Regeringens proposition

2000/01:67

Stiftelselagen - undantag från viss tillsyn

Prop.

2000/01:67

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 22 februari 2001

Lena Hjelm-Wallén

 Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Justitiedepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås ändringar i stiftelselagen (1994:1220) som gäller

undantag från viss tillsyn. Ändringarna innebär att en stiftelse i visst

begränsat hänseende skall kunna undantas från tillsyn enligt lagen, om

stiftelseförordnandet ger stöd för ett sådant undantag och det finns särskilda

skäl. Undantag skall beslutas av Kammarkollegiet. Ett beslut om undantag skall

kunna återkallas, om det inte längre finns skäl för det. Kammarkollegiets beslut

 i ett ärende om undantag skall kunna överklagas hos regeringen. Lagändringarna

föreslås träda i kraft den 1 juli 2001.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Förslag till lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220) 4

3 Ärendet och dess beredning 6

4 Bakgrund 6

4.1 Stiftelselagen 6

4.1.1 Allmänt 6

4.1.2 Bestämmelser om tillsyn 6

4.1.3 Den särskilda tillsynsordningen 7

4.2 Nobelstiftelsens begäran om lagändring 8

4.2.1 Bakgrund 8

4.2.2 Nobelstiftelsens framställning 8

5 Överväganden och förslag 9

5.1 Behövs en ny regel om skydd mot insyn? 9

5.2 Hur bör regleringen utformas? 11

6 Kostnader och ikraftträdande 15

7 Författningskommentar 15

Bilaga 1 Nobelstiftelsens lagförslag 19

Bilaga 2 Lagförslaget i det remitterade utkastet till lagrådsremiss

20

Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag 22

Bilaga 4 Lagrådets yttrande 24

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 februari 2001 26

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring

i stiftelselagen (1994:1220).

2 Förslag till lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220)

Härigenom föreskrivs i fråga om stiftelselagen (1994:1220)

dels att 4 kap. 10 och 15 §§ samt 9 kap. 1 § skall ha följande lydelse,

dels att det i 9 kap. skall införas en ny paragraf, 10 a §, med följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

10 §1

Styrelsen eller förvaltaren skall ge revisorerna tillfälle att verkställa

granskningen i den omfattning som dessa finner behövligt samt lämna de

upplysningar och den hjälp som revisorerna begär. Samma skyldighet har

företagsledningen och revisorerna i ett dotterföretag gentemot en revisor i

moderstiftelsen.

I 8 kap. 2 och 16 §§ årsredovisningslagen (1995:1554) finns bestämmelser om vid

vilken tidpunkt årsredovisningen och, i förekommande fall, koncernredovisningen

senast skall lämnas till revisorn.

Om stiftelsen inte är skyldig att upprätta årsredovisning enligt bokföringslagen

 (1999:1078), skall årsbokslutet eller den sammanställning över räkenskaperna

som anges 3 kap. 2 § andra stycket lämnas till revisorn inom fyra månader efter

räkenskapsårets utgång.

Om stiftelsen inte är skyldig att upprätta årsredovisning enligt bokföringslagen

 (1999:1078), skall årsbokslutet eller den sammanställning över räkenskaperna

som anges i 3 kap. 2 § andra stycket lämnas till revisorn inom fyra månader

efter räkenskapsårets utgång.

15 §2

Revisorerna får inte lämna upplysningar till utomstående om sådana stiftelsens

angelägenheter som de har fått kännedom om vid fullgörandet av sitt uppdrag, om

det kan vara till nackdel för stiftelsen.

Revisorerna är skyldiga att

1. till medrevisor, ny revisor, tillsynsmyndigheten och, om stiftelsen har

försatts i konkurs, konkursförvaltaren lämna behövliga upplysningar om

stiftelsens angelägenheter, samt

2. på begäran lämna upplysningar om stiftelsens angelägenheter till

undersökningsledaren under förundersökning i brottmål.

Bestämmelsen i andra stycket 1 om upplysningsskyldighet till tillsynsmyndigheten

 gäller inte när det är fråga om sådan stiftelse som avses i 9 kap. 10 § första

stycket.

Bestämmelsen i andra stycket 1 om upplysningsskyldighet till tillsynsmyndigheten

 gäller inte när det är fråga om en sådan stiftelse som avses i 9 kap. 10 §

första stycket. Detsamma gäller upp-lysningar i sådana hänseenden där stiftelsen

 är undantagen från till-syn enligt 9 kap. 10 a §.

Revisorerna i en stiftelse som omfattas av 1 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100)

är även skyldiga att på begäran lämna upplysningar om stiftelsens angelägenheter

 till de förtroendevalda revisorerna i kommunen eller landstinget.

9 kap.

1 §

Tillsynsmyndighet för en stiftelse med egen förvaltning är länsstyrelsen i det

län där stiftelsens styrelse har sitt säte eller, om säte inte är bestämt, där

förvaltningen huvudsakligen utövas. En stiftelse med anknuten förvaltning står

under tillsyn av länsstyrelsen i det län där förvaltaren har sitt säte eller, om

 säte inte är bestämt, där förvaltarens egen förvaltning huvudsakligen utövas

eller, om ett handelsbolag är förvaltare, där bolagets huvudkontor är inrättat.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att en annan

 myndighet än som följer av första stycket skall vara tillsynsmyndighet för en

stiftelse.

Att det för vissa stiftelser gäller särskilda bestämmelser om tillsynen framgår

av 10 §.

Att det för vissa stiftelser gäller särskilda bestämmelser om tillsynen framgår

av 10 och 10 a §§.

10 a §

Kammarkollegiet får besluta att en stiftelse i visst begränsat hänseende skall

vara undantagen från tillsyn, om stiftelseförordnandet ger stöd för ett sådant

undantag och det finns särskilda skäl. Kammarkollegiet får återkalla ett beslut

om undantag, om det inte längre finns skäl för undantaget.

Frågor om undantag prövas på ansökan av styrelsen eller förvaltaren. Frågor om

återkallelse av undantag prövas på ansökan av tillsynsmyndigheten eller när det

annars finns skäl för det.

Kammarkollegiets beslut får överklagas hos regeringen.

_____________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

3 Ärendet och dess beredning

Nobelstiftelsen begärde i en framställning till regeringen i december 1997 en

lagändring i syfte att undanta Nobelstiftelsen från tillsynsmyndighetens insyn

när det gäller att utse Nobelpristagare. Nobelstiftelsens lagförslag finns i

bilaga 1.

Framställningen har remissbehandlats. Remissinstanser var Justitiekanslern,

Kammarrätten i Stockholm, Kammarkollegiet och Länsstyrelsen i Stockholms län.

Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr Ju 97/7003).

I denna lagrådsremiss föreslås en reglering som något avviker från den som

Nobelstiftelsen föreslagit. Ett utkast till lagrådsremiss har lämnats för

synpunkter till remissinstanserna och Nobelstiftelsen. Utkastets lagförslag

återfinns i bilaga 2. De skriftliga synpunkter som lämnats finns tillgängliga i

lagstiftningsärendet.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 8 februari 2001 att inhämta Lagrådets yttrande över det

 lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådets

 synpunkter kommenteras i avsnitt 5.2.

4 Bakgrund

4.1 Stiftelselagen

4.1.1 Allmänt

Stiftelselagen (1994:1220) trädde i kraft den 1 januari 1996. Lagen anger att en

 stiftelse bildas genom att egendom enligt förordnande av en eller flera

stiftare avskiljs för att varaktigt förvaltas som en självständig förmögenhet

för ett bestämt ändamål (se 1 kap. 2 §). Föreskrifterna i ett

stiftelseförordnande skall följas vid förvaltningen av stiftelsens

angelägenheter, om inte föreskrifterna strider mot stiftelselagen (se 2 kap. 1

§). Styrelsen eller förvaltaren svarar för att föreskrifterna i

stiftelseförordnandet följs (se 2 kap. 3 § första stycket).

4.1.2 Bestämmelser om tillsyn

Bestämmelserna om tillsyn över stiftelser återfinns i 9 kap. stiftelselagen.

Alla stiftelser är knutna till en tillsynsmyndighet. Denna myndighet är i regel

länsstyrelsen i det län där stiftelsens styrelse eller förvaltare har sitt säte.

 I tillsynsmyndighetens befattning med stiftelser ingår tre huvuduppgifter,

nämligen kontroll, ingripande och service.

Kontrollen bygger i huvudsak på att tillsynsmyndigheten alltid har rätt att

begära information av en stiftelse. Tillsynsmyndigheten får i princip alltid

begära in handlingar eller upplysningar från vilken stiftelse som helst (se 9

kap. 4 § första stycket 1). Som ett led i kontrollfunktionen får

tillsynsmyndigheten också kalla till och delta vid sammanträde med stiftelsens

styrelse eller förvaltare samt, om någon särskild anledning föreligger, utföra

inspektion hos stiftelsen (se 9 kap. 4 § första stycket 2 och 3). Myndigheten

utövar också en återkommande kontroll genom att granska årsredovisning och

revisionsberättelse om stiftelsen är årsredovisningsskyldig (jfr 3 kap. 11 §

stiftelselagen).

Tillsynsmyndigheten är skyldig att ingripa, om det kan antas att stiftelsens

förvaltning eller revision inte utövas i enlighet med stiftelseförordnandet

eller bestämmelserna i stiftelselagen. Myndigheten skall också ingripa om det

kan antas att en styrelseledamot eller förvaltaren annars missköter sitt uppdrag

 (se 9 kap. 3 § första stycket). Tillsynsmyndigheten kan vid ingripanden använda

 sig av olika åtgärder; den kan bl.a. utfärda förelägganden och meddela förbud

(se 9 kap. 5 § första stycket 2 och 3).

Tillsynsmyndighetens uppgift att utföra service gentemot stiftelserna består i

att ge råd och upplysningar (se 9 kap. 3 § andra stycket).

4.1.3 Den särskilda tillsynsordningen

Vissa stiftelser är undantagna från de centrala bestämmelserna om kontroll och

ingripande. Det betyder bl.a. att tillsynsmyndigheten normalt är förhindrad att

begära information av dessa stiftelser. Tre grupper av stiftelser berörs; för

det första stiftelser som har bildats av eller tillsammans med staten, en kommun

 eller ett landsting, för det andra stiftelser som förvaltas av en statlig

myndighet och för det tredje stiftelser som enligt stiftarens förordnande skall

vara undantagna från tillsyn enligt stiftelselagen och som varken under

innevarande eller de tre närmast föregående räkenskapsåren har utövat

näringsverksamhet eller varit moderstiftelse (se 9 kap. 10 § första stycket). Nu

 angivna stiftelser är undantagna från bestämmelserna om tillsynsmyndighetens

rätt att ingripa (9 kap. 3 § första stycket), myndighetens rätt att begära in

handlingar m.m. (9 kap. 4 §) samt tillsynsmyndighetens möjligheter att meddela

förelägganden och förbud (9 kap. 5 § första stycket 2 och 3).

De stiftelser som normalt är undantagna från tillsyn kan dock under vissa

förutsättningar bli föremål för ingripanden från tillsynsmyndigheten. Om det kan

 antas att en stiftelse saknar namn eller har åsidosatt reglerna om

årsredovisning och revision m.m., är nämligen de centrala tillsynsbestämmelserna

 tillämpliga även beträffande dessa stiftelser (se 9 kap. 10 § andra stycket).

Även när det gäller revisorernas åligganden finns en specialregel avseende

stiftelser som omfattas av den särskilda tillsynsordningen. Av 4 kap. 15 §

första stycket följer att en revisor i princip har tystnadsplikt. I paragrafens

andra stycke meddelas bestämmelser om revisorns upplysningsskyldighet till bl.a.

 tillsynsmyndigheten. Paragrafens tredje stycke innehåller dock ett undantag vad

 gäller revisorns upplysningsskyldighet till tillsynsmyndigheten för sådana

stiftelser som omfattas av den särskilda tillsynsordningen.

4.2 Nobelstiftelsens begäran om lagändring

4.2.1 Bakgrund

Nobelstiftelsen är grundad på ett testamente som upprättades den 27 november

1895 av Alfred Nobel. Ändamålet med Nobelstiftelsen är att i enlighet med Alfred

 Nobels testamente och fastställda stadgar varje år dela ut Nobelpris i fem

ämnen. Priserna delas ut av fyra särskilt angivna prisutdelare, som även svarar

för att välja ut pristagarna. Prisutdelarna är Kungliga Vetenskapsakademien,

Nobelförsamlingen vid Karolinska Institutet, Svenska Akademien och Den Norske

Nobelkomite. Grundstadgarna, dvs. Nobelstiftelsens stiftelseförordnande,

fastställdes av Kungl. Maj:t den 29 juni 1900. De har därefter ändrats flera

gånger, senast efter beslut av Kammarkollegiet den 30 december 1999.

Grundstadgarna föreskriver bl.a. följande. För varje svensk prisgrupp skall det

utses en "Nobelkommitté" om tre till fem personer för att avge ett utlåtande i

fråga om prisutdelningen (6 §). För att någon skall kunna komma i fråga för pris

 fordras ett skriftligt förslag från en behörig person. Bestämmelser om

behörighet meddelas av prisutdelaren (7 §). Ett förslag bör vara motiverat och

åtföljt av de skrifter och andra handlingar som åberopas (8 §). På stiftelsens

högtidsdag (årsdagen av testatorns död den 10 december) skall Nobelpriset

överlämnas till pristagarna (9 §).

Av 10 § i stadgarna framgår följande. Talan får inte föras mot prisutdelares

beslut i fråga om prisutdelning. Inkommet förslag till prisbelöning samt

utredning och utlåtande i fråga om prisutdelning får inte röjas. Om skiljaktiga

meningar har förekommit vid en prisutdelares beslut om prisutdelning, får de

inte tas till protokollet eller annars röjas. Prisutdelare får dock, efter

prövning i varje särskilt fall, för lärdomshistorisk forskning medge tillgång

till material, som legat till grund för prisbedömning och beslut. Ett sådant

medgivande får dock lämnas tidigast 50 år efter ifrågavarande prisbeslut.

4.2.2 Nobelstiftelsens framställning

I en framställning till regeringen har Nobelstiftelsen begärt en lagändring av

innebörd att stiftelsen skall kunna undantas från tillsynsmyndighetens insyn

såvitt gäller hur Nobelpristagare utses. Stiftelsen har föreslagit ett nytt

tredje stycke i 9 kap. 10 § stiftelselagen av innebörd att regeringen skall

kunna undanta stiftelser från åtgärder enligt 9 kap. 4 § (dvs.

kontrollåtgärder), om sådana åtgärder kan innebära att uppgifter röjs om hur de

som får förmåner från stiftelsen utses. Enligt förslaget skall beslut om

undantag få meddelas bara om det kan antas att förmånstagare utses på ett

betryggande sätt och det även i övrigt finns särskilda skäl till det.

Nobelstiftelsen har också föreslagit att beslut om undantag skall kunna

återkallas, om det kan misstänkas t.ex. att möjligheten till undantag

missbrukas.

Nobelstiftelsen har anfört att det har uppmärksammats att grundstadgarnas

bestämmelse om tystnadsplikt (10 §) står i konflikt med stiftelselagens

bestämmelser om tillsynsmyndighetens rätt att begära in handlingar och

upplysningar. Enligt stadgarna får nämligen uppgifter om ett inkommet förslag

till prisbelöning samt utlåtande och utredning i samband med detta inte lämnas

ut. Detsamma gäller för skiljaktiga meningar. Nobelstiftelsen har angett att det

 alltid har varit av synnerlig betydelse att uppgifter som berör hur

Nobelpristagare utses inte kommer ut. Sättet att utse pristagare bygger enligt

stiftelsen på att arbetet kan bedrivas under sträng sekretess. Enligt stiftelsen

 utgör vetskapen om att ingivna förslag och utförd utredning inte kommer att

offentliggöras en förutsättning för det prisbedömningsarbete som har bidragit

till Nobelprisets goda anseende såväl i Sverige och Norge som internationellt.

Nobelstiftelsen har konstaterat att stadgarnas föreskrifter om tystnadsplikt

verkar vara oförenliga med bestämmelserna i stiftelselagen om

tillsynsmyndighetens rätt att begära in handlingar och upplysningar från

stiftelsen och dess revisorer (9 kap. 4 § och 4 kap. 15 § andra stycket, jfr

ovan under 4.1.2 och 4.1.3). Stiftelsen har vidare framhållit att även om de

uppgifter som tillsynsmyndigheten får i sin tillsynsverksamhet i och för sig

faller under sekretessbestämmelsen i 8 kap. 21 § sekretesslagen (1980:100),

torde den bestämmelsen knappast kunna ge Nobelstiftelsen önskat skydd i nu

aktuellt hänseende. Sekretess enligt den aktuella bestämmelsen gäller för

tillsynsmyndighetens tillsyn över stiftelser, för uppgifter om stiftelsens

affärs- eller driftförhållanden eller om enskilds personliga eller ekonomiska

förhållanden, om det kan antas att stiftelsen eller den enskilde eller någon

honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Enligt Nobelstiftelsen

 kan det vara svårt att hävda att det uppkommer skada i de hänseenden som lagen

avser.

5 Överväganden och förslag

5.1 Behövs en ny regel om skydd mot insyn?

Regeringens bedömning: Det bör införas regler som möjliggör skydd mot insyn i

stiftelser i vissa fall, t.ex. när det gäller hur Nobelpristagare utses.

Nobelstiftelsens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning när det

gäller behovet av skydd mot insyn i hur Nobelpristagare utses.

Remissinstanserna: Alla remissinstanser utom Länsstyrelsen i Stockholms län har

ställt sig bakom eller förklarat sig inte ha några invändningar mot att det

införs en ordning som säkerställer skydd mot insyn i hur Nobelpristagare utses.

Länsstyrelsen har angett att det i praktiken är uteslutet att myndigheten i

något tillsynssammanhang skulle ha intresse av att begära in de nu aktuella

uppgifterna, även om det i teorin inte kan uteslutas att det läge som

Nobelstiftelsen har skisserat uppstår. Enligt länsstyrelsen kan det inte

uteslutas att den föreslagna bestämmelsen skulle kunna utnyttjas av vilken

stiftelse som helst för att t.ex. fördröja ett tillsynsärende. Justitiekanslern

har ifrågasatt nödvändigheten av den föreslagna regeln. Enligt JK är det

tveksamt om tillsynsmyndigheten har rätt att få insyn i en angelägenhet där

beslutsbefogenheten som i detta fall tillkommer ett till stiftelsens styrelse

eller förvaltare sidoordnat organ. Det gäller enligt JK även om ett sådant

beslut anses ske under överinseende av styrelsen. Kammarkollegiet har ställt sig

 bakom Nobelstiftelsens motiv men angett att den av Nobelstiftelsen föreslagna

lösningen är alltför ensidigt inriktad på den stiftelsen och det nu aktuella

problemet. Kollegiet har därför föreslagit en annan lösning.

Skälen för regeringens bedömning: Genom den särskilda tillsynsordningen enligt 9

 kap. 10 § stiftelselagen - som innebär att vissa stiftelser undantas från

lagens centrala bestämmelser om tillsyn (se ovan 4.1.3) - tillmötesgås normalt

en stiftares önskemål om undantag från tillsyn (se första stycket 3 i den

angivna paragrafen). Det måste dock vara fråga om en föreskrift av stiftaren

själv för att en stiftelse skall kunna hänföras till denna kategori. Och

dessutom gäller inte undantaget om stiftelsen utövar näringsverksamhet.

I Nobelstiftelsens fall handlar det inte om en föreskrift av stiftaren själv

utan om en föreskrift i stadgarna. Vidare är det inte fråga om ett undantag från

 all tillsyn utan om en mer begränsad fråga. Det kan dessutom inte uteslutas att

 Nobelstiftelsen anses bedriva viss näringsverksamhet eller kan komma att göra

det. Stiftelsen omfattas alltså inte av det nyss beskrivna undantaget.

Frågan är då om det finns skäl att begränsa tillsynsmyndighetens insyn i

ytterligare vissa fall.

Nobelpriset är en av de företeelser som Sverige är känt för internationellt.

Priset är unikt i sitt slag och en mycket betydelsefull utmär-kelse.

Nobelstiftelsens stadgar bygger otvetydigt på att ingen skall ha insyn i den

beslutsprocess som leder till att en Nobelpristagare utses. Stadgarna bygger

också på att utomstående inte skall kunna ta del av de handlingar och utlåtanden

 som är förknippade med denna process. Det finns ingen anledning att betvivla

det som Nobelstiftelsen anfört om betydelsen av att uppgifter som rör valet av

Nobelpristagare inte kommer ut. En annan sak är att det åtminstone teoretiskt

kan uppkomma situationer - som också Nobelstiftelsen själv är inne på - där en

offentlig insyn kan komma att framstå som påkallad.

När det gäller frågan om tillsynsmyndigheten enligt gällande rätt över huvud

taget har rätt till insyn när beslutsbefogenheten tillkommer ett annat organ än

styrelsen eller förvaltaren - i Nobelstiftelsens fall de prisutdelare som nämns

i avsnitt 4.2.1 - bör följande uppmärksammas. De åtgärder som styrelsen eller

förvaltaren inte skall svara för på grund av en föreskrift i

stiftelseförordnandet är särskilt angivna i 2 kap. 3 § andra stycket

stiftelselagen. Det gäller åtgärder för att utse eller entlediga

styrelseledamöter eller revisorer liksom beslut om arvode. När det gäller andra

åtgärder har styrelsen eller förvaltaren det yttersta ansvaret, även om besluten

 rent faktiskt fattas av ett annat organ. Självfallet innebär inte detta att

styrelsen eller förvaltaren har ett ansvar för att beslutet är i alla avseenden

"rätt". Men det torde ändå innebära att tillsynsmyndigheten i princip är

oförhindrad att från stiftelsen begära in t.ex. det underlag för ett prisbeslut

som finns hos stiftelsen, även om beslutet har fattats av ett annat organ (jfr

prop. 1993/94:9 s. 119).

Det är visserligen mindre troligt att tillsynsmyndigheten skulle finna skäl att

begära in den typ av uppgifter som Nobelstiftelsen vill skall vara skyddade. Så

länge det är formellt möjligt finns det dock anledning att hörsamma vad

Nobelstiftelsen har begärt. Till detta kommer att stadgarna i denna del (10 §)

kan anses stå i konflikt med lagens bestämmelser om tillsyn. Detta är i sig en

omständighet som bör åtgärdas.

Det är fullt möjligt att liknande behov kan finnas eller uppstå för andra

stiftelser där det i stiftelseförordnandet anges att vissa uppgifter skall

hållas utanför tillsynsmyndighetens insyn.

Regeringen instämmer i Nobelstiftelsens och remissinstansernas bedömning att

bestämmelsen i 8 kap. 21 § sekretesslagen inte löser problemet.

Sammantaget anser regeringen alltså att det finns skäl att skapa en ordning som

möjliggör skydd mot insyn i vissa fall, t.ex. när det gäller hur Nobelpristagare

 utses. Som Nobelstiftelsen varit inne på bör en reglering ta hänsyn till

riskerna för att en undantagsreglering missbrukas.

5.2 Hur bör regleringen utformas?

Regeringens förslag: En stiftelse skall i visst begränsat hänseende kunna

undantas från tillsyn enligt stiftelselagen, om det finns stöd för ett sådant

undantag i stiftelseförordnandet och det dessutom finns särskilda skäl. Beslutet

 skall kunna återkallas om det inte längre finns skäl för undantaget. Beslut om

undantag och återkallelse skall fattas av Kammarkollegiet och kunna överklagas

hos regeringen.

Nobelstiftelsens förslag: Nobelstiftelsens förslag tar uttryckligen sikte på

undantag från åtgärder som kan medföra att uppgifter om dem som får förmåner

från stiftelsen röjs.

Remissinstanserna: Kammarrätten i Stockholm har tillstyrkt Nobel-stiftelsens

förslag. Justitiekanslern har angett sig inte ha några invänd-ningar mot att

Nobelstiftelsens önskemål tillgodoses på lämpligt sätt. Länsstyrelsen har, om en

 lagändring bedöms vara nödvändig, förordat att de aktuella uppgifterna skyddas

genom ett tillägg i sekretesslagen, där Nobelstiftelsen direkt pekas ut.

Kammarkollegiet har föreslagit att ytterligare en kategori stiftelser införs

inom ramen för den särskilda tillsynsordningen (9 kap. 10 § stiftelselagen).

Förslaget i det remitterade utkastet till lagrådsremiss: Förslaget i utkastet

överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt eller förklarat sig inte ha

något att invända mot förslaget. Nobelstiftelsen och Kammarkollegiet har

framfört synpunkter på vem som skall kunna få till stånd en återkallelse av ett

undantag från viss tillsyn. Kammarkollegiet har vidare framhållit att frågan om

vilka behov från en stiftelses sida som skall anses utgöra skäl för undantag bör

 tydliggöras.

Skälen för regeringens förslag

I det följande behandlar regeringen först de lagförslag som Nobel-stiftelsen och

 Kammarkollegiet har lämnat. Sedan följer skälen för den sakliga lösning som

regeringen föreslår. Därefter behandlas den föreslagna beslutsordningen.

Avslutningsvis tas vissa frågor om förvaltningsmyndigheters självständighet och

revisorers upplysningsskyldighet upp.

Nobelstiftelsens och Kammarkollegiets förslag

Nobelstiftelsen har av naturliga skäl utgått från sina egna behov av en

lagändring. Stiftelsen har därför föreslagit ett tillägg i 9 kap. 10 §

stiftel-selagen av innebörd att regeringen i enskilda fall skall kunna besluta

att en stiftelse skall vara undantagen från tillsynsmyndighetens åtgärder om

ingripande och kontroll, om sådana åtgärder skulle kunna medföra att uppgifter

röjs om hur de som får förmåner av stiftelsen utses. Beslut om sådana åtgärder

föreslås bara få meddelas om det kan antas att förmånstagarna utses på ett

betryggande sätt och det i övrigt finns särskilda skäl för undantaget.

Mot Nobelstiftelsens förslag talar att det från ett bredare perspektiv knappast

finns anledning att undanta just uppgifter om hur de som får förmåner av

stiftelsen utses. Tvärtom kan detta ibland vara en central uppgift för

tillsynen.

Kammarkollegiet har i stället föreslagit en fjärde punkt i 9 kap. 10 §

stiftelselagen - alltså inom ramen för den särskilda tillsynsordningen - av

innebörd att regeringen om det finns synnerliga skäl skall kunna besluta om

tillsyn enligt den bestämmelsen. En sådan lösning skulle visserligen passa väl

in i lagens systematik. Den skulle dock innebära ett avsevärt mer långtgående

undantag än som är motiverat från Nobelstiftelsens synpunkt, eftersom stiftelser

 som omfattas av den särskilda tillsynsordningen är helt och hållet undantagna

från de centrala bestämmelserna om tillsyn. Enligt regeringens mening måste det

finnas ett tydligt behov av ett sådant undantag för att en sådan lösning skall

väljas. Kammarkollegiet har visserligen angett att det finns stiftelser vars

verksamhet är sådan att det från såväl stiftelsens som statens ut-gångspunkt kan

 vara av betydelse att de framstår som helt oberoende av staten. Någon mera

utredning finns dock inte i ärendet. Tillräckliga skäl för att nu införa ett så

långtgående undantag kan då inte anses föreligga. Till detta kommer att en

reglering som ger regeringen möjlighet att besluta om vidsträckt dispens med

utgångspunkt från ett så relativt vagt krav som synnerliga skäl medför en risk

att dispensprövningen kan komma att uppfattas som alltför skönsmässig och kanske

 delvis politisk.

Ett annat alternativ skulle kunna vara en ändring i sekretesslagen där

Nobelstiftelsen direkt pekas ut. En sådan ändring skulle ta sikte på under vilka

 förhållanden uppgifter skulle kunna hindras att lämna tillsynsmyndigheten. Det

avgörande för Nobelstiftelsen är dock att handlingarna inte skall lämna

stiftelsen. En ändring i sekretesslagen synes därför inte vara en framkomlig

väg.

Regeringens förslag

Regleringen bör inte ges ett vidare tillämpningsområde än det finns behov av och

 inte heller ensidigt inriktas på Nobelstiftelsens behov. Den bör ge så litet

utrymme för skönsmässiga bedömningar som möjligt och det bör finnas stöd i

stiftelseurkunden för undantaget. Utifrån dessa utgångspunkter är enligt vår

bedömning den lämpligaste lösningen en särskild bestämmelse i stiftelselagen som

 säger att en stiftelse kan undantas från tillsyn "i visst begränsat hänseende",

 om stiftelseförordnandet ger stöd för ett sådant undantag och det finns

"särskilda skäl" för det. I detta sammanhang bör noteras att föreskrifter som

före ikraftträdandet har fastställts för en stiftelse av regeringen,

Kammarkollegiet eller en länsstyrelse skall anses som föreskrifter i ett

stiftelseförordnande (11 § lagen [1994:1221] om införande av stiftelselagen).

Det innebär att bl.a. Nobelstiftelsens grundstadgar här omfattas av uttrycket

stiftelseförordnande.

Det kan övervägas hur preciserat stiftelseförordnandets stöd för ett undantag

skall behöva vara. Enligt regeringens mening finns det inte anledning att ställa

 några särskilda krav i detta hänseende. Det väsentliga är att undantaget blir

begränsat och tydligt preciserat samt att skälen för undantaget är övertygande.

Utgångspunkten bör vara att ett undantag förutsätter dels att det skall

begränsas med hänsyn till vad som är ett klart påvisat behov, dels att det finns

 skäl att förlita sig på att inga oegentligheter eller dylikt undanhålls genom

begränsningen i tillsyn. Härvid finns det anledning att vara särskilt varsam

beträffande stiftelser som driver näringsverksamhet. De nu nämnda

förutsättningarna bör komma till uttryck i lagtexten genom det nyssnämnda kravet

 på särskilda skäl.

I de fall det kan misstänkas att ett undantag missbrukas eller det framgår att

det inte längre finns något behov av undantaget, bör det kunna återkallas.

Lagrådet har menat att ett undantag från tillsynsmyndighetens rätt till

information knappast kan sägas ha stöd i Nobelstiftelsens stadgebestämmelse om

tystnadsplikt (jfr ovan 4.2.1), utan att det snarare är fråga om en konflikt

mellan tystnadsplikten och insynsrätten som skall lösas i lagstiftningsärendet.

Med anledning av detta har Lagrådet föreslagit att regleringen utformas så att

Kammarkollegiet får besluta om undantag, om stiftelseförordnandet ger anledning

till det och det finns särskilda skäl.

Enligt regeringens mening utgår den av Lagrådet föreslagna lösningen i alltför

stor utsträckning från Nobelstiftelsens situation, dvs. ett enskilt fall. Som

ovan framhållits bör regleringen inte ensidigt inriktas på Nobelstiftelsens

behov.

Som framhålls i författningskommentaren (avsnitt 7) bör det vidare vara

tillräckligt att det framgår indirekt av stiftelseförordnandet att avsikten

varit att komma ifrån viss tillsyn. Stiftelseförordnandet får sålunda tolkas. I

Nobelstiftelsens fall är det enligt regeringens mening tydligt att stadgarna ger

 stöd för ett undantag från viss tillsyn. Att byta ut "stöd" mot "anledning" ger

 intryck av att det behövs mindre för dispens. Det av Lagrådet föreslagna

uttrycket kan tolkas så att man kan göra en bred bedömning av vad som ter sig

lämpligt och rimligt utifrån stiftelseförordnandets utformning och innehåll.

Detta är enligt regeringens mening inte en lämplig ordning. Vi anser därför att

ett krav för undantag bör vara att stiftelseförordnandet ger stöd för detta.

Enligt Lagrådets mening torde det vara mera träffande att ange att

Kammarkollegiet får besluta att tillsynen skall vara begränsad i visst hänseende

 än att tala om att det är fråga om undantag från tillsyn i visst begränsat

hänseende. Någon närmare förklaring till detta ges inte. Enligt vår mening ger

uttrycket "i visst begränsat hänseende" bättre uttryck för den restriktiva syn

som bör prägla regleringen. Vi förordar därför den lösningen. Det är slutligen

enligt vår mening mer pedagogiskt att tala om undantag än om begränsning.

Beslutsordningen

Frågan är då vem som skall besluta om undantag. Beslut om ändring av

föreskrifter i ett stiftelseförordnande fattas av Kammarkollegiet och kan

överklagas hos regeringen (se 6 kap. 1 och 2 §§ stiftelselagen). Det finns en

allmän strävan att befria regeringen från ärenden av olika slag. Vid införandet

av nya stiftelselagen behandlades frågan om överklaganden av Kammarkollegiets

beslut i fråga om permutation av stiftelser borde prövas av allmän

förvaltningsdomstol. Då gjordes den bedömningen att en sådan nyordning inte

borde införas utan en allsidig utredning (se prop. 1993/94:9 s. 84-85).

Regeringen avser att överväga frågan om en nyordning i samband med den

utvärdering av stiftelselagen som är planerad att inledas under år 2002. Innan

så skett talar allt för att i den nu aktuella frågan ansluta till den gällande

instansordningen. Eftersom beslut om undantag från viss tillsyn har likheter med

 beslut om ändring av föreskrifter i stiftelseförordnanden, är det lämpligt att

de fattas i samma ordning. Vi föreslår därför att beslut om undantag från

tillsyn skall fattas av Kammarkollegiet och kunna överklagas hos regeringen.

Detsamma bör gälla för beslut om återkallelse av undantag.

På samma sätt som när det gäller frågor om tillstånd till ändring m.m. av

föreskrifter i stiftelseförordnandet bör det vara styrelsen eller förvaltaren

som för stiftelsens räkning kan ansöka om undantag från tillsyn i det hänseende

som nu är aktuellt (jfr 6 kap. 2 § stiftelselagen).

Det torde normalt vara tillsynsmyndigheten som bäst kan bedöma när skäl för

ytterligare tillsyn finns. Även styrelsen eller förvaltaren i en stiftelse,

eller Kammarkollegiet själv, kan dock ha anledning att uppmärksamma detta. En

återkallelse av undantag bör därför kunna prövas på ansökan av

tillsynsmyndigheten eller om det annars finns skäl för det. Det finns

naturligtvis anledning för tillsynsmyndigheten att särskilt vaka över stiftelser

 som undantagits från viss tillsyn och vid behov överväga om det finns skäl att

återkalla ett undantag.

Förvaltningsmyndigheters självständighet

Justitiekanslern har tagit upp frågan om den ändring som Nobelstiftelsen

förespråkar är förenlig med regeringsformens bestämmelser om

förvaltningsmyndigheters självständighet vid handläggningen av enskilda fall. I

11 kap. 7 § regeringsformen anges nämligen att ingen myndighet får bestämma hur

en förvaltningsmyndighet skall besluta i ett särskilt fall som rör

myndighetsutövning mot enskild. Förbudet mot inblandning gäller dock bara

handläggningen av enskilda fall. Med den utformning regleringen nu föreslås få

är det inte fråga om att regeringen ges möjlighet att påverka hur länsstyrelsen

skall besluta i ett särskilt fall. Det handlar i stället om en möjlighet att

undanta en stiftelse från viss begränsad tillsyn utan samband med något konkret

ingripande från tillsynsmyndighetens sida. Regeringsformens bestämmelser lägger

alltså inte hinder i vägen för den lösning som regeringen föreslår.

Slutsats

Vi föreslår alltså att det införs en möjlighet att undanta en stiftelse från

tillsyn i visst begränsat hänseende, om stiftelseförordnandet ger stöd för ett

sådant undantag. Eftersom det inte är fråga om att tillföra ytterligare en

kategori stiftelser till den särskilda tillsynsordningen, utan om undantag från

tillsyn i särskilda fall, bör bestämmelsen inte tas in i 9 kap. 10 §, utan i en

ny paragraf i samma kapitel.

Revisorers upplysningsskyldighet

Som tidigare angetts finns ett undantag i bestämmelsen om revisorernas

upplysningsskyldighet till tillsynsmyndigheten för stiftelser som omfattas av

den särskilda tillsynsordningen (se 4.1.3). För att regleringen skall bli

konsekvent bör ett motsvarande undantag i upplysningsskyldigheten införas för

upplysningar i sådana hänseenden som nu föreslås kunna undantas från tillsyn.

6 Kostnader och ikraftträdande

De föreslagna ändringarna torde inte få några beaktansvärda

kost-nadskonsekvenser för det allmänna. Antalet tillkommande ärenden för

Kammarkollegiet och regeringen kan förväntas bli så få att de kan handläggas

inom ramen för befintliga resurser. För tillsynsmyndigheterna får ändringarna

inga kostnadskonsekvenser.

Inte heller för stiftelserna eller för andra intressenter uppkommer några

kostnadskonsekvenser att beakta.

De föreslagna ändringarna bör kunna träda i kraft den 1 juli 2001. Några

övergångsbestämmelser behövs inte.

7 Författningskommentar

Förslaget till lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220)

4 kap. 10 §

Styrelsen eller förvaltaren skall ge revisorerna tillfälle att verkställa

granskningen i den omfattning som dessa finner behövligt samt lämna de

upplysningar och den hjälp som revisorerna begär. Samma skyldighet har

företagsledningen och revisorerna i ett dotterföretag gentemot en revisor i

moderstiftelsen.

I 8 kap. 2 och 16 §§ årsredovisningslagen (1995:1554) finns bestämmelser om vid

vilken tidpunkt årsredovisningen och, i förekommande fall, koncernredovisningen

senast skall lämnas till revisorn.

Om stiftelsen inte är skyldig att upprätta årsredovisning enligt bokföringslagen

 (1999:1078), skall årsbokslutet eller den sammanställning över räkenskaperna

som anges i 3 kap. 2 § andra stycket lämnas till revisorn inom fyra månader

efter räkenskapsårets utgång.

I sista stycket har ett "i" lagts till. Ändringen är av korrekturkaraktär (jfr

SFS 1999:1106).

4 kap. 15 §

Revisorerna får inte lämna upplysningar till utomstående om sådana stiftelsens

angelägenheter som de har fått kännedom om vid fullgörandet av sitt uppdrag, om

det kan vara till nackdel för stiftelsen.

Revisorerna är skyldiga att

1. till medrevisor, ny revisor, tillsynsmyndigheten och, om stiftelsen har

försatts i konkurs, konkursförvaltaren lämna behövliga upplysningar om

stiftelsens angelägenheter, samt

2. på begäran lämna upplysningar om stiftelsens angelägenheter till

undersökningsledaren under förundersökning i brottmål.

Bestämmelsen i andra stycket 1 om upplysningsskyldighet till tillsynsmyndigheten

 gäller inte när det är fråga om en sådan stiftelse som avses i 9 kap. 10 §

första stycket. Detsamma gäller upplysningar i sådana hänseenden där stiftelsen

är undantagen från tillsyn enligt 9 kap. 10 a §.

Revisorerna i en stiftelse som omfattas av 1 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100)

är även skyldiga att på begäran lämna upplysningar om stiftelsens angelägenheter

 till de förtroendevalda revisorerna i kommunen eller landstinget.

Paragrafen handlar om revisorns upplysningsskyldighet. Ändringen har behandlats

i avsnitt 5.2. Enligt andra stycket första punkten är revisorerna skyldiga att

lämna behövliga upplysningar om stiftelsens angelägenheter till bl.a.

tillsynsmyndigheten. I tredje stycket finns dock ett undantag från denna

upplysningsskyldighet. Undantaget gäller stiftelser som omfattas av den

särskilda tillsynsordningen. Ett tillägg har gjorts till stycket. Det gäller

beslut om undantag från viss tillsyn enligt den nya bestämmelsen i 9 kap. 10 a

§. Ett sådant undantag kan komma att omfatta förhållanden som revisorn får

kännedom om vid sin granskning. Det har ansetts att revisorns upplysningsplikt

inte heller bör omfatta sådana upplysningar. Om t.ex. ett undantag enligt 9 kap.

 10 a § tar sikte på en viss typ av uppgifter, är revisorerna alltså inte

skyldiga att lämna tillsynsmyndigheten upplysningar i dessa hänseenden.

Bestämmelsen har justerats med anledning av Lagrådets synpunkter.

9 kap. 1 §

Tillsynsmyndighet för en stiftelse med egen förvaltning är länsstyrelsen i det

län där stiftelsens styrelse har sitt säte eller, om säte inte är bestämt, där

förvaltningen huvudsakligen utövas. En stiftelse med anknuten förvaltning står

under tillsyn av länsstyrelsen i det län där förvaltaren har sitt säte eller, om

 säte inte är bestämt, där förvaltarens egen förvaltning huvudsakligen utövas

eller, om ett handelsbolag är förvaltare, där bolagets huvudkontor är inrättat.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att en annan

 myndighet än som följer av första stycket skall vara tillsynsmyndighet för en

stiftelse.

Att det för vissa stiftelser gäller särskilda bestämmelser om tillsynen framgår

av 10 och 10 a §§.

Paragrafen innehåller vissa grundläggande bestämmelser om tillsynen över

stiftelser. I sista stycket har en hänvisning till den nu föreslagna 10 a §

lagts till (se nedan).

9 kap. 10 a §

Kammarkollegiet får besluta att en stiftelse i visst begränsat hänseende skall

vara undantagen från tillsyn, om stiftelseförordnandet ger stöd för ett sådant

undantag och det finns särskilda skäl. Kammarkollegiet får återkalla ett beslut

om undantag, om det inte längre finns skäl för undantaget.

Frågor om undantag prövas på ansökan av styrelsen eller förvaltaren. Frågor om

återkallelse av undantag prövas på ansökan av tillsyns-myndigheten eller när det

 annars finns skäl för det.

Kammarkollegiets beslut får överklagas hos regeringen.

Enligt paragrafen, som är ny, kan Kammarkollegiet besluta att en stiftelse skall

 vara undantagen från tillsyn i visst begränsat hänseende. Övervägandena finns i

 avsnitten 5.1 och 5.2.

Undantagsmöjligheten är alltså av mer begränsat slag än den särskilda

tillsynsordningen enligt 9 kap. 10 §. När det sägs i första stycket att undantag

 kan göras "i visst begränsat hänseende" är avsikten att begränsningen skall

kunna avse antingen länsstyrelsens befogenheter eller stiftelsens verksamhet

eller bådadera. Ett undantag kan sålunda gälla t.ex. rätten att få tillgång till

 dokumentation eller information om hur de personer utses som får förmåner av

stiftelsen. Ordet "visst" är avsett att innebära att undantaget skall vara

tydligt preciserat.

En förutsättning för ett undantag är att det finns stöd i stiftelseförordnandet

för ett sådant undantag. Om stiftelseförordnandet direkt anger att stiftelsen

skall vara undantagen från viss tillsyn, är det inget problem. Men det bör också

 räcka att det framgår indirekt av stiftelseförordnandet att avsikten varit att

komma ifrån viss tillsyn, t.ex. genom att det anges att vissa uppgifter inte får

 röjas. Då bör alltså ett beslut om undantag kunna meddelas, under förutsättning

 att övriga krav är uppfyllda.

Uttrycket "stiftelseförordnandet" är avsett att inrymma även stadgar m.m. som

före stiftelselagens ikraftträdande har fastställts för stiftelsen av

regeringen, Kammarkollegiet eller en länsstyrelse (jfr 11 § lagen [1994:1221] om

 införande av stiftelselagen).

Ett beslut om undantag förutsätter också att det finns särskilda skäl. Normalt

bör fordras att det finns ett klart påvisbart behov av undantaget. I fråga om de

 handlingar hos Nobelstiftelsen som gäller överväganden angående beslut om

Nobelpris är det tydligt att det finns ett sådant behov. Vidare bör det krävas

att man kan förlita sig på att förvaltningen i det hänseende som undantaget

avser är betryggande ordnad och att det inte heller i övrigt finns skäl att anta

 att tillsynen behövs.

För att ett tillräckligt behov av att slippa tillsyn skall finnas bör behovet ha

 sin orsak i de nackdelar som tillsynen som sådan kan föra med sig. Att en

stiftelse rent allmänt kan vilja hemlighålla förhållanden i stiftelsen -

exempelvis för att skydda en företagshemlighet - utgör inte i sig något

godtagbart behov i den mening som nu avses.

Vid bedömningen av om särskilda skäl föreligger bör man vara särskilt restriktiv

 i fråga om stiftelser som bedriver näringsverksamhet.

I andra meningen anges att Kammarkollegiet kan återkalla ett beslut om undantag

om det inte längre finns skäl för det. Så kan t.ex. vara fallet om det finns

misstankar om brister i förvaltningen i den del som berör undantaget.

I andra stycket anges att frågor om undantag prövas på ansökan av styrelsen

eller förvaltaren. Andra är inte behöriga att ansöka om undantag. Vidare anges

att frågor om återkallelse av undantag prövas på ansökan av tillsynsmyndigheten

eller när det annars finns skäl till det. Kammarkollegiet kan alltså ta upp

frågan om återkallelse på eget initiativ, men också efter hemställan av

exempelvis stiftelsens styrelse eller förvaltare.

Av tredje stycket framgår att Kammarkollegiets beslut kan överklagas hos

regeringen.

Nobelstiftelsens lagförslag

Förslag till lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220)

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

9 kap.

10 §

Bestämmelserna i 3 § första stycket, 4 § samt 5 § första stycket 2 och 3 gäller

inte i fråga om

1. stiftelser som bildats av eller tillsammans med staten, en kommun eller ett

landsting,

2. stiftelser som förvaltas av en statlig myndighet, eller

3. stiftelser som enligt stiftarens förordnande skall vara undantagna från

tillsyn enligt denna lag och som varken under innevarande eller de tre närmast

föregående räkenskapsåren har utövat näringsverksamhet eller varit

moderstiftelse.

I fråga om stiftelser som avses i första stycket gäller dock bestämmelserna i 3

§ första stycket, 4 § första stycket 1 och 2 samt 5 § första stycket 2 och 3 om

det kan antas att

1. stiftelsen saknar namn,

2. stiftelsen inte har upprättat års- eller koncernredovisning eller inte har

avlämnat års- eller koncernredovisning, årsbokslut eller sammanställning över

räkenskaperna till revisorn,

3. stiftelsen inte håller års- eller koncernredovisning eller revisions- eller

koncernrevisionsberättelse tillgänglig för var och en,

4. stiftelsen saknar behörig revisor, eller om

5. fråga uppkommer om sådant beslut som avses i 4 kap. 5 §.

Regeringen får i enskilda fall besluta, att en stiftelse skall vara undantagen

från åtgärder enligt 4 §, om sådana åtgärder kan medföra att uppgifter röjs om

hur de som får förmåner av stiftelsen utses. Beslut om sådant undantag får

meddelas endast om det kan antas att förmånstagarna utses på ett betryggande

sätt och det även i övrigt finns särskilda skäl till det. Finns det inte längre

skäl till undantag, får beslutet återkallas.

Lagförslaget i det remitterade utkastet till lagrådsremiss

Förslag till lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220)

Härigenom föreskrivs i fråga om stiftelselagen (1994:1220)

dels att 4 kap. 15 § och 9 kap. 1 § skall ha följande lydelse,

dels att det i 9 kap. skall införas en ny paragraf, 10 a §, med följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

15 §1

Revisorerna får inte lämna upplysningar till utomstående om sådana stiftelsens

angelägenheter som de har fått kännedom om vid fullgörandet av sitt uppdrag, om

det kan vara till nackdel för stiftelsen.

Revisorerna är skyldiga att

1. till medrevisor, ny revisor, tillsynsmyndigheten och, om stiftelsen har

försatts i konkurs, konkursförvaltaren lämna behövliga upplysningar om

stiftelsens angelägenheter, samt

2. på begäran lämna upplysningar om stiftelsens angelägenheter till

undersökningsledaren under förundersökning i brottmål.

Bestämmelsen i andra stycket 1 om upplysningsskyldighet till tillsynsmyndigheten

 gäller inte när det är fråga om sådan stiftelse som avses i 9 kap. 10 § första

stycket.

Bestämmelsen i andra stycket 1 om upplysningsskyldighet till tillsynsmyndigheten

 gäller inte när det är fråga om sådan stiftelse som avses i 9 kap. 10 § första

stycket. Bestämmelsen gäller inte heller upplysningar om sådana angelägenheter

som är undantagna från tillsyn enligt 9 kap. 10 a §.

Revisorerna i en stiftelse som omfattas av 1 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100)

är även skyldiga att på begäran lämna upplysningar om stiftelsens angelägenheter

 till de förtroendevalda revisorerna i kommunen eller landstinget.

9 kap.

1 §

Tillsynsmyndighet för en stiftelse med egen förvaltning är länsstyrelsen i det

län där stiftelsens styrelse har sitt säte eller, om säte inte är bestämt, där

förvaltningen huvudsakligen utövas. En stiftelse med anknuten förvaltning står

under tillsyn av länsstyrelsen i det län där förvaltaren har sitt säte eller, om

 säte inte är bestämt, där förvaltarens egen förvaltning huvudsakligen utövas

eller, om ett handelsbolag är förvaltare, där bolagets huvudkontor är inrättat.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att en annan

 myndighet än som följer av första stycket skall vara tillsynsmyndighet för en

stiftelse.

Att det för vissa stiftelser gäller särskilda bestämmelser om tillsynen framgår

av 10 §.

Att det för vissa stiftelser gäller särskilda bestämmelser om tillsynen framgår

av 10 och 10 a §§.

10 a §

Kammarkollegiet får besluta att en stiftelse i visst begränsat hänseende skall

vara undantagen från tillsyn enligt denna lag, om stiftelseförordnandet ger stöd

 för ett sådant undantag och det finns särskilda skäl. Kammarkollegiet får

återkalla ett beslut om undantag, om det inte längre finns skäl för undantaget.

Frågor om undantag prövas på ansökan av styrelsen eller förvaltaren. Frågor om

återkallelse av undantag prövas på ansökan av tillsynsmyndigheten.

Kammarkollegiets beslut får överklagas hos regeringen.

_____________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220)

Härigenom föreskrivs i fråga om stiftelselagen (1994:1220)

dels att 4 kap. 15 § och 9 kap. 1 § skall ha följande lydelse,

dels att det i 9 kap. skall införas en ny paragraf, 10 a §, med följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

15 §1

Revisorerna får inte lämna upplysningar till utomstående om sådana stiftelsens

angelägenheter som de har fått kännedom om vid fullgörandet av sitt uppdrag, om

det kan vara till nackdel för stiftelsen.

Revisorerna är skyldiga att

1. till medrevisor, ny revisor, tillsynsmyndigheten och, om stiftelsen har

försatts i konkurs, konkursförvaltaren lämna behövliga upplysningar om

stiftelsens angelägenheter, samt

2. på begäran lämna upplysningar om stiftelsens angelägenheter till

undersökningsledaren under förundersökning i brottmål.

Bestämmelsen i andra stycket 1 om upplysningsskyldighet till tillsynsmyndigheten

 gäller inte när det är fråga om sådan stiftelse som avses i 9 kap. 10 § första

stycket.

Bestämmelsen i andra stycket 1 om upplysningsskyldighet till tillsynsmyndigheten

 gäller inte när det är fråga om en sådan stiftelse som avses i 9 kap. 10 §

första stycket. Bestämmelsen gäller inte heller upplysningar om sådana

angelägenheter som är undantagna från tillsyn enligt 9 kap. 10 a §.

Revisorerna i en stiftelse som omfattas av 1 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100)

är även skyldiga att på begäran lämna upplysningar om stiftelsens angelägenheter

 till de förtroendevalda revisorerna i kommunen eller landstinget.

9 kap.

1 §

Tillsynsmyndighet för en stiftelse med egen förvaltning är länsstyrelsen i det

län där stiftelsens styrelse har sitt säte eller, om säte inte är bestämt, där

förvaltningen huvudsakligen utövas. En stiftelse med anknuten förvaltning står

under tillsyn av länsstyrelsen i det län där förvaltaren har sitt säte eller, om

 säte inte är bestämt, där förvaltarens egen förvaltning huvudsakligen utövas

eller, om ett handelsbolag är förvaltare, där bolagets huvudkontor är inrättat.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att en annan

 myndighet än som följer av första stycket skall vara tillsynsmyndighet för en

stiftelse.

Att det för vissa stiftelser gäller särskilda bestämmelser om tillsynen framgår

av 10 §.

Att det för vissa stiftelser gäller särskilda bestämmelser om tillsynen framgår

av 10 och 10 a §§.

10 a §

Kammarkollegiet får besluta att en stiftelse i visst begränsat hänseende skall

vara undantagen från tillsyn enligt denna lag, om stiftelseförordnandet ger stöd

 för ett sådant undantag och det finns särskilda skäl. Kammarkollegiet får

återkalla ett beslut om undantag, om det inte längre finns skäl för undantaget.

Frågor om undantag prövas på ansökan av styrelsen eller förvaltaren. Frågor om

återkallelse av undantag prövas på ansökan av tillsynsmyndigheten eller när det

annars finns skäl för det.

Kammarkollegiets beslut får överklagas hos regeringen.

_____________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2001-02-15

Närvarande: f.d. justitierådet Lars Å.[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Susanne Billum,

justitierådet Göran Regner.

Enligt en lagrådsremiss den 8 februari 2001 (Justitiedepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring

i stiftelselagen (1994:1220).

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Lotta Hardvik

Åkerström.

Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Den centrala bestämmelsen i förslaget är den nya 9 kap. 10 a §. Enligt dess

första stycke skall Kammarkollegiet få besluta att en stiftelse i visst

begränsat hänseende skall vara undantagen från tillsyn enligt lagen, om

stiftelseförordnandet ger stöd för ett sådant undantag och det finns särskilda

skäl. Av remissen framgår att förslaget har tillkommit mot bakgrund av en

framställning från Nobelstiftelsen om undantag från tillsyn när det gäller

utseendet av Nobelpristagare. Framställningen motiveras med att det i

stiftelsens grundstadgar finns en bestämmelse om tystnadsplikt angående

uppgifter om inkommet förslag till prisbelöning samt utlåtande och utredning i

samband med detta. Denna bestämmelse anses stå i konflikt med stiftelselagens

regler om tillsynsmyndighetens rätt att begära in handlingar och upplysningar (9

 kap. 4 §).

Enligt Lagrådets mening kan det knappast anses att ett undantag från

tillsynsmyndighetens rätt till information kan sägas ha stöd i den angivna

tystnadspliktsbestämmelsen, snarare är det fråga om en konflikt mellan

tystnadsplikten och insynsrätten som skall lösas i lagstiftningsärendet. Det

synes därför mera adekvat att i lagtexten säga att Kammarkollegiet får besluta

om undantag, om stiftelseförordnandet ger anledning till det och det finns

särskilda skäl.

Det torde vidare enligt Lagrådets mening vara mera träffande att ange att

Kammarkollegiet får besluta att tillsynen skall vara begränsad i visst hänseende

 än att tala om att det är fråga om undantag från tillsynen i visst begränsat

hänseende.

Lagrådet föreslår att 9 kap. 10 a § utformas enligt följande.

"Kammarkollegiet får besluta att tillsynen av en stiftelse skall vara begränsad

i visst hänseende, om stiftelseförordnandet ger anledning till det och det finns

 särskilda skäl. Om det inte längre finns skäl för beslutet, får Kammarkollegiet

 återkalla detta.

Frågor om begränsning av tillsyn prövas på ansökan av styrelsen eller

förvaltaren. Frågor om återkallelse av ett beslut om sådan begränsning prövas på

 ansökan av tillsynsmyndigheten eller när det annars finns skäl för det.

Kammarkollegiets beslut får överklagas till regeringen."

Till följd av den nu förordade lydelsen av 9 kap. 10 a § föreslår Lagrådet att

andra meningen i 4 kap. 15 § tredje stycket avfattas enligt följande.

"Detsamma gäller upplysningar i sådana hänseenden där tillsynen har begränsats

enligt 9 kap. 10 a §."

Justitiedepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 februari 2001

Närvarande: statsrådet Hjelm-Wallén, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 2000/01:67 Stiftelselagen - undantag från viss

tillsyn

1Senaste lydelse 1999:1106.

2Senaste lydelse 1999:625.

1 Senaste lydelse 1999:625.

1 Senaste lydelse 1999:625.

Prop. 2000/01:67

2

1

Prop. 2000/01:67

Bilaga 1

19

1

Prop. 2000/01:67

Bilaga 2

21

1

Prop. 2000/01:67

Bilaga 3

23

1

Prop. 2000/01:67

Bilaga 4

25

1

Prop. 2000/01:67

26

1