Regeringens proposition 1992/93:37

om ny organisation för förvaltning av statens fastigheter och lokaler, m.m.

Prop. 1992/93:37

Regeringen förelägger riksdagen vad som har togits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 22 oktober 1992 för de åtgärder och de ändamål som framgår av föredragandenas hemställan.

På regeringens vägnar

Bengt Vksterberg

Anne[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Riksdagen beslutode i december 1991 om nya riktiinjer för den stotiiga fastighetsförvaltningen och ombildningen av Byggnadsstyrelsen, m.m. (prop. 1991/92:44, bet. 1991/92:FiU8, rskr. 1991/92:107). Riksdagen har också lagt fast nya riktlinjer för den stotiiga lokalförsörjningen. Vid behandlingen av prop. 1991/92:44 tillkännagav riksdagen att regeringen borde återkomma till riksdagen i vissa frågor angående förvaltning av universitetens och högskolomas fastigheter, stotens ansvar för slottsan­läggningar med omgivande mark och kronomarkeraa samt förvaltningen av nationella kulturinstitutioner.

Regeringen redovisar i denna proposition överväganden och förslag i anledning av riksdagens tillkännagivanden. Vidare redovisar regeringen överväganden och förslag i fråga om förvaltningen av försvarsfastig­heter. Förslagen iimebär att

huvuddelen av universitets- och högskolefastighetema, till skillnad från vad som föreslogs i prop. 1991/92:44, överförs till en särskild fastighetskoncem för högskolefastigheter,

övriga bolagiseringsbara fastigheter inom Byggnadsstyrelsens fastighetsbestånd samt placeringsfastigheter som används av försvars­makten överförs till den tidigare beslutode fastighetskonceraen,

1 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 37

nuvarande projekteringsverksamhet och regionala byggadministration    Prop. 1992/93:37 inom   Fortifikationsförvaltningen   i   huvudsak   skall   bedrivas   i aktiebolagsform och knytos till fastighetskoncemen, nationella kulturinstitutioner, slottsanläggningar med omgivande mark och donationer kvarstår i stotlig ägo och förvaltos av den tidigare beslutode nya myndigheten för fastighetsförvaltning, byggnadsminnen uton eller med ringa militär användning överförs till och förvaltos av fastighetsförvaltningsmyndigheten, en   ny   avgiftsfinansierad   förvaltningsmyndighet   under   Försvars­departementet bildas den 1 juli 1994 med uppgift att ansvara för juridisk, ekonomisk och teknisk förvaltning av försvarsfastigheter, Fortifikationsförvaltningen läggs ner den 30 juni 1994, de av riksdagen redan beslutode nya organisationema, stobs- och servicemyndigheten, fastighetsförvaltningsmyndigheten samt de båda fastighetskoncemeraa kan inleda sina verksamheter fr.o.m. den 1 januari 1993.

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 oktober 1992

Prop. 1992/93:37

Närvarande: stotsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och stolsraden B. Wester­berg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hömlund,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande; stotsråden[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ny organisation för förvaltning av statens fastigheter och lokaler, m.m.

Statsråden anmäler sina förslag. Anförandena och förslagen redovisas i underprotokollen för Finans- och Försvarsdepartementen.

Stotsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anför:

Med hänvisning till vad jag och stotsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] har anfört hemställer J3g att regeringen i en proposition

förelägger riksdagen vad vi har anfört för de åtgärder och de ändamål som vi har hemställt om.

Regeringen ansluter sig till föredragandenas överväganden och beslutor att genom proposition förelägga riksdagen vad som har anförts för de åtgärder och de ändamål som föredragandena har hemställt om.

Regeringen beslutor vidare att de anföranden och förslag som redovisas

i underprotokollen skall bifogas propositionen enligt följande:

Finansdepartementet

Bilaga 1

pqrsvarsdepartementet

Bilaga 2

Finansdepartementet

Prop- 1992/93:37

Bilaga 1 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 oktober 1992

Föredragande: stotsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om ny organisation för förvaltning av statens fastigheter och lokaler, m.m.

1   Inledning

1.1 Effektivisering av statens förmögenhetsförvaltning

Stotens vattenfallsverk och Domänverket har, som ett led i effektivise­ringen av den stotiiga förmögenhetsförvaltningen, ombildats till aktiebo­lag. Riksdagen har därvid beslutot vilka delar av det fastighetsbestånd som förvaltots av dessa myndigheter som skall föras över för förvaltning i bolagen resp. kvarstanna i stotlig ägo.

Som ett andra led är nu Byggnadsstyrelsen och Fortifikationsförvalt­ningen föremål för ombildning och bolagisering.

Ytterligare ett tjugotol myndigheter förvaltor festigheter för stotens räkning. Fastighetsbeståndet är av blandad karaktär. Även dessa myndigheters fastighetsförvaltning bör omprövas. Jag avser att återkom­ma till den frågan vid ett senare tillfälle.

1.2 Nya riktlinjer för statlig fastighetsförvaltning

I proposition 1991/92:44 om riktlinjer för den stotiiga fastighetsförvalt­ningen och ombildningen av Byggnadsstyrelsen, m.m. som lades fram för riksdagen den 31 oktober 1991 föreslog regeringen bl.a. följande riktlinjer för den statliga fastighetsförvaltningen.

1.

Den stotiiga fastighetsförvaltningen bör skiljas från brakandet av lokaler och mark.

2.

En mer rättvisande bild bör ges av mark- och lokalkostnaderna i stotsbudgeten, både vad avser fastighetsförvaltomas resultot- och balansräkningar och de nyttjande myndighetemas eller uppdragsgiva-rens/stotens utgifter.

3.

Fastighetsförvaltningen bör bedrivas med ett så långt möjligt marknadsmässigt avkastningskrav. För förvaltning av ändamåls-festigheter bör som ett minimum ställas sådana krav på avkastning som inkluderar täckning av kapitalkostnader, dvs. huvudsakligen anskaffningskostnad, samt på att det skapas utrymme för uppbyggnad av eget kapitol motsvarande reinvesteringar m.m. så att förmögen­hetens värde bevaras under fastighetens ekonomiska livslängd.

1.

Fastighetsförvaltningen bör bedrivas i separato resultotenheter, som    Prop. 1992/93:37 så långt möjligt formas efter olika fastigheters särart.

Bilaga 1

2.

Stotens ägarroll bör renodlas. Graden av kapitolbindning och avkast­ningen på kapitolet bör fortlöpande bli föremål för prövning. Marknadsmässiga redovisningsprinciper bör därför tillämpas.

3.

Styrelsens och den verkställande ledningens ansvar för fastighets­förvaltningen bör klaras ut på ett bättre sätt än vad som är möjligt inom myndighetsformen. Förvaltningen bör därför företrädesvis bedrivas i aktiebolagsform. Regeringen skall företräda stoten som ägare i denna typ av bolag.

4.

De fastigheter som av historiska och/eller andra skäl inte kan överföras till bolag bör oavsett nuvarande förvaltore läggas under samordnad förvaltning i myndighetsform.

Regeringen föreslog att riktlinjema skulle tillämpas inom hela stotsför-valtningen.

Riksdagen godkände (bet. 1991/92:FiU8, rskr. 1991/92:107) de föreslagna riktlinjema. Vidare beslutode riksdagen

att en ny efterfrågestyrd stobs- och servicemyndighet skall inrättos som stöd för regeringen och myndighetema i lokalförsörjningsfrågor m.m.,

att en fastighetskoncem i aktiebolagsform skall bildas för förvaltning av huvuddelen av det fastighetsbestånd som förvaltos av Byggnads­styrelsen samt,

att en ny myndighet skall bildas för förvaltning av de fastigheter, (utrikesfastigheter, slott, museer m.m.) som inte lämpar sig för bolagisering.

Riksdagen har således i stort godkänt en ny organisation för stotens festighetsförvaltning samt ombildningen av Byggnadsstyrelsen m.m. Riksdagen gjorde emellertid i anslutning till sitt beslut ett antol tillkälma-givanden i viktiga frågor angående förvaltningen av universitetens och högskolomas festigheter, stotens ansvar för slottsanläggningar med omgivande mark och kronomarkeraa samt förvaltningen av nationella kulturinstitutioner. Riksdagen uttolade vidare att regeringen bör återkom­ma med ett nytt förslag, baserat på övervägandena av de organisations­kommittéer som regeringen hade aviserat i propositionen.

1.3   Organisationskommittén för Byggnadsstyrelsens ombildning

Den 5 mars 1992 bemyndigade regeringen chefen för Finansdepartemen­tet att tillkalla en kommitté med uppgift att, utifrån de riktlinjer som riksdagen beslutot om för den stotiiga festighetsförvaltningen och lokalförsörjningen, vidto åtgärder för att

  ombilda delar av nuvarande Byggnadsstyrelsen till en stobs- och

servicemyndighet.

bilda den festighetskoncem till vilken huvuddelen av Byggnadsstyrel­sens festighetsinnehav skall föras, och

bilda en ny fastighetsförvaltningsmyndighet för sådana fastigheter som bedöms olämpliga att förvalto i bolagsform (dir. 1992:26).

Kommittén skulle i sitt arbete särskilt beakto de tillkännagivanden som riksdagen gjorde vid behandlingen av prop. 1991/92:44 angående främst festighetsförvaltningsfrågor inom universitet och högskolor samt inom kultu rsektom.

Organisationskommittén för Byggnadsstyrelsens ombildning överläm­nade den 1 september 1992 sitt betänkande, Stotens festigheter och lokaler ny organisation (SOU 1992:79), till regeringen. Kommittén hemställde i samband med överlämnandet om utsträckt tid för att bedriva fortsatt arbete med frågor som kvarstår olösto.

Regeringen medgav den 10 september 1992 att kommittén får utsträckt tid för återstående utredningsarbete, dock längst t.o.m. den 31 december 1992. I beslutet föreskrevs att arbetet skall ske utifrån de tidigare direktiven och det av kommittén lämnade betänkandet.

Prop. 1992/93:37 Bilaga 1

1.4   Hearing

Finansdepartementet anordnade den 23 september 1992 för tids vinnande en hearing i anledning av organisationskommitténs betänkande. Till protokollet i detto ärende bör fogas en förteckning över myndigheter och organisationer som var representerade vid hearingen som bilaga 1.1. Skriftliga synpunkter har vidare inkommit från Svenska Akademiska rektorskonferensen, Lunds Universitet, Sveriges förenade studentkårer, Riksmarskalksämbetet, Gävle kommun och Knut och Alice Wallenbergs Stiftelse. Jag återkommer i det följande till de synpunkter som framförts.

2  Restriktioner vid tecknande av hyresavtal

Riksdagens tidigare tillkännagivande: Utbildningsutskottet, vars uppfettning delades av fmansutskottet, uttolade (1991/92:UbU2y) vid behandlingen av prop. 1991/92:44 att universitet och högskolor, för att verkligen kunna to sitt lokalförsörjningsansvar, borde ges större möjligheter än andra myndigheter att själva förhyra sina lokaler. Finansutskottet framhöll (bet. 1991/92:FiU8) att universiteten och hög­skolorna, till skillnad från stotiiga myndigheter i övrigt, med stor sannolikhet inte kommer att vara utsatto för förändringar i någon större utsträckning. Mot den bakgmnden borde de förslag till restriktioner som gäller hyresavtolens längd kunna omprövas.

Mitt förslag: Nya hyresavtol inom högskolesektom av ekonomisk betydelse och med längre löptid än tio år skall prövas av regeringen.

Kommitténs förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Prop. 1992/93:37

Synpunkter vid hearing: Inga synpunkter på förslaget framfördes.

Bilaga 1

Skälen för mitt förslag: I prop. 1991/92:44 föreslog jag att stotiiga myndigheter, inklusive universitet och högskolor, borde ges möjlighet att träffa hyresavtol med upp till sex års löptid. I de fall hyresavtolen avser längre löptid än tre år föreslog jag att beslut alltid skulle fettos i samråd med den stobs- och servicemyndighet som kommer att bildas. Jag vill där göra det förtydligandet att samrådet bör avse avtal av ekonomisk betydelse och att beslut skall fattos efter samråd med stobs- och service­myndigheten. Med den sistnämnda justeringen slås det tydligare fast att det är den lokalbrokande myndigheten som ansvarar för avtolet, inte stobs- och servicemyndigheten. Vid längre löptider än sex år ansåg jag att alla hyresavtol av ekonomisk betydelse borde prövas av regeringen.

Avtelstidema på lokalhyresmarknaden varierar mellan tre och tio år. En skiljelinje går mellan mer generella lokaler och speciallokaler. För generella förvaltningslokaler är hyrestiderna kortore än för speciallokaler. Kontraktstider på tre till fem år är vanligast. För speciallokaler är hyrestidema längre, ofto tio år. Undantogsvis förekommer ännu längre hyrestider, upp till 15 och ibland 20 år.

Universiteten och högskoloma uppvisar sinsemellan betydande olikheter, såväl i fråga om storlek, inriktning, ålder och traditioner som i fråga om festighets- och lokalanvändning. Det kan dock konstoteras att en stor del av universitetens och högskolornas verksamhet bedrivs i mer eller mindre ändamålsanpassade lokaler. Redan på gmnd därav finns det anledning anto att förhållandevis långa hyrestider blir vanligt förekom­mande inom denna sektor. För att lokalförsörjningen skall kunna genomföras integrerat med den långsiktiga planeringen av utbildning och forskning finns det därför anledning att öka universitetens och högskolor­nas ansvar i denna del.

Även om de stotiiga myndighetema genom det nya budget- och styrsystemet får ökad frihet och ökat eget ansvar är det regeringen och ytterst riksdagen som har det övergripande ansvaret för hur verksamheten organiseras och bedrivs och vilka långsiktiga resursbindningar som görs för stotens räkning. Det är därför nödvändigt med en huvudregel som innebär att avtol av viss längd underställs regeringen för godkännande. Jag har funnit det lämpligt att sätto gränsen för när regeringens god­kännande krävs vid avtol överstigande sex år. På gmnd av den lång­siktighet som präglar högskolomas och universitetens verksamhet och med hänvisning till vad jag anfört ovan är det emellertid rimligt att för deras del sätto gränsen något högre. Eftersom hyrestidema för speciallo­kaler ofta är tio år kan det vara lämpligt att universitet och högskolor ges möjlighet att uton regeringens godkännande teckna hyresavtol med löptider upp till tio år. Vid längre löptider bör dock även universitet och högskolor inhämto regeringens godkännande.

3   Fastighetsförvaltning för universitet och högskolor

Riksdagens tidigare tillkännagivande; Utbildningsutskottet underströk vid behandlingen av prop. 1991/92:44 att det är viktigt att fastighets­förvaltningen på högskolans område organiseras på ett sätt som tor hänsyn till verksamhetens särart och ger utrymme för självständigt agerande från högskoleenheteraas sida. Utskottet ansåg att det finns anledning att pröva om det är nödvändigt att för högskolefastighetemas del skilja fastighetsförvaltningen från brukandet av lokaleraa. Frågan hur en, enligt förslaget i prop. 1991/92:44, förändrad fastighetsförvaltning skulle påverka verksamheten, dvs. forskning och utbildning, samt försla­gens konsekvenser för de framtida behoven av anslag till utbildning och forskning behövde ytterligare belysas.

Finansutskottet var av samma uppfattning som utbildningsutskottet, och erinrade samtidigt om att avsikten med förslaget i propositionen var att i betydande utsträckning öka universitetens och högskoloraas bestämman­derätt i lokalförsörjningsfrågor.

Prop. 1992/93:37 Bilaga 1

Mitt förslag: Huvuddelen av universitets- och högskolefastighetema överförs till en särskild fastighetskoncem för högskolefastigheter.

Kommitténs förslag: Kommittén har presenterat och analyserat tre olika altemativ till fastighetsförvaltning för högskolan. Två alteraativ innebär fastighetsförvaltning i bolagsform, antingen förvaltning i en sammanhållen fastighetskoncera i enlighet med tidigare redovisat förslag eller förvaltning i en särskild "högskolekoncera". Det tredje alteraativet innebär att universitets- och högskolefestigheteraa förvaltas i särskilda resultotenheter inom resp. universitet eller högskola. Kommitténs majoritet förordar att universitets- och högskolefastigheteraa tillförs den sammanhållna fastighetskoncemen. En ledamot förordar i en reservation att fastighetema tillförs antingen en separat koncem eller resp. universitet eller högskola för att där förvaltos i särskilda resultotenheter.

Synpunkter vid hearing: Uppsala universitet anslöt sig till reservan­tens förslag och förordade därvid i försto hand det tredje altemativet, förvaltning i egen regi. Universitetet framhöll att det är viktigt att ha ett långsiktigt perspektiv när man diskuterar universitetens och högskolomas lokaler och att det därför är olämpligt att lokalema förvaltos i ett bolag, som är underkastot konjunkturväxlingar på ett sätt som inte stämmer med universitetens och högskolomas verksamhet. Universitetet framhöll vidare att hanteringen av lokalfrågorna kompliceras av att en stor del av universitetens fastigheter utgörs av donationer, som skall vara kvar i stotlig ägo. Detto skulle medföra att universiteten skulle få möto flera olika fastighetsägare, såväl stotiiga som privato. Lunds universitet, Högskolan i Växjö, Tekniska högskolan i Stockholm, Chalmers tekniska högskola och Umeå universitet instämde i vad Uppsala universitet anfört.

Lunds universitet anförde att det inte går att på ett rimligt sätt skilja    Prop. 1992/93:37 brakandet från fastighetsförvaltningen. Tekniska högskolan i Stockholm    Bilaga 1 framhöll att det inte går att särbehandla lokalfrågoma i förhållande till utbildningen och forskningen eftersom lokaleraa är en mycket integrerad del i denna. Sveriges lantbruksuniversitet betonade vikten av att behålla campusmiljöeraa intakto.

Skälen för mitt förslag: Ett utmärkande drag för högskolesektorn är

.

att verksamheten kännetecknas av ständig förändring och förayelse. Ny forskning, nya undervisningsformer och förändrad dimensionering av såväl forskar- som grundutbildningen ställer höga krav på en fortlöpande anpassning av lokalema. Ett annat utmärkande drag är att högskoloraas verksamhet fmansieras från flera olika finansieringskällor, nämligen gmndutbildnings- och fekultetsanslag, rådsanslag, sektorforskningsmedel, andra uppdragsmedel, donationer m.m. Högskoloraas festigheter och lokaler är av skiftande karaktär. Det finns stotiigt ägda och inhyrda . lokaler. Det finns både placeringsfestigheter och storkt specialiserade ändamålsfastigheter. Vissa universitetsfastigheter är utpräglade kulturfas­tigheter, såsom de centrala områdena i Uppsala och Lunds universi­tetsmiljöer. Vissa universitet och högskolor har eller strävar efter att åstodkomma sammanhållna områden, där alla eller i vart fall flertalet lokaler återfinns, s.k. campus. Cirka en tredjedel av högskolefastighe­tema disponeras med särskilda villkor. De är antingen direkt donerade, helt eller delvis finansierade med donerade medel eller innehåller markdelar som är upplåtna av t.ex. kommunen med det särskilda vill­koret att marken skall användas för högskoleändamål.

Det har från universitetens sida framhållits som mycket angeläget att universitet och högskolor även i framtiden kan to emot och förfoga över donationer. Det har vidare framhållits att det är av stor forsknings- och utbildningspolitisk betydelse att utbyggnaden av högskolans campusmiljö-er prioriteras. Jag instämmer till fiillo i detto.

Den störsto delen av högskolans lokalbestånd utgörs av fastigheter som stoten byggt särskilt för högskolan. Fastighetema är en viktig resurs i forskningen och utbildningen. Högskolan har därför ett berättigat intresse av att ha inflytande över sitt lokalinnehav. Detto uppnås i försto hand genom att högskolan får fiillt kostnadsansvar och långtgående beslutsbe­fogenheter i dessa frågor. Frågan om långsiktighet i lokalförsörjningen kan dock vara svårare att åstodkomma om högskolefastigheteraa ingår i en gemensam fastighetskoncera. Det finns därför enligt min mening skäl att välja en annan organisatorisk lösning för högskolesektora än vad som föreslogs i prop. 1991/92:44. Utgångspunkten att effektivisera fastighets-och förmögenhetsförvaltningen måste dock vara överordnad vid valet av lösning.

Tidigare erfarenheter visar att en fastighetsförvaltning som inordnas som en stödjande sidoverksamhet i en organisation som har en helt annan huvudverksamhet riskerar att komma på mellanhand. Fastighetsunder­hållet riskerar därmed att eftersättos för att man kortfristigt skall kunna frigöra pengar för andra ändamål. På längre sikt kan skadeverkningama härav bli stora. Det är bl.a. mot bakgrand av dessa erferenheter som

stotsmaktema    tidigare    omorganiserat    fastighetsförvaltningen    inom    Prop. 1992/93:37

tullväsendet  och  kriminalvården.   Även stotens  övertogande av vissa    Bilaga 1

kulttirfastigheter har motiverats av samma skäl. Fastighetsförvaltningen

och lokalförsörjningen bör därför enligt min mening hållas åtskilda även

när det galler universiteten och högskolorna, vilket tolar mot att välja

altemativet förvaltning i separato resultotenheter inom resp. universitet

och högskola.

Det har visserligen gjorts gällande att man kan åstodkomma ett system med tillräckliga korrektiv för att undvika sådana skadeverkningar som jag nu redogjort för. En högskola som missköter förvaltningen skulle t.ex. kunna förlora rätten att förvalto fastighetema, varvid förvaltningen skulle övertos av fastighetsförvaltningsmyndigheten. En förvaltning i separato resultotenheter inom resp. universitet och högskola har emellertid fler nackdelar. Bl.a. skulle det krävas att varje universitet och högskola bygger upp en kompetens i fråga om festighetsförvaltning som man inte besitter i dag. Det skulle också innebära hårda ekonomiska bindningar för högskoloma att ta över förvaltningsansvaret för fastighetema och sarhtidigt överto motsvarande skulder. Jag anser därför att målet att effektivisera stotens fastighetsförvaltning tillsammans med tidigare erfarenheter av bristonde samordning mellan sektorintressen tolar för en samordnad förvaltning i bolagsform och mot att välja altemativet med förvaltning i separato resultotenheter inom resp. universitet och högskola.

Att däremot föra över högskolefastigheteraa till en separat "högskole­koncera" skulle ha flera fördelar. Man kan åstodkomma det inflytonde över lokalbehovet som universitet och högskolor efterlyst samtidigt som man hår de fördelar som valet av förvaltning i aktiebolagsform iimebär, nämligen ett klarläggande av ans\'arsförhållandena och en separation av ägandet och brakandet av fastighetema.

Man kan vidare åstodkomma koncembidragslösningar inom högskole­systemet, vilket är en fördel med hänsyn till den oklarhet som fortferande rådet' i fråga om bl.a. värdering och beräkningsgrander för avkastning.

Jag föreslår därför att huvuddelen av universitets- och högskolefastig­hetema förs över till en särskild fastighetskoncera för högskolefestig-heter. För att skilja de olika föreslagna koncemema åt benämns de i det följande "Högskolekonceraen" (den särskilda fastighetskoncemen för högskolefastigheter), "Fastighetskonceraen" (den koncem som inte omfattor högskolefastigheter) resp. "den sammanhållna koncemen" (den tidigare föreslagna gemensamma fastighetskoncemen för högskole- och övriga festigheter).

De festigheter som helt eller till övervägande delen är donationsfastig-hetef bör bli kvar i direkt stotlig ägo. Donationsfestigheter som f.n. förvaltos av resp. lärosäte bör kvarstonna i denna förvaltningsform. Detto gäller i försto hand de s.k. gustovianska arvegodsen vid universitetet i Uppsala och ett antol donationsfastigheter vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]. Övriga donationsfastigheter bör förvaltos av den nya fastighetsförvaltnings-myhdigheten. Detsamma gäller vissa kulturfestigheter. Jag återkommer till detto.

Högskolekonceraen skall ha till uppgift att äga och förvalto aktiema i

10

lokala högskolebolag samt äga och förvalto de fastigheter som inte ingär Prop. 1992/93:37 i lokala bolag. Jag fömtsätter att lokala bolag som äger fastighetema och Bilaga 1 där utbildningsintressena har majoritet bildas på universitetsorterna. Också övriga högskolor ges möjlighet till lokala bolag för sina fastig­heter. Koncemen skall garantera långsiktigheten och upprätthålla värdet i stotens innehav av högskolefestigheter och skall vidare garantera att fastighets- och förmögenhetsförvaltningen genomförs på ett kompetent och effektivt sätt.

Denna organisation tillgodoser donatoremas önskemål att även i framtiden kunna donera egendom till universitet och högskolor.

Eftersom några marknadsföratsättningar i vanlig mening inte föreligger för huvuddelen av de stotiigt ägda högskolefastighetema bör lokalhyromä fastställas på affärsmässiga gmnder, vilket innebär att hyran beräknas på återanskaffningsvärdet av lokalema med beäktande av ålder och förslitning samt drift- och underhållskostnader. I fråga om principer för fastighets-värden och avkastning bör gälla det som jag anförde i prop. 1991/92:44 s. 16.

Som konstaterades redan i prop. 1991/92:44 är underhållet för vissa delar av fastighetsbeståndet inom högskolesektora eftersatt. För att inte initialt belasto Högskolekonceraen med extraordinära underhållskostnader bör koncemen vid bildandet erhålla en reserv som möjliggör att fastighetsbeståndet kan återställas i fullgott skick. De kostnader som är förenade med detto återställande bör inte vara hyreshöjande. De anslagsmässiga konsekvenseraa av behovet att på sikt kunna bibehålla festighetema i fullgott skick avser jag att återkomma till under våren 1993.

De ekonomiska och organisatoriska principer som jag i det föregående har angivit för fastighetskoncemen för högskolefestigheter bör godkännas av riksdagen.

Jag har i dessa frågor samrått med chefen för Utbildningsdepartemen­tet.

4  Sveriges lantbruksuniversitet

Riksdagens tidigare tillkännagivande: Vid riksdagsbehandlingen av prop. 1991/92:44 tog utbildningsutskottet upp frågor rörande ägande-bilden när det gäller mark och festigheter som brakas av Sveriges lantbmksuniversitet, SLU. Det finns jordbraksfastigheter som är uppförda både på Domänverkets fond och hos Byggnadsstyrelsen samtidigt som SLU självt har andel i den fasto egendomen i form av egna investeringar i byggnader, markanläggningar, skogsplanteringar m.m. Utbildningsut­skottet ansåg det angeläget att dessa förhållanden klarläggs, innan en överföring av de berörda festigheteraa sker till de bolag som bildas enligt förslagen i prop. 1991/92:44 och den då aviserade propositionen om riktlinjer för överföringen av verksamheten vid Domänverket till aktiebolagsform (prop. 1991/92:134). Även i SLU:s fall ansågs det viktigt att fastighetsförvaltningen organiseras på ett sätt sora står i

samklang med fastigheteraas ändamål att tjäna forskningen och ut­bildningen. Finansutskottet förutsatte att dessa frågor skulle tas upp till behandling i organisationskommittén. Riksdagen beslutode i enlighet med detto.

Prop. 1992/93:37 Bilaga 1

Mitt förslag: De institutionsanknutna utbildningsfastigheteraa förs över till Fastighetskonceraen och förvaltos där samlat för SLU i ett dotterbolag. Förvaltningsansvaret för de rena jord- och skogsbruks-fastigheteraa för forsknings- och försöksändamål överförs till Sveriges lantbraksuniversitet, SLU.

Kommitténs förslag: Kommittén föreslår att de institutionsanknutna utbildningsfastigheteraa förs över till den sammanhållna konceraen och där förvaltos samlat för SLU i ett dotterbolag eller en resultotenhet, medan förvaltningsansvaret för de rena jord- och skogsbmksfestigheteraa för forsknings- och försöksändamål förs över till SLU.

Synpunkter vid hearing: SLU har välkomnat kommitténs förslag att föra över förvaltningen av jord- och skogsbraksfastigheteraa till SLU och har i övrigt anslutit sig till vad övriga universitet och högskolor anfört om förvaltningen av högskolefastigheter i allmänhet.

Skälen för mitt förslag: Det stotiigt ägda fastighetsbestånd som disponeras av SLU domineras av universitetsfastigheteraa vid Ultuna och Alnarp. Andra större anläggningar är Skogshögskolan i Umeå, Skogs­högskolan i Garpenberg och veterinärinrättningen i Skara. Till detto kommer att stort antol försöksgårdar för olika tillämpningar av jord- och skogsbrak. SLU bedriver utbildnings- och försöksverksamhet inom stotiigt ägda fastigheter på ca 30 orter i så gott som samtliga län.

Fastigheter som nyttjas av SLU kan delas in i två kategorier. Den försto omfattor fastigheter för regelrätt utbildnings- och forsknings­verksamhet, oftast kopplade till institutionsområden, som inkluderar lokaler för undervisning, speciallokaler osv. Den andra kategorin omfattor jord- och skogsbraksfestigheter där marken nyttjas för olika försöks- eller forskningsändamål. Att SLU:s verksamhet är spridd över hela landet medför att dess festighetsinnehav och krav på festighets­förvaltning skiljer sig från andra universitet. Även bland de institutions­anknutna utbildningsfestigheteraa finns fastigheter i skilda delar av landet utanför de egentliga högskoleområdena. Möjligheten för Fastighetskon­ceraen att bygga upp en regional representotion medför att denna koncera för SLU bättre kan tillgodose principen om närhet mellan förvaltning och brakare än Högskolekonceraen. De institutionsanknutna utbildningsfastig­heteraa bör enligt min mening därför föras över till Fastighetskonceraen. Till universitetsfåstigheter bör också räknas fastigheteraa för högskoleut­bildning i Skara och Bispgården samt Garpenberg och Skinnskatteberg. Även dessa fastigheter bör enligt min mening föras till Fastighetskon­ceraen.

12

13

Det delade ansvaret mellan Domänverket och Byggnadsstyrelsen inom    Prop. 1992/93:37 vissa fastigheter har medfört oklarheter i redovisning av delinvesteringar    Bilaga 1 m.m. De institutionsanknuto utbildningsfastigheteraa bör därför förvaltos samlat för SLU i ett dotterbolag. En särskild enhet bör kunna ge SLU fördelen av att i princip endast ha en förvaltningsansvarig motpart inom koncemen.

Jord- och skogsbmksfestigheteraa skiljer sig till sin karaktär avsevärt från övriga fastigheter inom Fastighetskonceraen och hör inte naturligen hemma inom derma. Jag föreslår därför att stotens förvaltningsansvar för de rena jord- och skogsbraksfastigheteraa för forsknings- och försöksän­damål överförs till SLU. Det skulle ge SLU utrymme för långsiktig och ändå flexibel planering av forskningsverksamheten inom hela landet.

Innan fastigheteraa kan föras över till Fastighetskonceraen resp. SLU behöver ytterligare analyser och överväganden göras. Den föreslagna uppdelningen kan komma att strida mot önskemålet att hålla samman vissa kulturmiljöer som stobila resultotenheter, i försto hand Garpenberg och Skinnskatteberg. Det kan därför vara olämpligt att genomföra avstyckningar inom dessa fastigheter. Denna omständighet bör beaktas även vid de överenskommelser stoten gör med Domän Aktiebolag. Då institutionsbyggnaderaa idag ingår i fastigheter som inkluderar mark för försöks-, forsknings- och undervisningsändamål fömtsätter förslagen nya fastighetsbildningar. Dessa nya fastighetsbildningar innebär avstyckning av tomtmark för universitetsfastigheter och nybildning av jordbraksfastig­heter. Den nya fastighetsbildningen bör ske efter samråd med SLU. I samband med nya fastighetsbildningar kommer också sådana riksintressen som t.ex. anspråk på kulturminnesvård att beaktos.

För de försöksgårdar som föreslås bli förvaltode i en särskild resulto­tenhet inom SLU bör stotsmaktema i förväg fastställa ekonomiska överlåtelsevillkor samt löpande fastställa avkastningskraven. De dubbel-eller trippelbokförda deltillgångama bör justeras ekonomiskt i samband med att överlåtelserna sker. I de flesto fell torde detto kräva inventering­ar, syn och värderingar på ort och ställe. Dessutom bör donations-frågorna klarläggas. Detto borde inte innebära några större problem, eftersom de flesto donationeraa är jord- och skogsbraksfestigheter som jag föreslår skall förvaltos av SLU.

En förteckning över de fastigheter som nyttjas av Sveriges lant­bmksuniversitet bör fogas till protokollet som bilaga 1.2.

5   Förvaltningen av nationella kulturinstitutioner och kulturpolitiska aspekter på fastighetsförvaltningen

Riksdagens tidigare tillkännagivande: Riksdagen gjorde vid be­handlingen av prop. 1991/92:44 och prop. 1991/92:134 bl.a. uttolanden om att kommittén noga skulle överväga om även andra kulturmiljöer och objekt än  sådana sora nämnts i  prop.   1991/92:44  bör förvaltos  i

myndighetsform. När urvalet görs av de fastigheter som skall myndig-hetsförvaltas måste ställningstogandet således ske även utifrån kulturpoli-fiska bedömningar. Komiifittén skulle också beakto andra aspekter vid urvalet av de fastigheter som bör kvarstå i myndighetsförvaltning. Hänsyn skulle t.ex. tos till att det s.k. nationella arvet hålls samman som enheter, särskilt i fråga om slottsegendomar, där förvaltningen av slotten med omgivande marker i dag sköts av olika myndigheter. Samtliga donationsfastigheter skall även fortsättningsvis förvaltos av stoten.

Prop. 1992/93:37 Bilaga 1

Mitt förslag: De fastigheter i Byggnadsstyrelsens och Fortifika-tionsförvaltningens fastighetsbestånd som av kulturpolitiska och liknande skäj skall förvaltos av stoten förs över till fastighets­förvaltningsmyndigheten.

KomiTiitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag.

Synpunkter vid hearing: Riksantikvarieämbetet förklarade sig nöjt med kommitténs förslag.

Skälen för mitt förslag: Kommittén har i samråd raed berörda företrädare för kultursektom gjort en noggrann genoragång och analys av vilka fastighetsobjekt som även fortsättningsvis skall förvaltos i myndig­hetsform. Jag delar i huvudsak den bedömning som kommittén gjort. I korthet iimebär detto följande:

Byggnadsminnsskyd4 för bolagsfastigheterna

Dpn störsto delen, av de särskilt värdefulla fastigheter som förvaltos av Byggnadsstyrelsen och försvaret pch som bolagiseras kan skyddas på ett tillfredsställande sätt genom att de förklaras för byggnadsminnen. Sådant skydd bör enligt rain mening åsättos de kvalificerade objekten före bolagiseringen. Det finns för närvarande 130 stotiiga byggnadsminnen i det av Byggnadsstyrelsen förvaltode beståndet. Dämtöver fmns det ett 70-tol objekt där det är rimligt att pröva om de är kvalificerade för skyddet. Även inora Fortifikationsförvaltningen fmns stotiiga byggnadsminnen och skyddsvärda monument. Ett antol av de blivande byggnadsminnena kommer dock att myndighetsförvaltas och sålunda inte överföras till bolg.

Principen om byggnadsrninnesskydd innebär att huvuddelen av de kulturhistoriskt värdefulla fastighetema kan överföras till de föreslagna fastighetskoncemema.

Allmän hänsynsregel

Vid bolagiseringen av såväl Domänverket som Stotens vatten fel I sverk har regeringen beslutot att en särskild hänsynsbestämmelse till kulturvärdena skall skrivas in i avtolen mellan stoten och bolagen. Detto motiveras av att bolagen får ansvaret för kulturegendomar av mycket särpräglad natur. En sådan hänsynsklausul är motiverad också beträffande de nu aktuella

14

fastighetskoncemeraa. Den innebär att konceraeraa inom ramen för    Prop. 1992/3:37 sitt företogsekonomiska ansvar skall utforma sin förvaltning med    Bilaga I hänsyn till kulturegendomamas särskilda karaktär. Detto fär bl.a. viss betydelse för koncernernas förvaltning av den större mängden kultur­historiska  objekt  sora  representerar betydande  värden utan  att  vara kvalificerade för byggnadsrnirmesskydd.

Myndighetsförvaltning av det nationella kulturarvet

Till nationalarvet kan i försto hand räknas sådana byggnader som haft en central funktion i den svenska historien, samhällsutvecklingen och den vetenskapliga odlingen, dvs. de kungliga slotten, rikets fästningar och de symbolbärande huvudmonuraenten inora olika administrativa strakturer och vid de gamla lärdomssätena. Till nationalarvet kan också räknas byggnader och egendom som sedan urminnes tid har tillhört kronan, såsom kungsgårdar och tidigare klosteregendoraar.

Det kan vara svårt att entydigt avgränsa den fastighetsgmpp sora faller under defraitionen. Det visar sig också att en tillärapning av ett antol mer operativa principer och praktiska resonemang medför att de fastigheter som sannolikt de flesto skulle vilja inrymma i nationalarvet därvid ändå får sin behandling.

Myndighetsförvaltning av kungliga slott och sammanhållna slottsmiljöer

Det har uttolats av stotsmaktema att de kungliga slotten skall behållas i Stotlig ägo. Nära förbunden raed den principen är idén att de miljöer sora består av slott raed tillhörande produktionsmarker skall bevaras samman­hållna. Detto har bäring särskilt på de fastigheter där Byggnadsstyrelsen och Domänverket hittills har delat på förvaltningen. Huvuddelen av de miljöer sora här är aktuella kommer att myndighetsförvaltos redan på den granden att de är kungliga slott. I enlighet med principen om bibehållen och samlad slottsförvaltning bör således de kungliga slotten raed tillhörande byggnader och kronoparker samt vissa andra slott sora för närvarande förvaltos av Byggnadsstyrelsen och Fortifikationsförvaltningen överföras till fastighetsförvaltningsrayndigheten.

Kutigliga Djurgårdens förvalttiing

Marken på Kungliga Djurgården utgör stotens egendora. Konungen har för evärderlig tid enskild dispositionsrätt till raarken. Att Djurgården av bl.a. historiska skäl även fraragent skall förvaltos i myndighetsform framgår av riksdagens beslut över prop. 1991/92:44.

Som dispositionsrätten har tillämpats innebär den att Konungen i ett antol fall har avstått från rätten dels till förmån för olika juridiska och fysiska personer, dels till olika ändamål. Vid ändamålets eventuella upphörande har Konungen återinträtt i dispositionsrätten.

Av ändamålsupplåtelsema intor de som gjorts på Norra Djurgården för universitets- och högskoleändamål en särställning. Efter den upplåtelse som gjordes för universitetet i Frescati år 1964 uttolade sålunda riksdagen

15

att inga nya markupplåtelser däratöver borde ske (prop. 1964:183, bet. 1964:SU195, rskr. 1964:380). Norra Djurgården präglas i dag av dels utbildnings- och högskolekomplexen, dels den kvarvarande karaktären av strövområden. Det ter sig från såväl utbildnings- som kulturpolitiska synpunkter angeläget att dessa huvudkarakteristika konfirmeras i valet av framtida förvaltningsformer för området. Det bör sålunda i anslutning till det pågående utredmngsarbetet kring bl.a. den framtida markanvänd­ningen på området kring Bmnnsviken m.m. slås fast att nya upplåtelser på Norra Djurgården bör komma ifråga endast för institutionskomplexens behov och utveckling. Upplåtelser som står i konflikt med bevarandet av områdets kulturvärden bör inte kunna göras.

Djurgårdsmarken utgör stotens egendom och skall vara kvar i stotlig ägo och således föras över från Byggnadsstyrelsen till fastighetsförvalt-ningsmyndigheten. Eftersora institutionskomplexet svarar mot den huvudsakliga användningen av områdeto västra del bör inriktningen dock vara att fastighetema inom KTH-orarådet, delar av Albano, Kräftriket, Frecati Hage och Frescati, förvaltos i samma form som föreslås för huvuddelen av landeto högskolefastigheter i övrigt. En översyn av nuvarande ändaraålsupplåtelser koramer därför att ske.

övriga delar av stotens marker och byggnader på Norra Djurgården samt Södra Djurgården med dess komplex av kulturinstitutioner bör likaså förvaltas i myndighetsform. Någon översyn av gällande ända­raålsupplåtelser är därför inte aktuell.

En samlad förteckning över de fastigheter som av kulturpolitiska och liknande skäl bör förvaltas i myndighetsform, av den nya fastighets-förvaltningsmyndigheten, bör fogas till protokollet som bilaga 1.3. Enstaka objekt, framförallt inom Fortifikationsförvaltningen, är dock fortfarande under utredning varför listan kan komma att justeras.

Jag har samrått med chefen för Kulturdepartementet i de frågor som rör kulturpolitiken.

Prop. 1992/93:37 Bilaga 1

6  Donationer

Riksdagens tidigare tillkännagivande: I utbildningsutskottets yttrande till fmansutskottet vid behandlingen av prop. 1991/92:44 framhölls att donationsfestighetemas ställning måste klargöras innan ställning tas till bolagisering av stotens fastigheter på universitets- och högskoleområdet. Finansutskottet uttolade i detto sammanhang, för att det i framtiden inte skall råda något missförstånd ora donationsfestigheteraas stotus, att dessa festigheter skall förvaltos av stoten.

Min bedömning: Samtliga fastigheter som donerats till stoten skall även fortsättningsvis förvaltos i myndighetsform.

Kommitténs  bedömning:   Överensstämmer i  huvudsak med min bedömning.

16

Skälen för min bedömning: Som framgått av tidigare uttolanden av    Prop. 1992/93:37 riksdagen skall samtliga donationsfestigheter förvaltos av stoten. Under    Bilaga 1 Byggnadsstyrelsens förvaltning finns ett antol donationsfastigheter som representerar värdefulla kulturvärden. I flera fall är en eller flera av de föreslagna principeraa för myndighetsförvaltning tillämpliga, men den framtida förvaltningsformen följer sålunda redan av donationsegenskapen.

Donationsfastigheter i större omfattning fmns vid universiteten i[REDACTED_EFTERNAMN] och Uppsala främst inom de s.k. egendomsförvaltningaraa. Även i övrigt förekommer donationsfastigheter vid universiteten och vid vissa högskolor. Fastigheteraa förvaltos antingen av resp. lärosäte eller av Byggnadsstyrelsen. Någon samlad förteckning över donationsfastigheter till stoten fmns inte. Med anledning av detto har kommittén låtit kartlägga donationsfastigheteraa inom högskolesektora, så att dessa i enlighet med riksdagens uttolande kan skiljas ut och även framgent förvaltas av stoten.

De fastigheter och byggnader som helt eller huvudsakligen finansieras genom donationer bör även i fortsättningen förvaltas av stoten. Som jag redan framhållit bör de donationsfestigheter som f.n. förvaltos av resp. lärosäte kvarstonna i denna förvaltningsform. Övriga donationsfestigheter bör föras över till fastighetsförvaltningsrayndigheten.

Nuvarande lokalkostnadsanslag upptor raedel för drift och underhåll av de donationsfastigheter som Byggnadsstyrelsen förvaltor. Dessa medel bör ingå i kommande ramanslag för högskoloraa och användas för att bestrida motsvarande kostnader hos fastighetsförvaltningsmyndigheten.

Vid sidan av de "rena" donationsfastigheteraa finns det vid universite­ten och vid vissa högskolor donationer som har använts för att bekosto uppförande eller ombyggnad av vissa lokaler i en stoflig byggnad. Såvitt angår dessa får det i varje särskilt fall prövas vilken lösning som är den lämpligaste. Om donationsinslaget är av inindre orafattning bör därvid en lösning som iimebär att fastigheten kan överföras för förvaltning i aktiebolagsform inte vara utesluten.

Ändamåls upplåten mark

I ett flertal fall ligger högskolebyggnader på områden som disponeras genom s.k. ändamålsupplåtelse. Innebörden av ändamålsupplåtelsen kan vara att marken överlåtits till stoten med förbehållet att den skall användas för att tillgodose stotiiga lokalbehov, eller ett mer begränsat behov för högre utbildning och forskning. Sådana ändamålsupplåtelser har i försto hand gjorts av kommuneraa och gäller t.ex. delar av Göteborgs och Linköpings universitet samt flera av de regionala högskoloraa.

De kommunala ändaraålsupplåtelseraa kräver särskilda överväganden och förhandlingar vid ombildningen av Byggnadsstyrelsen. I de fall oklarheter eller förhandlingar återstor vid ombildningen bör dessa områden övergångsvis kvarstanna i Byggnadsstyrelsens förvaltning och uppdrag lämnas till Högskolekonceraen att sköto förvaltningen av institutionsbyggnaderaa i avvakton på en överföring av ägandet.

17

2 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 37

7   Fastighetsförvaltningsmyndigheten

Prop- 1992/93:37

Bilaga 1 Riksdagen har vid behandlingen av prop. 1991/92:44 beslutot att en ny stotlig myndighet för fastighetsförvaltning skall inrättos. Riksdagen har vidare beslutot att den del av det stotiiga fastighetsbeståndet som hittills förvaltots av främst Byggnadsstyrelsen, Domänverket och Fortifikations­förvaltningen och som inte lämpar sig för förvaltning i bolagsform skall föras över för en samlad förvaltning i den nya myndigheten. Detto gäller framför allt av svenska stoten ägda fastigheter i utlandet, de kungliga slotten, Djurgårdsmarken, nationella kulturmonument, donationer och vissa markområden väster om odlingsgränsen i norra Sverige samt de s.k. kronoholmama. De särskilt värdefulla byggnaderaa skyddas såsora stotiiga byggnadsminnen.

I den nya myndigheten sammanförs genom den nya ordningen förvalt­ningen av ett omfattande bestånd kulturhistoriskt mycket värdefulla byggnadsverk, med i flera fall tillhörande markarealer, för vilka förvaltningen tidigare varit utspridd på flera myndigheter. Denna profilering innebär att myndigheten även kommer att få en kulturpolitisk roll, både som förvaltore av landets störsto bestånd av kulturhistoriskt värdefulla byggnader och markområden och som hyresvärd åt nationella kulturinstitutioner.

Vid sidan av utrikesfestigheteraa och kulturfestigheteraa föreslås rayndigheten också förvalto regeringsbyggnaderna med de speciella villkor, bl.a. säkerhetsmässiga, som gäller för dessa. Därtill kommer ett antol egendomar som tillförts stoten genom donationer.

Vidare bör den nya myndigheten förvalto de markområden väster om odlingsgränsen i främst Norrbotten och Västerbottens län samt renbe­teslanden i Jämtlands län som riksdagen i samband med Domänverkets bolagisering beslutot skall vara kvar i stotens ägo (bet. 1991/92:NU33, rskr. 1991/92:351). Vid bolagiseringen av Stotens Vattenfellsverk och Doraänverket beslutode riksdagen också att vissa vattenområden av riks­intresse också i fortsättningen skulle förvaltos av stoten: Även dessa områden bör förvaltos av den nya myndigheten.

Det fastighetsbestånd som kommer att förvaltos av den nya rayndig­heten kommer således att vara av raycket varierande karaktär. Merparten är av sådant slag att lokalema kan hyras ut och beräknas kunna ge avkastning. Andra delar saknar egentlig nyttjare och kommer därraed inte att ge några intäkter.

Organisationskommittén har i sitt betänkande redovisat sina övervägan­den beträffande den nya festighetsförvaltningsmyndighetens organisation och uppgifter och arbetor vidare på de principer som lades fram i prop. 1991/92:44 och som redan godkänts av riksdagen. Under hösten kommer kommittén att arbeto vidare raed de återstående frågoraa inför bildandet av den nya myndigheten. Saratliga dessa frågor är dock av den karaktä­ren att det ankommer på regeringen att besluto om dera.

Riksdagen har för innevarande budgetår anvisat festighetsförvaltnings-myndigheten ett förslagsanslag på 1 000 kronor (prop. 1991/92:100 bil. 8, bet.  1991/92:FiU26, rskr.  1991/92:239). Jag återkonuner vid rain

anmälan till  1993 års budgetproposition med förslag till budget för budgetåret 1993/94.

Prop. 1992/93:37 Bilaga 1

8   Fastighetskoncernen

Mitt förslag: Moderbolaget i Fastighetskonceraen skall liksom inom andra konceraer kunna bygga upp sin organisation och utveckla koncerastrakturen självständigt. Avvikelser från den tidigare föreslagna organisationen bör därför kunna göras uton riksdagens eller regeringens medgivande.

Kommitténs förslag: Den sammanhållna koncenen skall ges en decen­traliserad organisation, där resultotansvar, befogenheter och kompetens förs långt ut i organisationen och så nära kunden som möjligt. Organisa­tionen skall möjliggöra en långtgående decentralisering av kompetens, ansvar och befogenheter, samtidigt som kunderaa skall möto en motpart i konceraen som har ett samlat ansvar för ekonomisk, juridisk och teknisk förvaltning.

Synpunkter vid hearing: Inga synpunkter på konceraens organisation och straktur framfördes vid hearingen.

Skälen för mitt förslag: Jag anförde i prop. 1991/92:44 att den sammanhållna konceraen borde bestå av ett stotiigt helägt moderbolag och ett antol dotterbolag, uppdelade sakområdesvis i bärkraftiga enheter, där ett bolag skulle främst förvalto s.k. placeringsfestigheter, ett annat högskolefastigheter och ett tredje ändamålsfestigheter. Jag förordade vidare att moderbolaget, uton riksdagens och regeringens prövning, fritt borde få avyttra hela eller delar av sitt aktieinnehav i dotterbolagen, eller på annat sätt få förändra sin ägarandel i dessa.

Riksdagen beslutode att huvuddelen av Byggnadsstyrelsens nuvarande festighetsbestånd skulle föras över till en festighetskoncera i enlighet med vad som föreslogs i propositionen. Vidare beslutodes att moderbola­get skulle fritt få förändra sin ägarandel i dotterbolagen.

Som jag tidigare framhållit föreslår jag nu att universitets- och högskolefestigheteraa förs över till en egen Högskolekoncera. Återståen­de bolagiseringsbara festigheter överförs till en annan festighets-koncemen, som här benämns "Fastighetskonceraen". Såvitt angår den senare bör, raed anledning av vad kommittén har uttolat, vissa förtyd­liganden göras beträffande koncemens organisationsstmktur och dess eventuella avyttring av sitt fastighetsbestånd.

Som jag framhöll redan i prop. 1991/92:44 är det min principiella inställning att det inte är nödvändigt att stoten äger s.k. placeringsfastig­heter och en framtida försäljning torde i försto hand komraa att avse sådana festigheter. Jag framhöll också att en utförsäljning av aktier eller festigheter borde ske när detto är affårsraässigt lärapligt för koncemen och för stoten. Den nuvarande situationen på den svenska festighetsraar-

19

knaden föranleder mig dock att nu göra en något annorlunda bedömning.    Prop. 1992/93:37

Hyresnivåeraa drevs upp under 1980-tolets försto hälft, då byggin- Bilaga 1 vesteringaraa fortferande låg på en förhållandevis låg nivå. Under senare delen av årtiondet tog bygginvesteringama fart. Bristen på lediga lokaler kvarstod dock då också sysselsättning och efterfrågan ökade snabbt. Fas­tighetsmarknaden präglades av en kontinuerlig och tidvis mycket hög prisuppgång. Under åren 1986-1990 underblåstes efterfrågan av att utlåningen från banker och fraansbolag expanderade i mycket snabb takt. Åren 1989-1990 nådde priseraa sin topp. Fastighetspriseraa har sedan dess sjunkit kontinuerligt. Det kärva ekonomiska läget har samtidigt medfört att efterfrågan på lokaler har fallit påtogligt. Antolet outhyrda lokaler är stort och hyresnivåeraa har sänkts.

Omläggningen av regeringens finansiella styraing av myndigheteraa samt de nya regleraa för lokalförsörjning får sannolikt konsekvenser för myndigheteraas efterfrågan på lokaler. Andra fastighetsägare torde se myndigheteraa som viktiga potentiella kunder i framtiden och kan väntos anstränga sig för att få dessa att flytto från stotsägda till andra lokaler. Pågående rationaliseringar inom stotsförvaltningen kommer dessutom att leda till att den totola efterfrågan rainskar. Bolagiseringar och privatise­ringar kommer också att begränsa stotiiga myndigheters lokalbehov.

Fastighetsmarknaden är för närvarande mycket svag. Fastighetspriseraa har fallit avsevärt de senaste åren och omsättningen av fastigheter är mycket liten. Det är därför, av samhällsekonomiska skäl, lämpligt att Fastighetskonceraen avstor från raer omfattande försäljningar under överskådlig tid. Tills vidare bör endast affärer av mindre omfattning, exempelvis i syfte att renodla fastighetsbeståndet eller effektivisera fastighetsförvaltningen, genomföras.

I den förra propositionen diskuterades inte konceraens organisation på lägre nivåer. Kommittén har huvudsakligen inriktot sig på de övergripan­de frågoraa för att i nästo steg mer i detolj fastställa organisationen. Kommittén har i betänkandet aviserat att ett sådant underlag komraer att tas fram under de närmaste raånaderaa. Det kan inte uteslutos att kommitténs kommande förslag kan medföra behov av justeringar även i den hittills skisserade organisationen, bl.a. eftersom jag nu föreslår att det skall bildas två koncemer. Någon detoljprecisering från riksdagens och regeringens sida av Fastighetskoncemens organisationsstraktur är enligt rain mening inte nödvändig. Ansvaret för att bygga upp och utveckla den organisatoriska strakturen bör i stället ankomma på koncemstyrelsen och koncernledningen.

Jag vill i sammanhanget erinra om att moderbolaget enligt riksdagens tidigare beslut kommer att vara helägt av svenska stoten. Ägarens, dvs. stotens, styming utövas i likhet raed vad som gäller för andra aktiebo­lag på bolagsstämman. Den stora återhållsamhet med försäljningar sora jag nyss närande bör säkerställas via bolagsordningen eller i särskilt avtol mellan stoten och bolaget. Några ytterligare restriktioner från stots-maktemas sida som kan försvåra en effektiv festighets- och förmögen-hetsförvaltning bör därför inte läggas fast. En sådan ordning skulle även begränsa koncemstyrelsens ansvar inför stoten sora aktieägare.

20

Även inom delar av det festighetsbestånd som skall förvaltos av    Prop. 1992/93:37 Fastighetskonceraen är underhållet eftersatt. För att inte initialt belasto    Bilaga 1 konceraen med extraordinära underhållskostnader bör konceraen,  på motsvarande sätt som för Högskolekonceraen, vid bildandet erhålla en reserv som möjliggör att festighetsbeståndet kan återställas i fullgott skick.

Jag vill slutligen anmäla att Stotens konstmuseer tillsaramans raed Byggnadsstyrelsen under hösten 1992 utreder behovet av dispositioner rörande festo konstverk i de fastigheter som skall bolagiseras.

9  Stabs- och servicemyndigheten för lokalförsörjning

Riksdagen har godkänt regeringens förslag till riktlinjer för den stotiiga lokalförsörjningen (prop. 1990/91:150, bet. 1990/91 :FiU30, rskr. 1990/91:386). Riktlinjeraa innebär att de lokalbrakande myndigheteraas ansvar och befogenheter vidgas och att myndigheteraa själva får besluto om sin lokalförsörjning. Riksdagen har vidare godkänt nya riktlinjer för den stotiiga festighetsförvaltningen, vilka bl.a. innebär att uppgiften att förvalto stotens festigheter skiljs från ansvaret för lokalförsörjningen. Sora en följd av de nya riktlinjeraas tillärapning har riksdagen beslutot ora inrättondet av en efterfrågestyrd stobs- och servicemyndighet i lokalförsörjningsfrågor. Den skall i denna egenskap lämna råd och stöd till regeringen. Myndigheten skall vidare på uppdragsbasis ge de stotiiga myndigheteraa stöd i lokalförsörjningsfrågor m.m. Detto ger en samlad organisatorisk lösning för dessa frågor.

Organisationskommittén har i sitt betänkande utförligt redovisat sina överväganden beträffende den nya myndighetens organisation och uppgifter och därvid arbetot vidare på de principer som redan godkänts av riksdagen. Med hänvisning till den flexibilitet som kommer att krävas av myndigheten där uppgifteraa koraraer att ändra karaktär och skifta i omfattning beroende bl.a. på hur marknaden utvecklas bör en detoljerad organisation inte läggas fest av stotsraakteraa. Stotsmaktema bör i försto hand ställa krav på verksamhetens resultot utifrån myndighetens uppgifter och mål.

Kommittén arbetor under hösten vidare med de återstående frågoma inför bildandet av den nya stobs- och servicemyndigheten. Samtliga dessa frågor är dock av den karaktären att det ankommer på regeringen att besluto om dem.

Riksdagen anvisade vid behandlingen av 1992 års budgetproposition stobs- och servicemyndigheten ett förslagsanslag för iimevarande budgetår på 35 miljoner kronor avseende försto halvåret 1993 (prop. 1991/92:100 bil. 8, bet. 1991/92:FiU26, rskr. 1991/92:239).

Jag återkommer i min anmälan till 1993 års budgetproposition med förslag till budget för budgetåret 1993/94.

21

3 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 37

10  övergång och genomförande

Prop. 1992/93:37 Bilaga 1

Mitt förslag: Byggnadsstyrelsen skall finnas kvar under en över­gångsperiod för att dels svara för erforderliga awecklingsåtgärder, dels svara för att fullgöra de förpliktelser stoten har som arbetsgiva­re.

Det ankommer på regeringen att besluto om formeraa för Bygg­nadsstyrelsens successiva aweckling.

Kommitténs förslag: Kommittén har, med hänsyn till att Byggnadssty­relsen awecklas, föreslagit att all personal inom Byggnadsstyrelsen sägs upp samtidigt. En lämplig tidpunkt för uppsägning är enligt kommitténs uppfettning när riksdagen tor ställning till propositionen. Kommittén har vidare föreslagit att Byggnadsstyrelsen skall firmas kvar under en övergångsperiod för att bl.a. svara för vissa övergångsåtgärder.

Synpunkter vid hearing: De feckliga organisationeraa och Stotens arbetsgivarverk har framfört att frågor om principer vid uppsägning av personal vid Byggnadsstyrelsen bör lösas i förhandlingar mellen parteraa.

Skälen för mitt förslag: Av praktiska och andra skäl kommer överföring av verksamheter till de nya organisationeraa att ske succes­sivt, varför jag föreslår att Byggnadsstyrelsen får fmnas kvar under en övergångsperiod. Det är svårt att i nuläget bedöma hur lång den övergångsperioden kommer att bli. Det bör därför ankomma på regeringen att besluto ora den slutliga awecklingen av Byggnads­styrelsen.

För att kunna bilda de båda festighetskonceraeraa behöver det nuvarande festighetsbeståndet delas upp raellan dem. Vidare behöver beslut fattos ora vilka festigheter sora på grand av att de är donationer bör kvarstå under stotlig förvaltning. Beslut i dessa frågor bör fettos av regeringen efter förslag av organisationskornraittén.

Riksdagens tidigare beslut och raitt förslag nu iimebär att två rayndig-heter och två festighetskonceraer bildas. Däratöver kan verksamheter som för närvarande bedrivs inom Byggnadsstyrelsen och som inte föreslås ingå i de nya organisationema komma att utgöra bas för att bilda nya företog, alteraativt övertos av andra företog.

Det frans ännu inte ett tillräckligt preciserat underlag som medger att det sammanlagda personalbehovet för de nya organisationeraa kan beräknas närmare. Jag gör emellertid den bedömningen att en viss övertolighet kommer att uppstå inora Byggnadsstyrelsen.

Kommittén har föreslagit att all personal inom Byggnadsstyrelsen sägs upp då riksdagen tor ställning till propositionen. Det ankommer inte på stetsmakteraa att to ställning i denna fråga. Det är frågor sora det ankommer på Byggnadsstyrelsen som arbetsgivare att besluto ora.

För att fullgöra det stotiiga trygghetssysteraets förpliktelser för personal sora inte erhåller anställning i någon av de nya organisationeraa eller erhåller annat förvärvsarbete kan en särskild awecklingsorganisation

22

behöva inrättas. Det ankommer på regeringen att besluto om sådana    Prop. 1992/93:37

frågor.

Bilaga 1

11   Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1.

godkänna vad jag anfört om hyresavtolen inom universitets- och högskolesektora (avsnitt 2),

2.

godkänna att huvuddelen av universitets- och högskolefastigheteraa förs över till en särskild fastighetskoncera för högskolefastigheter med de organisatoriska och ekonomiska föratsättningar som jag har angivit (avsnitt 3),

3.

godkänna vad jag anfört om förvaltningen av det av Sveriges lantbraksuniversitet förvaltode festighetsbeståndet (avsnitt 4),

4.   godkänna vad jag anfört ora förvaltningen av nationella kulturinsti­

tutioner (avsnitt 5),

5.

godkänna vad jag anfört om Fastighetskonceraens organisation och straktur (avsnitt 8),

6.

godkänna att Byggnadsstyrelsen finns kvar under en övergångsperiod (avsnitt 10),

7.

bemyndiga regeringen att vidto de åtgärder i övrigt som erfordras för bildandet av de nya organisationeraa.

Vidare hemställer jag att regeringen bereder riksdagen tillfälle att

8.  to del av vad jag anfört om donationsfestigheter (avsnitt 6).

23

Förteckning över myndigheter och organisationer      pp- 1992/93:37 vid en av Finansdepartementet anordnad hearing         '' 1992-09-23 med anledning av betänkandet SOU 

1992:79

Arbetsmarknadsstyrelsen

Byggnadsstyrelsen

Chalmers tekniska högskola

Domän Aktiebolag

FortF

Försvarsdepartementet

Försvarets civilförvaltning

Försvarsstoben

Göteborgs universitet

Högskolan för läraratbildning i Stockholm

Kalmar

Luleå

SundsvaU/Häraösand

Högskolan

Högskolan

Högskolan

Högskolan

Högskolan i Örebro

Jordbraksdepartementet

Karolinska institutet

Kul turdepartementet

Kungliga tekniska högskolan

Lunds universitet

Naturvårdsverket

Organisationskommittén för Byggnadsstyrelsen ombildning

Riksförsäkringsverket

Riksantikvarieämbetet

Riksskatteverket

RRV

SACO

SAV

Skogsstyrelsen

Stetsanställdas förbund

Stotskontoret

Stockholms universitet

Sv. Byggnadsarbetoreförbundet

Sveriges lantbmksuniversitet

TCO/OF

Umeå universitet

Uppsala universitet

Utbildningsdepartementet

Verket för Högskoleservice

24

Fastigheter som nyttjas av Sveriges

pp- 

1992/93:37

lantbruksuniversitet

'' 

Fastigheter för grandutbildning, forskning, inklusive utbildningslokaler, laboratorier, m.m. är:

Forsgården i anslutning till Bispgården, Z-län, 1 ha

Ultuna med festigheteraa Kungsängen, Lilla Djurgården, Nåntuna, Danmarks-Säby, Funbo-Löfeto, Funbo-Bodaraa och Kasby, C-län

Alnarp, M-län

Garpenberg, W-län

Umeå med festigheten Röbäcksdalen, AC-län, 160 ha

Skara veterinärinrättning, R-län

Skinnskatteberg, U-län

Bispgården, Z-län

Grimsö, viltforskningsstotion, T-län

Väraarao, G-län (inhyrda lokaler)
[REDACTED_EFTERNAMN], M-län, lokaler för byggnadsteknik

Uppsala, C-län, Kåbo 66, del av biomedicinskt centram

För ovanstående festighetsbestånd kan nämnas att Doraänverket förvaltor festigheteraa Ultuna m.fl., Alnarp, Röbäcksdalen och Bisp­gården, på vilka Byggnadsstyrelsen har ett stort antol förvaltningsenheter, i princip samtliga byggnader. Övriga förvaltas av enbart Byggnads­styrelsen.

Jord- och skogsbraksfestigheter för försök, forskning m.m., som förvaltos av Domänverket är:

Lilla Djurgården, C-län, 428 ha

Nåntuna, C-län, 153 ha

Vojakkala, BD-län, 40 ha

Öjebyn, BD-län, 420 ha

Offer, Y-län, 310 ha

Stenstugu, I-län, 270 ha

Lanna, R-län, 120 ha

Skara försöksgård, R-län, 150 ha

Ugerap, L-län, 80 ha

Kivik, L-län, 20 ha

Danmarks-Säby m.fl., C-län, 146 ha

Funbo-Bodaraa, C-län, 145 ha

Kasby, C-län, 300 ha

Lönnstorp, M-län, 35 ha

Stjäraelund, M-län, 35 ha

Vindeln, AC-län

Kuolpavare rengärde, BD-län

25

26

Den av Domänverket tidigare förvaltode fastigheten Wiad, D-län, 410    Prop. 1992/93:37 ha, förvaltas av SLU under tiden fram till att en planerad försäljning kan    Bilaga 1.2 komma till stånd.

För ovanstående festighetsbestånd kan nämnas att Byggnadsstyrelsen har förvaltningsenheter byggnader på Öjebyn, Skara försöksgård, Ugerap, Vindeln och Kuolpavare.

Jord- och skogsbraksfastigheter för försök, forskning m.m., som förvaltos av Byggnadsstyrelsen är:

Balsgård, L-län, 35 ha

Skällås, Simlångsdalen, N-län, 2,5 ha

Siljansfors försökspark,[REDACTED_EFTERNAMN], W-län, 1 ha

Branna plantförsöksstotion, W-län, 6,5 ha

Jädraås herrgård, Ockelbo, X-län, 2,25 ha

Benämningaraa ovan är ibland namn på egendomar, som kan innehålla flera indelade och registrerade fastigheter raed individuella beteckningar.

Sammanställning av objekt ur Byggnadsstyrelsens      pp- 1992/93:37 och Fortifikationsförvaltningens fastighetsbestånd       '' som av kulturpolitiska skäl m.m. bör förvaltas i myndighetsform.

Till sammanställningen skall fogas de objekt/fastigheter som avses överförda från Domänverket. Utöver de på listan upptogna objekten kan tillkomma vissa ytterligare fastigheter, som för närvarande utreds.

Byggnadsstyrelsen

Kungliga slott och sammanhållna slottsmiljöer

Stockholms slott raed tillhörande byggnader

Drottningholms slott

Ulriksdals slott

Haga slott med Hagaparkens byggnader

Rosersbergs slott

Tullgaras slott

Gripsholms slott

Strömsholras slott

Läckö slott

Svartsjö slott

Bogesunds slott

Hovdala slott

Kungl. Djurgården med bl.a.

Tekniska museet (delvis stiftelseägt)

Etnografiska museet

Sjöhistoriska museet

Borgen

Dragongården

Thielska galleriet

Biologiska museet

Nordiska museet (stiftelseägt)

Walderrnars udde (förvaltos av kommunen)

Vasarauseet

Villa Lusthusporten

Galärvarvsorarådet

Norra Djurgårdens s.k. institutionsbälte

Kulturmonument

Uppsala slott med rainer Vadstena slott Linköpings slott Kalmar slott

27

Örebro slott

Prop. 1992/93:37

Västerås slott

Bilaga 1.3

Gävle slott

Halmstods slott

Nyköpingshus

Malmö hus

Landskronas citodell och Gråen Bohus fästning Dalarö skans Borgholms slottsrain Skokloster

Linnés Hammarby Strandridaregården i Ljugara Vadstena kloster

Strängnäs domkyrkorailjö, del av, Dalarö tullhus

Vasaminnena och raonuraenten

Brösebromunuraentet i Fågelmara

Kvidinge

John[REDACTED_EFTERNAMN] monumentet i Filipstod

Omässtugan

Utmeland

Isala Rankhytton

Stotyema i Stockholm:

Kari XIV

Gustov II Adolf

Kari XII

Kari XIII

Obelisken

Prins Gustof

Statssytnboler och statens kultuipoUtiska beslutskompetens (jfr även ovan om Kungl. Djurgården)

Operan

Dramatiska teatera

Nationalmuseura

Armémuseum med artillerigården

Historiska museet och kv. Krabban

28

Landshövdingeresidensen med vissa landsstothus (jfr även ovan ang    Prop. 1992/93:37

Vasaslotten under Kulturmonuraent)

Bilaga 1.3

Uppsala universitetskäraa Lunds universitetskäraa

Bondeska palatset Göto Hovrätt Södra Bancohuset Kronobageriet

Oxenstiemska palatset

Riddarholmen Regeringsbyggnaderna Skeppsholmen och Kastellholmen

Fortifikationsförvaltningen

Varbergs fästning

Vaberget

Tingstäde fästning

Drottningskärs kasteli

Godnatts fästningstora

Kurrholmens fästningstora

Smörasken

Bastion Aurora

Sluttningsmuren

Bastion Söderstjäma

Stora Kruthuset

Västra Hästholmens fort

Grimskärs skans

Carlstens fästning

Södra strandverket

Nya Älvsborgs fästning

Skansen Kronan

Skansen Lejonet

Oscar

II: 

s fort

Vaxholms kastell

Fredriksborgs fästning

Oscar-Fredriksborgs fästning

Rindö redutt

Siarö fort

Karlsvärds fästningsmin

Batteriet Mojner

Kungsholms fort

29

4 Riksdagen 1992/93. I saml. Nr 37

Enholmens batterier

Prop. 1992/93:37

Fårösunds fästning

Bilaga 1.3

Korsö tora

30

Försvarsdepartementet

P''°p- 

1992/93:37

Bilaga 2 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 oktober 1992

Föredragande: stotsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Anmälan till proposition om ny organisation för förvaltning av statens fastigheter och lokaler, m.m.

Förvaltning av försvarsfastigheter

1. Inledning

Regeringen har i prop. 1991/92:44 redovisat vissa allmänna riktlinjer för stotens fastighetsförvaltning och lokalförsörjning. Riktlinjeraa skall tillämpas inom hela stotsförvaltningen men måste inom Försvarsdeparte­mentets område preciseras och anpassas så att de överensstämmer med utvecklingen av roll- och ansvarsfördelningen inom försvaret. Riksdagen har ställt sig bakom denna inriktning (bet. 1991/92:FiU8, rskr. 1991/92:107). Enligt propositionen skulle övervägandena lämpligen ske inom ramen för Utredningen om lednings- och myndighetsorganisatio­nen för försvaret (LEMO).

En utgångspunkt för regeringen har varit att behoven inom Förvars­departementets område när det gäller lokalförsörjning och fastighets­förvaltning, så långt möjligt skall tillgodoses enligt likartade principer som för stotsförvaltningen i övrigt. Särlösningar och dubblering av kompetens skall undvikas.

LEMO:s uppgift är att se över ledningsorganisationen på central och regional nivå inora totolförsvaret samt myndighetsstrakturen inom För­svarsdepartementets verksamhetsområde (dir. 1991:44).

I uppdraget till LEMO ingår vidare att ge förslag till en rationell och effektiv rayndighetsstmktur för de s.k. stödmyndigheteraa dit Fortifika­tionsförvaltningen räknas.

Enligt min mening har utredaren i delbetänkandet (SoU 1992:85) Förvaltning av försvarsfastigheter presenterat förslag och lösningar som är väl ägnade att ligga till grand för det fortsätto arbetet.

Jag redovisar i det följande mina förslag. Vidare anger jag inora vilka oraråden sora ytterligare överväganden erfordras innan slutligt ställ­ningstogande kan tos särat hur detto arbete bör bedrivas.

31

Mina förslag

En ny avgiftsfinansierad förvaltningsrayndighet, Fortifikations­verket, bildas den 1 juli 1994 raed uppgift att ansvara för juri­disk, ekonomisk och teknisk förvaltning av s.k. ändaraålsfas-tigheter/försvarsfastigheter.

Myndigheten skall tillhöra Försvarsdeparteraentets verksara-hetsområde samt lokaliseras till Eskilstuna.

Fortifikationsförvaltningen läggs ned den 30 juni 1994.

Projekteringsverksamhet och regional byggnadsadministration inom Fortifikationsförvaltningen skall senast den 1 juli 1994 i huvudsak bedrivas i aktiebolagsform och knytos till den statliga fastighetskoncemen.

Placeringsfastigheter dvs. generellt användbara kontors- och skolfastigheter ra.m. sora förvaltas av Fortifikationsförvalt­ningen skall överföras till och förvaltos av den stotiiga fastig­hetskoncemen.

Försvarshistoriska raonuraent utan eller med ringa militär an­vändning överförs till och förvaltas av den nya myndigheten för fastighetsförvaltning.

Fastigheter sora är avstyckningsbara och som av Försvars­makten används för bostadsändamål skall överföras och för­valtas i aktiebolagsform.

Prop. 1992/93:37 Bilaga 2

Utredningens förslag

Utredningen om lednings- och myndighetsorganisationen för försvaret (LEMO) har i augusti 1992 överlämnat delbetänkandet (SOU 1992:85) Förvaltning av försvarsfastigheter till chefen för Försvarsdepartementet. I betänkandet behandlas den tilltänkto nya myndigheten. Försvars­maktens fraratida lokalförsörjning samt förvaltningen av de stotiiga fastigheter som Fortifikationsförvaltningen idag förvaltor.

Arbetet har bedrivits i nära saraarbete med Organisationskommittén för Byggnadsstyrelsens ombildning (dir. 1992:26). LEMO har läranat förslag till hur förvaltningen av de stotiiga fastigheter, som Fortifika­tionsförvaltningen idag ansvarar för, bör utformas raed hänsyn till för­svarets lednings- och myndighetsstmktur.

För att få en gmnd för övervägandena ora hur förvaltningen bör organiseras har LEMO preliminärt klassificerat de festigheter Fortifika­tionsförvaltningen förvaltor i tre grapper, nämligen placeringsfestig­heter, ändaraålsfestigheter och övriga fastigheter.

Som placeringsfastigheter har betraktots fränKt generellt användbara kontorsfastigheter och skolfastigheter ra.ra.

Dessa festigheter bör enligt LEMO överföras till och förvaltos av den stotiiga fastighetskoncemen i aktiebolagsforra.

32

Till grappen övriga fastigheter har förts stotiiga byggnadsminnen uton    Prop. 1992/93:37

eller med ringa militär användning, t.ex. äldre fästningar.

Bilaga 2

Utredningen har utförligt behandlat frågan om hur de s.k. ändamåls­fastigheterna lämpligen bör förvaltos i fortsättningen. Dessa fastigheter benämns i utredningen försvarsfastigheter och därraed avses fastigheter som i mer eller inindre hög grad getts en utformning betingad av För­svarsmaktens särskilda behov.

Utredningen diskuterar om förvaltningen av dessa festigheter bör utföras av den nya försvarsmaktsmyndigheten, den stotiiga fastighets­konceraen i aktiebolagsform, det nya Fastighetsverket eller en särskild myndighet för förvaltning av försvarsfastigheter. Övervägande skäl tolar enligt LEMO för att en organisation utanför Försvarsmakten skall vara ägarföreträdare och festighetsförvaltore.

En särskild myndighet föreslås bli bildad med uppgift att inför rege­ringen ansvara för juridisk, ekonomisk och teknisk förvaltning av för-svarsfestigheteraa. Myndigheten bör höra till Försvarsdepartementet och benämnas Fortifikationsverket samt vara förlagd till Eskilstuna. Verk­samhet och organisation bör bygga på en hög grad av köpto tjänster när det gäller projektering, byggadministration och entreprenader. Utred­ningen bedömer att det nya Fortifikationsverket bör omfetto 100-125 årsarbetskrafter.

Den nya försvarsmaktsmyndigheten föreslås svara för sin egen lokal­försörjningsplanering och lokalhållning. Inom Försvarsmaktens högkvar­ter bör finnas en fiinktion för ledning i fråga ora byggnader, lokaler, anläggningar och mark.

Försvarsmakten avses i ett avtol to på sig att utföra och bekosto drift och löpande underhåll på mark, anläggningar och byggnader.

Nuvarande projekterings- och byggadministrativå verksamhet inom  Fortifikationsförvaltningen   föreslås  i   fortsättningen  bedrivas   i aktiebolagsform. LEMO föreslår att den byggadministrativå verksara­heten bör inordnas i det stotiiga fastighetsbolaget. Fastighetsbolaget bör också vara ägare till ett bolag som säljer projekteringstjänster.

När det gäller den tillämpade forskningen samt studier inom området fortifikatoriskt skydd som för närvarande bedrivs inom Fortifikations­förvaltningen föreslår LEMO att den inordnas i Försvarets forsknings-anstolt.

Fortifikationsförvaltningen förbereder i fred Byggnads- och repara­tionsberedskapen (BRB) vilken är en organisation som i krig har till uppgift att utföra byggnadsarbeten m.m. för totolförsvaret. I krig ingår BRB:s centrala, regionala och lokala kontor i den militora organisatio­nen. Utredningens bedömning är att även verksamheten i fred skall ingå i Försvarsmaktens ledningsorgan på alla nivåer.

Utredningen konstoterar att ett systera med kapitolkostnader för de fastigheter som Försvarsmakten disponerar främjar en effektiv fastig­hetsförvaltning och ett effektivt lokalutnyttande. Motiv och konsekven­ser för de förslag som redovisas diskuteras utförligt.

Investeringar i mark och byggnader som skall disponeras för främst gmndorganisationen bör finansieras med avskrivningar, lån och kapitol

33

34

som frigörs vid försäljning av andra festighetstillgångar. Investeringar i    Prop. 1992/93:37 främst befästningar och flygbaser m.m. bör även i fortsättningen direk-    Bilaga 2 tovskrivas och finansieras med anslagsmedel.

Stotiigt ägda markområden och byggnader bör upplåtos till Försvars­makten mot en hyra sora innefettor kapitolkostnader, dvs. ränto och avskrivning för investeringen, samt beräknade kostnader för periodiskt underhåll.

Ett internhyressystem, som bygger på att kapitolkostnader ingår i hyran, föreslås komma till användning inom Försvarsmakten.

LEMO har låtit värdera de festigheter sora klassificerats som för­svarsfestigheter. Det sammanlagda värdet för byggnader och mark beräknas till ca 14,4 miljarder kronor. Utredningen föreslår vidare att den nya myndigheten skall styras genora att ekonomiska målsättningar anges i fråga om soliditet, räntobilitet och utdelning.

Remissinstanserna

Reraissyttranden har lämnats av Överbefälhavaren (ÖB), som har lämnat svar efter militärledningens hörande. Fortifikationsförvaltningen, För­svarets civilförvaltning. Försvarets forskningsanstolt. Försvarets materi­elverk. Riksrevisionsverket, Byggnadsstyrelsen, Riksgäldskontoret, Stotsanställdas förbund, Sveriges Akademikers Centralorganisation (SACO), Försvarets Civila Tjänstemannaförbund, Svenska Konsultföre­ningen samt Byggentreprenörerna. Dessutom har synpunkter inkommit från Överstyrelsen för civil beredskap och Eskilstuna kommun.

ÖB ställer sig bakom utredningens förslag att bolagisera nuvarande projekterings- och byggadministration inom Fortifikationsförvaltningen och att kapitolkostnader införs för de festigheter Försvarsmakten kom­mer att disponera. Däremot motsätter sig ÖB förslaget att den nya myndighet som föreslås bli bildad för förvaltnmg av försvarsfestigheter-na ligger utanför Försvarsmakten. En sådan lösning kan enligt ÖB iimebära minskad totol effektivitet i Försvarsmaktens verksamhet. ÖB delar inte utredningens uppfettning att fastighetsförvaltningen skall omfattos av svälvständiga ekonomiska målsättningar skilda från För­svarsmaktens produktion i övrigt. Utredningen tor inte heller tydlig ställning i roll- och ansvarsfrågoraa. Enligt ÖB bör en stor del av dessa frågor kunna överlämnas till berörda myndigheter och lösas genom av­tol. Roll- och ansvarsförhållandena kan också utvecklas i den oianisa-tionskommitté som föreslås tillsättos.

Fortifikationsförvaltningen anser, mot bakgrand av inriktningen att skilja ägandet från brakandet, att den nya förvaltningsmyndigheten bör ligga utanför försvarsmakten. En fortsatt utveckling av Fortifikations­förvaltningen som avgiftsfinansierad myndighet förordas. Projekterings­verksamheten och byggadministrationen bör inte bolagiseras utan be­drivas inom myndigheten. Fortifikationsförvaltningen anser vidare att Byggnads- och reparationsberedskapens samt den fortifikatoriska for­skningens organisatoriska hemvist måste övervägas ytterligare.

Försvarets civilförvaltning ansluter sig till förslaget att rollen som    Prop. 1992/93:37 ägare måste renodlas och separeras från serviceinriktode verksamheter.    Bilaga 2 Verket menar dock att den speciella projekteringsverksamheten när det gäller befästningar bör behandlas i särskild ordning. Verksamheten bör även i fortsättningen finnas inora Försvarsdeparteraentets verksamhets­område och inte bolagiseras.

Försvarets forskningsanstolt ansluter sig i allt väsentligt till utreda­rens förslag.

Riksrevisionsverket anser att förslaget att bolagisera projekterings-och byggadministrationsverksamheten bör utredas ytterligare. Vidare har verket vissa invändningar mot förslaget till redovisnings- och finans­ieringsmodell och raenar att LEMO:s förslag kan leda till awikelse från god redovisningssed.

Byggnadsstyrelsen anser att den projekterande verksamheten vid For­tifikationsförvaltningen inte skall ingå i fastighetskonceraen utan att dessa tjänster i stället skall köpas på konsultmarknaden. Byggnadssty­relsen avstyrker vidare förslaget att de nuvarande byggadministrativå resursema inom Fortifikationsförvaltningens byggnadsområden överförs till fastighetskonceraen.

Riksgäldskontoret har ingen erinran raot att den fastighetsförvaltande myndigheten för Försvarsmaktens fastigheter ges rätt till lånefinansie­ring.

Stotsanställdas förbund ställer sig i huvudsak bakom utredningens förslag. Förbundet pekar på vikten av att Försvarsmakten även i fort­sättningen skall verkställa den tekniska förvaltningen.

SACO biträder utredningens förslag att skilja ägandet från brakandet av fastigheter. Ägarrollen bör anförtros en myndighet under Försvars­departementet. SACO delar Fortifikationsförvaltningens uppfattning att rayndigheten bör utveckla sin roll sora avgiftsfinansierad myndighet och att del av verksamheten inte skall bolagiseras. Liknande uppfattning har Försvarets Civila Tjänstemannaförbund. Om verksamheten skall bolagi­seras, måste ett stotiigt bolag bildas där förvaltningsmyndigheten är ägare.

Svenska Konsultföreningen stödjer förslaget att inrätto ett Fortifika­tionsverk med kvalificerad beställarkompetens. Däremot avstyrker före­ningen att ett stotiigt bolag tor över projekterings- och byggadmini-strationsverksamheten. Den bör enligt föreningen säljas ut till företog i den tekniska konsultbranschen. Byggentreprenöreraa delar uppfattningen att denna verksamhet bör privatiseras i stället för att stoten står sora ägare.

Överstyrelsen för civil beredskap anser att Byggnads- och repara­tionsberedskapens ställning och organisatoriska hemvist bör övervägas ytterligare.

Eskilstuna kommun ogillar att Fortifikationsförvaltningens personal­styrka dras ned samt att viss verksamhet bolagiseras. Kommunen anser också att övriga berörda verksamheter i propositionen på grand av bl.a arbetsmarknadsskäl bör lokaliseras till Eskilstuna.

35

36

2. Klassificering av fastigheter och deras

pp- 

1992/93:37

organisationstillhörighet

''"' 

För närvarande pågår genom Lemos:s försorg en klassificering av de fastigheter som upplåts till försvaret. Ett detoljerat förslag kommer att överlämnas till regeringen i höst. Principen för fåstighetsklassificeringen bygger på den indelning som har gjorts inom den civila stotsförvaltningen.

Med fastigheter jämställs i den fortsätto framställningen även vissa anläggningar och byggnader.

Jag har tidigare anfört att fastigheter som inte är specifika för totol­försvaret bör läggas under samma förvaltning som liknande fastigheter inom den övriga stotsförvaltningen (prop. 1991/92:44, och 1991/92:102). Riksdagen har ställt sig bakom förslaget (bet. 1991/92:92:FiU8, rskr. 1991/92:107 och bet. 1991/92:FöU12, rskr. 1991/92:337). För place­ringsfastigheter inom Försvarsmakten innebär detto att de skall över­föras till fastighetskonceraen och förvaltas i aktiebolagsform. Jag avser dock att i särskild ordning låto utreda vissa frågor rörande stotens tjänstebostäder. I awaktan härpå bör förvaltningen av Försvars­maktens bostäder, som utgör egna fastigheter eller som genom avstyck­ning kan bilda egen fastighet, handhas av det stotiiga aktiebolag Kaseraen Fastighets AB som äger och förval tor övriga bostodsfastig-heter inom Försvarsmakten.

Förvaltningsansvaret för bostäder som utgör delar av andra fastigheter får bestämmas i särskild ordning när pågående klassificering avslutots.

Fortifikationsförvaltningen förvaltor i dag ett antol skyddsvärda monu­ment och kulturfkstigheter. Flera av dessa har ingen eller ringa militär användning. Regeringen har tidigare anfört att det är angeläget att finna lämpligare former för förvaltningen av dessa speciella byggnadsobjekt (prop. 1991/92:44 resp. 1991/92:102). En samordnad och mer effektiv förvaltning erhålls enligt min mening om dessa objekt överförs till den nya myndigheten för fastighetsförvaltning, vilken kommer att ha en hög kompetens för förvaltning och skötsel av sådana byggnader med särskil­da skyddskrav.

Motsvarande kompetens och resurser måste naturligtvis även fiimas hos den förvaltore som får ansvaret för de kulturhistoriskt värdefulla fastigheter som, på grand av den militära användningen, inte skall över­föras till fastighetsförvaltningsmyndigheten. Särskilt värdefulla byggna­der bland försvarets ändamålsfestigheter bör skyddas såsom stotiiga byggnadsminnen.

3. Försvarsmaktens ändamålsfastigheter

Försvarsmaktens ändamålsfastigheter benämns i utredningen försvars­fastigheter.

Mitt förslag är att dessa festigheter skall förvaltas av en organisation utanför den nya försvarsmaktsmyndigheten.

Att så sker är nödvändigt för att uppnå ett av syftena med mitt förslag,    Prop. 1992/93:37

nämligen att renodla ansvars- och rollfördelningen inom den stotiiga    Bilaga 2

festighetsförvaltningen. Det är särskilt viktigt att åstodkomma en klar

åtskillnad   raellan   rollen   som   ägarföreträdare   och   som   bmkare  av

festighetema.   Regeringen har i prop.   1991/92:44 utförligt redovisat

motiven för detto. Denna klara åtskillnad raellan ägare och bmkare är

enligt min mening inte möjlig att uppnå inom en och samma myndighet.

En förvaltning av försvarsfastighetema i aktiebolagsforra är av flera skäl olämplig, inte minst beroende på den speciella verksamhet det här är fråga om. Det är för mig helt främmande att krigsorganisationens vapenbefästningar och radarstotioner m.ra. skulle ägas av ett aktiebolag. Vidare är innebörden av äganderätten till flera kåsera- och övningsom­råden inte alltid helt klar, vilket påverkar värdet av marken och byggna­deraa samt möjligheten att fritt förfoga över dera. Föratsättningaraa för att to tillvara Försvarsmaktens intressen i mark- och byggsamraanhang. främjas också om ägare och brakare utgör delar av stoten. Möjlighe­teraa är också bättre att hantera realisationsvinster, resp. förluster, om förvaltningen sker i myndighetsform. Förvaltningen bör därför i stället handhas av en stotlig myndighet.

Storleken på festighetsbeståndet medför att det är mindre lämpligt att inordna förvaltningen av försvarsfestigheter i den nya fastighetsförvalt-ningsrayndigheten, vilken skall svara för bl.a. slott, utrikesfastigheter, kulturfastigheter och mark. Försvarsfastigheteraa skulle helt dominera myndighetens fastighetsbestånd. Försvarsfastigheteraa utgörs vidare till stora delar av ett enhetligt bestånd anpassade till behoven för denna verksamhet. Förvaltoren kommer att få ägna särskilda resurser åt att ut­veckla och upprätthålla relationer med försvarsmaktsrayndigheten. Detto sker bäst genora att en särskild myndighet inrättas för förvaltning av försvarsfastigheteraa.

4. Fortiflkationsverket

Fortifikationsförvaltningen företräder i dag stoten som ägare av de stotiiga fastigheter som Försvarsmakten disponerar. Fortifikationsför­valtningen ansvarar vidare för den juridiska och del av den ekonomiska och tekniska festighetsförvaltningen. Oklarhet i ansvarsfördelningen har dock förekommit bl.a. på grand av brister i den formella regleringen och till följd av att flera myndigheter inora försvaret har vissa förvalt­ningsuppgifter.

Jag har i det föregående redovisat att stotens festighetsförvaltning bör saraordnas och bedrivas i en ny effektiv orgamsation. I enlighet härmed bör vissa av de uppgifter som Fortifikationsförvaltningen har i dag överföras till och handhas av den nya festighetskonceraen, stobs- och servicemyndigheten samt festighetsförvaltningsmyndigheten. Härigenom kan också en klarare ansvarsfördelning när det gäller förvaltningen av förvarsfestighetema erhållas.

37

Mitt förslag är att Fortifikationsförvaltningen läggs ned den 30 juni    Prop. 1992/93:37 1994 och att en ny myndighet inrättos den 1 juli 1994 med uppgift att    Bilaga 2 förvalto försvarsfestigheteraa samt utöva byggherrefunktionen.

Den nya myndigheten föreslås få ett renodlat ansvar som ägarföreträ­dare och förvaltore av festigheteraa. Därmed avses ansvar såväl för den juridiska och ekonomiska som för den tekniska fastighetsförvaltningen. I den ekonomiska förvaltningen komraer att ingå ansvar för upplåning och placering av kapitol samt uppgift att beräkna, avisera och uppbära hyror från lokalbrakaraa. Uppgifter sora Fortifikationsförvaltningen inte har i dag. Myndigheten kommer vidare att ansvara för byggprojektled-ning och på uppdrag, lämna underlag för inriktningen av och medverka i fortifikatoriska utvecklingsprojekt. Myndigheten skall vara avgifts­finansierad och höra till Försvarsdepartementets verksamhetsområde.

Nuvarande projekteringsverksamhet och regionala byggadministration bör i fortsättningen hållas samman och utnyttjas. Den bör dock inte bedrivas inom den nya myndigheten utan istället till huvuddelen bedri­vas i aktiebolagsform i den nya stotiiga fastighetskonceraen. Därmed ut­sätts verksamheten för konkurrens på ett annat sätt än idag och får verka under rent marknadsmässiga förhållanden. Verksamheten måste också ges möjlighet att anpassa sig till de nya marknadsmässiga förat­sättningaraa. Detto skall enligt min mening ske genom att Försvars­makten och den nya fastighetsförvaltande myndigheten under de inle­dande åren gör långsiktiga bestälhiingsåtoganden så att verksamheten ges en inledande ekonomisk bärkraft.

Den fortifikatoriska forskning samt vissa studier inom fortifikatoriskt skydd som nu bedrivs inom Fortifikationsförvaltningen bör inte bli en uppgift för Fortifikationsverket. Denna uppgift bör istället inordnas i Försvarets forskningsanstolt och styras genom uppdrag enligt sararaa principer sora gäller för övrig försvarsforskning.

Byggnads- och reparationsberedskapen (BRB) är en beredskapsorgani­sation som har till uppgift att utföra nybyggnads-, reparations- och röj­ningsarbeten för totolförsvaret. Fortifikationsförvaltningen svarar idag för huvudmannaskapet i fred, medan verksamheten i krig ingår i för­svarsmaktens ledningsorgan på olika nivåer.

Utredningen har föreslagit att verksamheten överförs till den nya försvarsmaktsmyndigheten. Jag är dock inte beredd att i nuläget avgöra vilken myndighet som bör få detto ansvar. Det far ankomma på rege­ringen att to slutlig ställning, när frågan har belysts ytterligare.

Det kommer att vara naturligt att den nya myndigheten till väsentlig del rekryterar personal från Fortifikationsförvaltningen för att to tillvara och bibehålla uppbyggd kompetens. Bl.a. av det skälet bör den nya myndigheten lokaliseras till Eskilstuna. Jag föreslår vidare att myndig­heten benämns Fortifikationsverket.

Frågor rörande Fortifikationsverkets närmare organisation samt di­mensionering och mer preciserade uppgifter och kompetens bör lämpli­gast beredas av en särskild organisationskommitté. Föratsatt att riks­dagen godtor förslaget om Fortifikationsverket avser jag att återkomma till regeringen med ett förslag om att tillkalla en sådan kommitté.

38

5. Ekonomiska målsättningar

pp- 

1992/93:37

Bilaga 2 För att effektivisera fastighetsförvaltningen anser jag att det är nödvän­digt att målsättningar i olika ekonomiska avseenden anges för förvalt­ningen. Målsättningar behövs i försto hand i fråga om soliditet, räntobi­litet och utdelning. Av Fortifikationsverkets årsredovisning resultot-och balansräkningar skall framgå om stotsmakteraas målsättningar har uppnåtts. Det bör efter viss ytterligare utredning ankomma på regering­en att närmare precisera dessa målsättningar.

6. Försvarsmaktsmyndigheten

1 likhet med övriga myndigheter inom stotsförvaltningen, kommer för­svarsmaktsmyndigheten att vara lokalbrakare med eget ansvar för lokal­försörjningsplanering och lokalhållning. Det är myndigheten själv som beslutor, beställer och betolar för sin lokalförsörjning. Myndigheten måste därför ha kompetens att vara förhandlingspart och beställare av olika tjänster inom området. En funktion för ledning i frågor om mark, anläggningar och lokaler bör därför finnas i den nya försvarsmaktsmyn­dighetens högkvarter.

På samma sätt som övriga myndigheter föratsätts också Försvars­makten kunna anlito stobs- och servicemyndigheten för sin lokalförsörj­ning.

Det ingår i LEMO:s fortsatte arbete att redovisa förslag till hur hög­kvarteret skall organiseras och dimensioneras.

Försvarsmakten bör efter avtol med Fortifikationsverket kunna verk­ställa den tekniska fastighetsförvaltningen, dvs. drift och löpande under­håll av byggnader m.m. På den lokala nivån bör sådan verksamhet inom försvarsmakten organiseras i separato resultotenheter.

7. Kapitalkostnader

De riktlinjer regeringen redovisat i prop. 1991/92:44 syftor till att dels klargöra myndighetens helhetsansvar för sin verksamhet, dels att uppnå en effektivare fastighets- och förraögenhetsförvaltning. Regeringen har vidare i prop. 1990/91:102 och prop. 1991/92:102 redovisat hur de allmänna riktlinjeraa för festighetsförvaltningen och lokalförsörjningen bör tillämpas inom Försvarsdepartementets område samt föreslagit att kapitolkostnader införs.

Riksdagen (bet. 1990/91:FöU8, rskr. 1990/91:285, och bet. 1991/92:FöU12, rskr. 1991/92:337) har ställt sig bakom regeringens förslag att införa kapitolkostnader. Riksdagen har vidare (FÖU12) gett regeringen till känna att man vid övervägandena kring myndigheteraas ansvar och roller i ett system där kapitolkostnader används bör sträva efter lösningar som är enkla och som inte står i strid med syftet att effektivisera verksamheten.

39

För närvarande finansierar Försvarsmakten investeringar i mark och    Prop. 1992/93:37 byggnader med anslagsmedel under anskaffningsåret. I gengäld belastos    Bilaga. 2 inte verksamheten med årliga kostnader för räntor och avskrivningar. Denna ordning avviker från vad som är gängse inom näringslivet, kommuneraa och övriga stotiiga myndigheter.

Jag föreslår att ett system med kapitolkostnader tillämpas fr.o.m. bud­getåret 1994/95 för de stotiiga fastigheter som försvaret disponerar. Undantog bör dock göras för fastigheter som är konstraktions- och byggnadsmässigt storkt integrerad med teknisk utrastning av olika slag, bl.a. befästningar och flygbaser.

Med kapitolkostnader möjliggörs enligt min mening ett system som främjar en effektiv fastighetsförvaltning och ett effektivt lokalutnyttjan­de. Vidare kan en ny ordning för finansiering av försvarsfestigheter tillämpas.

Genom att investeringsutgifter avseende mark och byggnader sora skall disponeras av främst försvarsmaktens grandorganisation om­vandlas till årliga kostnader i form av årlig avskrivning och ränto på det kapitol som investeringen binder, blir det möjligt att fördela kostnaderaa i förhållande till hur investeringen utnyttjas. I kombination med en fortsatt decentralisering och delegering av produktionsresurser skall enligt vissa föratsättningar lokalbrakaren inte behöva betola hyror för lokaler m.m. som de väljer att inte utnyttja. Enligt min mening skapas härigenom på sikt incitoment till att ompröva behovet av mark och lokaler.

Kapitolkostnader på investeringar är således enligt min bedömning ett nödvändigt instrament för att kunna delegera beslutsfettandet i frågor om disponering av mark, anläggningar och lokaler och samtidigt uppnå en rationell användning.

Systemet med kapitolkostnader är också nödvändigt för att festighets­förvaltningen skall kunna styras av regler och värderingar som är etoblerade i samhället i övrigt.

Det är mot bakrund av vad jag här har redovisat särskilt viktigt att interahyressystemet i Försvarsraakten utformas i enlighet med principer­na för kapitolkostnader så att syftet med reformen uppnås.

8. Finansiering av försvarsfastigheter

1 samband med att kapitolkostnader införs bör en ny ordning för fman­siering av försvarsfestigheter tillämpas.

Genom att årliga avskrivningar av festighetsinvesteringar räknas med bland kostnaderaa för verksamheten, behålls medel i någon form i den fastighetsägande orgamsationen, dvs. Fortifikationsverket. Avskriv-ningaraa blir därigenom en finansieringskälla för ersättningsanskaffning­ar Andra finansieringskällor för investeringar är lånat kapitol och in­koraster från avyttring av kapitoltillgångar.

40

Lånefinansieringen föratsätts ske genom Riksgäldskontoret. Upplå-    Prop. 1992/93:37 ningskostnaden koraraer att variera med hänsyn till det allmänna ränte-    Bilaga 2 läget och lånens löptider.

9. Värdering av försvarsfastigheterna

För att tos in sora tillgångar i den särskilda förvaltningsmyndighetens balansräkning måste en värdering ske av försvarsfastigheteraa. Värde­ringen kan av naturliga skäl inte avse ett marknadsvärde i meningen det mest sannolika priset vid en försäljning utan syftet raed värderingen är att få en grand för beräkning av de hyror Försvarsraakten skall betola och för att ange avkastningskrav på förvaltoren av fastigheteraa. För att få lämpliga styreffekter är det enligt min mening lämpligt att hyroraa bör spegla aktuella produktionskostnader för raotsvarande byggnader. Avkastningskravet på förvaltoren bör vara sådant att finansieringskost-naderaa täcks och att investeringen med avskrivningar återvinns under fastighetens livslängd.

När det gäller värdering av raark anser jag att det i regel fmns ett alteraativanvändningsvärde och en fungerande marknad fmns för de flesto slag av mark. Skäl finns därför att värdera marken till ett upp-skattot marknadsvärde.

Utöver dessa principiella grander för värdering av försvarsfastigheter måste självfallet de praktiska fömtsättningaraa för värdering beaktos, bl.a. att antolet objekt som skall värderas är raycket stort.

10. Ramneutralitet

När kapitolkostnader införs för de stotiiga fastigheter som Försvars­makten använder tos investeringsanslagen bort. Nya kostnadselement tillkommer som inte ingår i föratsättningama för 1992 års försvarsbe­slut. Utgifter sora tillkomraer är räntor och avskrivningar på kapitol investerat i byggnader och raark samt ett resultot i förvaltningen.

Jag anser att införandet av kapitolkostnader skall vara neutralt såväl för stotsbudgeten sora för den militära utgiftsraraen. De ekonomiska justeringarna av den militära utgiftsraraen sora blir aktuella påverkas av bl.a. den slutliga värderingen av förvarets fastigheter och de ekonomis­ka målsättningar som kommer att anges. Jag avser därför att återkomma till regeringen i denna fråga.

11. Genomförande

Fömtsatt att riksdagen godtor förslaget om att inrätto Fortifikationsver­ket och därmed sammanhängande förslag avser jag att återkoraraa till regeringen med förslag ora att tillsätto en organisationskommitté. Kom­mittén bör få till uppgift att förbereda och leda dels inrättandet av den

41

nya myndigheten Fortifikationsverket, dels överföringen av uppgifter till     Prop. 1992/93:37 andra myndigheter särat den föreslagna bolagiseringen av vissa verk-    Bilaga 2 samheter.

Det är nödvändigt att arbetet bedrivs i nära samarbete med kommittén för Byggnadsstyrelsens ombildning samt Fastighetskoncemen. Kommit­tén kommer att ges olika uppdrag och befogenheter som berör vissa av de frågor sora jag nu har redovisat. Under tiden fram till den 1 juli 1994 kommer en rad åtgärder att successivt behöva vidtos som led i övergången till en ny organisation. För att underlätto övergången bör regeringen bemyndigas vidto nödvändiga åtgärder enligt de rikflinjer som angetts ovan.

12. Hemställan

Jag hemställer att regeringen

dels föreslår riksdagen att godkänna vad jag har anfört om

1.

klassificering av fastigheter och deras organisations­tillhörighet (avsnitt 2)

2.

försvarets ändamålsfastigheter (avsnitt 3)

3.

inrättandet av den nya fastighetsförvaltonde rayndigheten och av­veckling av Fortifikationsförvaltningen m.m.   (avsnitt 4)

4.

kapitolkostnader (avsnitt 7)

dels bereder riksdagen tillfälle att to del av vad jag i det föregående i övrigt anfört.

42

INNEHALL

Prop. 1992/93:37

Regeringens proposition

1

Propositionens huvudsakliga innehåll    ,

I

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 22 oktober 1992

3

Bilaga 1      Finansdepartementet

4

1   Inledning

4

1.1      Effektivisering av stotens förmögenhetsförvaltning

4

1.2

Nya riktlinjer för stotlig fastighetsförvaltning

4

1.3

Organisationskommittén för Byggnadsstyrelsens ombildning

5

1.4

Hearing

6

2

Restriktioner vid tecknande av hyresavtol

6

3

Fastighetsförvaltning för universitet och högskolor

8

4

Sveriges lantbmksuniversitet

11

5

Förvaltningen av nationella kulturinstitutioner och kulturpolitiska aspekter på festighetsförvaltningen

13

6

Donationer

16

7

Fastighetsförvaltningsmyndigheten

18

8

Fastighetskoncemen

19

9

Stobs- och servicemyndigheten för lokalförsörjning

21

10

Övergång och genomförande

22

11

Heraställan

23

Bilaga 1.1    Deltogarförteckning vid hearing den

23 septeraber 1992

24

Bilaga 1.2    Fastigheter sora nyttjas av Sveriges

lantbraksuniversitet

25

Bilaga 1.3 Sammanställning av objekt ur Byggnadsstyrelsens och Fortifikationsförvaltningens fastighetsbestond som av kulturpolitiska skäl m.ra. bör förvaltos i

myndighetsform

27

Bilaga 2       Försvarsdepartementet

31

1

Inledning

31

2

Klassificering av fastigheter och deras organisationstillhörighet

36

3

Försvarsraaktens ändamålsfastigheter

36

4

Fortifikationsverket

37

5

Ekonomiska målsättningar

39

6

Försvarsmaktsmyndigheten

39

7

Kapitolkostnader

39

8

Finansiering av försvarsfastigheter

40

9

Värdering av försvarsfastigheter

41

.    43

41    Prop. 1992/93:37

10

Ramneutralitet

41

11

Genomförande

42

12

Hemställan

44

gotab  42126, Stocknolm 1992