Regeringens proposition

1996/97:44

Dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska

länderna

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 24 oktober 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner ett nytt nordiskt dubbelbe-

skattningsavtal och antar en lag om detta avtal. Avtalet och ett till avtalet

fogat protokoll som utgör en del av avtalet avses bli tillämpliga, beträffande

skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas efter utgången av det

år då avtalet träder i kraft, beträffande övriga skatter på inkomst, på skatter

som bestäms för beskattningsår som börjar efter utgången av det år då avtalet

träder i kraft samt, beträffande förmögenhetsskatt, på förmögenhet som taxeras

andra kalenderåret efter det år då avtalet träder i kraft eller senare. Det nya

avtalet avses ersätta det nuvarande avtalet från 1989.

 I propositionen föreslås även vissa ändringar i lagen (1989:933) om

dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut..................3

2 Lagtext......................................4

 2.1 Förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal

 mellan de nordiska länderna...........4

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1989:933) om

 dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska

 länderna.............................44

3 Ärendet och dess beredning..................46

4 Lagförslagen................................47

 4.1 Det nya dubbelbeskattningsavtalet....47

 4.2 1989 års dubbelbeskattningsavtal.....48

5 Dubbelbeskattningsavtalets innehåll.........48

 5.1 Avtalets tillämpningsområde..........49

 5.2 Definitioner m.m.....................49

 5.3 Avtalets beskattningsregler..........50

 5.4 Metoder för undanröjande av dubbelbeskattning54

 5.5 Särskilda bestämmelser...............54

 5.6 Slutbestämmelser.....................55

6 Gränsgångarregeln mellan Sverige och Danmark55

Bilaga Avtal mellan Konungariket Sveriges regering och

 Konungariket Danmarks regering om upphävande av

 gränsgångarregeln...........................58

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 24 oktober 1996..............................59

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 1. godkänner avtalet den 23 september 1996 mellan de nordiska länderna för att

undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet,

 2. godkänner avtalet den 28 juni 1996 mellan Konungariket Sveriges regering

och Konungariket Danmarks regering om upphävande av gränsgångarregeln,

 3. antar regeringens förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan de

nordiska länderna,

 4. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1989:933) om

dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna.

 Vidare föreslår regeringen att riksdagen beslutar att förkorta motionstiden

till sju dagar.

 Ärendet bör behandlas under innevarande riksmöte.

 3

2 Lagtext

 Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan de

 nordiska länderna

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Det avtal för att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst

och på förmögenhet som Danmark, Färöarna, Finland, Island, Norge och Sverige

undertecknade den 23 september 1996 skall tillsammans med det protokoll som är

fogat till avtalet och som utgör en del av detta gälla som lag här i landet.

Avtalet och protokollet är avfattade på danska, färöiska, finska, isländska,

norska och svenska språken. På svenska språket har utfärdats två texter, en för

Finland och en för Sverige. Samtliga texter har samma giltighet. Den för Sverige

utfärdade texten framgår av bilaga till denna lag.

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån dessa medför

inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som annars skulle föreligga.

3 § Om en person som är bosatt i Sverige förvärvar inkomst som enligt be-

stämmelserna i avtalet är undantagen från beskattning i Sverige, skall sådan

inkomst inte tas med vid taxeringen i Sverige.

4 § Vid tillämpning av bestämmelserna i artikel 31 punkt 5 i avtalet skall

följande gälla.

 Med uttrycket "kortare avbrott" avses uppehåll i tjänstgöringen i arbetsstaten

som varar

 1) högst 18 månader per barn på grund av föräldraledighet,

 2) sammanlagt högst 12 månader under en period om 36 månader för allt annat

uppehåll än uppehåll på grund av sådan sjukdom som avses i tredje stycket

(tjänstledighet, arbetslöshet etc.).

 Om en person är frånvarande från sitt arbete på grund av sjukdom anses detta

inte innebära att han inte alltjämt uppfyller de uppställda villkoren i

punkterna 2 och 3 i protokollspunkt VII respektive punkterna 2 och 3 i pro-

tokollspunkt VIII i protokollet till avtalet den 12 september 1989 mellan de

nordiska länderna för att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på

inkomst och på förmögenhet under förutsättning att han under hela sjukperioden

behåller sin anställning.

 En period då en person bedriver sitt varaktiga personliga arbete i hemvist-

staten anses inte utgöra ett "kortare avbrott".

 Bestämmelserna i punkterna 4-6 i protokollspunkt VII respektive punkterna 4-6

i protokollspunkt VIII i ovan nämnda protokoll skall gälla vid tillämpningen av

punkterna 2 och 3 i protokollspunkt VII respektive punkterna 2 och 3 i

protokollspunkt VIII.

 4

 Bestämmelserna i punkterna 2 och 3 i protokollspunkt VII respektive punkterna

2 och 3 i protokollspunkt VIII i ovan nämnda protokoll tillämpas inte i de fall

en anställning hos en och samma arbetsgivare pågår under en sammanhängande tid

som är kortare än sex månader.

5 § Vid tillämpning av bestämmelserna i protokollspunkt II i protokollet till

avtalet skall följande gälla. Vad som föreskrivs om tunnelförbindelsen gäller

också för den konstgjorda halvö i Danmark till den del denna är anlagd eller

underhålls av eller för Öresundskonsortiet. Vad som föreskrivs om bron över

Öresund gäller också för den betalstation i Sverige till den del denna uppförs,

underhålls eller drivs av eller för Öresundskonsortiet.

 1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

 2. Denna lag skall tillämpas

 a) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas den 1

januari det kalenderår som följer närmast efter det år då lagen träder i kraft

eller senare,

 b) i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter som bestäms för be-

skattningsår som börjar den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter

det år då lagen träder i kraft eller senare,

 c) i fråga om skatt på förmögenhet, på förmögenhet på vilken skatt utgår på

grund av taxering andra kalenderåret efter det år då lagen träder i kraft eller

senare.

 3. Genom lagen upphävs lagen (1989:933) om dubbelbeskattningsavtal mellan de

nordiska länderna.

 Den upphävda lagen skall dock fortfarande tillämpas

 a) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas före

den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter det år då lagen träder i

kraft,

 b) i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter som bestäms för be-

skattningsår som börjar före den 1 januari det kalenderår som följer närmast

efter det år då lagen träder i kraft,

 c) i fråga om skatt på förmögenhet, på förmögenhet på vilken skatt utgår på

grund av taxering första kalenderåret efter det år då lagen träder i kraft eller

tidigare.

 Den upphävda lagen skall också tillämpas i fall som avses i art. 31 punkt 5 i

avtalet såvitt avser punkterna 2-6 i protokollspunkt VII och punkterna 2-6 i

protokollspunkt VIII i protokollet till avtalet den 12 september 1989 mellan de

nordiska länderna för att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på

inkomst och på förmögenhet.

 5

 Bilaga

Avtal

mellan de nordiska länderna för att undvika dubbelbeskattning

beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet

 Danmarks regering tillsammans med Färöarnas landsstyre samt Finlands, Islands,

Norges och Sveriges regeringar,

 som önskar ingå ett avtal för att undvika dubbelbeskattning beträffande

skatter på inkomst och på förmögenhet,

 som konstaterar att i fråga om Färöarna handhavandet även i förhållande till

utlandet av de sakområden som omfattas av detta avtal hör till Färöarnas

självstyrelsekompetens,

 har kommit överens om följande:

Artikel 1

Personer som omfattas av avtalet

 Detta avtal tillämpas på personer som har hemvist i en eller flera av de

avtalsslutande staterna.

Artikel 2

Skatter som omfattas av avtalet

 1. Detta avtal tillämpas på skatter på inkomst och på förmögenhet som påförs

för envar av de avtalsslutande staternas, dess politiska underavdelningars eller

lokala myndigheters räkning, oberoende av det sätt på vilket skatterna tas ut.

 2. Med skatter på inkomst och på förmögenhet förstås alla skatter, som utgår

på inkomst eller förmögenhet i dess helhet eller på delar av inkomst eller

förmögenhet, däri inbegripet skatter på vinst på grund av överlåtelse av lös

eller fast egendom samt skatter på värdestegring.

 3. De för närvarande utgående skatter på vilka avtalet tillämpas är

 a) i Danmark

 1) inkomstskatten till staten,

 2) den kommunala inkomstskatten,

 3) den amtskommunala inkomstskatten, och

 4) skatterna enligt kolväteskattelagen,

 (i det följande benämnda "dansk skatt");

 b) på Färöarna

 1) skatten till landskassan,

 2) skatten till kommunerna,

 3) kyrkoskatten,

 4) utdelningsskatten,

 5) royaltyskatten,

 6) ränteskatten, och

 7) skatterna enligt kolväteskattelagen,

 (i det följande benämnda "färöisk skatt");

 c) i Finland

 1) de statliga inkomstskatterna,

 2) inkomstskatten för samfund,

 3) kommunalskatten,

 4) kyrkoskatten,

 5) källskatten på ränteinkomst,

 6) källskatten för begränsat skattskyldig, och

 7) den statliga förmögenhetsskatten,

 (i det följande benämnda "finsk skatt");

 d) i Island

 1) inkomstskatten till staten,

 2) den särskilda inkomstskatten till staten,

 3) den kommunala inkomstskatten,

 4) förmögenhetsskatten till staten,

 5) den särskilda förmögenhetsskatten till staten, och

 6) inkomst- och förmögenhetsskatten för penninginstitut,

 (i det följande benämnda "isländsk skatt");

 e) i Norge

 1) inkomst- och förmögenhetsskatten till staten,

 2) inkomst- och förmögenhetsskatten till kommunerna,

 3) inkomstskatten till fylkena,

 4) den gemensamma skatten till skattefördelningsfonden,

 5) skatterna enligt petroleumskattelagen, och

 6) avgiften till staten på ersättningar till utländska artister,

 (i det följande benämnda "norsk skatt");

 f) i Sverige

 1) den statliga inkomstskatten, däri inbegripet sjömansskatten och kupong-

 skatten,

 2) den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta,

 3) den särskilda inkomstskatten för utomlands bosatta artister m.fl.,

 4) expansionsmedelsskatten,

 5) den kommunala inkomstskatten, och

 6) den statliga förmögenhetsskatten,

 (i det följande benämnda "svensk skatt").

 4. Avtalet tillämpas också på skatter av samma eller i huvudsak likartat slag,

som efter undertecknandet av avtalet påförs vid sidan av eller i stället för de

för närvarande utgående skatterna. I fråga om Danmark och Färöarna tillämpas

avtalet dessutom på en sådan allmän skatt på förmögenhet som Danmark respektive

Färöarna kan komma att införa efter undertecknandet av avtalet. De behöriga

myndigheterna i de avtalsslutande staterna skall meddela varandra de väsentliga

ändringar som gjorts i respektive skattelagstiftning.

 6

Artikel 3

Allmänna definitioner

 1. Om inte sammanhanget föranleder annat, har vid tillämpningen av detta avtal

följande uttryck nedan angiven betydelse:

 a) "avtalsslutande stat" åsyftar Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige;

uttrycket omfattar också det i det danska riket självstyrande folksamfundet

Färöarna; i den omfattning bestämmelserna i avtalet endast berör förhållandet

mellan Danmark och Färöarna används uttrycken "en del av riket" och "den andra

delen av riket", allteftersom sammanhanget kräver;

 uttrycket omfattar också varje utanför respektive stats territorialvatten

beläget område, inom vilket denna stat enligt sin lagstiftning och i överens-

stämmelse med folkrätten har rättigheter med avseende på utforskning och

utnyttjande av naturtillgångar på havsbottnen eller i dess underlag;

 "Danmark" inbegriper inte Färöarna och Grönland; "Finland" inbegriper inte

landskapet Åland i fråga om den finska kommunalskatten; "Norge" inbegriper inte

Svalbard (med vilket avses även Björnön), Jan Mayen och de norska områdena

("biland") utanför Europa;

 b) "person" inbegriper fysisk person, bolag och personsammanslutning;

 c) "bolag" åsyftar juridisk person eller annan som vid beskattningen behandlas

såsom juridisk person;

 d) "personsammanslutning" åsyftar sammanslutning som inte beskattas såsom

självständigt skattesubjekt;

 e) "företag i en avtalsslutande stat" och "företag i annan avtalsslutande

stat" åsyftar företag som bedrivs av person med hemvist i en avtalsslutande

stat, respektive företag som bedrivs av person med hemvist i annan avtals-

slutande stat;

 f) "fast egendom" har den betydelse som uttrycket har enligt lagstiftningen i

den avtalsslutande stat där egendomen är belägen; uttrycket inbegriper dock

alltid tillbehör till fast egendom, levande och döda inventarier i lantbruk och

skogsbruk, byggnader, rättigheter på vilka bestämmelserna i privaträtten om fast

egendom tillämpas, nyttjanderätt till fast egendom samt rätt till föränderliga

eller fasta ersättningar för nyttjandet av eller rätten att nyttja minera-

lförekomst, källa eller annan naturtillgång;

 g) "medborgare" åsyftar fysisk person som har medborgarskap i en avtals-

slutande stat; fysisk person som är dansk medborgare och som har hemvist på

Färöarna enligt lagen om hemstyre anses ha medborgarskap endast på Färöarna;

uttrycket åsyftar också bolag eller personsammanslutning som bildats enligt den

lagstiftning som gäller i en avtalsslutande stat;

 h) "internationell trafik" åsyftar transport med skepp eller luftfartyg som

används av person med hemvist i en avtalsslutande stat, utom då skeppet eller

luftfartyget används uteslutande mellan platser i annan avtalsslutande stat;

 i) "intressegemenskap" åsyftar fall då ett företag direkt eller indirekt

deltar i ledningen eller kontrollen av ett annat företag eller äger väsentlig

del i detta andra företags kapital eller om samma personer direkt eller

indirekt deltar i

ledningen eller kontrollen av båda företagen eller äger väsentlig del i dessa

företags kapital;

 j) "behörig myndighet" åsyftar

 1) i Danmark: skatteministern,

 2) på Färöarna: landsstyresmannen för finansärenden,

 3) i Finland: finansministeriet,

 4) i Island: finansministern,

 5) i Norge: finans- och tullministern,

 6) i Sverige: finansministern,

eller det befullmäktigade ombud eller den myndighet i envar av dessa stater åt

vilken någon av de ovannämnda eller annan uppdrar att handha frågor beträffande

avtalet.

 2. Då en avtalsslutande stat tillämpar avtalet vid någon tidpunkt anses,

såvida inte sammanhanget föranleder annat, varje uttryck som inte definierats i

avtalet ha den betydelse som uttrycket har vid denna tidpunkt enligt den statens

lagstiftning i fråga om sådana skatter på vilka avtalet tillämpas, och den

betydelse som uttrycket har enligt tillämplig skattelagstiftning i denna stat

äger företräde framför den betydelse uttrycket ges i annan lagstiftning i denna

stat.

Artikel 4

Hemvist

 1. Vid tillämpningen av detta avtal åsyftar uttrycket "person med hemvist i en

avtalsslutande stat" person som enligt lagstiftningen i denna stat är skatt-

skyldig där på grund av domicil, bosättning, plats för företagsledning eller

annan liknande omständighet, och inbegriper också denna stat, dess politiska

underavdelningar, lokala myndigheter och offentligrättsliga institutioner.

Uttrycket

 a) inbegriper inte person som är skattskyldig i denna stat endast för inkomst

från källa i denna stat eller för förmögenhet belägen där, och

 b) inbegriper personsammanslutning och dödsbo endast till den del deras

inkomst respektive förmögenhet tas till beskattning i denna stat på motsvarande

sätt som inkomst som förvärvas respektive förmögenhet som innehas av person med

hemvist där.

 2. Då på grund av bestämmelserna i punkt 1 fysisk person har hemvist i flera

avtalsslutande stater, bestäms hans hemvist på följande sätt:

 a) han anses ha hemvist endast i den stat där han har en bostad som

stadigvarande står till hans förfogande; om han har en sådan bostad i flera

stater, anses han ha hemvist endast i den stat med vilken hans personliga och

ekonomiska förbindelser är starkast (centrum för levnadsintressena);

 b) om det inte kan avgöras i vilken stat han har centrum för sina levnads-

intressen eller om han inte i någon stat har en bostad som stadigvarande står

till hans förfogande, anses han ha hemvist endast i den stat där han stadig-

varande vistas;

 7

 c) om han stadigvarande vistas i flera stater eller om han inte vistas

stadigvarande i någon av dem, anses han ha hemvist endast i den stat där han är

medborgare;

 d) om han är medborgare i flera stater eller om han inte är medborgare i någon

av dem, avgör de behöriga myndigheterna i berörda avtalsslutande stater frågan

genom ömsesidig överenskommelse.

 3. Då på grund av bestämmelserna i punkt 1 annan person än fysisk person har

hemvist i flera avtalsslutande stater, anses personen i fråga ha hemvist endast

i den stat där den har sin verkliga ledning.

Artikel 5

Fast driftställe

 1. Vid tillämpningen av detta avtal åsyftar uttrycket "fast driftställe" en

stadigvarande plats för affärsverksamhet, från vilken ett företags verksamhet

helt eller delvis bedrivs.

 2. Uttrycket "fast driftställe" innefattar särskilt

 a) plats för företagsledning,

 b) filial,

 c) kontor,

 d) fabrik,

 e) verkstad, och

 f) gruva, olje- eller gaskälla, stenbrott eller annan plats för utvinning av

naturtillgångar.

 3. Ett byggnads-, anläggnings-, installations- eller monteringsprojekt, eller

verksamhet som består av planering, övervakning, rådgivning eller annan

biträdande personalinsats i samband med sådant projekt, utgör fast driftställe

men endast om projektet eller verksamheten pågår mer än tolv månader i en

avtalsslutande stat.

 4. Vid beräkning av den tid som avses i punkt 3 anses verksamhet, som bedrivs

av ett företag som har intressegemenskap med annat företag, bedriven av det

företag med vilket det har intressegemenskap, om verksamheten i väsentlig mån är

av samma slag som den verksamhet som det sistnämnda företaget bedriver och båda

företagens verksamhet avser samma projekt.

 5. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel anses uttrycket

"fast driftställe" inte innefatta

 a) användningen av anordningar uteslutande för lagring, utställning eller

utlämnande av företaget tillhöriga varor,

 b) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager uteslutande för lagring,

utställning eller utlämnande,

 c) innehavet av ett företaget tillhörigt varulager uteslutande för bearbetning

eller förädling genom annat företags försorg,

 d) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet uteslutande för inköp

av varor eller inhämtande av upplysningar för företaget,

 8

 e) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet uteslutande för att

för företaget bedriva annan verksamhet av förberedande eller biträdande art,

 f) innehavet av stadigvarande plats för affärsverksamhet uteslutande för att

kombinera verksamheter som anges i punkterna a) - e), under förutsättning att

hela den verksamhet som bedrivs vid den stadigvarande platsen för affärs-

verksamhet på grund av denna kombination är av förberedande eller biträdande

art.

 6. Om person, som inte är sådan oberoende representant på vilken punkt 7

tillämpas, är verksam för ett företag samt i en avtalsslutande stat har och där

regelmässigt använder fullmakt att sluta avtal i företagets namn, anses detta

företag - utan hinder av bestämmelserna i punkterna 1 och 2 - ha fast

driftställe i denna stat i fråga om varje verksamhet som denna person bedriver

för företaget. Detta gäller dock inte, om den verksamhet som denna person

bedriver är begränsad till sådan som anges i punkt 5 och som - om den bedrevs

från en stadigvarande plats för affärsverksamhet - inte skulle göra denna

stadigvarande plats för affärsverksamhet till fast driftställe enligt

bestämmelserna i nämnda punkt.

 7. Företag anses inte ha fast driftställe i en avtalsslutande stat endast på

den grund att företaget bedriver affärsverksamhet i denna stat genom förmedling

av mäklare, kommissionär eller annan oberoende representant, om sådan person

därvid bedriver sin sedvanliga affärsverksamhet.

 8. Den omständigheten att ett bolag med hemvist i en avtalsslutande stat

kontrollerar eller kontrolleras av ett bolag med hemvist i annan avtalsslutande

stat eller ett bolag som bedriver affärsverksamhet i annan avtalsslutande stat

(antingen från fast driftställe eller på annat sätt), medför inte i och för sig

att någotdera bolaget utgör fast driftställe för det andra.

Artikel 6

Inkomst av fast egendom

 1. Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar av fast

egendom (däri inbegripet inkomst av lantbruk och skogsbruk) belägen i annan

avtalsslutande stat, får beskattas i denna andra stat.

 2. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas på inkomst som förvärvas genom

omedelbart nyttjande, genom uthyrning eller annan användning av fast egendom.

 3. Om innehav av aktier eller andra andelar i bolag, vars huvudsakliga ändamål

är att inneha fast egendom, berättigar innehavaren av aktierna eller andelarna

att nyttja bolaget tillhörig fast egendom, får inkomst, som förvärvas genom

omedelbart nyttjande, genom uthyrning eller annan användning av sådan

nyttjanderätt, beskattas i den avtalsslutande stat där den fasta egendomen är

belägen.

 4. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 tillämpas också på inkomst av fast

egendom som tillhör företag och på inkomst av fast egendom som används vid

självständig yrkesutövning.

 9

Artikel 7

Inkomst av rörelse

 1. Inkomst av rörelse, som företag i en avtalsslutande stat förvärvar, be-

skattas endast i denna stat, såvida inte företaget bedriver rörelse i annan

avtalsslutande stat från där beläget fast driftställe. Om företaget bedriver

rörelse på sådant sätt, får företagets inkomst beskattas i denna andra stat, men

endast så stor del av den som är hänförlig till det fasta driftstället.

 2. Om företag i en avtalsslutande stat bedriver rörelse i annan avtalsslutande

stat från där beläget fast driftställe, hänförs, om inte bestämmelserna i punkt

3 föranleder annat, i envar av de berörda avtalsslutande staterna till det fasta

driftstället den inkomst som det kan antas att driftstället skulle ha förvärvat,

om det varit ett fristående företag, som bedrivit verksamhet av samma eller

liknande slag under samma eller liknande villkor och självständigt avslutat

affärer med det företag till vilket driftstället hör.

 3. Vid bestämmandet av fast driftställes inkomst medges avdrag för utgifter

som uppkommit för det fasta driftstället, härunder inbegripet utgifter för

företagets ledning och allmänna förvaltning, oavsett om utgifterna uppkommit i

den stat där det fasta driftstället är beläget eller annorstädes.

 4. I den mån inkomst hänförlig till fast driftställe brukat i en avtalsslu-

tande stat bestämmas på grundval av en fördelning av företagets hela inkomst på

de olika delarna av företaget, hindrar bestämmelserna i punkt 2 inte att i denna

avtalsslutande stat den skattepliktiga inkomsten bestäms genom sådant

förfarande. Den fördelningsmetod som används skall dock vara sådan att

resultatet överensstämmer med principerna i denna artikel.

 5. Inkomst hänförs inte till fast driftställe endast av den anledningen att

varor inköps genom det fasta driftställets försorg för företaget.

 6. Vid tillämpningen av föregående punkter bestäms inkomst som är hänförlig

till det fasta driftstället genom samma förfarande år från år, såvida inte goda

och tillräckliga skäl föranleder annat.

 7. Ingår i inkomst av rörelse inkomst som behandlas särskilt i andra artiklar

av detta avtal, berörs bestämmelserna i dessa artiklar inte av reglerna i denna

artikel.

Artikel 8

Sjöfart och luftfart

 1. Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar genom

användningen av skepp eller luftfartyg i internationell trafik, beskattas endast

i denna stat.

 2. Inkomst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar genom

nyttjande, underhåll eller uthyrning av containrar (däri inbegripet släpvagn och

annan utrustning för transport av containrar) som används för transport av gods

eller varor, beskattas endast i denna stat, utom då containern används

uteslutande mellan platser i annan avtalsslutande stat.

 3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 tillämpas också på inkomst som förvärvas

genom deltagande i en pool, ett gemensamt företag eller en internationell

driftsorganisation.

Artikel 9

Närstående företag

 1. I fall då

 a) ett företag i en avtalsslutande stat direkt eller indirekt deltar i

ledningen eller kontrollen av ett företag i annan avtalsslutande stat eller äger

del i detta företags kapital, eller

 b) samma personer direkt eller indirekt deltar i ledningen eller kontrollen av

såväl ett företag i en avtalsslutande stat som ett företag i annan avtals-

slutande stat eller äger del i dessa företags kapital,

iakttas följande.

 Om mellan företagen i fråga om handelsförbindelser eller finansiella

förbindelser avtalas eller föreskrivs villkor, som avviker från dem som skulle

ha avtalats mellan av varandra oberoende företag, får all inkomst, som utan

sådana villkor skulle ha tillkommit det ena företaget men som på grund av

villkoren i fråga inte tillkommit detta företag, inräknas i detta företags in-

komst och beskattas i överensstämmelse därmed.

 2. I fall då en avtalsslutande stat i inkomsten för ett företag i denna stat

inräknar - och i överensstämmelse därmed beskattar - inkomst, för vilken ett

företag i annan avtalsslutande stat beskattas i denna andra stat, samt den

sålunda inräknade inkomsten är sådan som skulle ha tillkommit företaget i den

förstnämnda staten om de villkor som avtalats mellan företagen hade varit sådana

som skulle ha avtalats mellan av varandra oberoende företag, skall denna andra

stat genomföra vederbörlig justering av det skattebelopp som påförts för

inkomsten där, om denna andra stat anser justeringen vara berättigad såväl i

princip som i fråga om beloppet. Vid sådan justering iakttas övriga bestämmelser

i detta avtal och de behöriga myndigheterna i de berörda avtalsslutande staterna

överlägger vid behov med varandra.

Artikel 10

Utdelning

 1. Utdelning från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat till person med

hemvist i annan avtalsslutande stat får beskattas i denna andra stat.

 2. I fall då verklig innehavare av förmån av utdelning med hemvist i en

avtalsslutande stat har fast driftställe eller stadigvarande anordning i annan

avtalsslutande stat än den där han har hemvist samt den andel på grund av vilken

utdelningen betalas äger verkligt samband med rörelse som bedrivs från det fasta

driftstället respektive självständig yrkesverksamhet som utövas från den

stadigvarande anordningen, får, utan hinder av bestämmelserna i punkterna 1 och

3, utdelning från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat till sådan verklig

innehavare beskattas i enlighet med bestämmelserna i artikel 7 respektive

artikel 14 i den avtalsslutande stat där det fasta driftstället respektive den

stadigvarande anordningen finns.

 3. Utdelning från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat till person med

hemvist i annan avtalsslutande stat får beskattas också i den avtalsslutande

stat där det bolag som betalar utdelningen har hemvist, enligt lagstiftningen i

denna stat, men om den verklige innehavaren av förmånen av utdelningen är en

person med hemvist i den andra avtalsslutande staten får den skatt som sålunda

påförs inte överstiga 15 procent av utdelningens bruttobelopp. Sådan utdelning

skall emellertid vara undantagen från beskattning i den förstnämnda staten om

den verklige innehavaren av förmånen av utdelningen är ett bolag (med undantag

för personsammanslutning och dödsbo) som direkt äger minst 10 procent av det

utbetalande bolagets kapital.

 4. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 3 får isländsk skatt på utdelning

höjas till högst 15 procent i den mån sådan utdelning dragits av från det

utbetalande bolagets inkomst vid bestämmandet av isländsk skatt.

 5. Bestämmelserna i punkterna 3 och 4 berör inte bolagets beskattning för

vinst av vilken utdelningen betalas.

 6. Med uttrycket "utdelning" förstås i denna artikel inkomst av aktier,

andelsbevis eller andra rättigheter, som inte är fordringar, med rätt till andel

i vinst, samt annan inkomst från bolag, som enligt lagstiftningen i den stat där

det utdelande bolaget har hemvist vid beskattningen behandlas på samma sätt som

inkomst av aktier.

 7. Utan hinder av bestämmelserna i punkterna 3 och 4 kan de behöriga

myndigheterna i de avtalsslutande staterna komma överens om att utdelning, som

tillfaller i överenskommelsen namngiven institution med allmänt välgörande eller

annat allmännyttigt ändamål, vilken enligt lagstiftningen i den avtalsslutande

stat där institutionen har hemvist är undantagen från skatt på utdelning, skall

i annan avtalsslutande stat vara befriad från skatt på utdelning från bolag i

denna andra stat.

 8. Om bolag med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar inkomst från annan

avtalsslutande stat, får denna andra stat inte beskatta utdelning som bolaget

betalar, utom i den mån utdelningen betalas till person med hemvist i denna

andra stat eller i den mån den andel på grund av vilken utdelningen betalas äger

verkligt samband med fast driftställe eller stadigvarande anordning i denna

andra stat, och ej heller på bolagets icke utdelade vinst ta ut en skatt som

utgår på bolagets icke utdelade vinst, även om utdelningen eller den icke

utdelade vinsten helt eller delvis utgörs av inkomst som uppkommit i denna andra

stat.

Artikel 11

Ränta

 1. Ränta, som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas till person

med hemvist i annan avtalsslutande stat, beskattas endast i denna andra stat om

personen i fråga är den verklige innehavaren av förmånen av räntan.

 2. I fall då verklig innehavare av förmån av ränta med hemvist i en avtals-

slutande stat har fast driftställe eller stadigvarande anordning i annan avtals-

slutande stat än den där han har hemvist samt den fordran för vilken räntan

betalas äger verkligt samband med rörelse som bedrivs från det fasta drift-

stället respektive självständig yrkesverksamhet som utövas från den stadig-

varande anordningen, får, utan hinder av bestämmelserna i punkt 1, ränta som

härrör från en avtalsslutande stat och som betalas till sådan verklig innehavare

beskattas i enlighet med bestämmelserna i artikel 7 respektive artikel 14 i den

avtalsslutande stat där det fasta driftstället respektive den stadigvarande

anordningen finns.

 3. Med uttrycket "ränta" förstås i denna artikel inkomst av varje slags

fordran som inte är utdelning enligt artikel 10 punkt 6, antingen den säker-

ställts genom inteckning i fast egendom eller inte. Uttrycket åsyftar särskilt

inkomst av värdepapper, som utfärdats av staten, och inkomst av obligationer

eller debentures, däri inbegripet agiobelopp och vinster som hänför sig till

sådana värdepapper, obligationer eller debentures. Straffavgift på grund av sen

betalning anses inte som ränta vid tillämpningen av denna artikel.

 4. Då på grund av särskilda förbindelser mellan utbetalaren och den verklige

innehavaren eller mellan dem båda och annan person räntebeloppet, med hänsyn

till den skuld för vilken räntan betalas, överstiger det belopp som skulle ha

avtalats mellan utbetalaren och den verklige innehavaren om sådana förbindelser

inte förelegat, tillämpas bestämmelserna i denna artikel endast på sistnämnda

belopp. I sådant fall beskattas överskjutande belopp enligt lagstiftningen i

envar av de berörda avtalsslutande staterna med iakttagande av övriga

bestämmelser i detta avtal.

Artikel 12

Royalty

 1. Royalty, som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas till person

med hemvist i annan avtalsslutande stat, beskattas endast i denna andra stat om

personen i fråga är den verklige innehavaren av förmånen av royaltyn.

 2. I fall då verklig innehavare av förmån av royalty med hemvist i en avtals-

slutande stat har fast driftställe eller stadigvarande anordning i annan

avtalsslutande stat än den där han har hemvist samt den rättighet eller egendom

i fråga om vilken royaltyn betalas äger verkligt samband med rörelse som bedrivs

från det fasta driftstället respektive självständig yrkesverksamhet som utövas

från den stadigvarande anordningen, får, utan hinder av bestämmelserna i punkt

1, royalty som härrör från en avtalsslutande stat och som betalas till sådan

verklig innehavare beskattas i enlighet med bestämmelserna i artikel 7

respektive artikel 14 i den avtalsslutande stat där det fasta driftstället

respektive den stadigvarande anordningen finns.

 10

 3. Med uttrycket "royalty" förstås i denna artikel varje slags betalning som

tas emot såsom ersättning för nyttjandet av eller för rätten att nyttja upphovs-

rätt till litterärt, konstnärligt eller vetenskapligt verk (häri inbegripet bio-

graffilm samt film och band för radio- och televisionssändning), patent,

varumärke, mönster eller modell, ritning, hemligt recept eller hemlig tillverk-

ningsmetod eller för upplysning om erfarenhetsrön av industriell, kommersiell

eller vetenskaplig natur.

 4. Då på grund av särskilda förbindelser mellan utbetalaren och den verklige

innehavaren eller mellan dem båda och annan person royaltybeloppet, med hänsyn

till det nyttjande, den rättighet eller den upplysning för vilken royaltyn

betalas, överstiger det belopp som skulle ha avtalats mellan utbetalaren och den

verklige innehavaren om sådana förbindelser inte förelegat, tillämpas

bestämmelserna i denna artikel endast på sistnämnda belopp. I sådant fall

beskattas överskjutande belopp enligt lagstiftningen i envar av de berörda

avtalsslutande staterna med iakttagande av övriga bestämmelser i detta avtal.

Artikel 13

Realisationsvinst

 1. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar på grund

av överlåtelse av fast egendom som är belägen i annan avtalsslutande stat, får

beskattas i denna andra stat.

 2. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar på grund

av överlåtelse av aktie eller annan andel i bolag vars huvudsakliga ändamål är

att inneha fast egendom och vars tillgångar (före avdrag för skulder) direkt

eller indirekt till mer än 75 procent består av fast egendom som är belägen i en

annan avtalsslutande stat, får beskattas i denna andra stat.

 3. Vinst på grund av överlåtelse av lös egendom, som utgör del av

rörelsetillgångarna i fast driftställe, vilket ett företag i en avtalsslutande

stat har i annan avtalsslutande stat, eller av lös egendom, hänförlig till

stadigvarande anordning för att utöva självständig yrkesverksamhet, som fysisk

person med hemvist i en avtalsslutande stat har i annan avtalsslutande stat, får

beskattas i denna andra stat. Detsamma gäller vinst på grund av överlåtelse av

sådant fast driftställe (för sig eller tillsammans med hela företaget) eller av

sådan stadigvarande anordning.

 4. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar på grund

av överlåtelse av skepp eller luftfartyg som används i internationell trafik

eller lös egendom som är hänförlig till användningen av sådant skepp eller

luftfartyg, beskattas endast i denna stat.

 5. Vinst, som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar på grund

av överlåtelse av containrar (däri inbegripet släpvagn och annan utrustning för

transport av containrar) som används för transport av gods eller varor,

beskattas endast i denna stat, utom då containern används uteslutande mellan

platser i annan avtalsslutande stat.

 6. Vinst på grund av överlåtelse av annan egendom än sådan som avses i

punkterna 1-5 beskattas endast i den avtalsslutande stat där överlåtaren har

hemvist.

 7. Vinst på grund av överlåtelse av aktie eller annan andel eller rättighet i

bolag eller personsammanslutning som enligt lagstiftningen i en avtalsslutande

stat är hemmahörande där, eller i bolag eller personsammanslutning hemmahörande

i annan avtalsslutande stat om värdet av den överlåtna aktien, andelen eller

rättigheten till huvudsaklig del direkt eller indirekt beror på innehav av

aktie, annan andel eller rättighet i bolag eller personsammanslutning som enligt

lagstiftningen i den förstnämnda staten är hemmahörande där, och vilken vinst

förvärvas av en fysisk person som har haft hemvist i denna stat och fått hemvist

i annan avtalsslutande stat får - utan hinder av bestämmelserna i punkt 6 -

beskattas i den förstnämnda avtalsslutande staten om överlåtelsen av aktien,

andelen eller rättigheten sker vid någon tidpunkt under de fem år som följer

närmast efter det år personen upphörde att ha hemvist i den förstnämnda staten.

Med rättighet i bolag eller personsammanslutning avses vid tillämpningen av

denna punkt konvertibla skuldebrev, konvertibla vinstandelsbevis, optionsrätter

som utfästs av bolaget eller personsammanslutningen samt optionsrätter och

terminer som avser andelar eller aktier i bolag eller personsammanslutningar

eller som avser något av övriga nämnda finansiella instrument.

Artikel 14

Självständig yrkesutövning

 1. Inkomst, som fysisk person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar

genom att utöva fritt yrke eller annan självständig verksamhet, beskattas endast

i denna stat. Sådan inkomst får emellertid beskattas i annan avtalsslutande

stat, om

 a) han i denna andra stat har stadigvarande anordning som regelmässigt står

till hans förfogande för att utöva verksamheten men endast så stor del av

inkomsten som är hänförlig till denna stadigvarande anordning, eller

 b) han vistas i denna andra stat under tidsperiod eller tidsperioder som

sammanlagt överstiger 183 dagar under en tolvmånadersperiod som börjar eller

slutar under beskattningsåret i fråga men endast så stor del av inkomsten som är

hänförlig till verksamhet som har utövats i denna andra stat under denna

tidsperiod eller dessa tidsperioder.

 2. Uttrycket "fritt yrke" inbegriper särskilt självständig vetenskaplig,

litterär och konstnärlig verksamhet, uppfostrings- och undervisningsverksamhet

samt sådan självständig verksamhet som läkare, advokat, ingenjör, arkitekt,

tandläkare och revisor utövar.

 11

Artikel 15

Enskild tjänst

 1. Om inte bestämmelserna i artiklarna 16, 18, 19, 20 och 21 föranleder annat,

beskattas lön och annan liknande ersättning, som person med hemvist i en

avtalsslutande stat uppbär på grund av anställning, endast i denna stat, såvida

inte arbetet utförs i annan avtalsslutande stat. Om arbetet utförs i denna andra

stat, får ersättning som uppbärs för arbetet beskattas där.

 2. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 beskattas ersättning, som person

med hemvist i en avtalsslutande stat uppbär för arbete som utförs i annan

avtalsslutande stat, endast i den förstnämnda staten, om

 a) mottagaren vistas i denna andra stat under tidsperiod eller tidsperioder

som sammanlagt inte överstiger 183 dagar under en tolvmånadersperiod som börjar

eller slutar under beskattningsåret i fråga, och

 b) ersättningen betalas av arbetsgivare som inte har hemvist i denna andra

stat eller på dennes vägnar, och

 c) ersättningen inte belastar fast driftställe eller stadigvarande anordning

som arbetsgivaren har i denna andra stat, samt

 d) fråga inte är om uthyrning av arbetskraft.

 3. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel får inkomst av

arbete, som utförs ombord på danskt, färöiskt, finskt, isländskt, norskt eller

svenskt skepp i internationell trafik, beskattas i den avtalsslutande stat vars

nationalitet skeppet har; vid tillämpningen av denna bestämmelse likställs

utländskt skepp, som befraktas på så kallad bareboat basis av en person med

hemvist i en avtalsslutande stat, med danskt, färöiskt, finskt, isländskt,

norskt respektive svenskt skepp.

 4. Utan hinder av föregående bestämmelser i denna artikel beskattas inkomst av

arbete, som utförs ombord på

 a) luftfartyg i internationell trafik, endast i den avtalsslutande stat där

den som förvärvar arbetsinkomsten har hemvist,

 b) fiske-, sälfångst- eller valfångstfartyg, endast i den avtalsslutande stat

där den som förvärvar arbetsinkomsten har hemvist, även då inkomsten för arbetet

utgår i form av viss lott eller andel av vinsten av fiske-, sälfångst- eller

valfångstverksamheten.

Artikel 16

Styrelsearvode

 Styrelsearvode och annan liknande ersättning, som person med hemvist i en

avtalsslutande stat uppbär i egenskap av medlem i styrelse eller annat liknande

organ i bolag med hemvist i annan avtalsslutande stat, får beskattas i denna

andra stat.

 12

Artikel 17

Artister och sportutövare

 1. Utan hinder av bestämmelserna i artiklarna 14 och 15 får inkomst, som

person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar genom sin personliga

verksamhet i annan avtalsslutande stat i egenskap av artist, såsom teater- eller

filmskådespelare, radio- eller televisionsartist eller musiker, eller i egenskap

av sportutövare, beskattas i denna andra stat.

 2. I fall då inkomst genom verksamhet som artist eller sportutövare bedriver i

denna egenskap, inte tillfaller artisten eller sportutövaren själv utan annan

person, får denna inkomst, utan hinder av bestämmelserna i artiklarna 7, 14 och

15, beskattas i den avtalsslutande stat där artisten eller sportutövaren

bedriver verksamheten.

 3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 tillämpas inte på inkomst genom

verksamhet som artist eller sportutövare med hemvist i en avtalsslutande stat

bedriver i annan avtalsslutande stat i fall då besöket i denna andra stat

huvudsakligen bekostas av offentliga medel i den förstnämnda staten. I sådant

fall beskattas inkomsten endast i denna förstnämnda stat.

Artikel 18

Pension m.m.

 1. Pension och livränta som betalas från en avtalsslutande stat och

utbetalning från en avtalsslutande stat enligt sociallagstiftningen i denna stat

till person med hemvist i annan avtalsslutande stat beskattas endast i den

förstnämnda staten.

 2. Utan hinder av övriga bestämmelser i detta avtal skall underhållsbidrag,

som person med hemvist i en avtalsslutande stat betalar till make eller

förutvarande make eller till barn med hemvist i annan avtalsslutande stat,

undantas från beskattning i denna andra stat i det fall då bidraget skulle ha

undantagits från beskattning i den förstnämnda staten om mottagaren hade haft

hemvist där.

 3. Med uttrycket "livränta" förstås ett fastställt belopp som betalas till

fysisk person periodiskt på fastställda tider under personens livstid eller

under angiven eller fastställbar tidsperiod och som utgår på grund av

förpliktelse att verkställa dessa utbetalningar såsom ersättning för däremot

fullt svarande vederlag i pengar eller pengars värde.

Artikel 19

Offentlig tjänst

 1. Lön och annan liknande ersättning (med undantag för pension), som betalas

av en avtalsslutande stat, en av dess politiska underavdelningar, lokala

myndigheter eller offentligrättsliga institutioner till fysisk person på grund

av arbete som utförs i denna stats, underavdelnings, myndighets eller

institutions tjänst, beskattas endast i denna stat.

 2. Om lön eller annan liknande ersättning som avses i punkt 1 tillfaller

mottagaren för arbete som denne utför i annan avtalsslutande stat än den från

vilken lönen eller ersättningen betalas, beskattas lönen eller ersättningen

emellertid endast i den stat där arbetet utförs, om mottagaren är person med

hemvist i denna stat och

 a) är medborgare i denna stat, eller

 b) inte fick hemvist i denna stat uteslutande för att utföra arbetet.

 3. Bestämmelserna i artiklarna 15, 16 och 17 tillämpas på lön och annan

liknande ersättning som betalas på grund av arbete som utförs i samband med

rörelse som bedrivs av en avtalsslutande stat, en av dess politiska under-

avdelningar, lokala myndigheter eller offentligrättsliga institutioner.

Artikel 20

Studerande och praktikanter

 Person som vistas i en avtalsslutande stat uteslutande för

 a) studier vid läroanstalt i denna stat, om studierna är av sådan art att

studiestöd av offentliga medel kan erhållas i denna stat, eller

 b) affärs-, fiskeri-, industri-, lantbruks- eller skogsbrukspraktik i denna

stat,

och som har eller omedelbart före vistelsen hade hemvist i annan avtalsslutande

stat, beskattas inte i den förstnämnda staten för belopp som han erhåller från

källa utanför denna stat för sitt uppehälle, sin undervisning eller praktik.

Artikel 21

Verksamhet i samband med förberedande undersökning, utforskning eller

utnyttjande av kolväteförekomster

 1. Utan hinder av övriga bestämmelser i detta avtal, med undantag för

bestämmelserna i artikel 8, tillämpas bestämmelserna i denna artikel i fall då

person med hemvist i en avtalsslutande stat bedriver verksamhet i annan

avtalsslutande stat i samband med förberedande undersökning, utforskning eller

utnyttjande av kolväteförekomster belägna i denna andra stat.

 2. a) Person med hemvist i en avtalsslutande stat, som utanför kusten i annan

avtalsslutande stat bedriver verksamhet som avses i punkt 1, anses bedriva

verksamheten från fast driftställe eller stadigvarande anordning i denna andra

stat.

 b) Om sådan person bedriver sin verksamhet inom utforsknings- eller

utvinningsområde som sträcker sig från en plats utanför kusten i denna andra

stat och in på denna stats landområde och verksamheten inte uteslutande bedrivs

inom landområdet, äger punkt a) motsvarande tillämpning.

 c) Verksamhet, som består av byggande eller installation av rörledning för

transport av oraffinerade kolväten, eller byggnadsarbete i direkt samband med

sådan verksamhet, anses bedriven från fast driftställe i denna andra stat även i

fråga om sådan verksamhet som pågår på land, när verksamheten ingår i ett

projekt som sträcker sig från en plats utanför kusten i denna stat och in på

denna stats landområde.

 3. Bestämmelserna i punkt 2 tillämpas inte, om verksamheten pågår under

tidsperiod eller tidsperioder som sammanlagt inte överstiger 30 dagar under en

tolvmånadersperiod.

 4. Vid beräkning av den tid som avses i punkt 3 anses verksamhet, som bedrivs

av ett företag som har intressegemenskap med annat företag, bedriven av det

företag med vilket det har intressegemenskap, om verksamheten i väsentlig mån är

av samma slag som den verksamhet som det sistnämnda företaget bedriver och båda

företagens verksamhet avser samma projekt.

 5. Inkomst, som företag i en avtalsslutande stat förvärvar på grund av

transport av personal eller materiel med skepp eller luftfartyg till eller

innanför område som avses i punkterna 2 a) och 2 b) i den andra avtalsslutande

stat där affärsverksamhet bedrivs i samband med förberedande undersökning,

utforskning eller utnyttjande av kolväteförekomster eller på grund av drift

av bogserbåtar, försörjningsfartyg eller andra hjälpfartyg i samband med sådan

verksamhet, beskattas endast i den förstnämnda staten.

 6. Bestämmelserna i artikel 13 punkt 4 och artikel 23 punkt 3 tillämpas på

vinst på grund av överlåtelse av skepp, båtar eller luftfartyg som avses i punkt

5 respektive förmögenhet bestående av sådana skepp, båtar eller luftfartyg.

 7. Utan hinder av övriga bestämmelser i avtalet gäller följande i fråga om

beskattningen av lön och annan liknande ersättning som person med hemvist i en

avtalsslutande stat uppbär på grund av arbete vilket utförs i annan avtals-

slutande stat för arbetsgivare som bedriver sådan verksamhet som avses i

punkterna 1 och 2:

 a) Om inte bestämmelserna i punkterna b)-d) föranleder annat, får sådan lön

eller ersättning beskattas i denna andra stat, men endast om arbetet pågår där

under tidsperiod eller tidsperioder som sammanlagt överstiger 30 dagar under en

tolvmånadersperiod.

 b) Sådan lön eller ersättning beskattas endast i den förstnämnda avtals-

slutande staten om

 1) arbetet har samband med utnyttjandet av kolväteförekomster som befinner sig

på mittlinjen mellan avtalsslutande stater eller mellan en avtalsslutande stat

och annan stat,

 2) avtal föreligger mellan dessa stater om gemensamt utnyttjande av före-

komsterna, och

 3) utnyttjandet sker samtidigt på båda sidor om mittlinjen.

 Bestämmelserna i denna punkt tillämpas endast efter överenskommelse därom

mellan de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna.

 13

 c) Om arbetet utförs ombord på skepp eller båt som avses i punkt 5, får sådan

lön eller ersättning beskattas i den avtalsslutande stat vars nationalitet

skeppet eller båten har.

 d) Om arbetet utförs ombord på luftfartyg som avses i punkt 5, beskattas sådan

lön eller ersättning endast i den avtalsslutande stat där företaget har hemvist.

 8. Person med hemvist i en avtalsslutande stat som bedriver verksamhet utanför

kusten i annan avtalsslutande stat är undantagen från beskattning i denna andra

stat för vinst som denna person anses ha förvärvat på grund av överflyttning av

flyttbar borranläggning eller hotellplattform till område utanför denna andra

stat. Med vinst i denna punkt förstås belopp med vilket marknadsvärdet vid

tidpunkten för överflyttningen överstiger restvärdet vid denna tidpunkt med

tillägg av företagna avskrivningar.

 9. Vinst som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar på grund av

överlåtelse av

 a) rätt till förberedande undersökning, utforskning eller utnyttjande av

kolväteförekomster i annan avtalsslutande stat, häri inbegripet rätt till andel

i eller förmån av sådana förekomster, eller

 b) aktier eller andra andelar i bolag, vilkas värde helt eller till väsentlig

del, direkt eller indirekt, hänför sig till sådan rätt,

får beskattas i denna andra stat.

Artikel 22

Annan inkomst

 1. Inkomst som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar och som

inte behandlas i föregående artiklar av detta avtal beskattas endast i denna

stat, oavsett varifrån inkomsten härrör.

 2. Bestämmelserna i punkt 1 tillämpas inte om inkomsttagaren har hemvist i en

avtalsslutande stat och har fast driftställe eller stadigvarande anordning i

annan avtalsslutande stat samt den rättighet eller egendom i fråga om vilken

inkomsten betalas äger verkligt samband med rörelse som bedrivs från det fasta

driftstället respektive självständig yrkesverksamhet som utövas från den

stadigvarande anordningen. I sådant fall tillämpas bestämmelserna i artikel 7

respektive artikel 14. Ingår i fast driftställe eller stadigvarande anordning

fast egendom beskattas emellertid inkomst av sådan egendom med tillämpning av

bestämmelserna i artikel 6 punkterna 1, 2 och 4.

Artikel 23

Förmögenhet

 1. Förmögenhet bestående av fast egendom som person med hemvist i en avtals-

slutande stat innehar och som är belägen i annan avtalsslutande stat får

beskattas i denna andra stat.

 2. Förmögenhet bestående av aktie eller annan andel i bolag vars huvudsakliga

ändamål är att inneha fast egendom och vars tillgångar (före avdrag för skulder)

direkt eller indirekt till mer än 75 procent består av fast egendom som är

belägen i en avtalsslutande stat, får beskattas i denna stat.

 3. Förmögenhet bestående av skepp eller luftfartyg som används i inter-

nationell trafik samt av lös egendom som är hänförlig till användningen av

sådant skepp eller luftfartyg, och som ägs av person med hemvist i en avtals-

slutande stat, beskattas endast i denna stat.

 4. Förmögenhet bestående av containrar (däri inbegripet släpvagn och annan

utrustning för transport av containrar) som används för transport av gods eller

varor, och som ägs av person med hemvist i en avtalsslutande stat, beskattas

endast i denna stat, utom då containern används uteslutande mellan platser i

annan avtalsslutande stat.

 5. All annan förmögenhet, oavsett var denna är belägen, som person med hemvist

i en avtalsslutande stat innehar, beskattas endast i denna stat.

 6. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 5 får emellertid förmögenhet

bestående av lös egendom, som utgör del av rörelsetillgångarna i fast drift-

ställe, vilket ett företag i en avtalsslutande stat har i annan avtalsslutande

stat, eller av lös egendom, hänförlig till stadigvarande anordning för att utöva

självständig yrkesverksamhet, som fysisk person med hemvist i en avtalsslutande

stat har i annan avtalsslutande stat, beskattas i denna andra stat.

 7. Bestämmelserna i punkterna 1-6 tillämpas i en avtalsslutande stat endast i

förhållande till annan avtalsslutande stat som tar ut allmän skatt på

förmögenhet.

Artikel 24

Dödsbo

 Inkomst eller tillgång som beskattas hos dödsbo med hemvist i en avtals-

slutande stat, får inte beskattas hos dödsbodelägare med hemvist i annan

avtalsslutande stat.

Artikel 25

Undanröjande av dubbelbeskattning

 1. Danmark

 a) Om person med hemvist i Danmark förvärvar inkomst som enligt bestämmelserna

i detta avtal får beskattas i annan avtalsslutande stat, skall Danmark, såvida

inte bestämmelserna i punkt b) eller c) föranleder annat, från denna persons

danska inkomstskatt avräkna ett belopp motsvarande den inkomstskatt som betalats

i denna andra stat.

 Avräkningsbeloppet skall emellertid inte överstiga den del av den danska

inkomstskatten, beräknad utan sådan avräkning, som belöper på den inkomst som

får beskattas i denna andra stat.

 14

 b) Om person med hemvist i Danmark förvärvar inkomst som enligt bestämmelserna

i detta avtal beskattas endast i annan avtalsslutande stat, får Danmark inräkna

inkomsten i beskattningsunderlaget men skall sätta ned den danska skatten på

inkomsten genom avdrag med den del av inkomstskatten som belöper på den inkomst

som härrör från denna andra stat.

 c) Om person med hemvist i Danmark förvärvar inkomst som avses i artikel 15

punkt 1 eller artikel 21 punkt 7 a), får Danmark inräkna inkomsten i beskatt-

ningsunderlaget men skall sätta ned den danska skatten på inkomsten genom avdrag

med den del av inkomstskatten som belöper på den inkomst som härrör från denna

andra stat.

 2. Färöarna

 a) Om person med hemvist på Färöarna förvärvar inkomst som enligt

bestämmelserna i detta avtal får beskattas i annan avtalsslutande stat, skall

Färöarna, såvida inte bestämmelserna i punkt b) eller c) föranleder annat, från

denna persons färöiska inkomstskatt avräkna ett belopp motsvarande den

inkomstskatt som betalats i denna andra stat.

 Avräkningsbeloppet skall emellertid inte överstiga den del av den färöiska

inkomstskatten, beräknad utan sådan avräkning, som belöper på den inkomst som

får beskattas i denna andra stat.

 b) Om person med hemvist på Färöarna förvärvar inkomst som enligt

bestämmelserna i detta avtal beskattas endast i annan avtalsslutande stat, får

Färöarna inräkna inkomsten i beskattningsunderlaget men skall sätta ned den

färöiska skatten på inkomsten genom avdrag med den del av inkomstskatten som

belöper på den inkomst som härrör från denna andra stat.

 c) Om person med hemvist på Färöarna från annan avtalsslutande stat förvärvar

inkomst av enskild tjänst som avses i artikel 15 punkt 1 eller artikel 21 punkt

7 a) och som enligt dessa punkter får beskattas i denna andra avtalsslutande

stat, får Färöarna inräkna inkomsten i beskattningsunderlaget men skall sätta

ned den färöiska skatten på inkomsten genom avdrag med den del av inkomstskatten

som belöper på den inkomst som härrör från denna andra stat.

 3. Finland

 a) Om person med hemvist i Finland förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet

som enligt bestämmelserna i detta avtal får beskattas i annan avtalsslutande

stat, skall Finland, såvida inte bestämmelserna i punkt b), c) eller d)

föranleder annat, med iakttagande av bestämmelserna i finsk lagstiftning (också

i den lydelse den framdeles kan få genom att ändras utan att den allmänna

princip som anges här påverkas),

 1) från denna persons finska inkomstskatt avräkna ett belopp motsvarande den

inkomstskatt i denna andra stat som betalats enligt lagstiftningen i denna andra

stat och i överensstämmelse med avtalet, beräknad på samma inkomst som den på

vilken den finska skatten beräknas;

 2) från denna persons finska förmögenhetsskatt avräkna ett belopp motsvarande

den förmögenhetsskatt i denna andra stat som betalats enligt lagstiftningen i

denna stat och i överensstämmelse med avtalet, beräknad på samma förmögenhet som

den på vilken den finska skatten beräknas.

 b) Utdelning från bolag med hemvist i annan avtalsslutande stat än Finland

till bolag med hemvist i Finland är undantagen från beskattning i Finland, om

mottagaren direkt behärskar minst 10 procent av röstetalet i det bolag som

betalar utdelningen.

 c) Om person med hemvist i Finland från annan avtalsslutande stat förvärvar

inkomst av enskild tjänst som avses i artikel 15 punkt 1 eller artikel 21 punkt

7 a) och som enligt dessa punkter får beskattas i denna andra avtalsslutande

stat, skall sådan inkomst undantas från finsk skatt.

 d) Om person med hemvist i Finland förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet

som enligt bestämmelserna i detta avtal beskattas endast i annan avtalsslutande

stat eller förvärvar inkomst som enligt punkt c) skall undantas från finsk

skatt, får Finland inräkna inkomsten eller förmögenheten i

beskattningsunderlaget men skall sätta ned den finska skatten på inkomsten eller

förmögenheten genom avdrag med den del av inkomstskatten respektive

förmögenhetsskatten som belöper på den inkomst som förvärvats från denna andra

stat respektive den förmögenhet som innehas där.

 4. Island

 a) Om person med hemvist i Island förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet

som enligt bestämmelserna i detta avtal beskattas endast eller får beskattas i

annan avtalsslutande stat, skall Island, såvida inte bestämmelserna i punkt b)

föranleder annat, sätta ned den isländska inkomst- eller förmögenhetsskatten

genom avdrag med den del av inkomst- eller förmögenhetsskatten som belöper på

den inkomst som förvärvats från eller den förmögenhet som innehas i denna andra

stat.

 b) Om person med hemvist i Island förvärvar inkomst som enligt bestämmelserna

i artikel 10, artikel 13 punkt 7, artikel 15 punkt 3, artikel 16 eller artikel

21 punkterna 1-6 och 7 c) samt 8 och 9 får beskattas i annan avtalsslutande

stat, skall Island från denna persons isländska inkomstskatt avräkna ett belopp

motsvarande den inkomstskatt som betalats i denna andra stat. Avräkningsbeloppet

skall emellertid inte överstiga den del av den isländska skatten, beräknad utan

sådan avräkning, som belöper på den inkomst som får beskattas i denna andra

stat.

 5. Norge

 Om inte bestämmelserna i norsk lagstiftning om avräkning från norsk skatt av

skatt som betalats i område utanför Norge föranleder annat (dock utan att den

allmänna princip som anges här ändras), gäller följande:

 a) Om person med hemvist i Norge förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet

som enligt bestämmelserna i detta avtal får beskattas i annan avtalsslutande

stat, skall Norge, såvida inte bestämmelserna i punkt b) eller c) föranleder

annat,

 1) från den skatt som belöper på personens inkomst avräkna ett belopp

motsvarande den inkomstskatt som betalats i denna andra stat,

 2) från den skatt som belöper på personens förmögenhet avräkna ett belopp

motsvarande den förmögenhetsskatt som betalats på dessa förmögenhetstillgångar i

denna andra stat.

 15

 Sådan avräkning skall emellertid inte överstiga den del av skatten på

inkomsten eller förmögenheten, beräknad utan sådan avräkning, som belöper på den

inkomst respektive de förmögenhetstillgångar som får beskattas i denna andra

stat.

 b) Om person med hemvist i Norge förvärvar inkomst som enligt bestämmelserna i

detta avtal beskattas endast i annan avtalsslutande stat, får Norge inräkna

inkomsten i beskattningsunderlaget men skall sätta ned den norska skatten på

inkomsten genom avdrag med den del av inkomstskatten som belöper på den inkomst

som härrör från denna andra stat.

 c) Om person med hemvist i Norge förvärvar inkomst som avses i artikel 15

punkt 1 eller artikel 21 punkt 7 a) får Norge inräkna inkomsten i beskatt-

ningsunderlaget, men skall sätta ned den norska skatten på inkomsten genom

avdrag med den del av inkomstskatten som belöper på den inkomst som härrör från

denna andra stat.

 6. Sverige

 a) Om person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet

som enligt bestämmelserna i detta avtal får beskattas i annan avtalsslutande

stat, skall Sverige, såvida inte bestämmelserna i punkt b) eller c) föranleder

annat,

 1) - med iakttagande av bestämmelserna i svensk lagstiftning (också i den

lydelse den framdeles kan få genom att ändras utan att den allmänna princip som

anges här ändras) - från skatten på inkomsten avräkna ett belopp motsvarande den

inkomstskatt som betalats i denna andra stat,

 2) från denna persons svenska förmögenhetsskatt avräkna ett belopp motsvarande

den förmögenhetsskatt som betalats i denna andra stat. Avräkningsbeloppet skall

emellertid inte överstiga den del av den svenska förmögenhetsskatten, beräknad

utan sådan avräkning, som belöper på den förmögenhet som får beskattas i denna

andra stat.

 b) Om person med hemvist i Sverige från annan avtalsslutande stat förvärvar

inkomst av enskild tjänst som avses i artikel 15 punkt 1 eller artikel 21 punkt

7 a) och som enligt dessa punkter får beskattas i denna andra avtalsslutande

stat, skall, utan hinder av bestämmelserna i punkt a), sådan inkomst undantas

från svensk skatt.

 c) Om person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet

som enligt bestämmelserna i detta avtal beskattas endast i annan avtalsslutande

stat eller förvärvar inkomst som enligt punkt b) skall undantas från svensk

skatt, får Sverige, vid fastställandet av skattesatsen för svensk progressiv

skatt på annan inkomst eller förmögenhet, beakta den inkomst eller förmögenhet

som beskattas endast i den andra avtalsslutande staten eller sådan inkomst som

undantas från svensk skatt.

 7. Gemensamma bestämmelser

 1. Uttrycket "betalats i denna andra stat" i denna artikel anses också

innefatta sådan skatt på inkomst som erlagts i Danmark, på Färöarna, i Finland,

i Island, i Norge respektive i Sverige och som skall överföras till nämnda andra

stat för att där gottskrivas vederbörande person som skatt på samma inkomst.

 2. Om person med hemvist i en avtalsslutande stat (hemviststaten) från annan

avtalsslutande stat (verksamhetsstaten) förvärvar inkomst av enskild tjänst som

enligt artikel 15 punkt 1 eller artikel 21 punkt 7 a) får beskattas i

verksamhetsstaten, skall hemviststaten, utan hinder av bestämmelserna i

punkterna 1 c), 2 c), 3 c), 4 a), 5 c) eller 6 b) i denna artikel, undanröja

dubbelbeskattning genom avräkning av den skatt som betalats i denna andra stat

med tillämpning av bestämmelserna i punkterna 1 a), 2 a), 3 a), 4 b), 5 a) eller

6 a) om personen i fråga förvärvat inkomsten från företag eller fast driftställe

i verksamhetsstaten och han är eller omedelbart före anställningen i

verksamhetsstaten varit anställd i

 a) företag utanför verksamhetsstaten vilket är ett företag med intresse-

gemenskap med företaget i verksamhetsstaten, eller

 b) företag utanför verksamhetsstaten till vilket det fasta driftstället hör.

 3. Bestämmelserna i punkterna 1 c), 2 c), 3 c), 4 a), 5 c) eller 6 b) skall,

utan hinder av vad som föreskrivs i föregående punkt, dock tillämpas om personen

i fråga kan visa att

 a) han i och för arbetet vistats i verksamhetsstaten under en sammanhängande

period under beskattningsåret i fråga som överstiger tre månader, eller

 b) arbetet i verksamhetsstaten utförts för respektive kostnaderna rätteligen

har belastat företaget i denna stat eller det där belägna fasta driftstället.

Artikel 26

Allmänna beskattningsregler

 1. Inkomst som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar eller

förmögenhet som sådan person innehar får inte beskattas i annan avtalsslutande

stat, såvida inte beskattning uttryckligen är tillåten enligt detta avtal.

 2. I fall då beskattningsrätten till en inkomst eller tillgång enligt avtalet

tillagts annan avtalsslutande stat än den där personen som förvärvar inkomsten

eller innehar tillgången har hemvist, och denna andra stat på grund av sin

lagstiftning inte medtar inkomsten eller tillgången, i sin helhet, vid beskatt-

ningen eller endast beaktar inkomsten eller tillgången för pro-

gressionsuppräkning eller annan skatteberäkning, beskattas inkomsten eller

tillgången, såvida inte annat föreskrivs nedan, till den del den inte medtas vid

beskattningen i denna andra stat, endast i den avtalsslutande stat där personen

i fråga har hemvist.

 3. Bestämmelserna i punkt 2 tillämpas inte på

 a) finsk folkpension, pension enligt den finska familjepensionslagen eller

sådan annan socialförmån som enligt den finska inkomstskattelagen inte är

skattepliktig inkomst, eller

 b) svensk folkpension.

 4. Om person med hemvist i en avtalsslutande stat uppbär pension eller

livränta som avses i artikel 18 och som betalas från en annan avtalsslutande

stat och sådan inkomst beskattas i förstnämnda stat enligt bestämmelserna i

denna artikel, skall personen i den förstnämnda staten medges ett avdrag om

20 000 svenska kronor per kalenderår eller motvärdet i danskt, finskt, isländskt

eller norskt myntslag, om personen i fråga hade varit berättigad till ett

särskilt avdrag för ålder eller invaliditet i utbetalarstaten. Avdrag medges

dock i den förstnämnda staten högst med ett belopp motsvarande beloppet av

pensionen eller livräntan från den andra avtalsslutande staten. Avdraget sätts

ned med de särskilda avdrag för ålder och invaliditet som medges i hemvist-

staten.

 5. I fall då beskattningsrätten enligt artikel 14 punkt 1 samt artikel 15

punkt 2 och punkterna 4 a) och 4 b) till en inkomst som förvärvas av en person

med hemvist i en avtalsslutande stat enligt avtalet tillagts endast denna stat

får inkomsten beskattas i annan avtalsslutande stat om inkomsten inte kan

beskattas i den förstnämnda staten på grund av lagstiftningen i denna stat.

Artikel 27

Förbud mot diskriminering

 1. Medborgare i en avtalsslutande stat skall inte i annan avtalsslutande stat

bli föremål för beskattning eller därmed sammanhängande krav som är av annat

slag eller mer tyngande än den beskattning och därmed sammanhängande krav som

medborgare i denna andra stat under samma förhållanden, särskilt såvitt avser

hemvist, är eller kan bli underkastad. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 1

tillämpas denna bestämmelse även på person som inte har hemvist i en eller flera

av de avtalsslutande staterna.

 2. Beskattningen av fast driftställe eller stadigvarande anordning, som före-

tag eller person med hemvist i en avtalsslutande stat har i annan avtalsslutande

stat, skall i denna andra stat inte vara mindre fördelaktig än beskattningen av

företag eller person med hemvist i denna andra stat, som bedriver verksamhet av

samma slag.

 Denna bestämmelse anses inte medföra skyldighet för en avtalsslutande stat att

medge person med hemvist i annan avtalsslutande stat sådant personligt avdrag

vid beskattningen, sådan skattebefrielse eller skattenedsättning på grund av

civilstånd eller försörjningsplikt mot familj som medges person med hemvist i

den förstnämnda staten. Bestämmelsen medför inte heller rätt att i en

avtalsslutande stat erhålla avdrag vid beskattningen eller skattebefrielse för

utdelning eller annan utbetalning till bolag med hemvist i annan avtalsslutande

stat.

 Bestämmelsen i första stycket hindrar inte heller en avtalsslutande stat att

beskatta inkomst, som fast driftställe förvärvar, enligt reglerna i denna stats

egen lagstiftning, om det fasta driftstället tillhör aktiebolag eller därmed

jämförligt bolag i annan avtalsslutande stat. Beskattningen skall dock motsvara

den beskattning som tillämpas för aktiebolag eller därmed jämförligt bolag med

hemvist i den förstnämnda avtalsslutande staten på dess inkomst, beräknad utan

avdrag för utdelad vinst.

 3. Utom i de fall då bestämmelserna i artikel 9 punkt 1, artikel 11 punkt 4

eller artikel 12 punkt 4 tillämpas, är ränta, royalty och annan utbetalning från

företag i en avtalsslutande stat till person med hemvist i annan avtalsslutande

stat avdragsgilla vid bestämmandet av den beskattningsbara inkomsten för sådant

företag på samma villkor som betalning till person med hemvist i den förstnämnda

staten. På samma sätt är skuld som företag i en avtalsslutande stat har till

person med hemvist i annan avtalsslutande stat avdragsgill vid bestämmandet av

sådant företags beskattningsbara förmögenhet på samma villkor som skuld till

person med hemvist i den förstnämnda staten.

 4. Företag i en avtalsslutande stat, vars kapital helt eller delvis ägs eller

kontrolleras, direkt eller indirekt, av en eller flera personer med hemvist i en

eller flera av de andra avtalsslutande staterna, skall inte i den förstnämnda

staten bli föremål för beskattning eller därmed sammanhängande krav som är av

annat slag eller mer tyngande än den beskattning och därmed sammanhängande krav

som annat liknande företag i den förstnämnda staten är eller kan bli

underkastat.

 5. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 2 tillämpas bestämmelserna i denna

artikel på skatter av varje slag och beskaffenhet.

Artikel 28

Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse

 1. Om en person anser att i en eller flera av de avtalsslutande staterna vid-

tagits åtgärder som för honom medför eller kommer att medföra beskattning som

strider mot bestämmelserna i detta avtal, kan han, utan att detta påverkar hans

rätt att använda sig av de rättsmedel som finns i dessa staters interna

rättsordningar, lägga fram saken för den behöriga myndigheten i den

avtalsslutande stat där han har hemvist eller, om fråga är om tillämpningen av

artikel 27 punkt 1, i den avtalsslutande stat där han är medborgare.

 2. Om den behöriga myndigheten finner invändningen grundad men inte själv kan

få till stånd en tillfredsställande lösning, skall myndigheten söka avgöra saken

genom ömsesidig överenskommelse med behörig myndighet i annan avtalsslutande

stat, som berörs av frågan, i syfte att undvika beskattning som strider mot

avtalet. Om den stat hos vars behöriga myndighet personen i fråga har lagt fram

saken inte själv berörs av frågan, skall denna behöriga myndighet överlämna

saken till behörig myndighet i någon av de stater som berörs av frågan.

Överenskommelse som träffats genomförs utan hinder av tidsgränser i vederbörande

avtalsslutande staters interna lagstiftning.

 3. Om svårigheter eller tvivelsmål uppkommer mellan avtalsslutande stater

beträffande tolkningen eller tillämpningen av avtalet, skall de behöriga

myndigheterna i dessa stater överlägga för att söka lösa frågan genom ömsesidig

överenskommelse. De behöriga myndigheterna i avtalsslutande stater kan även

överlägga för att undanröja dubbelbeskattning i sådana fall som inte omfattas av

avtalet eller för att genom ömsesidig överenskommelse lösa frågor som, utan att

vara reglerade i avtalet, på grund av olikhet i vederbörande staters principer

för skattens beräkning eller av andra skäl kan uppkomma i fråga om de skatter

som avses i artikel 2.

 4. Innan beslut fattas i fråga som avses i punkt 3, skall resultatet av

överläggningar som där avses snarast delges behöriga myndigheter i övriga

avtalsslutande stater. Finner behörig myndighet i en avtalsslutande stat att

överläggningar bör äga rum mellan de behöriga myndigheterna i samtliga

avtalsslutande stater, skall på begäran av den behöriga myndigheten i den

förstnämnda avtalsslutande staten sådana överläggningar äga rum utan dröjsmål.

Artikel 29

Medlemmar av diplomatisk beskickning eller konsulat

 Bestämmelserna i detta avtal berör inte de privilegier vid beskattningen som

enligt folkrättens allmänna regler eller bestämmelser i särskilda överens-

kommelser tillkommer medlemmar av diplomatisk beskickning eller konsulat.

Artikel 30

Territoriell utvidgning

 1. Detta avtal kan antingen i sin helhet eller med erforderliga ändringar

utvidgas till att omfatta de områden som undantagits från avtalets tillämp-

ningsområde enligt bestämmelserna i artikel 3 punkt 1 a), under förutsättning

att där påförs skatter av samma eller i huvudsak likartat slag som de som avses

i avtalet. Sådan utvidgning gäller från den dag och med de ändringar och

villkor, häri inbegripet bestämmelser om upphörande, som kan särskilt överens-

kommas mellan de avtalsslutande staterna genom diplomatisk notväxling.

 2. Om avtalet enligt artikel 32 upphör att gälla skall, såvida inte annat

överenskommits mellan de avtalsslutande staterna, avtalet upphöra att gälla

också beträffande varje område till vilket avtalet har utvidgats enligt denna

artikel.

Artikel 31

Ikraftträdande

 1. Detta avtal träder i kraft trettionde dagen efter den då samtliga

avtalsslutande stater har meddelat det finska utrikesministeriet, att avtalet

har godkänts. Det finska utrikesministeriet underrättar de övriga avtalsslutande

staterna om mottagandet av dessa meddelanden och om tidpunkten för avtalets

ikraftträdande.

 2. Sedan avtalet trätt i kraft, tillämpas dess bestämmelser

 a) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas den 1

januari det kalenderår som följer närmast efter det då avtalet träder i kraft

eller senare,

 b) i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter som bestäms för be-

skattningsår som börjar den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter

det då avtalet träder i kraft eller senare,

 c) i fråga om skatt på förmögenhet, på förmögenhet på vilken skatt utgår på

grund av taxering andra kalenderåret efter det då avtalet träder i kraft eller

senare.

 3. Utan hinder av bestämmelsen i artikel 15 punkt 3 beskattas inkomst av

arbete som omfattas av denna bestämmelse endast i den avtalsslutande stat vars

nationalitet skeppet har. Denna bestämmelse tillämpas på skatter som avser det

kalenderår, som följer närmast efter det år då avtalet träder i kraft, och de

två därpå närmast följande kalenderåren.

 4. Avtalet den 12 september 1989 mellan de nordiska länderna för att undvika

dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet upphör att

vara tillämpligt i fråga om inkomst eller förmögenhet på vilka förevarande avtal

blir tillämpligt enligt punkt 2. Det förstnämnda avtalet upphör att gälla vid

den sista tidpunkt, då detta avtal enligt föregående bestämmelser i nämnda punkt

blir tillämpligt.

 5. Bestämmelserna i punkterna 2 och 3 i punkt VII respektive i punkterna 2 och

3 i punkt VIII i protokollet till avtalet den 12 september 1989 skall dock

alltjämt tillämpas på person som den 1 januari 1997 uppfyller och för tid

därefter alltjämt uppfyller villkoren i de nämnda bestämmelserna. Tid till och

med den 30 juni 1997 får beaktas vid beräkning av sexmånadersperioden i punkt 4

i punkt VII respektive i punkt 4 i punkt VIII i protokollet till nämnda avtal.

Från kortare avbrott såsom semester, föräldraledighet m.m. skall därvid bortses.

De närmare bestämmelserna för tillämpningen härav skall överenskommas genom

ömsesidig överenskommelse mellan de behöriga myndigheterna i Danmark respektive

Sverige.

Artikel 32

Upphörande

 En avtalsslutande stat kan senast den 30 juni under ett kalenderår som börjar

efter utgången av en tidrymd av fem år efter dagen för ikraftträdande av avtalet

säga upp avtalet genom skriftligt meddelande härom till det finska

utrikesministeriet, som underrättar de övriga avtalsslutande staterna om mot-

tagandet av sådant meddelande och om dess innehåll. Har uppsägningstiden

iakttagits, upphör avtalet att gälla i förhållandet mellan den stat som verk-

ställt uppsägningen och övriga avtalsslutande stater

 a) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas den 1

januari det kalenderår som följer närmast efter det då det finska

utrikesministeriet tog emot meddelandet om uppsägningen eller senare,

 b) i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter som bestäms för be-

skattningsår som börjar den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter

det då det finska utrikesministeriet tog emot meddelandet om uppsägningen eller

senare,

 16

 c) i fråga om skatt på förmögenhet, på förmögenhet på vilken skatt utgår på

grund av taxering andra kalenderåret närmast efter det då det finska utrikes-

ministeriet tog emot meddelandet om uppsägningen eller senare.

 Originalexemplaret till detta avtal deponeras hos det finska utrikes-

ministeriet, som tillställer de övriga avtalsslutande staterna bestyrkta kopior

därav.

 Till bekräftelse härav har de vederbörligen befullmäktigade ombuden under-

tecknat detta avtal.

 Som skedde i Helsingfors den 23 september 1996 i ett exemplar på danska,

färöiska, finska, isländska, norska och svenska språken, varvid på svenska

språket utfärdades två texter, en för Finland och en för Sverige, vilka samtliga

texter har samma giltighet.

Protokoll

 Vid undertecknande av det i dag mellan de nordiska länderna ingångna avtalet

för att undvika dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och på

förmögenhet har undertecknade kommit överens om följande bestämmelser som utgör

en integrerande del av avtalet:

I. Till artiklarna 7 och 15

 1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 7 beskattas inkomst, vilken företag

i Norge eller Sverige förvärvar genom verksamhet som bedrivs i Sverige

respektive Norge, endast i den stat där företaget har hemvist, om verksamheten

avser uppsättning och underhåll av spärrstängsel för renar på sträckor längs den

norsk-svenska riksgränsen, vilka sträckor anges i överenskommelse enligt punkt

4.

 2. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 15 beskattas inkomst, vilken person

med hemvist i Norge eller Sverige förvärvar genom personligt arbete som utförs i

Sverige respektive Norge, endast i den stat där denna person har hemvist, om

arbetet avser uppsättning och underhåll av spärrstängsel för renar på sträckor

längs den norsk-svenska riksgränsen, vilka sträckor anges i överenskommelse

enligt punkt 4.

 3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 beträffande företag i, respektive person

med hemvist i Norge eller Sverige skall äga motsvarande tillämpning beträffande

företag i, respektive person med hemvist i Finland eller Norge.

 4. De behöriga myndigheterna i berörda avtalsslutande stater skall genom

ömsesidig överenskommelse fastställa de sträckor längs vederbörande riksgräns på

vilka bestämmelserna i punkterna 1-3 skall tillämpas.

 17

II. Till artiklarna 7, 10-15, 19 och 23

 1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 7, artikel 10 punkt 2, artikel 11

punkt 2 och artikel 12 punkt 2 beskattas inkomst, som företag i Danmark eller

Sverige vilket deltar i byggandet och driften av fasta förbindelser över Öresund

förvärvar, i den mån inkomsten erhålls för byggandet och driften av bron

respektive den därmed sammanhängande tunnelförbindelsen, endast i den stat där

företaget har hemvist. Motsvarande gäller inkomst som sådant företag förvärvar i

den mån inkomsten erhålls för byggandet och underhållet av den konstgjorda ön.

 2. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 13 punkt 3 beskattas vinst, som

företag i eller person med hemvist i Danmark eller Sverige vilket eller vilken

deltar i byggandet och driften av fasta förbindelser över Öresund förvärvar på

grund av överlåtelse av där angiven egendom vilken används vid byggandet och

driften av bron respektive den därmed sammanhängande tunnelförbindelsen, endast

i den stat där företaget respektive personen har hemvist. Motsvarande gäller

vinst som sådant företag eller sådan person förvärvar på grund av överlåtelse av

sådan egendom vilken används vid byggandet och underhållet av den konstgjorda

ön.

 3. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 14 punkt 1, artikel 15 punkt 1 och

artikel 19 beskattas inkomst, som person med hemvist i Danmark eller Sverige

förvärvar från företag som deltar i byggandet och driften av fasta förbindelser

över Öresund, om arbetet avser byggandet och driften av bron respektive den

därmed sammanhängande tunnelförbindelsen, endast i den stat där personen har

hemvist. Motsvarande gäller inkomst som sådan person förvärvar om arbetet avser

byggandet och underhållet av den konstgjorda ön.

 4. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 23 punkt 6 beskattas där angiven

förmögenhet, som företag i eller person med hemvist i Danmark eller Sverige

innehar och som används vid byggandet och driften av bron respektive den därmed

sammanhängande tunnelförbindelsen över Öresund, endast i den stat där företaget

respektive personen har hemvist. Motsvarande gäller förmögenhet som sådant

företag eller sådan person innehar och som används vid byggandet och underhållet

av den konstgjorda ön.

III. Till artiklarna 7, 8, 13, 15 och 23

 1. Bestämmelserna i artikel 7, artikel 8 punkt 1, artikel 13 punkt 4 och

artikel 23 punkt 3 tillämpas i Danmark, Norge och Sverige på inkomst som

konsortierna Scandinavian Airlines System (SAS), Scanair eller SAS Commuter

förvärvar genom kommersiell internationell och inrikes luftfart och annan därmed

direkt sammanhängande verksamhet, på realisationsvinst som berörda konsortium

förvärvar vid överlåtelse av lös egendom som används i sådan luftfart och sådan

annan verksamhet och på förmögenhet som konsortiet innehar och som används i

sådan luftfart och sådan annan verksamhet, i förhållande till den andel i

konsortiet som innehas av delägare som har hemvist i Danmark, Norge respektive

Sverige.

 18

 2. Bestämmelserna i artikel 15 punkt 4 a) tillämpas även på inkomst av arbete

som utförs ombord på luftfartyg som används i inrikestrafik av konsortierna SAS,

Scanair eller SAS Commuter.

 3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 tillämpas efter överenskommelse mellan

de behöriga myndigheterna i Danmark, Norge och Sverige också i fråga om annat

konsortium eller annan liknande sammanslutning för bedrivande av luftfart eller

annan därmed direkt sammanhängande verksamhet, i vilken sammanslutning endast

delägare i SAS, direkt eller indirekt, innehar andel och vilken i huvudsak är

uppbyggd i enlighet med de principer som gäller för SAS.

IV. Till artikel 13

 Bestämmelserna i artikel 13 punkterna 6 och 7 berör inte Danmarks rätt att

enligt sin egen lagstiftning beskatta aktievinst som en person som flyttar från

Danmark anses ha erhållit i samband med utflyttningen.

V. Till artikel 15

 1. I artikel 15 punkt 2 d) anses arbetstagare med hemvist i en avtalsslutande

stat uthyrd när han av någon (uthyrare) ställs till förfogande för att utföra

arbete i annans (uppdragsgivare) verksamhet i annan avtalsslutande stat,

förutsatt att uppdragsgivaren har hemvist eller fast driftställe i denna andra

stat och att uthyraren inte har ansvar för och inte heller står risken för

arbetsresultatet.

 2. Vid avgörandet av frågan om en arbetstagare skall anses uthyrd, skall göras

en samlad bedömning varvid särskilt beaktas om

 a) den övergripande arbetsledningen åvilar uppdragsgivaren,

 b) arbetet utförs på en arbetsplats som disponeras av uppdragsgivaren och för

vilken han har ansvar,

 c) ersättningen till uthyraren beräknas efter den tid som gått åt eller med

ledning av annat samband mellan ersättningen och den lön arbetstagaren får,

 d) största delen av arbetsredskap och material ställs till förfogande av

uppdragsgivaren, och

 e) uthyraren inte ensidigt bestämmer antalet arbetstagare och de kvali-

fikationer dessa skall ha.

 3. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 15 punkterna 1 och 2 skall lön

eller annan liknande ersättning, som person med hemvist i Danmark uppbär på

grund av arbete som utförs ombord på danskt tåg, respektive som person med

hemvist i Sverige uppbär på grund av arbete som utförs ombord på svenskt tåg, i

trafik mellan Danmark och Sverige, beskattas endast i den stat där personen har

hemvist.

 19

VI. Till artiklarna 15 och 19

 1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 15 punkterna 1 och 2 och artikel 19

punkt 1 beskattas inkomst, vilken person med hemvist i kommun i Finland eller

Norge som gränsar till landgränsen mellan dessa stater förvärvar på grund av

personligt arbete som utförs i sådan kommun i den andra av dessa stater, endast

i den stat där personen i fråga har hemvist, under förutsättning att denna

person regelmässigt uppehåller sig i sin fasta bostad i denna stat.

 2. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 15 punkterna 1 och 2 och artikel 19

punkt 1 beskattas inkomst, vilken person med hemvist i kommun i Finland eller

Sverige som gränsar till landgränsen mellan dessa stater förvärvar på grund av

personligt arbete som utförs i sådan kommun i den andra av dessa stater, endast

i den stat där personen i fråga har hemvist, under förutsättning att denna

person regelmässigt uppehåller sig i sin fasta bostad i denna stat.

 3. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 15 punkterna 1 och 2 och artikel 19

punkt 1 beskattas inkomst, vilken person med hemvist i kommun i Norge eller

Sverige som gränsar till landgränsen mellan dessa stater förvärvar på grund av

personligt arbete som utförs i sådan kommun i den andra av dessa stater, endast

i den stat där personen i fråga har hemvist, under förutsättning att denna

person regelmässigt uppehåller sig i sin fasta bostad i denna stat.

 4. Med uttrycket "regelmässigt uppehåller sig" avses att den skattskyldige i

normalfallet minst en gång i veckan uppehåller sig i sin fasta bostad i den

avtalsslutande stat där han har hemvist. För att en skattskyldig skall anses

uppehålla sig i sin fasta bostad skall vistelsen i hemviststaten omfatta minst

två dagar. Härvid gäller, liksom i övrigt i avtalet där uttrycket "dag" före-

kommer, att med "dag" avses också del av dag.

VII. Till artikel 18

 1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 18 skall i förhållandet mellan

Danmark och Färöarna följande gälla:

 Pension, livränta, socialförsäkringsersättning, underhållsbidrag och andra

liknande utbetalningar, som härrör från en del av riket och betalas till en

person med hemvist i den andra delen av riket, beskattas endast i denna andra

del av riket.

 2. Uttrycket "socialförsäkringsersättning" omfattar, beträffande Danmark,

"orlovsydelser".

VIII. Till artikel 19

 1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 19 skall följande gälla i

förhållandet mellan Danmark och Färöarna:

 20

 a) Lön och annan liknande ersättning (med undantag för pension) som betalas av

en del av riket, en av dess politiska underavdelningar eller lokala myndigheter

till en fysisk person på grund av arbete som utförts för denna del av riket,

underavdelning eller myndighet, beskattas endast i den del av riket där arbetet

utförts.

 b) Utan hinder av bestämmelsen i punkt a) beskattas lön och annan liknande er-

sättning, som person med hemvist i en del av riket uppbär för personligt arbete

i anställningsförhållande utfört i en annan del av riket, endast i den

förstnämnda delen av riket, om:

 1) mottagaren vistas i denna andra del av riket under tidsperiod eller

tidsperioder som sammanlagt inte överstiger 120 dagar under en tolvmånaders-

period, och

 2) lönen eller ersättningen betalas av det "sedvanliga tjänstestället".

 c) Bestämmelserna i artiklarna 15 och 16 samt i protokollspunkt VII tillämpas

på lön och annan liknande ersättning som uppbärs för arbete som utförts i nä-

ringsverksamhet som bedrivs av en del av riket, en av dess politiska underav-

delningar eller lokala myndigheter.

 2. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 skall följande gälla i förhållande

mellan Danmark och Färöarna:

 a) ersättningar, som fastställts av det allmänna uteslutande för att täcka

utgifter i samband med allmän eller enskild tjänst, och som inte innefattar

någon ersättning för arbete och som den danska staten, en av dess politiska

underavdelningar eller lokala myndigheter betalar till person som arbetar på

Färöarna beskattas endast i Danmark,

 b) ersättningar som fastställts av det allmänna uteslutande för att täcka ut-

gifter i samband med allmän eller enskild tjänst och som inte innefattar någon

ersättning för arbete och som Färöarnas landsstyre, en av dess politiska

underavdelningar eller lokala myndigheter betalar till person som arbetar i

Danmark beskattas endast på Färöarna.

 Bestämmelserna i punkterna a) och b) tillämpas under de första fem åren under

vilka personen i fråga uppbär nämnda ersättningar.

IX. Till artikel 20

 1. Person som vistas i annan avtalsslutande stat än på Färöarna och person som

vistas i annan avtalsslutande stat än i Island uteslutande för

 a) studier vid läroanstalt i denna andra stat, om studierna är av sådan art

att studiestöd av offentliga medel kan erhållas i denna stat, eller

 b) affärs-, fiskeri-, industri-, lantbruks- eller skogsbrukspraktik i denna

andra stat,

och som har eller omedelbart före vistelsen hade hemvist på Färöarna eller i

Island, beskattas för inkomst av anställning i den förstnämnda avtalsslutande

staten endast för den del av inkomsten som överstiger 20 000 svenska kronor

under kalenderåret eller motvärdet i danskt, finskt, isländskt eller norskt

myntslag. Nämnda belopp omfattar under vistelse i Finland, Norge eller Sverige

personligt avdrag för kalenderåret i fråga.

 21

 2. Skattefrihet enligt punkt 1 medges endast för tid som skäligen eller

vanligtvis åtgår för studierna eller praktiktjänstgöringen, dock högst för sex

på varandra följande kalenderår.

 3. Utan hinder av bestämmelserna i punkterna 1 och 2 skall följande gälla i

förhållandet mellan Danmark och Färöarna:

 Studerande, praktikant eller liknande som har eller som omedelbart före

vistelsen i en del av riket hade hemvist i den andra delen av riket och som

tillfälligt vistas i den förstnämnda delen av riket uteslutande i studie- eller

utbildningssyfte beskattas inte i denna del av riket för belopp som erhålls från

den andra delen av riket eller från utlandet för uppehälle, studier eller

utbildning.

 De beskattas inte heller för belopp som betalas som ersättning för arbete, om

detta arbete är nödvändigt för deras uppehälle.

 Studerande, praktikant eller liknande som omedelbart före vistelsen i Danmark

hade hemvist på Färöarna, beskattas inte på Färöarna för ersättning för arbete

utfört i Danmark.

 Som studerande anses inte personer som efter att ha avslutat en utbildning

påbörjar en specialutbildning eller en utbildning inom ett nytt område.

 En vistelse anses som tillfällig om den inte överstiger den reglerade studie-

tiden med ett tillägg om två år.

 En vistelse anses inte vara "uteslutande i studie- eller utbildningssyfte" om

den varat mer än sex månader innan studierna påbörjades.

 I denna sexmånadersperiod skall inte inräknas sådan tid, dock högst ett år,

som åtgått i samband med en förberedande kurs som enligt undervisningsanstalten

utgör en förutsättning för att kunna påbörja studierna i fråga.

 I fall då två makar ansöker om att bli antagna vid undervisningsanstalt och

endast den ene av dem antas, förlängs sexmånadersregeln såvitt avser den andre

maken, men dock högst till en sammanlagd tidsperiod om två år.

 4. Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 beskattas studerande, praktikant

eller liknande som har eller omedelbart före vistelsen i Danmark hade hemvist i

Island och som tillfälligt vistas i Danmark uteslutande i studie- eller

utbildningssyfte inte för belopp som betalas som ersättning för arbete, under

förutsättning att arbetet är nödvändigt för hans uppehälle.

 5. Person som har hemvist i annan avtalsslutande stat än Danmark och som vid

tillfällig vistelse i Danmark är anställd i Danmark under högst 100 dagar under

ett och samma kalenderår beskattas i Danmark endast för den del av inkomsten som

överstiger ett belopp som enligt gällande bestämmelser anses vara nödvändigt för

hans uppehälle, under förutsättning att arbetet är utfört inom ramen för

nordiskt program för utbyte av praktik- och feriearbete och att arbetet har

förmedlats av Nordjobb.

 Det belopp som anses vara nödvändigt för vederbörandes uppehälle fastställs på

årsbasis och nedsätts i förhållande till uppehållstidens längd i Danmark och

hela kalenderåret.

 6. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna kan träffa

överenskommelse om tillämpningen av bestämmelserna i punkterna 1-5. De behöriga

myndigheterna kan också träffa ömsesidig överenskommelse om sådan ändring av

där omnämnda belopp som finnes skälig med hänsyn till

förändring i penningvärde, ändrad lagstiftning i någon av de avtalsslutande

staterna eller annan liknande omständighet.

X. Till artikel 25

 1. Bestämmelsen i artikel 25 punkt 1 c) kan upphävas på begäran av Danmark.

 Begäran om en sådan ändring görs på diplomatisk väg genom underrättelse till

envar av de andra avtalsslutande staterna. Ändringen träder i kraft trettionde

dagen efter den dag då samtliga andra avtalsslutande stater erhållit sådan

underrättelse med verkan på skatter som bestäms för beskattningsår som

börjar den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter det då ändringen

träder i kraft eller senare.

 Bestämmelserna i artikel 25 punkt 1 kan på begäran av Danmark ändras och

ersättas av följande text:

 "a) Om person med hemvist i Danmark förvärvar inkomst eller innehar

förmögenhet som enligt bestämmelserna i detta avtal får beskattas i annan

avtalsslutande stat, skall Danmark, såvida inte bestämmelserna i punkt b) eller

c) föranleder annat,

 1) från denna persons danska inkomstskatt avräkna ett belopp motsvarande den

inkomstskatt som betalats i denna andra stat;

 2) från denna persons danska förmögenhetsskatt avräkna ett belopp motsvarande

den förmögenhetsskatt som betalats i denna andra stat.

 Avräkningsbeloppet skall emellertid inte i något fall överstiga den del av den

danska inkomstskatten eller förmögenhetsskatten, beräknad utan sådan avräkning,

som belöper på den inkomst eller förmögenhet som får beskattas i denna andra

stat.

 b) Om person med hemvist i Danmark förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet

som enligt bestämmelserna i detta avtal beskattas endast i annan avtalsslutande

stat, får Danmark inräkna inkomsten eller förmögenheten i beskattningsunderlaget

men skall sätta ned den danska skatten på inkomsten eller förmögenheten genom

avdrag med den del av inkomstskatten respektive förmögenhetsskatten som belöper

på den inkomst som härrör från denna andra stat respektive den förmögenhet som

innehas där.

 c) Om person med hemvist i Danmark förvärvar inkomst som avses i artikel 15

punkt 1 eller artikel 21 punkt 7 a), får Danmark inräkna inkomsten i

beskattningsunderlaget men skall sätta ned den danska skatten på inkomsten genom

avdrag med den del av inkomstskatten som belöper på den inkomst som härrör från

denna andra stat."

 Begäran om sådan ändring görs på diplomatisk väg genom underrättelse till

envar av de andra avtalsslutande staterna. Ändringen träder i kraft trettionde

dagen efter den dag då samtliga andra avtalsslutande stater erhållit sådan

underrättelse och dess bestämmelser tillämpas i fråga om skatt på förmögenhet,

på förmögenhet på vilken skatt utgår på grund av taxering andra kalenderåret

efter den dag då ändringen träder i kraft eller senare.

 2. Bestämmelserna i artikel 25 punkt 2 kan på begäran av Färöarna ändras och

ersättas av följande text:

 "a) Om person med hemvist på Färöarna förvärvar inkomst eller innehar förmö-

genhet som enligt bestämmelserna i detta avtal får beskattas i annan avtalsslu-

tande stat, skall Färöarna, såvida inte bestämmelserna i punkt b) eller c)

föranleder annat, från denna persons färöiska inkomstskatt eller

förmögenhetsskatt avräkna ett belopp motsvarande den inkomstskatt eller

förmögenhetsskatt som betalats i denna andra stat.

 Avräkningsbeloppet skall emellertid inte i något fall överstiga den del av den

färöiska inkomstskatten eller förmögenhetsskatten, beräknad utan sådan avräk-

ning, som belöper på den inkomst eller förmögenhet som får beskattas i denna

andra stat.

 b) Om person med hemvist på Färöarna förvärvar inkomst eller innehar förmö-

genhet som enligt bestämmelserna i detta avtal beskattas endast i annan avtals-

slutande stat, får Färöarna inräkna inkomsten eller förmögenheten i beskatt-

ningsunderlaget men skall sätta ned den färöiska skatten på inkomsten eller

förmögenheten genom avdrag med den del av inkomstskatten eller för-

mögenhetsskatten som belöper på den inkomst som härrör från denna andra stat

eller på den förmögenhet som får beskattas i denna andra stat.

 c) Om person med hemvist på Färöarna från annan avtalsslutande stat förvärvar

inkomst av enskild tjänst som avses i artikel 15 punkt 1 eller artikel 21 punkt

7 a) och som enligt dessa punkter får beskattas i denna andra avtalsslutande

stat, får Färöarna inräkna inkomsten i beskattningsunderlaget men skall sätta

ned den färöiska skatten på inkomsten genom avdrag med den del av inkomstskatten

som belöper på den inkomst som härrör från denna andra stat."

 Begäran om sådan ändring görs på diplomatisk väg genom underrättelse till

envar av de andra avtalsslutande staterna. Ändringen träder i kraft trettionde

dagen efter den då samtliga andra avtalsslutande stater erhållit sådan

underrättelse och dess bestämmelser tillämpas i fråga om skatt på förmögenhet,

på förmögenhet på vilken skatt utgår på grund av taxering andra kalenderåret

efter det då ändringen träder i kraft eller senare.

 3. Bestämmelserna i artikel 25 punkt 3 kan på begäran av Finland ändras och

ersättas av följande text:

 "a) Om person med hemvist i Finland förvärvar inkomst eller innehar

förmögenhet som enligt bestämmelserna i detta avtal får beskattas i annan

avtalsslutande stat, skall Finland, såvida inte bestämmelserna i punkt b) eller

c) föranleder annat, med iakttagande av bestämmelserna i finsk lagstiftning

(också i den lydelse den framdeles kan få genom att ändras utan att den allmänna

princip som anges här påverkas),

 1) från denna persons finska inkomstskatt avräkna ett belopp motsvarande den

inkomstskatt i denna andra stat som betalats enligt lagstiftningen i denna andra

stat och i överensstämmelse med avtalet, beräknad på samma inkomst som den på

vilken den finska skatten beräknas;

 2) från denna persons finska förmögenhetsskatt avräkna ett belopp motsvarande

den förmögenhetsskatt i denna andra stat som betalats enligt lagstiftningen i

denna andra stat och i överensstämmelse med avtalet, beräknad på samma

förmögenhet som den på vilken den finska skatten beräknas.

 22

 b) Utdelning från bolag med hemvist i annan avtalsslutande stat än Finland

till bolag med hemvist i Finland är undantagen från beskattning i Finland, om

mottagaren direkt behärskar minst 10 procent av röstetalet i det bolag som

betalar utdelningen.

 c) Om person med hemvist i Finland förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet

som enligt bestämmelserna i detta avtal beskattas endast i annan avtalsslutande

stat, får Finland inräkna inkomsten eller förmögenheten i beskattningsunderlaget

men skall sätta ned den finska skatten på inkomsten eller förmögenheten genom

avdrag med den del av inkomstskatten respektive förmögenhetsskatten som belöper

på den inkomst som förvärvats från denna andra stat respektive den förmögenhet

som innehas där."

 Begäran om sådan ändring görs på diplomatisk väg genom underrättelse till

envar av de andra avtalsslutande staterna. Ändringen träder i kraft trettionde

dagen efter den då samtliga andra avtalsslutande stater erhållit sådan

underrättelse och dess bestämmelser tillämpas

 a) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas den 1

januari det kalenderår som följer närmast efter det då ändringen träder i kraft

eller senare,

 b) i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter som bestäms för

beskattningsår som börjar den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter

det då ändringen träder i kraft eller senare,

 c) i fråga om skatt på förmögenhet, på förmögenhet på vilken skatt utgår på

grund av taxering andra kalenderåret efter det då ändringen träder i kraft eller

senare.

 4. Bestämmelserna i artikel 25 punkt 4 kan på begäran av Island ändras och

ersättas av följande text:

 "a) Om person med hemvist i Island förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet

som enligt bestämmelserna i detta avtal får beskattas i annan avtalsslutande

stat, skall Island, såvida inte bestämmelserna i punkt b) föranleder annat,

 1) från denna persons isländska inkomstskatt avräkna ett belopp motsvarande

den inkomstskatt som betalats i denna andra stat,

 2) från denna persons isländska förmögenhetsskatt avräkna ett belopp motsva-

rande den förmögenhetsskatt som betalats i denna andra stat.

 Avräkningsbeloppet skall emellertid inte i något fall överstiga den del av den

isländska inkomstskatten eller förmögenhetsskatten, beräknad utan sådan

avräkning, som belöper på den inkomst eller förmögenhet som får beskattas i

denna andra stat.

 b) Om person med hemvist i Island förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet

som enligt bestämmelserna i detta avtal beskattas endast i annan avtalsslutande

stat, får Island inräkna inkomsten eller förmögenheten i beskattningsunderlaget

men skall sätta ned den isländska skatten på inkomsten eller förmögenheten genom

avdrag med den del av inkomstskatten respektive förmögenhetsskatten som belöper

på den inkomst som härrör från denna andra stat respektive den förmögenhet som

innehas där."

 Begäran om sådan ändring görs på diplomatisk väg genom underrättelse till

envar av de andra avtalsslutande staterna. Ändringen träder i kraft

trettionde dagen efter den då samtliga andra avtalsslutande stater erhållit så-

dan underrättelse och dess bestämmelser tillämpas

 a) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas den 1

januari det kalenderår som följer närmast efter det då ändringen träder i kraft

eller senare,

 b) i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter som bestäms för

beskattningsår som börjar den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter

det då ändringen träder i kraft eller senare,

 c) i fråga om skatt på förmögenhet, på förmögenhet på vilken skatt utgår på

grund av taxering andra kalenderåret efter det då ändringen träder i kraft eller

senare.

 5. Bestämmelserna i artikel 25 punkt 5 kan på begäran av Norge ändras och

ersättas av följande text:

 "Om inte bestämmelserna i norsk lagstiftning om avräkning från norsk skatt av

skatt som betalats i område utanför Norge föranleder annat (dock utan att den

allmänna princip som anges här ändras), gäller följande:

 a) Om person med hemvist i Norge förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet

som enligt bestämmelserna i detta avtal får beskattas i annan avtalsslutande

stat, skall Norge

 1) från den skatt som belöper på personens inkomst avräkna ett belopp

motsvarande den inkomstskatt som betalats i denna andra stat,

 2) från den skatt som belöper på personens förmögenhet avräkna ett belopp

motsvarande den förmögenhetsskatt som betalats på dessa förmögenhetstillgångar i

denna andra stat.

 Sådan avräkning skall emellertid inte överstiga den del av skatten på in-

komsten eller förmögenheten, beräknad utan sådan avräkning, som belöper på den

inkomst respektive de förmögenhetstillgångar som får beskattas i denna andra

stat.

 b) Om person med hemvist i Norge förvärvar inkomst som enligt bestämmelserna i

detta avtal beskattas endast i annan avtalsslutande stat, får Norge inräkna

inkomsten i beskattningsunderlaget men skall sätta ned den norska skatten på

inkomsten genom avdrag med den del av inkomstskatten som belöper på den inkomst

som härrör från denna andra stat."

 Begäran om sådan ändring görs på diplomatisk väg genom underrättelse till

envar av de andra avtalsslutande staterna. Ändringen träder i kraft trettionde

dagen efter den då samtliga andra avtalsslutande stater erhållit sådan

underrättelse och dess bestämmelser tillämpas

 a) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas den 1

januari det kalenderår som följer närmast efter det då ändringen träder i kraft

eller senare,

 b) i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter som bestäms för

beskattningsår som börjar den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter

det då ändringen träder i kraft eller senare,

 c) i fråga om skatt på förmögenhet, på förmögenhet på vilken skatt utgår på

grund av taxering andra kalenderåret efter det då ändringen träder i kraft eller

senare.

 6. Bestämmelserna i artikel 25 punkt 6 kan på begäran av Sverige ändras och

ersättas av följande text:

 "a) Om person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst eller innehar

förmögenhet som enligt bestämmelserna i detta avtal får beskattas i annan

avtalsslutande stat, skall Sverige, såvida inte bestämmelserna i punkt b)

föranleder annat,

 1) - med iakttagande av bestämmelserna i svensk lagstiftning (också i den ly-

delse den framdeles kan få genom att ändras utan att den allmänna princip som

anges här ändras) - från skatten på inkomsten avräkna ett belopp motsvarande den

inkomstskatt som betalats i denna andra stat,

 2) från denna persons svenska förmögenhetsskatt avräkna ett belopp motsvarande

den förmögenhetsskatt som betalats i denna andra stat. Avräkningsbeloppet skall

emellertid inte överstiga den del av den svenska förmögenhetsskatten, beräknad

utan sådan avräkning, som belöper på den förmögenhet som får beskattas i denna

andra stat.

 b) Om person med hemvist i Sverige förvärvar inkomst eller innehar förmögenhet

som enligt bestämmelserna i detta avtal beskattas endast i annan avtalsslutande

stat, får Sverige, vid fastställandet av skattesatsen för svensk progressiv

skatt på annan inkomst eller förmögenhet, beakta den inkomst eller förmögenhet

som beskattas endast i den andra avtalsslutande staten."

 Begäran om sådan ändring görs på diplomatisk väg genom underrättelse till

envar av de andra avtalsslutande staterna. Ändringen träder i kraft trettionde

dagen efter den då samtliga andra avtalsslutande stater erhållit sådan

underrättelse och dess bestämmelser tillämpas

 a) i fråga om skatter som innehålls vid källan, på inkomst som förvärvas den 1

januari det kalenderår som följer närmast efter det då ändringen träder i kraft

eller senare,

 b) i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter som bestäms för

beskattningsår som börjar den 1 januari det kalenderår som följer närmast efter

det då ändringen träder i kraft eller senare,

 c) i fråga om skatt på förmögenhet, på förmögenhet på vilken skatt utgår på

grund av taxering andra kalenderåret efter det då ändringen träder i kraft eller

senare.

XI. Till artikel 26

 Bestämmelserna i artikel 26 punkt 5 skall äga motsvarande tillämpning i fall

som avses i protokollspunkt II punkterna 3 och 4.

XII. Till artikel 31

 1. I fråga om beskattningen vid byggande, underhåll och drift av gränsbroar

m.m. över riksgränsen mellan Finland och Norge, gäller vad därom särskilt är

överenskommet.

 2. I fråga om skattefrihet i Finland och Sverige för flottningsförening, som

bildats för att handha flottningen i Torne och Muonio gränsälvars flottled,

gäller vad därom särskilt är överenskommet.

 23

 3. I fråga om grunderna för fördelningen mellan Norge och Sverige av

beskattningen av Luossavaara-Kiirunavaara Aktiebolags inkomster, gäller vad

därom särskilt är överenskommet.

 Originalexemplaret till detta protokoll deponeras hos det finska utrikes-

ministeriet, som tillställer de övriga avtalsslutande staterna bestyrkta kopior

därav.

 Till bekräftelse härav har de vederbörligen befullmäktigade ombuden under-

tecknat detta protokoll.

 Som skedde i Helsingfors den 23 september 1996 i ett exemplar på danska,

färöiska, finska, isländska, norska och svenska språken, varvid på svenska

språket utfärdades två texter, en för Finland och en för Sverige, vilka samtliga

texter har samma giltighet.

 24

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1989:933) om

 dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna

 Härigenom föreskrivs att det i lagen (1989:933) om dubbelbeskattningsavtal

mellan de nordiska länderna skall införas två nya paragrafer, 7 och 8 §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

-------------------------------------------------------

 7 §

 Bestämmelserna i punkterna

 2 och 3 i protokollspunkt

 VII respektive punkterna 2

 och 3 i protokollspunkt

 VIII i protokollet till

 avtalet skall, om inte

 annat framgår av 8 §, inte

 tillämpas på inkomst som

 förvärvas den 1 januari 1997

 eller senare.

 8 §

 Bestämmelserna i punkterna

 2 och 3 i protokollspunkt

 VII respektive punkterna 2

 och 3 i protokollspunkt

 VIII i protokollet till

 avtalet skall fortfarande

 tillämpas om en person den

 1 januari 1997 uppfyller,

 och för tid därefter alltjämt

 uppfyller, villkoren i de

 nämnda protokollspunkterna.

 Vid beräkning av

 sexmånadersregeln i punkt 4

 i protokollspunkt VII

 respektive punkt 4 i

 protokollspunkt VIII får

 tid till och med den 30

 juni 1997 beaktas. Från

 kortare avbrott skall

 därvid bortses.

 Med uttrycket "kortare

 avbrott" avses uppehåll i

 tjänstgöringen i

 arbetsstaten som varar

 1) högst 18 månader per

 barn på grund av

 föräldraledighet,

 2) sammanlagt högst 12

 månader under en period om

 36 månader för allt annat

 uppehåll än uppehåll på grund

 av sådan sjukdom som avses

 i tredje stycket

 (tjänstledighet,

 arbetslöshet etc.).

 Om en person är

 frånvarande från sitt arbete

 på grund av sjukdom anses

 detta inte innebära att

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

-------------------------------------------------------

 han inte alltjämt uppfyller

 villkoren i bestämmelserna

 i punkterna 2 och 3 i

 nämnda protokollspunkter

 under förutsättning att han

 under hela sjukperioden

 behåller sin anställning.

 En period då en person

 bedriver sitt varaktiga

 personliga arbete i hem-

 viststaten anses inte

 utgöra ett "kortare av-

 brott".

 Bestämmelserna i

 punkterna 4-6 i

 protokollspunkt VII

 respektive punkterna 4-6 i

 protokollspunkt VIII i

 avtalet skall fortfarande

 gälla vid tillämpningen av

 punkterna 2 och 3 i

 protokollspunkt VII

 respektive punkterna 2 och

 3 i protokollspunkt VIII i

 avtalet.

 Bestämmelserna i

 punkterna 2 och 3 i

 protokollspunkt VII

 respektive punkterna 2 och

 3 i protokollspunkt VIII i

 avtalet tillämpas inte i de

 fall en anställning hos en

 och samma arbetsgivare pågår

 under en sammanhängande tid

 som är kortare än sex

 månader.

 Denna lag träder i kraft den 31 december 1996.

 25

3 Ärendet och dess beredning

Den 22 mars 1983 undertecknades ett avtal mellan Sverige, Danmark, Finland,

Island och Norge för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på

inkomst och på förmögenhet. Avtalet ersatte de bilaterala dubbel-

beskattningsavtal beträffande inkomst och förmögenhet som funnits mellan de

nordiska staterna ända sedan 1930-talet. Redan vid undertecknandet av 1983 års

avtal hade dock flertalet av de avtalsslutande staterna låtit förstå att man

önskade få avtalet ändrat på flera punkter. Förhandlingar om sådana ändringar

påbörjades därför kort tid efter undertecknandet och slutfördes i slutet av

1986. Den 18 februari 1987 undertecknades ett avtal mellan Danmark, Finland,

Island, Norge och Sverige för undvikande av dubbelbeskattning beträffande

skatter på inkomst och på förmögenhet. Detta avtal tillämpades fr.o.m. år 1988.

 Efter det att Färöarna uttryckt önskemål om att såsom part få tillträda

avtalet påbörjades i augusti 1988 förhandlingar om ett nytt avtal. Förhand-

lingarna avslutades i juni 1989. Den 12 september 1989 undertecknades det

nuvarande avtalet mellan de nordiska länderna för att undvika dubbelbeskattning

beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet.

 Överläggningar om ett nytt avtal inleddes i juni 1995. Ett utkast till avtal

samt ett därtill hörande protokoll, som utgör en del av avtalet, paraferades den

13 juni 1996 i Thorshavn. Det paraferade utkastet var upprättat på svenska.

Texter på övriga nordiska språk har därefter utarbetats i resp. stat.

 Avtalsförslaget remitterades till Kammarrätten i Jönköping och Riksskatte-

verket. Remissinstanserna har uttryckt önskemål om att vissa av de

avtalsbestämmelser som tillkommit eller omarbetats förklaras närmare i proposi-

tionen men har i övrigt inte haft något att erinra mot förslaget.

 Avtalet undertecknades den 23 september 1996. Ett förslag till lag om

dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna har upprättats inom

Finansdepartementet.

 Den 28 juni 1996 undertecknades ett separat avtal mellan Sverige och Danmark

om upphävande av den s.k. gränsgångarregeln. Enligt detta avtal skall den nya

ordningen för gränsgångare gälla fr.o.m. den 1 januari 1997 oavsett om det nya

dubbelbeskattningsavtalet blir tillämpligt vid detta datum eller inte. För den

händelse att det nya avtalet inte träder i kraft före årsskiftet måste därför

även lagen (1989:933) om dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna

ändras.

 Enligt art. 31 träder det nya avtalet i kraft den trettionde dagen efter den

dag då samtliga stater underrättat det finska utrikesministeriet att avtalet

godkänts. För att avtalet skall kunna tillämpas från den 1 januari 1997 måste

således samtliga underrättelser överlämnas allra senast fredagen den 29 november

1996. Av detta skäl finns därför anledning att riksdagen beslutar om en för-

kortad motionstid för följdmotioner till propositionen.

Lagrådet

Som framgår av 2 § i den föreslagna lagen skall avtalets beskattningsregler

tillämpas endast i den mån de medför inskränkning av den skattskyldighet i

Sverige som annars skulle föreligga. Regeringen anser på grund härav och på

grund av förslagens beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats.

4 Lagförslagen

4.1 Det nya dubbelbeskattningsavtalet

Lagförslaget består dels av paragraferna 1-5, dels av en bilaga som innehåller

en svensk text av dubbelbeskattningsavtalet och det till avtalet hörande

protokollet. Samtliga texter har enligt detta avtal samma giltighet.

Erfarenheten visar att ett avtal som publiceras i Svensk författningssamling i

flera texter kan bli mycket svåröverskådligt. Endast den för Sverige utfärdade

texten har därför i detta fall bilagts lagförslaget. De övriga texterna kommer

att publiceras i Sveriges internationella överenskommelser (SÖ).

 Här redovisas paragrafernas innehåll medan innehållet i avtalet, i de delar

detta avviker från innehållet i nu gällande avtal, presenteras i avsnitt 5.

 I förslaget till lag föreskrivs att avtalet skall gälla som lag här i landet

(1 §). Vidare regleras där frågan om hur avtalets beskattningsregler skall

tillämpas i förhållande till annan skattelag (2 §). Bestämmelsen innebär att

beskattning inte kan ske på grund av avtalets regler. Endast om det i annan

skattelag såsom kommunalskattelagen (1928:370, KL), lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt (SIL) etc. föreskrivs en skattskyldighet kan beskattning komma i

fråga.

 I fråga om inkomst som skall undantas från svensk skatt har Sverige enligt en

progressionsregel i avtalet (art. 25 punkt 6 c) rätt att höja skatteuttaget på

den skattskyldiges övriga inkomster. Av flera skäl, bl.a. förenkling av regel-

systemet och minskad arbetsbörda för skattemyndigheterna, avstår emellertid

Sverige regelmässigt från att utnyttja denna möjlighet. Ytterligare ett skäl är

att det bortfall av skatt som blir följden av en utebliven progressions-

uppräkning är försumbar ur statsfinansiell synpunkt. Dessa skäl motiverar ett

avstående från progressionsuppräkningen även i förhållande till de nordiska

länderna. I 3 § föreskrivs därför att inkomst som enligt avtalet är undantagen

från beskattning i Sverige inte skall tas med vid taxeringen i Sverige, dvs.

någon progressionsuppräkning skall inte ske.

 I 4 § regleras vissa frågor angående s.k. gränsgångare som pendlar mellan

Sverige och Danmark. Denna paragraf kommenteras närmare nedan i avsnitt 6.

 I 5 § regleras vissa frågor angående den fasta förbindelsen över Öresund.

Dessa frågor behandlas i första hand i protokollspunkt II i protokollet till

avtalet. Behöriga myndigheter i Sverige och Danmark har emellertid i en

ömsesidig överenskommelse enligt art. 28 punkt 3 i avtalet kommit överens om att

förtydliga protokollspunkt II på sätt som framgår av den föreslagna 5 §. Detta

förtydligande innebär att vad som föreskrivs om själva tunnelförbindelsen i

protokollspunkt II också skall gälla för den konstgjorda halvö som anläggs på

dansk sida i anslutning till tunneln. Vidare innebär förslaget att vad som

föreskrivs om själva bron också skall gälla för den betalstation som uppförs på

svensk sida.

 Enligt art. 31 i avtalet träder detta i kraft trettionde dagen efter den dag

då samtliga stater meddelat det finska utrikesministeriet att avtalet godkänts.

Det är således inte möjligt att redan nu bestämma vid vilken tidpunkt avtalet

skall träda i kraft. I förslaget till lag har därför föreskrivits att lagen

träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

4.2 1989 års dubbelbeskattningsavtal

Enligt det avtal som slöts den 28 juni 1996 mellan Sverige och Danmark skall

gränsgångarregeln upphöra att gälla den 1 januari 1997. Vissa över-

gångsbestämmelser skall dock gälla. I förslaget föreslås därför att två nya

paragrafer införs i 1989 års lag om dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska

länderna.

 I 7 § föreskrivs att de punkter i protokollet till 1989 års avtal som reglerar

gränsgångarfrågan inte skall tillämpas på inkomst som förvärvas den 1 januari

1997 eller senare, såvida inte annat framgår av 8 §.

 I 8 § föreskrivs att nämnda protokollspunkter fortfarande skall tillämpas på

person som den 1 januari 1997 och för oavbruten tid därefter uppfylller de

villkor som närmare anges i dessa protokollspunkter. Gränsgångarregeln mellan

Sverige och Danmark kommenteras närmare i avsnitt 6.

5 Dubbelbeskattningsavtalets innehåll

Avtalets innehåll överensstämmer i stor utsträckning med det nu gällande

avtalet. Beträffande avtalets uppbyggnad och huvudsakliga innehåll hänvisas

därför till vad som anfördes om detta i prop. 1989/90:33 när 1989 års avtal

presenterades. Vissa viktiga förändringar har emellertid gjorts i förhållande

till det gällande avtalet. Bl.a. går Sverige, beträffande inkomst av rörelse som

hänförs till fast driftställe i annan avtalsslutande stat, över från exempt-

metoden till avräkning av utländsk skatt för att undvika dubbelbeskattning.

Vidare upphör den s.k. gränsgångarregeln mellan Sverige och Danmark, vilket

innebär att löneinkomst som person med hemvist i en av dessa stater uppbär på

grund av arbete i den andra staten i de flesta fall kommer att beskattas endast

i verksamhetsstaten. För person som den 1 januari 1997 är gränsgångare i

avtalets mening införs emellertid en övergångsregel som innebär att så länge som

personen uppfyller hittills gällande kriterier för att anses som gränsgångare så

förblir han även enligt det nya avtalet gränsgångare.

 I den följande redovisningen kommer de väsentliga ändringar som gjorts i

förhållande till gällande avtal att kommenteras.

 26

5.1 Avtalets tillämpningsområde

Art.1 anger de personer som omfattas av avtalet. I enlighet med denna be-

stämmelse, som överensstämmer med gällande avtal och i sak med motsvarande

bestämmelse i OECD:s modellavtal, skall avtalet tillämpas på personer som har

hemvist i en eller flera av de avtalsslutande staterna. För att avtalet skall

vara tillämpligt krävs dels att fråga är om sådan person som avses i art. 3

punkt 1 b eller c, dels att denna person i enlighet med bestämmelserna i art. 4

punkt 1 har hemvist i en avtalsslutande stat. På grund av dessa bestämmelser är

avtalet således endast tillämpligt i fråga om person som enligt den interna

lagstiftningen i en avtalsslutande stat är skattskyldig där på grund av domicil,

bosättning, plats för företagsledning eller annan liknande omständighet samt

under vissa i art. 4 punkt 1 b angivna villkor såvitt avser

personsammanslutningar och dödsbon. Uttrycket inbegriper endast person som är

oinskränkt skattskyldig, dvs. inte person som är skattskyldig i Sverige endast

för inkomst härifrån. Den skattskyldighet som avses här är inte någon formell

eller symbolisk skattskyldighet. Personen skall i princip vara skyldig att

erlägga skatt enligt de reguljära inkomstskattetabeller som normalt tillämpas

för personer hemmahörande i staten i fråga för de olika inkomster denne uppbär.

Det är således inte tillräckligt att personen endast har en sådan anknytning

till hemviststaten som för den kategori den tillhör normalt medför oinskränkt

skattskyldighet till bolagsskatt.

 I art. 2 punkt 3 har uppräkningen av de för närvarande utgående skatterna på

vilka avtalet tillämpas ändrats för att avspegla förhållandena vid avtalets

undertecknande.

5.2 Definitioner m.m.

Art. 3 innehåller definitioner av vissa uttryck som förekommer i avtalet. Arti-

keln överensstämmer i stort sett med art. 3 i gällande avtal. Vissa ändringar av

redaktionell art har dock gjorts genom att några uttryck som tidigare defi-

nierats i andra artiklar i avtalet har överförts till denna artikel (se punkt 1

d, f och i).

 Liksom i de tidigare nordiska avtalen undantas även i det föreslagna avtalet

det finska landskapet Åland såvitt avser den finska kommunalskatten. Meningen är

dock att det föreslagna avtalet, liksom de tidigare avtalen, skall utvidgas till

att omfatta finsk kommunalskatt även i denna del.

 I art. 4 ges bestämmelser om var en person skall anses ha hemvist i avtalets

mening. Artikeln överensstämmer i sak med OECD:s modellavtal. I enlighet med den

utformning som artikeln numera har i modellavtalet klargörs i punkt 1 av

artikeln att uttrycket "person med hemvist i en avtalsslutande stat" inbegriper

denna stat själv samt politisk underavdelning, lokal myndighet och

offentligrättslig institution i denna stat. Punkt 1 b av artikeln saknar

motsvarighet i gällande avtal. Enligt denna punkt, som tagits in i avtalet på

svenskt initiativ, inbegriper uttrycket "person med hemvist i en avtalsslutande

stat" personsammanslutning (dvs. handelsbolag m.m.) och dödsbo endast till den

del deras inkomst resp. förmögenhet tas till beskattning i denna stat på

motsvarande sätt som inkomst som förvärvas resp. förmögenhet som innehas av

person med hemvist där.

 De i art. 5 intagna bestämmelserna om vad som avses med uttrycket "fast

driftställe" har lämnats oförändrade. De särskilda bestämmelserna till art. 5

punkt 3 i protokollet till nuvarande avtal har utgått. Detta innebär att tolv-

månadersperioden i art. 5 punkt 3 även gäller i förhållande till Färöarna.

5.3 Avtalets beskattningsregler

Art. 6-24 innehåller avtalets regler om fördelning av beskattningsrätten till

olika inkomster och förmögenhetstillgångar. Avtalets uppdelning i olika typer av

inkomster har endast betydelse för tillämpningen av avtalet och således inte vid

bestämmandet av till vilket inkomstslag och vilken förvärvskälla inkomsten skall

hänföras enligt svensk skatterätt. Vidare gäller att beskattningen i Sverige av

en viss inkomst sker med utgångspunkt i svensk rätt. Har rätten att beskatta

viss inkomst här inskränkts genom avtalet måste denna begränsning iakttas.

Vidare bör observeras att i de fall en inkomst "får beskattas" i en

avtalsslutande stat enligt bestämmelserna i art. 6-24 innebär detta inte att den

andra staten fråntagits rätten att beskatta inkomsten i fråga. Beskattning får

ske även i den andra staten om så kan ske enligt dess interna

beskattningsregler, men denna stat måste i så fall - om den är den skatt-

skyldiges hemviststat - undanröja den dubbelbeskattning som därvid uppkommer.

Hur detta genomförs regleras i art. 25.

 Bestämmelserna om beskattning av fast egendom överensstämmer med gällande

avtal och finns som tidigare i art. 6.

 Art. 7 som reglerar beskattningen av rörelseinkomst överensstämmer med art. 7

i gällande avtal. De i punkterna II och III i protokollet till nu gällande avtal

intagna specialbestämmelserna återfinns numera i punkterna I och II i

protokollet till detta avtal. Av punkt 1 i protokollspunkt II framgår att den

inkomst som företag i Danmark eller Sverige, vilket deltar i byggandet och

driften av fasta förbindelser över Öresund, förvärvar, i den mån inkomsten er-

hålls för byggandet och driften av bron resp. den därmed sammanhängande

tunnelförbindelsen, beskattas endast i hemviststaten. Samma gäller för byggandet

och underhållet av den konstgjorda ön. Begränsningen av dessa regler till att

avse företag som deltar i byggandet och driften av den fasta förbindelsen över

Öresund innebär att endast de företag som aktivt bedriver verksamhet på eller i

anslutning till den fasta förbindelsen omfattas av dessa regler. Företag som

t.ex. endast genomför leveranser till bygget omfattas således inte.

Bestämmelserna i protokollspunkt II har utvidgats till att omfatta även vissa

andra angränsande aktiviteter, se 5 § i den föreslagna lagen.

 I punkterna 2 och 4 i protokollspunkt II finns motsvarande bestämmelser för

sådant företag beträffande beskattning av realisationsvinst resp. förmögenhet.

 I art. 8 finns regler om beskattning av inkomst av sjöfart och luftfart i

internationell trafik. Sådan inkomst beskattas med avvikelse från OECD:s

modellavtal och gällande avtal endast i den avtalsslutande stat där den person

som driver sjöfart eller luftfart har hemvist (punkt 1). Enligt modellavtalet

och gällande nordiska avtal beskattas sådan inkomst endast i den avtalsslutande

stat där sjöfarts- eller luftfartsföretaget har sin verkliga ledning. I så gott

som samtliga fall innebär detta emellertid ingen förändring i sak. Inkomst som

en person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar genom nyttjande,

underhåll eller uthyrning av containrar beskattas endast i denna stat (punkt 2).

Denna regel tillämpas emellertid inte, då containrarna används uteslutande

mellan platser i en avtalsslutande stat. Bestämmelserna i punkt 2 saknar

motsvarighet i OECD:s modellavtal. Punkt 3 överensstämmer med art. 8 punkt 4 i

gällande avtal. Punkt III i protokollet, som reglerar beskattningen av SAS och

dess anställda, överensstämmer med punkt IV i protokollet till gällande avtal.

Punkt V i protokollet till gällande avtal, enligt vilken rätten att beskatta

sjöfarts- eller luftfartsföretag som har flera delägare med hemvist i olika

nordiska länder under vissa villkor kan delas upp mellan hemviststaterna, har

utgått.

 Art. 9 innehåller sedvanliga regler om omräkning av inkomst vid obehörig

vinstöverföring mellan närstående företag. Punkt 1 överensstämmer i sak med

gällande avtal och med OECD:s modellavtal. En bestämmelse i huvudsak motsvarande

punkt 2 i OECD:s modellavtal har numera tagits in i det nordiska

dubbelbeskattningsavtalet.

 Art. 10 behandlar beskattningen av utdelningsinkomster. I överensstämmelse med

gällande avtal och OECD:s modellavtal framgår det av punkt 3 att skatten i

källstaten begränsats till 15 % av utdelningens bruttobelopp. Som ett

förtydligande har angivits att denna begränsning i källstatens rätt att beskatta

utdelning gäller endast då utdelningen tillfaller person som är "den verklige

innehavaren av förmånen av utdelningen". Av detta villkor, som uppställs också i

fråga om ränta (art. 11) och royalty (art. 12), följer att begränsningen av

skatten i källstaten inte tillämpas när en mellanhand, exempelvis en

representant eller ställföreträdare, sätts in mellan den egentlige

inkomsttagaren och utbetalaren. Avsikten med villkoret är att skattenedsättning

i källstaten medges endast när den egentlige inkomsttagaren har hemvist i den

andra avtalsslutande staten. Om den verklige innehavaren av förmånen av

utdelning är ett bolag som direkt äger minst 10 % av det utbetalande bolagets

kapital, är emellertid utdelningen undantagen från skatt i källstaten. Enligt

gällande avtal medges motsvarande skattebefrielse, om kapitalinnehavet är minst

25 %. Bestämmelsen i gällande avtal om rätt för Färöarna att i detta fall påföra

en skatt på högst 5 % har utgått. Skattelagstiftningarna i de nordiska länderna,

uppbyggda i stor utsträckning efter likartade principer, har gjort det möjligt

för länderna att finna enhetliga lösningar på de flesta problemen. Det

föreligger dock viktiga nationella skillnader, särskilt i fråga om beskattning

av bolagsvinst och utdelning. Det har därför inte varit möjligt att uppnå helt

enhetliga bestämmelser i avtalet i fråga om utdelning, även om artikeln om

utdelning i det nya avtalet har förkortats i förhållande till nuvarande avtal

och reglerna i artikeln gjorts mer enhetliga. Sålunda får, utan hinder av punkt

3, isländsk skatt tas ut med högst 15 % i den mån utdelningen dragits av från

det isländska bolagets inkomst vid beskattningen i Island (punkt 4). Motsvarande

bestämmelse i art. 10 punkt 5 i fråga om Norge i gällande avtal har utgått,

eftersom norska bolag inte längre är berättigade till avdrag för utdelad vinst.

Bestämmelserna i punkt 8 i gällande avtal rörande villkoren för skattefrihet hos

det mottagande bolaget har, utom i fall då det mottagande bolaget har hemvist i

Finland (den bestämmelsen återfinns nu i art. 25 punkt 3 b), utgått. Svensk

praxis har i nyare dubbelbeskattningsavtal varit att endast ta in en hänvisning

till intern lagstiftning. I detta avtal har dock en dylik hänvisning inte

ansetts nödvändig.

 Reglerna om beskattning av ränta och royalty återfinns i art. 11 och 12.

Bestämmelserna i artiklarna överensstämmer i sak med motsvarande bestämmelser i

gällande avtal.

 Art. 13 behandlar beskattningen av realisationsvinst. Bestämmelsen i punkt 2

om vinst genom överlåtelse av aktie eller annan andel i fastighetsbolag har

tagits in i avtalet på begäran av Finland. Vinst på grund av överlåtelse av

skepp eller luftfartyg som används i internationell trafik beskattas enligt

punkt 4 endast i den stat där överlåtaren har hemvist. Vinst på grund av över-

låtelse av containrar beskattas endast i den avtalsslutande stat där överlåtaren

har hemvist, utom då containrarna används uteslutande mellan platser i annan

avtalsslutande stat (punkt 5). Vinst vid överlåtelse av annan egendom än sådan

som avses i punkterna 1-5 beskattas i regel endast i överlåtarens hemviststat

(punkt 6). Undantag från denna regel föreskrivs i punkt 7. Där återfinns en

bestämmelse som möjliggör för Sverige att beskatta fysisk person, som har haft

sitt hemvist i Sverige men som har tagit hemvist i annan avtalsslutande stat,

för realisationsvinst som härrör från överlåtelse av tillgång om överlåtelsen

inträffar vid något tillfälle under de fem år som följer närmast efter det att

personen i fråga upphört att ha hemvist i Sverige. Bestämmelsen har fått en

något vidare omfattning än vad som är fallet i nuvarande avtal så till vida att

den även är tillämplig på fall då en person säljer aktier i ett bolag i annan

avtalsslutande stat, under förutsättning naturligtvis att tillgångarna i detta

bolag till huvudsaklig del direkt eller indirekt består av sådana tillgångar som

anges i punkt 7. För svensk del kan emellertid denna utvidgade beskattningsrätt

endast utnyttjas i fall av dubbel bosättning. I punkt IV i protokollet till

avtalet har i enlighet med nuvarande reglering tagits in en bestämmelse i

förtydligande syfte som innebär att bestämmelserna i art. 13 punkterna 6 och 7

inte berör Danmarks rätt att enligt sin egen lagstiftning beskatta aktievinst

som en person som flyttar från Danmark anses ha erhållit i samband med

utflyttningen. Bakgrunden till bestämmelsen är den danska lagstiftning enligt

vilken personer som utflyttar från Danmark vid avflyttningen skall beskattas för

den värdestegring som de vid avflyttningstillfället innehavda aktierna undergått

under innehavstiden.

 Art. 14 som behandlar inkomst av självständig yrkesutövning är oförändrad i

förhållande till gällande avtal.

 Art. 15 som reglerar beskattningen av inkomst av enskild tjänst följer

huvudprinciperna i OECD:s modellavtal. Inkomsten får således i regel beskattas i

den stat där arbetet utförs (punkt 1). Undantag gäller vid visst korttidsarbete

enligt den s.k. 183-dagarsregeln. I fall då regeln är tillämplig, beskattas

inkomsten endast i inkomsttagarens hemviststat. Bestämmelser om denna regel har

tagits in i punkt 2. Av punkt 2 d framgår att bestämmelsen inte skall tillämpas

då fråga är om uthyrning av arbetskraft, vilket innebär att inkomsten i sådant

fall beskattas endast i den stat där arbetet utförs. Uttrycket

"uthyrning av arbetskraft" förklaras i punkterna 1 och 2 i protokollspunkt V.

Bestämmelserna är i sak oförändrade i jämförelse med gällande avtal.

 Mellan de nordiska länderna gäller enligt det nuvarande avtalet särskilda,

från OECD-avtalet delvis avvikande, bestämmelser i fråga om personal som är

anställd ombord på skepp eller luftfartyg. Motsvarande bestämmelser återfinns i

det nya avtalet (punkterna 3 och 4). Inkomst av arbete som utförs ombord på

nordiskt skepp i internationell trafik får beskattas i den avtalsslutande stat

vars nationalitet skeppet har (punkt 3). Bestämmelsen avviker från gällande

avtal, enligt vilket sådan inkomst beskattas endast i denna stat. Dessutom

omfattar bestämmelsen i nuvarande avtal arbete ombord på skepp också i annan

trafik än i internationell trafik. I art. 31 punkt 3 har intagits en över-

gångsbestämmelse, enligt vilken inkomst av arbete som utförs ombord på nordiskt

skepp i internationell trafik beskattas endast i den avtalsslutande stat vars

nationalitet skeppet har, dvs. i överensstämmelse med gällande avtal.

Övergångsbestämmelsen avser de tre första år under vilka det nya avtalet

tillämpas. Bestämmelserna om beskattning av inkomst av arbete som utförs ombord

på luftfartyg i internationell trafik och på fiske-, sälfångst- eller val-

fångstfartyg är däremot oförändrade. Sådan inkomst beskattas endast i inkomst-

tagarens hemviststat (punkt 4).

 När det gäller avtalets regler om s.k. gränsgångare mellan Sverige och Danmark

hänvisas till avsnitt 6. I förhållande till Finland har en utvidgning av

gränsgångarregeln införts. I nuvarande avtal gäller denna endast beträffande

inkomst av enskild tjänst. I det nya avtalet har reglerna utvidgats till att

gälla även beträffande offentlig tjänst (punkt 2 i protokollspunkt VI).

 Lön eller annan liknande ersättning, som person med hemvist i Danmark uppbär

på grund av arbete som utförs ombord på danskt tåg, resp. som person med hemvist

i Sverige uppbär på grund av arbete som utförs ombord på svenskt tåg, i trafik

mellan Danmark och Sverige, beskattas enligt punkt 3 i protokollspunkt V endast

i hemviststaten. Person med hemvist i Danmark eller Sverige som uppbär

löneinkomst från företag som deltar i byggandet och driften av fasta

förbindelser över Öresund beskattas enligt punkt 3 i protokollspunkt II

likaledes endast i hemviststaten om arbetet avser byggandet och driften av bron

resp. den därmed sammanhängande tunnelförbindelsen. Motsvarande gäller om

arbetet avser byggandet och underhållet av den konstgjorda ön. Bestämmelserna i

protokollspunkt II har genom en ömsesidig överenskommelse mellan svensk och

dansk behörig myndighet utvidgats till att omfatta även vissa andra angränsande

aktiviteter, se 5 § i den föreslagna lagen.

 Reglerna i art. 16 om beskattning av styrelsearvoden har överförts från

gällande avtal i oförändrat skick.

 Bestämmelserna art. 17 som reglerar beskattningen av ersättning som artister

eller sportutövare förvärvar i denna sin egenskap är i sak oförändrade.

 Reglerna i art. 18 rörande beskattningen av pension, livränta och utbetalning

enligt socialförsäkringslagstiftningen är också oförändrade.

 I art. 19 behandlas beskattningen av inkomst av offentlig tjänst.

Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 överensstämmer med motsvarande bestämmelser i

gällande avtal och i väsentliga delar med OECD:s modellavtal. Punkt 3, som

saknar motsvarighet i gällande avtal, överensstämmer i sak med modellavtalet.

 I art. 20 finns bestämmelser om skattefrihet i vissa fall för inkomst som

förvärvas av studerande och praktikanter. Artikeln överensstämmer i huvudsak med

gällande avtal och med OECD:s modellavtal.

 I art. 21 ingår liksom i gällande avtal särskilda bestämmelser om

beskattningen av verksamhet som har samband med förberedande undersökning,

utforskning eller utnyttjande av olje- och gasförekomster. Bestämmelserna

överensstämmer i sak med gällande avtal.

 Inkomst som inte har behandlats i art. 6-21 beskattas enligt art. 22 punkt 1

endast i inkomsttagarens hemviststat. Bestämmelserna i artikeln överensstämmer

med gällande avtal och i sak med OECD:s modellavtal.

 Art. 23 reglerar beskattning av förmögenhet. Även dessa bestämmelser är i

huvudsak oförändrade.

 Den skattemässiga behandlingen av dödsbo och dess delägare regleras i art. 24.

5.4 Metoder för undanröjande av dubbelbeskattning

 Bestämmelserna om undanröjande av dubbelbeskattning finns såsom tidigare i

art. 25. Vissa ändringar har skett i förhållande till gällande avtal. Norge har

som huvudmetod för att undanröja dubbelbeskattning övergått från exemptmetoden

till avräkningsmetoden (punkt 5 a).

 För svenskt vidkommande har exemptmetoden ersatts av avräkningsmetoden när det

gäller att undanröja dubbelbeskattning av inkomst av rörelse som hänför sig till

fast driftställe i annan avtalsslutande stat, inkomst från självständig

yrkesutövning som hänför sig till stadigvarande anordning i annan avtalsslutande

stat samt sådan realisationsvinst som avses i art. 13 punkt 3. Bestämmelsen i

art. 25 punkt 6 b i gällande avtal om att avräkning i Sverige av finsk skatt i

vissa fall skall ske även då den finska skatten helt eller delvis eftergivits,

s.k. matching credit, har utgått.

 Bestämmelserna i art. 25 punkt 7, som såvitt avser Sverige utgör ett undantag

från art. 25 punkt 6 b), har utvidgats något. Av punkt 7:2 framgår att art. 25

punkt 6 b) inte skall tillämpas om personen i fråga förvärvat inkomsten från

företag eller fast driftställe i verksamhetsstaten och han är eller omedelbart

före anställningen i verksamhetsstaten varit anställd i företag utanför

verksamhetsstaten vilket är ett företag med intressegemenskap med företaget i

verksamhetsstaten, eller företag utanför verksamhetsstaten till vilket det fasta

driftstället hör. Enligt motsvarande bestämmelse i art. 25 punkt 7:2 i 1989 års

avtal skall art. 25 punkt 6 c) (motsvarigheten till punkt 6 b i det nya avtalet)

inte tillämpas om fråga är om anställning i företag i hemvistlandet omedelbart

före anställningen i verksamhetslandet..

5.5 Särskilda bestämmelser

I art. 26 finns vissa allmänna beskattningsregler. Bestämmelserna i punkterna 1,

2 och 5 överensstämmer i sak med bestämmelserna i art. 26 punkterna 1-3 i

gällande avtal. I det nya avtalet har bestämmelser om vissa pensioner och

livräntor tagits in i artikeln (punkterna 3 och 4). Enligt den nya bestämmelsen

i punkt 3 tillämpas inte bestämmelserna i punkt 2 om s.k. subsidiär

beskattningsrätt på finsk folkpension och vissa andra skattefria finska pen-

sioner och socialförmåner samt inte heller på svensk folkpension. Den nya

bestämmelsen i punkt 4 innebär att pension eller livränta som beskattas i

mottagarens hemviststat enligt bestämmelserna om subsidiär beskattningsrätt

beskattas endast till den del pensionen eller livräntan överstiger 20 000

svenska kronor per kalenderår eller motvärdet i annat nordiskt myntslag, om

mottagaren hade varit berättigad till ett särskilt avdrag för ålder eller

invaliditet i utbetalarstaten.

 Bestämmelserna om förbud mot diskriminering (art. 27), förfarandet vid

ömsesidig överenskommelse (art. 28), medlemmar av diplomatisk beskickning eller

konsulat (art. 29) samt territoriell utvidgning (art. 30) överensstämmer i

huvudsak med gällande avtal.

5.6 Slutbestämmelser

Avtalet träder enligt art. 31 i kraft trettionde dagen efter den då samtliga

stater meddelat det finska utrikesministeriet att avtalet godkänts. Sedan avta-

let trätt i kraft tillämpas det i fråga om skatter som innehålls vid källan, på

inkomst som förvärvas fr.o.m. den 1 januari året närmast efter ikraftträdandet.

Vidare tillämpas detta avtal i fråga om övriga skatter på inkomst, på skatter

som bestäms för beskattningsår som börjar den 1 januari året närmast efter

ikraftträdandet eller senare. I fråga om skatt på förmögenhet tillämpas avtalet

på förmögenhet på vilken skatt utgår på grund av taxering andra kalenderåret

efter ikraftträdandet eller senare. Enligt art. 31 punkt 4 skall 1989 års avtal

inte längre tillämpas i och med att förevarande avtal börjar tillämpas. I art.

31 punkt 5 som rör förhållandet mellan Sverige och Danmark finns

övergångsbestämmelser beträffande beskattningen av s.k. gränsgångare. Dessa

bestämmelser kommenteras i avsnitt 6.

 Liksom 1989 års avtal påverkar inte förevarande avtal giltigheten av den sär-

skilda överenskommelsen mellan Sverige och Finland om flottning i Torne och

Muonio gränsälvar (SFS 1949:183) (punkt 2 i protokollspunkt XII). Motsvarande

gäller enligt punkt 3 i protokollspunkt XII beträffande avtalet mellan Sverige

och Norge angående grunderna för fördelningen av beskattningen av LKAB:s

inkomster (SFS 1979:26).

 Avtalet kan enligt art. 32 sägas upp först sedan fem år förflutit sedan

ikraftträdandet.

6 Gränsgångarregeln mellan Sverige och Danmark

I det nuvarande nordiska dubbelbeskattningsavtalet gäller att inkomst av enskild

och offentlig tjänst (art. 15 och 19) som person med hemvist i Danmark uppbär på

grund av arbete som utförs i Sverige och som person med hemvist i Sverige uppbär

på grund av arbete som utförs i Danmark i vissa fall beskattas endast i

hemviststaten. Detta gäller om de särskilda villkor som föreskrivs i punkterna

VII och VIII i protokollet är uppfyllda (den s.k. gränsgångarregeln).

Motsvarande regler gäller och kommer även framdeles att gälla i Sveriges

förhållande till Norge och Finland.

 Danmark har under flera år önskat upphäva gränsgångarregeln och i stället låta

löneinkomst även i dessa fall beskattas i den stat där arbetet utförs.

Förhandlingar om denna fråga har förts bilateralt mellan Sverige och Danmark.

För att ha samma ordning gentemot alla våra tre nordiska grannländer och för att

uppnå största möjliga enkelhet i systemet med skattskyldighet endast i den stat

där en person är bosatt hade Sverige helst velat behålla nuvarande ordning även

gentemot Danmark. Det har också varit angeläget att villkoren för de

skattskyldiga som inrättat sin tillvaro efter den nuvarande ordningen inte

alltför drastiskt skall komma att ändras genom att en exklusiv beskattningsrätt

för den ena staten helt plötsligt övergår till en exklusiv beskattningsrätt för

den andra staten.

 Det är emellertid en mycket klar och internationellt vedertagen princip att

löneinkomst alltid får beskattas i den stat där arbetet utförs. Sveriges be-

skattningsanspråk enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands

bosatta baseras på denna princip. Även OECD:s modellavtal är fullständigt klart

i detta hänseende. Enligt art. 15 punkt 1 beskattas lön och annan liknande

ersättning i den stat där arbetet utförs. Det ankommer sedan på hemviststaten

att undanröja dubbelbeskattning antingen genom att inte alls beskatta

löneinkomsten från den andra staten (exempt) eller att medge avräkning för den

utländska skatt som belöper på löneinkomsten (credit of tax).

 Den nuvarande ordningen bygger på ömsesidiga åtaganden. Sverige kan inte i

längden, tvärt emot internationellt vedertagna principer, vägra Danmark rätten

att beskatta löneinkomst som uppbärs på grund av arbete utfört i Danmark.

Danmark önskar under inga omständigheter behålla en gränsgångarregel med

Sverige. Detta står klart efter flera års förhandlingar.

 Skattemässigt innebär det numera inte heller någon dramatisk skillnad för en

skattskyldig att beskattas i Sverige eller att beskattas i Danmark. Danmark har

nämligen infört vissa avdragsmöjligheter för fysiska personer som inte bor i

Danmark men som uppbär löneinkomst därifrån. Avdrag medges för alla kostnader

som den skattskyldige ådragit sig för de danska intäkternas förvärvande.

Därutöver medges också avdrag för skuldräntor hänförliga till egna hem. Däremot

är andra skuldräntor inte avdragsgilla i dessa fall.

 Sverige och Danmark har enats om en kompromiss i denna fråga. Denna kompromiss

har intagits i ett avtal mellan Sverige och Danmark den 28 juni 1996 om

upphävande av gränsgångarregeln. Detta avtal bör fogas som bilaga till

protokollet i detta ärende. Samma överenskommelse har sedermera bekräftats i

art. 31 punkt 5 i det nya nordiska dubbelbeskattningsavtalet.

 Överenskommelsen innebär följande. Den nuvarande regleringen för gränsgångare

upphör att gälla fr.o.m. den 1 januari 1997. För de personer som vid det datumet

och därefter oavbrutet uppfyller villkoren i punkterna 2 och 3 i punkt VII resp.

punkt VIII i protokollet till 1989 års nordiska dubbelbeskattningsavtal kommer

emellertid de gamla gränsgångarreglerna att fortsätta att tillämpas så länge som

den skattskyldige förblir gränsgångare. Om den skattskyldige efter den 1 januari

1997 av någon anledning upphör att vara gränsgångare kan han inte åter igen

komma i åtnjutande av de särskilda gränsgångarreglerna. Några andra personer än

de som per den 1 januari 1997 är gränsgångare kan inte heller efter detta datum

bli gränsgångare i dubbelbeskattningsavtalets mening. Genom denna reglering har

uppnåtts att de som är och oavbrutet förblir gränsgångare inte kommer att

påverkas av den nya ordningen. Detta framgår av art. 31 punkt 5 i det nya

avtalet. Av lagtekniska skäl måste ändringen även göras i lagen (1989:933) om

dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna.

 Sverige och Danmark har också kommit överens om att "kortare avbrott" i vissa

fall inte skall innebära att en skattskyldig upphör att vara gränsgångare i

avtalets mening. Detta har angetts såväl i avtalet den 28 juni 1996 mellan

Sverige och Danmark som i art. 31 punkt 5 i det nya nordiska

dubbelbeskattningsavtalet. I dessa avtal uppdrogs uttryckligen åt de behöriga

myndigheterna i de båda staterna att närmare komma överens om i vilka fall

sådana korta avbrott skulle anses föreligga. En sådan ömsesidig överenskommelse

har sedermera slutits mellan de behöriga myndigheterna. Innehållet i denna

överenskommelse framgår av 4 § i den föreslagna lagen om dubbelbeskattningsavtal

mellan de nordiska länderna. I huvudsak innebär detta att kortare avbrott på

högst 18 månader per barn på grund av föräldraledighet och sammanlagt högst tolv

månader under en period om 36 månader för annan ledighet än på grund av sjukdom

(tjänstledighet för t.ex. studier, arbetslöshet etc.) inte ändrar en

skattskyldigs skattesituation. Inte heller sjukfrånvaro påverkar

skattesituationen i dessa fall. När det gäller sjukfrånvaro finns ingen

tidsgräns angiven. I stället anges som enda villkor att den skattskyldige under

hela sjukperioden behåller sin anställning.

 27

AVTAL MELLAN KONUNGARIKET SVERIGES REGERING OCH

KONUNGARIKET DANMARKS REGERING OM UPPHÄVANDE AV

GRÄNSGÅNGARREGELN

 Bestämmelserna i punkterna 2 och 3 i protokollspunkt VII respektive i

protokollspunkt VIII i 1989 års nordiska dubbelbeskattningsavtal skall upphöra

att gälla den 1 januari 1997.

 De upphävda bestämmelserna skall dock alltjämt tillämpas på person som den 1

januari 1997 uppfyller och för tid därefter alltjämt uppfyller villkoren i de

upphävda bestämmelserna. Tid till och med den 30 juni 1997 får beaktas vid

beräkning av sexmånadersregeln i punkt 4 i protokollspunkt VII respektive i

protokollspunkt VIII i ovan nämnda avtal.

 Från kortare avbrott såsom semester, föräldraledighet etc. skall därvid

bortses. De närmare bestämmelserna för tillämpningen härav skall överenskommas

genom ömsesidig överenskommelse mellan de avtalsslutande staterna.

 Till bekräftelse härav har de vederbörligen befullmäktigade ombuden

undertecknat detta avtal.

 Som skedde i Stockholm den 28 juni 1996 i ett exemplar på svenska och danska

språken.

För Konungariket För Konungariket

Sveriges regering Danmarks regering

Thomas[REDACTED_EFTERNAMN] Carsten[REDACTED_EFTERNAMN]

 28

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 oktober 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,

Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1996/97:44 Dubbelbeskattningsavtal mellan de

nordiska länderna.

 29