Regeringens skrivelse

1997/98:4

Totalförsvar i förnyelse

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Sundsvall den 11 september 1997

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Björn von[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Försvarsdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

Denna skrivelse är ett komplement till budgetpropositionen för år 1998,

utgiftsområde 6 Totalförsvar, och behandlar bl.a. anpassningsförmåga,

styrning av myndigheter, ledningssystem, personal, JAS 39 Gripen, frivillig

försvarsverksamhet, miljöfrågor, avveckling av truppminor, användningen

av det civila försvarets resurser vid internationella fredsfrämjande och

humanitära insatser samt förvaring av militära skjutvapen.

Skrivelsen innehåller även den årliga redogörelse som regeringen enligt den

s.k. hot- och riskpropositionen (prop. 1996/97:11) skall lämna till riksdagen.

Innehållsförteckning

1 Inledning 3

2 Anpassningsförmåga 4

3 Styrning av myndigheter inom utgiftsområdet 6

3.1 Mål för utgiftsområdet 6

3.2 Styrning och kontroll av Försvarsmakten m.m. 6

3.3 Uppföljning och utvärdering avseende det civila försvaret 8

3.4 Civilt försvar - Funktionsutvärdering 9

4 Ledning och samordning 10

5 Beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred 11

6 Personal 14

6.1 Pliktpersonal 14

6.2 Vid Försvarsmakten anställd personal 17

7 JAS 39 Gripen 21

7.1 Bakgrund 21

7.2 Projektredovisning 22

7.3 Ekonomi 23

8 Frivillig försvarsverksamhet 26

8.1 Frivilligutredningen 26

8.2 De frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet i de

baltiska länderna 29

9 Miljöfrågor inom Försvarsdepartementets verksamhetsområde 30

10 Avveckling av truppminor 33

11 Centrum för traumatologi och katastrofmedicin i Linköping 34

12 Länsstyrelserna 35

13 Användningen av det civila försvarets resurser vid internationella

fredsfrämjande och humanitära insatser 38

14 Den civila trafikflygarutbildningen 40

15 Förvaring av militära skjutvapen 41

16 Mark, anläggningar och lokaler 42

17 Muskö örlogsvarvs verksamhetsställe på Rindö 44

1 Inledning

Regeringens ambition är att varje år under försvarsbeslutsperioden, i

samband med att budgetpropositionen överlämnas till riksdagen, även

överlämna en skrivelse som har sin utgångspunkt i det senaste

totalförsvarsbeslutet. Det bör därmed bli enklare för riksdagen att följa upp

genomförandet av detta beslut.

Denna skrivelse är sålunda ett komplement till budgetpropositionen. Här

informerar regeringen om sådant som riksdagen har begärt av regeringen

eller som regeringen i övrigt finner angeläget att redovisa.

Skrivelsen behandlar bl.a. lång- och kortsiktig anpassningsförmåga, arbetet

med att förbättra styrningen av myndigheter inom utgiftsområdet, förnyelsen

av lednings- och informationssystem, personalfrågor, JAS 39 Gripen,

frivillig försvarsverksamhet, arbetet med miljöfrågor, avvecklingen av

truppminor, användningen av det civila försvarets resurser vid

internationella fredsfrämjande och humanitära insatser samt frågan om

förvaring av militära skjutvapen.

Skrivelsen innehåller även den årliga redogörelse som regeringen enligt den

s.k. hot- och riskpropositionen (prop. 1996/97:11) skall lämna till riksdagen.

Redogörelsen återfinns i avsnittet om beredskap mot svåra påfrestningar på

samhället i fred.

2 Anpassningsförmåga

I försvarsutskottets betänkande (bet. 1996/97:FöU1) Sveriges försvarspolitik

mot sekelskiftet framgår att utskottet i likhet med regeringen anser att ett

betydande utvecklingsarbete återstår för att skapa en stabil grund för den

långsiktiga anpassningsförmågan. Resultatet av det arbetet bör enligt

utskottet redovisas för riksdagen så att riksdagen ges goda förutsättningar att

följa upp och kontrollera om och hur förmågan att höja krigsdugligheten

och att långsiktigt anpassa totalförsvaret byggs upp.

Regeringen har påbörjat arbetet med att anpassa totalförsvaret till förändrade

förutsättningar. Kompetensuppbyggnad har skett genom utbildning och

beslutsprocessen har redan övats inom Regeringskansliet. Personal har

tillförts Regeringskansliet med särskild uppgift att utveckla metoderna för

anpassning. Även inom myndigheterna har förändringsprocessen påbörjats.

Försvarsmakten har i budgetunderlaget för år 1998 utvecklat på vilket sätt

arbetet med anpassning skall bedrivas inom Försvarsmakten.

Försvarsmakten har tillsammans med Försvarets materielverk m.fl. fortsatt

arbetet med att bedöma möjligheterna att höja krigsdugligheten för

krigsorganisationen inom ett år. Försvarsmakten har vidare uppgett att en

översyn av beredskapssystemet kommer att genomföras.

Funktionsansvariga myndigheter inom det civila försvaret skall enligt

regleringsbrev för budgetåret 1997 genomföra en analys av vilka åtgärder

som kan skjutas upp till e anpassningsperiod. Myndigheterna skall dessutom

utarbeta planer för hur anpassning skall kunna genomföras.

På regeringens uppdrag har Försvarets forskningsanstalt inkommit med

rapporter om bl.a. försvarsindustrins möjligheter att medverka i

anpassningsåtgärder.

Inom Försvarsdepartementet har därutöver arbete påbörjats för att göra

kompletterande värderingar av totalförsvarets förmåga och analys av

omvärldsutvecklingen utöver den som myndigheterna gör.

Myndigheternas påbörjade planläggning är grunden för det fortsatta arbetet.

Planläggningen övergår successivt i konkreta åtgärder. Forskning, studier

och utveckling kommer även i fortsättningen att vara viktiga förutsättningar

för att rätt åtgärder vidtas. Vidare måste kompetensutveckling av personalen

vara högt prioriterad.

Regeringen bedömer att genomförandet när principerna skall omvandlas

till praktiska åtgärder kommer att omfatta tiden fram till år 2001.

Förändringarna kan komma att omfatta såväl krigsorganisationens som

grundorganisationens struktur samt metoder för och omfattning av

materielanskaffningen. Den inhemska försvarsindustrins utveckling, bl.a.

genom ett fördjupat utlandssamarbete, och dess möjligheter att vidmakthålla

kompetens och kapacitet i tillräcklig omfattning för att kunna medverka vid

anpassningsåtgärder måste följas.

Grundat på regeringens inriktning kommer Överstyrelsen för civil beredskap

under hösten år 1997 att påbörja en revidering av de regionala mål- och

riskanalyserna utifrån den förändrade hotbilden. Analyserna är ett viktigt

prioriteringsinstrument som grund för all totalförsvarsplanering.

Totalförsvarets utökade internationella engagemang i fredsfrämjande och

humanitära uppgifter har lett till ökade krav på interoperabilitet. Dessa

erfarenheter kommer att särskilt studeras inom ramen för möjligheterna att

genomföra anpassningsåtgärder.

Regeringen avser att i samband med den säkerhetspolitiska kontrollstationen

år 1998 värdera möjligheterna att genomföra anpassning. Härvid kommer

särskilt den del av anpassningsfilosofin som benämns ominriktning att

studeras. Det är också intressant att ytterligare granska principerna för den

kortsiktiga höjningen av krigsorganisationens förmåga så att dessa tidiga

åtgärder inte binder handlingsmöjligheterna att vidta åtgärder som har en

mer långsiktig påverkan på totalförsvarets förmåga.

3 Styrning av myndigheter inom utgiftsområdet

Arbetet med att förbättra styrning och uppföljning av myndigheterna inom

utgiftsområdet fortsätter. Den arbetsgrupp för utveckling av mål- och

resultatstyrningen av Försvarsmakten m.m. som tillsattes av chefen för

Försvarsdepartementet våren 1996 har under året arbetat vidare med den

förmågestyrning som regeringen redogjorde för i totalförsvarspropositionen

år 1996. Vidare har arbete bedrivits med att förbättra såväl prognoser för

som uppföljning av de ekonomiska utfallen av Försvarsmaktens verksamhet.

Erfarenheterna av arbetet inom arbetsgruppen är positiva.

Vidare har en arbetsgrupp tillsatts för arbetet med vidareutvecklingen av

styrningen av det civila försvaret. Arbetsgruppen inriktar initialt sitt arbete

på modeller för återrapportering av funktionernas förmåga.

Inom Regeringskansliet bedrivs ett arbete med att utveckla

resultatstyrningen inom hela statsförvaltningen. En del av arbetet är inriktat

på avgiftsfinansierade myndigheter. Vidareutvecklingen av styrningen av

stödmyndigheterna inom utgiftsområde 6 sker inom ramen för detta arbete.

3.1 Mål för utgiftsområdet

I ett system med mål- och resultatstyrning är det viktigt att det finns en

fungerande målhierarki. Övergripande politiska mål för ett utgiftsområde

skall kunna brytas ner till mål på verksamhetsområdesnivå. I

totalförsvarspropositionen år 1996 anges dock inga mål för utgiftsområdet

som helhet. Den högsta nivån utgörs istället av mål för

verksamhetsområden, funktioner och anslag.

Försvarsdepartementet har inlett ett utvecklingsarbete med att ta fram mål

för utgiftsområdet som helhet. Regeringen avser att återkomma till

riksdagen i ämnet.

3.2 Styrning och kontroll av Försvarsmakten m.m.

Rådet för insyn i Försvarsmakten

Enligt förordningen (1994:642) med instruktion för Försvarsmakten skall

vid Försvarsmakten finnas ett råd för insyn i myndigheten. Rådet skall nära

följa verksamheten vid myndigheten med undantag av den operativa

verksamheten och underrättelse- och säkerhetstjänsten. Rådet skall lämna

regeringen de synpunkter och förslag som föranleds av arbetet.

Föredragande i rådet är chefen för Försvarsmakten.

Rådet för insyn i Försvarsmakten har sedan det inrättades följt ett antal

frågor inom Försvarsmakten, bl.a. de internationella insatserna, planerings-

frågor inför och konsekvenser av försvarsbeslutet, principer för uttagning

och utbildning av jägarsoldater, officersutbildningen, förvaring av militära

skjutvapen, försvarets skolverksamhet, miljöfrågor inom försvaret,

inskrivning av värnpliktiga, internrevisionen inom Försvarsmakten samt

styrprinciper, uppdragsförslag och årsredovisningar.

Rådet har ägnat särskild uppmärksamhet åt etik- och moralfrågor inom

Försvarsmakten. Rådet har föreslagit att regeringen initierar en översyn av

bestämmelserna inom detta område. Ärendet bereds för närvarande inom

Regeringskansliet.

Styrning och uppföljning

Arbetet med att förbättra styrning och uppföljning av Försvarsmakten

fortsätter.

Försvarsutskottet ansåg våren 1997 i sitt betänkande (bet.1996/97:FöU4)

Styrning och uppföljning av totalförsvaret att det behövs en redovisning som

inför riksdagen redogör för hur - och efter vilka principer - försvaret är tänkt

att föras och varför krigsorganisationen bör utformas på sätt som regeringen

föreslår. Utskottet efterlyste därför en närmare redovisning av de operativa

principerna, en värdering av Försvarsmaktens styrka och svagheter samt ett

därpå baserat förslag till vilka operativa försvarsförmågor i olika avseenden

som bör prioriteras högre resp. lägre.

Utskottet var inte främmande för att en annan indelning av Försvarsmaktens

verksamhet och resurser kan vara mer ändamålsenlig för riksdagen och på

ett bättre sätt beskriva Försvarsmaktens uppgifter och statsmakternas krav

på dess förmåga i olika avseenden. Utskottet ansåg att regeringen därför

borde överväga om den nuvarande indelningsgrunden bör omprövas och ges

en utformning som på ett tydligare sätt beskriver det militära försvarets

uppgifter och statsmakternas krav på operativ förmåga och därmed tydligt

anger dimensioneringsgrunden för krigsorganisationens kvalitet och

kvantitet.

Regeringen har med hjälp av försvarsberedningen och olika arbetsgrupper

påbörjat ett arbete för att bättre kunna kontrollera överensstämmelsen

mellan säkerhetspolitiska mål och totalförsvarets uppgifter och resurser.

Syftet är att ge regeringen en bättre möjlighet att kunna komplettera

myndigheternas underlag när det gäller hotanalys och bedömning av

totalförsvarets operativa förmåga. En redovisning kommer att lämnas inför

den säkerhetspolitiska kontrollstationen år 1998.

För att ytterligare förbättra regeringens styrning samt visa för riksdagen hur

Försvarsmakten utvecklas vad avser produktivitet och effektivitet genomför

regeringen styrningen i en tydlig beställar- och ägarroll. Styrningen skall

uttrycka krav på hur infrastrukturen och investeringar skall utvecklas.

I krigsorganisationen skall kopplingen mellan de säkerhets- och

försvarspolitiska målen och de enskilda krigsförbanden vara tydlig i form av

krav på olika förmågor. De olika förmågorna skall beskriva efter vilka

principer försvaret är tänkt att föras och ger därmed förklaring till varför

krigsorganisationen bör utformas på det sätt som regeringen föreslår.

Regeringen kommer under hösten 1997 ge Försvarsmakten i uppgift att

redovisa krigsorganisationens kapacitet i förmågetermer. Därefter kommer

regeringen att ange vilken ambitionsnivå och de krav på olika förmågor som

Försvarsmakten måste uppnå för att lösa sina huvuduppgifter. Regeringens

krav på krigsorganisationen och dess samlade förmåga skall utmynna i

årliga verksamhetsmål, som anger vad som skall produceras av

grundorganisationen för att utveckla, vidmakthålla och vid behov

avveckla krigsförband. Redovisning av arbetet kommer att lämnas i särskild

ordning till försvarsutskottet.

Utvecklingsarbetet i Regeringskansliet pekar mot att den nuvarande

fördelningen av anslag på program inte är helt ändamålsenlig. Det har inte

heller visat sig möjligt att fördela anslaget i förmågetermer. I det fortsatta

utvecklingsarbetet övervägs en fördelning av resurserna på

huvuduppgifterna.

3.3 Uppföljning och utvärdering avseende det civila försvaret

I totalförsvarspropositionen år 1996 framhöll regeringen i avsnitt 19.3 att

arbetet med att ta fram en årlig rapport för det civila försvaret borde

fortsätta. Mot bakgrund av detta angav regeringen i 1997 års regleringsbrev

till funktionsansvariga myndigheter inom det civila försvaret att

funktionsgemensamma resultatmått m.m. skall utarbetas. Syftet är att

förbättra möjligheten till bedömning av de olika funktionernas samlade

beredskap samt utvecklingen inom respektive funktion. Regeringen angav

vidare att Överstyrelsen för civil beredskap utifrån de ansvariga

myndigheternas funktionsredovisningar skall redovisa en årsbok över det

civila försvarets förmåga för budgetåret 1997.

För respektive funktion inom det civila försvaret finns av riksdagen

fastställda femåriga funktionsmål. Funktionsmålet nås emellertid inte det

första året i försvarsbeslutsperioden. För att nå målet måste funktionens

förmåga successivt utvecklas och förbättras. Regeringen anger därför

verksamhetsmål i regleringsbreven för varje budgetår. Målen utgår från de

övergripande funktionsmålen. Resultatet av myndigheternas arbete mot

angivna verksamhetsmål skall därmed successivt under femårsperioden

sammantaget leda fram till de önskade funktions- och effektmålen.

Uppgiften för den ovan nämnda arbetsgruppen för det civila försvaret är att

utveckla regeringens styrning så att myndigheternas återrapportering ger

ökad information om utvecklingen mot det önskade funktionsmålet. Arbetet

skall därmed även leda fram till en utveckling av den ovan nämnda årsboken

för det civila försvaret.

3.4 Civilt försvar - Funktionsutvärdering

Regeringen uttalade i 1995 års budgetproposition (prop. 1994/95:100 bilaga

5) att det fanns skäl att pröva en modell med årliga genomgripande

utvärderingar av en eller två funktioner. Överstyrelsen för civil beredskap

angavs vara den myndighet som skulle svara för dessa utvärderingar då

regeringen ansåg att uppgiften ligger inom ramen för Överstyrelsens

ansvarsområde. Regeringen uttalade att utvärderingen bl.a. skulle kunna

avse kontroll av att den funktionsansvariga myndigheten på ett lämpligt sätt

följer och tolkar statsmakternas inriktning av det civila försvaret och att

planeringen genomförs på ett rationellt och kostnadseffektivt sätt.

Överstyrelsen har på uppdrag av regeringen påbörjat en utvärdering av

funktionen Befolkningsskydd och räddningstjänst. Då verksamheten inom

Statens räddningsverk är föremål för en översyn av en särskild utredare (dir.

1996:114) skall Överstyrelsen löpande avrapportera till utredaren. Under

juni månad har en preliminär avrapportering lämnats till utredaren.

Överstyrelsen skall senast den 30 september 1997 till regeringen redovisa

resultatet av funktionsgenomgången.

Funktionsgenomgångar är enligt regeringens mening ett värdefullt

komplement till myndigheternas årsredovisningar. Regeringen kommer

därför att under budgetåret 1998 uppdra åt Överstyrelsen att utvärdera

ytterligare en eller två funktioner.

4 Ledning och samordning

I både den första och andra etappen av försvarsbeslutet blev

ledningssystemet inom totalförsvaret föremål för en ingående behandling. I

den första etappen angavs utgångspunkter för arbetet med utvecklingen av

ledningssystemet. Underlagsarbetet skulle leda fram till en helhetslösning

där skilda delar av de militära och civila ledningsfunktionerna och

ledningssystemen är avstämda mot varandra. I etapp två beslutades vissa

organisatoriska förändringar i ledningssystemet. Regeringen angav vidare

sin syn på ledningen och samordningen inom totalförsvaret där det

grundläggande målet var att åstadkomma ett sammanhållet system en

homogen ledningskedja. Försvarsutskottet delade i allt väsentligt

regeringens syn och ansåg att det var nödvändigt med en genomarbetad

ledningsdoktrin. Utskottet pekade på några förhållanden som borde

övervägas i det långsiktiga arbetet med att för totalförsvaret utveckla ett

effektivt ledningskoncept, arbetsmetoder, regler för beslutsfattande samt

ledningsfunktionens organisatoriska utveckling. Enligt utskottet borde en

sådan utveckling utgå från bl.a. ledningsbehovet, den framtida

ledningsmiljön, behovet av samordning och en effektivt fungerande

beslutsprocess samt kravet på robusthet och flexibilitet.

Regeringen har inriktat det fortsatta arbetet från de utgångspunkter som

utskottet har angett. Regeringen avser att återkomma till riksdagen då

preliminära erfarenheter av genomförda förändringar av ledningssystemen

och ytterligare utredningsmaterial om ledningssystemutveckling och

informationskrig föreligger. Avsikten är att inför kontrollstationen år 1998

lämna en redovisning av regeringens inriktning för den fortsatta

utvecklingen av ledningssystemet och konkreta åtgärder på informations-

krigföringens område.

Den s.k. civila ledningskedjan behandlas i nästa avsnitt.

5 Beredskapen mot svåra påfrestningar på

samhället i fred

Enligt prop. 1996/97:11 om beredskapen mot svåra påfrestningar på

samhället i fred (hot- och riskpropositionen) skall regeringen i

budgetpropositionen varje år lämna en redogörelse till riksdagen för läget

när det gäller olika slag av svåra påfrestningar på samhället i fred.

Propositionen har behandlats av riksdagen den 14 maj 1997 (bet.

1996/97:FöU5, rskr 1996/97:203). Regeringen har valt att här redogöra för

hur arbetet med dessa frågor bedrivs.

Ansvarsförhållanden

Det är viktigt att ansvarsförhållanden för olika slag av åtgärder mot svåra

påfrestningar på samhället i fred är klara. En effektiv tillämpning av mål-

och resultatstyrning är enligt regeringen ett viktigt medel för att

åstadkomma en tillräcklig beredskap mot svåra påfrestningar på samhället i

fred. När det gäller sådana svåra påfrestningar, som det enligt hot- och

riskpropositionen skall finnas en särskilt god beredskap mot, identifieras de

myndigheter vilka i olika avseenden och på olika nivåer kan sägas ha ett

ansvar för att förebyggande respektive skadeavhjälpande åtgärder vidtas.

Regeringen kommer i regleringsbreven för budgetåret 1998 att besluta om

övergripande mål, verksamhetsmål och återrapporteringskrav för de

myndigheter som identifierats som huvudansvariga när det gäller

beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred.

Vidare kommer uppdrag att lämnas till myndigheterna att i budgetunderlag

och i delårsrapporter redovisa läget för beredskapen och för de åtgärder som

kan behöva vidtas.

Regeringen kommer således att i skrivelsen till riksdagen hösten 1998 kunna

lämna en första mer fullständig redovisning.

Försvarsutskottet ansåg i samband med behandlingen av hot- och

riskpropositionen att befogenheter och skyldigheter i den s.k. civila

ledningskedjan regering-länsstyrelser-kommuner skulle klaras ut när det

gäller förhållandena vid en svår påfrestning på samhället i fred. Regeringen

har med anledning av detta i augusti 1997 tillsatt en särskild arbetsgrupp

med uppgift att analysera och lämna förslag i fråga om bl.a. roller för de

olika myndigheterna i ledningskedjan.

Vissa uppdrag

Regeringen har efter riksdagens beslut i maj 1997 lämnat uppdrag till

myndigheter avseende underlag till regleringsbreven för år 1998. Uppdragen

avser att dels om så bedöms erforderligt lämna förslag till

kompletteringar av de bedömningar av läget för beredskapen inför olika

svåra påfrestningar som gjordes i hot- och riskpropositionen, dels lämna

förslag till verksamhetsmål i regleringsbrevet.

Regeringen har vidare efter riksdagsbeslutet lämnat ett tiotal uppdrag till

myndigheter i vissa skilda frågor som aviserades i propositionen. De avser

bl.a. att inom området Säkerhetskrav i samhällsplaneringen utveckla ett

ramprogram för forskning och utveckling i fråga om riskanalyser. Andra

exempel på uppdrag gäller ett handlingsprogram för att förbättra den

enskilda människans förmåga att agera på rätt sätt då samhället utsätts för

svåra påfrestningar samt frågor rörande psykiskt och socialt

omhändertagande vid svåra påfrestningar.

Regeringen vill erinra om att vissa samhällsorgan som har stor erfarenhet

från olyckor och olika slag av påfrestningar på samhället under mer normala

förhållanden torde få viktiga uppgifter i nästan alla slag av svåra

påfrestningar på samhället. Detta gäller främst polisen, organ inom

räddningstjänsten och hälso- och sjukvården. På dessa områden är det av

särskild vikt att det finns en tillräcklig förmåga då samhället utsätts för

svåra

påfrestningar. Regeringen kommer att särskilt uppmärksamma detta.

Lagförslag m.m.

Regeringen har hösten 1996 beslutat om en utredning om lagstiftning i fråga

om kemikalieolyckor m.m. (dir.1996:90). Utredningen har bl.a. till uppgift

att undersöka om myndighetsansvaret för transport av farligt gods bör

förändras för att uppnå en bättre samordning. Uppdraget har redovisats den

15 augusti 1997. Efter remissbehandling avser regeringen att återkomma till

riksdagen genom att i en särskild skrivelse lämna en redovisning av läget

vad gäller arbetet för ökad säkerhet vid transport av farligt gods. När

utredningens slutbetänkande senare har behandlats kan regeringen komma

att förelägga riksdagen förslag till lagstiftning.

I hot- och riskpropositionen anges att datasäkerhet är ett av de områden där

det är särskilt viktigt att god beredskap mot fredstida störningar kan

upprätthållas. Det framhålls att arbetet med att öka säkerheten i

samhällsviktiga datasystem måste intensifieras och ske på stor bredd med ett

brett spektrum av åtgärder.

Regeringen uppdrog i december 1995 åt Överstyrelsen för civil beredskap

att utreda förutsättningarna för att utforma ett system för certifiering av

datasystemsäkerhet (ADB-säkerhet) inom det civila försvaret. Uppdraget

redovisades i två etapper, varav den första redovisades tillsammans med det

civila försvarets programplan den 1 mars 1996. I december 1996

slutredovisade Överstyrelsen uppdraget.

Överstyrelsen konstaterar att underlaget för ett formellt beslut om

certifiering av ett datasystem blir mycket omfattande samt kräver djup

teknisk kompetens vilket gör att det blir både kostsamt och tidsödande.

Överstyrelsen föreslår i stället en procedur som omfattar en förordning om

grundsäkerhetskrav och driftgodkännande för samhällsviktiga datasystem

samt föreskrifter beslutade av Överstyrelsen. Detta kan sedan kompletteras

med selektiv säkerhetsutvärdering som även omfattar hot- och risk-

verksamhetsrelaterade tilläggskrav, allmänna råd för hur säkra datasystem

kan utformas samt målgruppsanpassad utbildning.

Regeringen delar Överstyrelsens uppfattning att en certifiering av

datasäkerhet inom det civila försvaret inte bör genomföras. I stället bör

ambitionen vara att i första hand nå en god grundsäkerhet vad avser

informationsbehandling inom det civila försvaret. Mot bakgrund av detta har

regeringen i juni 1997 beslutat om en ändring i beredskapsförordningen

(1993:242) som innebär att en beredskapsmyndighet som i sin verksamhet

under höjd beredskap har behov av elektronisk informationsbehandling

ansvarar för att dator- och kommunikationssystemet uppfyller sådana

säkerhetskrav att myndighetens uppgifter kan utföras på ett tillfredställande

sätt.

Försvarsutskottet framhåller i betänkandet 1996/97:FöU5, bl.a. mot

bakgrund av tidigare uttalanden i frågan, att det är angeläget att regeringens

nu pågående arbete inom området leder fram till en utvecklad strategi på IT-

säkerhetsområdet.

Regeringen kommer i en skrivelse till riksdagen under hösten 1997 att

behandla utvecklingen i informationssamhället. Därvid kommer bl.a. att

behandlas IT-säkerhetsfrågor i enlighet med vad Försvarsutskottet uttalat.

6 Personal

6.1 Pliktpersonal

Regeringen avser att besluta om tillsättande av en utredning med uppdrag att

göra en översyn av tillämpningen av pliktsystemet och andra pliktfrågor

m.m.

Regeringen lämnar här en redovisning av vissa särskilda pliktfrågor,

nämligen frågor om förmåner och ersättning, försöksverksamhet med tre

månaders pliktutbildning, meritvärdering, kvinnliga totalförsvarspliktiga i

befattningar som meniga och civila beredskapsstyrkor.

Förmåner och ersättning

Regeringen har i budgetpropositionen lämnat förslag till förbättringar i

personskadeskyddet för totalförsvarspliktiga. Därutöver avser regeringen att

göra vissa ytterligare förbättringar för de totalförsvarspliktiga som drabbas

av olycksfall under tjänstgöringen.

Enligt förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga gäller

för att erhålla utryckningsbidrag att den totalförsvarspliktige skall ha

slutfört

sin grundutbildning eller, vid avbrott i utbildningen, tjänstgjort minst 120

dagar. Motsvarande gäller, om familjepenning eller bostadsbidrag lämnas

till den totalförsvarspliktige, rätten till dessa bidrag för ytterligare 30

dagar

efter tjänstgöringstiden. Om den totalförsvarspliktige således skadas under

utbildningen och tjänstgöringen av den anledningen avbryts efter kortare tid

än 120 dagar, får den totalförsvarspliktige inte något av dessa bidrag.

Regeringen anser det vara rimligt att den som skadas under tjänstgöringen

och därmed får sin tjänstgöring avbruten och skickas hem i förtid skall ha

rätt till nämnda bidrag oavsett hur lång tid tjänstgöringen pågått.

Om den totalförsvarspliktige avlider under tjänstgöringstiden, betalas

begravningshjälp enligt förordningen om förmåner till totalförvarspliktiga

till den avlidnes dödsbo med ett halvt basbelopp. Enligt regeringens mening

bör begravningshjälpen förbättras på så sätt att beloppet höjs till ett

basbelopp.

De nu angivna förbättringarna medför inte några större kostnader. Det

ankommer på regeringen att göra erforderliga författningsändringar.

Försöksverksamhet med tre månaders pliktutbildning

I enlighet med vad regeringen anförde i totalförsvarspropositionen år 1996

har Försvarsmakten fått i uppdrag att försöksvis genomföra

värnpliktsutbildning om cirka tre månader för frivillig rekrytering till

hemvärnet. Försvarsmakten påbörjade därför i år försöksverksamhet med

nämnda inriktning för placering i hemvärnet med fortsatt utbildning inom

dess organisation. Enligt en redovisning av Försvarsmakten tillfrågades

cirka 10 000 totalförsvarspliktiga som tidigare placerats i

utbildningsreserven, om de frivilligt ville genomgå denna grundläggande

utbildning för rekrytering till hemvärnet. Utfallet blev 183 personer för

utbildning under år 1997 och 100 personer för år 1998. För utbildning år

1998 tillkommer sedan de som antagits vid mönstringen under år 1997.

Årets utbildning startade på ett fåtal platser med första inryckning den 28

juli 1997 i Eksjö och sista inryckning den 15 september 1997 i Karlsborg.

För år 1998 kommer en bättre tidsmässig fördelning vara möjlig över året

och på fler platser.

Regeringen anser att det är för tidigt att nu göra en analys av

rekryteringsresultatet och avser att följa den fortsatta utvecklingen av

försöksverksamheten. Regeringen förutsätter att möjligheterna till

direktutbildning till hemvärnet har en viktig roll i Försvarsmaktens fortsatta

överväganden om hur rekryteringen till hemvärnet skall kunna förbättras.

Meritvärdering

Försvarsmakten har i 1997 års delårsrapport anfört att man arbetar

kontinuerligt med olika åtgärder för att utveckla och förbättra de

totalförsvarspliktigas möjligheter att få arbete eller studieplats efter

avslutad

militär grundutbildning. Flertalet förband har en väl utvecklad kontakt med

lokala skolor, arbetsgivare och arbetsförmedlingar. Möjlighet till

fritidsstudier för att bl.a. få högskolepoäng ges vid vissa förband.

Försvarsmaktens överenskommelse med Högskoleförbundet, som träffats i

samråd med Överstyrelsen för civil beredskap, avseende s.k. platsgaranti för

de totalförsvarspliktiga kommer enligt rapporten att innebära att antalet

platser successivt kommer att öka.

Ett nytt betygsformulär efter avslutad militär grundutbildning har utarbetats

för att tydligare belysa erhållna kunskaper och färdigheter. Betyget används

på försök vid flera förband och en utvärdering kommer att göras under

hösten 1997. Möjligheterna att ge en civil certifiering för vissa

specialutbildningar under grundutbildningen undersöks också.

Enligt Överstyrelsen för civil beredskap har grundutbildningen med

civilplikt alltid utbildningsmoment med högt meritvärde. Överstyrelsen

utvecklar tillsammans med de myndigheter som genomför grundutbildning

med civilplikt som är längre än 60 dagar en gemensam syn på betyg och

vitsord för grundutbildningen. Överstyrelsen bedriver sitt arbete i nära

samarbete med Försvarsmakten och Civilpliktsrådet.

Regeringen anser att det är mycket angeläget att Försvarsmakten,

Överstyrelsen för civil beredskap samt berörda civila myndigheter fortsätter

det viktiga arbetet med att förbättra de totalförsvarspliktigas möjligheter att

få arbete eller studieplats efter avslutad grundutbildning.

I totalförsvarspropositionen år 1996 anförde regeringen att frågan om

tjänstebevis och meritvärdering av de totalförsvarspliktigas grundutbildning

bereddes inom Försvarsdepartementet. Försvarsdepartementet inbjöd i

början av år 1997 företrädare för centrala arbetstagarorganisationer, Svenska

kommunförbundet, Landstingsförbundet, Arbetsgivarverket, arbetsgivar-

organisationer och andra intresseorganisationer samt Försvarsmakten,

Överstyrelsen för Civil beredskap och Räddningsverket till överläggningar i

nämnda frågor. Den nyss nämnda utredningen med uppdrag att göra en

översyn av tillämpningen av pliktsystemet och andra pliktfrågor m.m.

kommer också att få till uppgift att se över utbildningarnas meritvärdering.

Kvinnliga totalförsvarspliktiga i befattningar som meniga

I 1997 års delårsrapport från Totalförsvarets pliktverk anges att under

perioden den 1 juli 1995 till den 4 april 1997 har totalt 554 kvinnor (varav

138 under år 1997) skrivits in för värnplikt. Av dessa har 227 skrivits in för

befattningsnivån menig. En fjärdedel av dessa har skrivits in till underhålls-

och depåtjänst.

Enligt regeringens mening bör myndigheterna verka för att kvinnor i större

utsträckning skrivs in även för andra befattningar än de som nu är vanligast.

Regeringen avser att följa upp myndigheternas åtgärder i denna fråga. Den

nämnda pliktutredningen kommer också att få i uppdrag att se över systemet

med möjlighet för kvinnor att frivilligt genomgå plikttjänstgöring.

Civila beredskapsstyrkor

Regeringen gav i regleringsbrev för år 1997 Statens räddningsverk i uppdrag

att påbörja utbildningen av civila beredskapsstyrkor vid räddningsskolorna

och i Almnäs, Södertälje. De civila beredskapsstyrkorna består av

totalförsvarspliktiga med befattningar som beredskapsmän med olika

utbildningsinriktning. Dessa utbildas för kommunernas behov i det civila

försvaret. Inriktningen är att 400 totalförsvarspliktiga skall utbildas under år

1997 och 800 under år 1998.

Under våren 1997 har förberedelser av utbildningen påbörjats med bl.a.

inskrivning av totalförsvarspliktiga vid Totalförsvarets pliktverk. Utbildning

av civila beredskapsstyrkor påbörjades den 28 juli 1997 med

huvudinriktning social verksamhet samt stabs- och informationsuppgifter.

Utbildning avseende teknisk verksamhet påbörjas i januari 1998.

Överstyrelsen för civil beredskap har under våren 1997 i sina kontakter med

kommunerna fått in beställningar på fler totalförsvarspliktiga till civila

beredskapsstyrkor än det antal som man planerar att utbilda under den

inledande delen av försvarsbeslutsperioden.

Regeringen har i regleringsbrev för år 1997 lämnat ett uppdrag till

Överstyrelsen för civil beredskap och Statens räddningsverk att se över

möjligheterna att utbilda civila beredskapsstyrkor även för uppgifter inom

området miljöskydd under höjd beredskap.Uppdraget skall redovisas till

regeringen senast den 1 mars 1998.

Vidare har Överstyrelsen för civil beredskap fått i uppdrag att i samråd med

Statens räddningsverk utveckla ett tidigare redovisat förslag att upprätta

regionala beredskapsstyrkor som en resurs på länsnivå. Härvid skall även en

översyn av rollfördelningen mellan länsstyrelserna och kommunerna ske.

Uppdraget skall redovisas till regeringen senast den 1 mars 1998.

Myndigheterna skall inför den säkerhetspolitiska kontrollstationen år 1998

redovisa det samlade behovet av totalförsvarspliktiga. Om regeringen då

anser att antalet utbildade till civila beredskapsstyrkor skall utökas kan

behov av ytterligare utbildningsplatser uppkomma utöver kapaciteten vid

räddningsskolorna och i Almnäs. För att i så fall kunna skapa dessa

ytterligare utbildningsresurser har Överstyrelsen för civil beredskap fått i

uppdrag att, i samråd med Försvarsmakten och Statens räddningsverk,

utreda möjligheten att använda andra utbildningsanläggningar inom

totalförsvaret. Uppdraget skall redovisas till regeringen senast den 1 mars

1998.

Sammantaget bedömer regeringen att utbildningen av civila

beredskapsstyrkor fått ett gott mottagande bland de kommuner som i sina

krigsorganisationer visat sig behöva pliktpersonal.

Frågor om det antal totalförsvarspliktiga som skall utbildas till civila

beredskapsstyrkor, var utbildning i så fall skall äga rum och om eventuellt

utökade uppgifter för styrkorna kommer att bli aktuella i anslutning till den

säkerhetspolitiska kontrollstationen år 1998.

6.2 Vid Försvarsmakten anställd personal

Försvarsmaktens personalförsörjning

Försvarsutskottet har (bet. 1996/97:FöU1) efterlyst en av regeringen

sammanhållen syn på personalförsörjningen av anställd personal i

Försvarsmakten.

En sådan redovisning bör enligt regeringens mening avse en

krigsorganisatorisk del och en del som omfattar i fredstid anställd personal.

Det är dock uppenbart att det finns många kopplingar mellan dessa delar.

Krigsorganisationens personal består av anställd personal,

totalförsvarspliktiga samt frivilliga med tjänstgöringsavtal. Mot denna

bakgrund genomförs därför krigsorganisationens personalförsörjning såväl

genom civilrättsliga avtal som genom politiska beslut om pliktlagstiftning.

Enligt regeringens mening skall behovet styra användningen av

personaltillgångarna. Omfattningen av uppgifterna under beredskap och i

krig bestämmer dimensioneringen av varje organisation och kraven på

kompetens hos personalen. Utbildning och yrkeserfarenheter skall ge den

kompetens som är nödvändig. En hög effektivitet i uttagningen bidrar enligt

regeringens mening till säkerhet och stabilitet i verksamheten och håller

nere kostnaderna för utbildningen av all personal. Så många som möjligt bör

enligt regeringens mening få de uppgifter i det krigsomställda samhället som

de är beredda att åta sig. Det är regeringens bestämda uppfattning att

Sverige skall behålla systemet med ett försvar som till stor del bygger sin

personalförsörjning på en totalförsvarsplikt.

Enligt regeringens mening bör, som också framhållits i tidigare utredningar,

myndigheterna göra sina personalbedömningar enligt följande. Först bör

myndigheterna bedöma hur många av de anställda i fred som de kommer att

disponera under beredskap och krig. Därefter bör planeras för hur många

som kommer att kunna tillföras under beredskap och i krig från den öppna

arbetsmarknaden eller genom särskilda avtal som träffats i förväg. Om

ytterligare personal behövs, bör denna kunna rekryteras bland frivilliga från

olika organisationer och enskilda frivilliga. Därefter blir det nödvändigt att

ta ut med plikt till olika befattningar för att krigsorganisationen skall kunna

fyllas och för att en viss beredskap under fred skall kunna upprätthållas. Det

militära försvaret grundar huvuddelen av sin personalförsörjning på de

totalförsvarspliktiga.

Försvarsmakten har lämnat en redovisning som anger Försvarsmaktens

bedömning av hur många personer som ingår i Försvarsmaktens

krigsorganisation vid utgången av försvarsbelutsperioden. Bedömningen

grundar sig på 1996 års försvarsbeslut. Enligt dessa uppgifter kommer det

att finnas 14 300 yrkesofficerare, varav 400 för att möjliggöra anpassning,

13 000 reservofficerare, varav 3 000 för att möjliggöra anpassning, 8 300

civila (personår), 125 000 personer i hemvärnet samt 400 000 - 500 000

totalförsvarspliktiga, inklusive olika reserver (25 000 årligen till grund-

utbildning). Till detta kommer också frivilliga med avtal om cirka

30 000, varav cirka 20 000 ingår i hemvärnet.

Som nämnts i det tidigare avsnittet om pliktpersonal kommer regeringen att

besluta om att en utredning skall tillsättas för att närmare utvärdera

tillämpningen av pliktsystemet.

Regeringen har i budgetpropositionen för år 1998, volym 1 avsnitt 7.7

Statsförvaltningens utveckling, redovisat vilka krav som kommer att ställas

på myndigheterna vad gäller kompetensförsörjning och rörlighet bland

anställda.

Anställningsvillkor m.m.

I årsredovisningen för 1995/96 har Försvarsmakten tagit upp

personalkostnadernas utveckling. De totala personalkostnaderna har minskat

år 1996 med 0,38 procent. Utvecklingen av summan av grundlön har enligt

årsredovisningen stigit med 5,96 procent, medan summan av

övertidsersättning och tillägg m.m. har minskat.

Denna minskning beror till stor del på att övningsverksamheten legat på en,

jämfört med tidigare år, låg nivå.

Regeringen har gett Försvarsmakten i uppdrag att i årsredovisningen för år

1997 lämna en utförlig personalredovisning som innehåller uppgifter om

lönebildningen. Försvarsmakten skall därvid analysera och kommentera

samt redovisa egna slutsatser av vad som tagits upp i redovisningen.

Själva anställningsförhållandet och därmed sammanhängande frågor har

alltmer kommit att likna det som gäller inom andra sektorer. Denna

utveckling har som utgångspunkt de beslut som fattades av riksdagen med

anledning av den personalpolitiska propositionen (prop. 1984/85:219, AU

1985/86:46, rskr. 1985/96:48, UbU 1985/86:5, rskr. 1985/86:50). Efter

riksdagens beslut våren 1993 om en ändrad arbetsgivarorganisation på det

statliga området (prop. 1992/93:100 bil. 8, bet. 1992/93:AU10, rskr

1992/93:205) har myndigheterna numera hela ansvaret för lönebildningen

och personalkostnaderna.

Riksrevisionsverket har i en årlig rapport (RRV dnr 29-96-287)

uppmärksammat regeringen på vikten av fortsatt analys och uppföljning av

personalkostnaderna och formerna för lönebildningen inom Försvarsmakten.

Regeringen kommer att ge Riksrevisionsverket i uppdrag att se över

förmåner och formerna för lönebildning samt tillämpning av arbetstidsavtal

inom Försvarsmakten.

Minskning av personal

I delårsrapporten har Försvarsmakten redovisat resultat och kostnader för

vidtagna åtgärder under första halvåret 1997 för minskning av personalen.

Den totala minskningen av antalet yrkesofficerare är under detta halvår ca

500. Minskningen av den civila personalen under samma period har

uppgetts till ca 250. Enligt Försvarsmakten torde dock en viss eftersläpning i

redovisningen av den civila personalen förekomma. Förvarsmakten har

bedömt att uppställda personalminskningsmål i stort sett skall kunna nås

under försvarsbeslutsperioden, dock senare än vad Försvarsmakten och

därmed regeringen har räknat med.

Regeringen finner att det är för tidigt att dra några säkra slutsatser av

hittills

redovisade personalminskningar. Regeringen erinrar dock om uttalandena i

totalförsvarspropositionen år 1996 om betydelsen av att de berörda parterna

tar till vara alla möjligheter som finns för att inriktningen för

omstruktureringen av Försvarsmakten skall kunna fullföljas.

Som framgår av årets budgetproposition har regeringen uppmärksammat en

ekonomisk obalans om 300-500 miljoner kronor hos Försvarsmakten och

gett Försvarsmakten i uppdrag att förklara hur obalansen uppkommit och

lämna en redovisning av alternativa åtgärder för att komma tillrätta med

den. Regeringen följer även frågan om minskningen av personalen med

samma uppmärksamhet.

Om det även i fortsättningen visar sig att det dröjer innan

personalminskningsmålen uppfylls, måste Försvarsmakten redovisa de

åtgärder som behöver vidtas för att den skall komma till rätta med

problemet.

Kvinnliga officerare

I delårsrapporten har Försvarsmakten redovisat vilka åtgärder som har

vidtagits för att rekrytera kvinnliga officerare. En ny rekryteringsbroschyr

och en reklamfilm för TV har tagits fram. Överläggningar har också skett

mellan Försvarsmakten och Totalförsvarets pliktverk om hur antagnings-

prövningarna skall genomföras. Insatser görs också för att behålla kvinnliga

officerare. Ett nätverk för kvinnliga officerare skall påbörjas under hösten

1997. Enligt Försvarsmakten har antalet kvinnliga officerare som tjänstgör

som lärare på försvarets skolor ökat.

Regeringen ser med tillfredsställelse att Försvarsmakten har gjort flera

insatser för att öka andelen kvinnor i Försvarsmakten och förutsätter att

detta arbete fortsätter. Regeringen har också i 1997 års regleringsbrev

lämnat flera uppdrag i detta syfte. Efter årsredovisningen för år 1997 är det

möjligt att lämna en utförligare redovisning till riksdagen. Regeringen avser

att följa upp Försvarsmaktens vidare åtgärder.

Den civila personalen i Försvarsmakten

Försvarsmakten har i delårsrapporten redovisat kompetensutvecklingen för

den civila personalen. Försvarsmakten avser att lämna en utvärdering i

årsredovisningen. Den första civila doktoranden har antagits till

Försvarsmaktens doktorandprogram. I samverkan med arbetstagar-

organisationerna planeras lokala kompetensutvecklingsinsatser för den

civila personalen.

Regeringen anser att det är viktigt att den civila personalen får en god

kompetensutveckling. Regeringen avser att fortsätta att följa upp

utvecklingsinsatserna.

Reservofficerare

Ett nytt reservofficersavtal har slutits. I syfte att få en bättre uppföljning

av

reservofficerarnas karriär har utarbetats en helt ny rutin i personal-

redovisningssystemet.

Regeringen anser att det är viktigt med en god kompetensutveckling för

reservofficerarna och att de används i förbandsproduktionen. Det innebär

också att möjlighet måste ges till reservofficerarna att återkommande få

tjänstgöra vid sina förband. Inte minst den i försvarsbeslutet uttalade

anpassningsfilosofin ger en ökad betydelse för reservofficerarna.

7 JAS 39 Gripen

7.1 Bakgrund

I enlighet med riksdagens beslut år 1982 om riktlinjer för utveckling och

anskaffning av JAS 39-systemet skall regeringen årligen redovisa läget inom

projektet för riksdagen (prop. 1981/82:102 bil. 2, bet. 1981/82:FöU18, rskr.

1981/82:374). Grunden för projektets värdering är riksdagsbeslutet om

riktlinjer för JAS 39-projektet fram till år 2000 (prop. 1982/83:119, bet.

1982/83:FöU9, rskr. 1982/83:271).

Med anledning av sammanslagningen av Försvarsmakten till en myndighet

och Försvarets materielverks förändrade roll till uppdragsmyndighet fattade

regeringen den 17 november 1994 beslut om ändrade ansvarsförhållanden

beträffande myndigheternas styrning och uppföljning av JAS 39-projektet

(Fo94/2332/ESU).

Den årliga redovisningen om utvecklingen inom JAS 39-projektet gjordes

senast i regeringens skrivelse 1995/96:199.

Riksdagen beslutade år 1996 att ramstyrningen av JAS 39-projektet skulle

bibehållas genom en särskild investeringsram. Vidare omdefinierade

riksdagen JAS-ramen. Avslutad verksamhet under år 1996, såsom

utvecklingsarbete samt leverans av delserie 1, utgår ur JAS-ramen fr.o.m. år

1997 (prop.1996/97:4, bet. 1996/97:FöU1, rskr. 1996/97:109). Nu

inkluderar JAS-ramen anskaffning av flygplan och utrustning till delserie 3.

Den 19 december 1996 beslutade regeringen med anledning av denna

omdefinition att Försvarsmakten i årsredovisningen skall slutredovisa den

verksamhet inom JAS-ramen som avslutats och den materiel som

slutlevererats t.o.m. år 1996 (Fo96/3362/MIL).

Regeringen har den 11 april 1996 (Fo94/1804/ESU) beslutat att

Försvarsmakten från och med den 1 juni 1996 skall tillämpa 14 §

anslagsförordningen (1992:760) beträffande förskottsbetalningar till

försvarsindustrin. Beslutet innebär att Försvarsmakten inte får avräkna

utbetalda förskott till försvarsindustrin mot anslaget. Det innebär att den från

den 1 januari 1997 omdefinierade JAS-ramen inkluderar medel för förskott

till industrin och ränta på Försvarets materielverks rörelsekapital.

Regeringen kommer även i fortsättningen att varje år skriftligen informera

riksdagen om utvecklingen av JAS 39 Gripen programmet. Därutöver

genomförs särskilda redovisningar för riksdagens försvarsutskott.

Vid en eventuell export av JAS 39 Gripen kommer regeringen att informera

riksdagen om eventuell påverkan av leveransplanen till Försvarsmakten.

7.2 Projektredovisning

Försvarets materielverks samlade bedömning är att de tekniska kraven på

egenskaper och prestanda enligt Industrigruppen JAS åtagande enligt

projektspecifikationen i allt väsentligt har uppfyllts.

Försvarsmaktens samlade uppfattning är att JAS 39-systemet utvecklas

enligt den planerade inriktningen. Erfarenheterna hittills visar att systemet

kommer att väl uppfylla ställda krav och förväntningar. Programmet som

helhet bedöms av Försvarsmakten ha uppnått en god ekonomisk och teknisk

säkerhet.

Regeringen delar myndigheternas bedömningar.

Utvecklingsarbetet med grundflygplanet är slutfört och typavslut för den

ensitsiga versionen av JAS 39 (JAS 39A) är genomfört. Styrsystemet har

utprovats för flygning med höga anfallsvinklar. Egenskaperna har varit

förväntade. Styrsystemet i JAS 39 bedöms av såväl Försvarets materielverk

som Försvarsmakten ha stabil funktionalitet och har nu utvecklats till en

operativt godtagbar nivå.

Nuvarande hjälpkraftsystem avger buller som överskrider de bullernivåer

som arbetsmiljölagstiftningen tillåter. Ett åtgärdsprogram för att eliminera

detta har utarbetats och regeringen beslutade den 29 maj 1997 att anskaffa

en ny hjälpmotor som uppfyller bullerkraven.

Ett varnings- och motverkanssystem till delserie 1 är under serieleverans

och ett försöksprogram till flygplan ingående i delserie 2 pågår. Enligt

nuvarande inriktning kommer varnings- och motverkanssystem för delserie

2 att vara operativt år 2002.

Arbetet med den tvåsitsiga versionen av JAS 39 (JAS 39 B) följer uppgjorda

planer och ligger i vissa delar före tidsplanen. Det första serieflygplanet har

leveransgodkänts och utnyttjas i JAS 39B utprovningsprogram.

De vapensystem som ärvts från flygplansystem 37 Viggen är integrerade i

JAS 39-systemet. Införande av beställd radarjaktrobot (AMRAAM) till JAS

39 pågår. Roboten kommer att med vissa begränsningar vara operativ från år

1998 och fullt operativ från år 2001.

Tillverkningen och slutmonteringen av flygplanen löper väl.

Effektiviseringsprocessen inom de berörda leverantörsföretagen ger positiva

trender både vad avser omloppstider och kostnader. Tillförlitligheten och

tillgängligheten på levererade flygplan har under budgetåret 1995/96 dock

inte nått en tillfredsställande nivå. Det är framförallt ett alltför högt

felutfall

i kombination med ett alltför känsligt övervakningssystem som ger ett stort

antal falska varningar och felindikeringar. Förhållandet har negativt

påverkat den taktiska flygutprovningen. I december 1996 utarbetades ett

åtgärdsprogram för att komma till rätta med dessa brister. Åtgärderna har

successivt under år 1997 gett positiva resultat.

Delserie 1 slutlevererades i december 1996. Försvarets materielverks

samlade bedömning är att de tekniska kraven på egenskaper och prestanda

enligt industrigruppen JAS åtagande i allt väsentligt har uppfyllts. Totalt har

utvecklingsarbetet, sedan avtal om den första delserien tecknades år 1982,

försenats med fem år och serieleveranserna med två år.

Fram till och med juli 1997 har 40 serieflygplan levererats. Försvarets

materielverk och industrigruppen JAS omförhandlade i maj 1996

leveranstakten av delserie 2 från 20 flygplan per år till 18 flygplan per år.

Efter dessa omförhandlingar, där både leveransplan och leveranstakt

justerats, har inga förseningar konstaterats eller prognostiserats. Delserie 2

beräknas vara slutlevererad under första kvartalet 2003.

Den första av två beställda FMS (Full Mission Simulator) har levererats och

installerats på Skaraborgs flygflottilj (F 7) under år 1996. Den centraliserade

flygutbildningen skall genomföras på F 7. I juni 1996 invigdes F 7

Gripencentrum som är en utbildningsanläggning med anordningar i form av

utbildningslokaler och simulatorer för utbildningen av JAS 39-piloter.

Flygvapnets flygtidsuttag har varit begränsat till F 7. Förbandserfaren-

heterna är därför inte speciellt omfattande. Enligt Försvarsmakten upplever

flygförarna JAS 39 som lättfluget i en bekväm och föraranpassad miljö. Den

informationsmängd som är tillgänglig för flygföraren är mycket omfattande,

men tack vare att presentationen är anpassad för flygföraren så upplevs inte

flygförarsituationen som övermäktig.

Under år 1996 har JAS 39 deltagit vid flygutställningar och uppvisningar

vid F 5 Ljungbyhed, F 7 Såtenäs, i England, i Ungern och i Polen.

Förevisningsprogrammen har innehållit flyguppvisning, klargöringsmoment,

snabbtankning och laddning av vapen. Exportstödverksamheten har till viss

del bidragit till att förseningar skett i den taktiska utprovningsverksamheten.

Den första JAS 39-divisionen planeras bli krigsorganiserad år 1997 och den

andra år 1998.

7.3 Ekonomi

Utgifterna från projektstart t.o.m. 31 december 1996 uppgår till 40,9

miljarder kronor varav 10,3 miljarder kronor utgör uteliggande förskott till

industrin. Utgifterna under budgetåret 1995/96 uppgår till 8,5 miljarder

kronor.

På grund av bl. a. leveransförseningar och senarelagda beställningar har

utgifterna blivit lägre än de planerade. Regeringen har därför beslutat att

Försvarsmakten skall återbetala det s.k. JAS-lånet genom att avräkna

anslaget A 1 Försvarsmakten 1,7 miljarder kronor. Avräkning mot anslaget

genomfördes i december 1996.

Vidare har principen för finansiering av förskottsbetalningar till

försvarsindustrin ändrats med anledning av att anslagsförordningen nu

tillämpas även inom detta område. Försvarets materielverk finansierar nu

förskotten genom lån i Riksgäldskontoret. Denna förändring har under

budgetåret 1995/96 inneburit att Försvarets materielverk har återbetalat 8,2

miljarder kronor till Försvarsmakten för uteliggande förskott som tidigare

finansierats över anslaget A 1.

Försvarsmakten redovisar för budgetåret 1995/96 avseende program 10 JAS

39-förband följande (miljoner kronor):

Anslagsavräkning avseende leveranser

6 900

Återbetalning av JAS-lån

1 700

Intäkt återbetalning av förskott från FMV

-8 200

Anslagsavräkning netto

400

Försvarets materielverks interna kostnader för JAS-projektet uppgick under

budgetåret 1995/96 till 334 miljoner kronor. Enligt 1992 års definition av

JAS-ramen ingår dessa kostnader inte i ramen. Genom den omdefinition av

JAS-ramen som genomfördes den 1 januari 1997 kommer sådana kostnader

i framtiden att omfattas av JAS-ramen.

Utfallet för förbandsverksamhet vid F 7 uppgick under budgetåret 1995/96

till 25 miljoner kronor.

Som nämnts omdefinierades JAS-ramen per den 1 januari 1997. Avslutad

verksamhet, såsom utvecklingsarbete samt leverans av delserie 1, har utgått

ur ramen. Den verksamhet som avslutats och den materiel som slutlevererats

till Försvarsmakten t.o.m. år 1996 omfattar följande (miljoner kronor):

Utvecklingsarbete delserie 1

12 200

Delserie 1 30 flygplan

5 400

Vapensystem

3 500

Övrig materiel

2 400

Totalt

23 500

Ovanstående siffror är preliminära. Slutliga siffror redovisas först i

budgetpropositionen för år 1999 på grund av att grundavtalet mellan

Försvarets materielverk och industrigruppen JAS slutligt regleras i

november 1997.

Tidsmässigt omfattar den omdefinierade ramen de materielinvesteringar

som slutlevereras under perioden 1997-2006. I ramen ingår redan utbetalade

medel för den materiel som planeras att slutlevereras under denna perioden.

Den omdefinierade ramen omfattar samtliga materielinvesteringar för såväl

delserie 2 som delserie 3 samt tillhörande stödutrustning och beväpning som

man planerar att slutleverera under samma period.

Vidare ingår kostnaderna vid Försvarets materielverk för att genomföra

investeringarna och räntekostnader för förskott till industrin samt de

räntekostnader som uppkommer i samband med att FMV utnyttjar sin kredit

i riksgäldskontoret.

Försvarsmakten skall, enligt regeringsbeslut den 26 juni 1997

(Fo97/1559/MIL), redovisa JAS-ramen enligt följande indelning:

- Utvecklingsarbete JAS 39 B

- Delserie 2 serie A och B

- Vidareutveckling delserie 1,delserie 2 och delserie 3

- Utvecklingsarbete delserie 3

- Delserie 3 serie

- Retromodifiering/serieinförande delserie 1, delserie 2 och delserie 3

- Anpassning avionik/sensor

- Anpassning flygprestanda

- Anpassning framtida vapen

- Underhållssystem

- Sensor- och motmedelssystem

- Kommunikationssystem delserie 1, delserie 2 och delserie 3

- Planerings- och utvärderingssystem

- Flygutbildningssystem

- Radarjaktrobot

- Spaningskapsel

- Akanammunition

- Gemensamma kostnader

- FMV resurskostnader

- Reserver

- Räntekostnader för förskott till industrin

- Ränta på Försvarets materielverks rörelsekapital

Den omdefinierade JAS-ramen uppgår till 76,4 miljarder kronor i prisläge

1997. Av den omdefinierade ramen är 27,9 miljarder kronor tillkommande

investeringar för utveckling och anskaffning av flygplan för ytterligare fyra

divisioner JAS 39 Gripen m.m. enligt regeringsbeslut den 19 juni 1997

(Fo97/1129/MIL).

8 Frivillig försvarsverksamhet

8.1 Frivilligutredningen

Regeringen beslutade den 21 november 1996 att tillsätta en utredning med

uppgift att göra en utvärdering av nuvarande system för finansiering av de

frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet. Den 28 april 1997 lämnade

utredningen (Frivilligutredningen) sin rapport (SOU 1997:70) Totalförsvaret

och frivilligorganisationerna - uppdrag, stöd och ersättning. Betänkandet har

remissbehandlats. Remissyttrandena finns i Försvarsdepartementets akt (dnr.

FO97/1063/CIV).

Utredningen framhåller att berörda frivilliga försvarsorganisationer och

myndigheter anser att nuvarande finansieringssystem till sin huvudsakliga

inriktning, uppbyggnad och omfattning är ändamålsenligt. De av

utredningen föreslagna åtgärderna har därför främst karaktären av

förändringar i roller för och dialoger mellan myndigheter och organisationer

samt när det gäller redovisningsrutiner och anslagskonstruktioner. Dessa

förslag avser i väsentlig utsträckning regeringens och myndigheternas

ansvarsområde samt myndigheternas och de frivilliga försvars-

organisationernas tillämpning av regelsystemet och medför inget behov av

ställningstagande från riksdagens sida.

Utredningen föreslår att tilldelning av statliga medel till de frivilliga

försvarsorganisationerna bör prioriteras i förhållande till deras förmåga att

verka vid i första hand väpnat angrepp och därefter i prioritetsordning under

en anpassningsperiod, vid svåra påfrestningar på samhället i fred och vid

internationella insatser. Även de frivilliga försvarsorganisationernas

fredstida samhällsnytta anser utredningen bör finnas med som ett dock

lägst prioriterat kriterium.

Vad beträffar de frivilliga försvarsorganisationernas uppgift att bedriva

försvarsupplysning föreslår utredningen att Styrelsen för psykologiskt

försvar ges i uppdrag att i samverkan med Överstyrelsen för civil beredskap,

Försvarsmakten och de frivilliga försvarsorganisationerna utarbeta förslag

till mål, inriktning och genomförande av en grundläggande totalförsvars-

upplysning.

När det gäller det övergripande samordningsansvaret för frivilligfrågor inom

det civila försvaret föreslår utredningen att det överförs från

Arbetsmarknadsstyrelsen till Överstyrelsen för civil beredskap. Arbets-

marknadsstyrelsen föreslås dock behålla den personaladministrativa

uppgiften.

Kommunernas och landstingens roll inom frivilligverksamheten bör enligt

utredningen ses över. Utredningen föreslår därför att Överstyrelsen för civil

beredskap ges i uppdrag att närmare överväga hur och i vilken omfattning

kommuner och landsting i framtiden bör påverka uppdragen till

frivilligorganisationerna och hur finansieringen av detta skall gå till.

Utredningen föreslår även att de medel som tilldelas de frivilliga

försvarsorganisationerna genom anslaget D 6 Stöd till frivilliga

försvarsorganisationer inom totalförsvaret, till skillnad mot vad som gäller

för närvarande, skall utgå även för organisationernas kostnader för

utbildning av funktionärer och ungdomsutbildning. Dessa medel, som i dag

fördelas av Försvarsmakten, Statens räddningsverk och Arbets-

marknadsstyrelsen, bör enligt utredningens mening i stället fördelas

gemensamt av Överstyrelsen för civil beredskap och Försvarsmakten. Detta

skall ske efter dialog med de frivilliga försvarsorganisationerna.

I betänkandet föreslås vissa författningsmässiga revideringar, exempelvis att

begreppet totalförsvars- i frivilligsammanhang skall ersätta nuvarande

begrepp försvars- och att de civilrättsliga förutsättningarna för

frivilliginsatser vid svåra påfrestningar på samhället i fred snarast klarläggs.

Remissinstanserna

Remissinstanserna tillstyrker i huvudsak utredningens förslag. Nämnas bör

dock att Arbetsmarknadsstyrelsen inte delar utredningens uppfattning att

Överstyrelsen för civil beredskap skall överta det övergripande

samordningsansvaret för frivilligverksamheten inom det civila försvaret.

Sveriges Civilförsvarsförbund avstyrker utredningens förslag beträffande

Arbetsmarknadsstyrelsens fortsatta ansvar för den personaladministrativa

uppgiften.

Regeringens ställningstaganden

De frivilliga försvarsorganisationerna utgör en mycket värdefull resurs för

landets totalförsvar, inte minst genom deras förmåga att inom skilda

områden vara en länk mellan totalförsvaret och landets befolkning.

Nu gällande finansieringssystem innebär bl.a. att de frivilliga försvars-

organisationerna tilldelas medel dels i form av stöd till organisationerna

( organisationsstöd ), dels för den utbildning som bedrivs inom

organisationerna för att tillgodose behov inom totalförsvarets olika delar

( uppdragsersättning ). Organisationsstödet avser medel till organisa-

tionernas ledning och administration samt rekrytering och försvarsupp-

lysning och finansieras genom ett särskilt anslag. Uppdragsersättningen

finansieras inom anslagen för funktionen Befolkningsskydd och

räddningstjänst, funktionen Arbetskraft och funktionen Hälso- och sjukvård

inom det civila försvaret samt av Försvarsmakten.

Syftet med systemet är bl.a. att ge möjlighet för organisationerna att känna

en större ekonomisk trygghet och att skapa bra förutsättningar för mål- och

resultatstyrning. Avsikten är även att främja en ökad självständighet för

organisationerna.

I och med den nya säkerhetspolitiska inriktningen enligt 1996 års

totalförsvarsbeslut med ett vidgat säkerhetsbegrepp och krav på anpassning

av totalförsvaret har emellertid förutsättningarna för frivilligverksamheten

förändrats.

Utredningen föreslår att de frivilliga försvarsorganisationerna skall tilldelas

statliga medel i proportion till den betydelse organisationerna bedöms ha för

totalförsvaret. Regeringen delar utredningens uppfattning att tilldelningen av

medel bör prioriteras i förhållande till organisationernas förmåga att verka

vid - i angelägenhetsordning - väpnat angrepp, under en anpassningsperiod,

vid svåra påfrestningar på samhället i fred och vid internationella insatser.

Regeringen avser att i 1998 års regleringsbrev uppdra åt Överstyrelsen för

civil beredskap och Försvarsmakten att vidareutveckla principerna för

tilldelning av medel, med utgångspunkt från den här redovisade

prioriteringsordningen.

Utredningen anser att det är betydelsefullt att de frivilliga försvars-

organisationerna har en enhetlig inriktning av den totalförsvarsupplysning

organisationerna bedriver och föreslår att Styrelsen för psykologiskt försvar

ges ett samordnande uppdrag i detta sammanhang. Regeringen anser att en

sådan samordning bör kunna vara värdefull och förutsätter att myndigheten

och de frivilliga försvarsorganisationerna, liksom övriga berörda

myndigheter, kommer överens om utformningen av en sådan ordning.

Regeringen stödjer utredningens förslag att Överstyrelsen och

Försvarsmakten ges i uppdrag att, efter dialog med organisationerna, fördela

organisationsstödet. I dag fördelas organisationsstödet på det civila området

av Statens räddningsverk och Arbetsmarknadsstyrelsen. Stödet skall ges en

långsiktig inriktning på tre år, med liksom i dag en årlig tilldelning.

Överstyrelsen och Försvarsmakten föreslås vart tredje år gemensamt

ompröva de principer som gäller vid tilldelningen. I förslaget ligger också

att anslaget till skillnad från vad som gäller för närvarande även skall

finansiera organisationernas kostnader för utbildning av funktionärer och

ungdomar.

Regeringen anser att frågan om ansvarsfördelningen mellan Överstyrelsen

för civil beredskap och Arbetsmarknadsstyrelsen när det gäller vissa

övergripande samordningsuppgifter på frivilligområdet bör övervägas

ytterligare.

Utredningen anser att de frivilliga försvarsorganisationernas möjligheter att

vara en resurs för kommuner och landsting bör utredas och har därför

föreslagit att Överstyrelsen för civil beredskap ges i uppdrag att närmare

utreda de frivilliga försvarsorganisationernas möjligheter att på olika sätt

vara en resurs för kommuner och landsting. Regeringen avser att i 1998 års

regleringsbrev lämna uppdrag till Överstyrelsen för civil beredskap i

enlighet med utredningens förslag.

Regeringen avser att vidare överväga de författningsförslag som utredningen

lämnat.

8.2 De frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet i de

baltiska länderna

I totalförsvarspropositionen år 1996 framhöll regeringen den stora betydelse

de frivilliga försvarsorganisationernas samarbete har när det gäller att ge

stöd vid uppbyggnaden av en frivillig försvarsverksamhet i de baltiska

länderna. För att ge de frivilliga försvarsorganisationerna möjligheter att öka

samarbetet avdelade regeringen särskilda medel för ändamålet.

Regeringen vill skapa förutsättningar för att ytterligare öka detta samarbete

och har därför för avsikt att för denna verksamhet avdela medel även för

1998.

9 Miljöfrågor inom Försvarsdepartementets

verksamhetsområde

Regeringens bedömning

Regeringen fortsätter att målmedvetet bedriva miljöarbetet inom

Försvarsdepartementets verksamhetsområde. Myndigheterna bör nu ägna

stor uppmärksamhet åt att genomföra den av statsmakterna anvisade

inriktningen av miljöarbetet. På detta sätt kommer myndigheterna under

Försvarsdepartementet att aktivt medverka i skapandet av en ekologiskt

hållbar utveckling.

Utgångspunkter

I regleringsbrevet för budgetåret 1997 lämnade regeringen en rad uppdrag i

miljöhänseende till myndigheterna under Försvarsdepartementet. Under

innevarande budgetår har regeringen och riksdagen vidare fattat flera beslut

av betydelse för försvarets miljöarbete.

I sin skrivelse till riksdagen På väg mot ett ekologiskt hållbart samhälle (skr.

1996/97:50) i januari 1997 informerade regeringen riksdagen om bl.a.

försvarets miljöarbete.

Mot bakgrund av riksdagens beslut om infrastrukturinriktning för framtida

transporter (prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr. 1996/97:174) som

rörde bl.a. buller från militär flygverksamhet lämnade regeringen i april

1997 uppdrag till ett antal myndigheter. Försvarsmakten skall sålunda

planera och senast år 2003 genomföra en första etapp av åtgärdsprogram

mot buller samt att senast den 1 september 1998 redovisa vilka ytterligare

åtgärder som kan genomföras under perioden 1998-2007 för att påskynda

uppfyllelsen av de riktvärden som riksdagen har godkänt i det nämnda

beslutet.

Riksdagen behandlade i mars 1997 regeringens redovisning i

totalförsvarspropositionen år 1996 av miljöfrågorna (bet. 1996/97:FöU3,

rskr. 1996/97:165). Försvarsutskottet anförde sammanfattningsvis att det

inom det svenska totalförsvaret bedrivs ett systematiskt och ambitiöst

miljöarbete. Försvarsmakten ligger här, enligt utskottet, i flera avseenden

före andra myndigheter. Utskottet avslutade med att dela regeringens

uppfattning att miljöfrågorna även fortsättningsvis bör ha en hög prioritet

inom totalförsvaret.

I skrivelsen om ekologi, arbete och industriell utveckling lämnar regeringen

ytterligare redovisningar till riksdagen om miljöarbetet

Inriktning av miljöarbetet

Regeringen anser att främst riksdagens behandling av miljöarbetet i

betänkandet Försvaret och miljön (bet. 1996/97:FöU3) och regleringsbrevet

för budgetåret 1997 innebär en inriktning av försvarets miljöarbete som har

bäring inte bara på budgetåret 1997 utan även mer långsiktigt. Inriktningen

som framgår av dessa beslut bör därför i allt väsentligt vara styrande för

miljöarbetet inom Försvarsdepartementets verksamhetsområde även efter

innevarande budgetår. Inriktningen är i huvudsak följande.

För Försvarsmakten utgör Försvarets forskningsanstalts rapport om

miljöstrategi för Försvarsmakten i väsentliga delar en grund för det

långsiktiga arbetet. Andra grundläggande dokument är miljövårds-

beredningens delbetänkande (SOU 1996:112) om integrering av

miljöhänsyn i den statliga förvaltningen och rapporten Environmental

Guidelines for the Military Sector, utarbetad gemensamt av de svenska och

amerikanska försvarsdepartementen.

Försvarsmakten skall fortsätta att genomföra sin miljöpolicy. I detta ligger

att arbeta vidare med utgångspunkt från Försvarsmaktens miljöplan och mot

de där redovisade miljömålen. Försvarsmakten skall fortsätta miljö-

utbildningen inom organisationen och fortsätta åtgärderna för att begränsa

utsläppen av fossila bränslen och andra skadliga ämnen. Så långt det är

möjligt skall Försvarsmakten tillämpa kretslopps-, substitutions- och

försiktighetsprinciperna i materielanskaffningen. Tillsammans med

Försvarets materielverk skall myndigheten utarbeta ett förslag till policy för

miljöanpassad upphandling av försvarsmateriel. Försvarsmakten skall också

slutföra undersökningarna av dumpad ammunition inom ramen för

Försvarsmaktens undersökning av miljöfarliga lämningar. Regeringen vill

avslutningsvis erinra om att Försvarsmakten successivt inför ett

miljöledningssystem.

Vid sidan om Försvarsmaktens miljöarbete skall de s.k. stödmyndigheterna

fortsätta miljöarbetet. Sålunda skall bl.a. Fortifikationsverket, Försvarets

materielverk och Försvarets forskningsanstalt lägga särskild vikt vid

miljöarbetet. Myndigheterna skall beakta miljövårdsberedningens nämnda

delbetänkande och rapporten Environmental Guidelines for the Military

Sector. Vidare skall Fortifikationsverket och Forskningsanstalten stegvis

implementera respektive myndighets miljöpolicy och även överväga att

införa ett miljöledningssystem. Materielverket som ingår i pilotprojektet

om miljöledningssystem i statsförvaltningen skall inrikta sitt miljöarbete i

enlighet med vad som gäller för pilotmyndigheterna.

Inte bara inom det militära försvaret och stödmyndigheterna utan även inom

andra delar av Försvarsdepartemetets verksamhetsområde driver regeringen

på miljöarbetet. Statens räddningsverk och Kustbevakningen skall beakta

miljövårdsberedningens nämnda delbetänkande. Räddningsverket ingår

vidare i pilotprojektet om miljöledningssystem inom statsförvaltningen.

Kustbevakningen fick i regleringsbrev för år 1997 i uppdrag att utarbeta en

miljöpolicy. Uppdraget skall redovisas den 1 mars 1998.

Internationellt försvarsmiljöarbete

Inom det internationella försvarsmiljöarbetet fortsätter Sverige att spela en

aktiv roll. Den svenska medverkan i NATO:s miljökommittés (Committee

on the Challenges of the Modern Society/CCMS) arbete fortsätter sålunda

och utvecklas.

De nordiska försvarsministrarna beslutade i oktober 1996 att på

departementsnivån utveckla försvarsmiljösamarbetet inom Norden. Detta

arbete fortsätter. Inriktningen är att ett handlingsprogram för verksamheten

skall kunna läggas fast av försvarsministrarna hösten 1997. Som en del i

detta handlingsprogram ingår gemensamt nordiskt bistånd till de baltiska

staterna, Ryssland och Polen. Även en plan för detta bistånd bedöms kunna

bli fastlagd vid försvarsministrarnas höstmöte. Härutöver har representanter

för det amerikanska försvarsdepartementet, efter diskussioner med bl.a. det

svenska Försvarsdepartementet, sommaren 1997 förklarat att man avser att

på olika sätt stödja detta nordiska försvarsmiljöbistånd till bl.a. de baltiska

staterna. Sverige och USA avser vidare att gemensamt genomföra ett par

försvarsmiljöprojekt i Litauen och Lettland. Genom detta sålunda utvidgade

försvarsmiljöbistånd till stater i närområdet kommer en än effektivare hjälp

att kunna lämnas samtidigt som biståndet genomförs samordnat av viktiga

biståndsgivare.

Regeringen har i juni 1997 medgivit Försvarsmakten att träffa avtal med de

övriga nordiska försvarsmakterna i fråga om samarbete om miljöskydd i

försvarsfrågor. Regeringen bedömer att ett sådant myndighetssamarbete

inom Norden är viktigt och utgör ett värdefullt komplement till samarbetet

på departementsnivån.

Slutligen vill regeringen framhålla att ett aktivt internationellt samarbete

bedrivs även inom Räddningsverkets och Kustbevakningens

verksamhetsområden. Detta omfattar bl.a. farlig industriell verksamhet med

risker för kemikalieolyckor, säkerheten i samband med transport av farligt

gods och utsläpp av olja och andra skadliga ämnen till sjöss.

10 Avveckling av truppminor

Försvarsmakten skall enligt 1996 års totalförsvarsbeslut avveckla sitt

innehav av truppminor. Avvecklingen skall ske genom destruktion och

avslutas senast år 2001. Försvarets materielverk kommer att i öppen

upphandling välja leverantör under hösten 1997. Destruering kan då

påbörjas våren 1998. Självfallet gäller detta inte minor för forsknings-

och utbildningsändamål. För att bibehålla och utveckla kompetensen

inom minröjningsområdet behålls ett antal tramp- och trådminor.

11 Centrum för traumatologi och katastrofmedicin

 i Linköping

Riksdagens försvarsutskott ansåg i samband med 1996 års

totalförsvarsbeslut att det var viktigt att samarbetet mellan Försvarsmakten

och det katastrofmedicinska centrumet i Linköping kunde fortsätta i någon

form. Regeringen har i regleringsbrevet för år 1997 beslutat att

Försvarsmakten under budgetåret skall fortsätta samarbetet med det

katastrofmedicinska centrumet i Linköping. Regeringen har också begärt in

en redovisning av resultatet av detta samarbete i samband med

årsredovisningen för år 1997.

Vad avser centrumets lokaler beslutade riksdagen med anledning av 1997

års ekonomiska vårproposition att de fastigheter som lämnas med anledning

av 1996 års försvarsbeslut skall kunna överföras till ett för ändamålet

särskilt bildat statligt ägt bolag. Det blir således detta bolag som kommer att

vara part vid förhandlingar med landsting och eventuella andra intressenter.

12 Länsstyrelserna

Länsstyrelserna ansvarar, som högsta civila försvarsmyndighet på lägre

regional nivå, för att ett behovsanpassat stöd ges till kommunerna för

planeringen av det civila förvaret. Länsstyrelserna skall enligt sin instruktion

bl.a. verka för att beredskapsförberedelserna i länet får en enhetlig inriktning

och att kommunernas tillämpning av lagen (1994:1720) om civilt försvar

följs upp.

I försvarsbeslutspropositionen år 1996 avsnitt 7.6.2, framhöll regeringen att

utvecklingen inom länsstyrelserna vad gäller områdena civilt försvar och

räddningstjänst noga kommer att följas. Anledningen var att besparingarna

på länsstyrelsernas område även berört nämnda områden. Det är särskilt

viktigt att länsstyrelserna anpassar sig till sin nya roll och till sin viktiga

uppgift att garantera genomförandet av nya ansvarsförhållanden och

planering av det civila försvaret på regional nivå. En ambitionssänkning

inom det civila försvarets område hos en länsstyrelse riskerar att snabbt få

negativt genomslag hos kommunerna i länet.

Försvarsutskottet anförde i sitt betänkande 1996/97:FöU1 Sveriges

försvarspolitik mot sekelskiftet (s. 171) att man hade anledning att befara att

länsstyrelserna inte kan fullgöra vissa grundlägande uppgifter i

beredskapsplaneringen på grund av kraftiga besparingsåtgärder. Utskottet

ansåg att regeringen senast i kommande budgetproposition bör redovisa sin

bedömning av länsstyrelsernas förmåga att lösa lednings- och

tillsynsuppgifterna i fred och vid höjd beredskap. Utskottet framhöll att

man, om så skulle visa sig behövas, inte är främmande för att initiera en

översyn av finansieringsformerna på detta område.

Av Överstyrelsens för civil beredskap och länsstyrelsernas årsredovisningar

för budgetåret 1995/96 framgår att länsstyrelserna inom sakområdena civilt

försvar och räddningstjänst i huvudsak har lyckats uppfylla de krav som

regeringen ställt. Personalnedskärningarna har emellertid medfört att en del

länsstyrelser haft svårigheter att upprätthålla kompetens inom alla de

områden som den kommunala beredskapen omfattar.

Flertalet kommuner redovisar en bemannad krigsorganisation men enligt

länsstyrelserna förekommer påfallande ofta att kommunernas krigs-

organisationer övats i en mycket begränsad omfattning sedan den nya lagens

ikraftträdande. Flertalet länsstyrelser redovisar dock att övnings-

verksamheten kommer att återupptas under 1997 - 98.

Räddningstjänstplaner för verksamheten under höjd beredskap bedöms

föreligga hos i stort sett samtliga kommuner den 1 juli 1997.

Regeringen gav i regleringsbrevet för år 1997 Överstyrelsen för civil

beredskap i uppdrag att senast den 1 mars 1998 redovisa en analys av hur

lagen om civilt försvar genomförts i kommunerna. Överstyrelsen lämnade

den 30 juni 1997 en delrapport till regeringen.

Överstyrelsen framhåller i delrapporten att sakområdet civilt försvar och

räddningstjänst genomgående har fått starkt minskade resurser under senare

år och att trenden för år 1998 när det gäller vissa länsstyrelser innebär

fortsatta neddragningar av de personella resurserna. Enligt Överstyrelsen

riskerar enskilda länsstyrelser att inte kunna uppfylla de minimikrav som

ställs. Det gäller bl.a. tillgång på s.k. operativ kärna för ledning samt när

det

gäller anpassningsfrågorna. Enligt Överstyrelsen finns skäl att överväga om

inte speciella åtgärder kan behöva vidtas för att garantera en tillräcklig

förmåga att vidta erforderliga beredskapsförberedelser och åstadkomma

omedelbar övergripande områdesledning. Överstyrelsen för civil beredskap

avser att tillsammans med länsstyrelser och Civilbefälhavarna ytterligare

utveckla kunskaperna om vissa uppgifter som vid en viss tidpunkt skall

lösas, att utveckla arbetet med att ta fram centrala myndigheters krav på

länsstyrelser och att genomföra beredskapsuppföljning vid samtliga

länsstyrelser. Vidare anser Överstyrelsen att en fortsatt dialog bör äga rum

med Regeringskansliet för att ytterligare förbättra utformningen av de mål

som anges i regleringsbrevet för det aktuella området.

Regeringen gav i regleringsbrevet för år 1997 Statens räddningsverk i

uppdrag att senast den 1 mars 1998 redovisa utförd tillsynsverksamhet vid

länsstyrelserna vad avser deras uppgifter enligt räddningstjänstlagen

(1986:1102) samt lämna förslag till eventuella förändringar. Statens

räddningsverk lämnade den 30 juni 1997 delrapport till regeringen. I

delrapporten ingår bl.a. en redogörelse för Räddningsverkets uppfattning om

länsstyrelsernas ambitioner och förmåga inom räddningstjänstområdet mot

bakgrund av den tillsyn som verket genomfört vid sex länsstyrelser under år

1996. Fem av sex länsstyrelser bedöms ha en organisation och ha prioriterat

resurser på ett sådant sätt att de uppgifter som enligt räddningstjänstlagen

åligger länsstyrelserna kan lösas. Räddningsverkets delrapport, jämte det

yttrande som inhämtats av berörd länsstyrelse, har överlämnats till

utredningen (dir 1996:114) om mål och medel för Statens räddningsverk.

Som framgår av avsnitt 5.1 har regeringen i augusti 1997 beslutat om

tillsättande av en särskild arbetsgrupp med uppgift att analysera och lämna

förslag ifråga om bl.a. roller för de olika myndigheterna i ledningskedjan.

I maj 1997 tillsattes en utredning (dir. 1997:81) för att göra en översyn av

den statliga regleringen av och tillsynen över kommunal verksamhet. En

utgångspunkt för utredningen är hur staten får kunskap om hur de nationella

målen nås i olika verksamheter. Utredaren skall redovisa sitt arbete i en

rapport till regeringen senast den 1 maj 1998.

Regeringens överväganden

Mot bakgrund av årsredovisningarna, samt av Överstyrelsen för civil

beredskap och Statens räddningsverk lämnade delredovisningar, gör

regeringen den bedömningen att länsstyrelserna i huvudsak bedrivit

verksamhet i enlighet med de av regeringen uppställda målen på området

civilt försvar och räddningstjänst.

Regeringen avser att följa utvecklingen och att rapportera om denna till

riksdagen. Om en länsstyrelse inte klarar sina uppgifter enligt

räddningstjänstlagen eller enligt lagen om civilt försvar, anser regeringen att

åtgärder behöver vidtas. Myndigheternas slutrapporter kommer härvid att

utgöra viktigt underlag för regeringens ställningstagande.

Det är viktigt att myndigheterna bedriver en omfattande informations-

verksamhet för att hos kommunerna förankra det nya totalförsvarsbeslutet

och innebörden av det vidgade säkerhetsbegreppet samt skapa kunskap om

kommunernas roll vid svåra påfrestningar på samhället i fred.

13 Användningen av det civila försvarets resurser

 vid internationella fredsfrämjande och

 humanitära insatser

I försvarsbeslutets första etapp fastställdes uppgifter för den som verkar

inom det civila försvaret. En ny uppgift är att kunna genomföra

internationella fredsfrämjande och humanitära insatser.

Erfarenheterna från den hittills genomförda planeringsverksamheten visar

enligt regeringens mening att det finns behov av ett förtydligande när det

gäller tolkningen av denna nya uppgift.

Många myndigheter med uppgifter inom det civila försvaret bedriver en

omfattande internationell humanitär biståndsverksamhet inom ramen för

sina ordinarie fredsmässiga uppgifter, t.ex. Statens räddningsverk när det

gäller räddningstjänst och Socialstyrelsen i fråga om katastrofmedicin. Det

är viktigt att framhålla att denna verksamhet är av värde för men inte är en

del av det civila försvaret.

När det gäller ansvarsfördelningen inom det civila försvaret och

fredsräddningstjänsten på central nivå, framhåller försvarsutskottet i

betänkandet 1996/97:FöU1 att denna bör vara sådan att Överstyrelsen för

civil beredskap svarar för samordningen av verksamheten inom det civila

försvaret. De funktionsansvariga myndigheterna bör däremot ha ansvaret för

åtgärder m.m. inom sina sak- och verksamhetsområden. Statens

räddningsverk bör t.ex. svara för genomförandet av internationella katastrof-

och räddningsinsatser.

Uppgifterna i fråga om internationella fredsfrämjande och humanitära

insatser kan indelas i följande områden.

1. Användning av det civila försvarets resurser

- skapandet av överblick över vilka civila försvarsresurser som kan

användas vid internationella fredsfrämjande och humanitära insatser

- samordning mellan funktionsansvariga myndigheter av planeringen för

användningen av resurserna

- åtgärder för att öka förmågan att använda resurserna för de internationella

uppgifterna

2. Utveckling av samverkansförmågan vid genomförandet av militära och

civila insatser vid s.k. multifunktionella operationer framförallt i

insatsområdet

3. Medverkan i internationellt förtroendeskapande åtgärder.

Vad gäller fördelningen av uppgifterna mellan myndigheterna på dessa

områden vill regeringen anföra följande.

Det är enligt regeringen helt klart att Överstyrelsen för civil beredskap har

huvudansvaret när det gäller punkten 1 Användningen av det civila

försvarets resurser. Mot bakgrund av att det rör sig om förberedelser för att

kunna bistå med resurser vid en genomförandeverksamhet bör Överstyrelsen

i planeringen samråda med Försvarsmakten, Statens räddningsverk och

andra myndigheter som skall svara för själva genomförandet av insatserna.

Punkten 2 Utvecklingen av samverkansförmågan vid genomförandet av

militära och civila insatser avser en fråga av renodlad

genomförandekaraktär. På det civila området svarar bl.a. Statens

räddningsverk, Rikspolisstyrelsen och Socialstyrelsen för sådan

genomförandeverksamhet. Utvecklingen av samverkansförmågan med

Försvarsmakten bör därför i första hand vara en uppgift för dessa

myndigheter även till den del civila försvarsresurser kommer till

användning. De internationella operationernas ökade komplexitet kommer

att ställa större krav på samverkan mellan militära och civila organ. I

sammanhanget bör nämnas att regeringen i april 1997 beslutat om en

utredning med uppgift att lämna förslag till en samordnad utbildning för

civil och militär personal för internationella insatser.

De internationella förtroendeskapande åtgärderna enligt punkten 3 berör

flertalet samhällssektorer. Uppgifterna fullgörs av olika myndigheter inom

ramen för de normala fredsuppgifterna. När det gäller det civila försvaret har

Överstyrelsen för civil beredskap en samordningsroll i fråga om att t.ex. ha

direkta kontakter med motsvarande organisationer i andra länder och när det

gäller att följa och analysera utvecklingen som har betydelse på det civila

försvarsområdet inom EU och VEU.

Överstyrelsen deltar liksom flera andra civila försvarsmyndigheter även i

PFF-samarbetet. Innebörden av detta samarbete är att myndigheterna

planerar, deltar i och är värd för övningar, kurser, seminarier, möten och

andra aktiviteter. Verksamheten skall bedrivas i enlighet med Sveriges

individuella partnerskapsprogram (IPP) och i enlighet med särskilda

regeringsbeslut som kan komma att fattas om svenskt deltagande i PFF samt

i vissa fall om stöd till utländskt deltagande i PFF-aktiviteter som genomförs

i Sverige.

Överstyrelsen för civil beredskap är i enlighet med Sveriges individuella

partnerskapsprogram (IPP) svenskt kontaktorgan på myndighetsplanet

(Point of Contact) med NATO i PFF-frågor som rör civilt försvar.

Respektive funktionsansvarig myndighet bör emellertid i linje med

Försvarsutskottets uttalande ha ansvaret för åtgärder och för att medverka

inom sina respektive sak- och verksamhetsområden. Det bör framhållas att

några civila försvarsmyndigheter också deltar i PFF-aktiviteter inom ramen

för sina normala fredsmässiga uppgifter.

14 Den civila trafikflygarutbildningen

Riksdagen behandlade i totalförsvarspropositionen år 1996 frågor om den

civila trafikflygarutbildningen och Trafikflygarhögskolan (TFHS).

Försvarsutskottet anslöt sig därvid till regeringens uppfattning att den civila

pilotutbildningen borde föras över från Försvarsmakten till en annan

huvudman och att Försvarsmakten borde upphöra med denna utbildning

senast den 1 juli 1997. Utskottet underströk vidare vikten av att hitta en

lösning där den verksamhet som bedrivs vid TFHS kan fortsätta.

Regeringen uppdrog i regleringsbrevet för år 1997 åt Försvarsmakten att

senast den 1 april 1997 redovisa frågor om TFHS. Med en skrivelse den 17

mars 1997 redovisade Försvarsmakten sitt uppdrag.

Regeringen anser att verksamheten vid TFHS bör fortsätta och föras över till

högskoleväsendet. Ansvaret för utbildningen av civila trafikflygare kommer

därför den 1 januari 1998 att föras över från utgiftsområde 6 Totalförsvar till

utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning. Vidare förs medel

för verksamheten 17,4 miljoner kronor över från utgiftsområde 6

Totalförsvar, anslaget A 1 Försvarsmakten, till utgiftsområde 16.

Regeringen har utgått från denna överföring i sina beräkningar av anslaget

A 1 Försvarsmakten i budgetpropositionen för år 1998.

För att praktiskt möjliggöra överförandet av verksamheten till utgiftsområde

16 uppdrog regeringen genom beslut den 12 juni 1997 dels åt Lunds

universitet att förbereda övertagandet av huvudmannaskapet för den civila

trafikflygarutbildningen den 1 januari 1998, dels åt Försvarsmakten att

vidmakthålla verksamheten vid skolan till och med den 31 december 1997.

Regeringen återkommer till dessa frågor i redovisningen av utgiftsområde

16 i årets budgetproposition.

15 Förvaring av militära skjutvapen

Regeringen ser mycket allvarligt på att militära vapen förloras. Regeringens

målsättning är att antalet förluster skall nedbringas till noll.

År 1995 tillsattes en arbetsgrupp inom Försvarsdepartementet med uppdrag

att föreslå åtgärder för att förbättra säkerheten vid hanteringen av militära

skjutvapen. År 1996 beslutade regeringen förordningen (1996:31) om

statliga myndigheters skjutvapen m.m. I förordningen finns bestämmelser

om användning, förvaring och transport av skjutvapen. Försvarsutskottet har

(bet.1996/97:FöU1) framhållit att utskottet förutsätter att regeringen

återkommer till riksdagen med information om förluststatistik och åtgärder.

Under år 1996 förkom enligt Försvarsmaktens statistik 70 kompletta vapen

samt huvuddelar (komplett vapen utan vital del). Motsvarande siffra för år

1995 var 152 vapen. Regeringen kan således konstatera en välkommen

nedgång i antalet förkomna vapen.

Den största enskilda posten i 1996 års förluster var 19 vapen som under

uppseendeväckande former stals från Svea livgarde. Av dessa har 17

återfunnits.

Försvarsmakten har på regeringens uppdrag redovisat arbetsläget avseende

vidtagna och planerade åtgärder. Under år 1996 genomfördes i huvudsak

följande:

- Vapen flyttades till central förvaring, exempelvis kassuner uppställda på

militärt område.

- Stöldbegärlig ammunition flyttades om till ett mindre antal och om

möjligt säkrare förråd.

- Anskaffning av patronlägeslås för hemvärnets bostadsförvarade vapen

beslöts.

Under åren 1997 och 1998 skall följande genomföras:

- Anskaffning av godkända larm fortsätter.

- Patronlägeslås levereras.

- Transportcontainers anskaffas.

- Riksinventeringen av Försvarsmaktens skjutvapen slutförs.

- Samarbetet med polismyndigheterna utvecklas.

Regeringen kommer att noga hålla sig informerad om effekterna av dessa

åtgärder.

16 Mark, anläggningar och lokaler

Överföring av resurser för drift och löpande underhåll

Regeringen uppdrog den 14 november 1996 åt Försvarsmakten och

Fortifikationsverket att till Fortifikationsverket genomföra en överföring av

Försvarsmaktens resurser för drift och löpande underhåll m.m.

I samma regeringsbeslut fick även Försvarets materielverk, Försvarets

forskningsanstalt och Försvarets radioanstalt i uppdrag att genomföra

motsvarande överföring. Överföringen påbörjades den 1 januari 1997 och

avslutades den 30 juni 1997.

Regeringen uppdrog vidare i regleringsbrevet för år 1997 åt Försvarsmakten

och Fortifikationsverket att senast den 15 augusti 1997 redovisa hur de

avsåg att genomföra den i totalförsvarspropositionen år 1996 angivna

besparingen.

Av Fortifikationsverkets redovisning framgår att Fortifikationsverket och

Försvarsmakten har kommit överens om att av de beslutade besparingarna

skall 135 miljoner kronor göras inom Fortifikationsverkets område och 15

miljoner kronor inom Försvarsmaktens.

Fortifikationsverket anför vidare att alla möjligheter till kostnads-

minskningar måste utnyttjas för att uppnå de besparingar som statsmakterna

har beslutat. Åtgärder för effektivare ledning och resursutnyttjande kommer

att vidtas. Besparingar kommer också att uppnås genom effektivare

försörjning med el, värme, vatten m.m. samt genom förbättrad geografisk

samordning av fastighetsdrift och lokalvård. Även administrativa kostnader

för Fortifikationsverket kommer att minska.

Enligt Fortifikationsverket kan de beslutade kostnadsminskningarna dock

inte uppnås utan att ovan redovisade exempel på åtgärder kombineras med

personalminskningar. Personalstyrkan kommer att behöva minskas med

cirka 500 personer. Av dessa kommer enligt Fortifikationsverket cirka 200

att omfattas av trygghetsavtalets avgångslösningar.

Regeringen bedömer mot bakgrund av denna redovisning att de beslutade

kostnadsminskningarna under försvarsbeslutsperioden kommer att kunna

genomföras. Regeringen förutsätter att Fortifikationsverket genomför

personalminskningarna under största möjliga hänsyn till personalen.

Utredning angående Fortifikationsverkets framtida ställning

Den 29 maj 1997 fick en särskild utredare i uppdrag att bl.a. göra en

fördjupad analys av Fortifikationsverkets fastighetsbestånd och utreda om

hela eller delar av beståndet skall samordnas med Statens fastighetsverks

fastighetsbestånd eller om vissa delar skall hanteras i annan ordning. För-

och nackdelar med olika alternativ skall beskrivas, liksom gränsdragningen

mellan de olika fastighetsbestånden.

Utredaren skall senast den 15 oktober 1997 redovisa resultatet av sitt arbete.

Nedskrivning av Fortifikationsverkets avkastningspliktiga statskapital

Riksdagen bemyndigade i totalförsvarsbeslutet år 1996 regeringen att vid

försäljningstillfället nedsätta statskapitalet avseende mark, anläggningar och

lokaler med det bokförda värdet på sådana objekt som skall avvecklas till

följd av riksdagens beslut om reducering av Försvarsmaktens krigs- och

grundorganisation.

När Försvarsmakten, efter vederbörlig uppsägning, lämnar de ovan nämnda

objekten kommer de enligt bokföringsförordningen (1979:1212) att övergå

från att vara anläggningstillgångar till att vara omsättningstillgångar.

Omsättningstillgångar skall enligt samma förordning i bokföringen tas upp

till anskaffningsvärdet eller det verkliga värdet om detta är lägre. Med det

verkliga värdet avses försäljningsvärdet efter avdrag för beräknad

försäljningskostnad.

I den utsträckning en värdering av berörda objekt som omsättningstillgångar

innebär att deras bokförda värde minskar bör Fortifikationsverkets

avkastningspliktiga statskapital nedskrivas med motsvarande belopp med

stöd av 26 § kapitalförsörjningsförordningen (1996:1188). Regeringen avser

att fatta ett sådant beslut avseende mark, anläggningar och lokaler som skall

avvecklas till följd av riksdagens beslut om reducering av Försvarsmaktens

krigs- och grundorganisation.

Planering av skjutfält

Som en följd av totalförsvarsbeslutet år 1996 beslöt Försvarsmakten att

inventera befintliga övnings- och skjutfält. I arbetet ingår även att analysera

framtida behov och hur effektivast möjliga utnyttjande kan realiseras.

Samtidigt skall beaktas att tillgång till skjutfält och övningsanläggningar

utgör en förutsättning för Försvarsmaktens anpassningsförmåga. Regeringen

avser att hålla riksdagen informerad om resultatet av detta arbete.

17 Muskö örlogsvarvs verksamhetsställe på Rindö

Riksdagen beslutade den 7 december 1995 att bemyndiga regeringen att

privatisera Muskö örlogsvarvs verksamhetsställe på Rindö (genom en

utarrendering eller försäljning av staten tillhörig mark eller andra

tillgångar).

Regeringen bemyndigade den 15 februari 1996 chefen för Försvars-

departementet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föra

förhandlingar om privatisering av Rindövarvet. I direktiven bemyndigades

utredaren att, med förbehåll om regeringens godkännande, underteckna avtal

som innebar en privatisering av Rindövarvet, om det kunde göras på villkor

som kunde antas vara fördelaktiga för staten.

Utredaren avlämnade den 30 oktober 1996 sin slutrapport Privatisering av

Rindövarvet . Denne hade då bl.a. klarlagt att det är möjligt att avskilja ett

renodlat varvsområde och därigenom skapa tydliga verksamhetsgränser

mellan ett privatiserat varv och Försvarsmaktens verksamhet. Det hade

vidare klarlagts att det vid en utarrendering är möjligt att säkerställa

Försvarsmaktens behov av fartygs- och båtunderhåll för kustförsvars-

förbanden. Utredaren hade dock inte funnit möjligheter att på sådana villkor

som angavs i direktiven teckna avtal med en privat intressent.

Regeringen uppdrog i ett beslut den 17 april 1997 åt Försvarsmakten att

under tiden t.o.m. juni 1998 bevaka möjligheten att teckna avtal om

privatisering av Rindövarvet genom en utarrendering av staten tillhörig

mark och andra tillgångar. Avtal skall tecknas om det kan ske på villkor som

kan antas vara fördelaktiga för staten och med förbehåll om regeringens

godkännande.

FÖRSVARSDEPARTEMENTET

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 11 september 1997

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden

Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet von[REDACTED_EFTERNAMN]

__________________

Regeringen beslutar skrivelse 1997/98:4 Totalförsvar i förnyelse.

Skr. 1997/98:4

2

1