbud eller anbudssökande samt

antelet anbud eller anbudssökande sora inte antogits och skälen till det.

115

I fråga om förhandlad upphandling skall det i rapporten också anges    Prop. 1992/93:88

vilka omständigheter sora föranlett valet av upphandlingsförfarande.

Bilaga 2

Rapporten skall i sin helhet eller i sammanfattning överlämnas till EFTÄ:s övervakningsmyndighet på dess begäran.

Ticbfrister

13 § Vid öppen upphandling skall tiden för raottogande av anbud vara

rainst 52 dagar från den dag då annonsen ora upphandling avsändes.

En upphandlande enhet skall lärana ut förfrågningsunderlaget till en leverantör inom fyra arbetsdagar från det att underlaget har begärts. Ytterligare inforraation skall lämnas senast sex dagar före anbudstidens utgång, om så har begärts i rimlig tid.

14 § Vid selektiv och förhandlad upphandling skall tiden för motfegande

av ansökningar om att få lärana anbud vara minst 37 dagar från den dag

då annonsen om upphandling avsändes.

Vid selektiv upphandling skall en upphandlande enhet vid ett och samma tillfålle avsända skriftlig inbjudan att lämna anbud tillsammans med förfrågningsunderlaget till samtliga utvalda deltegare. Tiden för mot­togande av anbud skall vara minst 40 dagar från den dag inbjudan av­sändes.

Ytterligare information om upphandlingen skall lämnas senast sex dagar före anbudstidens utgång, om så har begärts i rimlig tid.

15 § Om de i 14 § angivna tidsfristeraa inte kan tillämpas på grund av

brådska får tid.sfristen i 14 § försto stycket förkortas till 15 dagar och

tidsfristen i   14  §  andra stycket  förkortos till   10 dagar (påskyndat

förfarande).

Ytterligare inforraation som avses i 14 § tredje stycket skall i det på­skyndade förfarandet lämnas senast fyra dagar före anbudstidens utgång.

16

§ Om förfrågningsunderlaget är alltför omfattande för att kurma skickas till anbudsgivare eller anbudssökande eller om anbudsgivningen av något annat skäl måste föregås av besök på platsen för leveransen eller hos den upphandlande enheten skall tidsfristeraa i 13 och 14 §§ förlängas i skälig utsträckning.

17

§ Såväl ansökan från anbudssökande sora inbjudan att lämna anbud skall i det påskyndade förfarandet skickas på snabbast möjliga sätt. En ansökan som görs raed telegram, telex, telefax, telefon eller genom elektronisk överföring skall bekräftos genom en egenhändigt under­tecknad handling.

Alternativa utföranden

18 § En upphandlande enhet får inte förkasto ett anbud endast av det

skälet att det innehåller ett alteraativt utförande i förhållande till

kravspecifikationen i förfrågningsunderlaget, föratsatt att anbudet är

utformat enligt europeiska tekniska specifikationer eller svensk standard

som i huvudsak ansluter till europeiskt godtegen teknisk specifikation.

116

Prop. 1992/93:88

3 kap. Upphandling av byggentreprenad

Bilaga 2

Tröskelvärden, m.m.

1

§ Besfemraelseraa i detto kapitel tillärapas vid sådan upphandling av byggentreprenad eller koncession sora uppgår till ininst 5 000 000 ecu, exklusive mervärdeskatt. Besfemmelseraa skall även tillämpas på upphandling av tofelentreprenad.

2

§ Alla delentreprenader som ingår i en byggentreprenad skall tas med i beräkningen av upphandlingens värde. Detfe gäller dock inte för delentreprenader under 1 000 000 ecu, föratsatt att summan av delent­reprenaderaa inte överstiger 20 procent av upphandlingens totola värde.

En upphandling får inte delas upp i syfte att tröskelvärdet skall under­skridas.

I förfrågningsunderlaget skall den upphandlande enheten begära att anbudsgivaren redovisar vilka delar av kontraktet som han avser att lägga ut på underentreprenad.

3

§ Vid beräkning av upphandlingens värde skall hänsyn även fes till värdet av det material och den utrastning som tillhandahålls av den upphandlande enheten och som är nödvändiga för arbetet.

4

§ En upphandlande enhet som till mer än hälften bidrar till kostnaden för byggentreprenad sora avser anläggning av kommunikationsleder, utbildnings-, sport- och fritidslokaler, sjukhus eller allmänna förvalt­ningsbyggnader och som görs av någon annan skall se till att upp­handlingen görs enligt besferaraelseraa i detto kapitel.

5

§ Besferaraelseraa i detto kapitel skall inte tillämpas på upphandlingar som avser

1.

transporter på land, i luften, till sjöss eller på inre vattenvägar,

2.

försörjning med vatten, transport eller distribution av vatten,

3.

försörjning med energi, transport eller distribution av energi,

4.

telekommunikationsområdet.

Koncessioner

6

§ En upphandlande enhet som avser att upphandla en koncession får besferaraa att den sora söker koncession skall ange den andel av kontraktsvärdet som han eventuellt avser att lägga ut på under­entreprenad eller att den som tilldelas koncessionen skall lägga ut minst 30 procent av koncessionsvärdet på underentreprenad.

7

§ Om den som tilldelas koncessionen är en upphandlande enhet skall eventuella underentreprenader läggas ut enligt besferaraelseraa i denna lag.

8

§ Förefeg sora går samman för att få en koncession skall inte betraktas som huvudentreprenör och underentreprenör. Detsamma gäller grapper av två eller flera företog i viUca det företog som tilldelas koncessionen,

117

direkt eller indirekt, har ett besfemmande inflytande över de övriga    Prop. 1992/93:88 företogen genom ägande av kapitol, genom röstmajoritet eller genom att    Bilaga 2 utse styrelseledaraöter.

Annonsering, m.m.

9 § En upphandlande enhet skall genora annonsering inforraera i förväg

om sina planerade upphandlingar över tröskelvärdet och ange deras

huvudsakliga art och orafattning.

10

§ En enhet skall annonsera sin upphandling om inte annat följer av 15 eller 17 §§.

11

§ En upphandlande enhet skall vidare inom 15 dagar från det att begäran kommit in lärana upplysningar till varje anbudssökande eller anbudsgivare som så begär ora varför hans ansökan eller anbud förkastots. Den vars anbud förkastots har även rätt att få veto vera som fick upphandlingen. Om enheten beslutot att inte avsluto en annonserad upphandling eller att göra om upphandlingen skall enheten på begäran lämna upplysningar till anbudsgivare eller anbudssökande om skälen för sitt beslut. Enheten skall underrätto Byrån för Europeiska gemenskap­eraas officiella publikationer ora sitt beslut.

Ved av upphaiidliiigsförfarande

12

§ Öppen eller selektiv upphandling skall användas om inte annat följer av 14 eller 15 §.

13

§ Om en upphandlahde enhet väljer att använda selektiv upphandling får den i annonsen ange hur många leverantörer den avser att inbjuda att lämna anbud. Antolet leverantörer skall avvägas med hänsyn till arten av det arbete som skall utföras, men måste uppgå till minst fem. Under alla förhållanden skall antelet avvägas så att faktisk konkurrens uppnås.

14

§ Förhandlad upphandling raed föregående annonsering får användas om

1.

entreprenaden utförs endast för forskning, utveckling eller experi­ment, under föratsättning att utförandet inte sker i vinstsyfte eller för att fecka forsknings- och utvecklingskostnader,

2.

i särskilda fall arten av arbetena eller därmed förknippade risker inte medger en förhandsvärdering av arbetena.

15      § Förhandlad upphandling får användas utan föregående annonsering

om

1.

arbetena av tekniska eller konstnärliga skäl eller på grund av ensamrätt kan utföras av endast,en viss leverantör,

2.

det är nödvändigt att genomföra upphandlingen, men synnerlig brådska, orsakad av omständigheter som inte kunnat föratses och inte heller kan hänföras till den upphandlande enheten, gör det oraöjligt att hålla tidsfristema vid öppen eller selektiv upphandling.

IIS

3.   upphandlingen gäller sådana tilläggsarbeten av den ursprangliga    Prop. 1992/93:88

leverantören som inte omfattos av det först avsedda projektet eller av en    Bilaga 2

föregående upphandling, men som på grand av oföratsedda oraständig­

heter blivit nödvändiga för arbetets utförande, under föratsättning att

tilläggsarbetena inte utan  tekniska eller ekonomiska olägenheter kan

skiljas från ursprangskontraktet, eller att tilläggsarbetena är nödvändiga för att byggentreprenaden skall kunna slutföras,

4.   upphandlingen gäller nya arbeten som besfer enbart av en upprep­

ning av arbeten ingående i ett projekt sora tidigare varit föreraål för

öppen eller selektiv upphandling och som tilldelas samma leverantör som

tidigare fått kontraktet, ora dessa nya arbeten besfells inom tre år efter

det att ursprangskontraktet slöts och värdet av de nya arbetena ingått i

tröskelvärdeberäkningen och annonserats i samband raed det ursprungliga

projektet.

Besfemmelseraa i försfe stycket 3 tillämpas encfest om värdet av tilläggsarbetena inte överstiger hälften  av ursprangskontraktets värde.

16

§ Om en upphandlande enhet väljer förhandlad upphandling utan föregående annonsering skall anfelet anbudsgivare i förhandlingen inte vara mindre än tre, föratsatt att det finns ett tillräckligt anfel lärapliga anbudsgivare.

17

§ En upphandlande enhet får övergå från öppen eller selektiv upp­handling till förhandlad upphandling om

1.

anbud som läranats vid öppen eller selektiv upphandling inte raotsvarar kravspecifdcationen i annonsen om upphandling eller inte kan nollsfellas och under föratsättning att de ursprangliga kontraktsvilUcoren inte väsentligt ändrats,

2.

det vid öppen eller selektiv upphandling inte lämnats några anbud eller inte lämnats några lärapliga anbud, under föratsättning att kontrakts­villkoren inte väsentligt ändrats och att en rapport lämnas till EFTA:s övervakningsmyndighet på dess begäran.

Ora den förhandlade upphandlingen enligt försto stycket 1 inte orafattor samtliga korrekt lämnade anbud från det föregående upphandlingsförfa­randet skall den upphandlande enheten annonsera att den övergår till förhandlad upphandling.

Ticbfrister m.m.

18 § Vid öppen upphandling skall tiden för motfegande av anbud vara

minst 52 dagar från den cfeg cfe annonsen om upphandling avsändes. Om

den upphandlande enheten annonserat sin avsikt att upphandla enligt 9 §

får denna tid förkortas till 37 dagar.

En upphandlande enhet skall lämna ut förfrågningsunderlaget till leverantör inom sex dagar från det att underlaget har begärts. Ytterligare infonnation skall lämnas senast sex dagar före anbudstidens utgång, om så har begärts i rimlig tid.

119

19 § Vid selektiv och förhandlad upphandling skall tiden för motfegande    Prop. 1992/93:88

av ansökningar om att få lämna anbud vara minst 37 cfegar från den cfeg    Bilaga 2

då annonsen om upphandlLag avsändes.

Vid selektiv upphandling skall en upphandlande enhet vid ett och sararaa tillfålle avsäncfe skriftlig inbjudan att läinna anbud tillsararaans raed förfrågningsunderiaget till saratliga utvalda delfegare. Tiden för raot­togande av anbud skall vara minst 40 dagar från den cfeg inbjudan avsändes eller 26 cfegar om den upphandlande enheten har annonserat sin avsikt att upphandla på förhand enligt 9 §.

Ytterligare infomiation ora upphandlingen skall lämnas senast sex dagar före anbudstidens utgång, ora så har begärts i rimlig tid.

20 § Ora de i 19 § angivna tidsfristeraa inte kan tillärapas på grund av

brådska får tidsfristen i 19 § försfe stycket förkortas till 15 cfegar och

tidsfristen i  19   §  andra stycket förkortas till   10 dagar (påskyndat

förfarande).

Ytterligare infonnation sora avses i 19 § tredje stycket skall i det påskyndade förfarandet läranas senast fyra dagar före anbudstidens utgång.

21

§ Ora förfrågningsunderlaget är alltför omfattande för att kunna skickas till anbudsgivare eller anbudssökande eller om anbudsgivning av något annat skäl raåste föregås av besök på platsen för leveransen eller hos den upphandlande enheten, skall tidsfristeraa i 18 och 19 §§ förlängas i skälig utsträckning.

22

§ Såväl ansökan från anbudssökande sora inbjudan att lärana anbud skall i det påskyncfede förfarandet skickas på snabbast raöjliga sätt. En ansökan sora görs raed telegram, telex, telefax, telefon eller genom elektronisk överföring skall bekräffes genom en egenhändigt underteck­nad handling i ett brev som postsferaplats före tidsfristens utgång enligt 19 och 20 §§ eller genora att bekräftelsen på annat sätt kommer den upphandlande enheten till hancfe före näranda tidsfrists utgång.

Särskilt förfarande

23 § En upphandlande enhet sora avser att upphandla en byggentreprenad

för bosfedsbebyggelse behöver inte tillärapa besfemmelseraa i detfe

kapitel, om enheten på grund av arbetenas art och omfattning har behov

av att en leverantör delfer redan under planeringen. Valet av leverantör

skall dock i sådana fall göras enligt besfemmelseraa om annonsering och

prövning av anbudssökande och anbudsgivare vid selektiv upphandling.

Alternativa utföranden

IA § Om det i annonsen om upphandling angetts att det anbud kommer att antos som är det ekonomiskt raest fördelaktiga, får en upphandlande enhet även pröva anbud som innehåller ett alteraativt utförande, om den i annonsen angett de miniraikrav som alteraativa utföranden niåste

120

uppfylla och även angett att den koraraer att pröva anbud som innehåller    Prop. 1992/93:

alteraativa utföranden.

Bilaga 2

25 § En upphandlande enhet får inte förkasto ett anbud endast av det skälet att anbudet innehåller ett alteraativt utförande i förhållande till förfrågningsunderiaget, föratsatt att anbudet är utformat enligt europeiska tekniska specifikationer eller enligt svensk standard sora ansluter till sådana specifikationer.

4 kap. Upphandling inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationsområdena

Tillämpningsområde

1 § Besferaraelseraa i detfe kapitel tillärapas på sådan upphandling av

varor eller byggentreprenader som avser

1.

transporter på land, i luften, till sjöss eller på inre vattenvägar,

2.

försörjning med vatten, transport eller distribution av vatten,

3.

försörjning med energi, transport eller distribution av energi,

4.

telekomraunikationsorarådet.

2 § En upphandling av prograravara för tjänster skall anses utgöra

varaupphandling om den görs av en enhet som driver eller tillhandahåller

ett allmänt telekommunikationsnät eller tilUiandahåller allmänna telekom-

munikationstjänster, föratsatt att programvaran skall användas i den

nämnda verksamheten.

Tjänster och varor innefettos i en entreprenad om de är nödvändiga för arbetets utförande.

Ett upphandlingskontrakt som, föratora varor, omfattor andra tjänster än de som anges i försto och andra styckena skall anses vara ett varakon­trakt om det totola värdet av varoma är större än värdet av dessa andra tjänster.

3 § Besfemmelseraa i detfe kapitel skall tillärapas av en upphandlande

enhet, vars verksainhet besfer av

1.

drift eller tillhandahållande av fesfe nät för allmänheten i syfte att transportera, distribuera eller försörja med dricksvatten, elektricitet, gas eller värme eller av leverans av sådana nyttigheter till låsfe nät,

2.

utnyttjande av mark- eller vattenområden för prospektering eller utvinning av olja, gas, kol eller andra fesfe bränslen eller för tillhan­dahållande av markbundna transportnät eller terminaler, flygplatser eller hamnanläggningar åt befraktore av transporter på land, i luften, till sjöss eller på inre vattenvägar,

3.

drift av allmänna nät för transporter med jämväg, spårväg, tunnelbana, buss, trådbuss eller linbana,

4.

drift eller tillhandahållande av ett allmänt telekommunikationsnät eller en eller flera allmänna telekommunikationstjänster.

Vid tillämpning av besfemmelseraa i detfe kapitel anses som upp­handlande enheter även sådana förefeg över viUca stoten, en kommun, ett

121

landsting eller kyrklig kommun direkt eller indirekt har ett besfemmande    Prop. 1992/93:88 inflytonde eller andra enheter, vars verksainhet enligt försto stycket får    Bilaga 2 utövas endast raed särskilt tillstånd från en myndighet.

Ora tillstånd att bedriva busstransportverksamhet ges även andra enheter än sådana som avses i försto och andra styckena på motsvarande villkor skall besferaraelseraa i detfe kapitel inte tillärapas.

4 § En enhet sora bedriver även annan verksamhet än som avses i 3 §

eller som bedriver sådan verksamhet i ett land utanför EES, utan att

utnyttja fesfe nät eller markområden inom EES, är inte skyldig att

tillämpa besfemmelseraa i detto kapitel vid upphandling för sådan annan

verksamhet, ora inte annat följer av andra stycket.

En enhet sora bedriver verksamhet som avser dricksvattenförsörjning skall tillärapa besfemmelseraa i detto kapitel vid upphandling som har samband med vattenbyggnadsprojekt, konstbevattning eller dränering, föratsatt att dricksvattenförsörjningen utgör rainst 20 procent av den totola vattenmängd som tillhandahålls av dessa projekt eller konstbevatt­nings- och dräneringsanläggningar, eller har saraband med bortledande eller rening av avloppsvatten.

En enhet sora tillämpar undantoget i försto stycket skall på begäran av EFTA:s övervakningsmyndighet lämna uppgifter om den undantogna verksamheten.

5 § Besfemmelseraa i detto kapitel skall inte tillämpas vid upphandlingar

som görs för återförsäljning eller uthyming till någon annan, om den

upphandlande enheten inte fått särskilt tillstånd eller ensamrätt till sådan

återförsäljning eller uthyming, och andra företog fritt kan återförsälja

eller hyra ut på sarama villkor som den upphandlande enheten.

En enhet som tillämpar undantoget i försto stycket skall på begäran av EFTA:s övervakningsmyndighet lämna uppgifter om den undanfegna verksamheten.

6 § Besfemmelsema i detto kapitel skall inte gälla för enheter som

bedriver verksainhet som avses i 3 § försto stycket 4, om upphandlingen

avser telekommunikationstjänster och andra företog har rätt att inom

samma område tillhandahålla motsvarande tjänster under väsentligen

samma villkor.

En enhet som tillämpar undanteget i förste stycket skall på begäran av EFTA:s övervakningsmyndighet lämna uppgifter ora de undantegna tjäns­teraa.

7 § Bestämmelseraa i dette kapitel skall inte gälla vid upphandling av

vatten, energi eller bränsle för energiproduktion.

Tröskelvärden, m.m.

8 § Besfemmelseraa i dette kapitel skall tillämpas vid upphandlingar vars

värde exklusive mervärdesskatt uppgår till minst

122

1.

400 000 ecii vid upphandling av varor som görs av enheter vars    Prop. 1992/93:88 verksarahet omfattes av 3 § förste stycket 1-3,

Bilaga 2

2.

600 000 ecu vid upphandling av varor som görs av enheter vars verksamhet omfattes av 3 § förste stycket 4,

3.

5 000 000 ecu vid upphandling av byggentreprenad.

9 § För varakontrakt som avser leasing, hyra eller hyrköp och löper på

besfemd tid upp till tolv månader skall värdet beräknas till kostnaden för

kontraktet under löptiden. För sådana kontrakt sora avser längre tid skall

värdet beräknas till den totela kostnaden inklusive varans uppskattede

restvärde.

För kontrakt sora löper på obesferad tid skall värdet beräknas till månadskostnaden multiplicerad raed felet 48.

För kontrakt sora skall förayas inora viss tid skall värdet justeras raed hänsyn till värdet av motsvarande kontrakt som den upphandlande enheten avslutet under föregående räkenskapsår eller tolvmånadersperiod.

Options- och förlängningsklausuler skall räknas raed i kontraktsvärdet som om de utnyttjats.

10

§ Ora ett varakontrakt delats upp i flera raindre delar skall varje delvärde ingå i beräkningen av upphandlingens värde.

11

§ Alla delentreprenader som ingår i en byggentreprenad skall tas med i beräkningen av upphandlingens värde. Detfe gäller dock inte för delentreprenader under 1 000 000 ecu, föratsatt att summan av delent­reprenaderaa inte överstiger 20 procent av upphandlingens totela värde.

12

§ Vid beräkning av värdet av en byggentreprenadupphandling skall hänsyn även tes till värdet av det material, utrastning och tjänster sora tillhandahålls av den upphandlande enheten och sora är nödvändiga för arbetet.

13

§ En upphandling får inte delas upp i syfte att tröskelvärdena i 8 § 1-3 skall underskridas.

Annonsering, m.m.

14 § En upphandlande enhet skall för varje budgefer genom annonsering

i förväg informera om sina planerade varaupphandlingar över 750 000

ecu för varje varaoraråde. 1 fråga om byggentreprenadupphandlmg skall

enheten genora annonsering i förväg inforraera om planerade upphand­

lingar sora överstiger tröskelvärdet enligt 8 § 3 och ange deras huvudsak­

liga art och omfattning.

En enhet skall annonsera sin upphandling om inte annat följer av 16 §.

Inbjudan att lämna anbud får ske även genom ett meddelande på förhand enligt förste stycket. I meddelandet skall det anges dels att upphandling kommer att ske genom selektivt eller förhandlat förfarande utan ytter-ligare annonsering, dels att intresserade deltegare skriftligen

123

skall anraäla sitt intresse.   Innan den upphandlande enheten cferefter    Prop. 1992/93:88 påbörjar upp-handlingen skall de som anmält intresse uppmanas att    Bilaga 2 skriftligen  bekräfta  dette  utifrån  raer  deteljerade  upplysningar  om kontraktet.

Inbjudan att lärana anbud får även ske genora att den upphandlande enheten i en annons tillkännager att den upprättet och tillämpar ett särskilt kvalifikationssystem för urvalet av delfegare.

15 § En upphandlande enhet sora avslufet en upphandling skall inora 60

dagar därefter raeddela EFTA:s övervakningsmyndighet hur upphand-

ILagen har avslufets. Därvid skall enheten särskilt ange vilka uppgifter

sora är affårsraässigt örafeliga.

Mil av upphandlingsfötfarande

16 § En upphandlande enhet skall använda något av de upphandlings­

förfaranden sora närans i 1 kap. 5 §.

En upphandlande enhet får avsfe från att genom annons inbjuda till anbudsgivning om

1.   det vid öppen eller selektiv upphandling inte lämnats några anbud,

under föratsättning att kontraktsvillkoren inte väsentligt ändrats,

2.

kontraktet avser forskning, utveciding eller experiment, under föratsättning att frarasfellningen inte sker i vinstsyfte eller för att fecka forsknings- och utvecklingskostnader,

3.

arbetena av tekniska eller konstnärliga skäl eller på grand av ensamrätt kan utföras av endast en viss leverantör,

4.

det är nödvändigt att genomföra upphandlingen, raen synnerlig brådska, orsakad av oraständigheter sora inte kunnat föratses och inte heller kan hänföras till den upphandlande enheten, gör det oraöjligt att hålla tidsfristeraa vid öppen eller selektiv upphandling,

5.

det är fråga ora vanikontrakt som gäller tilläggsleveranser från den ursprangliga leverantören, avsedcfe antingen som delvis ersättning för eller tillägg till tidigare leveranser, ora ett byte av leverantör skulle medföra anskaffiiing av materiel som inte skulle vara tekniskt förenlig med den först anskaffade eller medföra oskäliga tekniska svårigheter avseende drift och underhåll.

6.

det är fråga ora byggentreprenad sora gäller tilläggsarbeten av den ursprangliga leverantören och sora inte orafattes av det först avsedda projektet eller av en föregående upphandling, men som på grund av oföratsedda omständigheter blivit nödvändiga för arbetets utförande, under föratsättning att tilläggsarbetena inte utan tekniska eller ekono­miska ölägenheter kan skiljas från ursprangskontraktet eller att tilläggs­arbetena är nödvändiga för att entreprenaden skall kunna slutföras.

7.

upphandlingen gäller nya arbeten som besfer enbart av en upprep­ning av arbeten ingående i ett projekt sora tidigare varit föreraål för öppen eller selektiv upphandling och som tilldelas samma leverantör sora tidigare fått kontraktet, ora dessa nya arbeten besfells inom tre år efter det att ursprangskontraktet slöts och värdet av de nya arbetena ingått i

124

tröskelvärdeberäkningen och annonserats i samband med det uisprangliga    Prop. 1992/93:88

projektet.

Bilaga 2

8.

det gäller upphandling av varor som noteras och handlas på en råvaramarknad,

9.

det gäller avrop mot ett gällande ramavtel,

10. det erbjudits en raöjlighet att göra särskilt förmånliga inköp av varor, väsentligt under marknadsvärdet, genom utnyttjande av tillfålliga erbjudanden eller i samband raed att en leverantör upphört raed sin verksamhet, försatts i konkurs eller trätt i lUcvidation.

Besfemraelseraa i försfe stycket 6 tillärapas encfest om värdet av tilläggsarbetena inte överstiger hälften av ursprangskontraktets värde.

Tidsfrister, m.m.

17

§ Vid öppen upphandling skall tiden för mottegande av anbud vara rainst 52 dagar från den dag då annonsen om upphandling avsändes. Om den upphandlande enheten annonserat sin avsikt att upphandla enligt 14 § försfe stycket får denna tid förkorfes till 37 dagar.

18

§ Vid selektiv eller förhandlad upphandling, där en inbjudan att lämna anbud tidigare annonserats, skall följande gälla.

Tiden för motfegande av ansökan ora att lärana anbud eller av svar på en anraodan att bekräfte intresset för anbudsgivning skall, ora så är raöjligt, vara rainst fem veckor från den dag annonsen avsändes för publicering och får i inget fall understiga tio dagar från den dag annonsen publicerades.

En annan tidsfrist än den som anges i andra stycket kan avfelas med de utvalda anbudssökandena, föratsatt att alla får sarama tid att lämna anbud. Om det inte är raöjligt att uppnå en sådan överenskommelse bör tiden vara minst tre veckor från dagen för mbjudan att lärana anbud. Om det fmns särskilda skäl kan denna tid förkortas till tio dagar. Under alla omständigheter måste tidsfristen avvägas så att möjlighet ges för intresserade att på ett tillfredssfellande sätt te del av kontraktshandling-araa.

19

§ En upphandlande enhet skall lämna ut förfrågningsunderlaget och ytterligare kontraktshandlingar till en leverantör inom sex dagar från det att underlaget och handlingaraa har begärts, om så har skett i rimlig tid. Ytterligare information skall läranas senast sex cfegar före anbudstidens utgång, om så har begärts i rimlig tid.

20

§ Vid selektiv upphandling skall en upphandlande enhet vid ett och samma tillfålle avsända skriftlig inbjudan att lärana anbud tillsammans med förfrågningsunderlaget till saratliga utvalda delfegare.

21

§ Om förfrågningsunderiaget är alltför omfattande för att kunna skickas till anbudsgivare eller anbudssökande eller om anbudsgivning av något annat skäl måste föregås av besök på platsen för leveransen eller

125

hos den upphandlande enheten skall tidsfristema i 19 § förlängas i skälig    Prop. 1992/93:88

utsträckning.

Bilaga 2

22 § Såväl ansökningar från anbudssökande sora inbjudan att lämna

anbud skall skickas på snabbast möjliga sätt. En ansökan som görs raed

telegram, telex, telefax, telefon eller genom elektronisk överföring skall

bekräffes i en egenhändigt undertecknad handling i ett brev som

postsferaplats före tidsfrsitens utgång enligt 18 § eller genora att

bekräftelsen på annat sätt koraraer den upphandlande enheten till hancfe

före näranda tidsfrists utgång.

Särskih kvaliflkationssystem

23 § En upphandlande enhet får upprätfe och tillärapa ett särskilt kvalifi-

kationssystera, som skall grundas på objektiva kriterier och regler, vilka

på begäran skall vara tillgängliga för intresserade leverantörer.

5 kap. Upphandling av tjänster

Gemensamma bestämmeber Tillämpningsområde

1 § Besfemmelseraa i detfe kapitel tillämpas på upphandling av sådana

tjänster som anges i bilaga till denna lag, dock inte tjänstekoncessioner

och inte heller tjänster som omfatfes av besfemmelseraa i 2-4 kap.

Avser en upphandlmg både varor och tjänster, skall upphandlingen göras enligt besfemmelseraa i detfe kapitel, om värdet av tjänsteraa överstiger värdet av varoraa.

2 § Besfemmelseraa i detfe kapitel skall dock Lote tillämpas för tjänster

som avser

1.

köp, leasing, hyra eller någon annan rätt till fastighet, byggnad eller annan egendora som utgör fast egendom,

2.

köp av produktion eller samproduktion av prograramaterial eller sändningstid i etermedia,

3.

telefoni, telex, radiotelefoni, personsökning eller satellittjänster,

4.

skilje- eller förlUcningsförfarande,

5.

utgivning av värdepapper och andra fmansiella instrament,

6.

rekrytering,

7.

forskning och utveckling som inte gäller den egna verksamheten och inte heller helt finansieras av den upphandlande enheten,

8.   verksamhet som rör förvaltning av stetsskulden eller sora avser

tjänster från Sveriges riksbank.

3 § Besfemmelseraa i dette kapitel skall inte heller tillämpas av upp­

handlande enheter som vid upphandling av tjänster skall upphandla från

en enhet som på grand av lag eller annan författning har ensamrätt att

utföra tjänsten.

126

4 § En upphandlande enhet som till mer än hälften bidrar till kostnaden    Prop. 1992/93:88

för en sådan byggentreprenad sora avser anläggning av komraunikations-    Bilaga 2

leder, utbildnings-, sport- och fritidslokaler, sjukhus eller allmänna förvaltningsbyggnader och som görs av någon annan skall se till att upphandlingen görs enligt besfemmelseraa i detfe kapitel.

Tröskelvärden, m.m.

5 § Besfemmelseraa i detfe kapitel tillämpas endast vid upphandling av

tjänster, vars värde exklusive mervärdeskatt beräknas uppgå till rainst

200 000 ecu.

Värdet av en upphandling skall beräknas med utgångspunkt i den förväntede totela ersättningen till leverantören.

6 § Ora ett tjänstekontrakt deltes upp i flera raindre delar skall varje

delvärde ingå i beräkningen av upphandlingens värde. Detfe gäller dock

inte för delkontrakt under 80 000 ecu, föratsatt att sumraan av delkon­

trakten inte överstiger 20 procent av upphandlingens totela värde.

I förfrågningsunderlaget skall den upphandlande enheten begära att anbudsgivaren redovisar vilka delar av kontraktet som han avser att låte utföras av någon annan.

7  § För upphandling av tjänster där upphandlingens värde inte är

preciserat skall värdet beräknas till det fulla värdet av tjänsteraa under

kontraktets löptid om den är högst två månader och till månadsvärdet

multiplicerat med felet 48, om löptiden är längre eller om kontraktet

löper på obesfemd tid.

För kontrakt som skall förayas inom viss tid skall värdet beräknas med hänsyn antingen till kostnaden för motsvarande kontrakt som den upp­handlande enheten avslutet under föregående räkenskapsår eller tolvmåna­dersperiod, eller till den uppskattede kostnaden under tolv månader efter tjänsteraas påbörjande eller kostnaden under kontraktets löptid om den är längre än tolv månader.

Ingen beräkningsmetod får använcfes i syfte att tröskelvärdet enligt 5 § skall underskricfes.

En upphandling av tjänster får inte delas upp i syfte att tröskelvärdet skall underskridas.

8

§ Options- och förlängningsklausuler skall räknas med i kontraktsvärdet som om de utnyttjats.

9

§ Vid beräkning av kontraktets värde skall hänsyn fes inte endast till kostnaden för tjänstema ufen också till värdet av det raaterial och den utrastning sora tillhandahålls av den upphandlande enheten och är nödvändiga för att tjänsteraa skall kunna utföras.

Vid upphandling av försäkringstjänster skall kontraktsvärdet beräknas med utgångspunkt i premiens belopp. För bank- och andra finansiella tjänster skall raotsvarande beräkning göras raed utgångspunkt i summan

127

av arvoden, provisioner och ränfe. För arkitekt- och liknande tjänster    Prop. 1992/93:88

skall beräkningen ske med utgångspunkt i arvoden och provisioner.

Bilaga 2

Upphandling av tjänster som avses i avdelning A i bilagan Annonsering, m.m.

10

§ En upphandlande enhet skall för varje budgefer genom annonsering informera i förväg om sådana planerade upphandlingar av tjänster enligt avdelning A i bilagan vars värde överstiger 750 000 ecu. I annonsen skall det beräknade värdet av varje tjänstekategori anges.

11

§ En enhet skall annonsera sin upphandling om inte annat följer av 17 eller 19 §.

12

§ En upphandlande enhet skall vidare inom 15 dagar från det att begäran inkommit lärana upplysningar till varje anbudssökande eller anbudsgivare som så begär ora varför hans ansökan eller anbud förkastets. Den vars anbud förkastets har även rätt att få veto vem som fick kontraktet. Ora enheten beslutot att inte avsluto en annonserad upphandling eller att göra om upphandlingen skall enheten på begäran läinna upplysningar till anbudsgivare eller anbudssökande ora skälen för sitt beslut. Enheten skall undenätto Byrån för Europeiska gemenskap­eraas officiella publikationer om sitt beslut.

13

§ En upphandling som avser tjänster enligt såväl avdelning A som avdelning B i bilagan, skall i sin helhet anses vara en upphandling av tjänster som avses i avdelning A ora värdet av de tjänsteraa överstiger värdet av tjänster enligt avdelning B.

Val av upphandlingsförfarande

14

§ Öppen eller selektiv upphandling skall användas om inte annat följer av 16 eller 17 §.

15

§ Om en upphandlande enhet väljer att använda selektiv upphandling får den i annonsen ange hur många leverantörer den avser att inbjuda att lämna anbud. Antolet leverantörer skall avvägas med hänsyn till arten av de tjänster som skall utföras, men raåste uppgå till rainst fem föratsatt att det finns ett tillräckligt antol leverantörer. Under alla förhållanden skall antolet avvägas så att faktisk konkunens uppnås.

16

§ Förhandlad upphandling raed föregående annonsering får användas om

1.

arten av tjänsteraa eller därmed förknippade risker av särskilda skäl inte medger en förhandsvärdering av tjänsteraa,

2.

de tjänster som skall upphandlas är av den arten att förfrågnings­underlaget inte kan upprättos med tillräcklig precision för att tillåto att val kan göras av det bästo anbudet enligt reglema för öppet eller selektivt förfarande.

128

Prop. 1992/93:88

17 § Förhandlad upphandling får användas utan föregående annonsering    Bilaga 2

om

1.

tjänstema av tekniska eller konstnärliga skäl eller på grund av ensamrätt kan utföras av endast en viss leverantör,

2.

det är nödvändigt att genomföra upphandlingen, raen synnerlig brådska orsakad av omständigheter som inte kunnat föratses och inte heller kan hänföras till den upphandlande enheten gör det omöjligt att hålla tidsfristeraa vid öppen eller selektiv upphandling,

3.

upphandlingen gäller tilläggstjänster från den ursprangliga leveran­tören som inte omfattos av det först avsedda projektet, men som på grand av oföratsedda omständigheter blivit nödvändiga för projektet under föratsättning att tilläggstjänsteraa inte utan tekniska eller ekonomiska olägenheter kan skiljas från ursprangskontraktet, eller att tilläggstjänst­eraa är nödvändiga för att därpå följande tjänster skall kunna utföras,

4.

det gäller nya tjänster sora besfer enbart av en upprepning av tjänster ingående i ett projekt som tidigare varit föremål för öppen eller selektiv upphandling och sora tilldelas samma leverantör sora tidigare fått kontraktet, om dessa nya tjänster besfells inom tre år efter det att ursprangskontraktet slöts och värdet av de nya tjänstema ingått i kon-traktsvärdeberäkningen och annonserats i samband med det ursprang­liga projektet.

Bestämmelsema i försto stycket 3 tillämpas endast ora värdet av tilläggstjänsteraa inte överstiger hälften av ursprangskontraktets värde.

18

§ Ora en upphandlande enhet väljer att använda förhandlad upp­handling utan föregående annonsering, skall anfelet anbudsgivare i förhandlingen inte vara raindre än tre, föratsatt att det fmns ett tillräck­ligt anfel lämpliga anbudsgivare.

19

§ En upphandlande enhet får övergå från öppen eller selektiv upp­handling till förhandlad upphandling om

1.    anbud som lämnats vid öppen eller selektiv upphandling inte

motsvarar kravspecifikationen i annonsen om upphandling och inte kan

nollsfellas och under föratsättning att de ursprangliga kontraktsvillkoren

inte väsentligt ändrats,

2.   det vid öppen eller selektiv upphandling inte lämnays några anbud

eller inte lämnats några lämpliga anbud, under föratsättning att de

ursprangliga kontraktsvillkoren inte väsentligt ändrats och att en rapport

lämnas till EFTA:s övervakningsorgan på dess begäran.

Om den förhandlade upphandlingen enligt försto stycket 1 inte omfattor samtliga konekt lämnade anbud från det föregående upphandlingsför­farandet skall den upphandlande enheten annonsera att den övergår till förhandlad upphandling.

9 Rilsdagen 1992/93. I saml. Nr 88

129

Tidsfrister ra.ra.

Prop. 1992/93:88

Bilaga 2

20 § Vid öppen upphandling skall tiden för raottogande av anbud vara

minst 52 dagar från den dag cfe annonsen om upphandling avsändes. Om den upphandlande enheten annonserat sin avsikt att upphandla enligt 10 §, får denna tid förkorfes till 37 dagar.

En upphandlande enhet skall lämna ut förfrågningsunderiaget till en leverantör inom sex arbetsdagar från det att underlaget har begärts. Ytterligare information skall lämnas senast sex (fegar före anbudstidens utgång, om så har begärts i rimlig tid.

21 § Vid selektiv och förhandlad upphandling med föregående annonse­

ring skall tiden för motfegande av ansökningar om att få lämna anbud

vara minst 37 dagar från den cfeg då annonsen om upphandling avsändes.

Vid selektiv upphandling skall en upphandlande enhet vid ett och samraa tillfålle avsända skriftlig inbjudan att lärana anbud tillsararaans raed förfrågningsunderlaget till saratliga utvalda delfegare. Tiden för mot­togande av anbud skall vara rainst 40 dagar från den dag inbjudan avsändes eller 26 dagar om den upphandlande enheten har annonserat sin avsikt att upphandla på förhand enligt 10 §.

Ytterligare Loformation om upphandlingen skall lämnas senast sex dagar före anbudstidens utgång, om så har begärts i rimlig tid.

22 § Om de i 21 § angivna tidsfristema inte kan tillämpas på grand av

brådska får tidsfristen i 21 § försto stycket förkortos till 15 cfegar och

tidsfristen i 21 § andra stycket förkortos till 10 cfegar (påskyndat

förfarande).

Ytterligare information som avses i 21 § tredje stycket skall i det påskyndade förfarandet läranas senast fyra dagar före anbudstidens utgång, föratsatt att så har begärts i rimlig tid.

23

§ Ora förfrågningsunderlaget är alltför omfattande för att kunna skickas till anbudsgivare eller anbudssökande eller om anbudsgivning av något annat skäl raåste föregås av besök på platsen för leveransen eller hos den upphandlande enheten, skall tidsfristeraa i 20 § förlängas i skälig utsträckning.

24

§ Såväl ansökningar från anbudssökande som inbjudan att få lämna anbud skall skickas på snabbast möjliga sätt. En ansökan sora görs med telegram, telex, telefax, telefon eller genom elektronisk överföring skall bekräftos i en egenhändigt undertecknad handling i ett brev som postsferaplats före utgången av de tidsfrister som fastsfeUts enligt 21 och 22 §§ eller genom att bekräftelsen på annat sätt kommer den upphand­lande enheten till hända före utgången av nämnda tidsfrister.

Alteraativa utföranden

25 § Om det i annonsen om upphandling angetts att det anbud koraraer

att antos sora är det ekonomiskt mest fördelaktiga får en upphandlande

130

enhet även pröva anbud sora innehåUer ett altemativt utförande, om den    Prop. 1992/93:88 i annonsen angett de minimikrav som altemativa utföranden raåste upp-    Bilaga 2 fylla och även angett att den koramer att pröva anbud som mnehåller alteraativa utföranden.

26 § En upphandlande enhet får inte förkasto ett anbud endast av det skälet att anbudet innehåller ett alteraativt utförande i förhållande till förfrågningsunderlaget, föratsatt att anbudet är utformat enligt europeiska tekniska specifikationer eller enligt svensk standard sora ansluter till sådana specifdcationer.

Ora anbudsgivare eller anbudssökande bedriver verksarahet i ett EES-land i en förefegsform som är tillåten i det landet får anbud eller ansökningar om att få länma anbud inte heller förkasfes endast av det skälet att svensk lag föreskriver en annan förefegsform för verksamheten i fråga.

UpphandUng av tjänster som avses i avdelning B i bilagan

n § Besfemmelseraa i 1 kap. 4 och 12-16 §§ och i 6 kap. 1-8 och 13 §§ gäller också vid upphandling av tjänster sora avses i avdelning B i bilagan.

En upphandlande enhet som har avslufet en upphandlmg skall senast inom 48 dagar därefter skicka ett meddelande därom till Byrån för Euro­peiska gemenskaperaas officiella publikationer och skall i raeddelandet ange om man godkänner att meddelandet publiceras.

6 kap. Överprövning, skadestånd m.m.

Överprövning

1 § Den leverantör som anser att han lidit eller riskerar att lida skada på

grand av att en upphandlande enhet under pågående upphandling inte följt

besfemmelseraa i denna lag får i en frarasfellning till länsrätten ansöka

om åtgärder enligt 2 §.

En frarasfellning enligt försto stycket skall ges in till den länsrätt i vars domkrets den upphandlande enheten finns.

2 § Om länsrätten finner att villkoren för deltogande i upphandlingen,

annonseringen eller förfrågningsunderlaget utformats på ett sätt som

strider mot 1 kap. 4 § eller någon annan besfemmelse i denna lag och

detto är till men för sökanden får länsrätten besluto att upphandlingen

skall göras om eller att den får avslutos först sedan rättelse gjorts. Om

det är fråga om en upphandling sora avses i 4 kap. får länsrätten i sfellet

vid vite förbjuda den upphandlande enheten att fortsätfe upphandlingen

utan att avhjälpa bristeraa.

Länsrätten får underlåto att fatto ett sådant beslut som avses i försto stycket om kostnaden för åtgärden eller det men i övrigt som åtgärden skulle innebära kan bedömas vara större än de intressen som skacfets eller riskerar att skadas.

131

Prop. 1992/93:88

3 § Länsrätten får inte bifalla ett yrkande som avses i 2 § från en    Bilaga 2

leverantör utan att den upphandlande enheten beretts tillfålle att yttra sig.

1        brådskande fall får dock länsrätten omedelbart beslufe ora åtgärd enligt

2 § försto raeningen att gälla till dess något annat har beslufets.

Ett raål får inte avgöras slutligt ora raedlingsförfarande enligt 10-11 §§ har inletts.

4 § En framsfellning sora avses i 1 § får inte prövas efter den tidpunkt

cfe beslut om leverantör fettoto.

Skadestånd

5

§ En upphandlande enhet som inte följt besferaraelseraa i denna lag skall ersätfe därigenora uppkomraen skada för leverantör.

6

§ Anbudsgivare eller anbudssökande sora delfegit i en upphandling en­ligt 4 kap. är berättigad till ersättning för kostnader för att förberecfe anbud och i övrigt delfe i upphandlLagen, om åsidosättandet av besfem­raelseraa i denna lag raenligt har påverkat hans möjligheter att tilldelas upphandlingen.

7

§ Talan om skadestånd skall väckas vid allmän dorastol inora ett år från den dag beslut om leverantör fattots. Väcks inte tolan i tid, är rätten till skadestånd förlorad.

Förbud mot överklagande

8 § Ett upphandlingsbeslut får Late överklagas raed stöd av 10 kap. kora-

munallagen (1991:900) eller 22 kap. kyrkolagen (1992:300).

Granskning

9 § Nämnden för offentlig upphandling skall på begäran av en upp­

handlande enhet utse en oberoende granskningsman som skall granska

enhetens upphandlingsratiner för upphandling enligt 4 kap. i syfte att

bedöma ora ratinema sferaraer överens med denna lag.

Granskningsmannen skall sedan han försäkrat sig om att eventuella brister rätfets till utfårda ett intyg om resulfetet av granskningen.

Kostnadema för granskningen skall betolas av den upphandlande enheten.

MedUng

10 § Trots vad som sägs i 1 § får en anbudsgivare eller anbudssökande

som anser att han lidit eller riskerar att lida skada på grand av att en

upphandlande enhet under pågående upphandling inte följer be­

sfemmelseraa i 4 kap.  i en framsfellning till EFTA:s övervaknings-

132

myndighet eller till Näranden för offentlig upphandling ansöka ora    Prop. 1992/93:88 medling.   Nämnden  skall   i   oraedelbart  överlämna  ansökningen  till    Bilaga 2 övervakningsmyndigheten.

11

§ Den upphandlande enheten skall meddela EFTA:s övervaknings­myndighet om den vill medverka i medlingsförfarandet och dessutom om rättsliga förfaranden har inletts med stöd av detto kapitel beträffande samma upphandling.

12

§ Om inte annat avtolas skall partema i ett medlingsförfarande bära sina egna kostnader och i lika delar bära övriga kostnader för förfaran­det.

Tillämpningsföreskrifter m.m.

13 § Föreskrifter om tillämpningen av denna lag får raeddelas av

regeringen eller den rayndighet regeringen besfemmer.

Bilaga

Tjänster som avses i 5 kap.

Avdehung A

1

Underhåll  och  reparation  av  motorfordon,   hushållsartiklar  och maskinutrastning

2

Landtransport, inkl. säkerhetstransporter, kurir- och taxitransport, utom postbefordran

3

Lufttransport, utora postbefordran

4

Postbefordran till lands och i luften, utora sådana tjänster som avses i avdelning B18

5

Telekommunikation,    utom   telefoni,    telex,    radiotelefoni,    per­sonsökning och satellittjänster

6

Finansiella tjänster

a Försäkringstjänster

b Bank- och förvaltningstjänster mot avgifter, provision ra.m., utom

tjänster i samband med utgivning och handel med värdepapper,

förvaltning av stotsskulden och sådana tjänster som utförs av Sveriges

riksbank

7

Datotjänster och därmed anknutna tjänster

8

Tjänster för forskning och utveckling, som avser den egna verksam­heten och helt finansieras av den upphandlande enheten

9

Redovisning, revision och bokföring

10

Marknadsundersökningar, inkl. opinionsmätningar

133

11 Konsulttjänster för adnunistration och orgamsation av företog

Prop. 1992/93:

Bilada 2

12 Arkitekttjänster

"

Ingenjörs- och konstruktörstjänster, stodsplanering och land­skapsarkitektur och anknutna vetenskapliga och tekniska kon­sulttjänster

13

Tjänster avseende annonsering (reklara)

14

Fastighetsförvaltning, inkl. sfedning och löpande underhåll

15

Förlags- och tryckeritjänster, sora utförs raot ersättning

16

Tjänster för avloppsrening,  sophantering, sanering och lUcnande verksamhet

Avdelning B

17

Hotell- och restourangtjänster

18

Rälsbunden transport

19

Sjötransport och annan vattenburen transport

20

Stuveritjänster, godshantering i terminal, på flygplats, eller i hamnar

21

Juridisk rådgivning

22

Arbetsförmedling, till personalvård anknutna tjänster

23

Säkerhets- och bevakningstjänster, utom säkerhetstransporter

24

Utbildning, inkl. yrkesutbildning

25

Hälso- och sjukvård samt socialtjänst

26

Tjänster inom kultur, fritids- och idrottsverksarahet

27

Andra tjänster

Denna lag träder i kraft den cfeg regeringen besfemmer. Upphandlingar som påbörjats före ikraftträdandet skall fullföljas enligt äldre besfem­melser.

134

Prop. 1992/93:88

2    Förslag till

Bilaga 2

Lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar

Härigenom   föreskrivs   att    14   §   lagen   (1971:289)   om   allmänna förvaltningsdomstolar' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

14 §2

Länsrätt prövar

1.

inål enligt skatte-, toxerings-, uppbörds-, folkbokförings- och bilregisterförfattningaraa särat lagen (1989:479) ora ersättning för kostnader i ärenden och raål om skatt, ra. ra. i den utsträckning sora är föreskrivet i dessa författningar,

2.

mål enligt socialtjänstlagen (1980:620), lagen (1990:52) raed särskilda besfemmelser om vård av unga, lagen (1988:870) ora vård av missbrakare i vissa fall, lagen (1988:153) om bistånd åt asylsökande m.fl., lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utveck­lingsstörda ra. fl., lagen (1985:569) ora införande av lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda ra. fl., lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, lagen (1991:1129) om rätts­psykiatrisk vård, smittskyddslagen (1988:1472), karantänslagen (1989:290), lagen (1970:375) om utiämning till Danmark, Finland, Island eller Norge för verksfellighet av beslut om vård eller behandling, körkortslagen (1977:477) och lagen (1989:14) om erkännande och verksfellighet av utländska vårdnadsavgöranden m. ra. och om överflytt­ning av bam, allt i den utsträckning som är föreskrivet i dessa lagar samt mål enligt 6 kap. 21 § och 21 kap. föräldrabalken,

3.

mål som avses i 24 § lagen (1984:3) om kärateknisk verksamhet,

4.

mål som avses i 6 § försto stycket lagen (1985:206) om viten,

5.

mål som överklagas från allmän försäkringskassa i den utsträckning som är särskilt föreskrivet.

6. mål om överprövning enligt 6 kap. lagen (1993:000) om offentlig upphandling.

Mäl som överklagas från riksförsäkringsverket med tillämpning av 20 kap. 11 § lagen (1962:381) om allmän försäkring prövas av länsrätten i Stockholms län.

Länsrätten i Östergötlands län prövar mål enligt luftfartslagen (1957:297) i den utsträckning som är föreskrivet i den lagen.

' Lagen omtryckt 1981:1323.  Senaste lydelse 1991:1132.

135

Prop. 1992/93:88

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Bilaga 2

Förekommer vid mer än en länsrätt flera mål enligt skatte-, fexerings-eller uppbördsförfattningaraa som har nära samband med varandra, får målen handläggas vid en av länsrätteraa, ora det kan ske utan avsevärd olägenhet för någon enskild. Närmare föreskrifter om överlämnande av raål mellan länsrätter raeddelas av regeringen.

Denna lag träder i kraft den cfeg regeringen besfemmer.

136

Lagrådet

P?- 1992/93:88

Bilaga 3 Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1992-10-28

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Hamdahl, justitierådet Hans-Gunnar Solerad, regeringsrådet Anders Swartling.

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 1 oktober 1992 har regeringen på hemsfellan av stotsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutot Lahämto lagrådets yttrande över förslag till lag om offentlig upphandling m.ra.

Förslagen har inför lagrådet föredragits av kanslirådet Eskil Nord.

Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet:

Förslaget till lag om offentlig upphandling

Den föreslagna lagen har fått en omfattning och defeljeringsnivå som allmänt sett inte är önskvärd och sora får anses strida raot den i Sverige normalt tillämpade lagstiftningstekniken.

Eftersora lagen kommer att i betydande oinfattning röra förhållanden som avses i 8 kap. 2 § regeringsforraen och då besferaraelseraa i de EG­direktiv sora föranleder lagstiftningen är mycket detoljerade och svår­tillgängliga, anser lagrådet att det inte framsfer sora ett godfegbart alteraativ att i sfellet impleraentera direktiven genom en kortfetfed ramlag som i huvudsak skulle innebära att direktiven inkorporerades i svensk lagstiftning. Detfe har emellertid medfört att den för lagrådsgranskningen tillgängliga tiden inte - i vidare mån än vad som fraragår av vad lagrådet anför i det följande och av den författningsbilaga sora fogas till detfe yttrande - raedgett en sådan analys och detoljgranskning av varje enskild besfemmelse i den föreslagna lagen som varit önskvärd för prövning av alla de frågor som aktualiseras. Bland dessa må särskilt framhållas kon­troll av att lagen helt tillgodoser de krav som följer av vårt EES-åtogande och utoortering av regler sora skulle kunna undvaras i lagen och i sfellet hänskjufes till förordningar, instraktioner eller liknande.

Lagrådets genoragång har eraellertid lett till oradisponering och om­formulering av lagtexten på åtskilliga punkter i syfte att göra den mera överskådlig och bringa ordalydelsen i bättre saraklang med de EG-direk­tiv som är i fråga.

Enligt lagrådets förslag får lagtexten den lydelse sora framgår av bilaga ' till detto protokoll.

I följande avseenden torde lagrådete förslag förtjäna en närmare kommentor.

' Bilagan utesluten här. Den överensstämmer med propositionens lagförslag, med den skillnaden att ordet "miljöpåverkan" förts in i 1 kap. 22 §.

137

1 kap.

Prop. 1992/93:88

Bilaga 3 4 §

1 andra stycket av denna paragraf i det remitterade förslaget föreskrivs att kraven på kvalitet och prestancfe inte skall sfellas högre än vad som behövs i varje särskilt fall. Föreskriften har sin motsvarighet i 3 § upphandlingsförordningen och 3 § andra stycket upphandlingsreglemen­tet. Där synes dess betydelse främst ha legat i att hos upphandlande organ inskärpa vikten av att inte en alltför långt driven arabition raedför dyrare anskaffningar än som är nödvändiga, eller raed andra ord att hålla upphandlingen inora vissa ekonoraiska ramar. Sora ett medel att imple­mentera berörda EG-direktiv kan emellertid den nya lagen knappast tjäna denna fimktion direkt. Föreskriften saknar också motsvarighet i EG-direktivet. Med hänsyn härtill och då föreskriften är ägnad att lecfe till missförstånd sora vid upphandling kan hämma teknisk utveckling förordar lagrådet att besfemmelsen stryks ur lagen. Ätt kraven på kvalitet och prestanda inte får besfemmas av ovidkommande hänsyn eller eljest av andra faktorer än affårsraässiga fraragår f.ö. redan av besfemmelsen i försfe stycket.

18%

I remissprotokollet anförs att de motsvarande direktivbesfemmelserna, utöver vad förevarande paragraf i det remitterade lagförslaget innehåller, föreskriver att den som begär viss upplysning skall godfe som tillräckligt svar vissa utdrag, intyg ra.ra., liksom att den upphandlande enhet sora begär upplysningar om fmansiell och teknisk kapacitet skall godfe vissa angivna utdrag ur rayndighetsregister ra. in. Dessa ytterligare besfem­melser har i remissprotokollet bedörats vara av sådan karakfer att de kan införlivas genom tillämpningsföreskrifter.

Det remitterade lagförslaget innehåller också i en sisfe paragraf i 6 kap. att föreskrifter om tillärapningen av lagen får raeddelas av rege­ringen eller den myndighet regeringen besfemmer.

Regeringsforraens besfemmelser i 8 kap. om lagar och andra före­skrifter torde inte ge utrymme för att i en lag som den förevarande delegera normgivningen till regeringen eller myndighet i den omfattning som såluncfe fömtsätts. Vad som kan komma i fråga är att regeringen enligt 8 kap. 13 § 1 utfärdar föreskrifter för verksfellighet av lagen.

De inledningsvis nämncfe föreskrifteraa i direktivet har med hänsyn till det anförda fått en sammanfattande motsvarighet i 18 § försfe stycket. Ytterligare föreskrifter kan då raeddelas enligt 8 kap. 13 § 1 regerings­forraen.

25%

I remissförslagets 3 kap. 4 § och 5 kap. 4 § har infegits besfemmelser som inte rör upphandling som görs av en upphandlande enhet. I sfellet innefattor besfemmelseraa skyldigheter för sådana enheter att under vissa föratsättningar tillse att andra upphandlare än de själva följer vissa regler.

138

Lagrådet, som godfer den ståndpunkt sora ligger till grand för Prop. 1992/93:88 remissförslaget, nämligen att bakomliggande besferaraelser i EG- Bilaga 3 direktiven inte är att uppfatfe sora ett krav på att ifrågavarande andra upphandlare skall genom lagen inordnas i begreppet upphandlande enhet, förordar emellertid att den annorlunda karakferen av besfemmelseraa i lagen tydliggörs genora att de flyttos från nämnda kapitel för att under rabriken "Särskilda skyldigheter för upphandlande enheter" fogas som 25 § till 1 kap. i lagen.

4 kap.

Det remitterade förslaget innehåller under rabriken "Särskilt kvalifika­tionssystem" endast 23 §, som sfedgar att en upphandlande enhet får upprätto och tillärapa ett särskilt kvalifikationssystera. Om ett sådant system upprättos får urvalet av deltogare i en selektiv eller förhandlad upphandling göras med tillämpning av detto system. De regler som en­heten har gjort upp för systemet skall på begäran hållas tillgängliga för intresserade leverantörer.

För en upphandlande enhet som vill tillämpa ett särskilt system för

urvalet av deltogare i en upphandling av nu nämnt slag stodgar emellertid

direktivet raera långtgående förpliktelser bl.a. i förhållande till leveran­

törer sora önskar vara med i kretsen av dem som valts ut eller som en

gång togits upp i denna krets. Remissförslaget synes utgå från att de

ytterligare besfemmelser som behövs för att irapleraentera direktivet kan

meddelas genom tillämpningsföreskrifter raed stöd av den föreslagna

6 kap. 13 §.

.

Av skäl motsvarande dem som lagrådet anfört vid Lkap., 18 § bör direktivregleraa återges mera utförligt i lagtexten. I lagrådets förslag har de togits upp i 23-25 §§ under rabriken "Särskilt system för urval av deltogare".

6 kap.

En överprövning av upphandlingsförfarandet föreslås i remissprotokollet kunna ske hos allmän förvaltningsdomstol enligt de regler som togits in i 1-4 §§.

Talerätten regleras i 1 §. Varje företog som är leverantör enligt defini­tionen i 1 kap. 5 § är också saklegitimerat, om företoget anser att det har lidit eller riskerar att lida skada på grand av att den upphandlande enheten inte följt lagens besfemmelser. Denna vida omfattning av kretsen av toleberättigade synes överenssfemma med vad sorn föratsätts i direk­tiven och föranleder inte någon erinran i sak. Sambandet med de följande paragraferaa kan dock lämpligen tydligaregöras genom att beskrivningen i I § av skadeorsaken ersätts raed en hänvisning till de besfemmelser som reglerar de materiella föratsättningaraa för överprövningen.

Dessa besfemmelser finns i remissförslagets 2 §. För ett ingripande från länsrättens sida fordras enligt det remitterade förslaget att "villkoren för delfegande i upphandlingen, annonseringen eller förfrågningsunder­laget" har utformats på ett lagstridigt sätt. Direktiven ger emellertid inte

139

stöd för någon begränsning till vissa typer av fel och enligt vad som    Prop. 1992/93:88

upplysts vid lagrådsföredragningen är den citerade uppräkningen inte    Bilaga 3

heller avsedd att vara annat än exemplifiering. Lagrådet förordar en raer

generell lydelse sora klargör att varje brott raot den centrala regeln i

1 kap. 4 § eller någon annan besferaraelse i lagen kan utgöra grand för

ett ingripande.

En ytterligare föratsättning för ingripande är enligt det remitterade förslaget att det fel som den upphandlande enheten begått "är till men för sökanden". Eftersora endast ekonomisk skada synes ha åsyftats förordar lagrådet att uttrycket "raen" ersätts med "skada". Vidare bör besfera­raelsen ändras så att den - i enlighet med vad som föratsätts i direktiven - ger utryrame för ett ingripande redan när risk för skada föreligger.

Besfemmelseraa i 2 § försfe stycket bör ändras också i ett annat av­seende. Det remitterade förslaget innebär att länsrätten, när föratsätt­ningaraa för ett ingripande är uppfyllda, får besluto om sådana åtgärder sora anges i lagrammet. Enligt lagrådets mening sfer det bättre i överens­sfemmelse med direktiven att som huvudregel föreskriva att ingripandet är obligatoriskt, d.v.s att länsrätten under angivna föratsättningar skall ingripa. Ett visst utryrame för diskretionär prövning bör däreraot - vilket lydelsen av det reraitterade förslaget också tillåter - finnas vid den awägning raellan raotsfeende Latressen sora skall göras enligt paragrafens andra stycke.

I fråga ora överprövningen föreslår lagrådet dessutora följande änd­ringar i sak. En särskild besferaraelse ora koraraunicering finns i det remitterade förslagets 3 §. Enligt lagrådets mening kan denna besfem­melse med fördel utgå, vilket får till följd att kommuniceringsskyl-digheten i sfellet skall avgöras enligt de allmänna besfemmelseraa i 10 § förvaltningsprocesslagen. Vidare innehåller förslaget en foramregel, sora togits in sora ett andra stycke i 1 §. I den föreslagna regehi sägs att en ansökan skall ges in till den länsrätt i vars domkrets den upphandlande enheten "finns". Innebörden är oklar. Av förfettningskoniraentoren frara­går emellertid att det är enhetens heravist sora åsyftas. Enligt lagrådets mening bör detto uttryckligen anges i lagtexten. Vid bedömningen av var en enhet har sitt hemvist kan ledning hämtos i bl.a. 10 kap. 1 § rättegångsbalken.

Lagrådet förordar häratöver de förtydliganden och den omdisponering av bestämmelseraa i 1-4 §§ som framgår av bilagan till lagrådets yttrande.

Enligt remissförslaget skall i 5 § intos en generell regel om skade­stånd, upp till vad som benämns det positiva kontraktsintresset, raedan 6 § reglerar rätten till ersättning för det negativa intresset vid upphand­lingar enligt 4 kap.

Koramentoren till de båda paragraferaa förmedlar intrycket att det på grandval av rådande skadesfendsrättsliga principer inte skulle kunna komma i fråga att ge skadelidande ersättning enligt 5 § för det negativa intresset, t.ex. onyttiga kostnader för anbudsgivning, i andra fall än då han kan visa att han förlorat kontraktet till följd av felet.

140

Det kan nog ifrågasättos om inte koraraentoren på denna punkt ger en Prop. 1992/93: alltför onyanserad bild av rättsläget. Lagrådet har inte någon erinran raot Bilaga 3 att en generell skadeståndsregel med den i remissförslagets 5 § föreslagna lydelsen införs. Det får också godtas att en besferaraelse raotsvarande remissens 6 §, som är direkt häratod från EGs andra rättsmedelsdirektiv, införs samtidigt. Hur besfemraelseraa i de två paragraferaa (i lagrådets förslag 6 och 7 §§) närmare hänger saraman och hur de i sina deteljer skall tolkas i bl.a. det nyss berörda hänseendet får emellertid anses vara osäkert och överlämnat till rättsstillämpningen att avgöra.

Lagrådet har vid 1 kap. 18 § och 4 kap. 23-25 §§ anmärkt att 8 kap. regeringsformen inte torde tillåto en delegering av normgivningsmakten till regering och rayndigheter i enlighet med vad det remitterade lag­förslaget föratsätter. Med hänsyn härtill föreslår lagrådet att den före­slagna 6 kap. 13 § utgår. Såsora lagrådet anfört i nyssnämnda samman­hang kan det komma i fråga att regeringen utfärdar föreskrifter för verksfellighet av lagen. Denna befogenhet för regeringen - innefattande möjlighet till subdelegation - framgår av 8 kap. 13 § regeringsformen och någon erinran härom behövs inte i den nu förevarande lagen.

Av det anförda följer att den föreslagna Nämnden för offentlig upp­handling inte kan få någon annan normgivningsmakt än den som grandas på subdelegation enligt 8 kap. 13 § regeringsforraen.

Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar

Förslaget lämnas utan erinran.

141

Innehåll

Propositionens huvudsakliga innehåll.................... 

1

Författningsförslag........................................... 

3

1

Lag om offentlig upphandling....................... 

3

2

Lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar 

30

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 3 noveraber 1992....................................... 

32

1     Bakgrand................................................. 

32

1.1

EES-propositionen..................................... 

32

1.2

Gällande ordning....................................... 

33

1.3

EG:s regelverk.......................................... 

36

1.4

En järaförelse mellan EG:s och Sveriges regelverk ....

37

1.5

Arbetsgrappen.......................................... 

38

2     Allmän motivering...................................... 

39

2.1

Regelverkets utformning............................. 

39

2.2

Upphandling under tröskelvärdena................ 

41

2.3

Nämnden för offentlig upphandling................ 

42

2.4

Överprövning och skadestånd...................... 

45

2.5

Den kommunala laglighetsprövningen............. 

48

2.6

Upphandlingsförfaranden............................. 

49

2.7

Tidsfrister................................................ 

50

2.8

Prövning av anbud..................................... 

51

2.9

Sekretessfrågor........................................ 

53

2.10

Tjänsteupphandling................................... 

55

2.11

Ikraftträdande.......................................... 

56

3

Upprättode lagförslag................................. 

57

4

Författningskommentor............................... 

57

4.1

Lagen om offentlig upphandling.................... 

57

4.2

Lagen om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar      

106

5

Hemsfellan............................................... 

106

6

Beslut..................................................... 

..... 

106

Bilaga 1   Förteckning över remissinstonser........... 

..... 

107

Bilaga 2  Lagrådsremissens lagförslag................... 

..... 

109

Bilaga 3  Lagrådets yttrande.............................. 

..... 

137

Prop. 1992/93:

142