Regeringens proposition

1995/96:178

Sekretess och polisregister

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 14 mars 1996

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Laila Freivalds

 (Justitiedepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att regeringen, när det finns synnerliga skäl för det,

för ett särskilt fall får förordna om undantag från sekretess för uppgifter som

finns i ett polisregister som förs av Säkerhetspolisen. Ett sådant förordnande

skall få förenas med villkor att förbehåll ställs upp vid utlämnande av

uppgiften. Har ett sådant förbehåll ställts upp skall meddelarfrihet inte gälla

för dessa uppgifter.

 Förslaget medför ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m. och i

sekretesslagen (1980:100).

 Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1996.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3

2 Lagtext.................................................... 3

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1965:94) om

 polisregister m.m................................... 3

 2.2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 4

3 Ärendet och dess beredning................................. 5

4 Nuvarande ordning.......................................... 5

5 Regeringen får förordna om undantag från sekretess ........ 9

6 Ekonomiska konsekvenser.................................... 12

7 Författningskommentar...................................... 12

 7.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1965:94) om

 polisregister m.m................................... 12

 7.2 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 12

Bilaga 1 Författningsförslag i promemorian Något om polisregisteroch sekre-

tess............................................................. 13

Bilaga 2 Remissinstanser som yttrat sig över promemorian Något om

polisregister och sekretess...................................... 14

Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag......................... 15

Bilaga 4 Lagrådets yttrande.................................. 17

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 14 mars 1996................................................. 18

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

- lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m.,

- lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m.

 Härigenom föreskrivs att det i lagen (1965:94) om polisregister m.m. skall

införas en ny paragraf, 9 a §, av följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

9 a §

--------------------------------------------------------------------

 Regeringen får, när det är påkallat

 av synnerliga skäl, för ett särskilt

 fall förordna om undantag från

 sekretess för uppgifter i ett

 polisregister som förs av Säker-

 hetspolisen. Ett sådant förordnande

 får förenas med villkor att förbehåll

 som inskränker den enskildes rätt

 att lämna uppgiften vidare eller

 att utnyttja den skall ställas upp

 vid utlämnande av uppgiften.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996.

2.2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

 Härigenom föreskrivs att 16 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha

följande lydelse.

16 kap.

1 §2

 Nuvarande lydelse

 Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 §

yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall

är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1-8 samt 5 § 1

och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första

stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande

av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5

§ 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första

stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där

tystnadsplikten följer av

--------------------------------------------------------------------

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

--------------------------------------------------------------------

 11. 71 b § socialtjänstlagen

(1980:620).

Föreslagen lydelse

 Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 §

yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall

är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1-8 samt 5 § 1

och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första

stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande

av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5

§ 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första

stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där

tystnadsplikten följer av

--------------------------------------------------------------------

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

--------------------------------------------------------------------

 11. 71 b § socialtjänstlagen

(1980:620)

 12. förbehåll enligt 9 a § lagen

(1965:94) om polisregister m.m.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996.

**FOOTNOTES**

1 Lagen omtryckt 1992:1474.

2 Lydelse enligt SFS 1996:141.

3 Ärendet och dess beredning

Med anledning av en under hösten 1995 uppkommen diskussion om tillgången till

Säkerhetspolisens arkiv upprättades inom Justitiedepartementet promemorian Något

om polisregister och sekretess (dnr Ju95/4780). I promemorian föreslås att

regeringen får medge undantag från sekretess för uppgifter som finns i

polisregister. Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Promemorian har

remissbehandlats. Remissinstanserna framgår av bilaga 2. Remissyttrandena finns

tillgängliga i Justitiedepartementet (dnr Ju95/4780).

 I propositionen behandlar regeringen promemorians förslag.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 22 februari 1996 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet

har lämnat förslagen utan erinran.

4 Nuvarande ordning

Tryckfrihetsförordningen

Enligt tryckfrihetsförordningen (TF) skall alla ha rätt att ta del av allmänna

handlingar. Begränsningar i den rätten får göras endast om det är påkallat med

hänsyn till vissa i TF angivna intressen. Här kan nämnas rikets säkerhet eller

dess förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation, intresset att

förebygga eller beivra brott och skyddet för enskilds personliga eller

ekonomiska förhållanden.

 En begränsning i rätten att ta del av allmänna handlingar skall anges noga i

en bestämmelse i en särskild lag, varvid sekretesslagen (1980:100) åsyftas,

eller i annan lag till vilken sekretesslagen hänvisar. I en sådan lag får det

tas in en bestämmelse som ger riksdagen eller regeringen befogenhet att efter

omständigheterna medge att en viss handling lämnas ut. Det som nu sagts framgår

av 2 kap. 2 § TF.

Sekretesslagen

I sekretesslagen anges att det gäller sekretess i en verksamhet som avser

förande av eller uttag ur register som förs enligt lagen (1965:94) om

polisregister m.m. (7 kap. 17 § sekretesslagen). Sekretessen gäller för

uppgifter som tillförts registret. Detta innebär att sekretess gäller även för

uppgifter som har avförts från ett register (se prop. 1979/80:2 Del A s. 213 f.

och Corell m.fl. Sekretesslagen, 3 uppl. 1992, s. 210).

 Sekretesslagen medger inte att det lämnas ut uppgifter från ett polisregister

även om det i ett enskilt fall i och för sig skulle kunna anses att ingen skada

eller olägenhet kunde uppstå vid ett sådant utlämnande; sekretessen är absolut.

Sekretessen för uppgifter om enskilda personer i polisregister är inte

tidsbegränsad. Bestämmelserna i 14 kap. sekretesslagen är inte tillämpliga för

sådana uppgifter i polisregister som avses i 7 kap. 17 §. Detta innebär bl.a.

att uppgifter ur ett polisregister inte får lämnas till andra myndigheter enligt

bestämmelserna i sekretesslagen, att sekretessen gäller även i förhållande till

den enskilde som kan finnas registrerad och att regeringen inte enligt

sekretesslagens bestämmelser får medge undantag, dispens, från sekretessen. I

stället skall vad som anges i polisregisterlagen tillämpas (se även prop.

1979/80:2 Del A s. 214).

 Sekretesslagens 7 kap. innehåller bestämmelser om sekretess till skydd för en

enskilds personliga förhållanden. Regeringsrätten har funnit att 7 kap. 17 §

sekretesslagen inte är tillämplig när det är fråga om utlämnande av utdrag ur

polisregister som inte innehåller uppgifter rörande någons personliga

förhållanden (RÅ82 2:68, se även Säkerhetspolisens beslut som återges i RÅ 1994

Ref 75). En begäran om utlämnande av uppgifter som inte rör en enskild person

skall alltså bedömas med hänsyn till övriga bestämmelser i sekretesslagen och

inte till polisregisterlagens bestämmelser.

 I 14 kap. 8 § sekretesslagen finns en allmän bestämmelse om regeringens

möjligheter att ge dispens från sekretessbestämmelserna i sekretesslagen.

Bestämmelsen bör användas med stor restriktivitet. Det gör den också. Mot denna

bakgrund utpekas inte i bestämmelsen några särskilda ändamål för vilka

utlämnande med stöd av regeln kan komma till stånd. Det anges endast att

undantag kan beslutas när synnerliga skäl påkallar det (Corell m.fl. s. 420). Av

förarbetena framgår att det inte krävs att vanliga överklagandemöjligheter skall

ha uttömts innan dispens begärs, men att det normalt bör förutsättas att

överklagandemöjligheten har utnyttjats. 14 kap. 8 § är inte tillämplig för

uppgifter som omfattas av sekretess enligt 7 kap. 17 § sekretesslagen.

Polisregisterlagen

Lagen (1965:94) om polisregister m.m. (polisregisterlagen) tillkom på grund av

ett behov av att författningsreglera de register som fördes hos polisen på såväl

lokal som central nivå. Huvudsaken var då inte att uppgifterna registrerades med

hjälp av automatisk databehandling, men en sådan registrering välkomnades (prop.

1965:18 s. 48 f.). Vid lagens tillkomst togs frågan upp vad som utgjorde ett

register. Departementschefen anförde att avgörande skulle vara om det fanns

möjlighet att få en sammanställning av uppgifter rörande en viss person. En

aktsamling som är ordnad så att akterna förvaras i bokstavsordning efter namn i

stället för kronologiskt skulle också anses som ett register (a. prop. s. 49).

 Avsikten med lagen var inte att reglera registrens innehåll eller hur

uppgifter skulle skiljas från ett sådant register, utan avsikten var egentligen

endast att reglera frågan om sekretess för de uppgifter som fanns registrerade.

Dessa frågor skulle uteslutande regleras i polisregisterlagen. I lagen infördes

emellertid en bestämmelse om att innehållet i polisregistret skulle begränsas

till uppgifter som polisen behöver för att kunna förebygga och uppdaga brott

samt att fullgöra sin verksamhet i övrigt (se 2 §). Denna bestämmelse avsågs

innefatta en skyldighet att efter hand ur registren avskilja uppgifter som

förlorat sin betydelse (se prop. 1965:18 s. 11). Det kom dock inte att anges i

lagtexten.

 I förarbetena till polisregisterlagen togs förhållandet mellan den dåvarande

sekretesslagen och den föreslagna polisregisterlagen upp. Sekretesslagen skulle

tillämpas när någon begärde att få ta del av en viss akt eller en viss handling

i en akt. Om någon begärde att få ta del av uppgifter beträffande en viss person

skulle i stället polisregisterlagen tillämpas (a. prop. s. 86).

 I polisregisterlagen finns bestämmelser som medger att uppgifter lämnas ut

från ett polisregister. Regleringen innebär att vissa myndigheter, bland andra

Justitiekanslern, Riksdagens ombudsmän och Rikspolisstyrelsen, har en oinskränkt

rätt att få utdrag eller upplysningar ur ett polisregister när de begär det. För

andra myndigheter gäller vad regeringen har föreskrivit i förordning eller

bestämt för särskilt fall. Möjligheterna för enskilda att få tillgång till

uppgifter om sig själva är enligt dessa bestämmelser mycket begränsade. Vad som

nu sagts följer av 3 §. Vidare följer av 9 § första stycket att avidentifierade

uppgifter får lämnas till den officiella statistiken.

 En enskild person kan ur ett polisregister få uppgifter om en annan person,

men det förutsätter att den enskilde skall göra en vetenskaplig eller därmed

jämförlig undersökning och att trygghet kan anses vara för handen att det ej

kommer att missbrukas till men för enskild (9 § andra stycket). Regeringsrätten

har funnit att ett intyg från en historisk institution vid universitet om att

den undersökning som sökanden avser att göra uppfyller detta begrepp inte ensamt

är tillräckligt för att undersökningen skall anses utgöra vetenskaplig eller

därmed jämförlig undersökning i den mening som avses i 9 § (jfr RÅ 1994 Ref 75).

Sammanfattningsvis kan sägas att bestämmelsen har tolkats så att endast en

doktorand, eller därmed jämförlig forskare, har möjlighet att få ut uppgifter av

historiskt intresse från ett polisregister. Enligt paragrafens ursprungliga

lydelse fanns det möjlighet att lämna ut uppgifter och anteckningar som

tillförts polisregister för vetenskapligt ändamål i de fall och den ordning som

Konungen bestämde. Bestämmelsen fick en ny lydelse år 1970 (SFS 1970:422).

Beslutanderätten beträffande utlämnande för vetenskaplig "eller därmed jämförlig

undersökning" låg hädanefter hos Konungen eller, efter Konungens bemyndigande,

Rikspolisstyrelsen. Bakgrunden till denna delegeringsmöjlighet var en utredning

som bl.a. utredde frågor om decentralisering av ärenden som handlades inom

departementen. I samband med att bemyndigandet år 1977 gjordes om till en

direktverkande sekretessregel med skaderekvisit bortföll möjligheten för

regeringen att besluta i enskilda ärenden (prop. 1977/78:38 s. 27 ff.).

 När någon begär att få ut uppgifter från ett polisregister skall begäran

numera som huvudregel prövas av Rikspolisstyrelsen. Ett avslag på en sådan

begäran får överklagas hos kammarrätten. I polisregisterlagen finns däremot

ingen allmän dispensmöjlighet, motsvarande bestämmelsen i 14 kap. 8 § sekre-

tesslagen.

Polisregister hos Säkerhetspolisen

Polisregisterlagen är tillämplig även på register som förs av Säkerhetspolisen.

 Regeringsrätten har vid flera tillfällen funnit att Säkerhetspolisens person-

och sakakter utgör del av polisregister i polisregisterlagens mening.

Rikspolisstyrelsen har i ett yttrande i ett mål i Regeringsrätten redogjort för

hur akterna förs hos Säkerhetspolisen (se RÅ 1990 Ref 67). Av yttrandet framgår

i huvudsak följande.

 Handlingar i ärenden hos Säkerhetspolisen som inte är administrativa ärenden

samlas i akter. När akterna inte behövs för ärendehandläggning förvaras akterna

i arkiv. Akterna är antingen person- eller sakakter. Personakter som är äldre än

från 1979 förvaras i en fiktiv nummerserie. För att finna en sådan akt behövs

ett sökregister. Ofta sammanförs handlingar som rör flera personer till en s.k.

sakakt och den får då ett fiktivt nummer. Numret förs in i sökregistret och där

registreras också de personer som finns omnämnda i sakakten såvida det inte rör

sig om helt ovidkommande personer. Säkerhetspolisen har ett databaserat

sökregister med vars hjälp det är möjligt att återfinna uppgifter om alla

registrerade oavsett i vilken person- eller sakakt de finns. Vissa uppgifter är

inte alls personrelaterade; det kan var fråga om beskrivningar av platser eller

undersökningsresultat etc. Det kan förekomma att en hel sakakt helt saknar

identifierande uppgifter. Rapporter och verksamhetsberättelser för

Säkerhetspolisen och dess föregångare från år 1939-1945 finns inte förvarade hos

Rikspolisstyrelsen. Källmaterial och rapporter om Säkerhetspolisens kontakter

med olika tyska polismyndigheter under dessa år ingår - i den mån sådana

uppgifter finns i arkivet - i de handlingar som förvaras i olika person- och

sakakter. De finns alltså inte i något samlingsärende.

 Pressombudsmannen Pär-Arne Jigenius begärde under år 1995 hos Säkerhetspolisen

att få ta del av handlingar med anledning av att han önskade göra en

presshistorisk studie om vissa händelser under andra världskriget. Hans begäran

avslogs av Säkerhetspolisen och, efter hans överklagande, även av kammarrätten

med hänvisning till att hans undersökning inte var en sådan som avses i 9 §

andra stycket polisregisterlagen. Regeringsrätten meddelade inte

prövningstillstånd (mål nr 3985-1995). Jigenius ansökte härefter hos regeringen

om dispens för att kunna få ta del av uppgifterna. Regeringen avvisade hans

begäran med angivande av att regeringen inte för detta ändamål kan pröva en

ansökan om undantag från polisregisterlagens regler (Regeringens beslut1995-12-

14 dnr Ju95/4111).

5 Regeringen får förordna om undantag från sekretess

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Regeringen får för ett särskilt fall förordna|

| om undantag från sekretess för uppgifter i ett polisregister som|

| förs av Säkerhetspolisen, om det finns synnerliga skäl. Ett sådant|

| beslut får förenas med villkor att förbehåll som inskränker den |

| enskildes rätt att lämna uppgiften vidare eller utnyttja den |

| skall ställas upp när uppgiften lämnas ut. |

| Har ett sådant förbehåll meddelats gäller det framför meddelarfri-|

| heten. |

--------------------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Promemorians förslag innebar att regeringen gavs

möjlighet att för särskilt fall medge undantag från sekretess för uppgifter som

tillförts polisregister. Frågan om meddelarfrihet berördes inte i promemorian.

 Remissinstanserna: Alla remissinstanser tillstyrker i huvudsak promemorians

förslag om provisorisk lösning eller förklarar att de inte har någon erinran mot

förslaget. Datainspektionen anför att den föreslagna bestämmelsen om förbehåll

också kräver en inskränkning i meddelarfriheten genom en ändring i

sekretesslagen. Säkerhetspolisen har med hänvisning till lagstiftningsärendets

provisoriska karaktär ifrågasatt om det inte i lagtexten borde markeras att

regeringens dispensmöjlighet är avsedd att utnyttjas endast i särskilt angelägna

fall. Detta skulle kunna åstadkommas genom att (inskränka) dispensmöjligheten

inskränks till fall där ett utlämnande är påkallat av synnerliga skäl.

Riksåklagaren anmärker att bestämmelsen i promemorian omfattar alla uppgifter

och anteckningar i polisregistret. Enligt Riksåklagaren kan därför förslaget

medföra att regeringen även får ta ställning till ansökningar om att få ta del

av andra uppgifter än vad som var syftet med förslaget. Även Registerutredningen

(Ju 1995:01) tar upp denna fråga och förordar att regeringens dispensmöjlighet

skall omfatta endast register som förs av Säkerhetspolisen. Registerutredningen

har förordat att det i lagtexten skall anges att dispens endast skall kunna ges

för vetenskaplig forskning om inte bestämmelsen begränsas till Säkerhetspolisens

register. Uppsala universitet har anfört att det är angeläget att finna en

permanent lösning på frågan om arkivering och tillgänglighet av polisregister.

 Skälen för regeringens förslag: Hos Säkerhetspolisen finns handlingar som

innehåller uppgifter som är av stor betydelse för vårt historiska kulturarv. Det

är viktigt att dessa uppgifter inte undanhålls från allmänhetens insyn mer än

vad som är nödvändigt, t.ex. med hänsyn till rikets säkerhet, förebyggandet och

beivrandet av brott och enskildas personliga förhållanden. Bestämmelserna om

utlämnande av sådana uppgifter innebär och tillämpas i dag på så sätt att en

utomstående som inte är doktorand eller motsvarande i princip inte har någon

möjlighet att få ta del av uppgifter om enskildas personliga förhållanden i

Säkerhetspolisens arkiv.

 En möjlighet för regeringen att för visst fall medge undantag från sekretess

finns i dag beträffande de flesta andra sekretessgrunder. I 14 kap. 8 §

sekretesslagen anges att regeringen för särskilt fall får förordna om undantag

från sekretess när det är påkallat av synnerliga skäl. Sekretesslagens

dispensbestämmelse gäller dock inte vid utlämnande av uppgifter för vilka

polisregisterlagen är tillämplig. Polisregisterlagen är tillämplig beträffande

utlämnande av uppgifter i Säkerhetspolisens arkiv om enskildas personliga

förhållanden.

 Frågor om polisregister, deras innehåll, bevarande och tillgänglighet är

komplexa med många infallsvinklar och tänkbara lösningar. Polisregisterlagen är

för närvarande föremål för en översyn (Registerutredningen, Ju 1995:01). Som

anförs i promemorian bör det därför inte i detta sammanhang krävas att hela den

nu aktuella frågeställningen belyses och penetreras. Det är emellertid av stor

betydelse för tilltron till vår offentlighetslagstiftning att möjlighet öppnas

för fler att få tillgång till historiska uppgifter i Säkerhetspolisens register.

Det finns bl.a. därför skäl att, såsom föreslås i promemorian, nu med

tillfälliga bestämmelser möjliggöra att innehållet i Säkerhetspolisens register

kan bli tillgängligt för flera än vad nu gällande lagstiftning medger. En mer

bestående lösning kommer att föreslås först efter det att frågorna har utretts i

ett större sammanhang. Samtidigt med denna proposition har regeringen beslutat

om tilläggsdirektiv till Registerutredningen (dir. 1996:22). Enligt

tilläggsdirektiven skall utredningens nuvarande uppdrag även omfatta

Säkerhetspolisens register. Utredningen skall enligt direktiven också lämna

förslag till bl.a. hur Säkerhetspolisens register skall göras mer tillgängligt

för allmänheten, och vad som i fortsättningen skall gälla i fråga om arkivering

och gallring av uppgifter i Säkerhetspolisens register.

 Mot denna bakgrund gör regeringen samma bedömning som den som redovisas i

promemorian, nämligen att regeringen - med förebild i 14 kap. 8 § sekretesslagen

- bör ges möjlighet att för särskilt fall förordna om undantag från sekretess.En

sådan ordning synes vara bäst lämpad för en tillfällig lösning.

 Bestämmelsen bör vara utformad på samma sätt som dess förebild i sekretessla-

gen, som en generell dispensmöjlighet. Vad som sägs i 14 kap. 8 § och i motiven

till bestämmelsen kan då gälla även för de fall som nu avses. Detta innebär

bl.a. att dispens inte bör ges om det skulle strida mot Sveriges internationella

åtaganden och att överklagandemöjligheter inte måste ha utnyttjats innan dispens

begärs men att det normalt bör förutsättas att så har skett. Att det på detta

sätt öppnas en möjlighet för regeringen att förordna om dispens parallellt med

att det finns en möjlighet att begära att få ut handlingen på vanlig väg är

alltså inte någon nyhet i fråga om offentlighet och sekretess.

 Enligt 14 kap. 8 § sekretesslagen krävs det synnerliga skäl för att regeringen

skall förordna om undantag från sekretess. Även i de fall som nu avses bör

möjligheten att förordna om undantag från sekretess utnyttjas endast i särskilt

angelägna fall. Som Säkerhetspolisen anfört bör därför det även här ställas upp

krav på att det finns synnerliga skäl för ett beslut om dispens. Eftersom

bestämmelsen skall utgöra en generell möjlighet för regeringen att förordna om

dispens, bör det inte ställas upp krav på ett visst ändamål för vilket

uppgifterna skall användas. Avsikten är alltså inte att regeringen i ett sådant

ärende om dispens skall tolka huruvida en sökandes undersökning uppfyller kraven

på en vetenskaplig undersökning eller liknande, såsom anges i 9 § andra stycket.

 I 7 kap. 17 § sekretesslagen anges att bestämmelser om utlämnande av uppgift

som finns i polisregister finns i lagen och förordningen om sådana register. Det

är därför naturligt att ta in bestämmelsen i polisregisterlagen. Regeringen

föreslår att den nya bestämmelsen får utgöra en ny paragraf i polis-

registerlagen.

Bör uppgifter i alla polisregister omfattas ?

Promemorians förslag innebär att regeringens dispensmöjlighet omfattar alla

slags uppgifter i alla polisregister. Avsikten med den i promemorian föreslagna

bestämmelsen var att öppna för en möjlighet att i större utsträckning än

hittills ge offentlighet åt - främst historiska - uppgifter i handlingar hos

Säkerhetspolisen. Det är bl.a. det målet som nu skall uppnås med regeringens

förslag. Inom ramen för detta lagstiftningsärende skall inte föreslås ändringar

som väsentligt går utöver det nu angelägna syftet. Möjligheten för regeringen

att förordna om undantag från sekretess bör därför enligt regeringens mening

begränsas till att avse polisregister som förs av Säkerhetspolisen. En

inskränkning av dispensmöjligheten så att den avser främst historiska uppgifter

föreslås dock inte.

Förbehåll och meddelarfrihet

Om regeringen förordnar om undantag från sekretess enligt 14 kap. 8 §

sekretesslagen, får regeringen besluta att det skall ställas upp förbehåll som

inskränker mottagarens rätt att lämna uppgiften vidare eller att utnyttja den

när uppgiften lämnas ut (14 kap. 10 § femte stycket). Om ett sådant förbehåll

har meddelats gäller tystnadsplikten enligt förbehållet framför

meddelarfriheten, dvs. meddelarfrihet gäller inte för dessa uppgifter (16 kap.

1 § sekretesslagen). Som föreslås i promemorian bör det även vid beslut om

dispens enligt den nu föreslagna bestämmelsen vara möjligt att ställa upp

förbehåll som inskränker mottagarens rätt att lämna en uppgift vidare eller att

utnyttja den.

 Datainspektionen har framfört att en inskränkning av meddelarfriheten bör

införas även för de förbehåll som nu föreslås kunna meddelas.

 I polisregisterlagen finns i dag två bestämmelser som föreskriver en möjlighet

att ställa upp förbehåll som inskränker mottagarens rätt att lämna uppgifterna

vidare eller utnyttja dem, se 9 § andra stycket och 10 b § andra stycket. Den

sistnämnda bestämmelsen infördes genom SFS 1988:288. Sekretesslagen var således

i kraft. Av förarbetena framgår inte att några överväganden gjordes i fråga om

meddelarfriheten (se prop. 1987/88:122 s. 30). Även om meddelarfriheten inte är

inskränkt för uppgifter som lämnats ut med förbehåll enligt de bestämmelser som

nyss nämnts, finner regeringen att den tystnadsplikt som följer av ett förbehåll

- i vart fall beträffande de uppgifter det här kan bli fråga om - bör gå före

meddelarfriheten. Detta föranleder en ändring i 16 kap. 1 § sekretesslagen.

6 Ekonomiska konsekvenser

Den föreslagna ändringen kan komma att medföra visst merarbete inom

regeringskansliet och för Säkerhetspolisen. Regeringens bedömning är att detta

eventuella merarbete inte kommer att innebära några kostnadsökningar.

7 Författningskommentar

7.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m.

9 a §

Paragrafen är ny och har behandlats i avsnitt 5.

 Bestämmelsens förebilder är 14 kap. 8 och 10 §§ sekretesslagen (1980:100) och

innebär en generell möjlighet för regeringen att förordna om undantag från den

sekretess som gäller enligt 7 kap. 17 § sekretesslagen. Vad som har sagts i

förarbetena till 14 kap. 8 och 10 §§ sekretesslagen och vad som framgår av

rättstillämpning kan därmed äga motsvarande tillämpning.

 Möjligheten att förordna om undantag från sekretess gäller endast uppgifter

som finns i register hos Säkerhetspolisen.

 Det är viktigt att förbehåll som ställs upp vid utlämnande av uppgift är

tydliga med hänsyn till att meddelarfriheten inte gäller för sådan uppgift (se

16 kap. 1 § sekretesslagen).

7.2 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

16 kap. 1 §

I paragrafen har införts en ny punkt (p. 12). Genom hänvisningen till den nu

föreslagna nya bestämmelsen i lagen (1965:94) om polisregister m.m. (9 a §)

gäller inte meddelarfriheten för uppgifter som omfattas av förbehåll som har

ställts upp vid utlämnande av uppgifter enligt den paragrafen.

Författningsförslag i promemorian Något om polisregister och sekretess

Förslag till lag om ändring i polisregisterlagen (1965:94);

 Härmed föreskrivs att 9 §1 polisregisterlagen skall ha följande lydelse;

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

9 §Till den officiella statistiken skola meddelas erforderliga uppgifter från

polisregister. Upplysning må dock icke lämnas om namnen på dem uppgifterna avse.

 För vetenskaplig eller därmed järmförlig undersökning må uppgifter och

anteckningar, som tillförts polisregister, utlämnas, såvida trygghet kan anses

vara för handen att det ej kommer att missbrukas till men för enskild. Fråga om

utlämnande prövas av Rikspolisstyrelsen. Vid utlämnande till enskild böra

erforderliga förbehåll göras.

--------------------------------------------------------------------

 Regeringen får för särskilt fall

 medge att uppgifter och anteck-

 ningar som tillförts polisregister

 får lämnas ut. Ett sådant medgivande

 får förenas med förbehåll som in-

 skränker en enskilds rätt att lämna

 uppgiften vidare eller utnyttja

 den.

 Denna lag träder i kraft den

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1977:1032.

Remissinstanser som yttrat sig över promemorian Något om polisregister och

sekretess

Riksdagens ombudsmän, Justitiekanslern, Riksåklagaren, Datainspektionen,

Rikspolisstyrelsen, Säkerhetspolisen, Kammarrätten i Stockholm, Försvarsmakten,

Uppsala universitet humanistiska fakulteten, Riksarkivet, Svenska

journalistförbundet, Svenska tidningsutgivareföreningen samt Utredningen om

registrering av påföljder m.m. (Ju 1995:01).

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m.

 Härigenom föreskrivs att det i lagen (1965:94) om polisregister m.m. skall

införas en ny paragraf, 9 a §, av följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

9 a §

--------------------------------------------------------------------

 Regeringen får, när det är påkallat

 av synnerliga skäl, för ett särskilt

 fall förordna om undantag från

 sekretess för uppgifter i ett

 polisregister som förs av Säker-

 hetspolisen. Ett sådant förordnande

 får förenas med villkor att förbehåll

 som inskränker den enskildes rätt

 att lämna uppgiften vidare eller

 att utnyttja den skall ställas upp

 vid utlämnande av uppgiften.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996.

Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

 Härigenom föreskrivs att 16 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100)2 skall ha

följande lydelse.

16 kap.

1 §3

 Nuvarande lydelse

 Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 §

yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall

är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1-8 samt 5 § 1

och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första

stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande

av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5

§ 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första

stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där

tystnadsplikten följer av

--------------------------------------------------------------------

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

--------------------------------------------------------------------

 11. 71 b § socialtjänstlagen

(1980:620).

Föreslagen lydelse

 Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 §

yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall

är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1-8 samt 5 § 1

och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första

stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av uppsåtligt åsidosättande

av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5

§ 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första

stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt är begränsad, är de där

tystnadsplikten följer av

--------------------------------------------------------------------

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

--------------------------------------------------------------------

 11. 71 b § socialtjänstlagen

(1980:620)

 12. förbehåll enligt 9 a § lagen

(1965:94) om polisregister m.m.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996.

**FOOTNOTES**

2 Lagen omtryckt 1992:1474.

3 Lydelse enligt prop. 1995/96:117.

Lagrådets yttrande

 Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1996-03-06

Närvarande: f.d. regeringsrådet Åke[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Anders Swartling,

justitierådet Bengt Lambe.

Enligt en lagrådsremiss den 22 februari 1996 (Justitiedepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

 1. lag om ändring i lagen (1965:94) om polisregister m.m.,

 2. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departementsrådet Christina Weihe.

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Justitiedepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 14 mars 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds, Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hedborg,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Freivalds

Regeringen beslutar proposition 1995/96:178 Sekretess och polisregister.