Regeringens skrivelse 1993/94:248

Redogörelse för verksamheten inom Europarådets     ~r

ministerkommitté under år 1993

1993/94:248

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen. Stockholm den 19 maj 1994

Cari[REDACTED_EFTERNAMN]

Alf[REDACTED_EFTERNAMN] (Utrikesdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för verksamheten inom Euro­parådets ministerkommitté under år 1993.

1 Riksdagen 1993/94. 1 samL Nr 248

Innehållsförteckning

Skr. 1993/94:248

Förord ...;....................................................... 

3

I    Ministerkommittémöten samt toppmötet.......... 

4

1

92:a ministerkommittémötet..................... 

4

2

Toppmötet i Wien................................... 

........ 

5

3

93:e ministerkommittémötet..................... 

6

II   

Verksamheten inom organisationens nio huvudsektorer  

8

1

Mänskliga rättigheter, minoritets-och jämställdhetsfrågor

8

2

Massmediefrågor.................................... 

12

3

Sociala frågor, arbetsmarknads-, migrations- och befolk­ningsfrågor 

13

4

Utbildning, kultur, kulturmiljövård och idrott. 

...... 

17

5

Ungdomsfrågor....................................... 

21

6

Hälso- och sjukvård................................ 

22

7

Frågor rörande miljö och regional planering.. 

...... 

23

8

Regionala och kommunala frågor................ 

24

9

Rättsfrågor .......................................... 

...... 

25

III

Europarådets sociala utvecklingsfond.............. 

...... 

26

IV

Övrigt....................................................... 

...... 

28

Förord

Skr. 1993/94:248

I den resolution (nr 319) om förbindelserna med de nationella parlamenten, som antogs år 1966, uppmanar Europarådets rådgivande församling rege­ringarna att årligen lägga fram en rapport om verksamheten i Europarådets ministerkommitté inför sina parlament. Regeringen har lämnat riksdagen sådana redogörelser för åren 1967-92, senast med skr. 1992/93:248. En redo­görelse för verksamheten inom Europarådets ministerkommitté under år 1993 har utarbetats inom Utrikesdepartementet efter samråd med de de­partement inom vilka de ifrågavarande sakfrågorna bereds.

Verksamheten inom Europarådets

Skr. 1993/94:248

ministerkommitté under år 1993

I Ministerkommittémöten samt toppmötet

Verksamheten i ministerkommittén präglades under år 1993 i mycket hög utsträckning av organisationens första toppmöte, vilket ägde rum i Wien den 8-9 oktober. Det 92:a ministermötet ägnades främst åt förberedelser inför toppmötet och det 93:e mötet var i princip en uppföljning av de beslut som togs vid mötet i Wien.

Under året upptogs ytterligare sex nya medlemmar: Estiand, Litauen, Slo-venien, Tjeckien, Slovakien (Kh Rumänien.

Ställföreträdarkonunittén sammanträdde nio gånger för att behandla all­männa frågor, nio gånger för att behandla frågor rörande främst mänskliga rättigheter och en gång för att fatta beslut om 1994 ärs budget. Till ställföre­trädarna har av praktiska skäl delegerats rätten att behandla och fatta beslut i ärenden inom ministerkommitténs kompetensområde, när ministrarna inte är samlade. I tillägg till ordinarie ställföreträdarmöten hölls ett antal extra endagsmöten. Vid två tillfällen i januari samlades ställföreträdarna för att huvudsakligen diyfta Tjeckien och Slovakien.

Sex ordinarie fackministerkonferenser arrangerades inom Europarådet under året: en ungdomsministerkonferens den 13-15 april i Wien, en konfe­rens för ministrar med ansvar för regionala och kommunala frågor den 15-16 september i[REDACTED_EFTERNAMN], en ministerkonferens om familjefrägor den 13-15 okto­ber i Paris, en ministerkonferens om jämställdhetsfrågor den 21-22 oktober i Rom, en arbetsmarknadsministerkonferens den 28-29 oktober på Malta CKh en migrationsministerkonferens den 18-19 november i Athen. Dessutom samlades justitieministrarna till ett informellt möte den 21-22 juni i Lugano.

Europarådets ordinarie budget uppgick under är 1993 till ca 744 miljoner franska franc. Sveriges totala bidrag till organisationen (inklusive bidrag tUl vissa underordnade verksamheter) uppgick under kalenderåret till knappt 34 miljoner kronor.

1 92:a ministerkommittémötet

Europarådet höll sitt 92:a ministerkommittémöte den 14 maj under ordfö­randeskap av den brittiske utrikesministern Douglas Hurd. Den svenska de­legationen leddes av utrikesminister Margaretha af[REDACTED_EFTERNAMN].

Ministerkommittémötet inleddes med en ceremoni för att markera Est­lands, Litauens och Sloveniens inträde i Europarådet. Genom dessas inträde utökades medlemskretsen till 29 länder. Ministrarna välkomnade varmt län­dernas inträde i organisationen.

Under mötet diskuterade ministrarna främst förberedelserna inför Euro­parådets första toppmöte, reformeringen av övervakningsorganen för kon­ventionen om de mänskliga rättigheterna och frågan om minoritetsskydd. Man diskuterade också läget i Ryssland respektive f.d. Jugoslavien samt an­tog ett par resolutioner som kompletterar Europarådets stadga.

Huvudämnet för diskussionema var förberedelsearbetet inför Europarå- Skr. 1993/94:248 dets första toppmöte, vilket skulle komma att äga mm i Wien den 8-9 okto­ber. Ministrarna enades om att toppmötet skulle ägnas åt diskussioner om politiska (Kh institutioneUa aspekter på Europarådets roll i det nya Europa samt metoder för stärkande av demokrati, respekt för mänskliga rättigheter samt rättsstaten.

Beträffande reformeringen av övervakningsorganen för konventionen om de mänskliga rättighetema underströk ministrarna att det med hänsyn tUl domstolens och kommissionens ökande arbetsbörda var angeläget att man fann en snabb lösning. Man noterade med tillfredsställelse de framsteg som hittills gjorts och instmerade ställföreträdarna att avsluta arbetet med man­datet snarast möjligt så att en färdig text kunde föreligga vid toppmötet.

Ministrarna upprepade sitt intresse för det arbete till skydd för minoriteter som pågick och förklarade att man hoppades kunna fatta ett principbeslut om Europarådets ansvar i denna fråga vid det kommande toppmötet.

I samband med en informell diskussion om utvecklingen i Ryssland och relationerna mellan Ryssland och Europarådet beslutade ministrarna att via Europarådets stödprogram prioritera uppbyggnaden av det ryska rättsväsen­det, den konstitutionella rätten CKh de mänskliga rättigheterna. Ryssland uppmanades delta mer aktivt i gemensamma Europarådsaktiviteter.

Också situationen i f.d. Jugoslavien diskuterades informellt. Man för­dömde alla former av våld och etnisk rensning och uppmanade samtliga par­ter att snarast underteckna och tUlämpa Vance-Owenplanen. Man under­strök betydelsen av tillämpningen av FN:s embargo och vädjade samtidigt till relevanta organ att ta hänsyn till de svårigheter detta medförde för grann­staterna. De konkreta åtgärder som Europarådet vidtagit inom områdena för mänskliga rättigheter och medierna välkomnades.

2 Toppmötet i Wien

Europarådet höll sitt första toppmöte i Wien den 8-9 oktober under ordfö­randeskap av den österrikiske kanslern[REDACTED_EFTERNAMN] Vranitsky. Den svenska dele­gationen leddes av statsminister Carl[REDACTED_EFTERNAMN].

Före själva toppmötet arrangerades ett meningsbyte med kandidatlän­derna under ordförandeskap av den österrikiske utrikesministern Alois Mock. Denne förklarade att man från Europarådets sida skulle göra allt vad man kunde för att stödja reformprocessen i kandidatländerna så att dessa i framtiden kunde integreras i den europeiska familjen.

De samlade stats- och regeringscheferna antog en politisk deklaration och en deklaration och handlingsplan för att bekämpa rasism, främlingsfientlig­het, antisemitism och intolerans.

Innebörden av den politiska deklarationen var i huvudsak att man skulle ta till vara förändringarna i Europa och det faktum att man har gemensamma kulturella rötter och värderingar i fråga om demokrati, respekt för mänsk­liga rättigheter och rättsstaten. Detta för att skapa ett område av demokra­tisk säkerhet. Man konstaterade samtidigt att det fanns en rad problem som aggressiv nationalism och intolerans.

Den praxis som utvecklats avseende kriterier för medlemskap precisera-

!

des. Man befäste att det är demokratibyggande och mänskliga rättigheter    Skr. 1993/94:248 som utgör Europarådets kärnområden. Man sade sig vara villig att anpassa organisationen efter de nya medlemsstatemas behov och att intensifiera samarbetet med andra organisationer.

I ett avsnitt om minoriteter konstaterades att dessa bör skyddas och re­spekteras så att de kan bidra tUl fred och stabUitet. Lokala (Kh regionala myndigheters betydelse för skapandet av ett tolerant klimat betonades lik­som bilaterala avtal och förtroendeskapande åtgärder. Man åtog sig att ge personer som tillhör en minoritet möjlighet att bevara och utveckla sin kul­tur och sina traditioner. Man bekräftade de åtaganden man gjort i ESK:s Köpenhamnsdokument och uttryckte önskemål om att dessa av Europarådet skulle omvandlas till juridiska åtaganden.

Ministerkommittén instmerades därför att utan dröjsmål utarbeta en ram­konvention till skydd för nationella minoriteter och påbörja arbetet på ett tilläggsprotokoll till den europeiska konventionen om de mänskliga rättighe­terna, vilket skall reglera individuella kulturella rättigheter.

I en deklaration och handlingsplan för att bekämpa rasism, främlingsfient­lighet, antisemitism och intolerans fördömdes dessa fenomen (Kh medlems­staterna uppmanades att förstärka nationell lagstiftning och internationella instmment på området. Man åtog sig också att bekämpa ideologier och handlingar som kan leda till rashat, våld och diskriminering samt att upp­mana människor, speciellt unga, att engagera sig i kampen mot rasism.

För att följa upp åtagandena i deklarationen instruerades ministerkom­mittén att utveckla och verkställa en handlingsplan. Planen innefattade att skapa en ungdomskampanj och att upprätta en expertkommitté. Kommittén fick till uppgift att bl.a. granska medlemsstaternas lagstiftning, politik och andra åtgärder för att bekämpa rasism, främlingsfientiighet, antisemitism och intolerans, att föreslå åtgärder på lokal, nationell och europeisk nivå samt att utarbeta rekommendationer till medlemsstaterna i form av all­männa principer.

Stats- och regeringscheferna gav ministerkommittén i uppdrag att färdig­ställa ett tilläggsprotokoll till den europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna så att texten skulle kunna undertecknas vid ministerkommitté­mötet i maj 1994. Syftet var att etablera en ny övervakningsordning.

Man gav sin välsignelse till ombildningen av kommunalkonferensen till ett nytt konsultativt organ för lokala och regionala frågor, kommunalkongres­sen, med två kammare för regionala respektive lokala frågor.

I en separat deklaration om situationen i Ryssland uttryckte man sin oro över de senaste dagarnas händelser där och gav sitt stöd till presidenten och hans reformsträvanden.

3 93:e ministerkommittémötet

Europarådet höll sitt 93:e ministerkommittémöte den 4 november under ordförandeskap av den österrikiske utrikesministern Alois Mock. Den svenska delegationen leddes av kabinettssekreterare Lars-Äke[REDACTED_EFTERNAMN].

Ministerkommittémötet inleddes med en ceremoni för att markera Rumä­niens inträde i Europarådet som organisationens 32:a medlemsland. Den 30

juni hade Tjeckien och Slovakien valts in som 30:e respektive 31:a medlems-    Skr. 1993/94:248 land.

Vid mötet diskuterade ministrarna främst utvärdering och uppföljning av toppmötet i Wien, samt relationema till kandidatstatema.

Det rådde enighet om att toppmötet hade avlöpt väl och ett tack riktades till värdlandets regering.

Beträffande arbetet med reformeringen av övervakningsorganen för kon­ventionen om de mänskliga rättigheterna konstaterade ministrarna med till­fredsställelse att ett tilläggsprotokoll skulle komma att finnas för underskrift vid ministerkommitténs 94:e möte i maj 1994.

På grundval av de deklarationer som antagits av stats- och regeringsche­ferna vid toppmötet tog ministrarna en rad preciserande beslut.

Man instruerade en expertkommitté att till den 30 juni 1994 utarbeta en ramkonvention om minoriteters rättigheter samt påbörja arbetet med ett tUl-läggsprotokoll om kulturella rättigheter. Detta arbete skulle vara avslutat den 31 december 1994.

Ställföreträdarna instmerades att utarbeta en detaljerad handlingsplan för att bekämpa rasism, främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans, och ministrarna beslöt att studera en första rapport om tillämpningen av hand­lingsplanen vid mötet i maj 1994.

Också i fråga om skapandet av det nya konsultativa organet för lokala och regionala frågor, kommunalkongressen, överlämnades detaljfrågorna till ställföreträdarna.

Generalsekreteraren och ställföreträdarna instruerades att söka ett fastare samarbete med såväl EU som ESK.

Utöver uppföljningen av toppmötet diskuterade ministrarna också den se­naste utvecklingen i kandidatländerna och instmerade ställföreträdarna att intensifiera samarbetsprogrammen med dessa länder till stöd för demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstaten. Beträffande Ryssland uttryckte man stöd för den parlamentariska församlingens beslut att sända observatörer till det ryska valet.

II 

Verksamheten inom organisationens nio

Skr. 1993/94:248

huvudsektorer

1 Mänskliga rättigheter, minoritets- och jämställdhetsfrågor

Mänskliga rättigheter och minoritetsfrägor

a) Europarådets toppmöte

Arets arbete i ministerkommittén pä det mänskliga rättighetsområdet kän­netecknades av förberedelserna inför och arbetet med det toppmöte som höUs i Wien den 8-9 oktober. Den deklaration som antogs vid toppmötet tar upp tre frågor som faller inom detta område: reformeringen av Europakon­ventionens övervakningsordning, nationella minoriteter och kampen mot ra­sism och främlingsfientiighet.

Reformfrågan

Meningsskiljaktighetema om utformningen av en reform för att komma till rätta med den ökande målbalansen och de långa handläggningstiderna inför konventionsorganen löstes under våren 1993 genom en kompromiss. Den 28 maj enades således ministerkommittén om ett mandat till styrkommittén för mänskliga rättigheter (CDDH) enligt vilket denna kommitté gavs i uppdrag att färdigställa ett ändringsprotokoll till konventionen av innebörd att de nu­varande övervakningsorganen skall ersättas med en permanent domstol med en ledamot från varje konventionsstat. Denna domstol skall bl.a. innehålla ett effektivt system för att avgöra vilka mål som skall tas upp till sakpröv­ning, en effektiv prcKedur för att underlätta förlikningsuppgörelser samt ge möjlighet till omprövning i mål av stor principiell betydelse. Under somma­ren och hösten 1993 utarbetades ett sådant ändringsprotokoll, vilket har re­mitterats bl.a. till domstolen, kommissionen och till den parlamentariska församlingen för yttrande. Vid toppmötet underströks betydelsen av refor­men och ministerkommittén uppmanades att färdigställa ett ändringsproto­koll så att det kunde antas vid det ordinarie ministerkommittémötet i maj månad 1994. Så skedde också och om ratificeringsproceduren fortlöper snabbt torde man kunna räkna med att reformen träder i kraft någon gång under tiden 1997-1998. Konventionsändringen måste dock godkännas av samtiiga konventionsstater innan den kan träda i kraft. Reformen innebär en förändring av övervakningssystemet som kräver långtgående ingrepp i konventionstexten.

Nationella minoriteter

Under hela år 1993 ägnades minoritetsfrågorna ökad uppmärksamhet. Den

särskilda expertkommittén (DH-MIN) sammanträdde vid två tillfällen

(22-25 mars och 28 juni-1 juli). Man lyckades dock inte ena sig om några tex­

ter som skulle kunna tas in i ett tilläggsprotokoll till Europakonventionen

eller i en ramkonvention om minoriteters rättigheter.

Styrkommittén för mänskliga rättigheter (CDDH), som hade ett extra

8

möte den 6-8 september, utarbetade alternativa förslag för det fortsatta arbe-    Skr. 1993/94:248 tet inför Europarådets toppmöte den 8-9 oktober i Wien.

Som resultat av en kompromiss vid toppmötet skall ett utkast tUl en ram­konvention för skydd av nationella minoriteter utarbetas före den 1 juli 1994. Avsikten är att även stater som inte är medlemmar av Europarådet skall kunna ansluta sig till den konventionen. Vidare beslöt toppmötet att ett tilläggsprotokoll till den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna (Kh de gmndläggande friheterna skall utarbetas före årsskiftet 1994/95. Protokollet skall avse kulturella rättigheter för individer, särskilt för personer som tillhör nationella minoriteter.

En ny kommitté för skydd av nationella minoriteter (CAHMIN) har satts upp. Den höll sitt första möte i januari 1994.

Kampen mot rasism och främlingsfientlighet

Toppmötet uppdrog åt ministerkommittén att anta en handlingsplan för be­kämpande av rasism, främlingsfientlighet, antisemitism och intolerans. Denna innefattar bl.a. en europeisk ungdomskampanj för ett öppet samhälle som skall genomföras med stöd av de europeiska ungdomsorganisationerna. Vidare innehåller den en uppmaning till medlemsstaterna att stärka sin in­terna lagstiftning på detta område. Slutligen skall en särskild expertkom­mitté inrättas som skall granska medlemsstaternas interna lagstiftning, rätts­tillämpning och politik på detta område (Kh komma med förslag till politiska rekommendationer samt se över och föreslå förbättringar av de internatio­nella regelsystem som redan finns.

b) Europebka konventtonen om de mänskliga rättighetema och de grundläggande frihetema

Under året undertecknades den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättighetema och de gmndläggande frihetema (Europa­konventionen) av fyra nya medlemmar av Europarådet: Estland, Litauen, Rumänien och Slovenien. Dessa stater har dcKk ännu inte ratificerat kon­ventionen men förväntas göra det inom kort. Också andra östeuropeiska sta­ter har ansökt om medlemskap och kan förväntas underteckna och ratificera konventionen inom en nära framtid.

Ministerkommittén övervakade liksom tidigare år fortlöpande verkstäl­landet av Europadomstolens domar och granskade och överprövade de rap­porter som den europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna av­gett över enskilda klagomål. Ministerkommittén antog under året 66 resolu­tioner i sådana ärenden, varav 5 rör klagomål mot Sverige.

Under år 1993 registrerades 2 073 nya klagomål hos kommissionen, varav 106 mot Sverige. Motsvarande siffror för år 1992 var 1 861 respektive 82. Effekterna av det åttonde tilläggsprotokollet, som bl.a. möjliggör för kom­missionen att arbeta på kamrar, har nu börjat skönjas och handläggningen i kommissionen går snabbare. Samtidigt ökar emellertid antalet klagomål var­för den genomsnittliga handläggningstiden för mål i kommissionen är fort­satt lång. Vissa brådskande mål, t.ex. sådana som rör brott mot artikel 3 -skyddet mot tortyr m.m. - behandlas dock med förtur.

r Riksdagen 1993/94. 1 samL Nr 248

Genom Europadomstolens avgöranden och tolkningar klargörs den när- Skr. 1993/94:248 mare innebörden av de förpliktelser som konventionen innehåller. Domsto­len får därigenom ett stort inflytande inte bara på den nationella lagstift­ningen utan också på den nationella rättstillämpningen, särskilt i de länder där konventionen (Kh dess tilläggsprotokoll införlivats med den nationella rättsordningen som nationell lag. Under år 1993 hänsköts 52 mål till domsto­lens prövning. Fram t.o.m. år 1980 hade domstolen avgjort endast 31 mål. Vid utgången av år 1993 hade domstolen sedan dess tillkomst avgjort 387 mål. Av de 387 avgjorda målen rör 29 klagomål mot Sverige. En redovisning av de fram till år 1991 meddelade domarna i mäl mot Sverige finns i prop. 1990/91:79 om avgivande av förklaring enligt artikel 46 i den europeiska kon­ventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de gmndläg­gande friheterna. Publikationen Utrikesfrågor innehåller också referat av de domar som meddelats i mål mot Sverige. Referat av Europadomstolens do­mar finns numera också att tillgå i riksdagens offentliga databas, informa­tionssystemet RIXLEX.

Det löpande arbetet på det mänskliga rättighetsområdet bedrevs i övrigt liksom under tidigare år i styrkommittén för mänskliga rättigheter (CDDH) och i dess expertkommittéer.

Expertkommittén för utveckling av de mänskliga rättighetema (DH-DEV) fortsatte arbetet med ett tilläggsprotokoll till konventionen angående vissa ytterligare rättigheter för frihetsberövade personer. Ett första förslag återremitterades till kommittén av CDDH.

Expertkommittén för processuella frågor (DH-PR) arbetade huvudsakli­gen med reformeringen av övervakningssystemet och höll ett flertal möten under sommaren och hösten för att utarbeta det ändringsprotokoll som re­formen kräver.

1 detta sammanhang kan det finnas anledning att också nämna i vilken ut­sträckning tilläggsprotokollen till Europakonventionen ratificerats av med­lemsstaterna. Uppgifterna gäller förhållandet den 31 december 1993. Som nämnts ovan hade själva konventionen vid denna tidpunkt ratificerats av samtliga 32 medlemsstater utom de nyaste medlemmarna Estland, Litauen, Rumänien och Slovenien. Samtliga stater som ratificerat konventionen har också accepterat den enskilda klagorätten samt domstolens jurisdiktion.

Det första tilläggsprotokollet, som rör bl.a. äganderättsskyddet, har ratifi­cerats av samtliga medlemsstater utom Estland, Liechtenstein, Litauen, Po­len, Rumänien, Slovenien och Schweiz.

Det fjärde tilläggsprotokollet, som rör bl.a. rätten till rörelsefrihet och rätten att lämna sitt land samt innehåller förbud mot kollektiv utvisning av utlänningar, har ratificerats av samtiiga medlemsstater utom Bulgarien, Est­land, Grekland, Liechtenstein, Litauen, Malta, Polen, Rumänien, Schweiz, Slovenien, Spanien, Storbritannien och Turkiet.

Det sjätte tilläggsprotokollet, som förbjuder användning av dödsstraff i fredstid, har ratificerats av samtliga medlemsstater utom Belgien, Bulgarien, Cypern, Estland, Grekland, Iriand, Litauen, Polen, Rumänien, Slovenien, Storbritannien och Turkiet.

Det sjunde tilläggsprotokollet, som bl.a. anger vissa rättssäkerhetsgaran­

tier vid utvisningsförfaranden samt rätt till överprövning av brottmälsdomar,

10

har ratificerats av samtliga medlemsstater utom Belgien, Bulgarien, Cypern,     Skr. 1993/94:248 Estland, Irland, Liechtenstein, Litauen, Malta, Nederländerna, Polen, Por­tugal, Rumänien, Slovenien, Spanien, Storbritannien, Tyskland och TXirkiet.

Det nionde tilläggsprotokollet, som ger också den enskilde rätt att få pröv­ning av ett enskilt klagomål i domstolen om domstolen ger prövningstill­stånd, hade vid utgången av år 1993 ratificerats av nio stater sedan Italien, Tjeckien och Slovakien ratificerat det under år 1993. Att Sverige inte ratifi­cerat protokollet sammanhänger med att ändamålsenligheten av detta pro­tokoll måste ses i ljuset av det mer långtgående reformförslag som för närva­rande förbereds. Protokollet träder i kraft först när tio stater ratificerat det.

Övriga protokoll, som med undantag av det tionde alla trätt i kraft, rör främst processuella ändringar i förfarandet inför konventionsorganen.

c)       Europebka konventionen mot tortyr m.m.

Den europeiska konventionen till förhindrande av tortyr antogs av minister­kommittén den 26 juni 1987 och trädde i kraft den 1 februari 1989. Den hade vid utgången av år 1993 ratificerats av samtliga medlemsstater utom Bulga­rien, Estland, Litauen, Polen, Rumänien, Slovakien, Slovenien (Kh Tjeck­ien. Sverige ratificerade konventionen den 21 juni 1988. För en närmare re­dovisning av konventionens innehåll hänvisas till prop. 1987/88:133. Den kommitté som upprättats enligt konventionen för att undersöka behand­lingen av frihetsberövade i syfte att stärka skyddet mot tortyr m.m., inledde sin verksamhet år 1990.

Under åren 1990-91 besökte kommittén Danmark, Frankrike, Malta, Schweiz, Spanien, Storbritannien, Sverige, Turkiet (vid två tillfällen) samt Tyskland och Österrike. År 1992 besöktes Cypern, Finland, Italien, Neder­länderna, Portugal, San Marino samt Turkiet ytterligare en gång. Efter besö­ket i Turkiet gjorde kommittén ett offentligt uttalande enligt artikel 10 i kon­ventionen. År 1993 besökte kommittén Belgien, Grekland, Irland, Island, Liechtenstein, Luxemburg, Nordirland och Norge. De rapporter som kom­mittén avfattar efter sina besök är inte offentliga men kan offentliggöras om den berörda staten medger det. Rapporten från besöket i Sverige, som till­ställdes Utrikesdepartementet i febraari 1992, har offentliggjorts liksom det svar som den svenska regeringen lämnade kommittén i augusti 1992. Som regel har de berörda länderna medgivit att rapporterna offentliggjorts.

d)       Övrigt

En rekommendation om de fattigas rättigheter, som utarbetats av styrkom­mittén, antogs av ministerkommittén i början av året.

Jämställdhetsfrägor

Styrkommittén för jämställdhet mellan kvinnor och män (CDEG) samman­

trädde fyra gånger under året, varav tre gånger i Strasbourg och en gång i

samband med den 3:e europeiska jämställdhetsministerkonferensen i okto­

ber i Rom. Konferensens tema var "Strategier för att eliminera våld mot

11

kvinnor i samhället: media och andra medel". Ett förslag till deklaration om     Skr. 1993/94:248 våld mot kvinnor antogs liksom ett resolutionsutkast om våldtäkter och sexuella övergrepp mot kvinnor. Ministrarna enades också om ett uttalande om brott mot kvinnors rättigheter i det forna Jugoslavien.

Som stöd för i första hand de nya medlemsländerna i Central- och Öst­europa anordnades ett seminarium om jämställdhetsproblem i dessa länder i december i Sofia. Vidare förbereddes, i samarbete med ämbetsmannakom­mittén för regional planering, det seminarium om "Kvinnors roll och repre­sentation i urban (Kh regional planering för en uthållig utveckling" som stats­rådet Görel[REDACTED_EFTERNAMN] inbjudit till och som sedan ägde rum i Örnsköldsvik i mars 1994.1 samarbete med styrkommittén för massmediefrågor förbered­des också ett seminarium med temat "Mänskliga rättigheter (Kh socialt kön: medias ansvar".

Fyra expertgrupper arbetade under året, en om jämställdhet och demo­krati, en om fundamentala rättigheter till jämställdhet mellan kvinnor och män, en om åtgärder mot prostitution och en om det mångkulturella samhäl­let och jämställdhet mellan kvinnor och män, den sistnämnda i samarbete med styrkommittén för migrationsfrågor.

En arbetsgmpp tillsattes med uppgift att förbereda en konferens om jäm­ställdhet och demokrati i februari 1995 i Strasbourg. Syftet med konferensen skulle bl.a. vara att belysa dessa frågor inför FN:s 4:e världskvinnokonferens år 1995 i Peking.

2 Massmediefrågor

Konvention

Konventionen om gränsöverskridande television har börjat fungera. Dess permanenta kommitté hade under året sitt första möte. Många tecken tyder nu på att fömtsättningaraa har förbättrats för ett närmande mellan den nämnda Europarådskonventionen och EU:s TV-direktiv. Det gäller inte minst på den punkt som för Sverige varit avgörande för beslutet att tills vi­dare inte ratificera konventionen, nämligen reglema för fastställande av an­svarigt land (se vidare prop. 1992/93:75, s. 18-19).

Kommittéarbetet

Styrkommittén för massmediefrågor (CDMM) sammanträdde tre gånger under verksamhetsåret. Arbetet i de CDMM underställda arbetsgrupperna m.m. liksom debatterna under CDMM:s möten präglades mycket av förbe­redelserna för den 4:e ministerkonferensen som skall avhållas i Prag i decem­ber 1994. Sverige är representerat i två av de arbetsgrupper som tar fram underlaget för konferensen (public service-frågor respektive frågor om ägandekoncentration m.m.).

Under året fattades principbeslut om att den juridiska underkommittén (MM-JU) skall avvecklas. Detta påverkar dock inte den under svenskt ord­förandeskap arbetande arbetsgruppen om piratkopiering, vars verksamhet tillmäts hög prioritet.

12

Vad beträffar arbetet med en konvention eller motsvarande pä upphovs-     Skr. 1993/94:248 rättens område pågick detta under hela året med förhoppningen att man un­der år 1994 skulle kunna nå en uppgörelse.

3 Sociala frågor, arbetsmarknads-, migrations- och befolkningsfrågor

a)       Social trygghet

Kommittéarbetet

Styrkommittén för social trygghet (CDSS) sammanträdde två gånger under året. En stor del av uppmärksamheten ägnades åt frågan hur staterna i Cen­tral- och Östeuropa skall kunna dra nytta av Europarådets rättsliga instm­ment för samordning av systemen för social trygghet för personer som flyttar mellan ländema (Kh rådets minimistandard vad avser social trygghet. Ett se­minarium i den första frågan hölls också i Rumänien i september.

Kommittén beslöt att under år 1994 organisera en kurs för tjänstemän i de nationella förvaltningarna om rådets minimistandardinstmment inom områ­det social trygghet. Kommittén antog för sin del även ett protokoll tUl den europeiska konventionen om social trygghet och överlämnade detta till mi­nisterkommittén för slutligt beslut. Kommittén beslöt även att företa två stu­dier som båda skall ta upp frågor hur systemen för social trygghet skall kunna bidra till rehabilitering och aktivering av förmånstagare. Den ena studien skall inriktas på medicinsk och yrkesmässig integrering av sjukskrivna och förtidspensionerade och den andra skall behandla olika sätt att främja den äldre arbetskraftens möjligheter att fortsätta ett aktivt liv.

övrigt

En kommitté för förberedande av 1995 års konferens i Portugal för ministrar med ansvar för social trygghet bildades. Temat för konferensen kommer att bli "Social trygghet och beroende personer", dvs. hur de sociala trygghets­systemen tillgodoser behovet av stödinsatser för dem som i sin dagliga livsfö­ring är beroende av hjälp av andra. Konferensen kommer därmed att be­handla hur insatser för funktionshindrade och äldre med betydande behov av vård och omsorg är utformade i olika europeiska länder.

b)       Arbetsmarknadsfrågor och socialtjänst

Styrkommittén för arbetsmarknadsfrågor (CDEM) sammanträdde under år 1993 två gånger. Vid dessa möten, samt vid kommitténs byråmöten, förbe­reddes bl.a. Europarådets 5:e arbetsmarknadsministerkonferens, som var förlagd till Malta den 28-29 oktober. Styrkommitténs sammanträde i oktober ägde rum i direkt anslutning till arbetsmarknadsministermötet. Konferensens tre teman var:

-

Sysselsättningstendenser i Europa - utblick framåt

-

Effekter på arbetsmarknaden pä grund av befolkningsutvecklingen i

Europa

13

- Yrkesintegration och återintegration av personer på arbetsmarknaden (Kh     Skr. 1993/94:248 deras påverkan på strukturförändring, produktivitet samt tUlväxt.

Inför konferensen hade, på uppdrag av Europarådet, en rapport på re­spektive tema tagits fram av konsulter.

Sveriges arbetsmarknadsminister gjorde ett inlägg angående det tredje te­mat med särskild inriktning på ungdomarnas situation på arbetsmarknaden.

Ett slutdokument antogs, i vilket noterades den svåra arbetsmarknadssi­tuationen i nästan samtliga medlemsländer, med hög arbetslöshet och då med särskild tonvikt på den ökande långtids- och ungdomsarbetslösheten. Vidare underströks vikten av att målet, för såväl regeringarna som parterna på arbetsmarknaden, måste vara att skapa sysselsättning när ekonomisk po­litik och socialpolitik utformas på såväl nationeU som internationell nivå. Mi­nistrarna betonade vikten av att arbetslösa och andra utsatta grupper tUlför­säkras socialt skydd, dels i jämlikhetsperspektiv och dels för att undvika so­cial utslagning. Styrkommittén fick i uppdrag att i sitt kommande arbete verka för att finna lösningar på de problem som tagits upp vid konferensen. Arbetet skall återspegla Europarådets roU inom det socio-ekonomiska fäl­tet. Medlemsländerna från Central- och Östeuropa skall integreras helt i detta arbete och i de aktiviteter som är av allmänt intresse för Europa.

Expertkommittén "Utveckling av små och medelstora företag" (EM-DE), i vilken Sverige deltagit, avlämnade sin slutrapport. Styrkommittén beslu­tade att publicera denna samt att godkänna rekommendationerna.

Expertkommittén "Arbetsförmedlingsservice" (EM-CE), i vilken Sverige deltar, har fortsatt men ej slutfört sitt arbete under år 1993.

Beslut fattades om att 1994/95 års forskningsprogram skall ha som tema "Barn och arbete". Sveriges deltagare valdes till projektledare.

Styrkommittén för socialpolitiska frågor (CDPS) sammanträdde två gånger under år 1993. Kommittén diskuterade en rekommendation om äldre människors villkor.

En europeisk fattigdomsrapport planeras. Styrkommitténs pågående stora projekt behandlar bamens situation.

Den 13-15 oktober arrangerades en familjeministerkonferens i Paris. Ett stort antal ministrar deltog i mötet som behandlade barns rättigheter och för­äldrars och samhällets skyldigheter. Utgångspunkt för diskussionerna var FN:s konvention om barnets rättigheter.

Sociala stadgan

Det ändringsprotokoll till sociala stadgan som undertecknades år 1991 ratifi­cerades under år 1993 av ytterligare tre stater: Cypern, Nederländerna och Portugal. Sverige och Norge var tidigare de enda stater som ratificerat änd­ringsprotokollet. För att det skall träda i kraft krävs ratifikation av samtliga stater som anslutit sig till stadgan.

Regeringskommittén, som under året sammanträdde fyra gånger, har re­dan nu ändrat sina arbetsmetoder i enlighet med ändringsprotokollet. Alla stater är dock inte nöjda med den nya roll regeringskommittén fått, och inte heller med det nya rapporteringssystemet.

14

Från och med år 1993 granskas rapporter från alla stater varje år, men rap-     Skr. 1993/94:248 porteringen omfattar inte hela stadgan vaije år, utan endast vissa av artik­larna.

Regeringskommitténs tolfte rapport behandlades av ministerkommittén i september. För första gången tillämpade ministerkommittén omröstnings-reglerna i ändringsprotokollet, som bl.a. innebär att enbart de stater som ratificerat sociala stadgan röstar om förslagen i regeringskommitténs rap­port. Det var också första gången som ministerkommittén beslutade om re­kommendationer riktade till några av staterna, helt i enlighet med regerings­kommitténs förslag.

Det förslag till tilläggsprotokoll om kollektiv klagorätt som den s.k. ad hoc-kommittén (CHARTE-REL) lade fram år 1992 behandlades under året i ett flertal olika instanser, som tillstyrkt förslaget. Vid behandlingen i minis­terkommittén uppnåddes dock inte enighet om att anta protokollet och en särskUd grupp har därefter arbetat vidare på förslaget liksom på vissa andra förfarandefrågor.

CHARTE-REL fortsatte under året sin genomgång av sociala stadgans materieUa innehåll i syfte att modernisera det.

c) Migration, asylfrågor m.m.

Europarådets styrkommitté för migrationsfrågor (CDMG) arbetar huvud­sakligen med att utveckla det europeiska samarbetet om frågor kring flyk­tingars och invandrares integration. Erfarenheter från så gott som hela Europa visar att flyktingar och invandrare möter allt större svårigheter i sin integration samtidigt som uttryck för rasism, främlingsfientlighet och antise­mitism tenderar att öka. Ett samarbete och erfarenhetsutbyte mellan Euro­pas länder på detta område blir därför allt viktigare.

En viktig del av kommitténs arbete har varit ett fyraårigt projekt om "Et­niska relationer i Europa". I projektets slutrapport år 1992 redovisas synsätt och värderingar som kan läggas till grund för både integrationsarbetet och arbetet med goda etniska relationer på olika samhällsområden. Projektet följs nu upp med ett annat flerårigt projekt med inriktning på att undersöka praktiska åtgärder som vidtagits i medlemsländerna för att åstadkomma jämlikhet för flyktingar och invandrare i förhållande till värdbefolkningen. Under år 1993 hölls inom ramen för detta projekt två expertmöten. Vid ett av dessa möten redovisades och diskuterades åtgärder mot rasism och främ­lingsfientlighet. Vid det andra behandlades arbetsgivares och fackförening­ars roll i arbetet för att åstadkomma jämlikhet på arbetsmarknaden mellan invandrare och övriga.

Bland övriga aktiviteter inom kommittén kan nämnas ett projekt där en översyn och utvärdering görs av existerande bilaterala avtal enligt vilka med­borgare i ett östeuropeiskt land ges rätt till tidsbegränsad vistelse i ett väst­europeiskt land för anställning eller utbildning. Inom projektets ram skall bl.a. studeras i vad mån sådana avtal kan bidra till att migrationen öst-väst kan ske i reglerade former. Ett annat projekt utvärderar fem länders, bl.a. Sveriges, återvandringspolitik.

CDMG arrangerade i november i Athen det 5:e europeiska migrationsmi-

15

nistermötet. Två huvudteman diskuterades vid mötet: "Att minska migra- Skr. 1993/94:248 tionsströmmar" och "Rasism, främlingsfientiighet och intolerans". På svenskt initiativ lades vidare fram ett förslag till resolution om ett mellan län­derna mera rättvist fördelat ansvar för flyktingar från det forna Jugoslavien. Bakom förslaget stod, fömtom Sverige, Danmark, Norge, Schweiz, Tysk­land (Kh Österrike.

Ministermötet beslöt att hänskjuta frågan till Wiengmppen för skyndsam behandling. Wiengmppen är den särskilda uppföljningsaktivitet som följde på ett ministermöte i Wien år 1991, vUket hade sammankallats för att be­handla frågor om öst-västmigration i Europa. Wiengmppen sammanträffar ett par gånger per år på ämbetsmannanivå. Ett särskilt möte sammankalla­des under svenskt ordförandeskap i januari 1994 för att behandla frågan om fördelning av ansvaret för flyktingar (Kh krigsoffer från det f.d. Jugoslavien. Mötet antog ett uttalande i denna fråga som måste betecknas som avsevärt mindre långtgående än det urspmngliga initiativet.

Den framtida utvecklingen av Wiengmppen är för närvarande svårbe­dömd. Å ena sidan finns behov av migrations- och flyktingpolitiska fora i vilka även staterna i Central- (Kh Östeuropa deltar. Å andra sidan måste or­ganisatorisk och administrativ stadga skapas inom Europarådets ram för att gmppen skall ges möjligheter till ett fortsatt verkningsfullt arbete. Vid ett möte i juli 1994 kommer denna fråga förmodligen att ställas på sin spets.

I Europarådets expertkommitté för asylrättsliga frågor (CAHAR) fort­gick arbetet under år 1993 planenligt under belgiskt ordförandeskap. Såväl mer övergripande asylrättsliga frågor som praktiskt samarbete länderna emellan har stått på dagordningen. Kommitténs huvuduppgift under året har dock varit att utforma riktlinjer angående mottagandet av asylsökande vid Europas flygplatser.

Medborgarskap

Expertkommittén för dubbla medborgarskap (CJ-PL) fortsatte sitt arbete under år 1993, främst genom att behandla den tidigare väckta frågan om att omarbeta hela 1963 års konvention om dubbla medborgarskap m.m. Då den svenska ståndpunkten i fråga om dubbla medborgarskap inte är förenlig med syftet bakom omarbetandet av konventionen (Sveriges regering har, till skiU­nad från uppfattningen i många andra länder, inställningen att man bör und­vika dubbla medborgarskap), har svenskt deltagande i kommittén i prakti­ken ägt mm på observatörsnivå.

CJ-PL fick i slutet av år 1993 nytt mandat som innefattar utarbetandet av en ny konvention angående frågor som uppstår i samband med dubbla med­borgarskap.

d) Befolkningsstudier Kommittéarbetet

Styrkommittén för befolkningsfrågor (CDPO) håller åriigen två möten. En

varje år återkommande aktivitet är att framställa en översikt över befolk­

ningsstatistiken i medlemsländerna, samt att diskutera såväl övergripande

16

demografiska trender som utvecklingen i enskilda länder. Varje nytt med- Skr. 1993/94:248 lemsland ombeds att skriva en PM om den hittUlsvarande befolkningsut­vecklingen. Insamlingsförfarandet sköts direkt av CDPO:s sekretariat. Översikten (Kh den analytiska texten skrivs av en av kommitténs medlem­mar, senast representanten från Storbritannien. CDPO:s och Europarådets datainsamling är ej att likna vid en "statistikbyrås" utan syftar till att snabbt sammanställa befintlig, ofta preliminär, statistik och utifrån den göra analy­ser och dra slutsatser. Den årliga översikten ger en aktuell (Kh komplett bild av befolkningsstatistUcen i hela Europa.

Under år 1993 resulterade expertgmppernas arbete i tre rapporter. "Poli­tiska och demografiska aspekter på migrationsströmmar till Europa" belyser den demografiska situationen i utflyttningslandet, demografiska och s(Kio-ekonomiska aspekter på migration (Kh migrationspolitiken i mottagarlän­derna. "Framtiden för Europas befolkning" presenterar olika scenarier över den framtida befolkningsutvecklingen. "Ungerns demografiska situation i Europa" slutiigen belyser befolkningsutvecklingen i Ungern.

Två nya expertgmpper föreslås. Dels en gmpp som skall studera den de­mografiska obalansen i Medelhavsområdet och även planera en konferens, och dels en expertgrupp som skall belysa den demografiska situationen för vissa nationella minoriteter i Europa. I den expertgmpp som arbetar med åldrandet (Kh dess konsekvenser för det socio-medicinska systemet ingår Lennart[REDACTED_EFTERNAMN] från Socialstyrelsen. Fyra länder har valts ut för en dju­pare studie, i vilken Sverige representerar norra Europa. Bland annat avser man studera vårdsystemet och det framtida vårdbehovet.

Europeisk befolkningskonferens

Jämte FN:s ekonomiska kommission för Europa (ECE) och FN:s befolk­ningsfond var Europarådet (genom CDPO) medarrangör av 1993 års euro­peiska befolkningskonferens, som ägde rum i Geneve den 23-26 mars. Kon­ferensen utgjorde ett led i förberedelserna inför FN:s befolkningskonferens i Kairo i september 1994 och resulterade i ett slutdokument i form av en rad rekommendationer. Dessa förs nu vidare från den regionala konferensen till världskonferensen i Kairo.

4 Utbildning, kultur, kulturmiljövård och idrott

a) Utbildning, kultur och kulturmiljövård Konventioner m.m.

1954 ärs europeiska kulturkonvention ger länder som inte är medlemmar av Europarådet möjlighet att delta i rådets utbildnings- och kultursamarbete. Sedan år 1989 har de flesta av länderna i Central- och Östeuropa tillträtt kul-turkonventionen. Vid utgången av år 1993 var antalet anslutna stater 38.

Den europeiska konventionen om samproduktion av film undertecknades av Sverige den 28 april 1993.

17

Kommittéarbetet

Skj- 1993/94:248

Med den nya kommittéstmktur som gäller för kultursamarbetet sedan år 1991 bedrivs arbetet med programfrågor huvudsakligen inom styrkommit­téns (CDCC) fyra specialkommittéer. CDCC har huvudsakligen en samman­hållande funktion. Under år 1993 höll CDCC ett plenarmöte den 12-14 ja­nuari. Huvudpunkten på dagordningen var en generaldebatt om kultursam­arbetets framtida inriktning i ljuset av det ökade antalet medlemsstater. Kommittén enades om att debatten skulle fortsätta i specialkommittéerna och att eventuella nya direktiv från toppmötet i Wien hösten 1993 skulle av­vaktas. Under år 1993 hölls även två möten med CDCC:s byrå, ett i maj och ett i november. Dessa möten ägnades huvudsakligen åt uppföljning av CDCC:s och specialkommittéernas beslut i frågor som rör verksamhetsprog­rammet. En viktig nyhet för året är att specialkommittéerna fått mandat att självständigt besluta i budgetfrågor inom ramar som CDCC fastställt. Denna omläggning av budgetproceduren har drivits fram bl.a. från svenskt håll.

Utbildningskommittén (CC-EDUC)

Här förtjänar i första hand att nämnas det stora seminarium om "Utbildning, stmktur, policy och strategier" som Europarådet hade fått i uppdrag att an­ordna för alla de 53 ESK-staterna. Seminariet, som samlade uppemot 250 deltagare, hade två huvudteman: "Utbildning för demokratiska och pluralis­tiska samhällen" och "Utbildning för en föränderlig värld och för en mark­nadsekonomi". Initiativet hade kommit bl.a. från Sverige och Finland. Sve­rige deltog redan i förberedelsearbetet, med en delegat i den kommitté som sattes upp för ändamålet.

Inom projektverksamheten har Sverige sedan länge kraftigt stöttat en prioritering av kvalitet framför kvantitet. Arbetet koncentreras numera till i princip två större utbildningsprojekt, sedan vuxenutbUdningsprojektet av­slutats med en konferens.

Det ena av de två kvarvarande större projekten är "Utbildning på högsta-die- och gymnasienivå i Europa". Projektet har som mäl att stimulera ut­vecklingen av utbildning som kan ge Europas ungdomar de kunskaper, fär­digheter och attityder som behövs i framtidens Europa, förbereda dem för högre utbildning, rörlighet och dagligt liv i ett mångspråkigt och mångkultu­rellt Europa samt göra dem medvetna om deras gemensamma kulturarv och ansvar som européer. Sverige ingår i den ledningsgmpp som finns för detta projekt.

Inom projektet fortsätter också arbetet för ett utökat skol- och elevutbyte. Här upprättades under år 1993 ett särskilt nätverk för skolkontakter. På detta omräde stod Sverige under hösten som värd för ett välbesökt semina­rium, där bl.a. utnyttjande av ny informationsteknologi hade en framträ­dande roll. Från Europarådet får nätverket fr.o.m. år 1993 också värdefullt stöd i det viktiga arbetet mellan de årliga seminarierna. Värt att uppmärk­samma är att värdland för nästa seminarium blir Polen.

Inom det andra stora projektet, om språkundervisning, fortsätter verk­samheten med en innovativ form av "dubbelseminarier", vilket innebär att

18

verksamheten vid ett första seminarium utvecklas under en mellanperiod     Skr. 1993/94:248 och utvärderas vid ett andra seminarium några år senare. Under året pågick också planering för ett europeiskt språkcenter i Österrike.

På toppmötet i Wien i oktober beslutades på utbUdningens område att in­rätta ett projekt kring ämnet historia.

Kommittén för universitetsfrågor

Här bör i första hand nämnas att man under år 1993 nådde fram tUl ett prin­cipbeslut om en gemensam konvention mellan Europarådet och Unesco i fråga om erkännande av examina.

Kommitténs arbete i stort inriktas sedan flera år på insatser för att under­lätta och stödja utvecklingen på högskoleområdet i de central- och östeuro­peiska ländema. 1 samband härmed sker också en allmän koncentration av kommitténs arbete till ett mindre antal projekt.

Kulturkommittén (CC-CULT)

Kommittén sammanträdde den 16-17 mars och den 20-22 oktober under svenskt ordförandeskap.

Det ökande antalet medlemmar från Central- och Östeuropa fortsatte att prägla arbetet i kommittén. De nya frågeställningar som fortlöpande upp­kommer ökar kraven på anpassningsbarhet i programverksamheten. Den förändrade beslutsprocessen i budgetfrågor är ägnad att underlätta en sådan anpassning. För att ge de nya medlemsländerna tillfälle att diskutera sina speciella problem har en ordning införts med ett särskilt förmöte för dessa länder dagen före kommitténs plenarmöte. Mötet leds av kommitténs ordfö­rande.

Vid vårmötet debatterades verksamhetens framtida inriktning mot bak­gmnd av CDCC:s generaldebatt och en tidigare gjord studie. Kommittén an­tog en deklaration, riktad till toppmötet i Wien, med begäran om ökade re­surser för att kunna medverka i uppbyggnaden av ett demokratiskt och kul­turellt vitalt Europa.

Vid höstmötet ägnades en extra dag åt en muntlig examination av Österri­kes kulturpolitik. Som bakgrund förelåg en omfattande österrikisk national­rapport samt en analys, utförd av den expertgmpp som svarat för utvärde­ringen. Den österrikiska delegationen leddes av kulturministern Dr. Rudolf Scholten. På dagordningen för höstmötet stod i övrigt en rad frågor av större vikt. Budgeten för år 1994 på 7 miljoner franska franc fastställdes i form av tre ramar med möjlighet till löpande omprioritering under året. Med hänsyn bl.a. till de nya medlemsländernas behov fann kommittén det nödvändigt att även fortsättningsvis sammanträda två gånger per år. Kommittén beslöt därför bereda utrymme i verksamhetsbudgeten för ett andra plenarmöte för den händelse medel för detta inte skulle beviljas ur den allmänna budgeten. Vidare beslöts att kommittén skulle aktivt medverka i arbetet inom Världs­kommissionen för kultur och utveckling genom framtagning av en särskild delrapport om Europa.

Ur verksamhetsprogrammet för är 1993 kan följande särskilt noteras.

19

De högprioriterade kulturpolitiska länderförhören fortsätter, nu i snab- Skr. 1993/94:248 bare takt än tidigare. Efter förhören med Frankrike (1988), Sverige (1989) och Österrike (1993) planeras förhör med Nederländema och Finland under år 1994. Därefter planeras förhör med Italien, Spanien (Kh Portugal. Ett an­tal nya medlemsländer önskar komma i fråga för granskning. Till projektet har knutits en rådgivande gmpp med uppgUt att lösa uppkommande metod­problem i granskningsarbetet.

Programmet "Europeiska kulturvägar" tilldrar sig stort intresse från med­lemsländerna och antalet igångsatta delprojekt ökar mycket snabbt. De nor­diska länderna medverkar i delprojekten "Hansavägar" och "Vikingavä­gar". Igångsättningen av det sistnämnda projektet markerades med ett eve­nemang på Birka i maj 1993. Ett forskningsseminarium inom ramen för pro­jektet "Hansavägar" genomfördes på Gotland hösten 1993.

Utställningen om "Vikingarna och deras tid", som anordnats i samarbete mellan Europarådet och Nordiska ministerrådet, visades år 1992 i Paris och Berlin samt i Köpenhamn under våren 1993. Utställningen fick höga publik­siffror på samtliga visningsplatser.

Utbildningsprogrammet för kulturadministratörer har fått hög prioritet då det svarar mot ett stort behov inte minst hos de nya medlemsstatema. Pro­grammet, som omfattar stipendier, kurser och informationsutbyte, genom­förs i nära samarbete med nationella institutioner. 1 Sverige planeras ett kul-turpolitiskt seminarium som uppföljning till Östersjöområdets första kultur­ministerkonferens, som hölls i Stockholm våren 1993. Seminariet, som bl.a. kommer att ägnas åt de nya demokratiernas omställningsproblem på kultur­området, kommer att genomföras hösten 1994 i samverkan med Europarå­det.

Kommittén antog vid sitt vårmöte riktlinjer för ett åtgärdsprogram för främjande av bokutgivning och läsning. Programmet skall samordnas med EU:s verksamhet på samma område. Vidare antogs direktiv för underkom­mittén för filmfrågor. En särskild beredningsgmpp tillsattes inför filmkons-tens 100-årsjubileum år 1995.

Kulturarvskommittén (CC-PAT)

Arbetet inom kommittén är organiserat i fyra distinkta ansvarsområden: po­licy och styrmedel, tekniskt erfarenhetsutbyte och specialistsamverkan, ut­bildning och levandegörande samt det samarbets- och uppföljningsansvar som knyts till konventionerna rörande arkitektur- och arkeologiarvet.

Inom styrmedelsområdet arbetar kommittén med framtagande av tre re­kommendationer rörande kulturlandskap, lös inredning och inventarier samt samordning av dokumentationsmetoder och regler. Samtidigt har poli-cyfrågorna fått förnyad aktualitet de senaste åren i och med de nya medlems­ländernas behov av avstämning och skärskådande av befintliga system. En konferens förbereds till hösten 1994 rörande "Kulturarvet och mänskliga rät­tigheter" och en praktiskt inriktad konferens kring vårdfrågorna planeras till år 1995.

Tekniskt samarbete och specialiststöd har högprioriterats för att kunna bi­

stå de forna östländerna och under året har bl.a. strategier för samlade aktio-

20

ner i vart och ett av baltländerna utarbetats och delvis genomförts. Det av    Skr. 1993/94:248 Sverige aktualiserade projektet rörande luftföroreningars nedbrytande ef­fekt på kulturminnesmärken kommer att kunna tas upp till beslut under nästa år då pågående enkäter alternativt expertrapporter färdigställts.

Aktiviteterna inom "Nätverk för hantverksutbildning" samt "Öppet hus" har fullföljts enligt planerna och bronsålderskampanjen som Sverige stött med handläggarresurser kommer att starta hösten 1994.

b) Idrott Kommittéarbetet

Styrkommittén för idrottsfrågor (CDDS) genomförde sitt 16:e möte i feb­ruari månad. Vid detta möte diskuterades uppföljningen av följande rekom­mendationer till regeringarna: den europeiska idrottsstadgan R(92)13 och den idrottsetiska koden R(92)14. Den fortsatt ökade anslutningen till Euro­parådets kulturkonvention har bidragit till att frågor av intresse för nya med­lemsstater har fått en starkare prioritet i samarbetet inom CDDS. Vid be­handlingen av styrkommitténs verksamhetsprogram och budget lades sär­skild vikt vid samarbetet med de nya länderna i Central- CKh Östeuropa.

Förberedelser inför en kommande extra konferens för ministrar ansvariga för idrottsfrågor, på inbjudan av Frankrike, bedrevs under året. Tema för konferensen är "Idrott och pengar". Som underlag för konferensen har en vetenskaplig rapport utarbetats, med bl.a. Sverige som referensland.

CDDS genomförde vidare verksamhet inom program som "Idrottens etik", "Idrott och ekonomi" samt "Informella idrottsanläggningar". Under året sammanträdde även de särskilda expertgrupperna för forskning och in­formationsutbyte.

övrigt

Vid årets slut hade 23 länder ratificerat konventionen mot läktarvåld och yt­terligare 4 länder hade undertecknat densamma. Sverige har deltagit i arbe­tet inom den permanenta kommitté som övervakar att konventionen efter­levs.

Konventionen mot dopning hade vid årets slut ratificerats av 19 länder och undertecknats av ytterligare 12 länder. Sverige har deltagit i övervaknings-gmppen för konventionen och tog under året på sig ansvaret att leda en ar­betsgrupp för rättsliga frågor och dopning.

5 Ungdomsfrågor 

Ministerkonferens m.m.

Den 13-15 april avhölls den 4:e ungdomsministerkonferensen i Wien. Mi­

nistrarna antog ett slutdokument om en europeisk ungdomspolicy. I det fort­

satta arbetet skall särskilt ungdomars delaktighet och inflytande i samhälls­

utvecklingen och deras internationella rörlighet uppmärksammas.

Under år 1993 inrättades ett ungdomsdirektorat inom Europarådet. Dess-

21

utom beslutades att en stor ungdomskampanj mot rasism, främlingsfientlig-     Skr. 1993/94:248 het, antisemitism och intolerans skall genomföras i Europarådets regi under perioden 1994-1996.

Kommittéarbetet

Styrkommittén för ungdomsfrågor (CDEJ) höll under året sina ll:e och 12:e möten. En huvudfråga var insatserna i Central- (Kh Östeuropa. Ett andra europeiskt ungdomscenter skall inrättas i Budapest. Vidare ägnade kommit­tén sig åt uppföljning av den 4:e ungdomsministerkonferensen (jfr ovan).

Expertkommittén om lokalt ungdomsarbete avslutade sin verksamhet med en slutrapport.

Europeiska ungdomsfonden (EYF) och Europeiska ungdomscentret (EYC)

Europeiska ungdomsfonden delade under år 1993 ut 15,7 miljoner franska franc i bidrag. Sammanlagt anordnades 120 ungdomsprojekt inom områden som miljö, nord/syd, ungdomsutbyte, sociala problem etc. Dessutom dela­des bidrag ut till de internationella ungdomsorganisationernas administra­tion och tidningar. Totalt fick 43 publikationer eller utbildningsmaterial stöd. I Central- och Östeuropa hölls 30 aktiviteter, finansierade genom den sär­skilda fond som upprättats som en del av Europarådets stöd till utvecklingen i denna del av Europa. Totalt deltog 9 552 ungdomar i aktiviteter som fonden finansierat, varav 233 från Sverige. Sverige bidrog med 542 464 franska franc (3,1 %) tUl fondens budget. Förutom det reguljära bidraget innefattar denna summa (Kkså ett extra bidrag.

Europeiska ungdomscentret anordnade 36 seminarier för ungdomar, 2 ungdomsledamtbildningar, 11 språkkurser, 2 s.k. konsultativa möten och 1 symposium. I dessa aktiviteter deltog 1 690 ungdomar, varav 79 från Sverige.

Sedan några år tillbaka organiserar EYC och EYF ungdomsledarutbild­ningar i Central- och Östeuropa. Under är 1993 organiserades sådana kurser i de tre baltiska länderna.

6 Hälso- och sjukvård

Styrkommittén för hälso- och sjukvård (CDSP) höll under år 1993 två mö­ten. Under året fördjupades det nordiska samarbetet inom ramen för CDSP och pä norskt initiativ hölls ett möte med de nordiska CDSP-medlemmarna, där bl.a. verksamheten inom Europarådet i förhållande till vad som görs inom andra internationella organisationer diskuterades. På nordiskt initiativ påbörjades inom kommittén en diskussion om Europarådets framtida verk­samhet inom hälso- och sjukvårdsområdet.

Arbetet inom CDSP har också varit inriktat på att finna former för en

bättre samordning och arbetsfördelning mellan främst WHO:s regionala

verksamhet, EG:s arbete vad avser hälso- och sjukvård och Europarådets

verksamhet inom detta omräde. Ett gemensamt projekt kring hälsofräm-

jande verksamhet inom skolväsendet har utarbetats och är nu under genom-

22

förande. Dessa strävanden bör fortsätta, varvid Europarådets verksamhet     Skr. 1993/94:248 inom hälso- och sjukvården bör koncentreras tUl områden med en stark koppling till de mänskliga rättigheterna.

Kommitténs arbete präglades även under år 1993 starkt av tillkomsten av nya medlemsländer/observatörer från Central- och Östeuropa. Ett särskilt program, "Demosthenes", har tillskapats för att stödja insatser inom hälso-och sjukvårdsområdet i dessa delar av Europa.

Under året utarbetades rekommendationer avseende multiprofessionell utbildning för hälso- och sjukvårdspersonal respektive vävnadsbanker.

Styrkommittén för bioetik (CDBI) höll under år 1993 två möten. Huvud­uppgiften har varit utarbetande av förslag till konvention om bioetik. Sanno­likt behövs ytterligare två möten innan förslaget till ramkonvention samt de två protokollen (om samtyckesregler vid organdonation respektive om forskning och försök på människa) finns klara.

CDBI anordnade i samband med höstmötet en konferens om "Etiska aspekter på medicinsk genetik". Programmet innehöll fem teman, bl.a. "Sekretessfrågor", "Är den mänskliga arvsmassan patenterbar?" och "Mänskliga rättighetsaspekter".

7 Frågor rörande miljö och regional planering 

a) Miljöfrågor Konventioner m.m.

På ett möte med Bernkonventionens permanenta kommitté beslöts att ett utvidgat samarbete mellan biodiversitetskonventionen och Bernkonventio­nen skall utredas samt att antagandet av en rekommendation angående skydd av sötvattenfiskar skulle uppskjutas till nästa möte.

Grekland kommer, om nägra länder tar initiativet, att dras inför skilje­nämnd. Detta som en sista möjlighet att komma till rätta med landets uppen­bara brott mot Bernkonventionen genom att vägra att skydda ett av Medel­havets viktigaste kläckningsområden för havssköldpadda.

Sverige åtog sig att ta fram en statusrapport för järven.

Ryssland har anmält att man avser ansluta sig till Bernkonventionen.

Kommittéarbetet

Styrkommittén för miljöfrågor (CDPE) avhöll ett möte i december med re­dovisning och genomgäng av de verksamheter som pägär. Vidare beslutades om inriktningen av arbetet för åren 1994 och 1995.

Pä en alleuropeisk miljöministerkonferens i Luzern antogs den föreslagna utvidgningen av Europarådets naturvårdsstrategi liksom utarbetandet av ett aktionsprogram för centrala och östra Europa. I miljöministrarnas deklara­tion stöds det planerade naturvårdsåret 1995 och Europarådets aktiviteter att i samarbete med Internationella naturvärdsunionen (lUCN), FN:s miljö­program (UNEP), EU och intresserade länder fortsätta arbetet beträffande skyddade omräden, metodik för och utveckling av uthållig användning av

23

naturresurser samt arbetet med uthållig turism. År 1995 skall ministrarna     Skr. 1993/94:248 träffas i Sofia.

På konferensen i Maastricht i november antogs en deklaration om upp­byggandet av ett ekologiskt nätverk i Europa, det s.k. EECONET.

Övrigt

Under CDPE har fem expertgrupper varit verksamma under året. En av dessa, angående jord- och landskapsskydd, avslutade sitt arbete i december. Fem s.k. Diploma-områden (nationalparker etc.) har förnyats CKh tre nya har belönats. En ny expertgmpp för landsbygds- och naturvårdsfrågor tillsat­tes. Sverige deltar tUlsammans med 30 andra länder (Kh 11 intresseorganisa­tioner i förberedandet av det europeiska naturvårdsåret 1995.

b) Regiorml planering

Inom Europarådets arbetsprogram finns för närvarande ingen särskild styr­kommitté för sektom regional planering. Frågor inom detta ämnesområde behandlas av fackministerkonferensen för ministrar med ansvar för regional planering (CEMAT) (Kh av den ämbetsmannakommitté som förbereder konferensens sessioner.

Ministerkonferensens nästa session (CEMAT 10) kommer att äga rum i Oslo den 6-7 september 1994 under huvudtemat "Strategier för en hållbar regional utveckling i Europa bortom år 2000". Som förberedelse härför höll ämbetsmannakommittén två möten under år 1993. I anslutning till ett av dessa möten anordnades det tredje av fyra förberedande seminarier. Semi­nariets tema var "Samarbete över gränsema inom ramen för en uthållig re­gional planering i centrala Europa". Vidare anordnade Europarådet och EU ett gemensamt seminarium under temat "Utvecklingsperspektiv för ett större Europa".

I samarbete med styrkommittén för jämställdhet mellan kvinnor och män pågick under året förberedelser för det sista seminariet inför Oslo-konferen­sen. Statsrådet Görel[REDACTED_EFTERNAMN] stod som inbjudare till detta seminarium, som sedan hölls i Örnsköldsvik den 24-26 mars 1994 på temat "Kvinnors roll och representation i urban och regional planering för en uthållig utveckling".

8 Regionala och kommunala frågor 

Ändrad status för kommunalkonferensen

Vid toppmötet i Wien den 8-9 oktober godkändes ett förslag om att ändra den s.k. kommunalkonferensens (CLRAE) status. I fortsättningen kommer kommunalkonferensen att benämnas kommunalkongressen. Den nya orga­nisationen för kommunalt samarbete kommer inom Europarådet att fä samma status som pariamentarikerförsamlingen och ministerkommittén.

Kommittéarbetet

Styrkommittén för kommunala och regionala myndigheter (CDLR) höll un-

24

der är 1993 tvä möten I Strasbourg. Bland annat behandlade kommittén där-

vid lokala folkomröstningar, insyn och öppenhet i konununal verksamhet. Skr. 1993/94:248 subsidiaritetsprincipens tUlämpning i kommunal verksamhet, kommunal in­delning och organisering inom storstadsområden. Kommittén har utgivit översikter över den kommunala organisationen och verksamheten i flertalet av Europarådets medlemsstater. Vidare medverkar kommittén i samarbetet för bistånd tUl utvecklingen av den lokala demokratin i Central- och Öst­europa.

Den under CDLR tUlsatta särskilda expertkommittén för frågor om kom­munalt och regionalt samarbete över riksgränser fortsatte sitt arbete under år 1993. Sverige fick under året en möjlighet att delta i kommitténs arbete.

Ministerkonferens

En europeisk ministerkonferens genomfördes i[REDACTED_EFTERNAMN] den 15-16 september. Konferensen ägnades åt dels storstadsfrågor, dels frågor om lokala folkom­röstningar.

I oktober 1994 kommer en särskUd ministerkonferens att arrangeras i Warszawa. Syftet med denna är att diskutera Europarådets insatser för att stödja utvecklingen av den lokala demokratin i Central- och Östeuropa.

9 Rättsfrågor 

Rekommendationer

Ministerkommittén antog under år 1993 rekommendationen R(93)7 om pri­vatisering av allmänna företag och tjänster.

Vidare antog ministerkommittén en rekommendation på det straffrätts­liga området. Rekommendationen, R(93)6, behandlar frågor om smitto-samma sjukdomar, inkluderande aids, inom kriminalvården. Syftet med re­kommendationen är bl.a. att motverka spridningen av HIV/aids.

Kommittéarbetet

Styrkommittén för juridiskt samarbete (CDCJ) höll under året sina 59:e och 60:e möten. Kommittén föreslog ministerkommittén att anta den nämnda rekommendationen om privatisering av allmänna företag och tjänster.

Det sedvanliga samarbetet i rättsfrågor fortsatte, bl.a. i de expertkommit­téer som arbetar med frågor om integritetsskydd i "datasamhället" och i den familjerättsliga expertkommitté som utarbetar förslag till en europeisk kon­vention om barns rättigheter. Därutöver inleddes arbete i en expertkom­mitté för processrättsliga frågor.

Folkrättskommittén (CAHDI) höU under året sina 5:e och 6:e möten. CAHDI bildades år 1991 genom att en tidigare underkommitté till CDCJ ombildades till en kommitté direkt underställd ministerkommittén. CAHDI skall enligt sina direktiv utbyta synpunkter på samt utreda folkrättsliga frå­gor på begäran av ministerkommittén, på begäran av CDCJ eller på eget initiativ. Staterna representeras i CAHDI företrädesvis av utrikesministe­riernas rättschefer.

Arbetet i CAHDI är för närvarande inriktat främst på två områden; att

25

se över statspraxis bland medlemsstaterna i olika folkrättsliga frågor och att Skr. 1993/94:248 tjäna som fomm för en europeisk avstämning av de juridiska frågoma inom Förenta nationemas verksamhetsområde. Under de senaste åren har stats­praxis rörande statssuccessionerna till följd av de stora omvälvningarna i Central- cKh Östeuropa diskuterats och slutsatser dragits som kunnat läggas till grund för den folkrättsliga rådgivningen i frågor som uppkommit med anledning av de nya statsbUdningama.

Styrkommittén för brottsfrågor (CDPC) höll under året sitt 42:a möte. Vid mötet behandlades den tidigare nämnda rekommendationen beträf­fande frågor om smittosamma sjukdomar, inkluderande aids, inom kriminal­vården. Inom CDPC genomförs för närvarande en översyn av de europeiska konventionerna på straffrättens område. Vidare pågår utredningsarbete bl.a. i fråga om straffrättsliga åtgärder till skydd för miljön, straffproces-suella frågor som har samband med informationsteknologi, behandling av ungdomsbrottslingar samt kriminalpolitik och strafflagstiftning mot bak­gmnd av att Europa befinner sig i en tid av förändringar.

Övrigt

Ett möte med de europeiska justitieministrarna höUs i Lugano, under tiden 21-22 juni. Ämnet för konferensen var "Federalism, regionalism och skyddet av minoriteter". Fömtom ministrarna frän Europarådets medlemsstater del­tog justitieministrarna från bl.a. Albanien, Lettland, Ryssland, Slovakien och Tjeckien i mötet.

III Europarådets sociala utvecklingsfond

Vid årsskiftet 1993/94 var samtliga Europarådets medlemsländer utom Bul­garien, Estland, Irland, Litauen, Polen, Rumänien, Slovakien, Slovenien, Storbritannien, Tjeckien, Ungern och Österrike anslutna till fonden, vars officiella titel på svenska är Europarådets fond för bosättning och regional utveckling.

Hämtöver är Heliga stolen medlem. Det dåvarande Jugoslavien var asso­cierad medlem under femårsperioden 1986-1991. Ett antal central- och öst­europeiska länder har visat intresse att bli nya medlemmar i fonden.

Fonden bildades ursprungligen som ett instrument i flyktingpolitiken, men är numera även inriktad på att finansiera infrastmktur-, sysselsättnings- och bostadsbyggnadsprojekt i regioner där sådana investeringar är av stort soci­alt värde. På senare tid har även ett antal större utbildnings- och sjukvärds-projekt finansierats.

1 syfte att stärka fondens kapitalbas och att i framtiden kunna integrera länderna i Central- och Östeuropa i fondens verksamhet utökades år 1991 fondens kapital mycket kraftigt. De central- och östeuropeiska ländernas be­hov kommer att ställa fonden inför större och nya uppgifter såväl vad gäller risktagande som projektplanering och administration.

Fonden använder den europeiska valutaenheten ecu i sin redovisning (I

ecu = SEK 8,85 i december 1993).

26

Medlemsländernas insatser i fonden uppgick den 31 december 1993 till Skr. 1993/94:248 sammanlagt 1 217 miljoner ecu i form av inbetalade medel, garantiåtagan­den och vinstmedel som tillförts enskilda medlemsländer. HärtUl kommer att fonden vid utgången av år 1993 hade reserver och vinstmedel pä ca 600 miljoner ecu. TUI det egna kapitalet räknar fonden också s.k. eviga lån, som upptagits med sammanlagt 520 miljoner ecu.

Med dessa medel som bas kan fonden på jämförelsevis fördelaktiga villkor ta upp lån på den intemationella kapitalmarknaden. Lånen förmedlas sedan till projekt i medlemsländema med den inriktning som beskrivits ovan. En liten del av utlåningen sker på speciellt fördelaktiga villkor, för närvarande en procents ränta. Denna subventionerade utlåning bekostas av en del av fondens vinstmedel.

Under år 1993 instiftade fonden också ett katastrofkonto frän vilket ränte-fria lån kan lämnas i samband med krig eller andra exceptioneUa händelser. Kontot, som förutsätter särskild medfinansiering från medlemsländema, har under året utnyttjats för flyktingprojekt i Slovenien.

Sedan sin tillkomst och tUl slutet av år 1993 har fonden finansierat projekt i medlemsländerna om totalt 8 666 miljoner ecu. Vid årsskiftet utestående lån uppgick till 6 881 miljoner ecu, varav 63 miljoner ecu som subventione­rade lån. De största låntagarna under senare år (1982-1993) har varit Turkiet (35 % av länemedlen), ItaUen (27 %), Grekland (10 %), Cypern (10 %), Spanien (7 %) och Portugal (5 %). Det ändamål som erhållit mest lån är bostadsbyggande, vilket fått knappt en fjärdedel av lånebeloppet. Härefter följer lån i samband med naturkatastrofer, infrastrukturinvesteringar samt åtgärder för flyktingar och migranter.

Fondens verksamhet har under de senaste åren expanderat kraftigt. På gmnd av uppstramade utläningsrutiner minskade dock nyutlåningen under år 1993 och uppgick till 509 miljoner ecu.

Under de senaste åren har växande kritik riktats mot fonden. Denna kritik gäller dels att fonden alltmer fjärmat sig från sin sociala målsättning och dels att det förekommit allvarliga brister avseende fondens finansförvaltning, lå-neverksamhet, projektuppföljning, internadministration och samarbetskli­mat.

En internrevision som pä styrelsens initiativ genomfördes är 1992 bekräf­tade misstankarna om avsevärda brister i fondens ledning och ledde under år 1993 till att fondens högste verkställande tjänsteman lämnade sin befattning.

Under är 1993 har ett omfattande översynsarbete igångsatts i syfte att komma till rätta med fondens problem. Bland annat har nya stadgar utarbe­tats som avses träda i kraft under år 1994. De nya stadgarna torde bidraga till en effektivisering av verksamheten och en klarare ansvars- och rollfördel­ning mellan fondens styrande organ. Vidare har nya rutiner fastlagts av­seende fondens utlåning (projektval och projektuppföljning) samt finansför­valtning. I samband med att en ny ledning för fonden tillträdde i december 1993, har även omfattande förändringar genomförts i fondens inre organisa­tion. Ett övergripande mål är att återigen klart sätta den sociala målsätt­ningen i centrum för fondens verksamhet.

Sverige inträdde i fonden år 1977. Vår andel i fondens kapital uppgår till

ca 36 miljoner ecu, vilket motsvarar 2,96 % av medlemsländernas insatser.

27

Av detta belopp har 3,9 miljoner ecu betalats in och 32,1 miljoner ecu är ett Skr. 1993/94:248 garantiåtagande. Sverige bör betala in ytterligare 994 000 ecu före den 1 ja­nuari 1996. Sverige har varit pådrivande i de senaste årens arbete att om­orientera (Kh sanera fondens verksamhet. Sverige har bl.a. eftersträvat att utlåningen skall få en bättre geografisk fördelning (Kh koncentreras tiU de socialt angelägnaste projekten, att en större andel av fondens vinst skall an­vändas för lån på särskilt fördelaktiga vUlkor samt att flera länder skall an­sluta sig till fonden.

IV 

övrigt

a) Europafarmakopén

Sedan år 1975 har Sverige varit anslutet till Europarådets konvention om ut­arbetande av en europeisk farmakopé (Ph Eur). Denna innehåller kvalitets­normer för läkemedelssubstanser och vissa färdiga läkemedel. Den har bin­dande giltighet i de länder som är anslutna till konventionen. Tjugo länder i Västeuropa har ratificerat konventionen. Fömtom dessa deltar WHO, EU samt ytterligare åtta länder som observatörer. Bland observatörsländerna finns Australien och Canada.

Den första upplagan av Europafarmakopén trädde i kraft i Sverige den 1 januari 1978. Den andra upplagan i alla dess delar trädde i kraft i medlems­ländema den 1 juli 1987. Under år 1993 utgavs ytterligare ett häfte (fascicule 17) av den andra upplagan med standarder (Kh föreskriften

Sverige var representerat vid samtliga tre kommissionsmöten under år 1993.1 de ca 30 expertgmpper som förbereder och bearbetar material som skall ingå i farmakopén, medverkade 19 svenska representanter hämtade från statliga laboratorier, farmaceutiska fakulteten, den farmaceutiska indu­strin och Apoteksbolaget. De statliga laboratoriema representeras av Läke­medelsverket, Statens bakteriologiska laboratorium (SBL Vaccin AB fr.o.m. den 1 juli 1993) och Statens veterinärmedicinska anstalt. De olika ex­perterna ansvarar för ett omfattande experimentellt förarbete på sina re­spektive laboratorier. Arbetet samordnas i Sverige av Svenska farmakopé-kommittén och standardiseringsenheten vid Läkemedelsverket.

Europafarmakopén har stor normgivande betydelse för läkemedels kvali­tet. Den tillämpas av Läkemedelsverket och läkemedelsindustrin vid regi­strering och kontroll av läkemedel samt vid Apoteksbolagets beredning och hantering av läkemedel.

Under år 1993 fastställdes 127 nya och reviderade monografier för inför­ande i Europafarmakopén, vilket innebär en 5-procentig ökning jämfört med år 1992.

År 1993 beslutades att en ny prioritetsomgäng inom Europasamarbetet skulle påbörjas för att få fram vilka läkemedelssubstanser, läkemedelsfor­mer och bruksfärdiga läkemedel man skall arbeta med under de närmaste åren. För svenskt vidkommande anses den medicinska betydelsen utgöra det viktigaste kriteriet att ta hänsyn till vid prioriteringen.

Samarbetet mellan den europeiska farmakopén och representanter för

28

den amerikanska (USP) och den japanska (JP) farmakopén om harmonise- Skr. 1993/94:248 ring av de olika farmakopéernas bestämmelser fortsatte under år 1993, och för närvarande arbetar man med ett antal hjälpsubstanser i läkemedel där behovet av harmonisering anses störst. Under år 1993 anordnades också en intemationeU konferens i Verona av de tre farmakopéema rörande harmoni­sering av biologiskt framställda läkemedel. Europafarmakopén stod som värd och konferensen leddes av en svensk ordförande.

Under år 1993 fortsatte diskussionema mellan Europafarmakopékommis-sionen och representanter för den gemensamma marknaden, läkemedels-och kemiindustrins olika intresseorganisationer samt olika europeiska myn­digheter om ett utökat samarbete på läkemedelsområdet med tonvikt på att underlätta läkemedelskontroll och läkemedels godkännande i Europa. Den på prov genomförda certifieringsprocess som dessa diskussioner tidigare lett fram tUl har nu utvärderats (Kh befunnits vara mycket framgångsrik. Den har därför fastställts (Kh kommer att drivas i Europafarmakopéns regi. Den innebär att farmakopén kan certifiera olika företags produkter så att de överensstämmer med de kvalitetskrav som specificeras i Europafarmako­pén.

Ett nytt sätt att utarbeta monografier för Europafarmakopén som komple­ment till de andra har startats på prov under år 1993. Detta innebär att origi-naltUlverkaren av en läkemedelsråvara tillsammans med det nationella far-makopélaboratoriet utarbetar ett förslag till en monografi redan innan pa­tenttiden för substansen gått ut. Sverige deltar vid utarbetandet av två så­dana substansmonografier, vilka är av stort intresse för den svenska läkeme­delsindustrin.

b) Pompidougruppen (narkotikafrågor)

Pompidougruppen inrättades är 1971 i huvudsak som ett fomm för erfaren­hetsutbyte i Västeuropa. Initiativet togs av den dåvarande franske presiden­ten Georges Pompidou CKh var ett svar på det växande narkotikaproblemet i Europa. Gmppen hade fram till år 1980 ingen formell status men blev då en samarbetsgrupp inom Europarådet.

Urspmngligen hade gruppen 16 medlemmar men medlemsantalet uppgick under år 1993 till 25. Samarbetet omfattade de flesta västeuropeiska län­derna samt Polen, Tjeckien, Slovakien och Ungern. Andra länder i Central-(Kh Östeuropa inbjuds att på ad h(K-basis delta i olika aktiviteter anordnade av Pompidougruppen. Den svenska regeringen har ställt medel till Pompi-dougruppens förfogande för att underlätta dessa länders deltagande i konfe­renser, symposier och andra möten anordnade av gruppen.

Arbetet i Pompidougruppen rör såväl förebyggande insatser i syfte att

minska efterfrågan på narkotika som insatser inom kontrollpolitikens om­

råde. Samarbetet är således tvärsektoriellt. De ministrar som ansvarar för

samordningen av narkotikafrågor möts i princip vart tredje är och beslutar

då om inriktningen på samarbetet fram till nästa ministermöte. Mellan mi­

nistermötena sammanträder representanter för medlemsländerna (s.k. per­

manenta korrespondenter) två gånger om året för att besluta om konkreta

åtgärder och för att rapportera om pågående och planerade insatser i de

29

olika medlemsländerna.

Vid ministermötet i november 1990 antogs programmet för Pompidou- Skr. 1993/94:248 gmppens arbete under de senaste tre åren. Bland annat framhålls där bety­delsen av olika förebyggande insatser för att minska efterfrågan på narko­tika. Sverige deltar aktivt i det arbetet, bl.a. genom medverkan i en arbets­gmpp om massmedias roll i det drogförebyggande arbetet. Sverige medver­kar också i en arbetsgmpp om altemativ tUl fängelse för narkotikamissbm-kare. Sverige deltar även i det omfattande epidemiologiska samarbete som pågår inom Pompidougmppens ram. Programmet omfattar även samarbete mot illegal handel med narkotika.

Inom det området deltar Sverige i en samarbetsgrupp för narkotikakon­troll vid flygplatser samt kontroll av internationell handel med psykotropa ämnen och ämnen som kan användas vid illegal framställning av narkotika (prekursorer).

Under år 1993 utarbetades ett förslag tUl nytt arbetsprogram för de tre kommande åren. Beslut fattades sedan vid ett ministermöte i febmari 1994. Det nya arbetsprogrammet betonar vikten av efterfrågedämpande insatser och att Pompidougmppens tvärsektorieUa inriktning bibehålls.

På initiativ av Europarådet och i samverkan med EG hölls i maj 1991 i Oslo den första alleuropeiska ministerkonferensen om narkotikafrägor. En handlingsplan för uppföljning av konferensen har utarbetats och en uppföl­jande alleuropeisk ministerkonferens ägde mm i febmari 1994.

c) Handikappfrågor

Sverige deltar sedan år 1986 i Europarådets kommitté för handikappfrågor. Arbetet bedrivs - fömtom i kommitténs ordinarie möten - i expertgrupper, varav Sverige deltar i en. Denna arbetar med frågor om Världshälsoorgani­sationens (WHO) internationella klassifikation för funktionshinder. Kom­mittén har tillsatt ytterligare två expertgmpper, den ena arbetar med en handbok för att öka tillgängligheten för personer med funktionshinder och den andra med att upprätta ett europeiskt nätverk för handikapprojekt. Frå­gan om att öka kretsen av länder som deltar i kommitténs arbete har diskute­rats. Kommitténs ordinarie möte hölls i Geneve den 15-18 juni.

30

utrikesdepartementet

Skr. 1993/94:248

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 19 maj 1994.

Närvarande: statsministern BUdt, ordförande, och statsråden B. Wester­berg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkel­spiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P. Wester­berg,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar skrivelse 1993/94:248 Redogörelse för verksamheten inom Europarådets ministerkommitté under år 1993.

31

gotab  46663, Stockholm 1994