Regeringens skrivelse

1993/94:134

1993 års redogörelse för tillämpningen av lagen Skr.

(1991:572) om särskild utlänningskontroll

 1993/94:134

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 22 december 1993

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Birgit[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Kulturdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för tillämpningen av

lagen

(1991:572) om särskild utlänningskontroll under tiden den 1 juli

1992-den

30 juni 1993.

Förord

I samband med införandet av lagen (1991:572) om särskild

utlänningskontroll

ansågs att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar

terroristbestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder - liksom

under tidigare

år - bör ske genom att regeringen årligen lämnar en skrivelse härom

till

riksdagen (prop. 1990/91:118 s. 72, bet. 1990/91:JuU29 s. 32). Den

senaste

redogörelsen lämnades i regeringens skrivelse 1992/93:156.

Bakgrund

Särskilda bestämmelser med syfte att bekämpa terrorism infördes i

svensk

lagstiftning genom lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till

förebyggande av

vissa våldsdåd med internationell bakgrund. Reglerna syftade till

att göra det

möjligt att hindra presumtiva terrorister från att komma in i eller

stanna kvar

i vårt land och att skapa utrymme för kontroll i de fall då de av

asylrättsliga

skäl ändå måste beredas en fristad i landet.

 Bestämmelserna har ändrats vid flera tillfällen. Sedan den 1

juli 1991

återfinns de i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll.

 Vid den nya lagens tillkomst konstaterades att särskilda

bestämmelser

alltjämt behövs som ger utrymme för att ur landet avlägsna sådana

utlänningar

som bedöms som farliga med hänsyn till risken för terrorhandlingar

(prop.

1990/91:118 s. 30).

 Enligt lagen skall en utlänning kunna utvisas om det behövs av

hänsyn till

rikets säkerhet, eller om det med hänsyn till vad som är känt om

hans tidigare

verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att han kommer att

begå eller

medverka till en brottslig gärning som innefattar våld, hot eller

tvång för

politiska syften. Bestämmelserna i utlänningslagen (1989:529) om

avvisning och

utvisning skall dock tillämpas i första hand.

 Tidigare var ett krav att utlänningen skulle tillhöra en viss

organisation.

Detta avskaffades i den nya lagen. En annan skillnad är att

bestämmelsen om

utvisning kan tilllämpas även vid brottslig gärning i en främmande

stat. Detta

gäller dock inte en gärning som har övervägande karaktär av

politiskt brott.

Möjlighet att föreskriva om s.k. kommunarrest samt om byte av bostad

och arbete

har avskaffats. Bestämmelser om skyldighet för utlänning att på

vissa tider

anmäla sig hos en polismyndighet, s.k. anmälningsplikt, finns kvar.

Förutsättningarna för att tillgripa tvångsåtgärder i spaningssyfte,

t.ex.

husrannsakan och hemlig teleavlyssning har skärpts. Ett beslut om

anmäl-

ningsplikt eller ett förordnande om befogenhet att tillämpa

tvångsmedels-

bestämmelserna är giltigt i högst tre år. Efter giltighetstidens

utgång skall

frågan prövas av allmän domstol.

 Terroristbestämmelserna och reglerna om särskilda tvångsåtgärder

fick vid

sin tillkomst en begränsad giltighetstid vilket innebar en

kontrollmöjlighet

över regeringens och myndigheternas handlande. När

terroristbestämmelserna

permanentades år 1975 bestämdes att regeringen varje år skulle lämna

en

skrivelse till riksdagen med redovisning av terroristbestämmelsernas

till-

lämpning (prop. 1975/76:18 s. 161). En motsvarande

redovisningsskyldighet

infördes år 1982 såvitt avsåg bestämmelserna om särskilda

tvångsåtgärder. I

samband med införandet av lagen om särskild utlänningskontroll

ansågs, som

nämnts ovan, att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen

tillämpar

terroristbestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder även i

fortsättningen bör

ske genom att regeringen årligen lämnar en skrivelse härom till

riksdagen. Den

senaste redovisningen gjordes i regeringens skrivelse 1992/93:156.

Redogörelse för tillämpningen av lagen (1991:572) om särskild

utlänningskontroll

Rikspolisstyrelsen har i skrivelse till regeringen den 23 november

1993

redogjort för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll

under tiden

den 1 juli 1992-den 30 juni 1993.

 Lagen har tillämpats tre gånger under perioden. Samtliga fall

rör statslösa

palestinier. För alla tre gäller att de har tagits i förvar enligt

beslut av

Rikspolisstyrelsen och att chefen för Kulturdepartementet därefter

förordnat om

fortsatt förvar. I samtliga tre fall har också sådan förhandling som

avses i 3

och 6 §§ lagen om särskild utlänningskontroll hållits vid Stockholms

tingsrätt. Samtliga tre berörda personer har efter ansökan av

Rikspolisstyrelsen

utvisats av regeringen enligt 1 första stycket 2 lagen om särskild

utlänningskontroll. Utvisningarna har verkställts genom

Säkerhetspolisens

försorg.

 Utrikesdepartementet har i en skrivelse den 14 december 1993

redogjort för

den internationella terrorismens utveckling från halvårsskiftet 1992

till

halvårsskiftet 1993.

 Antalet internationella terroristdåd har under perioden, liksom

under

närmast föregående period, varit relativt fåtaliga. Sverige eller

svenska in-

tressen utomlands har inte varit föremål för direkta attacker.

Framväxten av en

organiserad brottslighet i länder i vårt närområde har fått ökad

uppmärksamhet

och kan utgöra ett allvarligt problem på sikt. En förbättrad

kriminal-

polisverksamhet, innefattande s.k. kriminalunderrättelseverksamhet,

liksom ett

utvecklat internationellt samarbete i sådana frågor kommer att

krävas för att

komma tillrätta med denna hotbild.

 Störst internationell uppmärksamhet under perioden kom att gälla

attentatet

mot World Trade Centre i New York i februari 1993. Ett antal

personer av

arabiskt ursprung greps kort efter attentatet och har senare ställts

inför

rätta. Utredningen om gärningsmännen och motiven är ännu inte

slutförd och det

har därför inte varit möjligt att dra några slutsatser om eventuella

förändringar av terroristhotet mot Förenta staterna.

 Kraven på Libyen att utlämna två medborgare, som misstänks vara

ansvariga

för sprängningen av det amerikanska trafikflygplanet över Lockerbie

i Skottland,

har fortsatt att drivas från amerikansk och brittisk sida och i FN.

Libyen har

vidare fortsatt anklagats för att ligga bakom sprängningen av ett

franskt

flygplan över Tchad men inte heller där har något avgörande skett

under

perioden.

 Terroristgrupperna i Mellersta Östern har under perioden haft en

mindre

framträdande roll än tidigare. Några nya fall av gisslantagning med

inblandning

av västerlänningar har inte förekommit. Ingen påtaglig ökning av

terro-

ristverksamheten kunde heller iakttas inför undertecknandet av den

begränsade

fredsuppgörelsen mellan Israel och PLO i september 1993.

 I Europa har inhemska terroristgrupper i Italien, Nordirland och

Turkiet

fortsatt att rikta attacker mot sina respektive hemmaregeringar.

Sålunda har de

italienska rättsingripandena mot maffian mötts med bombattentat mot

åklagare och

domare. Den provisoriska irländska armén har utfört ett stort antal

bombdåd, i

Nordirland och i England, mot brittiska intressen och en

upptrappning i denna

terrorverksamhet har kunnat noteras samtidigt som de politiska

kontakterna om en

fredlig lösning av konflikten ökat. Antalet attacker utförda av den

kurdiska

organisationen PKK har ökat såväl i Turkiet som mot turkiska

intressen

utomlands.

 Terrordåd har fortsatt att förekomma mot flyktinganläggningar i

Tyskland

m.fl. länder. Attentat av detta slag i Sverige har under perioden

fått stor

uppmärksamhet. Dessa och andra utslag av främlingsfientlighet,

rasism och

extremism har alltmer kommit att dominera den offentliga debatten.

 I Sverige har under perioden inte genomförts några terroristdåd

riktade mot

svenska intressen. Politiskt aktiva grupper har emellertid fortsatt

att medverka

i aktioner riktade mot vissa utländska intressen. Turkiska

institutioner har

således fortsatt att utsättas för attacker och annan skadegörelse.

Kulturdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 december 1993

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.
[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN],

Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar skrivelsen 1993/94:134 1993 års redogörelse för

tillämp-

ningen av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll.