Regeringens proposition 1992/93:86

om ytterligare förenklingar i deklarationsförfarandet

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 5 november 1992.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Propositionen innehåller förslag till ett i väsentliga avseenden förenklat deklarationsförfarande för löntagare m.fl. Förfarandet innebär att en förtryckt deklarationsblankett sänds ut till de skattskyldiga före den 15 april under taxeringsåret. Är de förtryckta uppgiftema oriktiga eller ofullständiga i något avseende skall den skattskyldige lärana komplet­terande uppgifter. I annat fell skall blanketten endast undertecknas och skickas tillbaka till skattemyndigheten.

Det nya deklarationsförfarandet bygger på en utökad skyldighet att lämna kontrolluppgifter. Bl.a. föreskrivs att kontrolluppgifter skall lämnas i fråga om utgiftsräntor och avgifter för pensionsförsäkring. Det medför också en rad förändringar på uppbördsområdet, bl.a. skall skattsedel på slutlig skatt översändas till dem som omfattas av det nya förtärandet under augusti raånad under taxeringsåret.

För att underlätta genomförandet av det förenklade deklarationssys­temet föreslås att en strikt kontantprincip införs i inkomstslaget kapital och för allmärma avdrag.

Förtärandet, som kommer att omfetta mellan 5,5 och 6 miljoner skattskyldiga, föreslås tillämpas fr.o.m. 1995 års taxering. I propositio­nen föreslås också några justeringar av kontrolluppgiftsskyldigheten som föreslås tillämpas fr.o.m. 1994 års taxering.

] Riksdagen 1992/93 1 saml. Nr 86

Prop. 1992/93:86

Propositionens lagförslag

1   Förslag till

Prop. 1992/93:86

Lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:325) ora självdeklaration

och kontrolluppgifter' deb att 2 kap. 10 och 11 §§ skall upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 2 kap. 16 § skall utgå, dels att nuvarande 2 kap.  13 § skall betecknas 2 kap.  10 § och att

nuvarande 2 kap. 12 § skall betecknas 2 kap. 11 §, deb att 2 kap. nya 10 och 11 §§ samt 15 och 28 §§, 3 kap. 4, 9, 14,

22, 26, 47, 53 och 57 §§ samt rubrikerna före 2 kap. 10 § och 3 kap.

14 § skall ha följande lydelse, deb att i lagen skall införas sex nya paragrafer, 2 kap. 12 och 13 §§,

3 kap. 17 a, 25 a, 26 a och 32 a §§, samt före 2 kap. 11 § en ny rubrik

av följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse 2 kap.

Förenklad självdeklaration

Självdeklaration

(13 §-)

En allmän självdeklaration skall innehålla uppgifter om

1.

den skattskyldiges namn, per­sonnummer eller organisations­nummer, postadress och hemorts­kommun, beträffande utlänning nationalitet, beträffande utländsk juridisk person det land, där styrel­sen haft sitt säte, samt beträffande skattskyldig som bara under någon del av beskattningsåret varit bosatt i Sverige, uppgift om den tid som han haft bostad här,

2.

de intäkter och avdrag som är att hänföra till varje inkomstslag,

3.

de allmänna avdrag som den skattskyldige yrkar få vid taxe­ringen,

'Sciiaste lydelse av 2 kap. 10 § 1992:840 2 kap. 11 § 1990:1136. -Senaste lydelse 1991:698.

70 §

En självdeklaration skall inne­hålla uppgifter om

1.

den skattskyldiges namn, per­sonnummer eller organisations­nummer, postadress och hemorts­kommun, beträffende utlänning nationalitet, beträffende utländsk juridisk person det land, där styrel­sen haft sitt säte, samt beträffende skattskyldig som bara under någon del av beskattningsåret varit bosatt i Sverige, uppgift om den tid som han haft bostad här,

2.

de intäkter och avdrag som är att hänföra till varje inkomstslag,

3.

de allmänna avdrag som den skattskyldige yrkar få vid taxe­ringen.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

4. den skattskyldiges tillgångar och skulder vid slutet av beskatt­ningsåret, även om förmögenheten inte uppgår till skattepliktigt be­lopp, dock endast om och i den mån han är skattskyldig för förmö­genhet.

En allmän självdeklaration skall dessutora innehålla de uppgifter som för särskilda fell föreskrivs i 1624 §§ eller som behövs för beräicning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, skogsvårds­avgift enhgt lagen (1946:324) om skogs vårds avgift, fastighetsskatt en­ligt lagen (1984:1052) om statiig fastighetsskatt, avkastningsskatt enligt lagen (1990:661) om avkast­ningsskatt på pensionsmedel eller särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader.

Om en skattskyldig skall taxeras mogenhet, skall uppgift lämnas även

4. den skattskyldiges tillgångar och skulder vid slutet av beskatt­ningsåret, om den beskattnings­bara förmögenheten uppgår till skattepliktigt belopp, dock endast om och i den mån han är skattskyl­dig för förmögenhet.

En självdeklaration skall dessutora innehålla de uppgifter som för särskilda fell föreskrivs i 1624 §§ eller sora behövs för beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, festighets-skati enligt lagen (1984:1052) om statlig festighetsskatt, avkastnings­skatt enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel eller särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader.

för bams eller någon annans for-om sådan förmögenhet.

(12 §)

En    förenklad    självdeklaration skall innehålla uppgifter om

1.    den skattskyldiges namn,

personnummer, postadress och

hemortskommun,

2.   vad som behövs för att be­

stämma om den skattskyldige skall

samtaxeras eller inte,

Förenklad självdeklaration

11 §

Fysisk person och dödsbo får, om inte annat följer av 13 §, läm­na förenklad självdeklaration.

Skattemyndigheten skall till den som kan antas få lämna förenklad självdeklaration före den 15 april under taxeringsåret översända en förtryckt deklarationsblankett. Föl­jande uppgifter, grundade på in­nehållet i inkomna kontrollupp­gifter och övriga av myndigheten kända uppgifter, skall förtryckas:

1.    den skattskyldiges namn,

personnummer eller organisations­

nummer, postadress och hemorts­

kommun,

2.   vad som behövs för att be­

stämma om den skattskyldige skall

samfexeras eller inte.

'Senaste lydelse 1990:1136.

Nuvcirande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

3.

de intäkter som skall hänföras till inkomst av tjänst och som den skaltskyldige inte har fått med­delande om enligt 3 kap. 59 §,

4.

de intäkter som skall hänföras till inkomst av kapital och som den skaltskyldige inte har fått medde­lande om erdigt 3 kap. 59 § och de intäkter vid försäljning av teck­ningsrätt eller delbevis som grun­das på aktieinnehav i ett svenskt bolag samt de avdrag för ränta och tomträttsavgäld som den skattskyl­dige yrkar,

5.

det avdrag som den skaltskyl­dige yrkar för avgift för pen­sionsförsäkring,

6.

den skattskyldiges skatteplik­tiga tillgångar och hans skulder vid utgången av beskattningsåret, om hans skattepliktiga förmögenhets-tillgångar uppgick till minst 100 000 kronor eller, om beskatt­ningsbar förinögeiihet skall beräk­nas gemensamt för den skattskyldi­ge och hans make eller barn enligt 72 § 7 mom. lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt, de sam­manlagda skattepliktiga förinögen-hetstlllgångariia uppgick till ininst 200 000 kronor,

7.

vad som behövs för beräkning av pensioiisgrundaiide inkomst en­ligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller av fastighetsskatt enligt lagen (1984:1052) om statiig fastighetsskatt.

Skall den skattskyldige taxeras för barns eller någon annans för­mögenhet, skall uppgifter lämnas ocksä om sådan förmögenhet som om den tillhörde den skattskyldige. Härvid tillämpas första stycket 6.

3. intäkter i inkomstslaget tjänst samt intäkter och avdrag i in­komstslaget kapital.

4.   avdrag   för avgift  för pen­sionsförsäkring.

5. vad som behövs för beräkning av festighetsskatt enligt lagen (1984:1052) om sfetiig festighets­skatt.

72 §

Om uppgifterna på den förtryckta deklarationsblanketten är felaktiga eller ofullständiga skall den skatt­skyldige göra de ändringar eller tillägg som behövs.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

7J§

Allmän självdeklaration skall lämnas om

1.    den skattskyldige är annan

juridisk person än dödsbo,

2.  den skattskyldige är skyldig att

i självdeklaration lämna uppgift om

inkomst av näringsverksamhet,

3.

den skattskyldige är företags­ledare eller delägare i fåmansföre­tag, fåmansägt handelsbolag, före­tag, som enligt 3 § 12 mom. nion­de stycket lagen (1947:576) om StatUg inkomstskatt skall behandlas som fåmansföretag eller, om upp­gifter skall lämnas enligt 24 §, i företag som upphört att vara så­dant företag,

4.

den skattskyldige är närståen­de till företagsledare i sådant före­tag som avses i 3 och skall lämna uppgifter enligt 24 §,

5.

den skattskyldige enligt 21 § lagen (1968:430) om mervärdeskatt är skyldig att redovisa utgående och ingående mervärdeskatt i sin självdeklaration,

6.

den skattskyldige inte varit bosatt i Sverige uruier hela be­skattningsåret, eller

7.

den skattskyldige inte mottagit förtryckt blankett för förenklad självdeklaration senast den 15 april taxeringsåret.

15 r

Om en skattskyldig yrkar avdrag

Om en skattskyldig yrkar avdrag

för en skuldränta vid beräkning av

för en skuldränta vid beräkning av

inkomst  av  kapital,   skall  han  i

inkoinst av kapifel, skall han - i

självdeklarationen lämna uppgifter

fall kontrolluppgift inte skall läm-

om   skuldbeloppets   storiek   vid

nas enligt bestämmebema i 3 kap.

beskattningsårets utgång och om

25 a § - i självdeklarationen läm-

na

''Senaste lydelse 1990:1136.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

långivarens namn. Om långivaren

är en fysisk person skall uppgift uppgifter ora skuldbeloppets stor-

också lämnas ora dennes person- lek vid beskattningsårets utgång

nummer eller adress.

och  om  långivarens  naran.   Ora

långivaren är en fysisk person skall uppgift också läranas ora dennes personnummer eller adress.

28 §

Självdeklaration, som skall läm- Allmän självdeklaration, som

nas utan föreläggande, skall, om skall läranas utan föreläggande,

inte annat följer av andra stycket, skall, ora inte annat följer av andra

lämnas senast den 15 februari eller tredje stycket, lämnas senast

under fexeringsåret.

den  15  februari under taxerings-

året.

Följande deklarationsskyldiga får Följande deklarationsskyldiga får

lämna självdeklaration senast den lärana allmän självdeklaration se-

31 mars under fexeringsåret, näm- nast den 31 mars under fexerings-

ligen

året, nämligen

1.    staten, landsting, kommun och annan dylik menighet,

2.    den som året före fexeringsåret varit bokföringsskyldig enligt

bokföringslagen (1976:125) eller skyldig att föra räkenskaper enligt

jordbruksbokföringslagen (1979:141), ora räkenskapsåret slutet senare än

den 31 augusti året före texeringsåret,

3.

delägare i handelsbolag eller rederi om vid 2 angivna förutsättningar föreligger beträffende bolaget eller rederiet,

4.

person, som skall beskattas tillsammans med person sora avses vid 2 eller 3 enligt bestämmelser som gäller för gift skattskyldig,

5.

hemmavarande bam under 18 år till deklarationsskyldig som avses vid 2, 3 eller 4.

Deklarationsskyldig som skall lämna allmän självdeklaration enbart på grund av att han inte fått förtryckt blankett för förenklad självdeklaration senast den 15 april under taxeringsåret skall lämna deklarationen senast den 2 maj taxeringsåret.

Förenklad självdeklaration skall lämnas senast den 2 maj under taxeringsåret.

Senaste lydelse 1991:1903.

Nuvarande lydelse

Förestagen lydebe

Prop. 1992/93:86

3 kap.

4§*

Kontrolluppgifter om lön, arvode, andra ersättningar eller förmåner som utgör skattepliktig intäkt av tjänst skall lämnas av den som betelat ut beloppet eller gett ut förmånen.

Kontrolluppgifter skall lämnas för den som av den uppgiftsskyldige har fått skattepliktigt belopp eller skattepliktig förmån.

Uppgiftsskyldighet enligt förste        Uppgiftsskyldighet enligt förste

och andra styckena föreligger även i fråga om ersättning eller förmån som mottegaren får för arbete och som för honom utgör intäkt av näringsverksamhet om inte mot­tegaren antingen har enbart en F-skattesedel eller både en F-skat­tesedel och en Ä-skattesedel och skriftligen åberopat F-skattesedeln.

och andra styckena föreligger även i fråga om ersättning eller förraån som raottegaren får för arbete och sora för honora utgör intäkt av näringsverksamhet om inte mot­tegaren antingen har enbart en F-skattesedel eller både en F-skat­tesedel och en A-skattesedel och skriftligen åberopat F-skattesedeln samt för sådan ersättning från arbetsgivare som enligt J § J mom. lagen (1947:576) om statlig in­komstskatt beskattas som inkomst av kapital.

Uppgiftsskyldighet föreligger inte i fråga om ersättning eller förmån som enligt 2 kap. 24 § skall redo­visas i självdeklaration. Kontrolluppgift skall te upp utgiven ersättning eller förmån samt avdra­gen preliminär skatt. I 612 §§ lämnas närmare föreskrifter om vad sora skall iakttes när kontrolluppgift lämnas.

9 §7 

1 kontrolluppgiften skall det för varje belopp anges ora arbetsgivaren skall betela arbetsgivaravgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter.

/ kontrolluppgiften skall särskiU för sig tas upp det sammanlagda värdet av utgivna ersättningar för ökade levnadskostnader vid resa i tjänsten som varit förenad med övernattning och kostnader för resa med egen bil i tjänsten //// den del ersättningarna överstiger avdrags­gilla belopp.

Ersättning för ökade levnads­kostnader eller kostnader för resa raed egen bil i tjänsten som enligt 10 % förstatredje styckena upp­bördslagen (1953:272) skall ligga till gmrui för beräkning av prelimi­när Askatt, skall i kontrolluppgift anges som lön, arvode eller mot­svarande.

'"Senasie lydelse 1992:681. Senaste lydelse 1992:681.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Det sammanlagda värdet av andra kostnadsersättningar än sådana som avses i andra stycket skall anges särskiU för sig. Trak­tamentsersättning vid resa i tjäns­ten som inte varit förenad med övernattning skall dock anges som lön, arvode eller motsvarande.

/ kontrolluppgiften skall särskilt för sig tas upp det sararaanlagda värdet av andra kostnadsersätt­ningar än sådana som enligt 5 § 4 ac skall uppges först efter föreläggande av skattemyndigheten. Dock skall ersättningen, då def är uppenbart att den avser kostnader som inte är avdragsgilla vid mot­tagarens inkomsttaxering eller att den överstiger avdragsgillt belopp, till denna del anges sora lön, ar­vode eller raotsvarande. I kontrolluppgiften skall särskilt för sig tas upp sådant avdrag som har gjorts för preliminär A-skatt.

Kontrolluppgifter om viss pension och livränta samt 

vissa försäkringar

Kontrolluppgifter om viss pension, livränta, avgift för pensionsförsäkring m.m.

14 §*

Kontrolluppgifter ora pension och livränte skall lämnis av för­säkringsföreteg och understöds­förening avseende

a) belopp sora betelats ut på grund av försäkring av den art att skatteplikt för beloppet föreligger och

Kontrolluppgifter ora pension ooh livränte skall länmas av för­säkringsföreteg och understöds­förening avseende

a)  belopp  sora betelats ut på

grund av försäkring av den art att

skatteplikt för beloppet föreligger

eller på grund av återköp av sådan

försäkring och

b) livränte sora getts ut till följd av personskacfe eller ersättning på

grund av sådan kollektiv sjukförsäkring sora avses i 32 § 3 a mom. eller

punkt 12 av anvisningaraa till 22 § kommunalskattelagen (1928:370) även

om utgett belopp inte är av skattepliktig natur.

Kontrolluppgift skall lämnas för den till vilken beloppet har betelats ut om det utbetelade beloppet uppgår till sammanlagt rainst 200 kronor för hela året. Kontrolluppgiften skall te upp utbetelt belopp och avdragen preliminär A-skatt. Av kontrolluppgiften skall framgå ora pension utgått på grund av tjänstepensionsförsäkring.

Har skattepliktigt engångsbelopp getts ut till följd av personskacfe skall särskilt anmärkas om skatteplUctigt engångsbelopp getts ut tidigare på grand av samma skada. Om så är fellet skall beloppets storlek och utbetelningsår anges.

Senaste lydelse 1990:1136.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

17 a

Kontrolluppgift om avgift för pensionsförsäkring skall lämnas av försäkringsföretag och understöds­förening.

Kontrolluppgift skall lämnas för försäkringstagaren. Kontrolluppgif­ten skall ta upp betald avgift för pensionsförsäkringen.

22 §'

Kontrolluppgift  om  ränta  och       Kontrolluppgift ora inkomstränta

fordran skall lämnas av

och fordran skall läranas av

1.

Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag,

2.

den som yrkesraässigt bedrivit inlåning eller på annat sätt yrkesmäs­sigt ombesörjt att pengar blivit räntebärande,

3.

den som gett ut skuldförbindelse för den allmänna marknaden,

4.

förening som från medlemmar mottegit pengar för förräntning,

5.

Riksgäidskontoret ifråga ora stetens sparobligationer,

6.

valutahandlare och värdepappersinstitut hos vilka utländskt fondpap­per eller rättighet eller skyldighet sora anknyter till sådant fondpapper förvaras i depå eller kontoförs.

Kontrolluppgift skall lämnas för den som gottskrivits ränte eller till vilken ränte betelats ut (borgenär) och den som har varit antecknad sora innehavare av utländskt räntebärande fondpapper eller rättighet eller skyldighet som anknyter till sådant fondpapper oavsett ora ränte utgått. Kontrolluppgiften skall te upp den ränte som den uppgiftsskyldige sara­raanlagt gottskrivit eller befelat ut till borgenären, dennes sararaanlagda fordran på den uppgiftsskyldige vid årets utgång och avdragen prelirainär skatt. I fell som avses i förste stycket 6 skall uppgift lämnas om ränfe som utbetelats eller gottskrivits samt om innehavet i depån eller den kontoförda fordringen vid årets utgång.

Innehas ett konto av raer än en person skall ränte och fordran fördelas lika mellan innehavama, om inte annat förhållande är känt för den upp­giftsskyldige. 1 fråga om konto för vilket samtliga innehavare inte redo­visas enligt bestämmelsema i 57 § andra stycket skall dock den totela ränten och fordran redovisas utan fördelning.

Avser en utbetelning också annat än ränte och kan den uppgiftsskyldige inte ange hur stor del därav som utgör ränte, skall i stället för ränte det sammanlagt utbetelda beloppet redovisas.

\ydelse

enligt prop. 1992/93:65.

Nuvarande lydebe

Föreslagen tydebe

Prop. 1992/93:86

25 a §

Kontrolluppgift om utgiftsränta skall lämnas av

1.

den som yrkesmässigt bedrivit utlåning eller kreditgivning eller den som i annan yrkesmässig verk­samhet bedrivit utlåning eller kre­ditgivning via konto eller i annan form,

2.

förening som till medlemmar lånat ut pengar mot ränta, eller

3.   arbetsgivare eller uppdrags­

givare som till arbetstagare eller

uppdragstagare lånat ut pengar

mot ränta.

Kontrolluppgift skall lämnas för fysisk person och dödsbo. Kon­trolluppgiften skall ta upp betald ränta. I fall som avses i första stycket 3 skall även eventuell rän­teförmån anges.

Avser den ränta som betalts till någon del ränta som erlagts iför-skott, skall av kontrolluppgiften framgå hur stor del av räntan som belöper på beskattningsåret.

År fler än en person betalnings­ansvarig för skuld skall utgiftsrän­tan fördelas lika mellan gäldenä­rema, om inte annat förhållande är känt för den uppgiftsskyldige. I fråga om skuld för vilken samtliga gäldenärer inte redovisas enligt bestämmebema i 57§ andra styck­et skall dock den totala räntan redovisas utan fördelning.

26 § Efter föreläggande av skattemyn- Efter föreläggande av skattemyn­digheten skall fysisk eller juridisk digheten skall också i andra fall än person som haft fordran lämna som avses i 25 a  fysisk eller kontrolluppgift för namngiven juridisk person sora haft fordran person (gäldenär). Kontrolluppgif- lämna kontrolluppgift för narangi-ten skall avse ränteinkomst från ven person (gäldenär). Kontroll-gäldenären och beloppet av hans uppgiften skall avse gäldenärens skuld vid en viss angiven tidpunkt,    ränteutgift och beloppet av hans

skuld vid en viss angiven tidpunkt.

10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

26 a §

Kontrolluppgift om tomträttsav­gäld skall lämnas av den som upp-låtU tomträtt.

Kontrolluppgift skall lämnas för fysisk person och dödsbo. Kon­trolluppgiften skall ta upp fastig­hetens beteckning och betald av­gäld.

Innehas tomträtt av flera per­soner fördelas avgälden lika mellan tomträttshavarna, om inte annat förhållande är känt för den upp­giftsskyldige.

52 a §

Kontrolluppgift om realisations­vinst eller realisationsförlust vid avyttring av andel i allemansfond skall lämnas av fondbolag som avses i 1 § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder

Kontrolluppgift skall lämnas för den som har avyttmt andel i alle­mansfond. Kontrolluppgiften skall ta upp realisationsvinst eller reali­sationsförlust till den del den är skattepliktig respektive avdragsgill enligt lagen (1988:847) om skatte­lättnader för allemanssparande.

47 §

Kontrolluppgift som enligt Kontrolluppgift sora enligt 4446 §§ skall lämnas utan före- 4446 §§ skall lämnas utan före­läggande, skall lämnas senast den läggande, skall läranas till skatte-75 februari uruier taxeringsåret, rayndigheten i det län där för-Uppgiften skall lämnas till skatte- eningens eller bolagets festighet är myndigheten i det län där för- belägen och avfettas på blankett eningens eller bolagets festighet är enligt festställt formulär eller på belägen och avfetfes på blankett det sätt som skattemyndigheten enligt fastställt formulär eller på bestämmer. det sätt sora skatterayndigheten bestämmer.

Riksskatteverket får på ansökan Riksskatteverket får på ansökan

av den uppgiflsskyldige medge av den uppgiftsskyldige medge

undanteg från bestämmelsema i undanteg från bestäraraelsema i

förste stycket andra meningen.

förste stycket.

Den som skall lämna uppgift utan föreläggande av skattemyn­digheten skall senast den 8februari under laxeringsåret sända med­delande  till   varje  medlem  eller

11

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

delägare med de upplysningar i kontrolluppgiften som avser med­lemmen eller delägaren.

53 §'0 Fåmansföreteg skall lämna företagsledaren och delägare i företaget samt dem närstående personer alla uppgifter sora behövs för att de skall kunna beräkna sin skattepliktiga inkomst från företeget. Detsamma gäller handelsbolag i fråga om delägare i bolaget.

er föreläggande av skattemyn­digheten skall uppgifter enligt första stycket lämnas även till skattemyndigheten.

57 §" I varje kontrolluppgift skall anges namn och postadress samt person­nummer eller organisationsnummer för såväl den uppgiftsskyldige som den uppgiften avser.

För dödsbo får i stället för or­ganisationsnummer den avlidnes personnumraer anges. Om person­nummer eller organisationsnummer inte kan anges för den som uppgif­ten avser, skall i stället dennes födelsetid redovisas eller, i fråga om kontrolluppgifter enligt 22 § i de fall borgenären är en juridisk person, namn, postedress och personnummer för den som får förfoga över räntan eller fordran. Om ett konto innehas av flera än fem personer, får uppgifter lämnas om en person som förfogar över kontot i stället för om samtliga innehavare, (förfogarkonto), samt i förekommande fall om den be­teckning på innehavarkretsen som används för kontot. I så fell skall anges att det är fråga om ett förfo­garkonto. Om den uppgiftsskyldige har tilldelats ett särskilt redovis­ningsnummer enligt 53 § 1 mom. uppbördslagen (1953:272), skall detta, i annan kontrolluppgift än sådan  som avser ränta,  utdelning

För dödsbo fär i stället för or­ganisationsnummer den avlidnes personnummer anges. Om person­numraer eller organisationsnummer inte kan anges för den som uppgif­ten avser, skall i stället dennes födelsetid redovisas eller, i fråga om kontrolluppgifter enligt 22 § i de fell borgenären är en juridisk person, namn, posfedress och personnumraer för den sora får förfoga över räntan eller fordran. Om ett konto innehas av flera än fera personer, får uppgifter lämnas om en person som förfogar över kontot i stället för om saratliga innehavare, (förfogarkonto), samt i förekoraraande fell om den be­teckning på innehavarkretsen som används för kontot. I så fell skall anges att det är fråga om ett förfo­garkonto. Ifråga om skuld som är gemensam för flera än fem per­soner får på motsvarande sätt uppgifter lämnas om en person som ansvarar för lånet i stället för om samtliga gäldenärer, (gemensamt

'"Senaste lydelse 1990:1136. "Senaste lydelse 1990:1136.

12

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

eller befelning till eller från utlan- lån), samt i förekommande fall om

det, anges i stället för den upp- den beteckning på låntagarkretsen

giftsskyldiges personnummer eller som används för lånet. I så fall

organisationsnummer.

skall anges att det är fråga om ett

gemensamt lån. Om den uppgifts­skyldige har tilldelats ett särskilt redovisningsnummer enligt 53   § 1 raom. uppbördslagen(1953:272), skall detta, i annan kontrolluppgift än sådan som avser ränfe, utdel­ning eller betelning till eller från utlandet,  anges i stället för den uppgiftsskyldiges    personnumraer eller organisationsnumraer. Den som för egen räkning öppnar ett inlåningskonto, anskaffer ett räntebärande värdepapper eller på annat sätt placerar pengar för för­räntning skall ange sitt personnummer, om mottegaren är skyldig att utan föreläggande lämna kontrolluppgift beträffende räntan. Detfe gäller inte den som inte har tilldelats persormummer.

I en kontrolluppgift som lämnas av fåmansföreteg, fåmansägt han­delsbolag eller företeg, som enligt 3 § 12 mom. nionde stycket lagen (1947:576) ora stetlig inkomstskatt skall behandlas som fåmansföreteg, skall det anges om personen är företegsledare eller honom närstående person eller delägare i företeget.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 oeh tillärapas förste gången vid 1994 års texering såvitt avser 3 kap. 4, 9 och 53 §§ oeh i övrigt vid 1995 års texering.

13

2  Förslag till

Lag om ändring i taxeringslagen (1990:324)

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 3 § samt 4 kap. 3 och 4 lagen (1990:324) skall ha följande lydelse.

texerings-

Prop. 1992/93:86

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

3 kap.

3§i

Beslut om taxering får fattas på grundval av en förenklad själv­deklaration utan att den som avgett deklarationen underrättats om och fått tillfälle att yttra sig över kontrolluppgift som skall lämnas utan föreläggande enligt lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter och som avser inkomst av tjänst eller kapital.

Kan det antes att den skattskyl­dige inte är deklarationsskyldig enligt bestämmelsema i lagen om självdeklaration och kontroll­uppgifter får beslut om texering fattes på grandval av kontroll­uppgift om inkomst av kapitel uten att den skattskyldige underrättets om och fått tillfälle att yttra sig över kontrolluppgiften.

Kan det antes att den skattskyl­dige inte är deklarationsskyldig enligt bestämmelsema i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter far beslut om texering fattas på gnmdval av kontrolluppgift ora inkomst av kapitel utan att den skattskyldige underrättets om och fått tillfälle att yttra sig över kontrolluppgiften.

4 kap.

3 §

Har den skattskyldige, trots att han varit skyldig att lämna själv­deklaration, inte avgett någon sådan, eller kan, på grand av bris­ter i eller bristfälligt underlag för deklarationen, inkomsten av en viss förvärvskälla eller den skatteplik­tiga förmögenheten inte beräknas tillförUtligt, skall inkomsten eller förmögenheten uppskattes till det belopp som framstår som skäligt med hänsyn till vad som fram­koininit i ärendet (skönstexering).

Kan skatt eller underlag för att ta ut skatt inte beräknas tillförlitligt på grund av att den skattskyldige, trots att han varit skyldig att lämna självdeklaration, inte avgett någon sådan, eller på grand av brister i eller bristfälligt underlag för de­klarationen, skall skatten eller underlaget för att ta ut skatt uppskattes till det belopp sora framstår som skäligt med hänsyn till vad som framkommit i ärendet (skönstexering).

'Senaste lydelse 1990:1138. -Senaste lyddse 1990:1138.

14

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:86

4 

§

3

Har den skattskyldige lämnat en förenklad självdeklaration, får taxeringsbeslut fettes på grandval av den, även om föratsättningama enligt 2 kap. 10 och 11 §§ lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter för en sådan självdeklaration inte föreligger i alla delar. Dette gäller dock inte om uppgift skall lämnas om nä­ringsverksamhet.

Har den skattskyldige lämnat en förenklad självdeklaration, får texeringsbeslut fettas pä grandval av den, även om föratsättningama enligt 2 kap. 11 och 13 §§ lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter för en sådan självdeklaration inte föreligger i alla delar. Dette gäller dock inte ora uppgift skall lämnas ora nä­ringsverksamhet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillärapas förste gången vid 1994 års texering såvitt avser 4 kap. 3 § och i övrigt vid 1995 års taxering.

'Senaste lydelse 1990:1138.

15

3   Förslag till

Prop. 1992/93:86

Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

Härigenom föreskrivs i fråga om uppbördslagen (1953:272)'

deb att 2 § 2 mom., 27 § 3 och 4 mom., 27 a, 31, 33 och 35 §§, 40 §

2 mom., 45 § 2 mora., 68 § 6 raom., 69 § 1 raora. särat punkt 3 av

anvisningama till 45 § skall ha följande lydelse, deb att i lagen skall föras in en ny paragraf, 32 b §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2§

2 mom. 1 denna lag avses med

slutlig skatt: skatt som har påförts vid den årliga debiteringen på grand av skattemyndighets beslut eller på grand av annat beslut, som enligt gällande föreskrifter skall beaktes vid sådan debitering, och återstår efter iakttegande av bestämmelseraa om nedsättning av skatt enligt 4 mora.;

preliminär skatt: i 3 § nämnd skatt, som betelas i avräkning på slutlig skatt;

överskjutande ingående mervärdeskatt: den del av ingående mervärde­skatt som återstår sedan utgående mervärdeskatt avräknats;

k\'arstående skatt: skatt, som återstår att betela, sedan skatt gottskrivits enligt 27 § 2 mom.;

överskjutande skatt: sådan enligt 27 § 2 mora. gottskriven skatt som överstiger slutlig skatt;

tillkommande skatt: skatt tillkomraande skatt: skatt

.som skall betelas på grand av som skall betelas på grand av

eftertaxerliig eller enligt beslut om beslut om debitering sedan slutlig

debitering sedan påföringen av skatt har påförts eller påföringen

slutlig skatt har avslutets;

av slutlig skatt har avslutets;

kvarskatteavgift: avgift enligt 27 § 3 mom.;

respitränta: ränte enligt 32 § ;

anståndsränta: ränte enligt 49 § 4 mom.;

ö-skatteränta: ränte enligt 69 § 1 mom.;

restitutionsränta: ränte enligt 69 § 2 mom.;

skattereduktion: nedsättning av skatt enligt 4 mom.;

inkomstår: det kalenderår, som närmast har föregått texeringsåret;

uppbördsår: tiden från och med febraari månad ett år till och med januari månad det följande året;

uppbördsmånad: varje månad under uppbördsåret;

'Lagen omtryckt 1991:97.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771.

-Senaste lydelse 1992:680.

16

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

gift skattskyldig: skattskyldig som texeras med tillämpning av 52 §

1 mom. kommunalskattelagen (1928:370) och 11 § 1 mora. lagen

(1947:576) ora stetlig inkomstskatt;

ogift skattskyldig: annan skattskyldig fysisk person än nyss har sagts;

arbetsgivare: den sora betelar ut ersättning för vilken raottegaren enligt bestämmelserna i 3 § 2 mora. förste och andra styckena skall betela preliminär A-skatt, varvid med arbetsgivare likställs den som utger ränte eller utdelning för vilken raottegaren enligt bestäraraelsema i 3 § 2 mora. tredje stycket skall betela preliminär A-skatt;

arbetstagare: skattskyldig som skall betela preliminär A-skatt enligt bestämmelsema i 3 § 2 mora. förste och andra styckena, varvid raed arbetstegare likställs den som skall betela preliminär A-skatt enligt bestämmelsema i 3 § 2 mora. tredje stycket;

lön: lön eller annan ersättning för vilken mottegaren enligt bestäm­melsema i 3 § 2 mom. förste och andra styckena skall betela preliminär A-skatt, varvid med lön likställs sådan ränte och utdelning för vilken preliminär A-skatt skall betelas enligt bestämmelsema i 3 § 2 mom. tredje stycket;

näringsverksamhet: verksamhet av sådant slag att intäkten därav räknas till intäkt av näringsverksamhet för den som bedriver verksamheten eller, när verksamheten bedrivs av ett handelsbolag, för någon delägare i bolaget.

27

§

3 mom.-' Överstiger skattskyl-

3 mora. Överstiger skattskyl­

digs slutliga skatt, efter avdrag för

digs slutiiga skatt, efter avdrag för

överskjutande ingående raervärde-

överskjutande ingående raervärde­

skatt, den preliminära skatt som

skatt, den preliminära skatt som

han har betelat senast den 18 feb-

han har betelat senast den 18 feb­

raari året efter inkomståret och vad

raari året efter inkomståret och vad

som skall gottskrivas honora enligt

som skall gottskrivas honom enligt

2 mom. förste stycket 1, 2 eller 5

2 mora. förste stycket 1, 2 eller 5

eller andra stycket samma moment,

eller andra stycket samma moment,

skall den skattskyldige betela en

skall den skattskyldige betela en

avgift (kvarskatteavgift) på

avgift (kvarskatteavgift) på

det överskjutande beloppet. Kvar-

det överskjutande beloppet. Kvar­

skatteavgift tas ut med en procent-

skatteavgift tas ut med en procent­

sats motsvarande 20 procent av

sats motsvarande 20 procent av

den statslåneränta som gällde vid

den statslåneränte som gällde vid

utgången av november inkomståret

utgången av november inkomståret

på det överskjutande beloppet till

på det överskjutande beloppet till

den del det har täckts av preliminär

den del det har täckts av preliminär

skatt som har betelats senast den

skatt som har betelats senast den

30 april året efter inkomståret och

3 maj året efter inkomståret och

med en procentsats motsvarande

med en procentsats raotsvarande

125 procent av statslåneräntan på

125 procent av statslåneräntan på

resterande  del.   Procentsatseraa

resterande del.   På kvarstående

Senaste lydelse 1992:680.

2 Riksdagen 1992/93 1 saml. Nr 86

17

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Ändras debitering eller gottskrivning enligt 27 § 2 mom. eller debiteras tillkommande skatt, görs ny beräkning av kvarskatteavgift. Avgiften bestäms därvid till belopp som skulle ha utgått, ora beräkningen gjorts vid den årliga debiteringen av motsvarande slutliga skatt.

Bestämmelsema i denna lag om kvarstående skatt och tillkommande skatt skall tillämpas på kvarskatteavgift om inte annat anges.

bestäms till tel med högst en deci­mal. Om särskild beräkning i vissa fall föreskrivs i 4 mom.

Avgift, i förekommande fall efter avdrag för ö-skatteränte, påförs inte om beloppet understiger 50 kronor. Vid beräkningen av avgif­ten gäller att i den slutliga skatten inte inräknas skattetillägg eller förseningsavgift enligt texeringsla-gen (1990:324) och att avgift inte skall beräknas på överskjutende belopp till den del det uppgår till högst 20 000 kronor och har bete­lats senast den 30 april året efter inkomståret.

skatt, som uppkommer vid debite­ring av slutlig skatt senast den 31 augusti året efter inkomståret och som betalas senast den 18 septem­ber samma år, tas kvarskatteavgift ut med en procentsats motsvarande 60procent av statslåneräntan. Pro­centsatseraa bestäms till tel raed högst en deciraal. Ora särskild beräkning i vissa fell föreskrivs i 4 mom.

Avgift, i förekommande fall efter avdrag för ö-skatteränte, påförs inte om beloppet understiger 50 kronor. Vid beräkningen av avgif­ten gäller att i den slutliga skatten inte inräknas skattetillägg eller förseningsavgift enligt texeringsla-gen (1990:324) och att avgift inte skall beräknas på överskjutande belopp till den del det uppgår till högst 20 000 kronor och har bete­lats senast den 3 maj året efter inkomståret.

4 mom.'' Har skattskyldig, som har fått anstånd med självdeklara­tionen till någon dag efter den 30 april taxeringsåret, betelat in preli­minär .skatt för inkomståret efter den 30 april men senast den 30 juni texeringsåret, skall kvarskat-teavgiften beräknas på den del av det överskjutende beloppet enligt 3 mom. som täcks av den inbeta­lade skatten. Avgiften skall tes ut med en procentsats motsvarande 20 procent av den stetslåneränte som gällde vid utgången av novem­ber inkomståret på belopp som inte överstiger 20 000 kronor och med en procentsats motsvarande 40 pro­cent av stetslåneräntan på reste­rande del. Procentsatseraa bestäms till tel med högst en decimal.

4 mom. Har skattskyldig, som har fått anstånd raed självdeklara­tionen till någon dag efter den 3 maj texeringsåret, betelat in preli­minär skatt för inkomståret efter detta datum men senast den 30 juni texeringsåret, skall kvarskatteavgif-ten beräknas på den del av det överskjutende beloppet enligt 3 mom. som täcks av den inbete­lade skatten. Avgiften skall tes ut med en procentsats raotsvarande 20 procent av den stetslåneränte som gällde vid utgången av novem­ber inkomståret på belopp som inte överstiger 20 000 kronor och raed en procentsats motsvarande 40 pro­cent av stetslåneräntan på reste­rande del. Procentsatseraa bestäms till tel med högst en decimal.

*Senaste lydelse 1992:624.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

För överskjutande belopp sora inte täcks av inbetelning under tiden den 1 raajden 30 juni gäller bestämmelseraa i 3 mom.

Har skattskyldig, sora på grand av omständighet som utgör laga förfall inte fullgjort sin deklara­tionsskyldighet senast den 30 april taxeringsåret, betalat in prelirainär skatt för inkomståret efter den 30 april men senast den 30 juni texe­ringsåret, skall skattemyndigheten på ansökan av den skattskyldige beräkna kvarskatteavgiften på sätt som anges i förste stycket. Ansö­kan skall ha kommit in till skat­temyndigheten före utgången av året efter det då kvarskatteavgiften påfördes.

För överskjutande belopp sora inte täcks av inbetelning under tiden den 4 majden 30 juni gäller bestäraraelseraa i 3 mora.

Har skattskyldig, sora på grund av omständighet som utgör laga förfeU inte fullgjort sin deklara­tionsskyldighet senast den 3 maj fexeringsåret, betelat in preliminär skatt för inkomståret efter den 3 maj raen senast den 30 juni texe­ringsåret, skall skattemyndigheten på ansökan av den skattskyldige beräkna kvarskatteavgiften på sätt sora anges i förste stycket. Ansö­kan skall ha komrait in till skat­terayndigheten före utgången av året efter det då kvarskatteavgiften påfördes.

27a§'

Har skattskyldig påförts kvar­skatteavgift och beror skillnaden mellan den slutliga och den preli­minära skatten på förhållande, som den skattskyldige inte har kunnat råda över, får skattemyndigheten efter ansökan av den skattskyldige beslute att avgiften skall tes ut med en procentsats motsvarande 90 pro­cent av den stetslåneränte som gällde vid utgången av november inkomståret. Procentsatsen bestäms till tel med högst en decimal.

Har skattskyldig påförts kvar­skatteavgift och beror skillnaden mellan den slutliga och den preli­minära skatten på förhållande, sora den skattskyldige inte har kunnat råda över, får skatterayndigheten efter ansökan av den skattskyldige beslute att avgiften skall tas ut raed en procentsats raotsvarande 90 pro­cent av den stetslåneränte som gällde vid utgången av november inkomståret. Procentsatsen bestäms till tel med högst en decimal. Har den slutliga skatten debiterats senast den 31 augusti året efter inkomståret får skattemyndigheten besluta att avgiften i stället skall tas ut med en procentsats motsva­rande 45 procent av statslånerän­tan om skatten betalas senast den 18 september nämnda år. Vid beslut om nedsättning enligt förste stycket skaU bortses från den del av avgiften som har beräknats efter 20 eller 40 procent av stetslåne­räntan enligt 27 § 3 eller 4 mom.

Ansökan skall ha kommit in till skattemyndigheten före utgången av året efter det då avgiften påfördes.

(Se vidare anvisningama.)

Senaste lydelse 1992:624.

19

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

31 §

Uträkning av de särskilda skatteposter som ingår i tillkommande skatt samt debitering av sådan skatt verkställs efter samma grander, som har gällt för debitering av motsvarande slutliga skatt.

Sänkning av viss skatt vid ändrad debitering avräknas raot höjning av annan skatt till följd av ändringen. Tillkommande skatt under 25 kronor utteges ej.

Tillkommande skatt skall betelas senast den 18 i den uppbördsmånad som skattemyndigheten bestämmer, dock inte tidigare än den 18 maj året efter texeringsåret.

Tillkomraande skatt skall, om inte annat följer av 32 b §, betelas senast den 18 i den uppbördsniånad som skattemyndigheten bestäraraer, dock inte tidigare än den 18 raaj året efter texeringsåret.

32 b 

Skall tillkommande skatt debite­ras efter det att skattsedel på slut­lig skatt har utfärdats för den skattskyldige men innan påföringen av slutlig skatt har avslutats för året skall ny skattsedel på slutlig skatt utfärdas vari även den till­kommande skatten tas upp. Ifråga orn sådan skatt gäller vad som föreskrivs i denna lag om betalning av kvarstående skatt och om ar­betsgivares medverkan vid uppbörd av sådan skatt.

33 För skattskyldig skall utfärdas skattsedel, särskild för preliminär skatt, för slutlig skatt och för tillkommande skatt. Skattsedel skall dock inte utfärdas för prelimi­när skatt enligt 3 § 2 mom. tredje stycket. Ätt skattsedel får utfärdas för handelsbolag framgår av 33 a och 33 b §§.

För skattskyldig skall utfärdas skattsedel, särskild för preliminär skatt, för slutiig skatt och för annan tillkommande skatt än sådan som avses i 32 b §. Skattsedel skall dock inte utfärdas för preliminär skatt enligt 3 § 2 raom. tredje stycket. Att skattsedel får utfärdas för handelsbolag framgår av 33 a och 33 b §§.

35 f

Skattsedel på slutlig skatt skall översändas till den skattskyldige senast den 15 december under taxeringsåret.

'Senaste lydelse 1992:680. Senaste lydelse 1992:680.

Skattsedel på slutlig skatt skall översändas till den skattskyldige senast den 31 augusti under taxe­ringsåret om grundläggande beslut om årUg taxering fattats senast den

20

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

75 augusti på grundval av förenk­lad självdeklaration enligt 2 kap. ii § lagen (1990:325) om själv­deklaration och kontrolluppgiften I övriga fall skall skattsedel på slutlig skatt översändas till den skattskyldige senast den 15 decem­ber under texeringsåret. En A-skattesedel skall översändas till den skattskyldige senast den 18 januari under inkomståret.

Uppbär skattskyldig, som tidigare inte haft inkomst för viUcen preli­minär A-skatt skall betelas, sådan inkomst under inkomståret, skall han anmäla dette till vederbörande skattemyndighet. Denna skall sända en skattsedel till den skattskyldige så snart det kan ske.

40 

§

Fullgör inte arbetstegare sin skyldighet enligt förste stycket, görs under tid, då avdrag för kvarstående skatt skall verkställas, avdrag för sådan skatt vid varje utbetelningstillfälle med lika stort belopp som skall dras av för preliminär A-skatt. Ätt skatteavdrag för kvarstående skatt inte skall verkställas vid arbete som är avsett att pågå kortere tid än en vecka, framgår av 39 § 1 a mom.

2 mom. Arbetstegare, som skall vidkännas skatteavdrag enligt 1 mom., skall omedelbart efter det han mottagU skattsedel på slutlig skatt överlämna den eller vederbör­lig del därav till den arbetsgivare som enligt 39 § 1 a mom. är skyl­dig att göra skatteavdrag för den kvarstående skatten eller för denne uppvisa skattsedeln eller vederbör­lig del därav eller intyg av skatte­myndighet att han inte har att be­tela kvarstående skatt.

2 mora. Arbetstegare, sora skall vidkännas skatteavdrag enligt 1 mom., skall före utgången av taxeringsåret överlärana skattsedel på slutlig skatt eller vederbörlig del därav till den arbetsgivare sora enligt 39 § 1 a mom. är skyldig att göra skatteavdrag för den kvarstå­ende skatten eller för denne upp­visa skattsedeb eller vederbörlig del därav eller intyg av skattemyn­dighet att han inte har att betela kvarstående skatt.

45 §

2 mom.' Har skattskyldig bete­lat preliminär skatt med belopp, som beräknas överstiga motsvaran­de slutliga skatt, i förekommande fall minskad med överskjutende ingående mervärdeskatt, med ininst en femtedel av den sålunda mins­kade slutliga skatten, dock minst 500 kronor, skall efter beslut av skattemyndigheten i samband med

Senaste lydelse 1992:680. 'Senaste lydelse 1992:680.

2 mora. Har skattskyldig, som skall taxeras på grundval av all­män självdeklaration enligt 2 kap. 13 § lagen (1990:325) om själv­deklaration och kontrolluppgifter, betelat preliminär skatt raed be­lopp, som beräknas överstiga mot­svarande slutliga skatt, i förekom­mande fell minskad med överskju­tende ingående mervärdeskatt, med

21

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

jämkning det överskjutande belop­pet återbetelas till den skaltskyldige på det sätt som anges i 68 § I mom. utan awaktan på debite­ring av den slutliga skatten. Då särskilda omständigheter föranleder det, får skattemyndighet beslute om återbetelning av för mycket erlagd prelirainär skatt, även ora den inbeteida preliminärskatten inte överstiger den beräknade slutliga skatten, i förekommande fell, minskad med överskjutande ingå­ende mervärdeskatt på det sätt som nyss har angivits.

minst en feratedel av den sålunda minskade slutliga skatten, dock minst 500 kronor, skall efter beslut av skatterayndigheten i saraband raed jämkning det överskjutande beloppet återbetelas till den skattskyldige på det sätt sora anges i 68 § 1 raora. utan awaktan på debitering av den slutliga skatten. Då särskilcfe oraständigheter föran­leder det, får skatterayndighet beslute ora återbetelning av för raycket erlagd prelirainär skatt, även ora den inbeteida preliminär­skatten inte överstiger den beräkna­de slutliga skatten, i förekomman­de fell, minskad med överskjutande ingående mervärdeskatt på det sätt sora nyss har angivits. Om den överskjutande ingående mervärdeskatten beräknas överstiga den skattskyldiges slutliga skatt, skall det överskjutande beloppet efter inkomstårets utgång på ansökan betelas ut till den skattskyldige. Därvid gäller bestämmelseraa i förste stycket i tillämpliga delar.

68 § 6 mom. Fordran på skatt eller ränte, som skall återbetelas enligt denna lag, raå ej överlåtes särskilt, innan beloppet kan lyftas.

Uten hinder av vad som sägs i förste stycket får där avsedd ford­ran utraätes. Fordran på överskju­tende skatt, som avses i 1 mom. förste stycket, och ränte på sådan fordran får dock utraätes först i samband med att kronofogdemyn­dighet vid den årliga debiteringen av slutlig skatt bereds tillfälle att te sådana fordringar i anspråk enligt lagen (1985:146) om avräkning vid återbetelning av skatter och av­gifter. I enskilt mål fär fordringar av sistnämnda slag inte utraätes efter ansökan sora gjorts senare än den i september under texerings­året.

Bestämmelseraa i 5 kap. 1-3 §§ utsökningsbalken tillämpas inte vid utmätning av fordran som avses i förste stycket. 7 enskilt mäl skall dock undantagas ett belopp om femhundra kronor utom i mål om vad enskild har att utgiva enligt

Utan hinder av vad sora sägs i förste stycket får där avsedd ford­ran utmätas. Fordran på överskju­tande skatt, sora avses i 1 mora. förste stycket, och ränte på sådan fordran får dock utmätas först i saraband raed att kronofogderayn-dighet vid den årliga debiteringen av slutlig skatt bereds tillfälle att te sådana fordringar i anspråk enligt lagen (1985:146) om avräkning vid återbetelning av skatter och av­gifter. I enskilt mål får fordringar av sistnämncfe slag inte utmätas efter ansökan som gjorts senare än den 30 juni under texeringsåret.

Bestäraraelsema i 5 kap. 1-3 §§ utsökningsbalken tillämpas inte vid utmätning av fordran som avses i förste stycket.

22

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

lagen om socialhjälp elter barna­vårdslagen eller på grund av un­derhållsskyldighet enligt gifter-niåbbalken, föräldrabalken eller annan lag.

Utmätning i enskilt mål må icke ske utan att åtgärden kan beräknas inbringa sökanden något utöver vad som fordras för att täcka kostnaderaa för utmätningen.

69 § i mom.'" Om preliminär skatt, sora har inbetelats eller sora, utan att så har skett, skall gottskrivas skattskyldig på grand av att arbetsgivaren gjort skatteavdrag eller enligt 27 § 2 raom. förste stycket 4 eller 5 eller andra stycket sarama moment, överstiger den slutliga skatten skall ränte (ö-skatteränta) beräknas på det överskjutande beloppet.

Vid ränteberäkningen gäller att i den slutliga skatten inte inräknas skattetillägg eller förseningsavgift enligt texeringslagen (1990:324) och att i den preliminära skatten inte inräknas sådan preliminär skatt som avses i 27 § 2 mom. 3 och som har betelats efter den 30 april året efter inkomståret.

Ränta beräknas på den del av överskjutande belopp som inte överstiger 20 000 kronor enligt en räntesats som motsvarar 60 procent av den statslåneränta som gällde vid utgången av november in­komståret och på belopp däröver enligt en räntesats som motsvarar 45 procent av statslåneräntan. Har preliminär skatt, sora avses i 27 § 2 mom. 3, betalats efter den 18 febraari året efter inkomståret men senast den 30 april samma år, berälcnas räntan enligt en räntesats som motsvarar 30 procent av stats­låneräntan. Räntesatserna bestäms till procenttal med högst en deci­mal.

Vid ränteberäkningen gäller att i den slutliga skatten inte inräknas skattetillägg eller förseningsavgift enligt taxeringslagen (1990:324) och att i den preliminära skatten inte inräknas sådan prelirainär skatt som avses i 27 § 2 mom. 3 och som har betalats efter den 5 maj året efter inkomståret.

Vid debitering av slutlig skatt senast den 31 augusti tctxerings-året, beräknas ränta på den del av överskjutande belopp som inte överstiger 20 

(XX) 

kronor enligt en räntesats, som motsvarar 35 pro­cent av den statslåneränta som 

gällde vid utgången av november 

inkomståret och på belopp därut­över enligt en räntesats som mot­svarar 25 procent av statslånerän­tan. Ränta utgår inte på överskju­tande belopp till den del det mot­svaras av preliminär skatt som inbetalas efter den 18 februari året efter inkomståret. I övriga fall beräknas ränta på den del av över­skjutande belopp som inte översti­ger 20 000 kronor enligt en ränte­sats sora motsvarar 60 procent av statslåneräntan och på belopp däröver enligt en räntesats sora motsvarar 45 procent av statslåne­räntan. Har preliminär skatt, sora avses i  27  § 2 mora. 3,  betalats

"Senaste lydelse 1992:624.

23

24

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

efter den 18 februari året efter inkomståret raen senast den 3 maj sararaa år, beräknas räntan enligt en räntesats sora raotsvarar 30 pro­cent av sfetslåneräntan. Ränte-satseraa bestäras till procentfel med högst en decimal. Ränta, i förekommande fell efter avdrag för kvarskatteavgift, betalas

inte ut om beloppet understiger 50 kronor. Ändras debitering eller gottskrivning enligt 27 § 2 mom. eller debiteras

tillkommande skatt, görs ny beräkning av ränta. Räntan bestäms därvid

till belopp som skulle ha utgått, om beräkningen gjorts vid den årliga

debiteringen av motsvarande slutliga skatt. Bestämmelseraa i denna lag om tillkommande skatt skall tillämpas på

ö-skatteränta.

Anvisningar

till 45 §

3." Har skattskyldig under inkomståret, innan beslutet om jämkning meddelats, erlagt högre preliminär skatt än han rätteligen bort göra, skall den för mycket inbetalda skatten icke restitueras. I stället skall den preliminära skatt som skall erläggas efter beslut om jämkning i motsva­rande mån reduceras, så att den sammanlagda prelirainärskatten koraraer att uppgå till belopp, som beräknas böra utgå för inkomståret. Fall kan förekomma, särskilt vid jämkning under senare delen av inkomståret, då prelirainärskatten nedsätts med så stort belopp att den skattskyldige, trots att han helt befriats från att betela sådan skatt under återstående upp­bördsmånader, ändå har inbetalt högre skatt än han kan antas ha rätte­ligen bort göra.

Uppgår det för mycket inbetalda Uppgår det för mycket inbetalda

beloppet till minst en femtedel av beloppet till minst en feratedel av

den beräknade slutliga skatten, i den beräknade slutliga skatten, i

förekommande fall minskad med förekommande fell minskad med

överskjutande ingående raervärde- överskjutande ingående mervärde­

skatt, dock till minst 500 kronor, skatt, dock till minst 500 kronor,

har den skattskyldige rätt att få har skattskyldig, som skall taxeras

tillbaka det för mycket inbetalda på grundval av allmän självdekla-

beloppet utan avvaktan på debite- ration enligt 2 kap. 13 § lagen

ring av den slutliga skatten. Är (1990:325) om självdeklaration och

särskilda förhållanden för handen kontrolluppgifter, rätt att få tillbaka

 fråga är t.ex. om ett särskilt det för mycket inbefelcfe beloppet

stort skattebelopp kan myndig- utan awaktan på debitering av den

heten, även om det angivna villko- slutliga skatten. Är särskilda för-

ret inte är uppfyllt, medge att det hållanden för handen fråga är

för mycket betalda beloppet återbe- t.ex. om ett särskilt stort skatte-

talas till den skattskyldige.

belopp kan rayndigheten, även

ora det angivna villkoret inte är

"Senaste lydelse 1992:680.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

uppfyllt, raedge att det för raycket betalcfe beloppet återbetalas till den skattskyldige.

Denna lag träder i Icraft den 1 januari 1994 och tillärapas första gången i fråga om preliminär skatt för 1994 samt slutiig och tillkomraande skatt på grand av 1995 års taxering. Dock skall ändringen i 68 § 6 mom. tredje stycket träda i kraft den 1 januari 1993 och tillärapas på återbetal­ning av skatt som sker efter sistnämnda cfeg.

25

4  Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs i fråga om kommunalskattelagen (1928:370)' deb att punkt 7 av anvisningaraa till 46 § skall upphöra att gälla, deb att punkt 4 av anvisningaraa till 41 § skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:86

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Anvisningar

tiU 41 §

4. I fråga om inkomst av tjänst gäller såsom allraän regel, att inkomst skall anses hava åtnjutits under det år, då densararaa från den skattskyldiges synpunkt är att anse såsora verkligen förvärvad och till sitt belopp känd. Detfe är framför allt förhållandet, då in­korasten av den skattskyldige upp­burits eller blivit för honom till­gänglig för lyftning eller, såsom i fråga om bostedsförraån och andra förraåner in natura, då den på annat sätt kommit den skattskyldige till godo, dette oberoende av hura­vida inko rasten intjänats under året eller tidigare. Har den skattskyl­dige på grund av sin tjänst fått förvärva värdepapper på förmån­liga villkor, tas förmånen upp till beskattmng det år förvärvet skedde.

4. 1 fråga ora inkomst av tjänst gäller såsom allmän regel, att inkomst skall anses hava åtnjutits under det år, då densararaa från den skattskyldiges synpunkt är att anse såsom verkligen förvärvad och till sitt belopp känd. Detfe är framför allt förhållandet, då in­komsten av den skattskyldige upp­burits eller blivit för honora till­gänglig för lyftning eller, såsora i fråga om bosfedsförmån och andra förmåner in natura, då den på annat sätt kommit den skaltskyldige till godo, dette oberoende av hura­vida inkomsten intjänats under året eller tidigare. Har den skattskyl­dige på grand av sin tjänst fått förvärva värdepapper på förmån­liga villkor, tes förmånen upp till beskattning det år förvärvet skedde. \bd gäller rätt beskatt­ningsår för inkomster som tas upp som intäkt av tjänst enligt be­stämmelserna i 32 § 1 mom. första stycket h gäller dock bestämmelser­na / J § 5 mom. lagen (1947:576) om StatUg inkomstskatt.

A andra sidan skall utgifteraa och omkostnaderna för inkorastförvärvet avdragas från intäkten under det år, då de verkligen blivit av den skatt­skyldige bestridcfe, även om de avser inkomst, som tidigare förvärvats eller först under ett senare år beräknas inflyte.

'Senaste lydelse av punkt 7 av anvisningarna till 46 § 1991:1912. -Senaste lydelse 1991:1912.

26

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas förste gången vid 1994 års texering. I fråga ora intäkter sora uppburits och utgifter som erlagts i anslutning till årsskiftet 1992-1993 tillärapas dock äldre bestäm­melser. För det fell intäkt beskattets eller avdrag medgivits för utgift vid 1993 års texering i enlighet med äldre bestämmelser skall intäkten inte beskattes och avdrag inte medges för utgiften vid 1994 års texering.

Prop. 1992/93:86

27

5  Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Härigenom föreskrivs att 3 § 5 mom. lagen (1947:576) om sfetiig inkomstskatt' skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:86

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

3

§

5 raora. I fråga om tUl viUcet beskattningsår en inkorast eller ut­gift skall hänföras tillämpas be­stämmelseraa i 41 § andra stycket och punkt 4 av anvisningaraa till 41 § kommunalskattelagen (1928:370), om inte annat före­skrivs i denna lag. Ränte på sådan bankräkning där räntan gottskrivs insätteren den 31 december anses sora tillgänglig för lyftning denna dag.

5 mom. I fråga om tiU viUcet beskattningsår en inkomst eller ut­gift skall hänföras tillämpas be­stämmelsema i 41 § andra stycket och punkt 4 av anvisningaraa till 41 § kommunalskattelagen (1928:370), om inte annat före­skrivs i denna lag. Ränte på sådan bankräkning där ränten gottskrivs insätteren den 31 december anses som tillgänglig för lyftning denna dag. Intäkter skall hänföras till beskattningsåret, trots att de inte uppburits eller varit tillgängligaför lyftning förrän efter beskattnings­årets utgång under förutsättning att de intjänats senast under beskatt­ningsåret och uppburits eller blivit tillgängligaför lyftning före den 15 januari påföljande år. Likaså skall intäkter som uppburits eller blivit tillgängliga för lyftning efter den 15 december året före beskatt­ningsåret hänföras till beskatt­ningsåret om de i sin helhet belö­per tidigast på beskattningsåret. På motsvarande sätt som i fråga om intäkter skall en utgift, som beta­lats efter den 15 december året före beskattningsåret eller före den 15 januari året efter beskatt­ningsåret, hänföras till beskatt­ningsåret.

och tredje styckena tillämpas också i

Bestämmelsema i 9 mom. andra fråga om förvärv av rätt till ränte.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770. Senaste lydelse 1991:1913.

28

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillärapas förste gången vid 1994 års texering. I fråga ora intäkter sora uppburits och utgifter som erlagts i anslutning till årsskiftet 1992-1993 tillämpas dock äldre bestäm­melser. För det fell intäkt beskattets eller avdrag medgivits för utgift vid 1993 års texering i enlighet med äldre bestämmelser skall intäkten inte beskattes och avdrag inte medges för utgiften vid 1994 års texering.

Prop. 1992/93:86

29

6  Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:1136) om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter

Härigenom föreskrivs att punkt 4 av övergångsbestämmelserna till lagen (1990:1136) ora ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:86

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

4. Vad som i 3 kap. 28 och 30 §§ i deras äldre lydelse sägs om aktiefond skall till och med 1993 års texering gälla värdepappersfond i fråga om andelsägare som inte har registrerats.

4. Vad sora i 3 kap. 28 och 30 §§ i deras äldre lydelse sägs om aktiefond skall till och med 1994 års texering gälla värdepappersfond i fråga ora andelsägare som inte har registrerats.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

30

7   Förslag till

Prop. 1992/93:86

Lag om ändring i lagen (1992:680) om ändring i uppbördslagen (1953:272)

Härigenora föreskrivs att 39 § 1 mom. uppbördslagen (1953:272)' i paragrafens lydelse enligt lagen (1992:680) ora ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

39 §

i inom. Vid utbetelning av kontent ersättning för arbete skall den sora betalar ut ersättningen göra avdrag för betalning av raottagarens preli­minära A-skatt (skatteavdrag).

Skyldighet att göra skatteavdrag föreligger inte om

1.   det kan antes att vad en arbetsgivare kommer att betela ut till arbets­

tegaren under inkomståret inte uppgår till minst 1 000 kronor,

2.   ersättningen betelas ut av ett handelsbolag och raottegaren är del­

ägare i bolaget.

Skyldighet att göra skatteavdrag föreligger inte heller, ora den sora ter emot ersättningen har en F-skattesedel antingen när ersättningen för arbetet bestäms eller när den betelas ut. En uppgift om innehav av en F-skattesedel får tes för god om den lämnas i en anbudshandling, en faktura eller någon därmed jämförlig handling, som även innehåller uppgifter om utbetelarens och betelningsmottegarens namn och adress eller andra för identifiering godtegbara uppgifter samt uppgift om betelningsmottegarens personnummer eller organisationsnummer. Det som sagts i andra mening­en gäller dock inte om den som betelar ut ersättningen känner till att uppgiften om innehav av en F-skattesedel är oriktig.

Om betelningsmottegaren har Om betelningsmottegaren har

både en F-skattesedel och en A- både en F-skattesedel och en A-

skattesedel får skatteavdrag under- skattesedel får skatteavdrag under­

låtes bara om F-skattesedeln skrift- låtas bara om F-skattesedeln skrift­

ligen åberopas. Görs dette, anses ligen åberopas. Görs dette, anses

mottagaren ha endast en F-skatte- mottegaren ha endast en F-skatte­

sedel. 1 annat fall anses han ha sedel. I annat fell anses han ha

endast en A-skattesedel. I fråga om endast en A-skattesedel. I fråga om

ersättning som avses i 3 § 2 mom. ersättning som avses i 3 § 2 mora.

andra stycket skall han alltid anses andra stycket skall han alltid anses

ha endast en A-skattesedel. En ha endast en Ä-skattesedel. En

sådan uppgift om innehav av en F- sådan uppgift om innehav av en F-

skattesedel som enligt andra styck- skattesedel sora enligt tredje styck­

et får tes för god gäller även som et får tes för god gäller även som

skriftligt åberopande av F-skatte- skriftligt åberopande av F-skatte­

sedeln.

sedeln.

Lagen omtryckt 1991:97. Senasie lydelse av lagens rubrik 1974:771

31

Finansdepartementet

P"""?-

1992/93:86

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 november 1992

Närvarande: stetsministera[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och stetsråden B. Wester­berg,[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: stetsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ytterligare förenklingar i deklarationsförfarandet

1   Ärendet och dess beredning

Det nuvarande systemet med förenklad självdeklaration infördes vid 1987 års taxering (prop. 1984/85:180, bet. 1984/85:SkU60, rskr. 1984/85:375, SFS 1985:406) och bygger i huvudsak på ett utredningsförslag från Skatteförenklingskommittén (B 1982:03). I betänkandet (SOU 1984:21) Förenklad självdeklaration redovisade kommittén förslag till förfarande­regler m.m. för en förenklad självdeklaration. Förslag lämnades också om materiella regeländringar i syfte att förenkla deklarationsredovis-ningen för i förste hand löntegaraa. Vidare lämnades förslag om utökad uppgiftsskyldighet, dels beträffande arbetsgivaraas redovisning av förmåner, dels också beträffande kreditinstitutens m.fl. uppgifter om insättares inkomsträntor och tillgodohavanden.

Vid införandet av den förenklade självdeklarationen diskuterades att på deklarationsblanketterna förtrycka de uppgifter om inkomst m.m. som skattemyndigheteraa hade tillgång till. Den enskilde skulle då redan vid deklarationstillfället kunna rätte eventuella felaktigheter i de förtryckte uppgifterna och säkert vete vilka belopp han skulle komma att texeras lör. Av olika skäl stannade man för en annan lösning som innebär att den skattskyldige i deklarationen försäkrar att de kontrolluppgifter han fått är riktiga och först i efterhand får ett taxeringsmeddelande med information om de kontrolluppgifter som legat till grand för hans taxering. Ett skäl till att metoden med förtryckning avvisades var att den skulle medföra en förskjutning av deklarationstidpunkten och därmed myndighetemas granskningsarbete med ungefär två månader. Senareläggningen kunde komma att avse alla skattskyldiga, alltså även de med mera komplicerade inkomst- och förmögenhetsförhåUanden. Den skulle strida mot en naturlig strävan att så snabbt som möjligt hantera deklarationsmaterialet och ge deklaranterna besked om utfallet av taxeringen.

Riksdagen har vid flera tillfällen behandlat frågan om en metod med förtryckning,    senast   på   grandval    av   skatteutskottets   betänkande

32

1989/90:SkU32. Utskottet pekar där också på problemen med förtryck-    Prop. 1992/93:86 ning av deklarationsblanketten raen anser ändå att en reform är önskvärd och att man bör arbefe raed att ta fram tekniska och andra system som möjliggör en sådan ordning. Dette har riksdagen gett regeringen till känna (rskr. 1990/91:217).

Regeringen har i beslut den 27 juni 1991 uppdragit åt Riksskatteverket (RSV) att utreda frågan om en vidareutveckling av den förenklade sjiilvdeklarationen samt lägga fram förslag till de lagändringar sora behöver göras. RSV har i en rapport (RSV Rapport 1992:3), Vidareut­veckling av den förenklade självdeklarationen, lagt frara förslag i enlighet med de riktlinjer regeringen angett.

Jag avser att i det följande behandla RSV:s förslag. Rapportens lagförslag bifogas detfe ärende sora bilaga 1. Rapporten har remissbe­handlats. En förteckning över de remissinstanser som har yttrat sig över rapporten bör fogas som bilaga 2 till protokollet. En samraanställning av remissyttrandena har upprättats inom Finansdepartementet och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 2760/90).

I det här sammanhanget avser jag också att behandla framställningar från RSV om vissa justeringar i kontrolluppgiftsskyldigheten och om justering av bestänunelsen om skönstexering i texeringslagen (dnr 5125/91, 4870/92).

RSV har i en rapport om översyn av utsökningsbaUcen (RSV Rapport 1991:1) föreslagit bl.a. att bestämmelsen i 68 § 6 raom. tredje stycket UBL om s.k. beneficiura i vissa enskilda mål vid utmätning av en gäldenärs fordran på överskjutende skatt skall slopas. Rapporten har remissbehandlats. En samraanställning av remissvaren har upprättets inom Justitiedepartementet och fmns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Justitiedepartementets dnr 91563). Jag lägger nu fram förslag också i denna fråga. Förslaget redovisas i anslutning till ändringama på uppbördsområdet.

Lagrådet

Regeringen beslutede den 15 oktober 1992 att inhämte Lagrådets yttrande över lagförslagen under 1-5, vilka uterbetets inora Finansdepartementet. De till Lagrådet remitterade lagförslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3.

Lagrådet har yttrat sig över förslagen. Yttrandet bör fogas till protokollet i dette ärende som bilaga 4. Jag återkommer till yttrandet i avsnitt 6.1 och 7.6 samt i författningskommenterema till de lagram vilkas utformning Lagrådet lämnat synpunkter på. Lagrådets granskning har också lett till vissa redaktionella ändringar i lagtexten.

3 Riksdagen 1992/93 1 saml. Nr 86

33

2   Den förenklade självdeklarationen

Prop- 1992/93:86

Den förenklade självdeklarationen infördes vid 1987 års texering för att underlätta deklarationsförferandet för det stora flertalet skattskyldiga med okomplicerade inkomst- och förmögenhetsförhållanden. En förenklad självdeklaration uppter inkomstslagen tjänst och kapital, allmänna avdrag, förmögenhet samt underlag för fastighetsskatt.

Den skattskyldige behöver i den förenklade självdeklarationen redovisa endast sådana uppgifter som skattemyndigheten inte redan har kännedom om genom kontrolluppgifter från tredje man eller genom uppgifter som tlnns tillgängliga i skattemyndighetens register. Systemet bygger på den grandläggande föratsättningen att såväl den skattskyldige som skattemyn­digheten får kontrolluppgifter från arbetsgivare, banker m.fl. med samma information. Överensstämmer de kontrolluppgifter den skattskyldige fått med de inkomster han erhållit och är de förtryckta uppgiftema om tastighetsinnehav och sambeskattningsförhållanden riktiga behöver den skattskyldige bara underteckna blanketten och skicka tillbaka den till skattemyndigheten.

Övriga uppgifter som är nödvändiga för taxeringen får lämnas i form av tilläggsuppgifter. Det kan avse inkomster som den skattskyldige inte fått kontrolluppgift på, avdrag för utgiftsräntor och för avgifter för pen­sionsförsäkring m.m. Yrkar den skattskyldige avdrag under inkoinst av tjänst utöver schablon-avdraget kan den förenklade blanketten inte användas, utan en allmän självdeklaration måste lämnas.

För att informera den skattskyldige om vilka uppgifter som lagts till gnmd för taxeringen får den skattskyldige före utgången av juni laxeringsåret ett s.k. taxeringsmedddelande. 1 meddelandet lämnas bl.a. uppgifter om vilka kontrolluppgifter som varit tillgängliga för skattemyn­digheten. I meddelandet lämnas också en preliminär uppgift om beräknad slutlig skattedebitering.

Systemet med förenklad självdeklaration har på ett påtagligt sätt förenklat hanteringen av en avsevärd del av deklarationema. En förenklad självdeklaration utan tilläggsuppgifter behöver inte granskas utan den maskinellt beräknade taxeringen kan direkt läggas till grand för debitering. Ett mindre antal deklarationer granskas dock manuellt främst till följd av att de maskinella kontrollmomenten gett utslag om eventuella felaktigheter. Den förenklade självdeklarationen har framför allt medfört att fritidsgranskning av deklarationer upphört men har dessutom inneburit Htt resurser kunnat frigöras från kontroll av löntegardeklarationer till mer svårkontrollerade deklarationer.

Föratsättningama för det förenklade deklarationsförferandet har i en inte obetydlig utsträckning påverkats av beslut på senare tid, främst skattereformen. Slopandet av rätten till avdrag för underhåll av icke hermnavarande bam och till extra avdrag för sjukdomskostnader har irmeburit ett minskat antal tilläggsuppgifter. Uppgiftslämnandet har också begränsats bl.a. av att uppburaa traktamentsersättningar upp till vissa schablonbelopp får kvittes "tyst" mot ökade levnadskostnader och att inkomstbeskattningen av småhus har slopats. Negativt från förfarandesyn-

34

punkt är bl.a. att något "grandavdrag" inte längre medges från reavinster på aktier, vilket medfört att även mindre reavinster måste redovisas i en allmän självdeklaration.

Vid 1992 års texering lämnades omkring 7,3 milj. självdeklarationer varav ca 3,5 milj. förenklade. Omkring 2 milj. löntegare och pensionärer lämnade en allmän självdeklaration.

Prop. 1992/93:86

3   Riksskatteverkets förslag

RSV:s förslag omfetter alla fysiska personer och dödsbon som enbart har inkomst av tjänst och/eller av kapitel. Skattskyldiga med inkorast av näringsverksamhet undantes således, liksom delägare i fåmansföreteg och närstående till dessa samt skattskyldiga som under hela eller del av inkomståret varit bosatte utomlands. Sammanlagt beräknas mellan 5,5 och 6 milj. skattskyldiga komma att omfetfes av det nya systemet.

Förfarandet kan beskrivas schematiskt på följande sätt (uppgifteraa avser fexeringsåret):

Senast 31 januari

Kontrolluppgifter lämnas till skatte­rayndighet och till skattskyldig

18 febraari

Fyllnadsinbetolning av kvarskatte-belopp över 20 000 kr

1 febraari20 mars

Registrering, beredning och avstäm­ning av kontrolluppgifter

20 mars10 april

Framställning och utskick av för­tryckt deklaration med förslag till texering

Senast 2 maj

Tilläggsuppgifter åter till skatterayn­dighet

2 maj

övrig fyllnadsinbetelning

3 maj15 juni

Registrering   av   tilläggsuppgifter.

Senast 18 augusti Januarimars (år 2)

debitering av slutlig skatt, avräkning av ö-skatt hos kronofogdemyndighet, utsändning av slutskattesedlar

Frivillig befelning av kvarskatt med sänkt avgift

Arbetsgivare gör avdrag för anställ­das kvarskatt

35

Senast 18 april (år 2)

Inbetelning av kvarskatt med fiill    Prop. 1992/93:86

avgift

Skyldighet att lämna kontrolluppgift föreslås beträffende utgiftsräntor, premier för pensionsförsäkringar, tomträttsavgälder särat reavinster och reaförluster vid avyttring av andelar i allemansfonder. Vidare föreslås att uppgift om förändring i innehavet av aktier i avstämningsbolag eller andelar i värdepappersfonder m.m. skall lämnas av Värdepapperscentra­len VPC AB eller förvaltere av värdepapper.

Den nya förenklade deklarationen föreslås bestå dels av en sida med förtryckte uppgifter om inkomster och avdrag ra.m., benämnd taxerings-förstag, dels en blankett för tilläggs- och ändringsuppgifter, benämnd tilläggsuppgift, som skall återsändas till skattemyndigheten i de fell sådana uppgifter finns att redovisa. Gör den skattskyldige inte något tillägg eller ändring i de förtryckte uppgiftema läggs dessa till grand för taxeringen. RSV uppskatter att ca 2 milj. skattskyldiga behöver lämna tilläggsuppgift.

Nuvarande texeringsförferande blir i huvudsak oförändrat. Taxerings-perioden kommer således att sträcka sig fram till den 30 november även för dem som omfattes av det förenklade förferandet, raen grandläggande taxeringsbeslut skall - om det inte fmns särskilda skäl - ha fettets senast den 15 juni.

Deklarationskontrollen konuner att förskjutes till tiden efter det att slutskattesedel har utfärdats. Detta innebär att omprövning och om-debitering kommer att ske under hösten i de fell ändring aktualiseras.

Debitering av slutlig skatt föreslås ske under juni raånad under taxering.såret för dem som omfattes av det förenklade förferandet. Föreligger särskilda skäl får debiteringen i enskilda fell senareläggas.

Skattsedel på slutlig skatt skall översändas till den skattskyldige senast den 30 juni taxeringsåret i fråga om sådana skattskyldiga som omfettes av det förenklade deklarationsförferandet. Om det finns särskilda skäl får skattsedeln dock översändas vid en senare tidpunkt.

Möjligheten till förtidsåterbetelning av beräknad överskjutande skatt skall slopas för dem som omfattes av det förenklade förferandet.

överskjutande skatt skall sätfes in på konto eller betelas ut i samband med att skattsedlama skickas ut även när dette skall ske senast den 30 juni. Ö-skatteränten sätts ned i de fell utbetelningen tidigareläggs.

En möjlighet till frivillig inbetelning av kvarstående skatt med lägre kvarskatteavgift införs. Inbetelningen skall då ske senast den 18 augusti taxering.'iåret. Utnyttjas inte denna möjlighet gäller samma regler som nu med   skyldighet   för  huvudarbetsgivama  att  göra  skatteavdrag  under

lanuari-- mars året efter texeringsåret med redovisning och inbetelning

senast den 18 april samma år.

RSV lämnar också förslag till ändringar i vissa materiella regler. Fastighetsskatt föreslås påföras den som var ägare till festigheten den 1 januari inkoinståret. Skatten debiteras för kalenderår. Nuvarande regel om jämkning vid ägarbyte slopas. Vidare föreslås en strikt kontantprincip även  för  inkomst  av  kapitel  och allmänna avdrag.   Nuvarande års-

36

skiftesregel för inkomst-och utgiftsräntor och pensionsförsäkringspremier    Prop. 1992/93:86 föreslås således bli slopad.

De nya reglema förelås börja tillämpas fr.o.m. 1995 års texering. Den utökade skyldigheten att lämna kontrolluppgifter skall därför iaktfes försfe gången i kontrolluppgifter som lämnas till ledning för 1995 års texering.

4  Allmänna utgångspunkter

Under senare år har ett antel reformer genomförts som varit inriktede på att förenkla och förbättra skattesystemet. Reformema har inte bara avsett materiella regler utan också förfaranderegler och organisation. Nya förfaranden för fexering, mervärdesskatt och punktskatter har införts, skattemyndighetema har fått en ny sammanhållen organisation som i väsentlig mån underlätfer den skattskyldiges kontakter med förvaltningen.

1 den masshantering sora texeringsförferandet utgör är det av utomor­dentlig vikt att de administrativa ratinema är ändamålsenligt utformade. Genom att begränsa hanteringen av det stora flerfelet okomplicerade deklarationer kan resurser friställas för en inriktning raot svårkontrollera­de deklarationer. Dette gäller inte minst raot bakgrand av de allt snävare ekonoiniska ramar inom vilica myndighetema åläggs driva sin verksam­het. Den höga förändringstekten på skatteområdet har dessutora inneburit att man tvingats avsatte stora resurser till annat än skattekontroll. Nu är det väsentligt att åter höja ambitionsnivån vad gäller det svårkontrollerade materialet. För att möjliggöra detta bör man sträva efter att finna former för att texera det stora flertelet skattskyldiga med relativt enkla inkomst-och förmögenhetsförhållanden på ett effektivt och resurssnålt men ändå rättssäkert sätt.

Den förenklade självdeklarationen är sårbar på så sätt att schablon­avdraget under inkomst av tjänst successivt har urholkats, vilket medfört att många skattskyldiga trots enkla inkomst- och förmögenhetsför­hållanden ställts utenför möjligheten att lämna en förenklad självdekla­ration, Samma sak gäller om den skattskyldige ett ensteka taxeringsår skali redovisa en reavinst. Det förhållandet att det finns tvä olika blankettyper för personer med relativt likartade förhållanden har också skapat problem i form av blankettbyten m.m.

Den förenklade självdeklarationen har med rätta kritiserats för att deklaranten fråntes möjligheten att vid deklarationstillfället med säkerhet vete vilka belopp han deklarerar. Ett system med förtryckning av samtliga av skattemyndigheten kända uppgifter är att föredra framför den nuvarande ordningen. Remissinstanseraa har också ställt sig raycket positiva till RSV:s förslag om en förtryckning av deklarationerna med hjälp av kontrolluppgiftema.

Den förenklade självdeklarationen har, trots de redovisade bristeraa, inneburit fördelar för såväl de skattskyldiga som skattemyndighetema. Jag anser det angeläget att nu gå vidare på den inslagna vägen att förenkla deklarationsförfarandet för de skattskyldiga. För att utveckla metoden med förtryckning av deklarationer är det en föratsättning att fler

37

uppgifter än i dag kan förtryckas. Behöver ett stort antel skattskyldiga Prop. 1992/93:86 lämna uppgifter utöver de förtryckte, kompliceras och försenas förferan­det så att de tänkte vinstema med systemet uteblir. Utgångspunkten bör vara att praktiskt teget alla vanliga uppgifter som måste beaktas vid texeringen är förtryckte. Skyldigheten att lämna kontrolluppgifter måste därför utvidgas. RSV föreslår att kontrolluppgifter skall lämnas om utgiftsräntor, avgifter för pensionsförsäkringar, tomträttsavgälder och reavinst eller reaförlust vid försäljning av andel i allemansfond. Det stora flertelet remissinstenser, däribland Dateinspektionen, har ställt sig bakora eller inte haft något att erinra raot förslaget i den här delen. Ett system med förtryckte deklarationsblanketter innebär en ökad service och rättssäkerhet för de skattskyldiga då de redan vid mottegandet av deklarationsblanketten vet vilka inkomstuppgifter skattemyndigheteraa har och vilken inkomst de komraer att texeras för.

Jag har känt betänkligheter inför att ytterligare utöka det redan nu omfettande uppgiftslämnandet från tredje man. Man kan enligt min mening inte bortse från de ferhågor från integritetssynpunkt som dessa uppgifter kan väcka hos de skattskyldiga. Ä andra sidan kan hävdas att det inte är fråga om nya uppgifter i sig som tillförs systemet utan enbart att sättet på vilket de inhämfes nämligen genom kontrolluppgifter i stället för genom att den skattskyldige själv lämnar uppgifteraa ändras.

Ostridigt är att ett stort anfel förtryckta uppgifter iimebär en väsentlig lättnad för de skattskyldiga och innebär stora administrativa vinster för skattemyndighetema. Jag anser därför att fördelaraa överväger de nackdelar man från integritetssynpunkt kan anföra raot förslaget.

En utökad kontrolluppgiftsskyldighet medför en utökad ADB-hantering av personuppgifter. Möjligheten för enskilda registrerade till insyn i registren och i personuppgiftemas användning är en grundläggande del av ett gott integritetsskydd. RSV föreslår att den skattskyldige genom passivitet godkänner det taxeringsförslag som skattemyndigheteraa sänt ut. Visserligen innebär detta att den skattskyldige får del av relevanta registerappgifter innan de läggs till grand för texering och att han därigenom har möjlighet att rätte eventuella felaktigheter genom tilläggsuppgifter. Från integritetssynpunkt är dock ett aktivt godkännande från den skattskyldiges sida att föredra. Jag återkommer strax till hur jag ställer mig till RSVs förslag i den här delen.

Mot en utvidgad kontrolluppgiftsskyldighet kan också invändas att man genom en sådan delvis flytter över bestyret med och kostnaden för skattekontrollen på uppgiftslämnaraa. Det är dock enligt min mening ofrånkomligt att skattekontrollen till stor del bygger på kontrolluppgifter från tredje man. Givetvis bör restriktivitet iakttes när det gäller att utvidga nuvarande uppgiftsskyldighet.

Genom skattereformen har nya möjligheter till förenklingar öppnats. Det gäller inte ininst på grand av den nya beskattningen av kapitelin­komster. Banker och andra kreditinstitut lämnar redan kontrolluppgifter om inkomsträntor. Om de även åläggs att lämna kontrolluppgifter om kundemas skuldräntor skapas föratsättningar för att skattemyndigheteraa för flertelet enskilda skall kunna beräkna inkorast av kapitel utan de

38

enskildas medverkan. Motsvarande fördelar uppnås beträffende allmänna    Prop. 1992/93:86

avdrag   om   försäkringsbolagen   lämnar  kontrolluppgifter  ora  befeida

avgifter för pensionsförsäkringar. I det följande koraraer jag att redovisa

förslag   ora   bl.a.   införande   av   uppgiftsskyldighet   för  utgiflsräntor,

tomträttsavgälder, avgifter för pensionsförsäkringar samt reavinster och

reaförluster vid försäljning av andelar i allemansfonder.

Avgörande för att det nya systemet skall fungera på ett tillfredsställan­de sätt är att den ökade mängden kontrolluppgifter lämnas på ADB-medium och att den tekniska kvalitén på lämnade kontrolluppgifter är hög. För att bidra till en högre kvalité på lämnade uppgifter, krävs också att stora resurser läggs på ökade kontrollinsatser i form av kontroll­uppgiftsrevisioner.

Från vissa av de presumtiva uppgiftslämnaraa har anförts bl.a. att datesystemen för närvarande i många fall inte är anpassade till att lämna de uppgifter som behövs och att den nu föreslagna uppgiftsskyldigheten därför kommer att medföra betydande svårigheter och stora kostnads­ökningar. Önskemål om ersättning för dessa kostnader har därför framförts. Mot dette kan anföras att underlag för de aktuella uppgifteraa redan i dag i många fell finns tillgängligt på ADB-medium och lämnas som en service till kundema, t.ex. i fråga om låneräntor. Jag inser emellertid att det för många berörda uppgiftslämnare självfellet kan uppstå svårigheter, dels inledningsvis genom de ändringar i dafesystemen som krävs, dels årligen vid uppgiftslämnandet.

Myndighetema underlätfer redan i dag uppgiftslämnamas arbete genom att i förekommande fell tillhandahålla uppgifter ora personnummer ete. Även andra åtgärder för att underlätfe uppgiftsläranande på ADB-media förekommer. Beträffande de framförda önskemålen om ersättning för uppkomna kostnader vill jag framhålla att det är en grandläggande princip att skyldigheten att lämna kontrolluppgifter till ledning för texering inte berättigar till ersättning för de kostnader sora ett sådant uppgiftslämnande kan medföra.

Remissinstenseraa ställer sig i stort positiva till RSV:s förslag ora en vidareutveckling av den förenklade självdeklarationen utora på en punkt, nämligen förslaget att den skattskyldige genom passivitet godkänner det texeringsförslag som skattemyndigheten skickat ut.

Enligt min mening är RSV:s förslag i denna del inte acceptebelt. Den skattskyldige måste känna att det är han sora står för uppgifteraa i deklarationen, även till den del de är förtryckte. Dette åstedkoms genom att den skattskyldige liksom tidigare fullgör sin deklarationsskyldighet genom att underteckna blanketten och skicka tillbaka den till skatterayn­digheten även i de fell han inte har ändrat eller lagt till någon uppgift.

Ett förfarande som innefattar att den förtryckta blanketten skickas tillbaka till skattemyndigheten även i de fell den skattskyldige inte har några uppgifter att tillägga innebär från skattemyndigheteraas synpunkt vissa administrativa nackdelar. Systemet måste innehålla bl.a. ratiner för föreläggande att inkomma med den förenklade deklarationen i de fell någon underskriven deklarationsblankett inte skickas tillbaka och för påförande av förseningsavgift i de fell blanketten skickas in för sent. I

39

förhållande till RSVs förslag innebär en ordning med tillbakaskickade blanketter att ytterligare 3,5-4 miljoner deklarationer måste hanteras i systemet. Detta leder till ökade kostnader i förhållande till den av RSV föreslagna ordningen och även i förhållande till den alteraativa lösning sora redovisats. Det administrativa merarbetet innebär också enligt vad jag inhämtat från RSV att det inte är möjligt att skicka ut skattsedel på slutlig skatt före utgången av juni månad utan först före utgången av augusti månad under taxeringsåret.

Ett förferande med undertecknade deklarationsblanketter är av principiella skäl det enda godfegbara, trots den tidsförskjutning och det merarbete för skattemyndigheteraa som en sådan ordning innebär. Att låta den skattskyldiges passivitet anses utgöra ett godkännande av att de förtryckta uppgifteraa läggs till grand för taxeringen är inte acceptabelt. De förslag som jag kommer att lägga fram i det följande utgår från detta ställningsfegande.

Prop. 1992/93:86

5  Kontrolluppgiftsskyldighet m.m. 5.1     Utgiftsräntor

Mitt förslag: Kontrolluppgift ora utgiftsränte skall lämnas av den som yrkesmässigt bedrivit utlåning eller kreditgivning. Kontroll­uppgift skall också läranas av den som i annan yrkesmässig verksamhet bedrivit utlåning eller kreditgivning via konto eller i annan form. Vidare skall förening som lånat ut pengar till med­lemmar mot ränte lämna kontrolluppgift om räntan. Arbetsgivare eller uppdragsgivare som lånat ut pengar till arbetstegare resp. uppdragstegare skall lämna kontrolluppgift om beteld ränte samt eventuell ränteförmån.

Kontrolluppgift skall lämnas för fysisk person eller dödsbo beträffande under året beteld ränte. Avser beteld ränte till viss del förskottsränta skall det framgå hur stor del av räntan sora belöper på beskattningsåret.

För det fall betelningsansvaret för en skuld delas raellan flera personer, skall räntan fördelas lika raellan gäldenärema, ora inte annat är känt för den uppgiftsskyldige.

RSV:s förslag: RSV läranar inte något förslag om att arbets- resp. uppdragsgivare skall lärana kontrolluppgift ora ränteförmån.

Remissinstanserna: Många remissinstanser är kritiska till förslaget att det är kreditinstituten och inte skattemyndigheten sora i förste hand skall svara för fördelning av ränte raellan flera betelningsansvariga. Finansbo­lagens Förening m.fl. efterlyser en närmare analys av frågan om vera som skall vara uppgiftsskyldig samt av begreppet utgiftsränte.

40

Skälen för mitt förslag: I betänkandet (SOU 1984:21) Förenklad Prop. 1992/93:86 självdeklaration (s. 214 f) övervägdes frågan om obligatorisk uppgiftsskyldighet för utgiftsräntor av Skatteförenklingskommittén. Något förslag lades dock inte fram, frärast beroende på svårigheten att identifiera rätt förvärvskälla raed den uppdelning sora då gällde. Vidare förelåg problem då förvärvskällor beskattedes koraraunalt i skilda kommuner. Vid delad betelningsansvarighet för lån förelåg även svårighet att hänföra avdraget till rätt person.

Genom skattereformen har vissa av de tidigare problemen avhjälpts. Fr.o.m. 1992 års texering gäller att alla räntor - frånsett ränte på skuld i näringsverksamhet - blir hänförliga till en och samma förvärvskälla, nämligen kapitel. Skattesatsen är proportionell.

Antelet skattskyldiga som i deklarationen yrkar avdrag för skuldränte är mycket stort. Enligt RSV yrkade ca 1,6 milj. skattskyldiga avdrag för ränte på skuld hänförlig till villa eller fritidshus vid 1990 års texering. Antelet skattskyldiga som yrkade avdrag för ränteutgifter för andra'private skulder var ca 3 milj. (RSV Rapport 1992:3 s. 73). En förtryckt deklarationsblankett mäste därför med nödvändighet innehålla uppgift om utgiftsränte. Jag anser att en skyldighet att lämna uppgift om sådana räntor bör införas och föreslår att det i 3 kap. 25 a § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, LSK, införs en bestämmelse med sådant innehåll.

Om arbetsgivare eller uppdragsgivare lånar ut pengar till arbetstegare resp. uppdragstegare räntefritt eller mot ränte som imderstiger marknads-ränten skall arbetstegaren eller uppdragstegaren beskattes för förmånen. Belopp motsvarande värdet av förmånen skall, enligt punkt 10 av anvisningaraa till 32 § kommunalskattelagen (1928:370), KL, anses som en beteld ränteutgift.

Uppgiftsskyldighet för värdet av ränteförmånen föreligger redan enligt 3 kap. 4 § LSK. Härigenom koramer intäktsbeloppet att kunna beaktas vid förtryckning av deklarationen. Antelet ränteförmåner på kontroll­uppgift var vid 1992 års texering ca 100 000. För att även kunna tillgodoföra ränteavdrag i dessa fell bör uppgiftsskyldigheten utsträckas till att omfatte hela det belopp för vilket avdragsrätt föreligger, dvs. erlagd ränta ökad med värdet av eventuell ränteförmån. Jag föreslår att en särskild regel härom tes in i 3 kap. 25 a § LSK.

Om betelningsansvaret för en skuld delas mellan flera personer, medges var och en avdrag för den del av räntan som han betelat. För att kontrolluppgiften skall bli riktig måste därför långivaren känna till vem som fektiskt betelat räntan. Jag anser att den lösning som ligger närmast till hands är att man tillämpar samraa regel som gäller för redovisning av gemensamma insättningskonton. Huvudregeln är där att ora inte annat förhållande är känt fördelas ränte och fordran lika mellan innehavama. Har kontoinnehavama meddelat den uppgiftsskyldige att fördelning skall ske efter någon annan grand, skall denna tillärapas. Jag föreslår att en regel av denna innebörd införs även för utgiftsräntor.

Som jag tidigare antytt är frågan om avdragets rätte fördelning, t.ex. mellan makar sora är geraensarat betelningsansvariga för en skuld, inte

41

längre av så stor vikt med hänsyn till att det skattemässiga värdet normalt är lika stort, oavsett vem av makarna som tillgodoförs avdraget. Det finns därför skäl ante att endast ett mindre antel skattskyldiga koramer att yrka annan fördelning än enligt huvudregeln. För att rainimera antelet tilläggsuppgifter är det dock önskvärt att kreditinstituten raedverkar till att fördelningen enligt kontrolluppgiften blir riktig, t.ex. genom att tmder hösten före texeringsåret ge berörda gäldenärer tillfälle att meddela hur räntomil skall fördelas dem emellan.

Om ett inlåningskonto innehas av fler än fera personer, får enligt 3 kap. 57 § LSK uppgifter lämnas ora en person som förfogar över kontot i stället för om samtliga innehavare (förfogarkonto). En motsvarande regel bör införas beträffande lån som tecknats av ett större antel fysiska personer gemensamt, vilket kan vara fellet t.ex. när det gäller lån till s.k. obligationskonsortier och liknande. Kontrolluppgift bör då lämnas för den person som tecknat lånet för konsortiets räkning och denne får ombesörja att uppgift om fördelning lämnas till raedleraraama i konsortiet. Jag föreslår att 3 kap. 57 § LSK kompletteras med en sådan regel.

Prop. 1992/93:86

5.2 Tomträttsavgälder

Mitt förslag: Kontrolluppgift om tomträttsavgäld skall lämnas av den som upplåtit tomträtt.

Kontrolluppgift skall lämnas för fysisk person och dödsbo samt innehålla uppgift om fastighetens beteckning och beteld avgäld.

För det fall fastighet innehas raed tomträtt av fler än en person, skall avgälden fördelas lika mellan tomträttsinnehavaraa, om inte annat är känt för den uppgiftsskyldige.

RSV:s förslag: Överensstäraraer med mitt.

Remissinstanserna: Sveriges Fastighetsmäklarsamfund tillstyrker förslaget. Svenska Kommunförbundet avstyrker raed raotiveringen att kommuneraa i de flesfe fell saknar tomträttshavamas personnummer och i vissa fell saknas även namn. En aktualisering av registren skulle enligt Kommunförbundet bli oproportionerligt dyrt, ställt i relation till vinsten med en uppgiftsskyldighet.

Skälen för mitt förslag: Av det föregående framgår att obligatorisk uppgiftsskyldighet föreslås beträffande utgiftsräntor. Införs kontroll­uppgiftsskyldighet även för tomträttsavgälder ökar antelet fell där samtliga uppgifter om inkomst av kapifel kan förtryckas avsevärt.

Vid 1990 års texering förekom avdrag för tomträttsavgäld avseende villor och/eller fritidshus i drygt 100 000 deklarationer. En uppgiftsskyl­dighet för beteld tomträttsavgäld skulle därför innebära en inte oväsentlig lättnad i kravet på deklaranterna att lämna kompletterande uppgifter. Visserligen innebär en uppgiftsskyldighet vissa svårigheter och kostnader för uppgiftslämnaraa. Kostnaderaa är dock i huvudsak av engångskarak-

42

tär och den insamlade informationen torde framdeles vara av värde även för kommuneraa. Vid en saralad bedöraning finner jag att värdet av en uppgiftsskyldighet i denna del får anses uppväga de administrativa nackdelama för kommunema. De svårigheter som kommunema kan komma att ställas inför i arbetet med att identifiera tomträttshavare och komplettera med personnummer etc. bör kunna klaras genom frivillig medverkan från tomträttshavama samt raed den hjälp sora övriga myndigheter kan erbjuda genom sina register. Jag föreslår därför att en bestämmelse ora uppgiftsskyldighet i denna del införs i en ny paragraf, 3 kap. 26 a §, i LSK.

5.3  Avgift för pensionsförsäkring

Prop. 1992/93:86

Mitt förslag: Kontrolluppgift ora avgift för pensionsförsäkring skall lämnas av försäkringsföreteg och understödsförening.

Kontrolluppgift skall länmas för försäkringstegare och avse under året erlagd avgift för pensionsförsäkring.

Kontrolluppgift skall lämnas även avseende belopp sora betelats ut till försäkringstegaren på grand av återköp av försäkring.

RSV:s förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Folksam har inte någon erinran raot uppgiftsskyl­digheten i sig, men ställer sig tveksamt till ora kontrolluppgifter komraer att kunna lämnas i tid. Sveriges Försäkringsförbund, sora i vart fell anser det orealistiskt att tänka sig en tidigare tidpunkt för uppgiftsläranande än den 31 januari, ifrågasätter ora inte det föreslagna förferandet leder till att ett stort antel tilläggsuppgifter raåste lämnas.

Skälen för mitt föiIag: Rätten till avdrag för avgift för pen­sionsförsäkring regleras i 46 § 2 mom. förste stycket 6 KL samt punkteraa 6 och 7 av anvisningama till nämnda paragraf. I dessa lagram behandlas reglema för avdragsrätt sora allraänt avdrag. (Skattskyldig som bedriver näringsverksamhet kan i stället medges avdrag som kostnad i förvärvskällan.) Bestämmelsema innehåller såväl kvalitetiva som kvantitetiva regler. De förra avgränsar avdragsrätten med hänsyn till slag av pensionsförsäkring, de senare innebär beloppsmässiga begränsningar av avdragen med hänsyn bl.a. till den skattskyldiges inkoinst av tjänst (resp. aktiv näringsverksamhet).

För avdrag för pensionsförsäkringspremie som allmänt avdrag gäller kontentprincipen. Den s.k. årsskiftesregehi i 3 § 5 mom. lagen (1947:576) om stetlig inkorastskatt, SIL, är dock tillämplig på allmänna avdrag. Innebörden av regeln är i korthet att utgift som betelats mellan den 16 december år 1 och den 14 januari år 2 skall hänföras till det av de två åren den belöper på. Motsvarande gäller inkomster kring årsskiftet. Jag återkommer till regeln senare (avsnitt 8.2) och kommer då att föreslå att årsskiftesregeln slopas och att en strikt kontantprincip införs.

43

44

I betänkandet (SOU 1984:21) Förenklad självdeklaration (s. 218 f)    Prop. 1992/93:86 övervägdes frågan om uppgiftsskyldighet för pensionsförsäkringspremier. Då gjordes den bedömningen att ett obligatoriskt uppgiftslämnande skulle vara förenat med så stora nackdelar, att de inte kunde uppvägas av fördelaraa med en sådan reform.

Avdrag för avgift för pensionsförsäkring som allmänt avdrag yrkades vid 1990 års fexering av ca 800 000 skattskyldiga. I ett system med förtryckfe deklarationsblanketter är det därför av väsentlig betydelse att uppgift om pensionsförsäkringspremie kan förtryckas.

Det är framför allt två frågor som kan tänkas vålla problera för uppgiftslämnaraa vid en obligatorisk uppgiftsskyldighet, näraligen dels om det är möjligt att lämna tillförlitliga uppgifter inom föreskriven tid, dels hur de kvantitetiva reglema skall beaktes. Vid bedömning av tidsaspekten står klart att den stora anhopningen av nytecknade för­säkringar under årets siste veckor raedför en mycket kraftig belastning på försäkringsföretegens administrativa apparat. Å andra sidan medför mitt förslag om att slopa årsskiftesregeln att de tidigare svårigheteraa reduceras. Det bör därför vara möjligt för försäkringsföretegen att inkomma med de önskade uppgiftema senast den 31 januari texeringsåret.

Avdragsrätten för erlagd avgift är knuten till när den skattskyldige betelat avgiften. Vid betelningar sora sker vid årsskiftet kan vid tillämpandet av en strikt kontantprincip problem uppkomina för försäk­ringsgivaren att avgöra till vilket beskattningsår en betelning som influtit under årets förste dagar är hänförlig. Det är inte riraligt att kräva att försäkringsföretegen skall utreda vilken dag premien faktiskt betelats. Jag finner det härvid naturligt att försäkringsgivaren skall lärana kontrolluppgift om sådan betelning som senast den 31 december beskattningsåret kommit försäkringsgivaren tillgodo, dvs. bokförts på dennes bank- eller postgirokonto. Dette koramer i och för sig att innebära att kontrolluppgift inte i alla fell kommer att lämnas för dette beskatt­ningsår för de försäkringstegare som inbetelt avgiften under beskatt­ningsårets två eller tre siste bankdagar och som således har rätt till avdrag. Det torde dock vara fråga om ett informationsproblem -övergångsvis - för att få försäkringstegama att tidigarelägga inbetelningen av försäkringspremien. Jag föreslår därför att det i en ny paragraf, 3 kap. 17 a §, i LSK införs en bestämmelse om uppgiftsskyldighet för erlagd pensionsförsäkringspremie med den nu angivna innebörden.

Det kan rimligen inte krävas av försäkringsföretegen att de skall ange med vilket belopp avdragsrätt föreligger enligt de kvantitetiva reglema, eftersom de inte känner till försäkringstegarens inkoraster. Av kontroll­uppgiften bör däremot framgå att försäkringen är av den karaktären, att avdragsrätt föreligger enligt de kvalitetiva reglema. Dette torde inte vålla några problem för uppgiftslämnama.

Enligt företrädare för försäkringsbolagen görs ofta en riskbedömning i samband med ansökan om ny försäkring. I ett mindre antel fell leder undersökningen till att ansökan avvisas och premien återbetelas, vilket ibland kan ske senare än den 31 januari, då kontrolluppgift senast skall lämnas. Skyldighet att lämna kontrolluppgift bör enligt min raening gälla

även om avtel formellt inte fullbordats förrän ansökan är färdigbehandlad efter riskbedömning. I de fell som nämnts liksom i andra fell av premieåterbetelningar efter att ändring inträffet, bör rättelse ske genom att försäkringsförefeget lämnar en ny kontrolluppgift.

Återköp av pensionsförsäkring kan ske dels om det tekniska återköps­värdet inte överstiger 10 000 kr, dels också efter dispens. Uppburet belopp vid återköp är skattepliktigt som inkomst av tjänst (32 § 1 raora. KL). För att klargöra att det föreligger en obligatorisk skyldighet att lämna kontrolluppgift vid återköp av pensionsförsäkring föreslår jag ett förtydligande i 3 kap. 14 § LSK.

Om reglema om förskjutning av avdrag skall tillämpas (punkt 6 fjärde stycket av anvisningama till 46 § KL) får den skattskyldige själv framställa yrkande om dette i deklarationen. Detsamma gäller för de fell högre avdrag kommer i fråga därför att pensionsrätt saknas i anställning. Pensionsförsäkring, som tecknats i utländsk försäkringsanstelt, kan under vissa omständigheter jämställas med svensk pensionsförsäkring i skattehänseende. Eftersom uppgiftsskyldighet inte kan åläggas utländskt företeg, måste deklaranten även i sådant fell lämna kompletterande uppgift.

Prop. 1992/93:86

5.4  Aktieförsälj ningar

Min bedömning: Den telcniska utformningen av en kontroll­uppgiftsskyldighet avseende försäljning av aktier och andra värde­papper bör utredas vidare.

RSV:s förslag: Kontrolluppgift som lämnas för fysisk person skall ange om förändring (ökning eller minskning) inträffet under året beträffande innehavet av aktie eller andel i annan värdepappersfond än allemansfond. Detsamma skall gälla beträffande andel i utländsk juridisk person eller utländsk aktie eller annat utländskt värdepapper.

Remissinstanserna: Fondbolagens Förening m.fl. avstyrker förslaget med motiveringen att endast en mycket begränsad del av kontroll­uppgiftema verkligen skulle avse försäljningar. Värdepapperscentralen VPC AB (VPC) uppger att man saknar de datetekniska föratsättningaraa för att med en enkel kryssmarkering uppge om förändring skett, då systemet är kontobaserat och inte individbaserat. Sveriges Aktiesparares Riksförbund (SARF) ställer sig positivt till de framlagda förslagen.

Skälen för min bedömning: Antelet personer som äger aktier i Sverige har ökat kraftigt och uppgår för närvarande till ca 3 milj. Det direkte ägandet av aktier har minskat till förmån för ett indirekt, kollektivt sparande i olika slag av värdepappersfonder. Många av aktieägama är löntegare som har sådana inkomst- och förmögenhetsför­hållanden, att de med dagens system kan lämna förenklad självdeklara­tion. Antelet deklarationer som innehåller uppgift om reavinst eller reaförlust på aktier kan grovt beräknas till ca 300 000.

45

Jag anser det vara av väsentlig vikt att någon form av uppgiftsskyl­dighet införs beträffende försäljningar av aktier och andra värdepapper, främst med hänsyn till kontrollbehovet men också till det infor­mationsvärde en sådan uppgift har för deklaranterna. Med beaktande av de synpunkter som har framförts bl.a. från VPC finner jag eraellertid att frågan om den tekniska utformningen av kontrolluppgiftsläranandet bör utredas vidare. Jag avser att snarast möjligt återkomma med förslag i denna del.

Prop. 1992/93:86

5.5  Försäljning av andelar i allemansfond

Mitt förslag; Fondbolag sora avses i 1 § lagen om värdepappers­fonder skall lämna kontrolluppgift för den som avyttrat andel i allemansfond under året.

Kontrolluppgiften skall avse skattepliktig reavinst eller avdrags­gill reaförlust.

RSV:s förslag: RSV föreslår att förvaringsinstitut som avses i 1 § lagen om värdepappersfonder skall lämna kontrolluppgift för den sora avyttrat andel i allemansfond.

Remissinstanserna: Förslaget i denna del har encfest kommenterats av Fondbolagens Förening m.fl., vilka avstyrker införande av kontroll­uppgiftsskyldighet. Till stöd anför man bl.a. att uppgifteraa blir osäkra på grand av att flera altemativa beräkningsmetoder finns och att de för kontrolluppgiftema erforderliga registren skulle ställa krav på en enorm lagringskapacitet. Vidare påpekas att det är fondbolaget och inte förvaringsinstitutet som rätteligen bör åläggas uppgiftsskyldighet.

Skälen för mitt förslag: Allemanssparandet infördes år 1984. T.o.m. år 1990 kunde försäljningar av andelar oeh byte av fond ske skattefritt. Den fr.o.m. den 1 januari 1991 införda beskattningen har lett till att reavinstberäkningen nu kan ske efter tre olika alteraativ. Huvudregeln innebär att vinsten beräknas till nettopriset vid inlösen minus nettopriset vid förvärvet. Därvid skall det genomsnittliga anskaffningsvärdet för samtliga andelar användas. Som alteraativ får en schablonregel tillämpas. Schablonregeln innebär att 20 % av nettoförsäljningslUcviden tas upp som anskaffningsvärde. Häratöver finns en särskild övergångsregel, som innebär att som anskaffningsvärde för andelar som anskaffets före år 1991, får tes upp värdet per den 31 december 1990.

Kontrolluppgiften föreslås i rapporten få bygga på någon av de tre beräkningsmetoderna. Uppgiftslämnama bör sträva efter att genomföra beräkningen efter den metod som ger lägst skatt. I uppgiften skall redovisas vilken metod för vinstberäkningen som valts. De altemativa sätten att beräkna vinsten bör också anges genom förtryckt information på blanketten.

En beräkning av anskaffningsvärdet enligt huvudregeln kräver tillgång till de verkliga uppgiftema för förvärv bakåt i tiden och fram till dess att

46

försäljningen skett. Eftersom vinst vid försäljning av andelar tidigare Prop. 1992/93:86 inte beskattedes, torde den verkliga anskaffningsutgiften för äldre andelar dock ofte vara okänd eller svårtillgänglig. Det får därför anses riraligt att uppgiftslämnaraa i fråga om äldre andelar normalt utnyttjar värdet vid årsskiftet 1990/91 som anskaffningsvärde. Vill den skattskyldige använda sig av en annan beräkningsmetod far han i så fell lärana en komplet­terande uppgift. När det gäller andelar sora anskaffets efter årsskiftet 1990/91 föreligger av naturliga skäl inte sararaa problem. Uppgift om samtliga anskaffningsutgifter torde utan större problem kunna skaffes fram.

Som huvudskäl mot det föreslagna kontrolluppgiftsläranandet har från bankhåll anförts att en sådan framtida lagring av samtliga anskaffnings­utgifter samt av antelet köpte och sålda andelar som uppgiftslämnandet skulle kräva, kommer att ställa helt orimliga krav på lagringskapacitet i uppgiftslämnamas datesystem. Enligt min mening är det emellertid inte nödvändigt att uppgiftslämnama lagrar uppgift ora saratiiga an-skaffiiingsutgifter. Vid försäljning skall, som jag tidigare närant, den s.k. genomsnittsmetoden tillämpas vid beräkning enligt huvudregehi. Uppgiftslämnama kan därför inskränka sitt ADB-lagrade underlag för uppgiftslämnandet till att avse endast det genomsnittiiga an­skaffningsvärde enligt genomsnittsmetoden som gäller efter siste transaktionstillfallet, antel andelar samt värdet per den 31 december 1990. Dette torde inte medföra alltför stora problera för uppgiftslämnaraa. Insatseraa från uppgiftslämnamas sida koncentreras till initialskedet.

Vid utgången av september 1991 uppgick antelet konton i allmänna och företegsanknutna allemansfonder till ca 1 750 000. Jag anser det därför väsentligt att uppgifter om reavinst eller reaförlust kan förtryckas på deklarationsblanketten. Med beaktande härav och då en sådan ordning som jag nu föreslagit inte heller synes ställa orimligt stora krav på lagringsutrymme i uppgiftslämnamas datesystem, finner jag att värdet av en uppgiftsskyldighet väl överväger de administrativa nackdelaraa. Jag föreslår därför att det i en ny paragraf, 3 kap. 32 a §, i LSK införs bestämmelser om obligatorisk skyldighet att lämna kontrolluppgift om uppkommen reavinst och reaförlust vid avyttring av andel i allemansfond i enlighet med vad jag nu anfört.

Enligt 1 § lagen om värdepappersfonder förstås med fondbolag ett svenskt aktiebolag som fått tillstånd att utöva fond verksamhet. Med förvaringsinstitut förstås en bank eller ett annat kreditinstitut som förvarar en värdepappersfonds tillgångar och som sköter in- och utbetalningar avseende fonden. Enligt 31 § samma lag skall fondbolaget föra eller late föra ett register över samtliga innehavare av andelar i fonden. Förvaringsinstitutet har inte ålagts ati ha fondandelsägaren registrerad i denna sin egenskap, utan skall i förste hand förmedla in- och utbetelningar till fondbolaget. Jag anser därför att uppgiftsskyldigheten bör åligga fondbolaget.

47

5.6  Övriga frågor om uppgiftsskyldighet

5.6.1 Särskilda bestämmelser beträffande fåmansföretag m.m.

Prop. 1992/93:86

Mitt förslag: På kontrolluppgift sora avser företegslecfere i fåmansföreteg eller fåmansägt handelsbolag, närstående till sådan person samt delägare i företeget skall inte lämnas sådana uppgifter som den skattskyldige enligt 2 kap. 24 § lagen ora självdeklaration och kontrolluppgifter själv skall redovisa i sin självdeklaration.

Skattemyndigheten skall ges möjlighet att, beträffande företegs­ledare och delägare i fåmansföreteg, dem närstående personer särat delägare i handelsbolag, efter föreläggande begära in de uppgifter från fåmansföreteget eller handelsbolaget som behövs för att kunna beräkna den skattskyldiges skattepliktiga inkomst.

RSV:s förslag: Överensstämmer raed raitt.

Skälen för mitt förslag: Enligt 2 kap. 24 § LSK skall företegsledare i fåmansföreteg eller fåmansägt handelsbolag, närstående till sådan person samt delägare i företeget i sin självdeklaration lämna de uppgifter som behövs för att tillämpa gällande bestäraraelser rörande hans inkorast från företeget m.m. Därvid skall uppgifter läranas bl.a. ora vad han uppburit från företeget i form av pengar, varor eller annat, om utgifter för hans private kostnader som företaget betalat samt om avtal eller andra förhållanden mellan honom och företaget.

Uppgifteraa lämnas fr.o.m. 1992 års taxering på blankeft K 10 beträffende fåmansföretag och på blankett N3 beträffende fåmansägt handelsbolag. Blanketteraa är utformade så att en beräkning av de skattepliktiga beloppen är möjlig. Vissa ersättningar från fåraansförefeg skall enligt spärreglema i punkt 14 av anvisningaraa till 32 § KL fr.o.ra. 1992 års fexering beskatfes som intäkt av tjänst; tidigare som inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet. Sådana ersättningar medför inte utteg av socialavgifter eller löneskatt och ger inte rätt till schablonavdrag eller grandavdrag och niåste därför redovisas separat i den allmänna självdek­larationen.

Enligt 3 kap. 4 § LSK skall kontrolluppgifter om lön, arvode, andra ersättningar eller förmåner som utgör intäkt av tjänst lämnas av den som betalat ut beloppet eller gett ut förmånen. Kontrolluppgifter skall lämnas för den som av den uppgiftsskyldige har fått skattepliktigt belopp eller skattepliktig förmån.

Bestämmelsen ger intryck av att de särskilda ersättningar och förmåner, som tillförts företegsledare m.fl. i fåmansföreteg och som dessa skall lämna uppgift om i sina deklarationer, även skall framgå av kontroll­uppgiften. Dette torde inte ha varit avsikten, bl.a. på grand av att det på kontrolluppgiften inte är möjligt att ange de förhållanden som legat till grand för beräkningen av de skattepliktiga beloppens storlek. Därtill konuner, som angetts ovan, att de skatteplUctiga beloppen delvis skall

48

behandlas på ett särskilt sätt vid texeringen och av det skälet måste redovisas som en särskild post i självdeklarationen. Jag anser därför att kontrolluppgift inte skall lämnas i dessa delar och föreslår att en uttrycklig bestämmelse om detfe fes in i 3 kap. 4 § LSK.

Enligt 3 kap. 53 § LSK skall fåmansföreteg lämna företegsledaren och delägare i företeget samt dem närstående alla uppgifter som behövs för att de skall kunna beräkna sin skattepliktiga inkomst frän företeget. Detsamma gäller handelsbolag i fråga ora delägare i bolaget.

Det är i vissa fell viktigt att även skattemyndigheten får fe del av dessa uppgifter. Jag föreslår därför att det i 3 kap. 53 § LSK tas in en bestämmelse om att skattemyndighet får förelägga fåmansförefeg och handelsbolag att lärana uppgifteraa till rayndigheten.

Prop. 1992/93:86

5.6.2  Ersättning från arbetsgivare för utnyttjande av egen fastighet

Mitt förslag: Kontrolluppgift skall läranas för ersättning sora arbets­givare lämnat till anställd för utnyttjande av den anställdes fastighet.

RSV:s förslag: RSV har inte lämnat något förslag i denna del.

Skälen för mitt förslag: Det har blivit tämligen vanligt förekomman­de, att en arbetsgivare hyr ett arbetsram i den anställdes fastighet för att den anställde skall arbete där. Den anställde kanske salcnar arbetsram hos arbetsgivaren eller har sin bosted belägen på långt avstånd från ar­betsgivaren. En annan vanlig företeelse är att arbetsgivaren hyr en garageplats i den anställdes festighet, t.ex. när den anställde utnyttjar en av arbetsgivaren ägd bil.

Sådan ersättning från arbetsgivaren för utnyttjande av fastigheten skall beskattes som inkoinst av kapitel till den del ersättningen kan anses skälig. Ersättning däratöver anses som förtäckt lön och skall beskattas som inkomst av tjänst.

Eftersom ersättningen utgör inkomst av kapitel skall någon kontroll­uppgift inte lämnas. Dette är givetvis raindre tillfredsställande från kontrollsynpunkt, särskilt med beaktende av att företeelsen blivit allt vanligare. Det är vidare fördelaktigt såväl för den anställde som för arbetsgivaren att hela ersättningen utgör inkorast av kapitel, eftersom sociala avgifter då inte tes ut och lön inte heller utgör pensions­grandande inkomst till den del den överstiger 7,5 basbelopp.

Genom att införa en obligatorisk skyldighet för arbetsgivaren att lärana kontrolluppgift på denna typ av ersättningar kan kontrollen förbättras samtidigt som en bättre prövning av ersättningsbeloppets skälighet möjliggörs. Jag föreslår därför att en bestäramelse raed denna innebörd införs i 3 kap. 4 § LSK.

4 Riksdagen 1992/93 1 saml. Nr 86

49

5.6.3 Resekostnads- och traktamentsersättning

Prop. 1992/93:86

Mitt förslag: Resekostnads- och traktementsersättning skall, till den del ersättningen överstiger avdragsgillt belopp, inte redovisas som en särskild post på kontrolluppgift uten skall redovisas sora utgiven lön.

RSV:s förslag: RSV har inte lämnat något förslag i denna del.

Skälen för mitt förslag: På kontrolluppgift skall resekostnads- eller traktementsersättning enligt 3 kap. 4 § LSK redovisas raed belopp endast till den del ersättningen överstiger avdragsgillt schablonbelopp eller gjorda utlägg. Arbetsgivaren skall när ersättningen motsvarar schablon­belopp endast markera med ett kryss att ersättning, som inte är skattepliktig, har utbetelats. Den skattskyldige behöver inte te upp ersättningen i deklarationen och kan således använda sig av blanketten för förenklad självdeklaration.

Överstiger ersättningen schablonbeloppet skall det överskjutande beloppet anses utgöra lön och ingå i underlaget för arbetsgivaravgifter. Beloppet skall särredovisas på kontrolluppgiften.

Orsaken till att särredovisning av denna typ av ersättning införts är att Statistiska centralbyrån efter genomförandet av skattereformen uttryckte önskemål om att få överskjutende belopp redovisat särskilt, dette för att kunna mäta löneglidningen i samband med skattereformen.

Det har emellertid visat sig att den önskade informationen inte kunnat erhållas genom särredovisningen. Dessutom föreligger med nuvarande system risk för missförstånd. Orsakeraa till dette är följande.

Många arbetsgivare har delat upp ersättningsavtelen i två delar, en del som följer KL och utgör maximala belopp enligt schablonerna och som har kallats resekostnadsersättning resp. trakteraente samt en del som består av det överskjutende beloppet och sora i stället benämnts reselönetillägg, tjänsteresetillägg etc.

Vissa arbetsgivare anser den överskjutande delen vara lön och redovisar beloppet tillsammans med övrig lön. Vidare förekommer det att arbetsgivare missförstått innebörden av bestänunelsen och redovisar det överskjutande beloppet både som lön och som övertraktemente med dubbelbeskattning som följd. Slutligen föreligger det risk för att den skattskyldige av missteg yrkar avdrag med det särredovisade beloppet trots att han redan erhållit det avdrag han är berättigad till.

Mot bakgrand av det anförda anser jag att det inte föreligger bärande skäl att ha kvar en särredovisning på det sätt som jag beskrivit. Överskjutende resekostnads- och traktementsersättning, som ju skattemässigt skall behandlas som lön, bör på kontrolluppgiften också redovisas som lön. Jag föreslår därför att 3 kap. 9 § LSK ändras i överensstämmelse härmed.

50

5.6.4  Skatteavdrag på utdelning till oregistrerad andelsägare i värdepappersfond

Prop. 1992/93:86

Mitt förslag: Nuvarande övergångsbestämmelse att en oregistrerad andelsägare i en värdepappersfond inte skall betela preliminär Askatt på utdelning från fonden skall gälla även i fråga om utdelning som skall tes upp till beskattning vid 1994 års texering.

Skälen för mitt förslag: Den 1 januari 1991 trädde en ny lagstiftning om aktiefonder i kraft, lagen (1990:1114) om värdepappersfonder (prop. 1989/90:153, bet. 1990/91 :NU4, rskr. 1990/91:47). I 31 § nämnda lag föreskrivs att fondbolag skall föra eller late föra ett register över samtliga innehavare av fondandelar. Bestämmelsen innebär att endast fonder med registrerade andelsägare är tillåtna. Enligt 5 § lagen (1990:1115) om ikraftträdande av lagen ora värdepappersfonder skall fondbolag som har utfärdat fondandelsbevis enligt den upphävcfe aktiefondslagen (1974:931) senast vid årsskiftet 1992/93 ha registrerat samtliga innehavare av andelsbevisen.

Jag har nyligen i prop. 1992/93:90 om ändrad lagstiftning för värdepappershandel i anledning av EES-avtelet, ra.ra. föreslagit att slutdatumet för registreringen flyttes fram till den 31 december 1993. Dette aktualiserar också en ändring av övergångsbestäraraelseraa till lagen (1990:1136) om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter.

När regleraa om att prelirainär skatt skall tas ut på fysiska personers kapifelinkomster i form av räntor och utdelningar infördes angavs det i en särskild övergångsbestämmelse till ändringaraa i LSK att äldre bestämmelser om aktiefond i 3 kap. 28 och 30 §§ LSK t.o.m. 1993 års taxering skulle gälla värdepappersfond i fråga ora andelsägare sora inte registrerats (prop. 1990/91:5, bet. 1990/9l:SkU3, rskr. 1990/91:57, SFS 1990:1136).

Om övergångsbestämmelseraa inte ändras innebär det att skatteavdrag skall göras när utdelning betelas ut till en oregistrerad andelsägare. Sker utbetelningen senare än fyra månader efter utdelningstillfället har utbetelaren dessutom varit skyldig att förskottera kupongskatt på utdelningen. Med hänsyn till att sluttidpunkten för registrering av andelsägarna skjutits ett år framåt i tiden föreslår jag att vad som sägs om aktiefond i 3 kap. 28 och 30 §§ lagen om sjävdeklaration och kontrolluppgifter i deras äldre lydelse t.o.ra. 1994 års texering skall gälla värdepappersfond i fråga om andelsägare som inte har registrerats.

51

5.7  Tidpunkt för uppgiftslämnande

Prop. 1992/93:86

Mitt  förslag:  Kontrolluppgift om bostedsrätt skall  läranas till skattemyndigheten senast den 31 januari under texeringsåret.

RSV:s förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Ingen remissinstens har uttelat sig särskilt i denna del.

Skälen för mitt förslag: För avlämnande av kontrolluppgifter om bostedsrätter m.m. gäller för närvarande den 15 februari sora siste dag. Enligt min mening finns det inga bärande skäl att ha en särbestämmelse för dessa uppgifter. Senaste datum att lärana kontrolluppgift bör således vara den 31 januari även i dessa fell. Samma datum bör gälla för uppgifter till medlemmaraa. Jag föreslår att 3 kap. 47 § LSK ändras i överensstämmelse härmed.

6    Deklarationsförfarandet 6.1   Deklarationsskyldigheten

Mitt förslag: Allmän självdeklaration skall lämnas av

skattskyldig som är annan juridisk person än dödsbo,

skattskyldig som skall deklarera inkomst av näringsverksamhet,

 företagsledare eller delägare i fåmansföreteg eller fåmansägt

handelsbolag,

    närstående  till   företagsledare i   fåmansföreteg eller  fåmansägt

handelsbolag om han skall lämna uppgifter enligt 2 kap. 24 § LSK,

skattskyldig som ar skyldig att redovisa mervärdesskatt i sin självdeklaration,

skattskyldig som inte varit bosatt i Sverige under hela beskatt­ningsåret,

skattskyldig som inte mottegit förtryckt blankett för förenklad självdeklaration senast den 15 april under taxeringsåret.

Övriga skattskyldiga skall få lämna förenklad deklaration.

RSV:s förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. RSV föreslår dock att alla närstående till fåmansföretegare skall lämna allmän självdeklaration. Vidare föreslår RSV inte att skattskyldig som är skyldig att redovisa mervärdesskatt i sin självdeklaration skall lämna allmän självdeklaration.

Remissinstanserna: Näringslivets skattedelegation anför att närstående­kretsen bör krympas till att endast omfatte kärafemiljen och de delägare som haft transaktioner med företoget.

52

Skälen för mitt förslag: Enligt RSV:s förslag beräknas en helt Prop. 1992/93:86 övervägande del av de skattskyldiga kunna lärana förenklad självdeklara­tion. Endast andra juridiska personer än dödsbon, skattskyldiga som skall redovisa inkomst av näringsverksamhet, företegsledare och delägare i fåmansföreteg och dem närstående personer samt i utlandet bosatte personer föreslås vara generellt skyldiga att lämna allmän självdeklara­tion. Skattskyldig, som visserligen tillhör den kategori som får lämna förenklad självdeklaration, men sora av olika anledningar ändå inte fått en förtryckt deklarationsblankett senast den 15 april under texeringsåret skall senast den 2 maj under texeringsåret lärana en allmän självdeklara­tion.

Det är angeläget att den grapp skattskyldiga sora ställs utanför det förenklade förfarandet är så liten sora raöjligt. Det lagförslag sora remitterats till Lagrådet har i princip utgått från RSVs förslag om hur den krets som måste lämna allmän självdeklaration skall avgränsas.

Lagrådet har i denna del pekat på att närståendekretsen, som den anges i punkt 14 av anvisningaraa till 32 § KL, är mycket vid. Anfelet personer som inom sin närståendekrets har någon person verksara i ett fåmansföre­teg torde vara mycket stort. Det torde i praktiken även förhålla sig så, att åtskilliga skattskyldiga inte har kännedora om förekorasten av ett fåmansföreteg inom den egna närståendekretsen. Skatterayndighetemas kontrollmöjlighet är liten. Lagrådet anför att det kan ifrågasattes om det i förevarande samraanhang är lärapligt med en så vid närståendekrets. Jag ansluter mig till Lagrådets uppfettning och föreslår att allraän deklaration skall lämnas av närstående till företagsledare i fåmansföreteg encfest om den närstående skall lämna uppgifter enligt 2 kap 24 § LSK. På dette sätt inskränks kretsen av närstående som skall lärana allraän självdeklaration till dem, som under beskattningsåret haft ekonomiska eller andra mellan­havanden med företeget.

Enligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt, ML, föreligger i vissa fell skyldighet att redovisa mervärdesskatt, trots att den skaltskyldige inte är näringsidkare. Det kan t.ex. vara fråga om hobbyverksamhet av inindre omfattning, vilket i självdeklarationen skall redovisas sora inkomst av tjänst. Enligt 21 § ML skall utgående och ingående raervärdesskatt i vissa fell redovisas i allmän självdeklaration för beskattningsåret. I fråga om förfarandet vid beskattningen av sådan skattskyldig gäller inte ML utan i stället bestämmelsema i LSK, TL och UBL. Enligt 16 § tredje stycket LSK skall skattskyldig, sora enligt 21 § ML är skyldig att redovisa mervärdesskatt i sin självdeklaration, lämna de uppgifter som behövs för att beslute om mervärdesskatten. 1 lagrådsremissen har denna fråga inte behandlats särskilt. Det är emellertid av praktiska skäl angeläget att eventuell mervärdesskatt redovisas i allmän självdeklaration och inte i förenklad självdeklaration. Dette bör därför regleras i lagtexten.

Jag föreslår att det i en ny paragraf, 2 kap. 13 §, i LSK införs bestämmelser om deklarationsskyldigheten avseende allraän självdeklara­tion.

53

6.2  Uppgiftsskyldighet för förmögenhet

Prop. 1992/93:86

Mitt förslag: Skyldighet att i självdeklaration redovisa förmögen­het föreligger först när nettoförmögenheten uppgår till skatteplik­tigt belopp.

Skälen för mitt förslag: Enligt tidigare riksdagsbeslut skall förraögen­hetsskatten avskaffes helt fr.o.m. 1995 års texering. I en proposition om åtgärder för att stebilisera den svenska ekonorain (prop. 1992/93:50) som nyligen har överlämnats till riksdagen föreslås att förmögenhetsskatten skall slopas först fr.o.m. 1996 års texering. Uppgifter till ledning för förmögenhetstexeringen måste således lämnas också förste året det förenklade förfarandet är i kraft.

Jag anser det rimligt att begränsa de skattskyldigas uppgiftsskyldighet så att uppgift om förmögenhet i såväl allmän som förenklad självdeklara­tion behöver läranas endast om nettoförmögenheten uppgår till skatteplik­tigt belopp. Därigenom begränsas behovet för dera som omfettas av det förenklade deklarationsförferandet att lämna kompletterande uppgift avseende förmögenhet högst väsentligt. Jag föreslår att 2 kap. 10 § LSK justeras i enlighet härmed.

6.3  Förfarandet i huvuddrag

Mitt förslag: En förtryckt blankett för förenklad självdeklaration grandad på innehållet i inkomna kontrolluppgifter och övriga av skattemyndigheten kända uppgifter skall sändas ut till samtliga berörda skattskyldiga före den 15 april under texeringsåret.

Deklarationsblanketten skall undertecknas av den skattskyldige och återsändas till rayndigheten senast den 2 maj under texe­ringsåret.

Om de förtryckte uppgifteraa är felaktiga eller ofullständiga skall den skattskyldige göra de ändringar eller tillägg sora behövs.

RSV:s förslag: RSVs förslag föratsätter inte något aktivt handlande från den skattskyldiges sida för att deklarationsskyldigheten skall anses fullgjord. Den skattskyldige godkänner genora sin passivitet det förslag till texering han fått.

Remissinstanserna: Remissinstanserna ställer sig i huvudsak avvisande till att den skattskyldige skall anses ha godkänt och avlämnat en deklaration på heder och samvete enbart genom att förhålla sig passiv. Många förordar i stället RSVs alteraativa lösning där den skaltskyldige godkänner texeringsförslaget genom att underteckna och återsäncfe en bifogad telong, på vilken han försäkrar att han godkänner att det förtryckte förslaget läggs till grand för hans texering.

54

Skälen för mitt förslag: Som jag redan inledningsvis anfört anser jag Prop. 1992/93:86 det väsentligt att den skattskyldige på ett aktivt sätt godkänner de förtryckte uppgifteraa på deklarationsblanketten. Skall blanketten undertecknas och skickas tillbaka till skattemyndigheten torde den skattskyldiges förståelse för att han är ansvarig för de förtryckta uppgifteraa öka. Ett krav på undertecknande främjar vidare den skattskyldiges egen kontroll av deklarationsraaterialet och motverkar ett slentrianmässigt godtagande av de förtryckte uppgifteraa på dek­larationsblanketten. Ett sådant förferande framstår också som mer rättssäkert jämfört raed RSV:s förslag. Jag föreslår därför att den skattskyldige även fortsättningsvis skall lämna förenklad självdeklaration genom att underteckna och återsända ett exemplar av den raotfegna deklarationsblanketten.

Genom att utöka uppgiftslämnandet på det sätt jag tidigare föreslagit, skapas möjligheter att förtrycka betydligt fler uppgifter i deklarationen än vad nuvarande system medger. Det finns cferigenom också goda möjligheter att framställa en förtryckt blankett raed sådant innehåll, att för ett stort antel deklaranter några ytterligare uppgifter inte krävs för att åsätte en riktig texering, fastställa pensionsgrandande inkomst och göra en korrekt skatteberäkning. Fortferande raåste dock vissa uppgifter tillföras i form av rättelser och tillägg för ett inte obetydligt anfel deklaranten Dessa uppgifter skall lämnas i deklarationen.

RSV har beräknat att en förtryckt deklarationsblankett skall kunna skickas ut till mellan 5,5 och 6 miljoner deklaranter och att ca en tredjedel av dessa behöver lämna tilläggsuppgifter. Jag finner inte anledning till annan bedömning. Förslaget innebär en förbättrad service och ökad rättssäkerhet för de skattskyldiga eftersom de redan vid motfegandet av den förtryckfe deklarationen i april får veto vilka inkomstuppgifter skattemyndigheteraa har och vilka inkomster de kommer att toxeras för.

Mot bakgrand av nu gällande materiella regler och den utökade uppgiftsskyldighet som jag tidigare redovisat föreslår jag att i 2 kap. 11 § LSK tes in en bestämmelse om vilica uppgifter sora skall förtryckas på blanketten för förenklad självdeklaration. Föratom identifikationsuppgifter och andra uppgifter av mer teknisk natur bör uppgifter ora inkomst av tjänst förtryckas enligt inkomna kontrolluppgifter. Samma sak gäller i inkomstslaget kapitel för ränteinkomster, utdelningar, ränteutgifter, tomträttsavgälder och reavinst/förlust vid försäljning av andel i allemansfond. Vidare bör uppgift om kostnad för pen­sionsförsäkringsavgift och underlag för fastighetsskatt förtryckas.

Taxeringslagens (1990:324), TL, regler ora fexeringsförferandet behöver enligt min mening inte ändras med anledning av det nya deklarationsförfarandet. Det innebär bl.a. att skattemyndigheten även fortsättningsvis skall fatto grandläggande beslut ora årlig texering före utgången av november månad under texeringsåret. I det nya förferandet skall, enligt vad jag senare kommer att föreslå, skattsedel på slutlig skatt utfärdas redan i augusti för dem sora omfattes av det förenklade förfarandet.   Grandläggande   beslut   måste   naturligtvis   fettes   innan

55

slutskattesedeln utfärdas. Några särregler ora inom vilken tid grand­läggande beslut får fattes i det förenklade förferandet är enligt min mening emellertid inte nödvändiga.

I 3 kap. 3 § TL fimis en regel om att beslut om texering får fettes på grandval av en förenklad självdeklaration utan att den sora avgett deklarationen underrättets ora och fått tillfälle att yttra sig över kon­trolluppgift, som skall lämnas utan föreläggande och som avser inkomst av tjänst eller kapitel. Regeln är inte tilläraplig i det nya förferandet och bör därför utgå.

Prop. 1992/93:86

6.4 Skattebrottslagen

Min bedömning: Nuvarande bestämmelser i skattebrottslagen bör stå kvar oförändrade.

RSV:s förslag: RSV anser att den nuvarande bestäraraelsen i 2 § tredje stycket skattebrottslagen (1971:69) om straffansvar för den, sora i syfte att undgå skatt överenskommer med sin arbetsgivare att denne skall lämna felaktig kontrolluppgift eller underlåte att lämna kontrolluppgift, skall slopas. RSV anför att regeln såvitt nu kan bedömas inte fyller någon funktion i det nya förferandet. Har arbetsgivaren lämnat en felaktig kontrolluppgift eller helt underlåtit att lämna kontrolluppgift, är det denne som i förste hand ådrar sig straffansvar enligt 4 kap. 8 § LSK.

Remissinstanserna: RA avstyrker ändring.

Skälen för min bedömning: En av grandföratsättningama för den förenklade självdeklarationen är att kontrolluppgifter lojalt lämnas av dera som ålagts sådan skyldighet. Systemet bygger på att kontrolluppgiftema kan läggas till grand för beskattning. Redan i dag innebär kravet i 2 § andra och tredje styckena skattebrottslagen på direkt uppsåt att undandra skatt vid passivt skattebedrägeri en sterk begränsning i möjligheteraa att lagfora skattskyldiga som helt underlåter att medverka vid sin beskatt­ning. RSVs förslag medför att straffensvaret för den som genom tofel passivitet undandrar sig beskathiing riskerar att bli kraftigt urholkat. Med beaktende av dette finner jag övervägande skäl tela för att, i vart fell tills vidare, behålla nuvarande regler.

I en utredning angående vissa frågor ora ekonomisk brottslighet sora RÅ och Rikspolisstyrelsen lämnat till regeringen i januari i år föreslås bl.a. en totel översyn av skattebrottslagen. Frågan om 2 § tredje stycket skattebrottslagen skall slopas har sin naturliga plats som en del av en sådan översyn. I ett sådant sammanhang bör också sanktioneraa vid uteblivet eller oriktigt kontrolluppgiftsläranande ses över.

56

7     Uppbördsfrågor

7.1 Allmänt

Det förslag till ändrat deklarationsförferande sora jag nyss har lagt frara omfatter i huvudsak skattskyldiga med inkomst av tjänst eller kapitel. De ändringar som jag nu avser att föreslå i fråga om uppbördsbestärarael-seraa syfter till att anpassa dessa till det ändrade förferandet.

Eftersom uppbördsbestäramelseraa av administrativa skäl i huvudsak bör vara gemensamma för alla skattskyldiga kommer de nya be­stämmelseraa inte enbart att gälla dem som omfettes av det nya deklarationsförferandet utan saratliga. I något fell är emellertid en särreglering nödvändig för dera som omfettes av det förenklade deklarationsförferandet.

7.2   Fyllnadsinbetalning av preliminär skatt

Prop. 1992/93:86

Mitt förslag: Senaste tidpunkt för fyllnadsinbetelning av prelirai­när skatt flyttes fram från den 30 april till den 3 raaj texeringsåret.

RSV:s förslag: RSV föreslår att senaste tidpunkt för fyllnadsinbetel­ning av prelirainär skatt skall vara den 2 maj texeringsåret.

Remissinstanserna: Postverket föreslår att senaste tidpunkt för fyllnadsinbetelning flyttes fram en eller ett par dagar. Skälet till dette är att den I maj är en helgdag och erferenheten visar att inånga vänter till siste dagen med sina deklarationer. Det blir då svårt att hinna med att göra inbetelningen den 2 maj så som RSV har föreslagit. På postkontoren kan det bli en stor belastning. De olika gireringssystem sora fums anknutna till bankeraas lönekonton blir också svåra att utnyttja för denna betalning av belastningsskäl och raed hänsyn till tid för postgång.

Skälen för mitt förslag: Ora den beräknade slutliga skatten överstiger den preliminära skatt sora betelats under uppbördsåret kan den som vill undvika kvarskatteavgift göra en fyllnadsinbetelning av prelirainär skatt. En sådan fyllnadsinbetelning skall enligt nuvarande regler göras senast den 30 april texeringsåret. Till den del det belopp sora behöver fyll-nadsinbetelas överstiger 20 000 kr skall inbetelningen dock göras senast den 18 febraari sainma år. Har den skattskyldige fått anstånd raed att lämna självdeklaration gäller särskilda regler.

Genom de av riksdagen under våren antegna reglema ora skatteavdrag på biinkomster, som börjar tillämpas den 1 april 1993 (prop. 1991/92:112, bet.l991/92:SkU29, rskr. 1991/92:292, SFS 1992:680), kommer behovet att göra en fyllnadsinbetelning att minska för flertelet löntegare. Större iyllnadsinbetelningar beräknas förekomma i huvudsak endast i de fell den skattskyldige haft en reavinst.

Numera är de inbetelningskort sora används för fyllnadsinbetelning av preliminär skatt förtryckte med personnumraer och kan användas endast

57

för dette ändamål. Dette medför att det i regel inte är några svårigheter med att kreditera den inbeteida skatten på rätt person. Med hänsyn till dette och till att behovet av fyllnadsinbetelningar beräknas rainska bedömer RSV att fyllnadsinbetelningar även inora det nya dek­larationsförferandet kan göras april månad ut och ändå hinna beaktas vid debiteringen av den slutliga skatten. Eftersom deklarationstidpunkten enligt RSVs förslag skall vara senast den 2 maj föreslår verket emellertid att fyllnadsinbetelningar skall kunna göras fram till dette datum.

Jag ser också stora fördelar med att senaste dag för fyllnadsinbetelning sammanfaller med deklarationstidpunkten. Det kan emellertid antas att en stor del av de skattskyldiga vänter raed att lärana deklarationen till siste dagen. Det kan då, som Postverket påpekat, bli svårigheter med inbetelningaraa. Jag föreslår därför att siste dag för fyllnadsinbetelning skall vara dagen efter deklarationstidpunkten, dvs. den 3 maj texe­ringsåret. Dette föranleder ändringar i 27 § 3 och 4 raom. samt 69 § 1 mom. UBL.

Prop. 1992/93:86

7.3  Debitering av slutlig skatt

Mitt förslag: Skattsedel på slutlig skatt skall översändas till den skattskyldige senast den 31 augusti texeringsåret om han omfattas av det förenklade deklarationsförfarandet och grandläggande beslut om årlig texering fattets senast den 15 augusti.

RSV:s förslag: RSV föreslår att skattsedel pä slutlig skatt skall översändas till den skattskyldige senast den 30 juni fexeringsåret.

Remissinstanserna har inte haft några invändningar i denna del.

Skälen för mitt förslag: Skattsedel på slutlig skatt skall enligt nuvarande regler tillställas den skattskyldige senast den 15 december texeringsåret (35 § förste stycket uppbördslagen [1953:272], UBL).

Enligt RSV:s förslag skall samtliga som omfettas av det förenklade deklarationsförferandet få sin skattsedel på slutlig skatt senast den 30 juni taxeringsåret om grandläggande beslut ora årlig texering fetfets senast den 15 juni.

RSV:s förslag utgår från en ordning där en skattskyldig genora att inte reagera mot de förtryckte uppgifteraa anses ha godkänt att bli texerad i enlighet med dem. Som jag redan tidigare har nämnt innebär mitt förslag till nytt deklarationsförfarande som innebär att den förenklade självdeklarationen alltid skall undertecknas och skickas tillbaka till skattemyndigheten en viss förskjutning av den tidpunkt då slut-skattedebitering kan ske i förhållande till RSV:s förslag. Jag har från RSV inhämtot att med det deklarationsförferande jag föreslår bör debiteringen av slutlig skatt normalt vara avklarad senast den 31 augusti toxeringsåret. I vissa undantogsfell kan ett grandläggande beslut inte fattes före den 15 augusti, t.ex. på grand av att den skattskyldige haft

58

legala förhinder att lämna deklaration. I sådana fell skall den skattskyldige underrättes om att slutskattesedel komraer att sändas ut senare. För övriga skattskyldiga, dvs. för dera sora inte omfettas av det förenklade deklarationsförferandet, bör den nuvarande bestäraraelsen ora att slutskattesedeln skall sändas ut senast den 15 deceraber fortferande gälla. Jag ansluter mig till RSVs förslag, dock med beaktande av den tidigare nämnda tidsförskjutningen. Mina förslag i den här delen föranleder ändringar i 35 § UBL.

Den ordning som nu gäller för återbefelning av överskjutande skatt bör behållas. Det innebär att i sådana fell där skattsedeln på slutlig skatt sänds ut senast den 31 augusti skall återbefelningen också ske i samband med dette. Jag återkommer strax till frågan ora uppbörd av kvarstående skatt och hur ö-skatteränte och kvarskatteavgift skall beräknas (avsnitt 7.5 och 7.7).

Prop. 1992/93:86

7.4  Förtidsåterbetalning av överskjutande skatt

Mitt förslag: Nuvarande raöjlighet till förtidsåterbetelning av överskjutende skatt skall slopas för skattskyldiga som omfattes av det förenklade deklarationsförfarandet.

RSV:s förslag: Överensstämmer raed mitt.

Remissinstanserna: Kammarrätten i Jönköping påpekar att reaför­luster, som kan drabba den enskilde hårt, också kan redovisas inom det förenklade deklarationsförferandet. Kammarrätten anser därför att förtida återbetelning av preliminär skatt bör kunna ske i undantegsfeU t.ex. när det är fråga om ansenliga belopp.

Skälen för mitt förslag: Enligt nuvarande bestämmelser i 45 och 46 §§ UBL kan för mycket befeld preliminär skatt befelas tillbaka i förtid i samband med att den preliminära skatten jämkas. Ansökan ora sådan återbetelning skall ha kommit in till skattemyndigheten före utgången av april månad texeringsåret. För återbetelning krävs att den skatt sora har betelats in för raycket är rainst en feratedel av den slutliga skatten och lägst 500 kr. Ora det föreligger särskilda oraständigheter fär återbetelning ske trots att det för mycket beteida beloppet inte uppgår till en feratedel av den slutliga skatten. På belopp som återbetelas i förtid beräknas ingen ränte.

Skattemyndigheteraas arbete med de förtida återbetelningama är mycket resurskrävande eftersom de måste behandlas vid sidan av de normala debiterings- och utbetelningsratinema. Antelet ansökningar om återbetelning visar en ökande tendens. Under år 1991 beräknas antelet återbetalningar enbart för skattskyldiga med Ä-skattesedel ha uppgått till ca 260 000.

För kronofogdemyndigheteraa medför de förticfe återbefelningaraa också merarbete eftersom avräkning eller utmätning raåste ske vid flera tillfällen under våren. En nackdel är också att avräkning raot eventuell

59

skuld enligt årets restförda kvarstående skatt inte kan ske eftersom    Prop. 1992/93:86 restföringen inträffar senare i tiden.

RSV har föreslagit att möjligheten till förtidsåterbetelning av för mycket beteld preliminär skatt skall slopas för sådana skattskyldiga som omfettes av det förenklade deklarationsförferandet.

Jag har nyss föreslagit att skattsedeln på slutiig skatt skall säncfes ut i augusti för dera som omfatfes av det förenklade förferandet (avsnitt 7.3). Inte heller med denna tid för skattsedelsutsändandet finns det skäl att medge återbetelning i förtid för dem som omfettes av det förenklade deklarationsförferandet. En förtida återbefelning i dessa fell skulle innebära en återbetelning endast någon raånad tidigare än i ordinarie ordning. Med hänsyn till det merarbete de förticfe återbetelningama förorsakar för såväl skattemyndigheter som kronofogdemyndigheter och till de möjligheter till jämkning under inkomståret sora finns, anser jag inte att en möjlighet till förtida återbetolning i dessa fell är befogad. Jag föreslår därför en särreglering i 45 § 2 raora. och i punkt 3 av anvis­ningama till 45 § UBL för de skattskyldiga som får sin slutskattesedel först i december under fexeringsåret. Det innebär att den sora har haft en stor reaförlust alltid har raöjlighet att lärana en allmän självdeklaration. Därigenora får han också raöjlighet att begära förtida återbefelning av för mycket befeld preliminär skatt. Enligt min raening finns det därför inte något behov av en sådan undantogsbestäraraelse som kararaarrätten i Jönköping efterfrågat. Det bör emellertid påpekas att en förtidsåterbetol-ning blir ekonomiskt ofördelaktig eftersora ingen ränto utgår. Det kan därför antos att det endast i undantogsfell kan vara av intresse att utnyttja denna möjlighet.

7.5     Uppbörd av kvarstående skatt

Mitt förslag: Om den kvarstående skatten betelas in till skat­temyndigheten senast den 18 september texeringsåret skall kvar­skatteavgiften sättes ned.

RSV:s förslag: RSV föreslår att kvarskatteavgiften skall sättes ned ora den kvarstående skatten betelas in senast den 18 augusti under texe­ringsåret.

Remissinstanserna: Enligt Statskontorets raening har RSV något överskattet probleraen raed flera uppbördstillfällen för kvarstående skatt. Stetskontoret anser att andra skäl telar för att införa en tidigare uppbörd för dera som omfettes av det förenklade förferandet oavsett konse­kvensema för arbetsgivaraa. För det förste förekommer raånga ändringar i skatteavdragsrutineraa fortlöpande under året t.ex. genom jämkningsför­farandet som innebär att skatteavdragen redan i dag kan ändras många gånger på ett år. För det andra svarar arbetsgivaraa redan i dag för andra avdrag och automatkonteringar inom ramen iför löneadministrationen, t.ex. avdrag för försäkringar och andra avgifter. Stotskontoret föreslår

60

därför att den danska modellen införs så att uppbördsperioden tidigare- Prop. 1992/93:86 läggs till september november. Såväl likviditetsproblem som ränteut­gifter minskar för stoten vid en tidigarelagd uppbörd av den kvarstående skatten. Stetskontoret tillstyrker att kvarskatteavgiften skall reduceras för den som betelar den kvarstående skatten senast den 18 augusti. Det bidrar till en förbättrad likviditet och minskade ränteutgifter för stetskassan. Merparten av kvarskattebeloppen för dem som omfettas av det förenklade deklarationsförferandet är mycket låga. Enligt Stetskon­torets mening borde det kunna prövas om merparten av kvarskatte-uppbörden obligatoriskt skall ske genora att den skattskyldige själv svarar för inbetelning av kvarskatter t.ex. under 1 000 kr alteraativt 2 000 kr. Ytterligare ett alteraativ kan vara att justera avgiftsutteget för den kvarstående skatten. Stetskontoret anser slutligen att det raed utgångs­punkt i RSVs prognos över att volymen kvarstående skatt kommer att minska kraftigt också kan finnas anledning att pröva en förkorted uppbördsperiod från 3 till 2 månader. JUSEK vänder sig eraot det av RSV föreslagna systemet för återbetelning av en del av kvarskatteavgiften när den kvarstående skatten betelas senast den 18 augusti. JUSEK:s uppfattning är att såväl de skattskyldiga som Postverket torde föredra att slippa kassahantering till fönnån för inbetelning via postgiro, bankgiro, servicekonton och telefon. JUSEK anser att en smidigare lösning är att i stället införa möjligheter till fyllnadsinbetelning t.o.m. den 18 augusti. För den del av den slutliga skatten som täcks av fyllnadsinbetelning under tiden den 3 maj den 18 augusti skulle då en reducerad kvar­skatteavgift kunna beräknas.

Skälen för mitt förslag: Uppkommer kvarstående skatt vid debitering av slutlig skatt skall den kvarstående skatten enligt nuvarande regler betelas in till skattemyndigheten senast den 18 april året efter texe­ringsåret tillsammans med eventuell kvarskatteavgift.

Har den skattskyldige en Ä-skattesedel skall huvudarbetsgivaren göra skatteavdrag under januari mars året efter texeringsåret för betelning av den kvarstående skatten. En arbetsgivare som har gjort skatteavdrag för kvarstående skatt skall redovisa och betela den innehållna skatten senast den 18 april året efter texeringsåret med hjälp av en särskild uppbördsdeklaration för kvarstående skatt.

RSV har föreslagit att nuvarande regel att kvarstående skatt skall betalas senast den 18 april året efter texeringsåret och att huvudar­betsgivare skall göra skatteavdrag för betelning av kvarsteende skatt för sådana skattskyldiga som har en A-skattesedel skall gälla även i det nya förfarandet. Verket har dock föreslagit att om den skattskyldige betelar sin kvarstående skatt direkt till skattemyndigheten senast den 18 augusti taxeringsåret skall kvarskatteavgiften reduceras.

Jag delar RSV:s uppfattning att arbetsgivaraa inte bör komma in i bilden förrän efter den sista debiteringsomgången i december. Ätt såsom Stetskontoret föreslagit late arbetsgivaraa göra skatteavdrag för betelning av kvarstående skatt under två olika perioder blir enligt min mening för betungande för såväl arbetsgivaraa som skattemyndigheteraa. Jag är inte heller beredd att nu föreslå att skatteavdrag skall göras under endast två

61

månader. Innan jag ter ställning till den frågan vill jag se vilken effekt på antelet skattskyldiga med kvarskatt den av rikscfegen under våren beslutede F-skattereformen ger.

Enligt min raening innebär det förslag sora RSV lagt fram att uppbörden av den kvarstående skatten kan ske på ett tillfredsställande sätt. Jag instämmer därför i förslaget. Med hänsyn till mitt förslag om att slutskattesedel skall sändas ut senast den 31 augusti texeringsåret bör frivillig inbetelning av kvarstående skatt emellertid få ske senast den 18 september texeringsåret.

Jag anser i likhet med JUSEK att reduceringen av kvarskatteavgiften vid inbetelning av den kvarstående skatten senast den 18 september bör ske på ett sådant sätt att det inte blir nödvändigt med en kassahantering. Jag förordar i stället det altemativ sora RSV gett och som innebär att till skattsedeln på slutlig skatt fogas två inbetelningskort, ett med den lägre avgiften för frivillig inbetelning och ett med den högre avsett för betelning vid den ordinarie uppbörden i april året efter texeringsåret. Det sist nämnda inbetalningskortet kan antes komma att användas encfest i undantegsfall eftersom sådan kvarsteende skatt som inte betelats senast den 18 september i regel kommer att betelas genom att arbetsgivaren gör skatteavdrag med utgångspunkt från den skattskyldiges skattsedel eller från sådan uppgift om den kvarstående skatten sora arbetsgivaren hämtet in från skattemyndigheten. Jag föreslår således att det i 27 § 3 mom. UBL införs en bestämmelse att kvarskatteavgiften skall sättes ned om den kvarsteende skatten betelas in till skattemyndigheten senast den 18 september under texeringsåret. Förslaget i denna del föranleder även viss ändring av 40 § 2 mom. UBL.

Till frågan hur stor reduceringen av kvarskatteavgiften skall vara om kvarskatten betelas senast den 18 september texeringsåret återkommer jag i avsnitt 7.7.

Prop. 1992/93:86

7.6  Omräkning av skatt

Mitt förslag: Sker omräkning av texeringen under löpande texe-ringsperiod skall ny skattsedel på slutlig skatt utfärdas. Medför omräkningen att överskjutende skatt skall återbetelas helt eller delvis skall dette ske genom debitering av tillkommande skatt. Såcfen tillkommande skatt skall när det gäller betelning och arbetsgivares medverkan vid uppbörden behandlas som kvarstående skatt.

RSV:s förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna har inte haft några invändningar i denna del.

Skälen för mitt förslag: De nuvarande reglema för omräkning av skatt tar sikte på sådana ändringar som görs efter det att den årliga debite­ringen av slutlig skatt har avslutets, dvs. efter den 15 december texeringsåret. I dessa delar behöver inga ändringar göras på grand av det nya förfarandet.

62

Med det förenklade förferandet kan antelet omräkningar av slutlig skatt Prop. 1992/93:86 väntes öka till följd av att debiteringen av den slutliga skatten tidigare­läggs för de fleste som omfettes av förferandet. Ändrade kontroll­uppgifter och andra nya oraständigheter som tillkommit efter det att slutskattesedeln har sänts ut kommer nämligen i ett antel fell att föranlecfe omprövning och nytt texeringsbeslut. Även dessa fell måste åtgärdas genom omräkning av skatten.

En omräkning av den slutliga skatten under löpande texeringsperiod leder till att en ny skattsedel på slutlig skatt utfärdas. Har överskjutande skatt beräknats enligt den förste debiteringen kan ändringen innebära att den överskjutende skatten skall minskas eller att kvarsteende skatt i stället uppkommer.

RSV har här föreslagit den lösningen att redan återbeteld överskjutande skatt skall få återtes genom att tillkommande skatt debiteras. Dette kräver att begreppet tillkommande skatt i 2 § 2 mom. UBL ändras så att det täcker även sådan skatt som skall betelas tillbaka på grand av omräkning av skatten under löpande texeringsperiod. Jag föreslår en sådan ändring. Jag vill med hänsyn till vad Lagrådet anfört klargöra att avsikten är att också kvarskatteavgift och ö-skatteränte som har tegits upp i den först utfärdade skattsedeln på slutlig skatt skall beaktes vid debiteringen av den tillkommande skatten. Dette anser jag följa av bestämmelsema i 27 § 3 mom. sista stycket resp. 69 § 1 mom. siste stycket UBL.

Den tillkommande skatt som debiteras i nu aktuella fell avses bli påförd på den nya slutskattesedeln. RSV har föreslagit att sådan tillkommande skatt skall behandlas som kvarstående skatt i fråga om arbetsgivares skyldighet att göra skatteavdrag samt att redovisa och betela in avdragen skatt. Jag instämmer även i dette förslag. Bestämmelser i dette hänseende bör tas in i en ny paragraf, 32 b §, i UBL. För att undaröja den oklarhet som Lagrådet påpekat föreslår jag att den nyss nämnda paragrafen utformas så att bestämmelsema om betelning av kvarstående skatt skall gälla även när den skattskyldige själv skall betela sådan tillkommande skatt som avses i 32 b §. Det krävs dessutom ändringar i 31 och 33 §§ UBL. Även här vill jag med hänsyn till vad Lagrådet anfört klargöra att kvarskatteavgift skall tas ut på vanligt sätt även vid debiteringen av den nu aktuella tillkommande skatten och att respitränte kommer i fråga endast vid återbetelning av ö-skatteränte.

Den nuvarande regeln i 68 § 4 mom. UBL sora ger skatterayndigheten möjlighet att i vissa fall innehålla skattebelopp som skall återbetelas, om det med fog kan antes att tillkommande skatt komraer att påföras, omfatter enligt sin lydelse också sådan tillkommande skatt som be­handlats nu. Jag anser att en sådan ordning behövs och föreslår således ingen ändring av 68 § 4 mora.

63

7.7     Ränte- och avgiftsberäkning

Prop. 1992/93:86

Mitt förslag: För överskjutande skatt som återbetelas senast den 31 augusti under texeringsåret skall ö-skatteräntan beräknas till 35 % av den stetslåneränte sora gällde vid utgången av noveraber inkomstäret på belopp upp till 20 000 kr och till 25 % av stets­låneräntan på belopp däratöver.

Vid återbetelning senast den 31 augusti under texeringsåret skall ränte inte beräknas på överskjutende skatt som uppkommit genora fyllnadsinbetalning efter den 18 febraari texeringsåret.

Kvarskatteavgift skall nedsättes till en procentsats raotsvarande 60 % av stetslåneränten ora den kvarsteende skatten betelas senast den 18 september taxeringsåret. Dock skall, i fall sora dette, kvarskat­teavgiften sättes ned till en procentsats raotsvarande 45 % av statslåneränten om den kvarstående skatten beror på förhållande som den skattskyldige inte har kunnat råda över.

RSV:s förslag: RSV föreslår raot bakgrand av förslaget att slutskattesedeln skall utlärdas senast den 30 juni att ö-skatteräntan på sådan överskjutende skatt sora återbetelas senast den 30 juni skall beräknas till 25 % av stetslåneräntan på belopp upp till 20 000 kr och till 20 % av stetslåneränten på belopp som överstiger 20 000 kr.

Remissinstanserna: Statskontoret tillstyrker förslagen men anser att det finns ytterligare förenklingar att genomföra bl.a. raot bakgrand av att den överskjutende skatten kan beräknas bli av ringa omfettning när det gäller vanliga löntagare och pensionärer. En sådan administrativ förenkling är att slopa ränteersättningen på överskjutande skatt som utbetelas under juli månad, altemativt att slopa den på belopp exerapelvis under 5 000 kr. Enligt stetskontorets mening kan nuvarande nivå på kvar­skatteavgiften ifrågasattes. Också i ett interaationellt perspektiv är avgiftsnivån låg.

Skälen för mitt förslag: Ö-skatteränte beräknas enligt nuvarande regler (69 § 1 mom. UBL) efter en räntesats sora motsvarar 60 % av den statslåneränte som gällde vid utgången av november inkomsteret på den del av den överskjutende skatten som inte överstiger 20 000 kr. På belopp däratöver berälcnas ö-skatteränte efter en procentsats som motsvarar 45 % av stetslåneränten.

På belopp som betelats in genom fyllnadsinbetelning under tiden den 19 febraari den 30 april texeringsåret beräknas räntan efter en räntesats som motsvarar 30 % av stetslåneräntan.

Räntesatseraa bestäms till procenttel med högst en decimal.

Med hänsyn till att jag föreslagit att möjligheten till förticfe återbetal­ning av för mycket beteld preliminär skatt skall slopas för dem som omfattas av det förenklade deklarationsförfarandet anser jag att man inte, som Stetskontoret förordat, kan undvara regler om ö-skatteränta. Däremot anser jag i likhet med RSV att ränta inte skall beräknas på

64

sådan del av den överskjutande skatten sora uppkommit på grund av    Prop. 1992/93:86

fyllnadsinbetalning sora gjorts under tiden den 19 februari den 2 maj

taxeringsåret.

För överskjutande skatt sora återbetalas i december taxeringsåret utgår ö-skatteränta för en beräknad tid ora 10 månader (19 febriteri 15 december). För överskjutande skatt sora inora det nya systemet åter­betalas senast den 31 augusti kan tiden beräknas till drygt 6 raånader. Jag anser mot bakgrand av dette att ö-skatteräntan skall beräknas till 35 % av stetslåneräntan på belopp upp till 20 000 kr och till 25 % av stetslåneränten på belopp sora överstiger 20 000 kr.

Enligt nuvarande regler (27 § 3 raora. UBL) tas kvarskatteavgift ut efter en procentsats sora raotsvarar 125 % av den stetslåneränte sora gällde vid utgången av noveraber inkomsteret. På fyllnadsinbetelning sora görs under tiden den 19 februari 30 april året efter inkomståret tas kvarskatteavgift ut efter en procentsats som motsvarar 20 % av stetslåne­ränten på belopp som överstiger 20 000 kr. Kvarskatteavgift vid anstånd med att lämna deklaration bestäms till 20 % av stetslåneräntan pä belopp om högst 20 000 kr och 40 % av stetslåneränten på resterande belopp. Om den kvarsteende skatten beror på förhållande sora den skattskyldige inte har kunnat råda över kan kvarskatteavgiften sättas ned till 90 % av statslåneräntan.

Procentsatseraa för beräkning av kvarskatteavgift bestäms till tal med högst en decimal.

Med nuvarande regler kan den tid för vilken kvarskatteavgift tas ut beräknas till 14 månader (19 febraari taxeringsåret 18 april året efter texeringsåret).

I det nya förferandet skall enligt vad jag tidigare har föreslagit kvarskatteavgiften sättes ned om den kvarsteende skatten betelas senast den 18 septeraber under texeringsåret (avsnitt 7.5). I dette fell bör avgiften beräknas för en tid om 7 månader (19 februari 18 september). Jag anser därför att en läraplig nivå på kvarskatteavgiften i dessa fell är 60 % av stetslåneräntan.

Om den kvarsteende skatten beror på förhållande sora den skattskyldige inte har kunnat råda över bör kvarskatteavgiften kunna sättas ned till 45 % av stetslåneränten.

Mina förslag i dessa delar medför ändringar i 27 § 3 mora., 27 a § och 69 § 1 mom. UBL.

Enligt min mening bör man inte, som en remissinstans förorcfet, redan i detta sammanhang ompröva den nivå på kvarskatteavgiften som riksdagen fastställt så sent sora under våren (prop. 1991/92:93, bet. 1991/92:SkU19, rskr. 1991/92:269, SFS 1992:624). Det förenklade deklarationsförferandet påverkar inte regleraa om kvarskatteavgift på annat sätt än att avgiften skall kunna sättas ned i de fell den kvarsteende skatten har betalats in senast den 18 september taxeringsåret.

5 Riksdagen 1992/91 1 saml. Nr 86

65

7.8  Restföring

Prop. 1992/93:86

Mitt förslag: En skattskyldig som har obetald kvarsteende skatt enligt det föregående årets texering skall inte heller om han omfattas av det förenklade deklarationsförfarandet få ut mer av eventuell överskjutende skatt än den del av skatten sora överstiger det obetelcfe beloppet.

RSV:s förslag: Överensstämmer raed mitt.

Remissinstanserna har inte haft några invändningar i denna del.

Skälen för mitt förslag: Restföring av kvarsteende skatt sker enligt nuvarande ordning efter ett påminnelseförferande hos skattemyndigheten. Eftersom överskjutende skatt för det löpande texeringsåret i det nya förfarandet skall festställas senast i augusti under texeringsåret kan det bli svårt för kronofogdemyndigheten att hinna avräkna eventuell restförd kvarstående skatt enligt det närraast föregående årets texering mot den överskjutande skatten.

Enligt 68 § 4 mom. UBL skall en skattskyldig sora har obeteld kvarstående skatt få ut överskjutande skatt endast i den raån den överstiger det obetelda beloppet. Jag anser att den bestämmelsen bör vara tillämplig även vid utbetelning av överskjutande skatt till dera sora omfattas av det förenklade deklarationsförferandet. För detfe krävs ingen lagstiftningsåtgärd.

7.9   Utmätning av överskjutande skatt

Mitt förslag: Bestämmelsen att gäldenären skall förbehållas ett belopp på 500 kr vid utmätning av överskjutande skatt ra.ra. i vissa slags mål skall slopas.

RSV:s förslag: Överensstemmer med mitt. RSV föreslår också att vissa av bestämmelseraa i 68 § 6 mom. UBL flyttes till utsökningsbal­ken.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som uttelat sig i frågan tillstyrker förslaget.

Skälen för mitt förslag: Utsökningsbalkens regler ora förbehåll, s.k. beneficiura, gäller inte vid utmätning av överskjutande skatt eller andra restitutionsfordringar enligt UBL. I stället föreskrivs i 68 § 6 raora. tredje stycket UBL att vid utmätning ett belopp på 500 kr skall förbe­hållas gäldenären. Dette gäller dock inte vid utmätning i allraänt rail och inte heller vid utmätning i enskilt mål som avser underhållsbidrag enligt giftermålsbalken eller föräldrabalken eller annan lag eller vissa fordringar enligt socialtjänstlagen (1980:620).

Vid samtidig utmätning i mål som omfattes av beneficiebestämmelsen

66

och sådana som inte omfettes av denna blir fördelningen av det utmätte beloppet ofta komplicerad och resultatet av fördelningen svårbegripligt för gäldenären. Det belopp sora skall förbehållas gäldenären i det enskilda raålet kan helt eller delvis i stället tas i anspråk i ett allraänt mål eller raål om utmätning för underhållsbidrag ra.ra. Denna situation är inte ovanlig. Även i de fell där beloppet faktiskt tillfeller gäldenären får bestemmelsen, raed hänsyn till beloppets ringa storlek, anses sakna nämnvärd betydelse för gäldenärens ekonomi. Jag föreslår därför att den särskilda beneficiebestämmelsen i 68 § 6 mora. tredje stycket UBL slopas. Frågan om överflyttning av vissa bestämmelser i 68 § 6 raora. UBL till utsökningsbalken bör enligt min raening tas upp i det fortsätfe arbetet med översyn av balken.

Prop. 1992/93:86

8     Materiella frågor 8.1  Fastighetsskatten

Min bedömning: Nuvarande bestämmelser bör stå kvar oförändra­de.

RSV:s förslag: Nuvarande bestämmelse ora jämkning av underlaget i de fell fastighet bytt ägare under beskattningsåret skall slopas. I stället skall festighetsskatt betelas för helt kalenderår av den som vid ingången av kalenderåret är ägare till fastigheten.

Remissinstanserna: Berörda instanser avstyrker ändring.

Skälen för min bedömning: I proposition 1992/93:122 om vissa frågor inför 1994 års allraänna festighetstaxering, m.ra. aviseras tillsättande av en utredning sora skall behandla bl.a. beskattning av fastigheter. Frågan ora vera sora i skattehänseende skall anses sora ägare till festigheten vid visst datura bör lämpligen behandlas i den utrednin­gen. Någon ändring av nuvarande regler bör därför inte ske för närvarande.

8.2  Kontantprincipen och årsskiftesregeln m.m.

Mitt förslag: Kontantprincipen skall tillämpas strikt i inkomstslaget kapital, dock även fortsättningsvis raed uncfentag för reavinster och reaförluster liksom för förskottsränte. Motsvarande skall gälla för allmänna avdrag.

Nuvarande regel om beskattningsår för inkomst av tjänst från fåmansföreteg skall slopas.

67

RSV:s förslag: Överensstämmer med miU.

Prop. 1992/93:86

Remissinstanserna: Alla reraissinstanser sora utfelat sig i denna del är i stort sett positiva till förslaget. Folksam och Sveriges Försäkringsför­bund anför att antelet tilläggsuppgifter dock kan koraraa att bli stort på grund av att raånga premier sora betelts strax före årsskiftet koraraer försäkringsföretegen tillhanda först efter årsskiftet, med följd att kontrolluppgift inte lämnas.

Skälen för mitt förslag: För inkomstslagen tjänst och kapifel liksora för allmänna avdrag gäller som huvudregel kontantprincipen, dvs. inkoraster och utgifter skall redovisas för det beskattningsår, under vilket de uppburits resp. betelats. För betelningar sora sker kring årsskiftet finns dock undanteg vad gäller inkorast av kapitel och allmänna avdrag. Undanteget innebär att intekter skall hänföras till beskattningsåret under föratsättning att de intjänats under dette år och blivit tillgängliga för lyftning före den 15 januari påföljande år. Intäkter, som uppburits eller blivit tillgängliga för lyftning efter den 15 december året före beskatt­ningsåret, skall hänföras till beskattningsåret om de i sin helhet belöper tidigast på beskattningsåret. Motsvarande gäller för utgifter som betelats kring årsskiftet.

Regleraa om årsskiftesbetelningar tillkom efter förslag av Utredningen om reformerad inkomstbeskattning (RINK) sora en kodifiering av gällande praxis. Regleraa omfettede från början även inkomstslaget tjänst. Efter förslag i prop. 1991/92:43 ändrades dock regeln vid inkomst av tjänst fr.o.m. 1992 års texering. Skälet till dette var att det förelåg en bristande överensstämmelse mellan de materiella regleraa vid in­komsttaxeringen och de regler som gäller inora uppbördsområdet. På uppbördsområdet gäller nämligen en strikt kontantprincip. Detta fick konsekvensen att det kunde uppstå en misstemning mellan underlaget för den i uppbördsdeklarationen redovisade källskatten och de belopp, som enligt kontrolluppgift skall tas upp som inkomst för beskattningsåret.

Motsvarande synpunkter på bristande samsteraraighet kan läggas på redovisningen i fråga ora preliminärskatt på inkomstränta i kontroll­uppgift. Preliminärskatt på ränte sora betelas ut eller gottskrivs på annat sätt än genom kreditering på konto vid årsskiftet redovisas först i den uppbördsdeklaration som lämnas i febraari. Dessutom har representanter för banker och andra kreditinstitut framfört att nuvarande regler till följd av årsskiftesregeln är svårhanterliga, bl.a. måste en extra datorköraing göras för att kontrolluppgiften skall bli i överensstämmelse med lagens krav. Detta medför inte obetydliga merkostnader. De praktiska proble­men förväntas dessutom öka om obligatorisk uppgiftsskyldighet införs beträffande utgiftsräntor

Nackdelama med att räntebetalningar omedelbart efter årsskiftet inte hänförs till det år de belöper på, är enligt min mening inte större än att de kan anses acceptabla. Oavsett när gränsen dras kommer denna effekt att uppstå, så snart inte belöpandeprincipen gäller fullt ut. Med nuvaran­de enhetliga skattesats för kapitalinkomster är inte heller effekten av en felaktig periodisering av samma betydelse som tidigare. Jag anser därför att övervägande skäl  talar för att en  strikt kontantprincip  införs i

68

inkomstslaget kapital och att 3 § 5 mom. SIL ändras i överensstäraraelse härmed.

Den särskilda regeln om rätt beskattningsår för inkomst från fåmans­företag (punkt 4 av anvisningaraa till 41 § KL) kan tos bort som en följd av det föreslagna slopandet av årsskiftesregeln beträffande inkoinst av kapital.

Enligt punkt 7 av anvisningaraa till 46 § KL är årsskiftesregeln tillämplig på allmänna avdrag. Beträffande pensionsförsäkringar har RSV lämnat en särskild rekommendation att årsskiftesregeln får tillärapas fr.o.m. 1992 års taxering (RSV Dt 1991:30). Enligt denna bör avgift för pensionsförsäkring anses hänförlig till beskattningsåret, om ansökan om försäkring kommit in till försäkringsbolaget senast den 31 deceraber beskattningsåret och avgiften erlagts senast den 14 janitari året efter beskattningsåret.

Vid införande av obligatorisk uppgiftsskyldighet är detta otillfredställ­ande, eftersom det för uppgiftslämnaren kan bli svårt att avgöra till vilket beskattningsår en premie som betalats kring årsskiftet skall hänföras. En strikt kontantprincip även för allmänna avdrag skulle därför vara att föredra. Som jag tidigare nämnt innebär ett slopande av årsskiftesregeln vissa problem på grand av det intensiva nytecknandet av pen­sionsförsäkringar under årets sista veckor. Försäkringsföretegen har inte möjlighet att känna till alla inbetelningar som gjorts under årets siste bankdagar. Detta leder till att kontrolluppgift för dessa premier inte kommer att lämnas för detta beskattningsår, med följd att den skatt­skyldige måste lärana en kompletterande uppgift i deklarationen. Denna omstendighet utgör dock enligt rain mening inte tillräckliga skäl för att bibehålla en särreglering för avgifter för pensionsförsäkringar. I likhet med vad som gäller beträffende inkomstslaget kapifel uppster detfe problem oavsett när gränsen dras. Som jag tidigare närant är det främst ett informationsproblem - övergångsvis - att förmå försäkringsfegaraa att tidigarelägga sina preraieinbetalningar några dagar. Jag föreslår således att en strikt kontantprincip införs även beträffande allmänna avdrag och att nuvarande årsskiftesregel slopas. Punkt 7 av anvisningama till 46 § KL bör därför utgå.

Prop. 1992/93:86

9  Skönstaxering

Mitt förslag: Bestämmelsen om skönstexering i texeringslagen justeras för att bättre klargöra dess tillämpningsområde.

RSV:s förslag; Överensstämmer med mitt.

Skälen för mitt förslag: Den som är skattskyldig till mervärdesskatt skall numera, oberoende av årsredovisningens storlek, alltid redovisa och betela mervärdesskatt. Överstiger den skattepliktiga omsättningen   för

69

beskattningsåret 200 000 kr skall den skattskyldige anmäla sig för Prop. 1992/93:86 registrering (19 § ML). Skattskyldig sora inte är skyldig att lärana självdeklaration skall alltid låte registrera sig. Skattskyldig sora inte är anraälningspliktig skall redovisa utgående och ingående mervärdesskatt i sin allraänna självdeklaration för beskattningsåret. I fråga om förferan­det vid beskattningen av sådan skattskyldig gäller inte bestäraraelsema i 22-57 och 64 a-71 §§ ML, utan i stället bestäraraelsema i LSK, TL och UBL. I 1 kap. 1 § tredje stycket TL finns också en upplysning ora att besteraraelsema i TL gäller i fråga om förferandet för fastställelse av mervärdesskatt enligt 21 § ML.

Vid en skönsmässig uppskattning av mervärdesskatt som redovisas i självdeklarationen skall således inte bestäraraelsema i 30 § ML utan regleraa ora skönstexering i 4 kap. 3 § TL tillärapas. Enligt 4 kap. 3 § TL får skönsfexering ske ora inkorasten av en viss förvärvskälla eller den skattepliktiga förmögenheten inte kan beräknas tillförlitiigt på grund av att den skattskyldige inte lämnat någon självdeklaration eller på grand av brister i eller bristfälligt underlag för deklarationen.

RSV har i en framställning till Finansdepartementet anfört att även om avsikten med hänvisningen från ML till TL uppenbarligen är att även mervärdesskatt skall kunna uppskattes efter skön, kan det ifrågasättas om lydelsen av 4 kap. 3 § TL raedger en sådan skönsmässig uppskattning. RSV anser det därför angeläget att det, genora en ändring av 4 kap. 3 § TL, klarläggs att skönstexering kan ske även i de fell mervärdesskatten skall redovisas i självdeklarationen. På sarama sätt är det angeläget att det klarläggs att regeln i 4 kap. 3 § TL är tilläraplig på de övriga skatter för vilka underlaget festställs enligt regleraa i TL.

Det är enligt rain mening uppenbart att avsikten varit att 4 kap. 3 § TL skall tillärapas även i de fell mervärdesskatt skall redovisas i självde­klarationen. Samraa sak gäller de övriga skatter för vilka underlaget faststells enligt TL. Det är otillfredsställande att bestäraraelsen har en sådan utformning att det kan råda oklarhet i detfe avseende. Jag föreslår därför att 4 kap. 3 § TL justeras så att ordalydelsen omfetter raervärdes­skatt och samtliga de skatter för vilka underlaget feststells enligt TL.

10 Ikraftträdande

Det nya förferandet innebär ett väsentligt utökat uppgiftslämnande i fråga om bl.a. utgiftsräntor och premier för pensionsförsäkringar. Förferandet innebär också stora administrativa förändringar inora skatteförvaltningen med förtryckning av deklarationer, tidigarelagd debitering ete. Ett genomförande av förslagen kräver därför en förhållandevis lång tid för anpassning av ADB-system m.m. såväl hos berörda uppgiftslämnare som hos skatteförvaltningen.

Å andra sidan innebär den föreslagna reformen enligt min uppfettning så stora fördelar såväl för deklaranteraa som för skatteadministrationen att ett genomförande bör ske så snart det är möjligt. Med beaktande härav anser jag att det nya förferandet bör tillämpas fr.o.m. 1995 års fexering.

70

Vad avser införandet av en strikt kontantprincip beträffande in- Prop. 1992/93:86 komstslaget kapitel och allmänna avdrag, är det nödvändigt att de nya regleraa kan tillämpas redan vid ingången av taxeringsåret 1995. De bör därför tillärapas förste gången redan vid 1994 års texering, dock att de gamla besteraraelseraa fortferande skall tillämpas i fråga om intäkter sora uppburits och utgifter sora erlagts i anslutning till årsskiftet 1992-1993.

De övriga förändringar i uppgiftsskyldigheten som bl.a. föranletts av en särskild framställning från RSV och som redovisats i avsnitt 5.6 bör tillämpas redan vid 1994 års texering.

Slopandet av de särskilda beneficieregleraa i UBL bör träcfe i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas på återbetolning av skatt som sker efter ikraftträdandet.

11   Ekonomiska konsekvenser

RSV redovisar i rapporten en beräkning av de ekonoiniska konsekvenser­na av verkets förslag. I beskattningsverksamheten ger det föreslagna förferandet besparingseffekter inom områdena deklarationsgranskning och granskningsmedverkan (sortering, beredning, arkivering m.m.) raotsvar­ande sammanlagt 550 årsarbetskrafter. Vidare ger slopandet av förtidsåterbefelningama en besparing motsvarande 80 årsarbetskrafter. Tidigareläggningen av uttoget av slutskattesedlar medför å andra sidan en ökning av arbetet med omprövning och omdebitering raed anledning av bl.a. ändringar i kontrolluppgiftema som sker efter uttoget av skattsedlar. RSV beräknar att denna ökning raotsvarar ca 100 årsarbetskrafter. Sammantoget motsvarar besparingseffekten alltså ca 530 årsarbetskrafter. RSV räknar slutligen med en smärre ökning av kostnaderaa för informa­tion som en följd av det nya förferandet.

I medelstermer innebär det förslag RSV lagt fram enligt verkets beräkningar en total besparing på 158 mkr per år. Besparingen kan tas hem successivt raed början budgeteret 1994/95. I den fördjupade anslagsframställningen för perioden 1993/94 - 1995/96 föreslår RSV att besparingen tas hera raed 32,2 rakr budgeteret 1994/95 och 92,3 rakr budgeteret 1995/96.

Ett par av remissinstanseraa har påpekat att RSV:s beräkning av de ekonoraiska konsekvensema bygger på delvis osäkra antaganden. För egen del kan jag konstatera att det ligger i sakens natur att beräkningar av det nu aktuella slaget oundvikligen måste bli behäftade med viss osäkerhet. Ett skäl till det är att antalet skattskyldiga som kommer att behöva läinna tilläggsuppgifter om avdrag är svårt att föratse med någon större säkerhet, eftersom det är beroende på de skattskyldigas ekonomis­ka förhållanden under inkomståret. Vilica granskningsinsatser som behövs för att upprätthålla en kontrollnivå som motsvarar dagens är också svårbedömt. Till detta komraer att det förslag som jag nu lägger frara skiljer sig från RSVs förslag främst på det sättet att jag föreslår att de skattskyldiga skall underteckna den förtryckta deklarationen och skicka in den till skattemyndigheten. Skälen för dette har jag redogjort för i det

71

föregående.   Slutligen  gäller  att  behållandet  av   förmögenhetsskatten    Prop. 1992/93:86

innebär merarbete jämfört med den ordning sora RSV utgått från i sina

beräkningar.

Mot bakgrand av vad som nu har sagts gör jag för egen del bedöm­ningen att besparingseffekten av förslaget raotsvarar ca 360 års­arbetskrafter eller, uttryckt i raedelsterraer, ca 107 rakr. Av dessa räknar jag med att drygt 17 mkr kan tes hem budgetåret 1994/95 och drygt 62 mkr budgeteret 1995/96.

Jag vill framhålla att det nya förferandet häratöver innebär en betydande förenkling för ett stort anfel skattskyldiga. Den ekonomiska effekten av dette är det dock enligt min mening svårt att beräkna.

Genomförandet av det nya förferandet raedför vissa engångsutgifter för utbildning av personalen, inforraation till allmänheten och blanketter ra.ra. samt utvecklingsarbete vid RSV. Dessa utgifter har av RSV beräknats till ca 17 mkr. Till detfe kommer kostnader för utveckling av ADB-stöd för det nya förferandet. Om det nya systemet skulle utvecklas i nuvarande tekniska miljö skulle dessa kostnader enligt RSV:s beräk­ningar uppgå till närraare 30 mkr. Ora systerautvecklingen kan samord­nas med den omstrakturering av ADB-stödet inora texeringsområdet som planeras av andra skäl blir dock kostnaden avsevärt lägre.

Jag gör inte någon annan bedöraning av genomförandekostnadema än den som RSV redovisat.

12  Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu anfört har inom Finansdepartementet upprättats förslag till

1.    lag  om ändring  i  lagen  (1990:325)  om självdeklaration  och

kontrolluppgifter,

2.

lag om ändring i taxeringslagen (1990:324),

3.

lag om ändring i uppbördslagen (1953:272),

4.

lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

5.

lag om ändring i lagen (1947:576)  ora stotiig inkorastskatt,

6.

lag om ändring i lagen (1990:1136) ora ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter,

7.

lag om ändring i lagen (1992:680) om ändring i uppbördslagen (1953:272).

Lagrådet har granskat förslagen imder 1-5. Lagrådets yttrande har inte inhämtots beträffande de under 6 och 7 angivna lagförslagen. Dessa förslag är enligt min mening av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

72

13    Författningskommentarer

Pop. 1992/93:86

13.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter

2 kap.

70 §

Bestämmelseraa i föratvarande 10 § har upphävts. Paragrafen innehåller numera de bestemmelser sora tidigare återfanns i 13 § och som reglerade vilka uppgifter en allraän självdeklaration skall innehålla. Numera skall i detta hänseende inte någon skillnad göras mellan allmän och förenklad självdeklaration. Paragrafen har justerats i enlighet med detta. Förmögenhet skall anges endast om den beskattningsbara förmögenheten uppgår till skattepliktigt belopp. I paragrafens tredje stycke anges att ora en skattskyldig skall taxeras för baras eller någon aimans förraögenhet skall uppgift lämnas även om sådan förraögenhet. Lagrädet har i detfe sammanhang ansett att det bör klargöras imder vilka föratsättningar uppgift skall lämnas om annans förmögenhet. Av 12 § 1 mora. lagen (1947:577) om sfetiig förmögenhetsskatt fraragår i vilka fell den beskattningsbara förraögenheten skall beräknas geraensamt för makar eller för föräldrar och bara. Uppgift ora annans förmögenhet skall därför lämnas endast om beskattningsbar förmögenhet skall beräknas gemensamt för den skattskyldige och en eller flera andra personer samt om den skattskyldiges förmögenhet i sådant fell tillsammans med annans förmögenhet uppgår till skattepliktigt belopp.

11 §

Bestemmelsema i föratvarande 11 § har upphävts. Paragrafen innehåller numera vissa av de bestämmelser som tidigare återfanns i 12 § och sora reglerade vilka uppgifter en förenklad självdeklaration skall innehålla. Paragrafen innehåller även bestemmelser ora den förtryckfe dek­larationsblankett som skall användas i det förenklade förferandet. Kretsen av skattskyldiga (fysiska personer och dödsbon) som fär lärana förenklad självdeklaration har utvidgats väsentligt. Undantegen är nuraera encfest den sora enligt 13 § i dess nya lydelse skall lärana allraän självdeklara­tion, dvs. annan juridisk person än dödsbo, skattskyldig sora är näringsidkare, förefegslecfere och delägare i fåmansföretag, närstående till företagsledare i fåmansföretag i vissa fell, vicfere den som skall redovisa mervärdesskatt i självdeklarationen, liksom den sora inte varit bosatt i Sverige under hela beskattningsåret eller sora inte raottagit förtryckt dekla-rationsblankett senast den 15 april taxeringsåret. Övriga kan således lämna förenklad självdeklaration.

Till den som kan antas få lämna förenklad självdeklaration skall skattemyndigheten översända en förtryckt deklarationsblankett gnmdad på innehållet i inkomna kontrolluppgifter och övriga av myndigheten kända uppgifter. De uppgifter som skall anges i den förtryckta dek-

73

larationsblanketten   är   uppräknade   under   punktema   15.   Dek-    Prop. 1992/93:86 larationsblanketten skall skickas ut till den skattskyldige i sådan tid att han under normala omständigheter får den senast den 15 april.

J2§

Den föratvarande 12 §, som innehöll bestämmelser om vilka uppgifter en förenklad självdeklaration skall innehålla, skall nuraera betecknas 11 §. Den nya 12 § innehåller en bestäramelse ora att den skattskyldige skall rätta eventuella fel och ofullständigheter i den förtryckte deklarationsblan­ketten. Är ett förtryckt belopp felaktigt, skall den skattskyldige uppge det rätta beloppet. På motsvarande sätt skall deklaranten lämna sådana uppgifter sora inte är förtryckta ora deklarationsblanketten är ofullständig i något avseende. Beträffende vilka uppgifter en självdeklaration skall innehålla, hänvisas till 10 §.

13

Den föratvarande 13 §, som innehöll bestämmelser om vilka uppgifter en allmän självdeklaration skall innehålla, skall nuraera betecknas 10 §. Den nya 13 § innehåller bestämmelser ora i vilka fell en skattskyldig skall lämna allmän självdeklaration och motsvarar i mycket den gamla lydelsen av 11 §.

Skattskyldig som är annan juridisk person än dödsbo skall lämna allmän självdeklaration. För skattskyldiga (fysiska personer och dödsbon) som skall redovisa inkomst av näringsverksamhet gäller en generell skyldighet att lämna allmän självdeklaration. Detfe gäller även för företagsledare och delägare i fåmansförefeg. Närstående till företags­ledare i sådant förefeg skall lärana allraän självdeklaration endast om han skall lärana uppgift enligt 24 §. I denna paragraf föreskrivs beträffande närsteende att han skall lämna de uppgifter som behövs för att tillämpa gällande bestemmelser rörande beräkningen av hans inkomst från företaget och bestämmelsema i 3 § 12 mom. SIL. Därvid skall uppgifter lämnas bl.a. om hans arbetsuppgifter i företaget, om vad han tillskjutit till eller uppburit från företoget i form av pengar, varor eller annat, ora utgifter för hans privato kostnader sora företoget betalat särat om avtol eller andra förhållanden mellan honom och företaget. Enligt 1 kap. 2 § skall begrepp som används i detma lag ha samma innebörd som i KL, SIL, UBL och TL. Beträffande begreppet närsteende hänvisas till punkt 14 av anvisningaraa till 32 § KL.

Skattskyldig, som enligt 21 § ML skall redovisa utgående och ingående mervärdesskatt i sin självdeklaration, skall göra detfe i allmän självdekla­ration. Förslaget i denna del är nytt i förhållande till vad sora anförts i lagrådsremissen.

Skyldighet att lämna allmän självdeklaration föreligger även för den som någon del av året varit bosatt i utlandet men är skattskyldig här i riket. Skattskyldig, som i och för sig får lämna förenklad självdeklara­tion, men inte senast den 15 april under texeringsåret mottegit förtryckt

74

blankett för sådan självdeklaration, skall läinna allraän deklaration. Den    Prop. 1992/93:86

situationen skulle emellertid kunna uppkomma att en förtryckt deklaration

skickas ut till den skattskyldige i rätt tid, men att denna av skilda orsaker

når den skattskyldige först efter den 15 april. Han torde i så fell ändå ha

rätt att använda sig av det förenklade deklarationsförferandet, dock under

föratsättning att han inte är diskvalificerad på grund av någon av de

andra bestemmelsema i paragrafen.

15 §

Till följd av att obligatorisk uppgiftsskyldighet för utgiftsräntor har införts för banker och andra låneinstitut har en raotsvarande inskränkning gjorts i den skattskyldiges uppgiftsskyldighet beträffende sina skulder.

25 

§

Senaste inläraningsdag för allmän självdeklaration är även fortsättningsvis normalt den 15 febraari under texeringsåret. Skattskyldig, som skall lämna allmän självdeklaration på grand av att han inte mottagit förtryckt deklarationsblankett senast den 15 april under taxeringsåret, skall dock lämna allmän deklaration senast den 2 maj under taxeringsåret. Även för förenklad självdeklaration gäller att den skall vara inlämnad senast den

2

maj under texeringsåret. Paragrafen har ändrats i överensstämmelse härmed.

3

kap.
[REDACTED_EFTERNAMN] stycket innehåller en grandläggande bestämmelse om skyldighet att lämna kontrolluppgift om lön ra.ra. I tredje stycket har uppgiftsskyl­dighet införts för arbetsgivare sora utbetelt ersättning till den anställde för utnyttjande av den anställdes festighet och sora skall beskattas sora inkomst av kapitel. Som exerapel kan näranas hyra av arbetsrara eller garage oavsett om det är den anställde själv eller någon annan sora utnyttjar festighetsdelen.

Uppgiftsskyldigheten har genora ett nytt frärde stycke inskränkts på så sätt att den inte skall omfette sådana uppgifter som förefegslecfere i fåmansföreteg eller fåmansägt handelsbolag, närsteende till sådan person samt delägare i företeget enligt 2 kap. 24 § skall lämna i sin självdeklara­tion.

9

§

Andra och tredje styckena innehåller bestämmelser ora hur resekostnads-och traktementsersättningar skall redovisas på kontrolluppgift. Ändringen innebär att ersättning som överstiger avdragsgillt belopp och som skall anses som lön, inte längre skall redovisas särskilt för sig, utan sådan ersättning skall redovisas tillsaramans med övrig lön.

75

14 §

Prop. 1992/93:86

Paragrafen behandlar kontrolluppgiftsskyldigheten för försäkringsutbetel-ningar. Ett förtydligande har gjorts beträffande återköp av försäkring, som i detta avseende skall behandlas sora utbetelning på grand av försäkring.

i7a§

1 paragrafen, som är ny, har tagits in en bestämmelse om skyldighet att lämna kontrolluppgift om avgift för pensionsförsäkring. Enligt 46 § 2 mom. första stycket 6 KL medges avdrag för avgift för pen­sionsförsäkring endast om försäkringen ägs av den skattskyldige. Kontrolluppgiftsskyldigheten skall i denna del ha samraa avgränsnings-onuåde. Kontrolluppgift skall lämnas för avgift som kommit försäkrings­givaren tillgodo, dvs. bokförts på dennes bank- eller postgiro, senast den 31 december under beskattningsåret.

Uppgiftsskyldighet föreligger för under året erlagd avgift. Vid nyteckning under årets sista veckor kan det uppkomma situationer där ansökan inte färdigbehandlats efter riskbedömning och avtalet därför formellt ännu inte fiillbordats den 31 januari då kontrolluppgift skall lämnas. I fell som detta skall kontrolluppgift ändå lämnas. Skulle ansökan så småningom avvisas och erlagd avgift återbetalas får rättelse ske genom att försäkringsgivaren lämnar ny kontrolluppgift. Detsamma skall gälla i andra fall av avgiftsåterbetalningar efter att ändring inträffet.

22 

§

Till följd av att kontrolluppgiftsskyldighet införts även för utgiftsräntor har specificerats att här är fråga om inkomstränfe.

Paragrafen föreslås ändrad också i prop. 1992/93:65 om upphävande av lagen (1990:750) om betalningar till och från utlandet m.m.

25 a §

1 paragrafen, som är ny, har intagits bestämmelser om kontroll­uppgiftsskyldighet för utgiftsränta. Iförsta stycket behandlas kretsen av uppgiftsskyldiga. Den skall omfetta alla som yrkesmässigt bedrivit utlåning eller kreditgivmng, vilket avser reguljära lån i banker och andra kreditinstitut. Uppgiftsskyldigheten omfetfer också den som i annan yrkesmässig verksamhet bedrivit låne- eller kreditgivning via konto eller i annan form, vilket innebär att ett företag som i och för sig inte bedriver utlånings- eller kreditverksamhet ändå blir uppgiftsskyldigt för sådana krediter sora förefeget lämnat i form av kontokortskrediter eller motsvarande. Detta gäller oavsett om krediten lämnas av det säljande bolaget självt eller om kreditgivning sker via ett finansieringsbolag. Uppgiftsskyldighet föreligger vidare för förening, sora läranat lån till medlemmar samt för arbetsgivare eller uppdragsgivare som lånat ut pengar till arbetsfegare resp. uppdragsfegare. För arbetsgivare eller uppdragsgivare som lånat ut pengar mot ränta till arbetsfegare resp.

76

uppdragstagare gäller att uppgift skall lämnas för hela det räntebelopp för    Prop. 1992/93:86 vilket avdragsrätt  föreligger dvs.   erlagd ränta ökad med värdet av eventuell ränteförmån.

Om ett kreditinstitut endast ster som förraedlare av ett lån föreligger inte uppgiftsskyldighet för institutet. Vid överlåtelse av fordran är det den nye ägaren av fordran som är uppgiftsskyldig.

Lån mellan privatpersoner omfettas inte av uppgiftsskyldigheten. Inte heller skall andra typer av räntor sora debiteras i saraband raed affärs­transaktioner, t.ex. dröjsmålsräntor, medföra uppgiftsskyldighet för andra än dem som uttryckligen anges i paragrafen. I dessa fell raåste således deklaranten lämna kompletterande uppgift i deklarationen. Olika slag av avgifter som långivaren kan debitera (aviseringsavgift, bankgarantiavgift etc.) utgör inte avdragsgill ränta och omfetfes därför inte av uppgiftsskyl­digheten. Ett undantag utgör dock pantlåneavgift, som i praxis har ansetts avdragsgill såsom gäldränta.

I andra stycket stadgas att kontrolluppgift skall lämnas för fysisk person och dödsbo. Ändra juridiska personer än dödsbon undantas således. Däremot skall uppgift lämnas även för fysisk person och dödsbo som är näringsidkare.

Tredje stycket innehåller en bestämmelse om förskottsränta. Om erlagd ränta avser dels betalning av sådan ränta som förfallit till betalmng under året och dels ränta som erlagts i förskott, skall det av uppgiften framgå hur stor del som belöper på inkomsteret. Vid kommande års taxering får den skattskyldige lämna kompletterande uppgift om avdrag för resterande del.

Ränta på skuld som avser flera personer skall enligt frärde stycket fördelas på samma sätt som gäller för inkomsträntor, dvs. likafördelning om inte annat är känt för uppgiftslämnaren. Beträffende lån som tecknats av ett större antal personer skall någon fördelning eraellertid inte ske. I denna del hänvisas till förslaget avseende 57 §.

Om en och samma person har både inkomst- och utgiftsräntor hos samma penninginstitut, skall uppgift lämnas om varje typ av ränta för sig.

26 §

Paragrafen innehåller bestemmelser om skyldighet att efter föreläggande lämna kontrolluppgift om skuldränte m.m. och är en konsekvensändring till följd av att obligatorisk uppgiftsskyldighet i vissa fall har införts i 25a§.

26 a I

Paragrafen, som är ny, innehåller bestemmelser om obligatorisk kon­trolluppgiftsskyldighet för tomträttsavgäld. Uppgiftslämnare blir i dette tall de kommuner där tomträttsupplåtelser förekommer. Om en fastighet med tomträtt innehas av flera personer skall motsvarande regel om fördelning tillämpas som för skuldräntor.

77

78

32 a §

Prop. 1992/93:86

Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om obligatorisk skyldig­het att lämna kontrolluppgift om reavinst eller reaförlust vid försäljning av andel i allemansfond.

Kontrolluppgift skall enligt första stycket läranas av fondbolag som avses i 1 § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder. Av 31 § sararaa lag följer att fondbolaget skall föra eller låta föra ett register över samtliga innehavare av andelar i fonden. Har fondbolaget med stöd av 31 § låtit annan föra registret kan fondbolaget pä sararaa sätt låta deiue lämna kontrolluppgift för fondbolagets räkning. Uppgiften skall avse den som under året avyttrat andel i allemansfond.

Avyttring av andel i allemansfond sker i normalfellet genora att andelen inlöses. Enligt 24 § 2 raora. fjärde stycket SIL skall, då andel i värde­pappersfond inlöses eller då fondens behållna tillgångar utskiftas till fondandelsägama i samband med att fonden upplöses, avyttring av andel i värdepappersfond anses ha skett raot vederlag motsvarande vad fondan­delsägaren uppbär vid inlösen eller utskiftning.

Andra stycket innehåller bestämmelser bl.a. ora vad kontrolluppgiften skall avse. Beträffande andelar som anskaffets fr.o.m den 1 januari 1991 skall reavinsten eller reaförlusten beräknas antingen efter huvudregeln eller efter schablonregeln. Huvudregeln innebär att det avtelade vederlaget för den avyttrade andelen redovisas med avdrag för försälj­ningsprovision och liknande kostnader. Avdrag får ske för erlagd köpeskilling och övriga omkostnader (24 § 1 mora. SIL). Härvid skall den s.k. genomsnittsmetoden användas. Metoden innebär att an­skaffningsvärde skall anses vara det genomsnittliga anskaffiiingsvärdet för samtliga den skattskyldiges andelar av sarama slag och sort sora den avyttrade, beräknat på grandval av faktiska anskaffiiingsutgifter och raed hänsyn till inträffede förändringar i innehavet (27 § 2 mora. försfe stycket SIL). Schablonregeln innebär att 20 % av försäljningslikviden tas upp som anskaffningsvärde (27 § 2 mora. andra stycket SIL).

Beträffande andelar som förvärvats före den 1 januari 1991 får, föratom de två metoder som redovisats ovan, även en tredje metod användas för att beräkna reavinsten eller reaförlusten. Som an­skaffningsvärde skall härvid tas upp andelens marknadsvärde den 31 december 1990 (punkt 8 av övergångsbestemmelseraa till ändringaraa i SIL i samband med skattereformen, SFS 1990:1422).

Reavinsten eller reaförlusten skall tas upp till den del den är skatteplik­tig resp. avdragsgill. Enligt den särskilcfe lagen om skattelättnader för allemanssparande skall endast en kvotdel av vinsten tas upp som skattepliktig inkomst och avdrag för reaförlust skall på sarama sätt grandas på en kvotdel av förlusten.

47 

§

Tidpunkten för lämnande av kontrolluppgift beträffande bostadsrätt m.m. har ändrats från den 15 febraari under taxeringsåret till den 31 januari samma år. Paragrafen har justerats i överensstämmelse härmed.

53 §

Paragrafen innehåller en bestämmelse ora att fåmansföretag skall lärana företagsledare och delägare i företaget särat dera närstående personer alla uppgifter sora behövs för att de skall kunna beräkna sin skattepliktiga inkorast från företaget. I ett nytt andra stycke har ett tillägg gjorts så att skatterayndighet skall kunna förelägga företaget att lärana sararaa uppgifter även till skattemyndigheten.

57 §

Om lån tecknats av ett större antal personer geraensamt, vilket t.ex. kan vara fallet när det gäller lån till obligationskonsortier, skall samma regel tillämpas för skuldräntor som för inkomsträntor (förfogarkonton). Det innebär att kontrolluppgift lämnas på den person som tecknat lånet för konsortiets räkning och denne får ombesörja att uppgift om fördelning lämnas till medlemmaraa i konsortiet. Andra stycket har ändrats i enlighet med detta.

13.2 Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen

(1990:324)

3 kap.

§

Bestämmelseraa i första stycket är inte tillämpliga i det nya dek­larationsförfarandet. Stycket har därför utgått.

4 kap.

Bestämmelsen har formulerats om för att det klart skall framgå att den är tillämplig på dels alla de skatter för vilka underlaget fastställs enligt TL, dels mervärdesskatt som redovisas i allmän självdeklaration.

4§

Justeringama föranleds av ändringama i 2 kap. 10-13 §§ LSK.

13.3 Förslaget till lag om ändring i uppbördslagen

(1953:272)

2 § 2 mom.

Iförsta stycket har definitionen av begreppet tillkommande skatt utvidgats . till att omfatta även sådan skatt som skall betalas på grand av att skattemyndigheten innan påföringen av slutlig skatt har avslutats, dvs. innan den 15 december under taxeringsåret, har ändrat ett tidigare fettat

Prop. 1992/93:86

79

beslut ora slutiig skatt. Sådan tUlkoraraande skatt sora är aktuell i detta    Prop. 1992/93:86 sammanhang, dvs. tillkommande skatt som debiteras innan påföringen av slutlig skatt har avslutats, skall behandlas som kvarsteende skatt när det gäller betalning och arbetsgivares raedverkan vid uppbörden (se 32 b §).

27  3 mom.

Iförsta stycket har sista dag för fyllnadsinbetalning flyttats fram från den

30 april till den 3 maj året efter inkomsteret.

I första stycket har dessutom lagts till en bestäramelse om att kvar­skatteavgiften skall sättes ned till 60 % av statslåneräntan ora den slutliga skatten debiterats senast den 31 augusti och den kvarstående skatten betalats senast den 18 september texeringsåret.

Ändringen i andra stycket är en direkt följd av det ändrade datumet för fyllnadsinbetelning i första stycket.

27 § 4 mom.

Ändringaraa i detta moment föranleds av att siste cfeg för fyllnadsin­betelning av preliminär skatt har flyttets frara till den 3 raaj året efter inkomståret.

27a §

Ändringen i denna paragraf föranleds av att skattskyldig som omfetfes av det förenklade deklarationsförfarandet skall påföras en nedsatt kvar­skatteavgift om han själv betelar in den kvarsteende skatten senast den 18 .september (se 27 § 3 mom. UBL). Har den skattskyldige inte kunnat råda över det förhållande som föranlett skillnaden mellan den slutiiga och preliminära skatten får skattemyndigheten beslute att kvarskatteavgiften tas ut med en procentsats motsvarande 45 % av statslåneräntan.

31 §

För sådan tillkommande skatt som debiteras innan påföringen av slutlig skatt har avslutats skall gälla särskilda bestemmelser ora uppbörd. Dessa har tagits in i 32 b §. Bestemmelsen i tredje stycket av förevarande paragraf har justerats i enlighet med detta.

32 b §

1 paragrafen som är ny har tagits Ln en besteraraelse ora att sådan tillkommande skatt som debiteras innan påföringen av slutlig skatt har avslutats, dvs. senast den 15 december taxeringsåret, skall behandlas som kvarsteende skatt när det gäller betalning och arbetsgivares raedverkan vid uppbörden. Bestämmelsen innebär bl.a. att den skattskyldiges huvudarbetsgivare skall göra skatteavdrag under tiden januari mars året efter taxeringsåret för betelning av den tillkommande skatten samt att det avdragna beloppet skall redovisas i uppbördsdeklarationen för kvarsteen-

80

de skatt och betalas in till skattemyndigheten senast den 18 april sarama    Prop. 1992/93:86 år.

33 

§

Skall tilUcommande skatt debiteras innan påföringen av slutlig skatt har avslutats skall en ny slutskattesedel utfärdas som omfettar även den tillkommande skatten. I sådana fell skall alltså inte utfärdas någon skattsedel på tilUcommande skatt. Paragrafen har ändrats i enlighet med detta.

i5§

Ora skattemyndigheten på grand av en förenklad självdeklaration har fattat ett grandläggande beslut om taxering senast den 15 augusti taxeringsåret skall en skattsedel på slutiig skatt översändas till den skattskyldige senast den 31 augusti sanuna är. En bestäramelse om detta har tagits in iförsta stycket.

40 § 2 mom.

Enligt nuvarande regler skall skattsedel på slutlig skatt översändas till den skattskyldige senast den 15 december fexeringsåret. Under sådana förhållanden är det nödvändigt att den skattskyldige omedelbart överläm­nar skattsedeln till sin huvudarbetsgivare. De som omfettas av det förenklade deklarationsförferandet kommer emellertid att fä sin skattsedel redan under augusti månad. Dessa skattskyldiga skall ha möjlighet att senast den 18 septeraber själva betala in den kvarstående skatten och på det sättet få en lägre kvarskatteavgift. Frara tUl sist nämnda tidpunkt bör de skattskyldiga därför behålla skattsedeln. Den bör d(x;k överlämnas till arbetsgivaren före utgången av texeringsåret. Detta anges iförsta stycket.

45  2 mom.

Besteramelseraa ora förticfe återbetelning av för mycket beteld prelirainär skatt i detta raoraent har genom ändringen iförsta stycket begränsats till att gälla endast sådana skattskyldiga som skall taxeras på grandval av en allmän självdeklaration.

65 § 6 mom.

Ändringen i andra stycket beror på att skattsedlaraa på slutlig skatt för dem som omfettas av det förenklade deklarationsförferandet skall sändas ut senast den 31 augusti fexeringsåret.

Ändringen i tredje stycket innebär att någon särskild beneficieregel inte längre skall gälla vid utmätning av fordran på överskjutande skatt eller annan restitution enligt UBL.

6 Riksdagen 1992/93 1 saml. Nr 86

81

69 § 1 mom.

Prop. 1992/93:86

Ändringen i andra stycket föranleds av att sista cfeg för fyllnadsinbetal­ning av prelirainär skatt har flyttats frara till den 3 raaj året efter inkomståret.

Nuvarande bestäraraelser ora beräkning av ö-skatteränta i tredje stycket skall i princip alltjärat gälla i fråga ora sådana skattskyldiga sora inte orafetfes av det förenklade deklarationsförferandet. I denna del görs endast en följdändring till att sista dag för fyllnadsinbetalning av preliminär skatt flyttas fram från den 30 april till den 3 maj taxeringsåret.

För sådana skattskyldiga sora får sin skattsedel på slutiig skatt senast den 31 augusti taxeringsåret justeras däreraot regleraa för beräkning av ö-skatteränta på följande sätt. På den del av det överskjutande beloppet som inte överstiger 20 000 kr berälcnas ö-skatteräntan enligt en räntesats som motsvarar 35 % av statslåneräntan och på den övriga delen enligt 25 % av statslåneräntan. På den del av det överskjutande beloppet som motsvaras av preliminär skatt sora betalats in efter den 18 februari året efter inkomståret utgår inte ö-skatteränta.

Anvisningarna tiU 45 §

Punkten 3 andra stycket har ändrats på det sättet att förtida återbetalning av för mycket betald preliminär skatt endast kan korama i fråga för sådana skattskyldiga som inte omfettas av det förenklade dek­larationsförferandet.

13.4 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen(1928:370)

Anvisningar

tiU 41   §

Sista meningen iförsta stycket av punkt 4, som innehöll särbesteraraelser beträffande utdelning på och vinst vid avyttring av aktier i fåmansföretag, har utgått till följd av att en strikt kontantprincip införts i inkomstslaget kapital.

tiU 46 §

Punkt 7 har utgått till följd av att en strikt kontantprincip införts beträffende allraänna avdrag.

Ö vergångsbestämmeben

Enligt övergångsbestämmelsen skall de nya bestämmelseraa om en strikt kontantprincip tillämpas första gången vid 1994 års fexering. De äldre besteramelseraa skall dock tillämpas i fråga om intäkter sora uppburits eller utgifter som erlagts i anslutning till årsskiftet 19921993. Avsikten

82

med övergångsbestämmelsen är bl.a. att förhindra dels att en inkomst    Prop. 1992/93:86 beskatfes mer än en gång eller helt undgår beskattning, dels att en utgift föranleder dubbelavdrag eller inte alls medför avdragsrätt. Övergångsbe­stämmelsen har justerats raed anledning av påpekande av Lagrådet.

13.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt

5 § 5 mom.

De särskilda besteramelseraa om årsskiftesbefelningar avseende inkomst av kapital har slopats och en strikt kontantprincip har införts. Första stycket har ändrats i överensstämmelse härmed. Undantag gäller dock även fortsättningsvis beträffande reavinster och reaförluster, där skattskyldighet inträder vid avyttringen (24 § 4 mom.), liksora för förskottsränta sora skall hänföras till det år på vilket den belöper.

Övergångsbestämmeben

Enligt övergångsbestämmelsen skall de nya bestämmelserna om en strikt kontantprincip tillämpas förste gången vid 1994 års taxering. De äldre bestämmelseraa skall dock tillämpas i fräga ora intäkter som uppburits eller utgifter sora erlagts i anslutning till årsskiftet 19921993. Avsikten med övergångsbestämmelsen är bl.a. att förhindra dels att en inkomst beskattas raer än en gång eller helt undgår beskattning, dels att en utgift föranleder dubbelavdrag eller inte alls medför avdragsrätt. Övergångsbe­stämmelsen har justerats raed anledning av påpekande av Lagrådet.

13.6  Förslaget till Lag om ändring i lagen (1990:1136)

om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

Vad som föreskrivs i punkt 4 av övergångsbestemmelseraa skall gälla även vid 1994 års fexering. Förslaget har kommenterats i avsnitt 5.6.4.

13.7  Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:680) om

ändring i uppbördslagen (1953:272)

JP § 7 mom.

I sista stycket sista meningen skall hänvisningen rätteligen avse tredje stycket. En sådan justering har gjorts.

83

14  Hemställan

Pop. 1992/93:86

Jag hemsteller att regeringen föreslår riksdagen att anto förslagen till

1.   lag ora ändring i lagen (1990:325) ora självdeklaration och kontroll­

uppgifter,

3.

lag om ändring

4.

lag om ändring

5.

lag ora ändring

2.  lag om ändring i taxeringslagen (1990:324),

uppbördslagen (1953:272),

kommunalskattelagen (1928:370),

lagen (1947:576)  ora statiig inkomstskatt,

6.

lag om ändring i lagen (1990:1136) om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter,

7.

lag om ändring i lagen (1992:680) ora ändring i uppbördslagen (1953:272).

15 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genora proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som föredra­ganden har lagt frara.

84

RSV:s Författningsförslag

1   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:325) ora självdeklaration och kontrolluppgifter

deb aU 2 kap. 1, 2, 10, 11, 12, 15, 28 och 32 §§, 3 kap. 14, 22, 26, 27, 47 och 57 §§ samt rabriken före 14 § skall ha följande lydelse,

dels att i 2 kap. närmast före 28 § skall införas en ny paragraf, 27 a, samt i 3 kap. fyra nya paragrafer, 17 a, 25 a, 26 a och 32 a §§ av följande lydelse.

Prop. 1992/93:86 

Bilaga 1

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

2 kap.

1 § Uppgifter till ledning för egen       Uppgifter till ledning för egen

taxering lämnas i form av själv deklaration

fexering lämnas i form av själv­deklaration.

Som självdeklaration räknas även förtryckt uppgift (taxeringsför-slag) som godkänts av den skatt­skyldige.

2

§

Självdeklaration skall avges på heder och saravete på blankett enligt feststellt formulär för för­enklad självdeklarationeller allmän självdeklaration.

Självdeklaration skall avges på heder och samvete på blankett enligt festställt formulär för förenklad självdeklaration eller allmän självdeklara­tion.

Som förenklad självdeklaration avses taxeringsförslag samt tilläggsuppgift. Taxeringsför­slag som godkänts av den skattskyldige anses ha avgivits på heder och samvete.

10 §'

Fysisk person får, om inte annat följer av 11 §, lämna förenklad självdeklaration om vad som skall redovisas i fråga intäkter och kapital avser endast

1. inkomst av tjänst och annat avdrag än som avses i 33 § 2 mom. kommunalskattelagen (1928:370) inte yrkas för kostnader

Den som enligt 4 § skall lämna självdeklaration får, om inte annat följer av 12 §, lämna förenklad självdeklaration.

Skattemyndigheten skall till den som kan antas få lämna förenklad självdeklaration översända för­tryckt taxeringsförslag.

Den skaltskyldige skall ändra taxeringsförslaget eller göra tillägg

85

Nuvarande lydelse

för fullgörande av tjänsten,

2.   inkomst av kapital samt av­

drag för kostnader yrkas endast för

ränta och tomrättsavgäld och in­

täkten utgörs av

a)

ränta eller

b)

utdelning på svenska aktier och andelar i svenska värde­pappersfonder eller ekonomiska föreningar,

c)

intäkt vid försäljning av teck­ningsrätt eller delbevis som grun­das på aktieinnehav i svenskt bo­lag.

d)   statligt räntebidrag för bo­

stadsändamål,

3.    allmänt avdrag för pen­

sionsförsäkring.

Föreslagen lydebe

till detta, om uppgifterna är felak­tiga eller ofulbtändig (tilläggs­uppgift). Har den skattskyldige inte lämnat tilläggsuppgift eller allmän självdeklamtion senast de tid­punkter som anges i 27 a och 28 a §§ anses den skattskyldige ha godkänt taxeringsförslaget.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 1

11 §'

Förenklad självdeklaration får inte; lämnas, om

1.

den skattsyldige inte varit bosatt i Sverige under hela be­skattningsåret,

2.

den skattskyldige under be­skattningsåret haft inkomst av anställning i utlandet eller annars från utlandet haft inkomst eller vid utgången av beskattningsåret ägt skattepliktig förmögenhet i ut­landet,

3.    den skattskyldige under be­

skattningsåret varit skyldig att

betala sjömansskatt enligt lagen

(1958:295) om sjömansskatt,

4.

den skattsyldige är företags­ledare i fåmansföretag, fåmansägt handebbolag, företag , som enligt 3  12 mom. nionde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall behandlas som fåmansföretag eller, om skyldighet att lämna uppgifter föreligger enligt 24 §, i företag som upphört att vara så­dant företag eller närstående till företagsledaren eller delägare i sådant företag,

5.

den skattskyldige skall sam­taxeras med person som är skyldig att i självdeklaration lämna uppgift om inkomst av näringsverksamhet, eller

Taxeringsförslag skall grundas på innehållet i inkomna kontroll­uppgifter och övriga av myn­digheten kända uppgijfter samt ange

1.     den skattskyldiges namn,

personnummer, postadress och

hemortskommun,

2.

de intäkter och avdrag som är att hänföra till inkomstslagen tjänst eller kapital,

3.

de allmänna avdmg samt det grundavdrag eller särskilda grundavdrag som den skattskyldige är berättigad att få vid taxeringen,

4.

vad som behövs för beräkning av fastighetsskatt enligt lagen (1984:1052) om statlig fas­tighetsskatt,

5.

taxerad och beskattningsbar förvärvsinkomst,

6.

inkomst eller underskott av kapital.

86

Nuvarande lydelse

6. den skattskyldige under be-.skattningsåret har förvärvat en privatbostadsfastighet.

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86 Bilaga 1

12 §3

En förenklad självdeklaration skall innehålla uppgifter om

1.     den skattskyldiges namn,

personnummer, postadress och

hemortskommun,

2.    vad som behövs för att be­

stämma om den skattskyldige skall

samtaxeras eller inte,

3.   de intäkter som skall hänföras

till inkomst av tjänst och som den

skattskyldige inte har fått med­

delande om enligt 3 kap. 59 §, 4.

de intäkter som skall hänföras till

inkomst av kapital och som den

skattskyldige inte har fått m,ed-

delande om enligt 3 kap. 59 § och

de intäkter vid försäljning av teck­

ningsrätt eller delbevis som grun­

das på aktieinnehav i ett svenskt

bolag samt de avdrag för ränta och

tomträttsavgäld som den

skattskyldige yrkar,

5.      det avdrag som den

skattskyldige yrkar för avgift för

pensionsförsäkring,

6.

den skattskyldiges skatteplik­tiga tillgångar och hans skulder vid utgången av beskattningsåret, om hans skattepliktiga förmögenhets­tillgångar uppgick till minst 100 000 kronor eller, om be­skattningsbar förmögenhet skall beräknas gemensamt för den skattskyldige och hans make eller barn enligt 12 § 1 mom. lagen (1947:577) om statlig förmögen­hetsskatt, de sammanlagda skattepliktiga förmögenhetstill­gångarna uppgick till minst 200 000 kronor,

7.

vad som behövs för beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller av fastighetsskatt enligt lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt.

Allmän självdeklaration skall lämnas om

1.

den skattskyldige inte varit bosatt i Sverige under hela be­skattningsåret,

2.

den skattslldige är företags­ledare i fåmansföretag, fåmansägt handebbolag, företag, som enligt 3 § 72 mom. nionde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall behandlas som fåmansföretag eller, om skyldigheter att lämna uppgifter föreligger enligt 24 , i

företag som upphört att vara så­dant företag eller närstående till företagsledaren eller delägare i sådant företag,

3.  den skattskyldige är skyldig att

i självdeklaration lämna uppgift om

inkomst av näringsverksamhet,

4.    den skattskyldige är annan

juridisk person än dödsbo, eller

5.   den skattskyldige inte mottagit

taxeringsförslag senast den 15

april taxeringsåret.

87

Nuvarande lydelse

Skall den skattskyldige taxeras för barns eller någon annans för­mögenhet, skall uppgifter lämnas också om sådan förmögenhet som om den tillhörde den skattskyldige. Härvid tillämpas första stycket 6.

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86 Bilaga 1

15 §*

Om en skattskyldig yrkar avdrag för en skuldränta vid beräkning av inkorast av kapital, skall han i självdeklarationen lärana uppgifter om skuldbeloppets storlek vid beskattningsårets utgång och ora långivarens namn. Om långivaren är en fysisk person skall uppgift också lämnas ora dennes person­numraer eller adress.

Om en skattskyldig yrkar avdrag för en skuldränta vid beräkning av inkomst av kapifel, skall han i fall kontrolluppgift inte skall läm­nas enligt bestäntmeberna i 3 kap. 25 a § i självdeklarationen läm­na uppgifter om skuldbeloppets storlek vid beskattningsårets utgång och om långivarens namn. Om långivaren är en fysisk person skall uppgift också lämnas om dennes persoimummer eller adress.

27 a %

Taxeringsförslag enligt 10% skall sändas till den skattskyldige före den 15 april taxeringsåret.

Ttlläggsuppgift skall lämnas senast den 2 maj taxeringsåret.

2%f

Självdeklaration, som skall läm­nas utan föreläggande, skall, om inte annat följer av andra stycket, länmas senast den 15 feliruari under taxeringsåret.

Följande deklarationsskyldiga får lämna självdeklaration senast den 31 mars under taxeringsåret, nära­ligen

1.   staten, landsting, koraraun och

annan dylik menighet,

2.    den sora året före fexe­

ringsåret varit bokföringsskyldig

enligt bokföringslagen (1976:125)

eller skyldig att föra räkenskaper

enligt jordbraksbokföringslagen

(1979:141), ora räkenskapsåret

slufet senare än den 31 augusti året

före taxeringsåret,

3.   delägare i handelsbolag eller

rederi ora vid 2 angivna föratsätt­

ningar föreligger beträffende bo­

laget eller rederiet.

Allmän sjävdeklaration, sora skall lämnas utan föreläggande, skall, om inte annat följer av andra stycket, låranas senast den 15 febraari under toxeringsåret.

Följande deklarationsskyldiga får lärana allmän självdeklaration senast den 31 raars under fexe­ringsåret, nämligen

1.   sfeten, landsting, kommun och

annan dylik menighet,

2.    den som året före taxe­

ringsåret varit bokföringsskyldig

enligt bokföringslagen (1976:125)

eller skyldig att föra räkenskaper

enligt jordbruksbokföringslagen

(1979:141), om räkenskapsåret

slutet senare än den 31 augusti året

före texeringsåret,

3.   delägare i handelsbolag eller

rederi om vid 2 angivna föratsätt­

ningar föreligger beträffande bola­

get eller rederiet.

88

Nuvarande lydelse

4.   person, som skall beskatfes

tillsammans med person sora avses

vid 2 eller 3 enligt bestämmelser

som gäller för gift skattskyldig,

5.   hemmavarande bam under 18

år till deklarationsskyldig som

avses vid 2, 3 eller 4.

Föreslagen lydebe

4.

person, som skall beskattas tillsaramans med person som avses vid 2 eller 3 enligt bestämmelser som gäller för gift skattskyldig,

5.

hemmavarande bam under 18 år till deklarationsskyldig som avses vid 2, 3 eller 4.

Skattskyldig som får lämna för­enklad självdeklaration men inte fått taxeringsförslag senast den 15 april taxeringsåret skall lämna allmän självdeklaration senast den 2 maj taxeringsåret.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 1

32 

§

Om någon visar att han är för­hindrad på grand av särskilda omständigheter att lämna självdek­laration inora föreskriven tid, får han efter ansökan beviljas anstånd med att lämna självdeklarationen. Anstånd får inte utan att det finns synnerliga skäl medges längre än till utgången av maj månad under fexeringsåret.

Om någon visar att han är för­hindrad   på   grand   av   särskilda omständigheter att lämna allmän självdeklaration   eller tilläggsupp­gift till förenklad självdeklaration inora föreskriven tid, får han efter ansökan beviljas anstånd med att lärana självdeklarationen. Anstånd får inte utan att det finns synner­liga  skäl  raedges  längre än  till utgången  av   maj   månad  under taxeringsåret. En sådan ansökan görs hos och prövas av skattemyndigheten i det län där sökandens hemortskommun för beskattningsåret är belägen eller, ora sökanden   salcnar   heraortskommun   i   Sverige,   skattemyndigheten   i Stockholms län. Har ansökan gjorts hos en annan skattemyndighet, skall denna pröva ansökan ora tiden inte raedger att ansökan överlämnas till rätt myndighet.

3 kap.

Kontrolluppgifter om viss pension och livränta samt vissa försäkringar

Kontrolluppgifter om viss pension och livränta, vissa försäkringar samt om erlagd försäkringspremie.

14 §*

Kontrolluppgifter om pension och livränta skall lämnas av för­säkringsföretag och under­stödsförening avseende

a) belopp som befelats ut på grand av försäkring av den art att

Kontrolluppgifter om pension och livränta skall lämnas av för­säkringsföretag och under­stödsförening avseende

a) belopp som betalats ut på grund av försäkring eller återköp

89

90

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe                             Prop. 1992/93:86

Bilaga 1

skatteplikt för beloppet föreligger

av försäkring   av   den   art   att

och

skatteplikt för beloppet föreligger

och

b) livränta som getts ut till följd

b) livränta som getts ut till följd

av personskacfe eller ersättning på

av personskada eller ersättning på

grand av sådan kollektiv sjukför-

grund av sådan kollektiv sjukför­

säkring som avses i 32 § 3 a mora.

säkring sora avses i 32 § 3 a raora.

eller punkt 12 av anvisningama till

eller punkt 12 av anvisningaraa till

22 § koraraunalskattelagen

22 § komraunalskattelagen

(1928:370) även ora utgett belopp

(1928:370) även om utgett belopp

inte är av skattepliktig natur.

inte är av skattepliktig natur.

Kontrolluppgift skall läranas för den till vilken beloppet har betalats ut ora det utbetalda beloppet uppgår till sammanlagt minst 200 kronor för hela året. Kontrolluppgiften skall ta upp utbetalt belopp och avdragen preliminär A-skatt. Av kontrolluppgiften skall framgå om pension utgått på grand av tjänstepensionsförsäkring.

Har skattepliktigt engångsbelopp getts ut till följd av personskada skall särskilt anmärkas om skatteplUctigt engångsbelopp getts ut tidigare på grand av samma skacfe. Om så är fellet skall beloppets storlek och utbetalningsåret anges.

17a§

Kontrolluppgift om premie och avgift för egen pensionsförsäkring skall lämnas av försäkringsföretag och understödsförening.

Kontrolluppgift skall lämnas för försäkringstagare och avse under året erlagd premie eller avgift för pensionsförsäkring.

22 §'

Kontrolluppgift  ora  ränta  och       YLontto\hxpi>gih om inkomstränta

fordran skall läranas av

och fordran skall läranas av

1.

Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag,

2.

den som yrkesmässigt bedrivit inlåning eller på annat sätt yrkes­mässigt ombesörjt att pengar blivit räntebärande,

3.

den som gett ut skuldförbindelse för den allmänna marknaden,

4.

förening som från medlemmar mottagit pengar för förräntning,

5.

riksgäldskontoret ifråga om statens sparobligationer,

6.

valutahandlare och värdepappersinstitut hos vilka utländsk aktie eller annat utländskt värdepapper förvaras i depå eller kontoförs enligt bestämmelsema i lagen (1990:750) om betalningar till och från utlandet m.m.

Kontrolluppgift skall lämnas för den som gottskrivits ränte eller till vilken ränta betalats ut (borgenär) och den som har varit antecknad som innehavare av  utländskt räntebärande värdepapper oavsett om ränta

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 1 utgått. Kontrolluppgiften skall ta upp den ränta som den uppgiftsskyldige sammanlagt gottskrivit eller betalat ut till boigenären, dennes sammanlag­da fordran pä den uppgiftsskyldige vid årets utgång och avdragen preliminär skatt. I fell som avses i försfe stycket 6 skall uppgift lämnas om ränfe som utbefelats eller gottskrivits samt ora innehavet i depån eller den kontofönfe fordringen vid årets utgång.

Innehas ett konto av mer än en person skall ränfe och fordran fördelas lika mellan innehavama, om inte annat förhållande är känt för den uppgiftsskyldige. I fråga om konto för vilket saratliga innehavare inte redovisas enligt bestämmelsema i 57 § andra stycket skall dock den totala räntan och fordran redovisas utan fördelning.

Avser en utbetalning också annat än ränfe och kan den uppgiftsskyldige inte ange hur stor del därav som utgör ränta, skall i stäUet för ränta det sammanlagt utbetalcfe beloppet redovisas.

25 a %

Kontrolluppgift om skuldränta skall lämnas av

1.

den som yrkesmässigt bedrivit utlåning eller kreditgivning eller den som i yrkesmässig verksamhet bedrivit motsvarande låne- eller kreditgivning via konto eller i annan form,

2.

den som gett ut lån för den allmänna marknaden,

3. förening som till medlemmar lånat ut pengar mot ränta, eller

4. arbetsgivare eller uppdragsgivare som till ar­betstagare eller uppdragstagare lånat ut pengar mot ränta i andra fall än som avses i punkt 10 första stycket av anvisningarna till 32 § kommunabkattelagen (1928:370).

Kontrolluppgift skall lämnas för fysisk person eller dödsbo beträff­ande under året betald och gottskriven ränta.

Avser skuld mer än en person skall skuldräntan fördelas lika mellan gäldenärema, om inte annat förhållande är känt för den uppgiftsskyldige. I fråga om skuld för vilken samtliga gäldenärer inte redovisas enligt bestämmebema i 57 § andra stycket skall dock den totala räntan redovisas utan fördel­ning.

91

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 1

26 § Efter föreläggande av skattemyn- Efter föreläggande av skatterayn­digheten skall fysisk eller juridisk digheten skall också i andra fall än person sora haft fordran lämna som avses i 25 a % fysisk eller kontrolluppgift för namngiven juridisk person som haft fordran person (gäldenär). Kontrolluppgif- lämna kontrolluppgift för namn-ten skall avse ränteinkomst från given person (gäldenär). Kon-gäldenären och beloppet av hans trolluppgiften skall avse räntein-skuld vid en viss angiven tidpunkt,    komst från gäldenären och beloppet

av hans skuld vid en viss angiven

tidpunkt.

26 a §

Kontrolluppgift om tomträttsavgäld skall lämnas av den som upplåtit tomträtt. Kontrolluppgift skall lämnas för fysisk person och döds­bo samt innehålla uppgift om fas­tighetens beteckning och under året erlagd avgäld.

27 §« Kontrolluppgift om utdelning och innehav skall lämnas av

1.

den sora utbetalt utdelning på aktie i svenskt aktiebolag som är avsteraningsbolag enligt 3 kap. 8 § aktiebolagslagen (1975:1385), 3 kap. 8 § försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 3 kap. 8 § bankak­tiebolagslagen (1987:618),

2.

förvaringsinstitut sora avses i 1 § lagen (1990:1114) om värde­pappersfonder och sora utbetalt utdelning på andel i svensk värdepappers­fond,

3.

fondbolag sora avses i 1 § lagen om värdepappersfonder och som förvaltar svensk värdepappersfond,

4.

den som utbetalt utdelning från utländsk juridisk person, om utdelningen utbetalats genom Värdepapperscentralen VPC Aktiebolags försorg,

5.

valutahandlare och värdepappersinstitut hos vilka utiändsk aktie eller annat utländskt värdepapper förvaras i depå eller kontoförs enligt besteramelseraa i lagen (1990:750) om betalningar till och från utlandet m.m.

Kontrolluppgift skall lämnas för

a)

fysisk eller juridisk person som är berättigad att lyfta utdelning för egen del vid utdelningstillfället och

b)

fysisk person som hos den uppgiftsskyldige varit antecknad sora innehavare av aktie eller andel i värdepappersfond eller utländsk juridisk person eller utländsk aktie eller annat utiändskt värdepapper.

Kontrolluppgift enligt andra stycket a skall ta upp utbetald utdelning

92

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 1 och avdragen preliminär skatt samt i förekommande fell uppgift om utdelningen avser sådan utbetalning som avses i punkt 2 tredje stycket av anvisningaraa till 22 § kommunalskattelagen (1928:370) eller 3 § 1 mora. tredje stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Kontrolluppgift enligt andra Kontrolluppgift enligt andra

stycket b skall ta upp innehavet vid stycket b skall ange om förändring-

krets utgång.

ar   i   innehavet   (ökningar   och

minskningar i antalet aktier eller

andelar) inträffat under året samt

ta upp innehavet vid årets utgång.

Uppgiftsskyldigheten      avseende

förändringar i innehavet omfattar

inte allemansfonder.

Uppgiftsskyldighet enligt denna paragraf föreligger inte för utdelning

sora   inte  utgör  skattepliktig   inkomst  enligt  lagen  (1988:847)   om

skattelättnader för allemanssparande och ungdomsbosparande.

32 a %

Förvaringsinstitut som avses i 1 § lagen (1990:1114) om värde­pappersfonder skall lämna kon­trolluppgift för den som har av­yttrat andel i allemansfond under året.

Kontrolluppgiften skall ta upp realisationsvinst respektive realisa­tionsförlust till den del den är skattepliktig respektive avdragsgill enligt lagen (1988:847) om skattelättnader för allemanssparande och ungdomsbosparande.

47 §

Kontrolluppgift som enligt 44 Kontrolluppgift sora enligt 44 -

46 §§ skall lämnas utan förelägg- 46 §§ skall lämnas utan förelägg­

ande, skall lämnas senast den 75 ande, skall läranas senast den 31

februari under texeringsåret. januari under texeringsåret.

Uppgiften skall lämnas till Uppgiften skall läranas till

skattemyndigheten i det län där skattemyndigheten i det län cfer

föreningens eller bolagets festighet föreningens eller bolagets fastighet

är belägen och avfettes på blankett är belägen och avfettas på blankett

enligt festställt formulär eller på enligt fastställt forraulär eller på

det sätt som skattemyndigheten det sätt som skattemyndigheten

bestäraraer.

bestäraraer.

Riksskatteverket får på ansökan av den uppgiftsskyldige raedge undanteg från bestämmelseraa i förste stycket andra raeningen.

Den som skall lämna uppgift Den som skall lärana uppgift utan föreläggande av skattemyn- uten föreläggande av skattemyn­digheten skall senast den 8februari digheten skall senast den 31 ja-under   taxeringsåret   sända   med-    nuari   under   taxeringsåret   sända

93

Nuvarande lydebe

delande till varje medlera eller delägare raed de upplysningar i kontrolluppgiften sora avser med-lenunen eller delägaren.

Föreslagen lydebe

raeddelande till varje medlem eller delägare raed de upplysningar i kontrolluppgiften som avser raed-leraraen eller delägaren.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 1

57 §»

I varje kontrolluppgift skall anges namn och postadress samt person­nummer eller organisationsnumraer för såväl den uppgiftsskyldige sora den uppgiften avser.

För dödsbo får i stället för or­ganisationsnumraer den avlidnes personnummer anges. Om person­nummer eller organisationsnummer inte kan anges för den som uppgif­ten avser, skall i stället dennes födelsetid redovisas eller, i fråga om kontrolluppgifter enligt 22 § i de fall borgenären är en juridisk person, naran postadress och per­sonnummer för den som får för­foga över räntan eller fordran. Om ett konto innehas av flera än fem personer, får uppgifter lämnas om en person sora förfogar över kontot i stället för om samtiiga in­nehavare, (förfogarkonto), samt i förekommande fell om den beteck­ning på innehavarkretsen sora används för kontot. 1 så fell skall anges att det är fråga om ett för­fogarkonto. Om den uppgiftsskyl­dige har tilldelats ett särskilt redo­visningsnummer enligt 53 § 1 mom. uppbördslagen (1953:272), skall detta, i annan kontrolluppgift än sådan som avser ränta, utdel­ning eller betalning till eller från utlandet, anges i stället för den uppgiftsskyldiges personnummer eller organisationsnummer.

För dödsbo får i stället för or­ganisationsnummer den avlidnes personnummer anges. Om person­nummer eller organisationsnummer inte kan anges för den som uppgif­ten avser, skall i stället dennes födelsetid redovisas eller, i fråga om kontrolluppgifter enligt 22 § i de fell borgenären är en juridisk person, namn postadress och per­sonnummer för den som fir förfo­ga över räntan eller fordran. Ora ett konto innehas av flera än fem personer, får uppgifter lämnas om en person som förfogar över kontot i stellet för om samtliga in­nehavare, (förfogarkonto), samt i förekoraraande fell om den beteck­ning pä innehavarkretsen som används för kontot. I så fell skall anges att det är fråga ora ett förfo­garkonto. Ifråga om skuld som är gemensam för flera än fem per­soner får på motsvarande sätt uppgifter lämnas om en person som ansvarar för lånet i stället för om samtliga gäldenärer, (gemensamt lån), samt i förekommande fall om den beteckning på låntagarkretsen som används för lånet. I så fall anges att det är fråga om ett gemensamt lån. Om den uppgiftsskyldige har tilldelats ett särskilt redovisningsnummer enligt 53 § 1 raom. uppbördslagen (1953:272), skaU detto, i annan kontrolluppgift än sådan som avser ränta, utdelning eller betahiing till eller från utlandet, anges i stället för den uppgiftsskyldiges person­nummer eller organisationsnum­mer. Den som för egen räkning öppnar ett inlåningskonto, anskaffer ett

94

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 1 räntebärande  värdepapper  eller  på  annat  sätt  placerar  pengar  för förräntning skall ange sitt personnummer, ora raottagaren är skyldig att utan föreläggande lämna kontrolluppgift beträffande räntan. Detta gäller inte den sora inte har tilldelats personnumraer.

I en kontrolluppgift som lämnas av fåmansföretag, fåmansägt han­delsbolag eller företag, som enligt 3 § 12 mom. nionde sycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall behandlas sora fåraansföretag, skall det anges om personen är företegsledare eller honora närsteende person eller delägare i företeget.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas första gången vid 1995 års texering.

'Senaste lydelse 2 kap. 10 § 1991:1834 Senaste lydelse 2 kap. 11 § 1990:1136 Senaste lydelse 2 kap. 12 § 1990:1136 Senaste lydelse 2 kap. 15 § 1990:1136 Senaste lydelse 2 kap. 28 § 1991:1903 ''Senaste lydelse 3 kap. 14 § 1990:1136 'senaste lydelse 3 kap. 22 § 1991:1834 'Senaste lydelse 3 kap. 27 § 1991:1002 'Senaste lydelse 3 kap. 57 § 1990:1136

95

2   Förslag till

Prop. 1992/93:86

Bilaga 1 

Lag om ändnng i taxeringslagen (1990:324)

Härigenora föreskrivs i fråga om taxeringslagen (1990:324)

deb att 4 kap. 4 §' skall upphöra att gälla,

dels att 3 kap. 3 §, 4 kap. 2 § samt 5 kap. 5 § skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

3 kap.

3 §2

Beslut om taxering får fattas på grundval av en förenklad själv­deklaration utan att den som avgett deklarationen underrättats om och fått tillfälle att yttra sig över kon­trolluppgift som skall lämnas utan föreläggande enligt lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter och som avser inkomst av tjänst eller kapital.

Kan det antas att den skattskyldige inte är deklarationsskyldig enligt bestäraraelseraa i lagen ora självdeklaration och kontrolluppgifter får beslut om fexering fettas på grandval av kontrolluppgift om inkorast av kapital utan att den skattskyldige underrättats om och fatt tillfälle att yttra sig över kontrolluppgiften.

4 kap.

2§ Skattemyndigheten  skall varje taxeringsår fetta taxeringsbeslut före utgången av november på grandval av de uppgifter som lämnats enligt lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter samt vad som i övrigt framkommit vid utredning enligt 3 kap.

Under november taxeringsåret får skattemyndigheten dock inte till den skattskyldiges nackdel fetfe grandläggande beslut om årlig taxering, omprövningsbeslut eller beslufe ora skattetillägg.

Grundläggande beslut om årlig taxering på grundval av en förenk­lad självdeklaration skall, om inte särskilda skäl föreligger, fattas senast den 15 juni taxeringsåret. \bd gäller godkänt taxeringsför­slag eller lämnad tilläggsuppgift enligt förenklad självdeklaration skall grundläggande beslut om årlig taxering i dessa fall anses ha fattats när uttag sker av taxerings-

96

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

uppgifter   ur   skatteregistret  för framställning av slutskattesedel.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 1

5 kap.

5§

Om deklarationsskyldig inte har kommit in med självdeklaration inom föreskriven tid eller har han endast lämnat en självdeklaration med så bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte är ägnad att ligga till grand för taxering, skall en särskild avgift (försenings­avgift) påföras honom. Sådan avgift påförs aktiebolag med 1 000 kronor och andra skattskyldiga med 500 kronor.

Har skattskyldig, som utan före­läggande skall lämna självdeklara­tion, inte kommit in med deklara­tion senast den 1 augusti under taxeringsåret eller har han dessför­innan endast kommit in med en självdeklaration med så bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte är ägnad att ligga till grand för taxering, bestäras förseningsavgif­ten till fyra gånger det belopp som anges i första stycket.

Om deklarationsskyldig inte har kommit in med allmän självdek­laration inom föreskriven tid eller har han endast läranat en allmän självdeklaration med sä bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte är ägnad att ligga till grand för taxering, skall en särskild avgift (förseningsavgift) påföras honom. Sådan avgift påförs ak­tiebolag raed 1 000 löonor och andra skattskyldiga raed 500 kro­nor.

Har skattskyldig, som utan före­läggande skall lämna allmän själv­deklaration, inte kommit in med deklaration senast den 1 augusti under toxeringsåret eller har han dessförinnan endast kommit in med en allmän självdeklaration raed så bristfälligt innehåll att den uppen­barligen inte är ägnad att ligga till grand för fexering, bestäras förse­ningsavgiften till fyra gånger det belopp sora anges i första stycket.

Förseningsavgift enligt första stycket påförs också skattskyldig som har avgett en förenklad självdeklaration inom föreskriven tid raen som inte följt ett föreläggande att avge en allmän självdeklaration inom den tid som föreskrivs i föreläggandet.

Har den skattskyldige inom föreskriven tid lämnat en deklarations­handling, som inte är behörigen undertecknad, tas förseningsavgift ut endast om handlingen inte undertecknas inom den tid sora föreskrivs i ett föreläggande. I sådant fell beräknas avgiften enligt försfe stycket.

Vad som sägs om deklarationsskyldig och skattskyldig i försfe och andra styckena galler också för den som utan att vara deklarationsskyldig är skyldig att lämna uppgift enligt 2 kap. 25 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter eller särskild uppgift enligt 2 kap.

7 Riksdagen 1992/93. 1 samt Nr 86

97

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:86

Bilaga 1 26 § samma lag. Vad sora sägs ora deklaration gäller då sådan uppgift eller särskild uppgift.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994 och tillärapas förste gången vid 1995 års taxering.

'Senaste lydelse 4 kap. 4 § 1990:1138 -Senaste lydelse 3 kap. 3 § 1990:1138 Senaste lyddse 5 kap. 5 § 1991:1902

98

3   Förslag till

Prop- 1992/93:86

Bilaga 1 

Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

Härigenora föreskrivs i fråga om uppbördslagen (1953:272)

deb att 2 § 2 mom., 27 § 3 och 4 raora., 31, 33 och 35 §§, 40 § 2

mom., 45 § 2 mom., 69 § 1 mom. samt punkt 3 av anvisningama till 45

§ skall ha följande lydelse, dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 30 a §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

2

§

2 mom.' I denna lag förstås med

slutlig skatt: skatt som har påförts vid den årliga debiteringen på grand av skattemyndighets beslut eller på grand av annat beslut, som enligt gällande föreskrifter skall beakfes vid sådan debitering, och återsfer efter iakttegande av bestämmelseraa om nedsättning av skatt enligt 4 mom.;

preliminär skatt: i 3 § nämnd skatt, sora betelas i avräkning på slutlig skatt;

överskjutande ingående mervärdeskatt: den del av ingående raervärde­skatt som återster sedan utgående mervärdeskatt avräknats;

kvarstående skatt: skatt, som återster att befela, sedan skatt gottskrivits enligt 27 § 2 mom.;

överskjutande skatt: sådan enligt 27 § 2 raora. gottskriven skatt som överstiger slutlig skatt;

tillkommande skatt: skatt tillkommande skatt: skatt

som skall betelas på grand av som skall befelas på grand av

eftertaxering eller enligt beslut om beslut om debitering sedan slutlig

debitering sedan påföringen av skatt har påförts eller påföringen

skatt har avslutats;

av skatt har avslutets;

kvarskatteavgift: avgift enligt 27 § 3 mom.;

respitränta: ränta enligt 32 §;

anståndsränta: ränta enligt 49 § 4 mom.;

ö-skatteränta: ränta enligt 69 § 1 mom.;

restitutionsränta: ränta enligt 69 § 2 mom.;

skattereduktion: nedsättning av skatt enligt 4 mom.;

inkomstår: det kalenderår, som närmast har föregått taxeringsåret;

uppbördsår: tiden från och med februari raånad ett år till och med januari månad det följande året;

uppbördsinånad: varje månad under uppbördsåret;

gift skattskyldig: skattskyldig som taxeras raed tillämpning av 52 § 1 mom. kommunalskattelagen (1928:370) och 11 § 1 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt;

99

Nuvcirande lydebe

Föreslagen lydelse

ogift skattskyldig: annan skattskyldig fysisk person än nyss har sagts;

arbetsgivare: den sora betalar ut ersättning för vilken mottagaren enligt bestämmelsema i 3 § 2 raora. första och andra styckena skall betala preliminär A-skatt, varvid med arbetsgivare likstells den sora utger ränte eller utdelning för vilken mottagaren enligt besteraraelsema i 3 § 2 mom. tredje stycket skall betala preliminär skatt;

arbetstagare: skattskyldig som skall betala preliminär A-skatt enligt bestämmelsema i 3 § 2 mom. första och andra styckena, varvid med arbetstagare likställs den som skall betala preliminär A-skatt enligt bestämmelsema i 3 § 2 mom. tredje stycket;

lön: lön eller annan ersättning för vilken mottagaren enligt be­stämmelseraa i 3 § 2 raom. första och andra styckena skall betala preliminär A-skatt, varvid med lön likställs sådan ränta och utdelning för vilken preliminär A-skatt skall betalas enligt besteramelseraa i 3 § 2 mom. tredje stycket;

näringsverksamhet: verksamhet av sådant slag att intäkten därav räknas till intäkt av näringsverksamhet för den som bedriver verksamheten eller, när verksamheten bedrivs av handelsbolag, för någon delägare i bolaget.

Prop. 1992/93:86 Bilaga I

27 

§

3 mom.- Överstiger skattskyl­digs slutliga skatt, efter avdrag för överskjutande ingående mervärde­skatt, den preliminära skatt som han har betalat senast den 18 feb­ruari året efter inkomståret och vad som skall gottskrivas honom enligt 2 mom. första stycket 1, 2 eller 5 eller andra stycket samma moment, skall den skattskyldige betala en avgift (kvarskatteavgift) på det överskjutande beloppet. Kvar­skatteavgift tas ut med en procent­sats motsvarande 20 procent av den statslåneränta som gällde vid utgången av november inkomståret på det överskjutande beloppet till den del det har täckts av preliminär skatt som har betalats senast den 30 april året efter inkomståret och med en procentsats motsvarande 125 procent av statslåneräntan på resterande del. Procentsatserna bestäms till tel med högst en deci­mal. Om .särskild beräkning i vissa fall föreskrivs i 4 mom.

Avgift, i förekommande fall efter avdrag för ö-skatteränta, påförs inte om beloppet understiger 50

3 mom. Överstiger skattskyl­digs slutliga skatt, efter avdrag för överskjutende ingående mervärde­skatt, den preliminära skatt sora han har betelat senast den 18 feb­raari året efter inkomsteret och vad som skall gottskrivas honom enligt 2 mom. första stycket 1, 2 eller 5 eller andra stycket samma moment, skall den skattskyldige betala en avgift (kvarskatteavgift) på det överskjutande beloppet. Kvar­skatteavgift tas ut med en procent­sats motsvarande 20 procent av den statslåneränta som gällde vid utgången av november inkomståret på det överskjutande beloppet till den del det har täckts av preliminär skatt sora har betalats senast den 2 maj året efter inkomsteret och med en procentsats motsvarande 125 procent av statslåneräntan på reste­rande del. På kvarstående skatt sorn uppkommer vid debitering av slutUg skatt senast den 30 juni taxeringsåret, och som betalas senast den 18 augusti taxe­ringsåret, nedsätts procentsatsen för kvarskatteavgift till 50 procent

100

Nuvarande lydelse

kronor. Vid beräkningen av avgif­ten gäller att i den slutliga skatten inte inräknas skattetillägg eller förseningsavgift enligt taxerings­lagen (1990:324) och att avgift inte skall beräknas på överskjutande belopp till den del det uppgår till högst den mervärdeskatt som avses i 1 § första stycket jämte 20 000 kronor och har betalats senast den 30 april året efter inkomståret.

Föreslagen lydebe

av statslåneräntan på den enligt ovan resterande delen. Procent­satserna bestäms till tel med högst en decimal. Om särskild beräkning i vissa fell föreskrivs i 4 raora.

Avgift, i förekommande fell efter avdrag   för   ö-skatteränfe,   påförs inte om beloppet understiger 50 kronor. Vid beräkningen av avgif­ten gäller att i den slutliga skatten inte   inräknas   skattetillägg   eller förseningsavgift   enligt   fexerings-lagen (1990:324) och att avgift inte skall   beräknas  på  överskjutande belopp till den del det uppgår till högst den mervärdeskatt som avses i 1 § försfe stycket jämte 20 000 kronor och har befelats senast den 2 maj året efter inkomsteret. Ändras  debitering  eller  tillgodoräkning  av  preliminär  skatt  eller överskjutende ingående mervärdeskatt eller debiteras tillkommande skatt, görs ny beräkning av kvarskatteavgift.   Avgiften bestäms därvid till belopp som skulle ha utgått, om beräkningen gjorts vid den årliga debiteringen av motsvarande slutliga skatt.

Bestämmelsema i denna lag om kvarsteende skatt och tillkomraande skatt skall tillämpas på kvarskatteavgift om inte annat anges.

4 mom. Har skattskyldig, sora har fått anstend raed självdeklara­tionen till någon dag efter den 30 april taxeringsåret, betalat in preli­minär skatt för inkomsteret efter den 30 april men senast den 30 juni taxeringsåret, skall kvar­skatteavgiften beräknas på den del av det överskjutande beloppet enligt 3 mom. som täcks av den inbetalade skatten. Avgiften skall utgå med två procent på belopp upp t.o.m. 20 000 kronor och med fyra procent på resterande del.

För överskjutande belopp som inte täcks av inbetalning under tiden den 1 maj-den 30 juni gäller bestemmelsema i 3 mora.

Har skattskyldig, som på grand av omständighet som utgör laga förfall inte fullgjort sin dek­larationsskyldighet senast den 30 april taxeringsåret, betalat in preli­minär skatt för inkomsteret efter den 30 april men senast den 30

4 mom. Har skattskyldig, sora har fått anstånd raed självdeklara­tionen till någon dag efter den 2 maj taxeringsåret, betalat in preli­minär skatt för inkomståret efter den 2 maj men senast den 30 juni texeringsåret, skall kvarskatteavgif­ten beräknas på den del av det överskjutende beloppet enligt 3 mora. sora täcks av den inbetelade skatten. Avgiften skall utgå raed två procent på belopp upp t.o.ra. 20 000 kronor och med fym pro­cent på resterande del.

För överskjutande belopp som inte täcks av inbetelning under tiden den 3 maj-den 30 juni gäller bestämmelsema i 3 raom.

Har skattskyldig, sora på grand av omständighet sora utgör laga förfeU inte fullgjort sin dek­larationsskyldighet senast den 2 maj taxeringsåret, betalat in preli­minär skatt för inkomsteret efter den 2 maj men senast den 30 juni

Prop. 1992/93:86 Bilaga 1

101

Nuvarande lydelse

juni texeringsåret, skall skatterayn­digheten på ansökan av den skattskyldige beräkna kvarskatteav­giften på sätt som anges i försto stycket. Ansökan skall ha kommit in till skatterayndigheten före utgången av året efter det då kvar­skatteavgiften påfördes.

Föreslagen lydebe

toxeringsåret, skall skattemyn­digheten på ansökan av den skattskyldige beräkna kvarskatteav­giften på sätt som anges i försfe stycket. Ansökan skall ha kommit in till skattemyndigheten före utgången av året efter det då kvar­skatteavgiften påfördes.

Prop. 1992/93:86 

Bilaga 1

50 a §

Skall tillkommande skatt debite­ras efter det att skattsedel utfärdats för den skattskyldige men innan påföring av slutlig skatt har av­slutats för året, skall ny skattsedel på slutlig skatt utfärdas vari den tillkommande skatten tas upp. \iid som föreskrivs om arbetsgivares skyldighet att göra skatteavdrag för kvarstående skatt samt inbetala skatten gäller även sådan tillkom­mande skatt. 31 r Uträkning av de särskilda skatteposter som ingår i tillkommande skatt

samt debitering av sådan skatt verkställs efter samma grunder, som har

gällt för debitering av motsvarande slutliga skatt. Sänkning av viss skatt vid ändrad debitering avräknas raot höjning av

annan skatt till följd av ändringen. TilUcommande skatt under 25 kronor

uttoges ej.

Tillkomraande skatt skall betelas senast den 18 i den uppbördsinånad som skattemyndigheten bestämmer, dock inte tidigare än den 18 maj året efter texeringsåret.

Tillkommande skatt skall, om inte annca följer av 30 a §, betalas senast den 18 i den uppbördsinånad sora skattemyndigheten bestämmer, dock inte tidigare än den 18 maj året efter taxeringsåret.

33 För skattskyldig skall utfärdas skattsedel, särskild för preliminär skatt, för slutlig skatt och för tillkommande skatt. Skattsedel skall dock inte utfärdas för prelimi­när skatt enligt 3 § 2 raom. 1 tredje stycket. Att skattsedel får utfärdas för handelsbolag fraragår av 33 a och 33 b §§.

För skattskyldig skall utfänfes skattsedel, särskild för prelirainär skatt, för slutlig skatt och för annan tillkommande skatt än sådan som avses i 30 a §. Skattsedel skall dock inte utfärdas för preliminär skatt enligt 3 § 2 mom. 1 tredje stycket. Att skattsedel ikr utfärdas för handelsbolag framgår av 33 a och 33 b §§.

35§'* Skattsedel på slutlig skatt skall       Skattsedel på slutlig skatt skall översändas  till  den  skattskyldige    översändas  till  den skattskyldige

102

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 1

senast   den   75   december  under    senast  den  30 juni  under  taxe­

taxeringsåret,

ringsåret om grundläggande beslut

om taxering fattas senast den 15 juni på grundval av förenklad självdeklaration enligt 2 kap. 10 § lagen (1990:325) om självdeklara­tion och kontrolluppgifter. I övriga fall skall slutskattsedel översändas senast den 15 december under taxeringsåret. En A-skattsedel skall översändas till den skattskyldige senast den 18 januari under inkomsteret.

Uppbär skattskyldig, som tidigare inte haft inkomst för vilken preliminär A-skatt skall betalas, sådan inkorast under inkomsteret, skall han anmäla detta till vederbörande skattemyndighet. Denna skall sända en skattsedel till den skattskyldige så snart det kan ske.

40 §

2 mom.' Arbetstagare, som 2 raora. Arbetstagare, soraskaU

skall vidkännas skatteavdrag enligt vidkännas skatteavdrag enligt 1

1 mom., skall omedelbart efter det mom., skall / god tid före utgång­

han mottagit skattsedel på slutUg en av det år då den slutliga skatten

skatt överlämna den eller vederbör- debiterats överlämna skattsedel på

lig del därav till den arbetsgivare slutlig skatt eller vederbörlig del

som enligt 39 § 1 a raom. är skyl- därav till den arbetsgivare sora

dig att göra skatteavdrag för den enligt 39 § 1 a raora. är skyldig att

kvarstående skatten eller för denne göra skatteavdrag för den kvar-

uppvisa skattsedeln eller vederbör- steende skatten eller för denne

lig del därav eller intyg av uppvisa skattsedeln eller vederbör-

skattemyndighet att han inte har att lig del därav eller intyg av

betela kvarsteende skatt.

skatterayndighet att han inte har att

betala kvarsteende skatt.

Fullgör inte arbetstagare sin skyldighet enligt första stycket, görs under tid, då avdrag för kyarsteende skatt skall verkställas, avdrag för sådan skatt vid varje utbetelningstillfälle med lika stort belopp sora skall dras av för preliminär A-skatt. Att skatteavdrag för kvarsteende skatt inte skall verkstellas vid arbete som är avsett att pågå kortare tid än en vecka fraragår av 39 § 1 a mom.

45

§

2 raora.* Har skattskyldig bete-       2 mom. Har skattskyldig, vars

lat preliminär skatt med belopp,

taxering skall beslutas på grundval

som beräknas överstiga motsvaran-

av allmän självdeklaration enligt 2

de slutliga skatt, i förekommande

kap.   12  § lagen  (1990:325) om

fell   minskad   med   överskjutande

självdeklaration     och     kontroll-

ingående mervärdeskatt, raed minst

uppgifter, betelat preliminär skatt

en femtedel av den sålunda mins-

med belopp, som beräknas över-

kade slutliga skatten, dock ininst

stiga raotsvarande slutliga skatt, i

500 kronor, skall efter beslut av

förekoraraande fell minskad med

skattemyndigheten i samband raed

överskjutande ingående raervärde-

103

Nuvarande lydelse

jämkning det överskjutende be­loppet återbetalas till den skattskyldige på det sätt sora anges i 68 § 1 raom. uten avvaktan på debitering av den slutliga skatten. Då särskilda omstendigheter föran­leder det, får skattemyndigheten beslute om återbefelning av för raycket erlagd prelirainär skatt, även ora den inbeteida prelirainär­skatten inte överstiger den beräkna­de slutliga skatten, i förekomman­de fall, minskad raed överskjutande ingående raervärdeskatt på det sätt som nyss angivits.

Föreslagen lydebe

skatt, med rainst en feratedel av den sålunda minskade slutliga skatten, dock minst 500 kronor, skall efter beslut av skatterayn­digheten i saraband raed jämkning det överskjutande beloppet återbetelas till den skattskyldige på det sätt sora anges i 68 § 1 mom. utan awaktan på debitering av den slutliga skatten. Då särskilcfe om­ständigheter föranleder det, får skatterayndigheten beslute ora återbetelning av för raycket erlagd prelirainär skatt, även ora den inbeteida preliminärskatten inte överstiger den beräknade slutliga skatten, i förekommande fell, minskad med överskjutande ingående mervärdeskatt på det sätt sora nyss angivits.

Prop. 1992/93:86 

Bilaga 1

69 §

1 mom. Om preliminär skatt, som har inbefelats eller som, utan att så har skett, skall gottskrivas skattskyldig på grand av att arbetsgivaren gjort skatteavdrag eller enligt 27 § 2 raora. försfe stycket 4 eller 5 eller andra stycket sararaa moment, överstiger den slutliga skatten skall ränto (ö-skatteränta) beräknas på det överskjutande beloppet.

Vid ränteberäkningen gäller att i Vid ränteberäkningen gäller att i den slutliga skatten inte inräknas    den slutliga skatten inte inräknas

skattetillägg eller förseningsavgift enligt texeringslagen (1990:324) och att i den preliminära skatten inte inräknas sådan preliminär skatt som avses i 27 § 2 mora. 3 och som har betolats efter den 30 april året efter inkomsteret.

Ränta beräknas på den del av överskjutende belopp som inte överstiger 20 000 kronor enligt en räntesats som motsvarar 60 procent av den statslåneränta som gällde vid utgången av noveraber in­komståret och på belopp däratöver enligt en räntesats som motsvarar 45 procent av statslåneräntan. Har preliminär skatt, sora avses i 27 § 2 raom. 3, betalats efter den 18 febraari året efter inkomsteret men senast den 30 april samma år, beräknas ränten enligt en räntesats som motsvarar 30 procent av stets-

skattetillägg eller förseningsavgift enligt texeringslagen (1990:324) och att i den preliminära skatten inte inräknas sådan preliminär skatt som avses i 27 § 2 mom. 3 och som har befelats efter den 2 maj året efter inkomsteret.

Vid debitering av slutlig skatt, senast den 30 juni taxeringsåret, gäller att ränta på den del av överskjutande belopp som inte överstiger 20 000 kronor beräknas enligt en räntesats, som motsvarar 25 procent av den statslåneränta som gällde vid utgången av novem­ber inkomståret och på belopp därutöver enligt en räntesats som motsvarar 15 procent av statslåne­räntan. Ränta utgår inte på över­skjutande belopp till den del det motsvaras av preliminär skatt som inbetalas  efter  den   18 februari

104

Nuvarande tydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 1

låneräntan. Räntesatseraa bestäras    inkomståret. I övriga fall beräknas

till procenttal med högst en deci-    ränta på den del av överskjutande

mal.

belopp sora inte överstiger 20 000

kronor enligt en räntesats som motsvarar 60 procent av den stats­låneränta som gällde vid utgången av noveraber inkoinståret och på belopp däratöver enligt en räntesats som raotsvarar 45 procent av stats­låneräntan. Har prelirainär skatt, sora avses i 27 § 2 raom. 3, be­talats efter den 18 februari året efter inkomsteret raen senast den 2 maj samma år, beräknas räntan enligt en räntesats som raotsvarar 30 procent av statslåneräntan. Räntesatseraa bestäms till procent­tal med högst en deciraal. Ränta, i förekommande fall efter avdrag för kvarskatteavgift, betalas inte ut om beloppet understiger 50 kronor.

Ändras debitering eller gottskrivning enligt 27 § 2 raom. eller debiteras tillkommande skatt, görs ny beräkning av ränta. Räntan bestäms cfervid till belopp som skulle ha utgått, ora beräkningen gjorts vid den årliga debiteringen av motsvarande slutliga skatt.

Bestemmelsema i denna lag om tillkommande skatt skall tillämpas på ö-skatteränte.

Anvisningar

till 45 §

3.'° Har skattskyldig under inkomståret, iiman beslutet om jämkning meddelats, erlagt högre preliminär skatt än han rätteligen bort göra, skall den för mycket inbeteida skatten icke restitueras. I stellet skall den preliminära skatt sora skall erläggas efter beslut ora jämkning i mot­svarande mån reduceras, så att den sammanlagda preliminärskatten kommer att uppgå till belopp, som beräknas böra utgå för inkomsteret. Fall kan förekomma, särskilt vid jämkning under senare delen av inkomståret, då preliminärskatten nedsätts raed så stort belopp att den skattskyldige, trots att han helt befriats från att befela sådan skatt under återsteende uppbördsmånader, ändå har inbetelt högre skatt än han kan antas ha rätteligen bort göra.

Uppgår det för mycket inbetalda beloppet till minst en feratedel av den beräknade slutliga skatten, i förekommande fell minskade med över­skjutande ingående mervärdeskatt, dock till minst 500 kronor, har den skattskyldige rätt att få tillbaka det för raycket inbetalda beloppet utan avvaktan på debitering av den slutliga skatten. Är särskilcfe förhållanden för handen fråga är t. ex. om ett särskilt stort skattebelopp kan myndigheten, även om det angivna villkoret inte är uppfyllt, medge att

105

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 1

det för mycket betalcfe beloppet återbetalas till den skattskyldige.

Rätt till återbetalning enligt föregående stycke föreligger endast för den vars taxering beslutas på grundval av allmän självdeklara­tion enligt 2 kap. 12 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas första gången i fråga om prelirainär skatt för 1994 och slutiig och tillkomraande skatt på grand av 1995 års taxering.

4

6

'Lydelse enligt prop 1991/92:112 Lydelse enligt prop: 1991/92:112 Senaste lydelse enligt prop. 1991/92:93 'Senaste lydelse 1990:329 Senaste lydelse enligt prop. 1991/92:112 'Senaste Lydelse enligt prop. 1991/92:112 'Senaste Lydelse enligt prop. 1991/92:112 Senaste lydelse enligt prop. 1991/92:112 'Senaste lydelse enligt prop. 1991/92:93 '"Senaste lydelse enligt prop. 1991/92:112

106

4   Förslag till

Prop- 1992/93:86

Bilaga 1 

Lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69)

Härigenom föreskrivs att 2 § skattebrottslagen (1971:69) skaU ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

2

§

'

Den som till ledning för myndighets beslut i fråga om skatt eller avgift uppsåtligen avger handling raed oriktig uppgift och därigenom föranleder att skatt eller avgift påföres med för lågt belopp eller tillgodoräknas med för högt belopp dömes för skattebedrägeri tUl fängelse i högst två år.

Detsamma gäller den som med avsikt att skatt eller avgift skall påföras med för lågt belopp underlåter att avge deklaration eller därmed jämförlig handling och därigenom föranleder att för lågt belopp påföres honom eller den han företräder.

För skattebedrägeri skall också den dömas som med avsikt att skatt skall påföras med för lågt belopp överenskommer med sin ar­betsgivare eller annan som är skyldig att utan föreläggande läm­na kontrolluppgift enligt 3 kap. lagen (1990:325) om självdeklara­tion och kontrolluppgifter, att denne skall underlåta att fullgöra sin uppgiftsskyldighet, och som därigenom föranleder att skatt på grundval av förenklad självdeklara­tion påförs honom med för lågt belopp.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

'Senaste lydelse 1990:360

107

5   Förslag till

Prop. 1992/93:86

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs i fråga om kommunalskattelagen (1928:370) dels att punkt 7' av anvisningaraa till 46 § skall upphöra att gälla, deb att punkt 4 av anvisningaraa till 41 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Anvisningar

tiU 41 §

4. I fråga om inkomst av tjänst gäller såsom allmän regel, att inkomst skall anses hava åtnjutits under det år, dk densamma från den skattskyldiges synpunkt är att anse som verkligen förvärvad och till sitt belopp känd. Detta är fraraför allt förhållandet, då inkorasten av den skattskyldige uppburits eller blivit för honora tillgänglig för lyftning eller, såsom i fråga om bostadsförmån och andra förmåner in natura, cfe den på annat sätt kommit den skattskyldige till godo, detta oberoende av huravida inkomsten intjänats under året eller tidigare. Har den skattskyldige på grand av sin tjänst fått förvärva värdepapper på förmånliga villkor, tas förmånen upp till beskattning det år förvärvet skedde.

Vad gäller rätt beskattningsår för inkomster som tas upp som intäkt av tjänst enligt bestämmelserna i 32 § 1 mom. första stycket h gäller dock bestämmelserna /' i § 5 mom. lagen (1947:576) om statUg in­komstskatt

A andra sidan skall utgifteraa och omkostnaderaa för inkorastförvärvet avdragas från intäkten under det år, då de verkligen blivit av den skattskyldige bestridda, även om de avse inkomst, som tidigare förvärvats eller först under ett senare år berälcnas inflyta.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas från och med 1995 års fexering.

'Senaste lydelse 1991:1912 -Senaste lydelse 1991:1912

108

6  Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Härigenom föreskrivs att 3 § 5 mom. lagen (1947:576) ora sfetlig inkomstskatt skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:86 

Bilaga 1

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3

§

5 raora. I fråga ora till vilket beskattningsår en inkorast eller utgift skall hänföras tillämpas bestemmelsema i 41 § andra stycket och punkt 4 av anvisningar­na till 41 § kommunalskattelagen (1928:370), om inte annat före­skrivs i denna lag.

5 mom. I fråga ora till vilket beskattningsår en inkomst eller utgift skall hänföras tillämpas bestämmelseraa i 41 § andra stycket och punkt 4 av anvisningar­na till 41 § kommunalskattelagen (1928:370), om inte annat före­skrivs i denna lag. Ränta på sådan bankräkning där räntan gottskrivs Insättaren den 31 december anses som tillgängUg för lyftning denna dag. Intäkter skall hänföras till beskattningsåret, trots att de inte uppburits eller varit lillgäiigligaför lyftning förrän efter beskattningsårets utgång under förutsättning att de intjänats senast under beskattningsåret och uppburits eller blivit tUlgängUga för lyftning före den 15 januari påföljande år. Likaså skall intäkter som uppburits eller blivit tillgäng­liga för lyftning efter den 15 december året före beskattningsåret hänföras till beskallningsåret om de i sin helhet belöper tidigast på beskattningsåret. På motsvarande sätt som i ft'åga om intäkter skall en utgift, som betalats efter den 15 december året före beskattningsåret eller före den 15 januari året efter beskattningsåret, hänföras till beskattningsåret.

Bestämmelsema i 9 mom. andra och tredje styckena tillämpas också i fråsja om förvärv av rätt till ränte.

Denna lag träder i kraft den I januari 1995 och tillämpas från och med 1995 års ta.xering. I fråga om intekter som uppburits och utgifter som

109

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 1 eriagts   i   anslutning   till   årsskiftet   19931994  tillämpas  äldre  be­stämmelser.

'Senaste lydelse 1991:1913

110

7   Förslag till

Prop. 1992/93:86

Bilaga 1 

Lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig festighetsskatt

Härigenom  föreskrivs  att 2  §  lagen (1984:1052) om stetiig  fes­tighetsskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2§'

Skattskyldig till fastighetsskatt är Skattskyldig till festighetsskatt är

ägare till festigheten eller den som den som vid ingången av visst

enligt I kap. 5 § fas- kalenderår är ägare till festigheten

tighetstaxeringslagen (1979:1152) eller den som enligt 1 kap. 5 §

skall anses som ägare.

fastighetstaxeringslagen

(1979:1152) skall anses sora ägare.

I fråga om handelsbolag och dödsbon som vid inkorasttaxerinen behandlas som handelsbolag åvilar skattskyldigheten dock delägaraa.

Såvitt gäller sådan privatbostad som avses i 1 § andra stycket föreligger skattskyldighet endast för tid under vilken ägaren varit bosatt i Sverige.

I det fall inkomst av eller förmögenhetstillgång sora består av sådan privatbostad som avses i 1 § andra stycket är undantagen från beskattning i Sverige på grand av dubbelbeskattningsavtal, skall statlig fastighetsskatt avseende sådan privatbostad inte tas ut.

Fastighetsskatt beräknas för beskctttniiigsår. Omfattar beskatt­ningsåret kortare eller längre tid än tolv månader eller har fas­tigheten förvärvats eller avyttrats under beskattningsåret, skall un­derlaget för fastighetsskatten jäm­kas med hänsyn härtill.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas första gången vid 1995 års taxering. Äldre bestämmelser tillämpas i fråga om fastighetsskatt som avser tid före ikraftträdandet.

'Senaste lydelse 1990:1383

111

Förteckning över remissinstanser

pp- 

1992/93:86

Bilaga 2 Efter remiss har yttranden över RSVs rapport (RSV Rapport 1992:3) Vidareutveckling av den förenklade självdeklarationen, avgivits av Riksdagens ombudsmän (JO), Justitiekanslera (JK), Riksåklagaren (RÅ), Datainspektionen, Finansinspektionen, Statskontoret, Riksrevisionsverket (RRV), Postverket, Svea hovrätt. Kammarrätten i Jönköping, Länsrätten i Göteborgs och Bohus län. Finansbolagens Förening, Folksam, Fond­bolagens Förening, Föreningen för köpmannakonton, Förefegamas Riksorganisation, Företagens Uppgiftslämnardelegation (FUD), In­dustriförbundet, Konungariket Sveriges Stadshypotekskassa (StadshypoteksKassan), Landsorganisationen i Sverige (LO), Sparbanker­nas Bank (Sparbanksgrappen ÄB:s funktion som remissorgan har övertagits av Sparbankeraas Bank), Stockholms Handelskammare, Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF), Svenska Bankföreningen, Svenska Kommunförbundet, Svenska Petroleum Institutet (SPI), Svenska Postorderföreningen, Sveriges advokatsamfund, Sveriges Aktiesparares Riksförbund (SARF), Sveriges festighetsmäklarsamfund, Sveriges Fastighetsägareförbund, Sveriges Föreningsbank, Sveriges Försäkrings­förbund, Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Villaägaraa och Värdepapperscentralen VPC AB.

Centralorganisationen SACO/SR har, i stället för att avge eget yttrande, gett in ett yttrande från medlemsförbundet JUSEK.

Yttrande har också avgetts av Svenska Fondhandlareföreningen och Rättssäkerhetskomniittén (Fi 1992:07).

RÅ har bifogat yttranden som han har hämfet in från överåklagaren vid statsåklagarmyndigheten för speciella mål, överåklagama vid regionåkla­garmyndighetema i Stockholm, Västerås och Hämösand samt överåklaga­ren vid åklagarmyndigheten i Stockholm.

Fondbolagens Förening, Sparbankeraas Bank, Svenslca Bankföreningen, Sveriges Föreningsbank och Svenska Fondhandlareföreningen, nedan kallade Fondbolagens Förening m.fl., har avgivit ett gemensamt yttrande.

Industriförbundet, Stockholms Handelskammare, SAF, Företagaraas Riksorganisation och Sveriges Försäkringsförbund har i sina remissvar hänvisat till ett yttrande från Näringslivets skattedelegation. Sveriges Försäkringsförbund har däratöver avgett ett eget yttrande.

112

De remitterade lagförslagen 1   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:325) om självdeklaration

och kontrolluppgifter'  dels att 2 kap. 10 och 11 §§ skall upphöra att gälla, dels att rabriken närraast före 2 kap. 16 § skall utgå, dels att nuvarande 2 kap. 13 § skall betecknas 2 kap. 10 § och att

nuvarande 2 kap. 12 § skall betecknas 2 kap. 11 §, deb att 2 kap. nya 10 och 11 §§ samt 15 och 28 §§, 3 kap. 4, 9, 14,

22, 26, 47, 53 och 57 §§ samt rabrikeraa före 2 kap. 10 § och 3 kap.

14 § skall ha följande lydelse, dels att i lagen skall införas sex nya paragrafer, 2 kap. 12 och 13 §§,

3 kap. 17 a, 25 a, 26 a och 32 a §§, samt före 2 kap. 11 § en ny rabrik

av följande lydelse.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

2 kap.

Förenklad självdeklaration

Självdeklaration

(13 §)

En allmän självdeklaration skall innehålla uppgifter om

1.

den skattskyldiges namn, per­sonnummer eller organisations­nummer, postadress och heraorts­kommun, beträffende utlänning nationalitet, beträffende utländsk juridisk person det land, där styrel­sen haft sitt säte, samt beträffende skattskyldig som bara under någon del av beskattningsåret varit bosatt i Sverige, uppgift om den tid som han haft bostad här,

2.

de intäkter och avdrag som är att hänföra till varje inkomstslag,

3.

de allmänna avdrag som den skattskyldige yrkar få vid taxe­ringen.

70 §

En självdeklaration skall inne­hålla uppgifter om

1.

den skattskyldiges naran, per­sonnumraer eller organisations­nummer, postadress och hemorts­kommun, beträffande utlänning nationalitet, beträffande utiändsk juridisk person det land, där styrel­sen haft sitt säte, samt beträffande skattskyldig sora bara under nägon del av beskattningsåret varit bosatt i Sverige, uppgift om den tid som han haft bostad här,

2.

de intäkter och avdrag som är att hänföra till varje inkomstslag,

3.

de allraänna avdrag som den skattskyldige yrkar få vid texe­ringen.

'Senaste lydelse 2 kap. 10 § 1992:840. -Sena.ste lydelse 2 kap. 11 § 1990:1136.

Sena.ste lydelse 1991:698.

8 Riksdagen 1992/93 1 samt Nr 86

113

Nuvarande lydebe

4. den skattskyldiges tillgångar och skulder vid slutet av beskatt­ningsåret, även om förmögenheten inte uppgår till skattepliktigt be­lopp, dock endast om och i den mån han är skattskyldig för förmö­genhet.

En allmän självdeklaration skall dessutom innehålla de uppgifter .som för särskilda fell föreskrivs i 1624 §§ eller som behövs för beräkning av pensionsgrandande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, skogsvårds­avgift enligt lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift, fastighetsskatt enligt lagen (1984:1052) ora statlig fastighetsskatt, avkastningsskatt enligt lagen (1990:661) om av­kastningsskatt på pensionsmedel eller särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader.

Om en skattskyldig skall taxeras mogenhet, skall uppgift lämnas även

(12 §)

En    förenklad    självdeklaration skall innehålla uppgifter om

1.     den skattskyldiges namn,

personnummer, postadress och

hemortskommun,

2.   vad som behövs för att be­

stämma om den skattskyldige skall

samtaxeras eller inte.

Föreslagen lydelse

4. den skattskyldiges tillgångar och skulder vid slutet av beskatt­ningsåret, om förmögenheten upp­går till skattepliktigt belopp, dock endast om och i den mån han är skattskyldig för förraögenhet.

En självdeklaration skall dessutom innehålla de uppgifter som för särskilda fell föreskrivs i 1624 §§ eller sora behövs för beräkning av pensionsgrandande inkorast enligt lagen (1962:381) ora allmän försäkring, skogsvårds­avgift enligt lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift, festighetsskatt enligt lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, avkastningsskatt enligt lagen (1990:661) om av­kastningsskatt på pensionsmedel eller särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader, för baras eller någon annans för-om sådan förraögenhet.

Förenklad självdeklaration

m

Fysisk person och dödsbo får, om inte annat följer av 13 §, läm­na förenklad självdeklaration.

Skattemyndigheten skall till den som kan antas få lämna förenklad självdeklaration före den 15 april under taxeringsåret översända en förtryckt deklarationsblankett. Föl­jande uppgifter, grundade på in­nehållet i inkomna kontrollupp­gifter och övriga av myndigheten kända uppgifter, skall förtryckas:

1.    den skattskyldiges namn,

personnummer, postadress och

hemortskommun,

2.   vad som behövs för att be­

stemma om den skattskyldige skall

samtaxeras eller inte.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

Senaste lydelse 1990:1136.

114

Nuvarande lydelse

3.

de intäkter som skall hänföras till inkomst av tjänst och som den .skattskyldige inte har fått med­delande om enligt 3 kap. 59 §,

4.

de intäkter som skall hänföras till inkomst av kapital och som den skattskyldige inte har fått medde­lande om enligt 3 kap. 59 § och de intäkter vid försäljning av teck­ningsrätt eller delbevis som grun­das på aktieinnehav i ett svenskt bolag samt de avdrag för ränta och tomträttsavgäld som den skattskyl­dige yrkar,

5.

det avdrag som den skattskyl­dige yrkar för avgift för pen­sionsförsäkring,

6.

den skattskyldiges skatteplik­tiga tillgångar och hans skulder vid utgången av beskattningsåret, om hans skattepliktiga förmögenhets­tillgångar uppgick till minst 100 000 kronor eller, om beskatt­ningsbar förmögenhet skall beräk­nas gemensamt för den skattskyldi­ge och hans make eller barn enligt 12  1 mom. lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt, de sam­manlagda skattepliktiga förmögen­hetstillgångarna uppgick till minst 200 000 kronor,

7.

vad som behövs för beräicning av pensionsgrundande inkomst en­ligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller av fastighetsskatt enligt lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt.

Skall den skattskyldige taxeras för barns eller någon annans för­mögenhet, skall uppgifter lämnas också om sådan förmögenhet som om den tillhörde den skattskyldige. Härvid tillämpas första stycket 6.

Föreslagen lydebe

3. intäkter i inkomstslaget tjänst samt intäkter och avdrag i in­komstslaget kapital.

4.   avdrag  för avgift  för pen­sionsförsäkring,

5. vad som behövs för beräkning av festighetsskatt enligt lagen (1984:1052) om statlig fastighets­skatt.

Prop. 1992/93:86 

Bilaga 3

i2§

Om de förtryckta uppgifterna är felaktiga eller ofulbtändiga skall den skattskyldige göra de änd­ringar eller tillägg som behövs.

115

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 3

Allmän självdeklaration skall lämnas om

1.   den skattskyldige inte mottagit

förtryckt blankett för förenklad

självdeklaration senast den 15 april

taxeringsåret,

2.    den skattskyldige inte varit

bosatt i Sverige under hela be­

skattningsåret,

3.

den skattskyldige är företags­ledare i fåmansföretag, fåmansägt handebbolag, företag, som enligt 3 § 12 mom. nionde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall behandlas som fåmansföretag eller, om uppgifter skall lämnas enligt 24 §, i företag som upphört att vara sådant företag eller när­stående till företagsledaren eller delägare i sådant företag,

4.

den skattskyldige är skyldig att i självdeklaration lämna uppgift om inkomst av näringsverksamhet, eller

5.    den skattskyldige är annan

juridisk person än dödsbo.

15 §

Om en skattskyldig yrkar avdrag Om en skattskyldig yrkar avdrag

för en skuldränta vid beräkning av för en skuldränta vid beräkning av

inkomst av kapital, skall han i inkomst av kapital, skall han /

självdeklarationen lämna uppgifter falt kontrolluppgift inte skall läm-

om skuldbeloppets storlek vid nas enligt bestämmebema i 3 kap.

beskattningsårets utgång och om 25 a § i självdeklarationen lära-

långivarens namn. Om långivaren na uppgifter om skuldbeloppets

är en fysisk person skall uppgift storlek vid beskattningsårets utgång

också lämnas om dennes person- och om långivarens namn. Om

nummer eller adress.

långivaren är en fysisk person skall

uppgift också läranas ora dennes

personnummer eller adress.

Senaste lydelse 1990:1136.

116

Nuvarande tydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 3

28 §*

Självdeklaration, som skall läm- Allmän självdeklaration, som

nas utan föreläggande, skall, om skall lämnas utan föreläggande,

inte annat följer av andra stycket, skall, om inte annat följer av andra

lämnas senast den 15 febraari eller tredje stycket, lämnas senast

under taxeringsåret.

den 15  februari under fexerings-

året.

Följande deklarationsskyldiga får       Följande deklarationsskyldiga får

lämna självdeklaration senast den    lämna allmän självdeklaration se-

31 mars under taxeringsåret, nära-    nast den 31 mars under taxerings-

ligen

året, näraligen

1.    staten, landsting, koraraun och annan dylik raenighet,

2.    den sora året före taxeringsåret varit bokföringsskyldig enligt

bokföringslagen (1976:125) eller skyldig att föra räkenskaper enligt

jordbraksbokföringslagen (1979:141), ora räkenskapsåret slufet senare än

den 31 augusti året före taxeringsåret,

3.

delägare i handelsbolag eller rederi ora vid 2 angivna föratsättningar föreligger beträffande bolaget eller rederiet,

4.

person, sora skall beskattas tillsammans med person som avses vid 2 eller 3 enligt bestämmelser som gäller för gift skattskyldig,

5.

hemmavarande bam under 18 år till deklarationsskyldig som avses vid 2, 3 eller 4.

Deklarationsskyldig som skall lämna allmän självdeklaration enbart på grund av att han inte fått förtryckt blankett för förenklad självdeklaration senast den 15 april under taxeringsåret skall lämna deklarationen senast den 2 maj taxeringsåret.

Förenklad självdeklaration skall lämnas senast den 2 maj under taxeringsåret.

3 kap.

Kontrolluppgifter om lön, arvode, andra ersättningar eller förmåner som utgör skattepliktig intäkt av tjänst skall lämnas av den sora betalat ut beloppet eller gett ut förmånen.

Kontrolluppgifter skall lämnas för den som av den uppgiftsskyldige har fått skattepliktigt belopp eller skatteplUctig förmån.

Senaste lydelse 1991:1903. 'Senaste lydelse 1992:681.

117

Nuvarande lydebe

Uppgiftsskyldighet enligt första och andra styckena föreligger även i fråga om ersättning eller fönnån sora mottagaren får för arbete och sora för honom utgör intäkt av näringsverksamhet om inte mot­tagaren antingen har enbart en F-skattesedel eller både en F-skat­tesedel och en Ä-skattesedel och skriftligen åberopat F-skattesedeln.

Föreslagen lydebe

Uppgiftsskyldighet enligt första och andra styckena föreligger även i fråga ora ersättning eller fönnån sora mottagaren får för arbete och sora för honom utgör intäkt av näringsverksamhet om inte mot­tagaren antingen har enbart en F-skattesedel eller både en F-skat­tesedel och en A-skattesedel och skriftligen åberopat F-skattesedeln samt för sådan ersättning från arbetsgivare som enligt 33 mom. lagen (1947:576) om statlig in­komstskatt beskattas som inkomst av kapital.

Uppgiftsskyldighet föreligger inte ifråga om ersättning eller förmån som enligt 2 kap. 24 § skall redo­visas i deklaration. Kontrolluppgift skall ta upp utgiven ersättning eller förmån samt avdra­gen preliminär skatt. I 612 §§ lämnas närmare föreskrifter om vad som skall iakttas när kontrolluppgift lämnas.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

9§''

I kontrolluppgiften skall det för varje belopp anges om arbetsgivaren skall betala arbetsgivaravgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter.

I kontrolluppgiften skall särskilt       I kontrolluppgiften skall särskilt för sig tas upp det sammanlagda    för sig tas upp det sammanlagda värdet av utgivna ersättningar för    värdet   av   andra   kostnadsersätt-ökade levnadskostnader vid resa i    ningar än sådana som avses i 5 § tjänsten  som   varit förenad med    4. övernattning och kostnader för resa med egen bil i tjänsten titt den del ersättningarna överstiger avdrags­gilla belopp.

Ersättning för ökade levnads­kostnader, kostnader för resa med egen bil i tjänsten eller andra kost­nader förenade med tjänsten som enligt 10 § förstafrärde styckena uppbördslagen (1953:272) skall ligga till grund för beräkning av preliminär Askatt, skall i kon­trolluppgift anges som lön, arvode eller motsvarande. 1 kontrolluppgiften skall särskilt för sig tas upp sådant avdrag som har gjorts för preliminär Ä-skatt.

Det sammanlagda värdet av andra kostnadsersättningar än sådana som avses i andra stycket skall anges särskilt för sig. Trak­tamentsersättning vid resa i tjäns­ten som inte varit förenad med övernattning skall dock anges sora lön, arvode eller motsvarande.

Senaste lydelse 1992:681.

118

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 3

Kontrolluppgifter ora viss      Kontrolluppgifter om viss

pension och livränta samt    pension, livränta, avgift

vissa försäkringar

för pensionsförsäkring

m.m.

14 §'

Kontrolluppgifter   om   pension        Kontrolluppgifter   ora   pension

och livränta skall lämnas av för-    och livränta skall läranas av för­

säkringsföretag    och    understöds-    säkringsföretag   och   understöds­

förening avseende

förening avseende

a)

belopp som betalats ut på a) belopp som betalats ut på grund av försäkring av den art att grund av försäkring eller återköp skatteplikt för beloppet föreligger av försäkring av den art att skat-och

teplikt för beloppet föreligger och

b)

livränta som getts ut till följd av personskacfe eller ersättning på grand av sådan kollektiv sjukförsäkring som avses i 32 § 3 a mom. eller punkt 12 av anvisningaraa till 22 § kommunalskattelagen (1928:370) även om utgett belopp inte är av skattepliktig natur.

Kontrolluppgift skall lämnas för den till vilken beloppet har betalats ut om det utbetalade beloppet uppgår till sararaanlagt rainst 200 kronor för hela året. Kontrolluppgiften skall fe upp utbetolt belopp och avdragen preliminär A-skatt. Av kontrolluppgiften skall framgå ora pension utgått på grand av tjänstepensionsförsäkring.

Har skattepliktigt engångsbelopp getts ut till följd av personskada skall särskilt anmärkas ora skattepliktigt engångsbelopp getts ut tidigare på grand av sarama skacfe. Ora så är fellet skall beloppets storlek och utbetelningsåret anges.

17a §

Kontrolluppgift om avgift för pensionsförsäkring skall lämnas av försäkringsföretag och understöds­förening.

Kontrolluppgift skall lämnas för försäkringstagare. Kontrolluppgif­ten skall ta upp betald avgift för pensionsförsäkring.

22§"'

Kontrolluppgift   om  ränta  och       KontTolluppgiit om inkomstränta

fordran skall lämnas av

och fordran skall länmas av

1. Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag,

2.

den som yrkesraässigt bedrivit inlåning eller på annat sätt yrkes­mässigt ombesörjt att pengar blivit räntebärande,

3.

den som gett ut skuldförbindelse för den allmänna marknaden,

4.

förening sora från raedlemmar mottegit pengar för förräntning,

'Senaste lydelse 1990:1136. '"Lydelse enligt prop. 1992/93:65.

119

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 3

5.

Riksgäldskontoret ifråga ora sfetens sparobligationer,

6.

valutahandlare och värdepappersinstitut hos vilka utländskt fondpap­per eller rättighet eller skyldighet som anknyter till sådant fondpapper förvaras i depå eller kontoförs.

Kontrolluppgift skall lämnas för den sora gottskrivits ränta eller till vilken ränfe befelats ut (borgenär) och den sora har varit antecknad som innehavare av utländskt räntebärande fondpapper eller rättighet eller skyldighet som anknyter till sådant fondpapper oavsett om ränte utgått. Kontrolluppgiften skall fe upp den ränta som den uppgiflsskyldige sara­raanlagt gottskrivit eller befelat ut till borgenären, dennes sararaanlagda fordran på den uppgiftsskyldige vid årets utgång och avdragen preliminär skatt. I fell som avses i försfe stycket 6 skall uppgift lämnas om ränta som utbetalats eller gottskrivits samt om innehavet i depån eller den kontoförda fordringen vid årets utgång.

Iimehas ett konto av mer än en person skall ränfe och fordran fördelas lika mellan innehavaraa, om inte annat förhållande är känt för den upp­giftsskyldige. I fråga om konto för vilket samtiiga innehavare inte redo­visas enligt bestämmelserna i 57 § andra stycket skall dock den totala räntan och fordran redovisas utan fördelning.

Avser en utbetalning också annat än ränta och kan den uppgiftsskyldige inte ange hur stor del därav som utgör ränta, skall i stället för ränta det sammanlagt utbetalda beloppet redovisas.

25 a %

Kontrolluppgift om utgiftsränta skall lämnas av

1.   den som yrkesmässigt bedrivit

utlåning eller kreditgivning eller

den som i annan yrkesmässig verk­

samhet bedrivit utlåning eller kre­

ditgivning via konto eller i annan

form,

2.  förening som till medlemmar

lånat ut pengar mot ränta, eller

3.    arbetsgivare eller uppdrags­

givare som till arbetstagare eller

uppdmgstagare lånat ut pengar

mot ränta.

Kontrolluppgift skall lämnas för fysisk person och dödsbo. Kon­trolluppgiften skall ta upp betald ränta. I fall som avses i första stycket 3 skall även eventuell rän­teförmån anges.

Avser den ränta som betalts till någon del ränta som betalts i för-

120

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

skott, skall av kontrolluppgiften framgå hur stor del av räntan som belöper på beskattningsåret.

Är fler än en person betalnings­ansvarig för skuld skall utgiftsrän­tan fördelas lika mellan gäldenä­rema, om inte annat förhållande är känt för den uppgiftsskyldige. I fråga om skuld för vilken samtliga gäldenärer inte redovisas enligt bestämmebema i 57 § andra styck­et skall dock den totala räntan redomas utan fördelning.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

26 §

Efter föreläggande av skatterayn­digheten skall fysisk eller juridisk person som haft fordran lämna kontrolluppgift för namngiven person (gäldenär). Kontrolluppgif­ten skall avse ränteinkomst från gäldenären och beloppet av hans skuld vid en viss angiven tidpunkt.

Efter föreläggande av skatterayn­digheten skall också i andra fall än som avses i 25 a % fysisk eller juridisk person sora haft fordran lärana kontrolluppgift för namngi­ven person (gäldenär). Kontroll­uppgiften skall avse räntemkomst fråii gäldenären och beloppet av hans skuld vid en viss angiven tidpunkt.

26 a %

Kontrolluppgift om tomträttsav­gäld skall lämnas av den som upp­låtit tomträtt.

Kontrolluppgift skall lämnas för fysisk person och dödsbo. Kon­trolluppgiften skall ta upp fastig­hetens beteckning och betald av­gäld.

Innehas tomträtt av flera per­soner fördelas avgälden lika mellan tomträttshavarna, om inte annat förhållande är känt för uppgifts­lämnaren.

32 a %

Kontrolluppgift om realisations­vinst eller realisationsförlust vid avyttring av andel i allemansfond skall lämnas av fondbolag som avses i 1 § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder.

Kontrolluppgift skall lämnas för den som har avyttrat andel i alle-

121

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 3 mansfond. Kontrolluppgiften skall ta upp realisationsvinst eller reali­sationsförlust till den del den är skattepliktig respektive avdragsgill enligt lagen (1988:847) om skatte­lättnader för allemansspamnde.

47 §

Kontrolluppgift som enligt Kontrolluppgift som enligt 4446 §§ skall lämnas utan före- 4446 §§ skall lämnas utan före­läggande, skall lämnas senast den läggande, skall lämnas till skatte-15 februari under taxeringsåret, myndigheten i det län där för-Vppgiften skall lämnas till skatte- eningens eller bolagets fastighet är myndigheten i det län där för- belägen och avfettas på blankett eningens eller bolagets festighet är enligt fastställt formulär eller på belägen och avfettas på blankett det sätt som skattemyndigheten enligt festställt forraulär eller på bestämmer, det sätt som skattemyndigheten besteraraer.

Riksskatteverket får på ansökan Riksskatteverket får på ansökan

av den uppgiftsskyldige medge av den uppgiftsskyldige medge

undanteg från bestämmelseraa i undanteg från bestämmelseraa i

första stycket andra meningen.

första stycket.

Den som skall lämna uppgift utan föreläggande av skattemyn­digheten skall senast den 8februari under taxeringsåret sända med­delande till varje medlem eller delägare med de upplysningar i kontrolluppgiften som avser med­lemmen eller delägaren.

53 §" Fåmansföretag skall läinna företagslecferen och delägare i företaget samt dem närsteende personer alla uppgifter som behövs för att de skall kunna beräkna sin skattepliktiga inkomst från företaget. Detsamma gäller handelsbolag i fråga ora delägare i bolaget.

Efter föreläggande av skattemyn­digheten skall uppgifter enligt första stycket lämnas även till skattemyndigheten.

57 §'2 I varje kontrolluppgift skall anges namn och posfedress samt person­nummer eller oiganisationsnummer för såväl den uppgiftsskyldige sora den uppgiften avser.

"Senaste lydelse 1990:1136. '-Senaste lydelse 1990:1136.

122

Nuvarande lydelse

För dödsbo får i stället för or­ganisationsnummer den avlidnes personnummer anges. Om person­nummer eller organisationsnumraer inte kan anges för den sora uppgif­ten avser, skall i stället dennes födelsetid redovisas eller, i fråga om kontrolluppgifter enligt 22 § i de fell borgenären är en juridisk person, namn, postadress och personnummer för den som får förfoga över räntan eller fordran. Om ett konto innehas av flera än fem personer, får uppgifter lämnas om en person som förfogar över kontot i stället för om samtliga innehavare, (förfogarkonto), samt i förekommande fell om den be­teckning på innehavarkretsen som används för kontot. I så föll skall anges att det är fråga om ett förfo­garkonto. Om den uppgiftsskyldige har tilldelats ett särskilt redovis­ningsnummer enligt 53 § 1 mora. uppbördslagen (1953:272), skall detta, i annan kontrolluppgift än sådan sora avser ränta, utdelning eller betalning till eller från utian­det, anges i stället för den upp­giftsskyldiges personnummer eller organisationsnummer.

Föreslagen lydebe

För dödsbo får i stället för or­ganisationsnummer den avlidnes personnumraer anges. Om person­nummer eller organisationsnummer inte kan anges för den som uppgif­ten avser, skall i stället dennes födelsetid redovisas eller, i fråga om kontrolluppgifter enligt 22 § i de fell borgenären är en juridisk person, namn, posfedress och personnummer för den sora får förfoga över räntan eller fordran. Om ett konto innehas av flera än fem personer, får uppgifter lämnas ora en person som förfogar över kontot i stället för om samtliga innehavare, (förfogarkonto), samt i förekommande fell om den be­teckning på innehavarkretsen som används för kontot. I så fell skall anges att det är fråga ora ett förfo­garkonto. Ifråga om skuld som är gemensam för flera än fem per­soner får på motsvarande sätt uppgifter lämnas om en person som ansvarar för lånet i stället för om samtliga gäldenärer, (gemensamt lån), samt i förekommande fall om den beteckning på låntagarkretsen som används för lånet. I så fall anges att det är fråga om ett ge­mensamt lån. Om den uppgifts­skyldige har tilldelats ett särskilt redovisningsnummer enligt 53 § 1 raora. uppbördslagen(1953:272), skall detto, i annan kontrolluppgift än sådan som avser ränfe, utdel­ning eller betolning till eller från utlandet, anges i stället för den uppgiftsskyldiges personnummer eller oiganisationsnummer. Den som för egen räkning öppnar ett inlåningskonto, anskaffer ett räntebärande värdepapper eller på annat sätt placerar pengar för för­räntning skall ange sitt personnummer, om mottegaren är skyldig att utan föreläggande lämna kontrolluppgift beträffande räntan. Detto gäller inte den som inte har tilldelats personnummer.

I en kontrolluppgift som läranas av fåraansförefeg, fåmansägt han­delsbolag eller förefeg, som enligt 3 § 12 raora. nionde stycket lagen (1947:576) om statiig inkomstskatt skall behandlas som fåraansföretag.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

123

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 3 skall det anges om personen är företagslecfere eller honora närstående person eller delägare i förefeget.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillärapas försfe gången vid 1994 års taxering såvitt avser 3 kap. 4, 9 och 53 §§ och i övrigt vid 1995 års taxering.

124

2  Förslag till

Lag om ändring i taxeringslagen (1990:324)

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 3 § samt 4 kap. 3 och 4 §§ taxerings­lagen (1990:324) skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

3 kap.

3 § Beslut om taxering får fattas på grundval av en förenklad själv­deklaration utan att den som avgett deklarationen underrättats om och fått tillfälle att yttra sig över kontrolluppgift som skall lämnas utan föreläggande enUgt lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter och som avser inkomst av tjänst eller kapital.

Kan det antes att den skattskyl­dige inte är deklarationsskyldig enligt bestämmelseraa i lagen (1990:325) ora självdeklaration och kontrolluppgifter fär beslut om texering fetfes på grandval av kontrolluppgift om inkomst av kapital utan att den skattskyldige underrättats om och fått tillfälle att yttra sig över kontrolluppgiften.

i?-

Kan skatt eller underlag för att ta ut skatt inte beräknas tillförUtligt på grund av att den skattskyldige, trots att han varit skyldig att lärana självdeklaration, inte avgett någon sådan, eller på grand av brister i eller bristfälligt underlag för de­klarationen, skall skatten eller underlaget för att ta ut skatt uppskattas till det belopp sora framster sora skäligt med hänsyn till vad som framkommit i ärendet (skönstexering).

Kan det antas att den skattskyl­dige inte är deklarationsskyldig enligt bestämmelsema i lagen om självdeklaration och kontroll­uppgifter får beslut om fexering fattas på grandval av kontroll­uppgift om inkomst av kapital utan att den skattskyldige underrättats om och fått tillfälle att yttra sig över kontrolluppgiften.

4 ka

3 Har den skattskyldige, trots att han varit skyldig att lärana själv­deklaration, inte avgett någon sådan, eller kan, på grand av bris­ter i eller bristfälligt underlag för deklarationen, inkomsten av en viss förvärvskälla eller den skatteplik­tiga förmögenheten inte beräknas tillförlitligt, skall inkomsten eller förmögenheten uppskattes till det belopp som framster sora skäligt med h'åns)'n till vad som fram­kommit i ärendet (skönstexering).

'Senaste lydelse 1990:1138. -Sena.stc lydelse 1990:1138.

125

4f

Nuvarande lydelse

Har den skattskyldige lämnat en förenklad självdeklaration, får taxeringsbeslut fettos på grandval av den, även om föratsättningaraa enligt 2 kap. 10 och 11 §§ lagen (1990:325) ora självdeklaration och kontrolluppgifter för en sådan självdeklaration inte föreligger i alla delar. Dette gäller dock inte om uppgift skall lämnas om nä­ringsverksamhet.

Föreslagen lydebe

Har den skattskyldige läranat en förenklad självdeklaration, får taxeringsbeslut fettas på gnmdval av den, även om föratsättmngama enligt 2 kap. 11 och 13 §§ lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter för en sådan självdeklaration inte föreligger i alla delar. Detto gäller dock inte ora uppgift skall läranas om nä­ringsverksamhet.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas försto gången vid 1994 års toxering såvitt avser 4 kap. 3 § och i övrigt vid 1995 års fexering.

'Senaste lydelse 1990:1138.

126

3   Förslag till

Prop. 1992/93:86

Bilaga 3 

Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

Härigenom föreskrivs i fråga om uppbördslagen (1953:272)'

deb att 2 § 2 mom., 27 § 3 och 4 raora., 27 a, 31, 33 och 35 §§, 40 §

2 mom., 45 § 2 mom., 68 § 6 mom., 69 § 1 mom. samt punkt 3 av

anvisningaraa till 45 § skall ha följande lydelse, dels att i lagen skall föras in en ny paragraf, 32 b §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

2§

2 tnoin. I detma lag avses med

slutlig skatt: skatt sora har påförts vid den årliga debiteringen på grand av skattemyndighets beslut eller på grand av annat beslut, som enligt gällande föreskrifter skall beaktas vid sådan debitering, och återstår efter iakttagande av besteraraelsema om nedsättning av skatt enligt 4 mom.;

preliminär skatt: i 3 § nämnd skatt, som betalas i avräkning på slutlig skatt;

överskjutande ingående mervärdeskatt: den del av ingående mervärde­skatt som återster sedan utgående mervärdeskatt avräknats;

k\'arstående skatt: skatt, som återster att betela, sedan skatt gottskrivits enligt 27 § 2 mom.;

överskjutande skatt: sådan enligt 27 § 2 mom. gottskriven skatt som överstiger slutlig skatt;

tillkommande skatt: skatt tillkommande skatt: skatt

som skall betelas på grand av som skall betalas på grand av

eftertaxering eller enligt beslut om beslut om debitering sedan slutlig

ciebi tering sedan påföringen av skatt har påförts eller påföringen

slutlig skatt har avslutats;

av slutlig skatt har avslutats;

k\'arskatteavgift: avgift enligt 27 § 3 mom.;

respitränta: ränta enligt 32 § ;

anståndsränta: ränta enligt 49 § 4 mom.;

ö-skatteränta: ränta enligt 69 § 1 mom.;

restitutionsränta: ränta enligt 69 § 2 raora.;

skattereduktion: nedsättning av skatt enligt 4 raom.;

inkomstår: det kalenderår, sora närmast har föregått taxeringsåret;

uppbördsår: tiden från och raed febraari månad ett år till och raed januari månad det följande året;

uppbördsniånad: varje månad under uppbördsåret;

'Lagen omtryckt 1991:97.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771.

-Senaste lydelse 1992:680.

127

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 3 gifi skattskyldig: skattskyldig som taxeras med tillämpning av 52 §

1 mom. kommunalskattelagen (1928:370) och 11 § 1 mom. lagen

(1947:576) om statiig inkomstskatt;

ogift skattskyldig: annan skattskyldig fysisk person än nyss har sagts;

arbetsgivare: den som betalar ut ersättning för vilken mottagaren enligt bestämmelsema i 3 § 2 mora. första och andra styckena skall betala preliminär A-skatt, varvid med arbetsgivare likställs den som utger ränta eller utdelning för vilken mottagaren enligt bestämmelseraa i 3 § 2 mom. tredje stycket skall betala preliminär A-skatt;

arbetstagare: skattskyldig som skall betala preliminär A-skatt enligt bestämmelseraa i 3 § 2 mom. första och andra styckena, varvid med arbetstagare likställs den som skall betala preliminär A-skatt enligt bestämmelsema i 3 § 2 mom. tredje stycket;

lön: lön eller annan ersättning för viUcen mottagaren enligt bestäm­melsema i 3 § 2 raom. första och andra styckena skall betela prelirainär A-skatt, varvid raed lön likställs sådan ränfe och utdelning för vilken preliminär Ä-skatt skall betelas enligt bestämmelsema i 3 § 2 mora. tredje stycket;

näringsverksamhet: verksamhet av såcfent slag att intäkten därav räknas till intekt av näringsverksamhet för den som bedriver verksaraheten eller, när verksamheten bedrivs av ett handelsbolag, för någon delägare i bolaget.

27

§

3 mom.' Överstiger skattskyl-

3 raora. Överstiger skattskyl­

digs slutliga skatt, efter avdrag för

digs slutliga skatt, efter avdrag för

överskjutande ingående mervärde-

överskjutande ingående mervärde­

skatt, den preliminära skatt sora

skatt, den preliminära skatt sora

han har betalat senast den 18 feb-

han har betalat senast den 18 feb­

raari året efter inkomsteret och vad

raari året efter inkomsteret och vad

som skall gottskrivas honom enligt

sora skall gottskrivas honom enligt

2 mom. förste stycket 1, 2 eller 5

2 raora. förste stycket 1, 2 eller 5

eller andra stycket samma moment,

eller andra stycket sainma moment,

skall den skattskyldige betala en

skall den skattskyldige betala en

avgift (kvarskatteavgift) på

avgift (kvarskatteavgift) på

det överskjutande beloppet. Kvar-

det överskjutande beloppet. Kvar­

skatteavgift tas ut med en procent-

skatteavgift tas ut med en procent­

sats motsvarande 20 procent av

sats motsvarande 20 procent av

den statslåneränta som gällde vid

den statslåneränta som gällde vid

utgången av november inkomståret

utgången av november inkomsteret

på det överskjutande beloppet till

på det överskjutande beloppet till

den del det har täckts av preliminär

den del det har täckts av preliminär

skatt som har betalats senast den

skatt sora har betalats senast den

30 april året efter inkomsteret och

3 maj året efter inkomsteret och

med en procentsats motsvarande

med en procentsats raotsvarande

125 procent av stetslåneräntan på

125 procent av statslåneräntan på

resterande  del.   Procentsatserna

resterande del.   På kvarstående

Senaste lydelse 1992:680.

128

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

bestäms till tal med högst en deci- skatt som uppkommer vid debite-

mal. Om särskild beräkning i vissa ring av slutlig skatt senast den 31

fell föreskrivs i 4 mom.

augusti året efter inkomståret, och

som betalas senast den 18 septem­ber samma år, tas kvarskatteavgift ut med en procentsats motsvarande 60procent av statslåneräntan. Pro­centsatseraa bestäms till fel med högst en decimal. Ora särskild beräkning i vissa fell föreskrivs i 4 raora.

Avgift, i förekoraraande fell efter avdrag för ö-skatteränta, påförs inte om beloppet understiger 50 kronor. Vid beräkningen av avgif­ten gäller att i den slutliga skatten inte inräknas skattetillägg eller förseningsavgift enligt taxeringsla­gen (1990:324) och att avgift inte skall berälcnas på överskjutande belopp till den del det uppgår till högst 20 000 kronor och har beta­lats senast den 30 april året efter inkomsteret.

Avgift, i förekommande fell efter avdrag för ö-skatteränta, påförs inte om beloppet understiger 50 kronor. Vid beräkningen av avgif­ten gäller att i den slutliga skatten inte inräknas skattetillägg eller förseningsavgift enligt taxeringsla­gen (1990:324) och att avgift inte skall beräknas på överskjutande belopp till den del det uppgår till högst 20 000 kronor och har beta­lats senast den 3 maj året efter inkomsteret.

Ändras debitering eller gottskrivning enligt 27 § 2 mom. eller debiteras tillkommande skatt, görs ny beräkning av kvarskatteavgift. Avgiften bestäms därvid till belopp sora skulle ha utgått, ora beräkningen gjorts vid den årliga debiteringen av raotsvarande slutliga skatt.

Bestämmelseraa i denna lag om kvarstående skatt och tillkommande skatt skall tillämpas på kvarskatteavgift ora inte annat anges.

Prop. 1992/93:86 

Bilaga 3

4 mom.'' Har skattskyldig, som har fått anstånd med självdeklara­tionen till någon dag efter den 30 april taxeringsåret, betalat in preli­minär skatt för inkomsteret efter den 30 april raen senast den 30 juni texeringsåret, skall kvarskat­teavgiften beräknas på den del av det överskjutande beloppet enligt 3 mom. som täcks av den inbete­lade skatten. Avgiften skall tes ut med en procentsats motsvarande 20 procent av den stetslåneränte som gällde vid utgången av novem­ber inkomståret på belopp som inte överstiger 20 000 kronor och raed en procentsats motsvarande 40 pro­cent av statslåneräntan på reste­rande del. Procentsatseraa bestäms till tal med högst en decimal.

"Senaste lydelse 1992:624.

9 Riksdagen 1992/93 1 saml. Nr 86

4 raora. Har skattskyldig, som har fått anstånd med självdeklara­tionen till någon dag efter den 3 maj taxeringsåret, betalat in preli­rainär skatt för inkomsteret efter detta datum raen senast den 30 juni texeringsåret, skall kvarskatteavgif­ten beräknas på den del av det överskjutande beloppet enligt 3 mom. som täcks av den inbete­lade skatten. Avgiften skall tas ut med en procentsats motsvarande 20 procent av den statslåneränta sora gällde vid utgången av novem­ber inkomståret på belopp som inte överstiger 20 000 kronor och raed en procentsats raotsvarande 40 pro­cent av statslåneräntan på reste­rande del. Procentsatseraa bestäms till tal med högst en decimal.

129

Nuvarande lydebe

För överskjutande belopp sora inte täcks av inbetalning under tiden den 1 majden 30 juni gäller bestämmelseraa i 3 mora.

Har skattskyldig, som på grand av omständighet sora utgör laga förfeU inte fullgjort sin deklara­tionsskyldighet senast den 30 april taxeringsåret, betalat in prelirainär skatt för inkomståret efter den 30 april raen senast den 30 juni taxe­ringsåret, skall skattemyndigheten på ansökan av den skattskyldige beräkna kvarskatteavgiften på sätt som anges i första stycket. Ansö­kan skall ha kommit in till skat­temyndigheten före utgången av året efter det då kvarskatteavgiften påfördes.

Föreslagen lydebe

För överskjutande belopp som inte täcks av inbetalning under tiden den 4 majden 30 juni gäller bestämmelsema i 3 mora.

Har skattskyldig, som på grund av omständighet som utgör laga förfeU inte fullgjort sin deklara­tionsskyldighet senast den 3 maj taxeringsåret, befelat in preliminär skatt för inkomståret efter den 5 maj raen senast den 30 juni taxe­ringsåret, skall skatterayndigheten på ansökan av den skattskyldige beräkna kvarskatteavgiften på sätt som anges i första stycket. Ansö­kan skall ha koramit in till skat­terayndigheten före utgången av året efter det då kvarskatteavgiften påfördes.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

27 af

Har skattskyldig påförts kvar­skatteavgift och beror skillnaden mellan den slutiiga och den preli­minära skatten på förhållande, som den skattskyldige inte har kunnat råda över, får skattemyndigheten efter ansökan av den skattskyldige besluta att avgiften skall tas ut med en procentsats motsvarande 90 pro­cent av den statslåneränta sora gällde vid utgången av november inkomståret. Procentsatsen bestems till tel med högst en decimal.

Har skattskyldig påförts kvar­skatteavgift och beror skillnaden raellan den slutliga och den preli­minära skatten på förhållande, som den skattskyldige inte har kunnat råda över, får skattemyndigheten efter ansökan av den skattskyldige beslute att avgiften skall tas ut med en procentsats motsvarande 90 pro­cent av den stotslåneränto sora gällde vid utgången av noveraber inkomståret. Procentsatsen bestäms till tal med högst en deciraal. Har den slutliga skatten debiterats senast den 31 augusti året efter inkomståret får skattemyndigheten besluta att avgiften i stället skall tas ut med en procentsats motsva­rande 45 procent av statslånerän­tan om skatten betalas senast den 18 september nämnda är Vid beslut om nedsättning enligt första stycket skall bortses från den del av avgiften som har beräknats efter 20 eller 40 procent av statslåne­räntan enligt 27 § 3 eller 4 raora.

Ansökan skall ha kommit in till skattemyndigheten före utgången av året efter det då avgiften påfördes.

(Se vidare anvisningaraa.)

Senaste lydelse 1992:624.

130

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

31 §

Uträkning av de särskilda skatteposter sora ingår i tUlkoraraande skatt samt debitering av sådan skatt verkstells efter sainma grander, sora har gällt för debitering av motsvarande slutliga skatt.

Sänkning av viss skatt vid ändrad debitering avräknas raot höjning av annan skatt till följd av ändringen. Tillkommande skatt under 25 kronor uttages ej.

Tillkommande skatt skall betalas senast den 18 i den uppbördsmånad sora skatterayndigheten bestämmer, dock inte tidigare än den 18 maj året efter taxeringsåret.

Tillkommande skatt skall, om inte annat följer av 32 b §, betalas senast den 18 i den uppbördsmånad som skatterayndigheten bestämmer, dock inte tidigare än den 18 maj året efter taxeringsåret.

32 b 

Skall tillkommande skatt debite­ras efter det att skattsedel på slut­lig skatt har utfärdats för den skattskyldige men innan påföringen av slutlig skatt har avslutats för året skall ny skattsedel på slutlig skatt utfärdas vari den tillkom­mande skatten tas upp. \bd som föreskrivs i denna lag om arbets­givares skyldighet att göra skat­teavdrag för kvarstående skatt samt att redovisa och inbetala skatten gäller även sådan tillkommande skatt.

33 För skattskyldig skall utfärdas skattsedel, särskild för prelirainär skatt, för slutiig skatt och för tillkommande skatt. Skattsedel skall dock inte utfärdas för prelimi­när skatt enligt 3 § 2 mom. tredje stycket. Att skattsedel får utfärdas för handelsbolag framgår av 33 a och 33 b §§.

För skattskyldig skall utfårcfes skattsedel, särskild för preliminär skatt, för slutlig skatt och för annan tillkommande skatt än sådan som avses i 32 b §. Skattsedel skall dock inte utfärdas för prelirainär skatt enligt 3 § 2 raora. tredje stycket. Ätt skattsedel får utfärdas för handelsbolag fraragår av 33 a och 33 b §§.

35 §'

Skattsedel på slutlig skatt skall översändas till den skattskyldige senast den 15 december under taxeringsåret.

Skattsedel på slutlig skatt skall översäncfes till den skattskyldige senast den 31 augusti under taxe­ringsåret om grundläggande beslut om årlig taxering fattats senast den

*Senaste lydelse 1992:680. ''Senaste lydelse 1992:680.

131

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

15 augusti på grundval av förenk­lad självdeklaration enligt 2 kap. 11 % lagen (1990:325) om själv­deklamtion och kontrolluppgifter. I övriga fall skall skattsedel på slutlig skatt översändas till den skattskyldige senast den 15 decem­ber under taxeringsåret. En Ä-skattesedel skall översändas till den skattskyldige senast den 18 januari under inkomståret.

Uppbär skattskyldig, sora tidigare mte haft inkomst för vilken preli­rainär A-skatt skall betalas, såcfen inkorast under inkomståret, skall han anraäla detta till vederbörande skatterayndighet. Denna skall säncfe en skattsedel till den skattskyldige så snart det kan ske.

Prop. 1992/93:86 

Bilaga 3

40 

§

Fullgör inte arbetstagare sin skyldighet enligt första stycket, görs under tid, då avdrag för kvarsteende skatt skall verkställas, avdrag för sådan skatt vid varje utbetelningstillfälle med lika stort belopp sora skall dras av för preliminär A-skatt. Att skatteavdrag för kvarsteende skatt inte skall verkställas vid arbete som är avsett att pågå kortare tid än en vecka, fraragår av 39 § 1 a raom.

2 mom. Arbetstagare, som skall vidkännas skatteavdrag enligt I mom., skall omedelbart efter det han mottagit skattsedel på slutlig skatt överlärana den eller vederbör­lig del därav till den arbetsgivare sora enligt 39 § 1 a raora. är skyl­dig att göra skatteavdrag för den kvarsteende skatten eller för denne uppvisa skattsedeln eller vederbör­lig del därav eller intyg av skatte­myndighet att han inte har att be­tala kvarsteende skatt.

2 raom. Arbetstagare, som skall vidkännas skatteavdrag enligt 1 mora., skall före utgången av taxeringsåret överlärana skattsedel på slutlig skatt eller vederbörlig del därav till den arbetsgivare som enligt 39 § 1 a mom. är skyldig att göra skatteavdrag för den kvarstå­ende skatten eller för denne upp­visa skattsedeln eller vederbörlig del därav eller intyg av skattemyn­dighet att han inte har att betala kvarstående skatt.

45 §

2 mom.' Har skattskyldig bete­lat preliminär skatt med belopp, som beräknas överstiga motsvaran­de slutliga skatt, i förekommande fall minskad med överskjutande ingående mervärdeskatt, med minst en femtedel av den sålunda mins­kade slutliga skatten, dock rainst 500 kronor, skall efter beslut av skattemyndigheten i samband med

Senaste lydelse 1992:680. 'Senaste lydelse 1992:680.

2 raora. Har skattskyldig, som skall taxeras på grundval av all­män självdeklaration enligt 2 kap. 13 § lagen (1990:325) om själv­deklaration och kontrolluppgifter, betelat preliminär skatt raed be­lopp, sora beräknas överstiga raot­svarande slutliga skatt, i förekora­raande fell minskad med överskju­tande ingående mervärdeskatt, med

132

Nuvarande lydelse

jämkning det överskjutande belop­pet återbetelas till den skattskyldige på det sätt som anges i 68 § 1 raora. utan awaktan på debite­ring av den slutliga skatten. Då särskilda oraständigheter föranleder det, får skattemyndighet besluta om återbetalning av för raycket erlagd prelirainär skatt, även ora den inbetalda prelirainärskatten inte överstiger den beräknade slutliga skatten, i förekommande fell, minskad raed överskjutande ingå­ende mervärdeskatt på det sätt som nyss har angivits.

Föreslagen lydebe

ininst en feratedel av den såluncfe minskade slutliga skatten, dock ininst 500 kronor, skall efter beslut av skatterayndigheten i saraband raed jämkning det överskjutande beloppet återbetalas till den skattskyldige på det sätt sora anges i 68 § 1 mom. utan awaktan på debitering av den slutliga skatten. Då särskilda oraständigheter föran­leder det, får skatterayndighet besluta om återbetalning av för raycket erlagd preliminär skatt, även om den inbefelcfe preliminär­skatten inte överstiger den beräkna­de slutliga skatten, i förekomman­de fell, minskad raed överskjutande ingående mervärdeskatt på det sätt sora nyss har angivits. Ora den överskjufende ingående raervärdeskatten beräknas överstiga den skattskyldiges slutliga skatt, skall det överskjutande beloppet efter inkomstårets utgång på ansökan betalas ut till den skattskyldige. Därvid gäller besteramelseraa i första stycket i tillämpliga delar.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

68 § 6 mom. Fordran på skatt eller ränto, som skall återbetelas enligt denna lag, må ej överlåtos särskilt, innan beloppet kan lyftas. Utan hinder av vad som sägs i       Utan hinder av vad som sägs i

första stycket får där avsedd ford­ran utmätas. Fordran på överskju­tande skatt, som avses i 1 mora. första stycket, och ränta på sådan fordran får dock utraätas först i samband med att kronofogdemyn­dighet vid den årliga debiteringen av slutlig skatt bereds tillfälle att ta sådana fordringar i anspråk enligt lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och av­gifter. I enskilt mål får fordringar av sistnämnda slag inte utraätas efter ansökan som gjorts senare än den 1 september under taxerings­året.

Bestämmelsema i 5 kap. 1-3 §§ utsökningsbalken tillämpas inte vid utmätning av fordran som avses i första stycket. 7 enskiU mål skall dock undantagas ett belopp om femhundra kronor utom i mål om vad enskild har att utgiva enligt

första stycket får där avsedd ford­ran utmätas. Fordran på överskju­tande skatt, som avses i 1 raora. första stycket, och ränta på sådan fordran får dock utmätas först i saraband raed att kronofogdemyn­dighet vid den årliga debiteringen av slutlig skatt bereds tillfälle att ta sådana fordringar i anspråk enligt lagen (1985:146) om avräkning vid återbefelning av skatter och av­gifter. I enskilt mål får fordringar av sistnämnda slag inte utmätas efter ansökan sora gjorts senare än den 30 juni under fexeringsåret.

Bestämmelseraa i 5 kap. 1-3 §§ utsökningsbalken tillämpas inte vid utmätning av fordran sora avses i första stycket.

10 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 86

133

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

lagen om socialhjälp eller barna­vårdslagen eller på grund av un­derhållsskyldighet enligt gifter­målsbalken, föräldrabalken eller annan lag.

Utmätning i enskilt mål må icke ske utan att åtgärden kan berälcnas inbringa sökanden något utöver vad sora fordras för att täcka kostnadema för utmätningen.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

69 §

1 rnom.'" Om preliminär skatt, sora har inbetalats eller sora, utan att så har skett, skall gottskrivas skattskyldig på grand av att arbetsgivaren gjort skatteavdrag eller enligt 27 § 2 mom. första stycket 4 eller 5 eller andra stycket sararaa raoraent, överstiger den slutliga skatten skall ränta (ö-skatteränta) beräknas på det överskjutande beloppet.

Vid ränteberäkningen gäller att i Vid ränteberäkningen gäller att i den slutliga skatten inte inräknas    den slutliga skatten inte inräknas

skattetillägg eller förseningsavgift enligt taxeringslagen (1990:324) och att i den preliminära skatten inte inräknas sådan preliminär skatt som avses i 27 § 2 raora. 3 och som har betalats efter den 30 april året efter inkomsteret.

Ränta beräknas på den del av överskjutande belopp som inte överstiger 20 000 kronor enligt en räntesats som motsvarar 60 procent av den statslåneränta som gällde vid utgången av november iii-kcmi.ståret och på belopp däröver enligt en räntesats som motsvarar 45 procent av statslåneräntan. Har preliminär skatt, som avses i 27 § 2 mom. 3, betalats efter den 18 febraari året efter inkomståret men senast den 30 april samma år, beräknas räntan enligt en räntesats som motsvarar 30 procent av stats-låneräntan. Räntesatseraa bestäms till procenttal med högst en deci­mal.

skattetillägg eller förseningsavgift enligt taxeringslagen (1990:324) och att i den preliminära skatten inte inräknas sådan preliminär skatt sora avses i 27 § 2 raora. 3 och sora har befelats efter den 3 maj året efter inkomsteret.

Vid debitering av slutlig skatt senast den 31 augusti taxerings­året, beräknas ränta på den del av överskjutande belopp som inte överstiger 20 000 kronor enligt en räntesats, som motsvarar 35 pro­cent av den statslåneränta som gällde vid utgången av november inkomståret och på belopp därut­över enligt en räntesats som mot­svarar 25 procent av statslånerän­tan. Ränta utgår inte på överskju­tande belopp till den del det mot­svaras av preliminär skatt som inbetalas efter den 18 februari året efter inkomståret. I övriga fall beräknas ränta på den del av över­skjutande belopp sora inte översti­ger 20 000 kronor enligt en ränte­sats som raotsvarar 60 procent av statslåneräntan och på belopp däröver enligt en räntesats som motsvarar 45 procent av stetslåne­räntan. Har preliminär skatt, som avses i  27  § 2 mora. 3,  betelats

"Senaste lydelse 1992:624.

134

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 3 efter den 18 februari året efter inkomståret men senast den 3 maj sararaa år, beräknas räntan enligt en räntesats som motsvarar 30 pro­cent av statslåneräntan. Ränte­satseraa bestäms till procenttal med högst en decimal. Ränta, i förekoraraande fell efter avdrag för kvarskatteavgift, befelas inte ut ora beloppet understiger 50 kronor.

Ändras debitering eller gottskrivning enligt 27 § 2 mora. eller debiteras tillkommande skatt, görs ny beräkning av ränto. Räntan bestäras därvid till belopp som skulle ha utgått, om beräkningen gjorts vid den årliga debiteringen av motsvarande slutliga skatt.

Besteramelseraa i denna lag om tillkoramande skatt skall tillärapas på ö-skatteränfe.

Anvisningar

till 45 §

3." Har skattskyldig under inkomståret, innan beslutet om jämkning meddelats, erlagt högre preliminär skatt än han rätteligen bort göra, skall den för mycket inbetoida skatten icke restitueras. I stället skall den preliminära skatt sora skall erläggas efter beslut om jämkning i motsva­rande mån reduceras, så att den sammanlagcfe prelirainärskatten kommer att uppgå till belopp, sora beräknas böra utgå för inkomståret. Fall kan förekomma, särskilt vid jämkning under senare delen av inkomsteret, åk prelirainärskatten nedsätts med så stort belopp att den skattskyldige, trots att han helt befriats från att befela sådan skatt under återsfeende upp­bördsmånader, ändå har inbefelt högre skatt än han kan antas ha rätte­ligen bort göra.

Uppgår det för mycket inbetalda Uppgår det för raycket inbetolcfe

beloppet till rainst en feratedel av beloppet till rainst en feratedel av

den beräknade slutliga skatten, i den beräknade slutiiga skatten, i

förekommande fell minskad med förekommande fell minskad med

överskjutande ingående mervärde- överskjutande ingående raervärde­

skatt, dock till minst 500 kronor, skatt, dock till minst 500 kronor,

har den skattskyldige rätt att få har skattskyldig, som skall taxeras

tillbaka det för mycket inbetalda på grundval av allmän självdekla-

beloppet utan avvaktan på debite- ration enligt 2 kap. 13 § lagen

ring av den slutliga skatten. Är (1990:325) om självdeklaration och

särskilda förhållanden för handen kontrolluppgifter, rätt att få tillbaka

 fråga är t.ex. om ett särskilt det för raycket inbetalda beloppet

stort skattebelopp kan myndig- utan awaktan på debitering av den

heten, även om det angivna villko- slutliga skatten. Är särskilda för-

ret inte är uppfyllt, medge att det hållanden för handen fråga är

för mycket betalda beloppet återbe- t.ex. ora ett särskilt stort skatte-

talas till den skattskyldige.

belopp kan rayndigheten, även

om det angivna vilUcoret inte är

"Senaste lydelse 1992:680.

135

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:86

Bilaga 3 uppfyllt, medge att det för mycket betalda beloppet återbetalas till den skattskyldige.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994 och tillämpas första gången i fråga om prelirainär skatt för 1994 särat slutlig och tillkomraande skatt på grand av 1995 års taxering. Dock skall ändringen i 68 § 6 raora. tredje stycket träda i kraft den 1 januari 1993 och tillärapas på återbetal­ning av skatt som sker efter ikraftträdandet.

136

4  Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs i fråga ora kommunalskattelagen (1928:370)' dels att punkt 7 av anvisningaraa till 46 § skall upphöra att gälla, dels att punkt 4 av anvisningaraa till 41 § skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Anvisningar

till 41 §

4. I fråga ora inkorast av tjänst gäller såsora allmän regel, att inkorast skall anses hava åtnjutits under det år, då densamma från den skattskyldiges synpunkt är att anse såsom verkligen förvärvad och till sitt belopp känd. Detta är framför allt förhållandet, då in­komsten av den skattskyldige upp­burits eller blivit för honora till­gänglig för lyftning eller, såsom i fråga om bostadsförmån och andra förmåner in natura, då den på annat sätt kommit den skattskyldige till godo, detta oberoende av hura­vida inkomsten intjänats under året eller tidigare. Har den skattskyl­dige på grand av sin tjänst fått förvärva värdepapper på förmån­liga villkor, tas förmånen upp till beskattning det år förvärvet skedde.

4. I fråga om inkomst av tjänst gäller såsom allmän regel, att inkomst skall anses hava åtnjutits under det år, då densararaa från den skattskyldiges synpunkt är att anse såsom verkligen förvärvad och till sitt belopp känd. Detta är framför allt förhållandet, cfe in­komsten av den skattskyldige upp­burits eller blivit för honora till­gänglig för lyftning eller, såsora i fråga om bostadsförmån och andra förmåner in natura, då den på annat sätt kommit den skattskyldige till godo, detta oberoende av hura­vida inkomsten intjänats under året eller tidigare. Har den skattskyl­dige på grand av sin tjänst fått förvärva värdepapper på förmån­liga villkor, tas förmånen upp till beskattning det år förvärvet skedde. Vad gäller rätt beskatt­ningsår för inkomster som tas upp som intäkt av tjänst enligt be­stämmelserna i 32 § 1 mom. första stycket h gäller dock bestämmelser­na i 3  5 mom. lagen (1947:576) om StatUg inkomstskatt.

k andra sidan skall utgifteraa och omkostnaderaa för inkorastförvärvet avdragas från intäkten under det år, då de verkligen blivit av den skatt­skyldige bestridda, även om de avser inkomst, som tidigare förvärvats eller först under ett senare år beräknas inflyta.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas första gången vid 1994 års taxering. I fråga om intekter som uppburits och utgifter sora erlagts i anslutning till årsskiftet 1992-1993 tiUämpas dock äldre bestäm­melser.

'Senaste lydelse av punkt 1 av anvisningarna till 46 § 1991:1912. -Senaste lydelse 1991:1912.

137

5  Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Härigenom föreskrivs att 3 § 5 mora. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt' skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:86 Bilaga 3

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

3

§

5 mom. I fråga om till vilket beskattningsår en inkomst eller ut­gift skall hänföras tillärapas be­stämmelseraa i 41 § andra stycket och punkt 4 av anvisningaraa till 41 § komraunalskattelagen (1928:370), ora inte annat före­skrivs i denna lag. Ränta på sådan bankräkning där räntan gottskrivs insättaren den 31 december anses som tillgänglig för lyftning denna dag.

5 raora. I fråga om till vilket beskattningsår en inkomst eller ut­gift skall hänföras tillämpas be­stämmelsema i 41 § andra stycket och punkt 4 av anvisningama till 41 § koraraunalskattelagen (1928:370), ora inte annat före­skrivs i denna lag. Ränta på sådan bankräkning där räntan gottskrivs insättaren den 31 deceraber anses som tillgänglig för lyftning denna dag. Intäkter skall hänföras till beskattningsåret, trots att de inte uppburits eller varit tillgängligaför lyftning förrän efter beskattnings­årets utgång under förutsättning att de intjänats senast under beskatt­ningsåret och uppburits eller blivit tillgängligaför lyftning före den 15 januari påföljande år. Likaså skall intäkter som uppburits eller blivit tiUgängUga för lyftning efter den 15 december året före beskatt­ningsåret hänföras till beskatt­ningsåret om de i sin helhet belö­per tidigast på beskattningsåret. På motsvarande sätt som i fråga om intäkter skall en utgift, som beta­lats efter den 15 december året före beskattningsåret eller före den 15 januari året efter beskatt­ningsåret, hänföras till beskatt­ningsåret.

Bestemmelsema i 9 mom. andra och tredje styckena tillärapas också i fråga om förvärv av rätt till ränta.

'Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770. Senaste lydelse 1991:1913.

138

________ 

__________________________________________ 

Prop. 1992/93:86

Bilaga 3 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas första gången

vid 1994 års taxering. 1 fråga ora intekter som uppburits och utgifter som

erlagts   i   anslutning   till  årsskiftet   1992-1993   tillämpas  dock  äldre

bestämmelser.

139

LAGRÅDET

Prop. 1992/93:86

Bilaga 4 Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1992-11-03

Närvarande: justitierådet Per Jermsten, regeringsrådet Stig von Bahr, justitierådet Inger[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 15 oktober 1992 har regeringen på hemställan av statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämte lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter,

2.lag om ändring i texeringslagen (1990:324),

3.

lag om ändring i uppbördslagen (1953:272),

4.

lag om ändring i komraunalskattelagen (1928:370),

5.

lag om ändring i lagen (1947:576) om sfetiig inkomstskatt. Förslagen  har  inför  lagrådet  föredragits  av  kammarrättsassessorn

Christer Älexandersson. Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet:

Förslag till lag om ändring i tagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter

2 kap. 10 §

1 paragrafens nya lydelse anges vilka uppgifter en självdeklaration - såväl allmän som förenklad - skall innehålla.

Med avvikelse från vad sora nu gäller beträffande uppgifter om den skattskyldiges förmögenhetsförhållanden, enligt 2 kap. 12 § försfe stycket 6 vid förenklad självdeklaration och enligt 2 kap. 13 § försfe stycket 4 i fråga om allmän självdeklaration, föreskrivs i försfe stycket 4 i förslaget, att (deklarationen skall innehålla uppgifter om) den skatt­skyldiges tillgångar och skulder vid slutet av beskattningsåret "om förmögenheten uppgår till skattepliktigt belopp". Motiven till denna ändring, som således innebär att uppgifter om tillgångar och skulder behöver lämnas endast om nettoförmögenheten uppgår till skattepliktigt belopp, redovisas i den allmänna motiveringen under 6.2.

I den föreslagna paragrafens tredje stycke, som har sin motsvarighet i nuvarande 2 kap. 12 § andra stycket och 13 § tredje stycket, anges att om en skattskyldig skall texeras för baras eller någon annans förmögen­het, uppgift skall lämnas "även ora sådan förmögenhet". Remissproto­kollet innehåller inte någon upplysning om hur bestämmelsen i detta stycke avses bli tillämpad i förhållande till första stycket 4. Under det fortsatta lagstiftningsarbetet bör därför klargöras huravida det i här angivna fall är fråga om obligatoriska uppgifter eller under vilka föratsättningar som uppgifter om annans förmögenhet skall redovisas i en självdeklaration.

140

2 kap. 13 §

Prop. 1992/93:86

Bilaga 4 1 paragrafen anges de olika kategorier som är skyldiga att länma allraän

självdeklaration. En av dessa är sådan skattskyldig, sora är företagslecfere

i   fåmansförefeg,   fåmansägt  handelsbolag,   förefeg,   sora enligt  3   §

12 mom. nionde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall

behandlas som fåmansföretag, eller, ora uppgifter skall läranas enligt

24 §, i företag som upphört att vara sådant företag, eller närstående till

företagsledaren eller delägare i sådant företag.

1 punkt 14 av anvisningaraa till 32 § kommunalskattelagen (1928:370) fmns preciserade dels de aktiebolag och ekonomiska föreningar sora räknas som fåmansföretag, dels de handelsbolag sora räknas sora fåmansägda.

1 samma anvisningspunkt definieras ägaren till eller förefegsledaren i fåmansförefeg eller fåmansägt handelsbolag. Slutligen anges viUca anhöriga som skall räknas som närsteende personer. Denna senare krets upptar inte endast make och avkomling samt avkomlings make utan även föräldrar, fer- och morföräldrar, syskon och syskons make och avkom­ling samt dödsbo vari den skattskyldige eller någon av de närstående är delägare. Med avkomling avses även styvbara och fosterbam.

Närsteendekretsen är således raycket vid. Antelet personer, sora inora sin närståendekrets har någon person verksara i ett fåraansförefeg, kan med hänsyn även till dessas mångfeld antes vara mycket stort. Det torde i praktiken även förhålla sig så, att åtskilliga skattskyldiga inte har kännedom om förekomsten av ett fåmansföreteg inom den egna närståen­dekretsen. Skattemyndighetemas kontrollmöjlighet är liten. Det kan ifrågasättas om det i förevarande sammanhang är lärapligt raed en så vid närståendekrets. Lagrådet vill här peka på de skilda rättsverkningar sora följer beroende på ora den skattskyldige skall avge en förenklad eller allmän självdeklaration.

Förs tag till lag om ändring i uppbördstagen (1953:272)

Enligt nu gällande bestämmelser kan tilUcommande skatt debiteras först sedan påföringen av slutlig skatt avslutats. I reraissen föreslås att begreppet tillkommande skatt utvidgas till att omfetta även sådan skatt som skall betalas på grand av att skattemyndigheten innan påföringen av slutlig skatt avslutats, dvs. innan den 15 deceraber under taxeringsåret, ändrar ett tidigare fettat beslut om slutlig skatt (2 § 2 mom.). Debiteras sådan tillkomraande skatt skall en ny skattsedel på slutlig skatt utfärdas vari den tillkommande skatten tas upp. En arbetsgivare skall vad gäller inbetalning och redovisning av sådan skatt följa uppbördslagens regelsystem för kvarsteende skatt (32 b §).

Den föreslagna ordningen tar sikte på skattskyldiga sora taxeras på grandval av förenklad självdeklaration och som redan i augusti under taxeringsåret tillsänds skattsedel på slutlig skatt. Leder en senare under taxeringsperioden företagen omprövning av taxeringen e.d. till ökad skatt i förhållande till vad som angetts i den utsända skattsedeln, skall skillnadsbeloppet tas upp som tillkommande skatt i en ny skattsedel på

141

slutlig skatt. Det kan alltså förekomma att den skattskyldige först erhåller    Prop. 1992/93:86 en utbetalning av överskjutande skatt och därefter påförs ett belopp som    Bilaga 4 tillkommande skatt.

Lagrådet har inget att erinra mot att en felaktig beräkning av slutiig skatt kan korrigeras genora att tillkommande skatt debiteras i en ny skattsedel på slutiig skatt. Enligt lagrådets mening är det emellertid i vissa hänseenden oklart hur det nya systemet är avsett att fungera. Fråga uppkoraraer exerapelvis hur skattskyldiga som själva svarar för inbetal­ningen av skatt skall förfera vid inbetolning av den tillkommande skatten. Tvekan kan här råcfe om regeln i 31 § tredje stycket är tillämplig på tillkommande skatt som avses i 32 b §. Enligt nämnda regel skall tillkommande skatt inte betalas tidigare än den 18 maj året efter taxeringsåret. I remissprotokollet berörs inte heller i vad raån kvar­skatteavgift och ö-skatteränta som tagits upp i den först utfärdade skattsedeln på slutlig skatt skall beaktas vid debiteringen av den tillkommande skatten. Ett ytterligare spörsmål är hur eventuell respitränta skall samordnas med ö-skatteränfe och kvarskatteavgift.

Enligt lagrådets uppfettning bör nu angivna frågor belysas närraare under det fortsatta lagstiftningsarbetet.

Förslag till lag om ändring i kommunabkattelagen (1928:370)

1 remissen föreslås att en strikt kontantprincip införs i inkomstslagen tjänst och kapital ävensora för allraänna avdrag. Den nuvarande särregleringen av vissa årsskiftesbetalningar skall således upphöra att gälla.

Lagändringen skall enligt förslaget träda i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas första gången vid 1994 års taxering. I fråga om intäkter som uppburits och utgifter som erlagts i anslutning till årsskiftet 1992-1993 skall dock äldre bestemraelser tillärapas.

Avsikten raed de föreslagna övergångsbestäraraelseraa är uppenbarligen att förhindra dels att en inkorast beskattas raer än en gång eller helt undgår beskattning, dels att en utgift föranleder dubbelavdrag eller inte alls medför avdragsrätt. Enligt lagrådets mening är det eraellertid inte helt säkert att den valda lösningen leder till önskat resultat. Det sagda kan belysas med följande exempel.

Anta att en ränteinkomst, som i sin helhet intjänats under år 1992, blir tillgänglig för lyftning och utbetalas den 10 januari 1993. Inkomsten skall med tillämpning av nuvarande årsskiftesregler hänföras till år 1992 och i följd därav beskattas vid 1993 års taxering (inkorasten har intjänats under beskattningsåret och blivit tillgänglig för lyftning före den 15 januari påföljande år).

Fråga uppkommer hämäst vad sora kommer att ske vid 1994 års taxering. Enligt övergångsbestämmelseraa skall äldre bestämmelser, dvs. nu gällande undantag från kontantprincipen, tillämpas på ränteinkomsten. Här uppkommer dock den komplikationen att 1994 års taxering tar sikte på inkomster och utgifter under år 1993 (beskattningsåret). Bedömningen gäller alltså en ränta som uppburits den 10 januari under beskattningsåret

142

och som intjänats året före beskattningsåret. En såcfen inkoinst omfettas    Prop. 1992/93:86 inte av den nuvarande särregleringen. Räntan synes därför böra beskattas    Bilaga 4 enligt kontantprincipen vilket leder till att den blir föreraål för beskatt­ning järaväl vid 1994 års taxering. En effekt av liknande slag torde uppkomraa i fråga ora ränteutgifter sora belöper på år 1992 raen som betalas först i början av januari 1993.

Vad nu anförts leder lagrådet till slutsatsen att övergångsbestämmelsen bör förtydligas. En utväg kan vara att mer i defelj reglera de olika situationer sora kan uppkomma i saraband raed öveigängen till en strikt konfentprincip.

Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Lagrådet hänvisar till vad sora anförts beträffande övergångsbestärarael­seraa till lagen om ändring i kommunalskattelagen.

Övriga lagförslag Lagrådet har ingen erinran raot förslagen.

143

Innehåll

Prop. 1992/93:86

Propositionens huvudsakliga innehåll

1

Propositionens lagförslag

2

1     Lag om ändring i lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter

2

2

Lag om ändring i fexeringslagen (1990:324)

14

3

Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

16

4

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

26

5

Lag om ändring i lagen (1947:576) ora sfetlig

inkorastskatt

28

6

Lag om ändring i lagen (1990:1136) om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter

30

7

Lag om ändring i lagen (1992:680) om ändring

i uppbördslagen (1953:272)

31

Utdrag regeringsprotokollet den 5 november 1992

32

1

Ärendet och dess beredning

32

2

Den förenklade självdeklarationen

34

3

Riksskatteverkets förslag

35

4

Allmänna utgångspunkter

37

5

Kontrolluppgiftsskyldighet m.ra

40

5.1

Utgiftsräntor

40

5.2

Toraträttsavgälder

42

5.3

Avgift för pensionsförsäkring

43

5.4

Aktieförsäljningar

45

5.5

Försäljning av andelar i allemansfond

46

5.6

Övriga frågor om uppgiftsskyldighet

48

5.6.1 Särskilda bestemmelser beträffende

fåmansföretag ra.ra.

48

5.6.2 Ersättning från arbetsgivare för utnyttjande

av egen festighet

49

5.6.3

Resekostnads- och traktamentsersättningar

50

5.6.4

Skatteavdrag på utdelning till oregistrerad andelsägare i värdepappersfond

51

5.7   Tidpunkt för uppgiftslämnande

52

6     Deklarationsförferandet

52

6.1

Deklarationsskyldigheten

52

6.2

Uppgiftsskyldighet för förmögenhet

54

6.3

Förferandet i huvuddrag

54

144

6.4    Skattebrottslagen

56    Prop. 1992/93:86

7     Uppbördsfrågor

57

7.1

Allmänt

57

7.2

Fyllnadsinbetalning av preliminär skatt

57

7.3

Debitering av slutlig skatt

58

7.4

Förtidsåterbetalning av överskjutande skatt

59

7.5

Uppbörd av kvarsteende skatt

60

7.6

Omräkning av skatt

62

7.7

Ränte- och avgiftsberäkning

64

7.8

Restföring

66

7.9

Utmätning av överskjutande skatt

66

8     Materiella frågor

67

8.1

Fastighetsskatten

67

8.2

Kontentprincipen och årsskiftesregeln m.m.

67

9

Skönstexering

69

10

Ikraftträdande

70

11

Ekonomiska effekter

71

12

Upprättede lagförslag

72

13

Författningskommenterer

73

13.1

Förslaget till lag om ändring i (1990:325) ora självdeklaration och kontrolluppgifter

73

13.2

Förslaget till lag om ändring i fexeringslagen

(1990:324)

79

13.3 Förslaget till lag om ändring i uppbördslagen

(1953:272)

79

13.4

Förslaget till lag ora ändring i koraraunalskatte­lagen (1928:370)

82

13.5

Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576)

om stetlig inkomstskatt

83

13.6

Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1136) om ändring i lagen (1990:1136) om självdeklara­tion och kontrolluppgifter

83

13.7

Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:680)

om ändring i uppbördslagen (1953:272)

83

14

Hemstellan

83

15

Beslut

84

Bilaga I   Lagförslagen i RSV Rapport 1992:3

85

Bilaga 2  Förteckning över remissinstanser

112

145

B;7aga J  De remitterade lagförslagen

113    Prop. 1992/93:86

Bilaga 4  Lagrådets yttrande

140

146