Regeringens proposition

1995/96:100

Vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 26 oktober 1995

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Ines[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Kommunikationsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen behandlas förslag som syftar till att genomföra

Europaparlamentets och rådets direktiv 94/25/EG av den 16 juni 1994 om

tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar i fråga om

fritidsbåtar.

 I propositionen lägger regeringen fram förslag till en ny lag om vissa

säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar. I lagen föreskrivs att alla fartyg som

har en skrovlängd på minst 2,5 och högst 24 meter och är avsedda att användas

för sport- och fritidsändamål, samt utrustning till dessa, skall uppfylla vissa

väsentliga krav beträffande säkerhet och miljö. Regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer bemyndigas att undanta vissa slag av fritidsbåtar från

lagens tillämpning. För att få släppas ut på marknaden skall fritidsbåtarna vara

CE-märkta som ett bevis på att de uppfyller de föreskrivna säkerhets- och

miljökraven. I lagen meddelas även bestämmelser om tillsyn över lagens

efterlevnad.

 Lagen föreslås träda i kraft den 16 juni 1996. Det föreslås dock att det skall

vara tillåtet att på den svenska marknaden släppa ut fritidsbåtar utan att visa

att de uppfyller de föreskrivna säkerhets- och miljökraven till och med den 15

juni 1998.

Innehållsförteckning

Propositionens huvudsakliga innehåll............................. 1

Innehållsförteckning............................................. 2

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3

2 Lagtext.................................................... 3

3 Ärendet och dess beredning.................................. 5

4 EG:s direktiv om säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar . 5

 4.1 Allmänt............................................. 5

 4.2 Fritidsbåtsdirektivets närmare innehåll............. 6

5 Den svenska regleringen.................................... 8

 5.1 Nuvarande regler.................................... 8

 5.2 Utformningen av svenska regler....................... 9

 5.3 Tillsyn............................................. 10

6 Kostnadskonsekvenser....................................... 11

7 Ikraftträdande............................................. 13

8 Författningskommentar...................................... 13

Bilaga 1 Europaparlamentets och rådets direktiv 94/25/EG

 av den 16 juni 1994 om tillnärmning av

 medlemsstaternas lagar och andra författningar i

 fråga om fritidsbåtar............................... 17

Bilaga 2 Lagrådsremissens lagförslag......................... 43

Bilaga 3 Lagrådets yttrande.................................. 45

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 26 oktober 1995. 46

Rättsdatablad.................................................... 47

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om vissa

säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till lag om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar.

 Härigenom föreskrivs följande1.

Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag skall tillämpas på fartyg som har en skrovlängd på minst 2,5 och

högst 24 meter och som är avsedda för sport- och fritidsändamål (fritidsbåtar)

samt på viss utrustning för fritidsbåtar.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela

föreskrifter om att lagen inte skall tillämpas på vissa slag av fritidsbåtar.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela

föreskrifter om vilken utrustning för fritidsbåtar som skall omfattas av lagen.

Säkerhets- och miljökrav

2 § Den som tillverkar eller importerar fritidsbåtar och utrustning till dessa

för bruk i Sverige ansvarar för att de uppfyller väsentliga säkerhets- och

miljökrav när de släpps ut på marknaden.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare

föreskrifter om vilka krav som skall uppfyllas och om hur man skall bedöma om

fritidsbåtarna och utrustningen uppfyller kraven.

Märkningsskyldighet

3 § Den som ansvarar för att fritidsbåtar och utrustning till dessa uppfyller

föreskrivna krav skall tillse att produkterna bär en CE-märkning när de släpps

ut på marknaden.

 Beträffande CE-märkning gäller lagen (1992:1534) om CE-märkning.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare

föreskrifter om denna märkning.

Tillsyn

4 § Den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheten) skall se till

att denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller ett

bemyndigande enligt lagen följs.

 Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att

lagen och föreskrifterna skall följas. Ett sådant föreläggande eller förbud får

förenas med vite.

5 § Om tillsynsmyndigheten konstaterar att CE-märkta fritidsbåtar eller CE-märkt

utrustning till dessa kan äventyra säkerheten eller hälsan för personer, egendom

eller miljön, eller i annat väsentligt avseende inte uppfyller ställda krav, får

tillsynsmyndigheten ålägga tillverkaren att återkalla produkterna från

marknaden. Om tillverkaren inte har sitt säte i Sverige får åläggandet i stället

avse tillverkarens representant i Sverige. Tillsynsmyndigheten får därvid även

helt eller delvis förbjuda att produkterna släpps ut på marknaden eller tas i

bruk.

 Om tillsynsmyndigheten meddelar ett sådant åläggande eller förbud skall

myndigheten genast underrätta Europeiska gemenskapernas kommission om denna

åtgärd.

Avgifter

6 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får föreskriva att

särskilda avgifter skall tas ut för tillsyn och annan kontroll enligt denna lag

eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Avgift får tas ut

av den som ansvarar för att fritidsbåtar och utrustning till dessa uppfyller

föreskrivna krav när de släpps ut på marknaden.

Överklagande

7 § Tillsynsmyndighetens beslut i enskilda fall enligt denna lag eller enligt

föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

_______________________

 1. Denna lag träder i kraft den 16 juni 1996.

 2. Produkter som omfattas av denna lag får släppas ut på den svenska marknaden

till och med den 15 juni 1998 även om de inte uppfyller de krav som uppställs i

lagen eller i föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.

**FOOTNOTES**

1 Jfr Europaparlamentets och rådets direktiv 94/25/EG av den

16 juni 1994 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och

andra författningar i fråga om fritidsbåtar (EGT nr L 164,

30.6.1994, s. 15, Celex 394L0025).

3 Ärendet och dess beredning

Inom EG har antagits Europaparlamentets och rådets direktiv 94/25/EG av den 16

juni 1994 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar i

fråga om fritidsbåtar, i det följande kallat fritidsbåtsdirektivet. Genom

gemensamma EES-kommitténs beslut nr 44/94 av den 15 december 1994 omfattas

fritidsbåtsdirektivet av EES-avtalet.

 Genom EES-avtalet och efter den 1 januari 1995 även som medlem i Europeiska

unionen (EU) är Sverige skyldigt att införliva direktivet med svensk rätt.

 Fritidsbåtsdirektivet bifogas som bilaga 1. En korrigering av

fritidsbåtsdirektivet har skett avseende direktivets bilaga 4. Denna korrigering

innebär att CE-märkningen inte behöver åtföljas av de sista två siffrorna av det

årtal då CE-märkningen utförs.

 Ett utkast till lagrådsremiss om vissa säkerhets- och miljökrav på

fritidsbåtar har behandlats på en hearing på Kommunikations- departementet. Vid

denna hearing deltog representanter för Kommerskollegium, Kustbevakningen,

Sjöfartsverket, Sjöfarts-inspektionen, Styrelsen för ackreditering och teknisk

kontroll SWEDAC, Båtbranschens Riksförbund, Båtbesiktningsmännens Riksförening

samt AB Volvo Penta. De synpunkter som framfördes vid denna hearing finns

redovisade i Kommunikationsdepartementets ärende nr K95/3626/RS.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 12 oktober 1995 att inhämta Lagrådets yttrande över det

lagförslag som finns i bilaga 2. Lagrådets yttrande finns i bilaga 3. Lagrådets

granskning har föranlett viss redaktionell ändring i lagtexten.

4 EG:s direktiv om säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar

4.1 Allmänt

Av fritidsbåtsdirektivets ingress framgår att de lagar och andra författningar

som finns i EU:s medlemsstater angående säkerhetskraven på fritidsbåtar skiljer

sig åt både till omfattning och till innehåll. Sådana skillnader kan skapa

såväl handelshinder som ojämlika konkurrensvillkor på den inre marknaden. Det

enda sättet att undanröja dessa hinder är en harmonisering av medlemsstaternas

regler på området. Detta mål kan emellertid inte uppnås av de enskilda

medlemsstaterna. I fritidsbåtsdirektivet fastställs endast de väsentliga krav

som är nödvändiga för fritidsbåtars fria rörlighet. De väsentliga kraven skall

baseras på harmoniserade europeiska standarder, antagna av den Europeiska

organisationen för standardisering (CEN) eller av den Europeiska organisationen

för standardisering inom elområdet (Cenelec) på uppmaning av kommissionen.

Direktivet innehåller även bestämmelser om miljöskydd genom att det ställs krav

på fritidsbåtens konstruktion i den del denna har direkt effekt på miljön. De

fritidsbåtar och den utrustning till dessa som omfattas av direktivet och som

uppfyller de väsentliga kraven skall CE-märkas. Fritidsbåtsdirektivet innehåller

inte några bestämmelser som är avsedda att begränsa fritidsbåtars användning

efter det att de har tagits i bruk. Inte heller påverkar direktivet

medlemsstaternas rätt att fastställa de krav som de anser vara nödvändiga

rörande framförande i vissa vatten i syfte att skydda miljön och vattenvägarnas

uppbyggnad eller för att trygga säkerheten på vattenvägarna.

4.2 Fritidsbåtsdirektivets närmare innehåll

Tillämpnin gsområde

Fritidsbåtsdirektivet skall tillämpas på fritidsbåtar, delvis färdigställda

fritidsbåtar och på viss i direktivets bilaga 2 angiven utrustning, såväl

separat som installerad (artikel 1.1). Med fritidsbåt avses varje båt, oavsett

typ och framdrivningssätt, med en skrovlängd mellan 2,5 och 24 meter, avsedd för

sport- och fritidsändamål (artikel 1.2). Det finns dock vissa undantag i

direktivet, t.ex. omfattas inte båtar avsedda för hastighetstävling, kanoter,

kajaker, vindsurfingbrädor och vattenskotrar (artikel 1.3 a-d). Inte heller

originalbåtar och individuellt byggda kopior av historiska båtar, konstruerade

före år 1950, omfattas om de är byggda huvudsakligen av ursprungligt material

(artikel 1.3 e). Experimentbåtar som inte släpps ut på marknaden samt båtar

byggda för eget bruk och inte under de första fem åren utsläppta på marknaden

omfattas inte heller av direktivet (artikel 1.3 f-g). Båtar som är avsedda att

ha besättning och befordra passagerare kommersiellt undantas också från

tillämpning (artikel 1.3 h). Slutligen är även undervattensbåtar, svävare och

bärplansbåtar undantagna från direktivets tillämpning (artikel 1.3 i-k).

Säkerhets- och miljökrav

De produkter som omfattas av direktivet skall uppfylla vissa väsentliga krav

avseende säkerhet, hälsa, miljö- och konsumentskydd (artikel 3). Dessa krav

finns föreskrivna i direktivets bilaga 1. I bilagan indelas och definieras

fritidsbåtarna i olika kategorier. Vissa allmänna krav t.ex. om att varje båt

skall vara märkt med en skrovidentitetsbeteckning och ha en permanent anbringad

tillverkarskylt ställs upp. Vidare ställs krav på båtens integritet och

skrovstyrka samt på manöveregenskaper. Slutligen ställs vissa

monteringsföreskrifter upp, bl.a. avseende motor, bränslesystem, elektriska

system och brandskydd. Miljökraven är begränsade till att omfatta förebyggande

av sådana oavsiktliga utsläpp av förorenande ämnen som beror på fritidsbåtens

konstruktion samt en föreskrift beträffande fritidsbåtar som är utrustade med

toalett.

Bedömning av överensstämmelse m.m.

I direktivets artikel 8 samt i direktivets bilagor 5-12 regleras vilka

förfaranden som skall tillämpas vid en bedömning av om produkter inom respektive

båtkategori uppfyller direktivets krav. Varje medlemsstat skall till

kommissionen och till övriga medlemsstater anmäla vilka organ de har utsett att

utföra denna bedömning (artikel 9). För att få bli ett sådant anmält organ krävs

att vissa i direktivets bilaga 14 angivna kriterier är uppfyllda.

Krav på CE-märkning

De fritidsbåtar och den utrustning som omfattas av direktivet och som uppfyller

de krav som ställs skall bära en CE-märkning om överensstämmelse när de släpps

ut på marknaden (artikel 10.1). Märkningen skall framträda på ett väl synligt,

läsligt och outplånligt sätt på fritidsbåten och på den utrustning som omfattas

av direktivet (artikel 10.2). Beträffande utrustning kan märkningen även sättas

på förpackningen.

Medlemsstaternas åligganden

Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de

båtar och den utrustning som omfattas av direktivet släpps ut på marknaden

endast om de uppfyller direktivets krav (artikel 2.1). Medlemsstaterna får inte

förbjuda, begränsa eller förhindra att de produkter som omfattas av direktivet

och som har föreskriven CE-märkning släpps ut på marknaden (artikel 4.1). Vidare

skall medlemsstaterna utgå ifrån att det föreligger överensstämmelse mellan de

väsentliga krav som ställs upp i artikel 3 för de produkter som omfattas av

direktivet och som uppfyller de nationella standarder som antagits i enlighet

med de harmoniserade standarder vars referenser har offentliggjorts i Europeiska

gemenskapernas officiella tidning (artikel 5). Om en medlemsstat anser att dessa

harmoniserade standarder inte uppfyller de väsentliga kraven skall medlemsstaten

underrätta den kommitté som inrättats i enlighet med rådets direktiv 83/189/EEG

(artikel 6.1). Om en medlemsstat konstaterar att de båtar och den utrustning som

omfattas av direktivet och som bär föreskriven CE-märkning kan äventyra

säkerheten och hälsan för personer, egendom eller miljön skall medlemsstaten

vidta alla lämpliga provisoriska åtgärder för att återkalla produkten från

marknaden eller för att förhindra att den släpps ut (artikel 7.1). Medlemsstaten

skall genast underrätta kommissionen om sin åtgärd. Om en medlemsstat

konstaterar att en produkt som faller under direktivet är CE-märkt trots att den

inte uppfyller direktivets krav skall lämpliga åtgärder vidtas av den

medlemsstat som har jurisdiktion över den som utfört märkningen (artikel 7.3).

Varje beslut som fattas med stöd av fritidsbåtsdirektivet och som leder till en

begränsning av utsläppandet på marknaden av de produkter som direktivet skall

tillämpas på skall vara motiverat och den som berörs av beslutet skall

underrättas om hur och inom vilken tidsfrist ett överklagande skall ske (artikel

11).

Ikraftträdande

Enligt direktivet skall medlemsstaterna senast den 16 december 1995 anta och

offentliggöra de lagar som är nödvändiga för att uppfylla fritidsbåtsdirektivet

(artikel 13.1). Medlemsstaterna skall tillämpa bestämmelserna från och med den

16 juni 1996. Medlemsstaterna skall dock godta att de båtar och den utrustning

som omfattas av direktivet och som uppfyller de bestämmelser som är i kraft inom

deras territorium vid dagen för antagandet av direktivet, vilket skedde den 16

juni 1994, släpps ut på marknaden och tas i bruk under en period av fyra år från

och med den dagen (artikel 13.3).

5 Den svenska regleringen

5.1 Nuvarande regler

Det finns idag i princip inga tvingande regler om hur fritidsbåtar skall vara

konstruerade. Sjöfartsverket har dock i samråd med övriga nordiska

sjöfartsadministrationer, Det Norske Veritas och båtbranschen tagit fram

frivilliga typprovningsregler. Dessa regler gäller för båtar med en skrovlängd

på högst 15 meter. Reglerna gäller huvudsakligen utformningen av båtens skrov

samt vissa installationer, t.ex. av motor. Som bevis på att en båt är

konstruerad i enlighet med dessa regler får den förses med en s.k. blå skylt .

Dessutom finns det regler om sjövärdighetsbesiktning för fritidsbåtar som har en

bruttodräktighet av minst 20.

 Det finns dock redan idag möjligheter för Sjöfartsverket att utfärda

föreskrifter om den övervägande delen av de krav som ställs upp i

fritidsbåtsdirektivet. Sjöfartsverket har enligt 2 kap 5 § fartygs-

säkerhetslagen (1988:49) och 2 kap 4 § första stycket fartygssäkerhets-

förordningen (1988:594) möjlighet att meddela föreskrifter om hur ett fartyg

skall vara konstruerat, byggt och hållet i stånd för att det skall anses

sjövärdigt. Sjöfartsverket har således redan idag möjlighet att utfärda

föreskrifter om de flesta av de säkerhetskrav som ställs upp i direktivets

bilaga 1, t.ex. om kraven på integritet och skrovstyrka, om manöveregenskaper

och om installationsarbeten. Däremot saknas möjlighet att föreskriva att

fritidsbåtar skall vara märkta med skrovidentitetsbeteckning med vissa

tillverkningsuppgifter samt ha en permanent anbringad skylt med uppgift om bl.a.

tillverkarens namn, båtkategori och vilket antal personer som tillverkaren

rekommenderar under färd (direktivets bilaga 1, avsnitt 2.1 och 2.2). Dessutom

saknas möjlighet att föreskriva att alla fritidsbåtar skall vara utrustade med

en instruktionsbok innehållande vissa uppgifter (direktivets bilaga 1,

avsnitt 2.5).

 I 4 kap 1 § lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg och

i 4 kap 1 § förordningen (1980:789) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg

finns ett bemyndigande för Sjöfartsverket att meddela de föreskrifter om fartygs

konstruktion, utrustning eller drift som behövs för att förebygga eller begränsa

vattenföroreningar. Här finns det således redan idag möjlighet att utfärda

regler som uppfyller de krav som direktivet ställer när det gäller förebyggande

av oavsiktliga utsläpp (direktivets bilaga 1, avsnitt 5.8).

 Den svenska definitionen av båt finns i 1 kap 2 § sjölagen (1994:1009). Där

anges att ett fartyg vars skrov har en största längd av minst tolv meter och en

största bredd av minst fyra meter betecknas skepp. Ett fartyg som inte uppfyller

dessa mått kallas båt. Denna gränsdragning stämmer inte överens med den som görs

i fritidsbåtsdirektivet, vilket omfattar fartyg med en skrovlängd mellan 2,5 och

24 meter och där skrovbredden saknar betydelse.

 Lagen om CE-märkning (1992:1534) innehåller regler som i huvudsak

överensstämmer med direktivets krav i det avseendet.

5.2 Utformningen av svenska regler

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: I en lag om vissa säkerhets- och miljökrav på|

| fritidsbåtar meddelas de grundläggande föreskrifter som behövs för|

| att uppfylla fritidsbåtsdirektivet. I lagen meddelas även de |

| bemyndiganden som behövs för att regeringen eller den myndighet |

| som regeringen bestämmer skall kunna meddela de |

| detaljföreskrifter som är nödvändiga. |

--------------------------------------------------------------------

 Skälen för regeringens förslag: Regleringen i fritidsbåtsdirektivet

är detaljerad. Det kan efter hand visa sig nödvändigt att justera föreskrifterna

med hänsyn till utvecklingen inom EU. Lagen bör därför endast innehålla

grundläggande bestämmelser om bl.a. tillämpningsområde, märkningsskyldighet och

tillsyn. Föreskriftsrätten bör så långt det är möjligt delegeras till regeringen

eller den myndighet som regeringen bestämmer. Den myndighet som det ligger

närmast till hands att delegera föreskriftsrätten vidare till är Sjöfartsverket.

 Föreskrifternas materiella innehåll måste stämma överens med EG:s regler och

föreskrifterna kan inte heller gå längre än dessa. Det är också naturligt och

får förutsättas att detaljerade myndighetsföreskrifter utarbetas efter samråd

med berörda myndigheter och branschorganisationer.

 Sammanfattningsvis föreslås alltså att det materiella innehållet i

fritidsbåtsdirektivet införs i svensk rätt genom föreskrifter som meddelas av

regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. I en lag om vissa

säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar ges de bemyndiganden för regeringen som

behövs.

 För anmälan av det organ som skall ha till uppgift att göra bedömningen av

överensstämmelse finns bestämmelser i lagen (1992:1119) om teknisk kontroll.

5.3 Tillsyn

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Sjöfartsverket skall ha hand om tillsynen |

| över att föreskrifterna följs. |

| Tillsynsmyndigheten bör i första hand söka nå rättelse på frivillig|

| väg. Om detta inte hjälper får tillsynsmyndigheten meddela de |

| förelägganden och förbud som behövs för att se till att meddelade|

| föreskrifter följs. Sådana förelägganden och förbud får förenas med|

| vite. |

--------------------------------------------------------------------

 Skälen för regeringens förslag: Enligt fritidsbåtsdirektivet skall

medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att

fritidsbåtar och utrustning till dessa släpps ut på marknaden och tas i bruk för

avsett ändamål endast om de inte äventyrar säkerheten och hälsan för personer,

egendom eller miljön (artikel 2.1). Direktivet förutsätter alltså att

medlemsstaterna aktivt övervakar att dessa produkter uppfyller direktivets krav.

 Sjöfartsverket är central förvaltningsmyndighet för de frågor som rör

sjöfarten. Verket ansvarar bl.a. för tillsynen över sjösäkerheten och för

skyddet för miljön mot förorening från fartyg. Verket har således redan

erfarenhet och kompetens inom dessa områden. Det är därför naturligt att låta

verket sköta marknadskontrollen enligt fritidsbåtsdirektivet.

 Även Kustbevakningen har till uppgift att svara för kontroll och tillsyn av

sjöfarten, inklusive fritidsbåtstrafiken. Dessa uppgifter utförs i nära

samarbete med Sjöfartsverket. Om Kustbevakningen i sitt tillsynsarbete eller i

sin övervakande verksamhet uppmärksammar något som rör marknadskontrollen enligt

fritidsbåtsdirektivet ankommer det på Kustbevakningen att anmäla detta till

Sjöfartsverket som därefter har att ta ställning till vilka nationella eller

gemenskapsrättsliga åtgärder som skall vidtas.

 För att åstadkomma en effektiv övervakning måste tillsynsmyndigheten i vissa

fall kunna ingripa med tvingande åtgärder. Marknadsföringslagen innehåller

generella föreskrifter om otillbörlig marknadsföring m.m. Fritidsbåtsdirektivets

föreskrifter om CE-märkning har emellertid delvis ett annat syfte än marknads-

föringslagen. Bestämmelserna i fritidsbåtsdirektivet har tillkommit för att

åstadkomma enhetliga regler om märkning och därigenom underlätta en fri

rörlighet av fritidsbåtar. Syftet med reglerna är således inte i första hand att

komma till rätta med otillbörliga förfaranden vid marknadsföring av

fritidsbåtar. Det är därför varken lämpligt eller möjligt att använda

marknadsföringslagens sanktionssystem för att komma till rätta med tänkbara

former av överträdelser av märkningsföreskrifterna.

 I likhet med vad som i allmänhet gäller på det marknadsrättsliga området bör

emellertid tillsynsmyndigheten i första hand försöka nå rättelse på frivillig

väg. Det kan ske genom information om reglernas innebörd och råd till

tillverkarna hur de skall förfara för att uppfylla de föreskrivna kraven.

 Om rättelse inte kan nås på frivillig väg bör tillsynsmyndigheten ha rätt att

meddela de förelägganden och förbud som behövs. Sådana förelägganden och förbud

bör kunna förenas med vite.

 I lagen (1992:1534) om CE-märkning finns en bestämmelse om att den som

CE-märkt en produkt trots att denna inte överensstämmer med kraven för en sådan

märkning skall dömas till böter. Genom att denna lag görs tillämplig på

CE-märkningen enligt fritidsbåtsdirektivet finns således även ett

straffrättsligt sanktionssystem. Övervakningen i dessa hänseende ankommer på

Polisen och Kustbevakningen.

 Medlemsstaterna skall utgå ifrån att de produkter som överensstämmer med de

standarder som ligger till grund för bedömningen uppfyller direktivets krav. Det

kan emellertid tänkas förekomma fall där en fritidsbåt eller utrustning till

denna är sådan att den, trots att den har en korrekt åsatt CE-märkning, enligt

tillsynsmyndighetens bedömning kan äventyra hälsan och säkerheten för personer,

egendom eller miljön. Om tillsynsmyndigheten gör denna bedömning får den endast

meddela provisoriska åtgärder i avvaktan på att kommissionen, efter anmälan av

medlemsstaten, prövar saken. Denna regel, som återfinns i artikel 7.1 i

fritidsbåtsdirektivet, innebär alltså ett undantag från principen om att

medlemsstaten skall utgå från att en CE-märkt produkt uppfyller direktivets

krav. I lagförslagets 5 § har intagits en bestämmelse som motsvarar artikel 7.1.

Utformningen av 5 § har skett i överensstämmelse med vad som framförts bl.a. av

Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll SWEDAC vid hearingen på

Kommunikationsdepartementet. I de fall då det är uppenbart att en CE-märkning är

falsk eller felaktigt åsatt skall inte detta förfaringssätt tillämpas utan i de

fallen har tillsynsmyndigheten rätt att själv meddela ett slutligt beslut om

t.ex. återkallelse från marknaden. Detta beslut kan sedan givetvis överklagas på

sedvanligt sätt.

6 Kostnadskonsekvenser

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Sjöfartsverkets kostnader för tillsyn över|

| efterlevnaden av reglerna om säkerhets- och miljökrav på |

| fritidsbåtar bör till viss del täckas via anslag inom befintliga|

| ramar men skall på sikt huvudsakligen finansieras via avgifter. |

--------------------------------------------------------------------

 Skälen för regeringens bedömning: Som nämnts tidigare finns det idag,

utöver den allmänna regeln i 1 kap 9 § sjölagen om att alla fartyg som hålls i

drift skall vara sjövärdiga, inga tvingande regler om hur fritidsbåtar skall

vara konstruerade. Den föreslagna lagstiftningen kommer därför sannolikt att

belasta de svenska tillverkarna i båtbranschen med vissa kostnader för

förfarandet med bedömning av om produkterna uppfyller kraven och den

efterföljande märkningen. Samtidigt medför genomförandet av EG-reglerna i

Sverige att de svenska tillverkarna kan konkurrera på den europeiska marknaden

med utländska tillverkare på lika villkor.

 En stor del av de produkter som omfattas av fritidsbåtsdirektivet importeras

för närvarande från tillverkare som är etablerade inom EU. Det får förutsättas

att dessa produkter, i enlighet med bestämmelserna i fritidsbåtsdirektivet,

kommer att vara CE-märkta redan vid införseln. Extra kostnader för svenska

importörer torde därför bara aktualiseras vid import från tillverkare utanför

EU. Det kan emellertid antas att även dessa tillverkare kommer att CE-märka sina

produkter i enlighet med kraven i fritidsbåtsdirektivet för att på så sätt få

tillträde till hela EU-marknaden. Kostnaderna för den svenska importbranschen

kan därför antas bli begränsade.

 Även tillsynen över lagens efterlevnad kommer att dra kostnader.

Fritidsbåtsdirektivet ställer inga konkreta krav på hur marknadsövervakningen

skall bedrivas. Det sägs inte heller något särskilt om omfattningen av

kontrollen. Det torde dock stå klart att informationssatsningar och

kontrollinsatser i form av i första hand stickprovskontroller kommer att krävas.

Någon beräkning av kostnaderna för marknadskontrollen kan inte göras för

närvarande. Det är Sjöfartsverket som kontrollerar att de frivilliga regler som

finns idag uppfylls av de tillverkare som vill märka sina båtar med en s.k. blå

skylt . Detta system omsluter idag omkring 1,5 miljoner kronor årligen. När

fritidsbåtsdirektivets regler trätt i kraft fullt ut kommer inte denna

verksamhet att finnas kvar varför det kan antas att det av denna anledning

kommer att frigöras vissa resurser inom Sjöfartsverket. Regeringen bedömer

därför att kraven på Sjöfartsverket som tillsynsmyndighet bör, med viss

avgiftsfinansiering, kunna klaras av inom ramen för de resurser som

Sjöfartsverket får idag via anslaget Ersättning för fritidsbåtsändamål m.m.

 Regeringen anser att det är en rimlig ordning att en viss del av

tillsynsmyndighetens kostnader får bäras av dem som ansvarar för att

fritidsbåtarna uppfyller lagens krav när de släpps ut på marknaden, dvs. de som

tillverkar eller importerar fritidsbåtar. Av denna anledning har i lagförslaget

tagits in ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet regeringen

bestämmer att meddela föreskrifter om särskilda avgifter för

tillsynsmyndighetens tillsyn och kontroll. Intäkterna från dessa avgifter skall

disponeras av Sjöfartsverket och användas för de kostnader som

tillsynsverksamheten medför, t.ex. kostnaden för att informera båtbranschen om

det nya regelsystemet. Avgiftsintäkterna skall inte föras upp i statens budget.

Sjöfartsverket skall årligen i årsredovisningen särredovisa verksamhetens

inkomster och utgifter. I initialskedet, då verksamheten huvudsakligen kommer

att gå ut på att utarbeta och sprida information om de nya reglerna, kommer

större delen av kostnaderna att få tas från anslaget medan verksamheten efter

något år, då den egentliga tillsynsverksamheten kommit igång, till övervägande

del får finansieras via avgifterna.

 I sammanhanget bör även kostnadskonsekvenserna för domstolarna beröras. Vissa

beslut av tillsynsmyndigheten bör kunna överklagas. I linje med den pågående

reformeringen av instansordningen i de allmänna förvaltningsdomstolarna bör

överklagandet ske hos länsrätt. En föreskrift med detta innehåll har tagits in i

lagförslaget. Enligt lagen (1985:206) om viten prövar länsrätten frågor om

utdömande av viten. När ett förelagt vite skall dömas ut tas således också

domstolsresurser i anspråk.Det kan på goda grunder antas att antalet ärenden som

grundar sig på den föreslagna lagen kommer att bli ytterst begränsat. Som har

sagts tidigare bör tillsynsmyndigheten i första hand försöka nå rättelse på

frivillig väg. De kostnader som kan uppstå för domstolarna måste därför

betraktas som försumbara.

7 Ikraftträdande

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Lagen om vissa säkerhets- och miljökrav på |

| fritidsbåtar skall träda i kraft den 16 juni 1996. En övergångstid|

| gäller dock för produkter som endast skall släppas ut på den |

| svenska marknaden. Dessa behöver inte uppfylla fritids- |

| båtsdirektivets krav förrän den 16 juni 1998 . |

--------------------------------------------------------------------

 Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 13.1 i fritidsbåtsdirektivet

skall medlemsstaterna tillämpa bestämmelserna i direktivet från och med den 16

juni 1996. Enligt en övergångsbestämmelse i artikel 13.3 skall medlemsstaterna

dock godta att produkter som uppfyller de bestämmelser som är i kraft i

medlemsstaten den 16 juni 1994 släpps ut på den inhemska marknaden till och med

den 15 juni 1998. Enligt ett protokoll (jämför Kommunikationsdepartementets

ärende nr EUK95/2007/SM(2)) från ett möte den 24 april 1995 med den ständiga

kommitté som enligt artikel 6.3 biträder kommissionen skall bestämmelsen i

artikel 13.3 omfatta inte bara medlemsstater med tvingande regleringar utan även

de medlemsstater som har frivilliga regelsystem. Detta medför för svensk del att

fritidsbåtsdirektivets regler blir obligatoriska för de produkter som endast är

avsedda för den svenska marknaden först den 16 juni 1998.

8 Författningskommentar

Som har anförts i det föregående (avsnitt 5.2) bör lagen endast innehålla

grundläggande bestämmelser medan rätten att meddela närmare föreskrifter bör

delegeras till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag skall tillämpas på fartyg som har en skrovlängd på minst 2,5 och

högst 24 meter och som är avsedda för sport- och fritidsändamål (fritidsbåtar)

samt på viss utrustning för fritidsbåtar.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela

föreskrifter om att lagen inte skall tillämpas på vissa slag av fritidsbåtar.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela

föreskrifter om vilken utrustning för fritidsbåtar som skall omfattas av lagen.

 I paragrafen anges lagens tillämpningsområde.

 I paragrafens första stycke anges att lagen skall tillämpas på fartyg som har

en skrovlängd på minst 2,5 och högst 24 meter och som är avsedda för sport- och

fritidsändamål. Trots att det inte stämmer överens med den i sjölagen intagna

definitionen av båt har regeringen valt att föreslå att de fartyg som omfattas

av lagen benämns fritidsbåtar. Begreppet är redan idag väl inarbetat i branschen

och det torde inte heller uppstå några svårigheter när det gäller att avgöra om

en viss typ av fartyg skall omfattas av lagen eller ej. Båtbesiktningsmännens

Riksförening har dessutom framhållit att det enligt deras uppfattning är viktigt

att ordet skepp inte används i den aktuella lagen. Fritidsbåtsdirektivet

omfattar inte alla fritidsbåtar, bl.a. är kanoter och kajaker undantagna från

tillämpningsområdet. I paragrafens andra stycke ges regeringen eller den

myndighet som regeringen bestämmer rätt att föreskriva om dessa undantag.

 Fritidsbåtsdirektivet skall tillämpas även på viss utrustning till

fritidsbåtar, t.ex. bränsletankar. I paragrafens första stycke anges att lagen

skall tillämpas på viss utrustning för fritidsbåtar. Regeringen eller den

myndighet regeringen bestämmer bemyndigas sedan i paragrafens tredje stycke att

meddela föreskrifter om vilken utrustning som skall omfattas av lagens

bestämmelser.

Säkerhets- och miljökrav

2 § Den som tillverkar eller importerar fritidsbåtar och utrustning till dessa

för bruk i Sverige ansvarar för att de uppfyller väsentliga säkerhets- och

miljökrav när de släpps ut på marknaden.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare

föreskrifter om vilka krav som skall uppfyllas och om hur man skall bedöma om

fritidsbåtarna och utrustningen uppfyller kraven.

 I paragrafens första stycke anges att de produkter som omfattas av lagen skall

uppfylla väsentliga säkerhets- och miljökrav för att få släppas ut på marknaden.

Om produkten tillverkas i Sverige ansvarar tillverkaren för att dessa krav är

uppfyllda. Vid import är det importören som har detta ansvar. Om tillverkaren

har en representant i Sverige torde det oftast vara denne som är att anse som

importör.

 I paragrafens andra stycke ges regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer rätt att meddela närmare föreskrifter om vilka dessa krav är liksom om

hur proceduren för att bedöma om produkterna uppfyller kraven skall vara

utformad.

Märkningsskyldighet

3 § Den som ansvarar för att fritidsbåtar och utrustning till dessa uppfyller

föreskrivna krav skall tillse att produkterna bär en CE-märkning när de släpps

ut på marknaden.

 Beträffande CE-märkning gäller lagen (1992:1534) om CE-märkning.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare

föreskrifter om denna märkning.

 Fritidsbåtsdirektivets krav om CE-märkning uppfylls genom att lagen

(1992:1534) om CE-märkning görs tillämplig. Eftersom fritidsbåtsdirektivet

ställer upp krav på att CE-märkningen skall åtföljas av det anmälda organets

identifikationsnummer, vilket saknar motsvarighet i lagen om CE-märkning, har i

paragrafens tredje stycke tagits in en rätt för regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer att meddela närmare föreskrifter om denna märkning. Det

får även ankomma på regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att

föreskriva om att utrustning får bära CE-märkningen på sin förpackning.

Tillsyn

4 § Den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheten) skall se till

att denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller ett

bemyndigande enligt lagen följs.

 Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att

lagen och föreskrifterna skall följas. Ett sådant föreläggande eller förbud får

förenas med vite.

 I paragrafens första stycke bemyndigas regeringen att bestämma vilken

myndighet som skall utöva tillsynen över lagens efterlevnad. Som nämnts ovan

(avsnitt 5.3) ligger det närmast till hands att utse Sjöfartsverket som

tillsynsmyndighet.

5 § Om tillsynsmyndigheten konstaterar att CE-märkta fritidsbåtar eller CE-märkt

utrustning till dessa kan äventyra säkerheten eller personer, egendom eller

miljön, eller i annat väsentligt avseende inte uppfyller ställda krav, får

tillsynsmyndigheten ålägga tillverkaren att återkalla produkterna från

marknaden. Om tillverkaren inte har sitt säte i Sverige får åläggandet i stället

avse tillverkarens representant i Sverige. Tillsynsmyndigheten får därvid även

helt eller delvis förbjuda att produkterna släpps ut på marknaden eller tas i

bruk.

 Om tillsynsmyndigheten meddelar ett sådant åläggande eller förbud skall

myndigheten genast underrätta Europeiska gemenskapernas kommission om denna

åtgärd.

 Denna paragraf motsvarar artikel 7 i fritidsbåtsdirektivet. Som tidigare har

redovisats (avsnitt 5.3) utgör denna bestämmelse en möjlighet för

tillsynsmyndigheten att ingripa med provisoriska åtgärder i de fall där

tillsynsmyndigheten anser att en formellt korrekt CE-märkt produkt inte

uppfyller de väsentliga kraven.

Avgifter

6 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får föreskriva att

särskilda avgifter skall tas ut för tillsyn och annan kontroll enligt denna lag

eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Avgift får tas ut

av den som ansvarar för att fritidsbåtar och utrustning till dessa uppfyller

föreskrivna krav när de släpps ut på marknaden.

 Som tidigare angivits (avsnitt 6) är det rimligt att tillsyns- verksamheten

till viss del avgiftsfinansieras. I denna paragraf bemyndigas regeringen eller

den myndighet som regeringen bestämmer att föreskriva om avgifter för tillsyn

och annan kontroll. Det är regeringens avsikt att noga följa vilka avgifter som

föreskrivs och kontrollera att dessa hålls på en rimlig nivå.

Överklagande

7 § Tillsynsmyndighetens beslut i enskilda fall enligt denna lag eller enligt

föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

 I denna paragraf anges ordningen för överklagande av tillsynsmyndighetens

beslut.

Europaparlamentets och rådets direktiv 94/25/EG

av den 16 juni 1994 om tillnärmning av

medlemsstaternas lagar och andra författningar i

fråga om fritidsbåtar

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till lag om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar.

 Härigenom föreskrivs följande2.

Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag skall tillämpas på fartyg som har en skrovlängd på minst 2,5 och

högst 24 meter och som är avsedda för sport- och fritidsändamål (fritidsbåtar)

samt på viss utrustning för fritidsbåtar.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela

föreskrifter om att lagen inte skall tillämpas på vissa slag av fritidsbåtar.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela

föreskrifter om vilken utrustning för fritidsbåtar som skall omfattas av lagen.

Säkerhets- och miljökrav

2 § Den som tillverkar eller importerar fritidsbåtar och utrustning till dessa

för bruk i Sverige ansvarar för att de uppfyller väsentliga säkerhets- och

miljökrav när de släpps ut på marknaden.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare

föreskrifter om vilka krav som skall uppfyllas och om hur man skall bedöma om

fritidsbåtarna och utrustningen uppfyller kraven.

Märkningsskyldighet

3 § Den som ansvarar för att fritidsbåtar och utrustning till dessa uppfyller

föreskrivna krav skall tillse att produkterna bär en CE-märkning när de släpps

ut på marknaden.

 Beträffande CE-märkning gäller lagen (1992:1534) om CE-märkning.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare

föreskrifter om denna märkning.

Tillsyn

4 § Den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheten) skall se till

att denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller ett

bemyndigande enligt lagen följs.

 Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att

lagen och föreskrifterna skall följas. Ett sådant föreläggande eller förbud får

förenas med vite.

5 § Om tillsynsmyndigheten konstaterar att CE-märkta fritidsbåtar eller CE-märkt

utrustning till dessa kan äventyra säkerheten och hälsan för personer, egendom

eller miljön, eller i annat väsentligt avseende inte uppfyller ställda krav, får

tillsynsmyndigheten ålägga tillverkaren att återkalla produkterna från

marknaden. Om tillverkaren inte har sitt säte i Sverige får åläggandet i stället

avse tillverkarens representant i Sverige. Tillsynsmyndigheten får därvid även

helt eller delvis förbjuda att produkterna släpps ut på marknaden eller tas i

bruk.

 Om tillsynsmyndigheten meddelar ett sådant åläggande eller förbud skall

myndigheten genast underrätta Europeiska gemenskapernas kommission om denna

åtgärd.

Avgifter

6 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får föreskriva att

särskilda avgifter skall tas ut för tillsyn och annan kontroll enligt denna lag

eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Avgift får tas ut

av den som ansvarar för att fritidsbåtar och utrustning till dessa uppfyller

föreskrivna krav när de släpps ut på marknaden.

Överklagande

7 § Tillsynsmyndighetens beslut i enskilda fall enligt denna lag eller enligt

föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

_______________________

 1. Denna lag träder i kraft den 16 juni 1996.

 2. Produkter som omfattas av denna lag får släppas ut på den svenska marknaden

till och med den 15 juni 1998 även om de inte uppfyller de krav som uppställs i

lagen eller i föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.

**FOOTNOTES**

2 Jfr Europaparlamentets och rådets direktiv 94/25/EG av den

16 juni 1994 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och

andra författningar i fråga om fritidsbåtar (EGT nr L 164,

30.6.1994, s. 15, Celex 394L0025).

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1995-10-20

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bertil Voss, justitierådet Johan Munck,

regeringsrådet Karl-Ingvar Rundqvist.

Enligt en lagrådsremiss den 12 oktober 1995 (Kommunikations-departementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om vissa

säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar.

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Catarina

Barketorp.

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

Kommunikationsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 26 oktober 1995

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher,

Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:100 Vissa säkerhets- och miljökrav på

fritidsbåtar.

Rättsdatablad

--------------------------------------------------------------------

Författningsrubrik Bestämmelser som inför, Celexnummer för

 ändrar, upphäver eller bakomliggande EG-

 upprepar ett regler

 normgivnings-

 bemyndigande

--------------------------------------------------------------------

Lag om vissa 1-4 §§ och 6 § 394L0025

säkerhets- och

miljökrav på

fritidsbåtar

--------------------------------------------------------------------

 EUROPAPARLAMENTETS

OCH RÅDETS DIREKTIV

 94/25/EG

av den 16 juni 1994

 om tillnärmning av

 medlemsstaternas

 lagar och andra

författningar i fråga

 om fritidsbåtar

--------------------------------------------------------------------------------

---------

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS enlighet med artikel 100a.5 i

fördraget får

RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV vidta provisoriska åtgärder för

att begränsa

 eller förbjuda att fritidsbåtar

eller delar

med beaktande av Fördraget om upprättandet av sådana släpps ut på marknaden

och används i

av Europeiska gemenskapen, särskilt fall då de utgör en särskild risk

för människor

artikel 100a i detta, och, i tillämpliga fall, för

husdjur eller

 egendom, förutsatt att åtgärderna

omfattas av

med beaktande av kommissionens förslag1, ett av gemenskapens

kontrollförfaranden.

med beaktande av Ekonomiska och sociala

kommitténs yttrande2, Mottagaren av ett beslut som

fattas med

 stöd av detta direktiv måste

upplysas om

i enlighet med det förfarande som skälen till beslutet och om sina

möjligheter

föreskrivs i artikel 189b i fördraget3, och att överklaga.

med beaktande av följande:

 Det är nödvändigt att fastställa

ett

Den inre marknaden skall omfatta ett övergångsförfarande som möjliggör

att

område utan inre gränser där den fria fritidsbåtar och utrustning till

sådana som

rörligheten för varor, personer, tjänster tillverkas i enlighet med

nationell

och kapital är säkerställd. lagstiftning som är i kraft den

dag då detta

 direktiv antas, kan saluföras och

tas i

Lagar och andra författningar i de olika bruk.

medlemsstaterna skiljer sig till

omfattning och innehåll i fråga om Detta direktiv innehåller inte

några

säkerhets-kraven på fritidsbåtar. Sådana bestämmelser som är avsedda att

begränsa

skillnader riskerar att skapa användningen av en fritidsbåt

efter det att

handelshinder och ojämlika den har tagits i bruk.

konkurrensvillkor på den inre marknaden.

En harmonisering av nationell Fritidsbåtars konstruktion kan

påverka miljön

lagstiftning är det enda sättet att genom utsläpp av förorenande

ämnen. Det är

undanröja dessa hinder för den fria därför nödvändigt att ta med

bestämmelser om

handeln. Detta mål kan inte uppnås på ett miljöskydd i direktivet i den

utsträckning

tillfredsställande sätt av enskilda som dessa bestämmelser rör

fritidsbåtens

medlems-stater. I detta direktiv konstruktion utifrån dess direkta

effekt på

fastställs endast de krav som är nödvändiga miljön.

för fritidsbåtars fria rörlighet.

Detta direktiv bör omfatta endast Bestämmelserna i detta direktiv

bör inte

fritidsbåtar som är minst 2,5 och högst 24 m påverka medlems-staternas rätt

att i

långa, enligt ISO-standard. enlighet med fördraget fastställa

sådana krav

 som de anser vara nödvändiga

rörande

Avlägsnandet av tekniska hinder i fråga om navigering i vissa vatten i syfte

att

fritidsbåtar och utrustning till dessa, i skydda miljön och vattenvägarnas

uppbyggnad

den utsträckning som detta inte kan ske och att trygga säkerheten på

vattenvägarna,

 förutsatt att detta inte innebär

att

 fritidsbåten ändras på ett sätt

som strider

 mot bestämmelserna i detta

direktiv.

1 EGT nr C 123, 15.5.1992, s. 7.

2 EGT nr C 313, 30.11.1992, s. 38.

3 Europaparlamentets yttrande av den 16

 november 1992 (EGT nr C 337, 1 EGT nr L 220, 30.8.1993, s. 23.

 21.12.1992, s. 17). Rådets gemensamma

 ståndpunkt av den 16 december 1993 (EGT HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

 nr C 137, 19.5.1994, s. 1.).

 Europaparlamentets beslut av den 9 mars

 1994 (EGT nr C 91, 28.3.1994).

 KAPITEL I

genom ömsesidigt erkännande av likvärdighet

mellan samtliga medlemsstater, bör följa

det nya förfarande som föreskrivs i rådets Artikel 1

resolution av den 7 maj 19854 och som

manar till en definition av grundläggande

säkerhetskrav och andra aspekter som är 1.

viktiga för det allmänna välbefinnandet. I Detta direktiv skall tillämpas på

de

artikel 100a punkt 3 föreskrivs att fritidsbåtar, de delvis

färdigställda

 båtar

kommissionen i sina förslag rörande hälsa, och den utrustning som anges i

bilaga

 2,

säkerhet, miljö- och konsumentskydd skall såväl separat som installerad.

utgå ifrån en hög säkerhetsnivå. Dessa

grundläggande krav utgör de kriterier som 2.

fritidsbåtar, delvis färdiga båtar och Med fritidsbåt avses varje båt,

oavsett

 typ

utrustning till dessa, separat eller och framdrivningssätt, med en

skrovlängd

 på

installerad, måste uppfylla. 2,5 - 24 m, mätt enligt

tillämpliga

 harmoniserade standarder, avsedd

för

 sport-

Därför föreskrivs i detta direktiv endast och fritidsändamål. Den

omständigheten

 att

grundläggande krav. För att underlätta samma båt kan användas för

charterverksamhet

uppgiften att bevisa efterlevnaden av de eller för fritidsbåtutbildning

får

 inte

grundläggande kraven är en harmoniserad hindra att den omfattas av detta

direktiv

europeisk standard enligt bilaga 2 när den släpps ut på marknaden

för

nödvändig för fritidsbåtar och utrustning fritidsändamål.

till dessa. Harmoniserade europeiska

standarder upprättas av privata organ och 3.

måste bibehålla sin icke bindande status. I Följande omfattas inte av detta

direktiv:

detta syfte är Europeiska organisationen

för standardisering (CEN) och Europeiska a) Båtar avsedda

endast för

oganisationen för standardisering inom hastighetstävling,

inbegripet

elområdet (Cenelec) de erkända organ som är roddtävlingsbåtar och

övningsroddbåtar

 som

behöriga att anta de harmoniserade benämns så av tillverkaren.

standarder som följer de allmänna

riktlinjerna för samarbetet mellan b) Kanoter och kajaker, gondoler

och

kommissionen och dessa två organ, som vattencyklar.

undertecknades den 13 november 1984. Vid

tillämpningen av detta direktiv avses med c) Vindsurfingbrädor.

en harmoniserad standard en teknisk

specifikation (europeisk standard eller d) Motordrivna

surfingbrädor,

harmoniseringsdokument) som har antagits vattenskotrar och andra

liknande

av ett av eller båda dessa organ på motordrivna båtar.

uppmaning av kommissionen i enlighet med

rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars e) Originalbåtar och

individuellt

 byggda

1983 om ett informationsförfarande kopior av historiska

 båtar,

beträffande tekniska standarder och konstruerade före år 1950,

byggda

föreskrifter5 och i enlighet med de huvudsakligen av ursprungligt

material

allmänna riktlinjer som avses ovan. och benämnda som sådana av

tillverkaren.

Med tanke på de risker som användningen av f) Experimentbåtar, såvida de

inte

 därefter

fritidsbåtar och utrustning till dessa släpps ut på marknaden inom

gemenskapen.

innebär är det nödvändigt att inrätta

förfaranden för utvärdering av g) Båtar byggda för eget bruk,

förutsatt

 att

överensstämmelsen med de grundläggande de därefter under en

femårsperiod

 inte

kraven i direktivet. Dessa förfaranden släpps ut på gemenskapens

marknad.

måste inrättas med hänsyn till den risknivå

som fritidsbåtar och utrustning till dessa h) Båtar som är särskilt avsedda

för att

 ha

kan innebära. Därför bör varje kategori av besättning och befordra

passagerare

överensstämmelse kompletteras med ett kommersiellt, utan att det

påverkar

lämpligt förfarande eller ett val mellan tillämpningen av punkt 2,

särskilt

 sådana

flera likvärdiga förfaranden. De antagna som avses i direktiv

82/714/EEG av

 den

förfarandena är förenliga med rådets beslut 4 oktober 1982 om tekniska

föreskrifter

93/465/EEG av för fartyg i inlandssjöfart2,

oavsett

 antalet passagerare.

4 EGT nr C 136, 4.6.1985, s. 1. 2 EGT nr L 301, 28.10.1982, s. 1.

5 EGT nr L 109, 26.4.1983, s. 8.

 Direktivet senast ändrat genom direktiv i) Undervattensbåtar.

 88/182/EEG (EGT nr L 81, 26.3.1988, s. j) Svävare.

 75). k) Bärplansbåtar.

den 22 juli 1993 om moduler för olika Artikel 2

stadier i förfaranden vid bedömning av

överensstämmelse samt regler för anbringande Utsläppande på marknaden och

ibruktagande

och användning av CE-märkning om överens-

stämmelse, avsedda att användas i tekniska 1. Medlemsstaterna skall vidta

alla

harmoniserings-direktiv1. nödvändiga åtgärder för att

säkerställa att

 de

 produkter som anges i artikel 1.1

släpps

 ut

 på marknaden och tas i bruk för

avsedda

Rådet har föreskrivit att CE-märkning skall ändamål endast om de inte

äventyrar

säkerheten

utföras antingen av tillverkaren eller och hälsan för personer, egendom

eller

 miljön

hans representant inom gemenskapen. Denna när de har byggts och underhålls

på

 ett

märkning innebär att fritidsbåten och korrekt sätt.

utrustningen uppfyller samtliga de

grundläggande krav och de förfaranden vid 2. Bestämmelserna i detta

direktiv

 skall

bedömning som föreskrivs i gemenskapens inte hindra medlemsstaterna från

att

 i

lagstiftning och som är tillämpliga på enlighet med fördraget anta

bestämmelser

 om

produkten. navigering i vissa vatten i syfte

att

 skydda miljön och vattenvägarnas

uppbyggnad

 och att trygga säkerheten på

dessa,

förutsatt

Det är lämpligt att medlemsstaterna i att detta inte kräver ändringar

av de

 båtar

--------------------------------------------------------------------------------

---------

som är i överensstämmelse med detta

direktiv.

 Artikel 3

 Väsentliga krav

De produkter som anges i artikel 1.1

skall uppfylla de väsentliga krav avseende

säkerhet, hälsa, miljö- och konsumentskydd

som föreskrivs i bilaga 1.

 Artikel 4

Fri rörlighet för de produkter som anges

 i artikel 1.1

1. Medlemsstaterna får inte inom sitt

territorium förbjuda, begränsa eller

förhindra att de produkter som anges i

artikel 1.1 och som har den CE-märkning

som avses i bilaga 4 till tecken på sin

överensstämmelse med samtliga bestämmelser i

detta direktiv, inklusive de förfaranden

om överensstämmelse som föreskrivs i kapitel

II, släpps ut på marknaden och tas i bruk.

2. Medlemsstaterna får inte förbjuda,

begränsa eller för-hindra att delvis

färdigställda båtar släpps ut på marknaden när

tillverkaren eller hans representant inom

gemenskapen eller den person som ansvarar

för utsläppandet på marknaden, i enlighet

med bilaga 3 a försäkrar att de är avsedda

att färdigställas av andra.

3. Medlemsstaterna får inte förbjuda,

begränsa eller för-hindra att den

utrustning som anges i bilaga 2 och som

har den CE-märkning som avses i bilaga 4

till tecken på att den

 394L0025/S

Nr L 164/Europeiska gemenskapernas officiella tidning30.6.94

--------------------------------------------------------------------------------

---------

uppfyller de tillämpliga väsentliga kraven c) brister i själva de

standarder

 som

släpps ut på marknaden och tas i bruk när avses i artikel 5.

denna utrustning är avsedd att ingå i

fritidsbåtar i enlighet med den försäkran

som avses i bilaga 3 b från tillverkaren, 2. Kommissionen skall samråda

med

 de

hans representant inom gemenskapen eller, berörda parterna snarast möjligt.

Om

i fråga om import från tredje land, från den kommissionen efter ett sådant

samråd

 finner

person som släpper ut utrustningen på att

gemenskapens marknad.

 åtgärderna är berättigade,

skall

 den

4. Vid handelsmässor, utställningar, genast underrätta den

medlemsstat

 som

demonstrationer etc. får medlemsstaterna tog initiativet och de övriga

medlems-

inte ställa upp hinder för förevisandet av staterna; när det beslut som

anges

 i

sådana produkter som anges i artikel 1.1 punkt 1 hänför sig till

brister

 i

och som inte uppfyller kraven i detta standarderna skall

kommissionen

 efter

direktiv, förutsatt att en synlig skylt samråd med de berörda

parterna

hänskjuta

klart anger att sådana produkter inte får ärendet till den kommitté som

avses

 i

saluföras eller tas i bruk förrän de artikel 6.1 inom två månader,

om

 den

uppfyller kraven. medlemsstat som har fattat

beslutet

 avser att vidhålla det, och

skall

5. När de produkter som anges i artikel initiera det förfarande som

avses

 i

1.1 omfattas av andra direktiv som rör artikel 6.1,

andra aspekter och som även de föreskriver

CE-märkning skall märkningen visa att sådana åtgärderna inte är

berättigade, skall

 den

produkter även uppfyller bestämmelserna i genast informera den

medlemsstat

 som

dessa andra direktiv. Skulle emellertid tog inititativet och

tillverkaren

ett eller flera av dessa direktiv tillåta eller hans

representant inom

tillverkaren att under en övergångstid välja gemenskapen.

vilket förfarande han skall tillämpa, skall

CE-märkningen visa att produkterna 3. När sådan utrustning som

anges i

 bilaga

uppfyller bestämmelserna endast i de 2 eller en båt inte uppfyller

kraven men

 bär

direktiv som tillämpas av tillverkaren. Om en CE-märkning skall lämpliga

åtgärder

 vidtas

så är fallet, skall kraven i dessa av den medlemsstat som har

jurisdiktion

direktiv, offentliggjorda i Europeiska över den som har utfört

märkningen.

gemenskapernas officiella tidning, anges Medlemsstaten i fråga skall

underrätta

i de handlingar, meddelanden eller kommissionen och de övriga

medlemsstaterna

instruktioner som krävs i direktiven och om detta.

som åtföljer sådana produkter.

 4. Kommissionen skall

säkerställa

 att

 medlemsstaterna hålls

underrättade

 om

Artikel 5 utvecklingen och utgången av

detta

 förfarande.

Medlemsstaterna skall utgå ifrån att

överensstämmelse föreligger med de väsentliga

krav som avses i artikel 3 för de

produkter som anges i artikel 1.1 och som KAPITEL II

uppfyller de tillämpliga nationella

standarder som har antagits i enlighet Bedömning av

överensstämmelse

med de harmoniserade standarder vars

referenser har offentliggjorts i Artikel 8

Europeiska gemenskapernas officiella

tidning. Medlemsstaterna skall Innan de produkter som anges i

artikel

 1.1

offentliggöra hänvisningarna till sådana tillverkas och saluförs skall

tillverkaren

nationella standarder. eller hans representant inom

gemenskapen

 tillämpa följande förfaranden för

båt-

 kategorierna A, B, C och D enligt

avsnitt

Artikel 6 1 i bilaga 1:

1. Om en medlemsstat eller kommissionen 1. För kategorierna A och B:

är av den uppfattningen att de

harmoniserade standarder som avses i Båtar med en skrovlängd

understigande

artikel 5 inte helt uppfyller de 12 m: Den

 interna

väsentliga krav som avses i artikel 3 tillverkningskontroll

 med

skall kommissionen eller medlemsstaten provningar (modul Aa) som

avses

 i

underrätta den kommitté som inrättats i bilaga 6.

enlighet med direktiv 83/189/EEG med

angivande av skälen till detta. Kommittén Båtar med en skrovlängd på

12-24

 m:

skall snarast avge sitt yttrande. Den EG-typkontroll (modul

B)

 som

 avses i bilaga 7,

kompletterad

 med

Mot bakgrund av kommitténs yttrande skall modul C

(typöverensstämmelse)

 som

kommissionen underrätta medlemsstaterna avses i bilaga 8, eller

någon

 av

huruvida de berörda standarderna skall följande moduler: B + D,

B+ F,

 G

återkallas från det offentliggörande som eller H.

avses i artikel 5.

 2.

2. För kategori C:

Kommissionen får fatta beslut om varje a) Båtar med en skrovlängd på

2,5-12

 m:

lämplig åtgärd i syfte att säkerställa att När de harmoniserade

standarder

detta direktiv tillämpas på ett praktiskt som rör avsnitt 3.2

och 3.3

 i

och enhetligt sätt i enlighet med punkt 3. bilaga 1 uppfylls: Den

interna

 tillverkningskontroll

(modul

 A)

3. som avses i bilaga 5.

Kommissionen skall biträdas av en ständig När de harmoniserade

standarder

kommitté som skall bestå av företrädare för som rör avsnitt 3.2

och 3.3

 i

medlemsstaterna och ha en företrädare för bilaga 1 inte

uppfylls:

 Den

kommissionen som ordförande. interna

tillverkningskontroll

 med provningar (modul

Aa)

 som

Den ständiga kommittén skall själv fastställa avses i bilaga 6.

sin arbets-ordning.

 b) Båtar med en skrovlängd på

12-24

 m:

Kommissionens företrädare skall förelägga Den EG-typkontroll (modul

B)

 som

kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén avses i bilaga 7, följd av

modul

 C

skall yttra sig över förslaget inom den tid (typöverensstämmelse) som

avses

 i

som ordföranden bestämmer med hänsyn till bilaga 8, eller någon av

följande

hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom moduler: B + D, B + F, G

eller

 H.

omröstning.

 3. För kategori D:

Yttrandet skall protokollföras och

dessutom har varje medlemsstat rätt att Båtar med en skrovlängd på

2,5-24 m:

 Den

begära att få sin uppfattning tagen till interna tillverkningskontroll

(modul

protokollet. A) som avses i bilaga 5.

Kommissionen skall ta största hänsyn till 4. För den utrustning som anges

i

 bilaga

det yttrande som kommittén avgivit. Den 2: Någon av följande moduler:

B + C, B

 +

skall underrätta kommittén om det sätt på D, B + F, G eller H.

vilket dess yttrande har beaktats.

4. Artikel 9

Den ständiga kommittén får därutöver granska

varje fråga om tillämpningen av detta Anmälda organ

direktiv som väcks av dess ordförande,

antingen på ordförandens eget initiativ 1.

eller på begäran av en medlemsstat. Medlemsstaterna skall till

kommissionen

 och övriga medlemsstater anmäla

de organ

 som

 de har utsett att utföra de

uppgifter

 som

 hänger samman med de förfaranden

för

bedömning

 av överensstämmelse som anges i

artikel

 8,

Artikel 7 tillsammans med de särskilda

uppgifter

 som

 dessa organ utses att utföra och

de

 Skyddsklausul identifikationsnummer som på

förhand

 har

 tilldelats dem av kommissionen.

1.

Om en medlemsstat konstaterar att de Kommissionen skall i

Europeiska

fritidsbåtar eller den utrustning som gemenskapernas officiella

 tidning

anges i bilaga 2 och som bär den CE- offentliggöra en förteckning över

de

 anmälda

märkning som avses i bilaga 4 när de är organen tillsammans

med de

byggda, monterade och underhållna på ett identifikationsnummer som har

tilldelats

korrekt sätt och används på avsett sätt kan dem samt de uppgifter för vilka

de

 har

äventyra säkerheten och hälsan för personer, anmälts. Kommissionen skall

säkerställa

 att

egendom eller miljön skall medlemsstaten förteckningen hålls uppdaterad.

vidta alla lämpliga provisoriska åtgärder för

att återkalla dem från marknaden eller 2.

förbjuda eller begränsa att de släpps ut på Medlemsstaterna skall tillämpa de

kriterier

marknaden eller tas i bruk. som föreskrivs i bilaga 14 när de

fastställer

 de organ som skall tas upp i en

sådan

Medlemsstaten skall genast underrätta anmälan. De organ som uppfyller

de

kommissionen om sådana åtgärder med bedömningskriterier som

föreskrivs i

 de

angivande av skälen för sitt beslut, tillämpligaa harmoniserade

standarderna

särskilt när bristen på överensstämmelse beror skall antas uppfylla dessa

kriterier.

på

 3.

a) att de väsentliga krav som avses i En medlemsstat skall återkalla

sitt

 artikel 3 inte har uppfyllts, godkännande av ett sådant organ

om

 det

 konstateras att organet inte

längre

b) en felaktig tillämpning av de uppfyller de kriterier som anges

i

 bilaga

 standarder som avses i artikel 5, om 14. Den skall genast

underrätta

 det hävdas att dessa standarder har kommissionen och de övriga

medlemsstaterna

 tillämpats, om detta.

 KAPITEL III

--------------------------------------------------------------------------------

---------

CE-märkning område som omfattas av detta

direktiv.

 Artikel 10 3.Medlemsstaterna skall godta att

de produkter som anges i artikel 1.1 och som

uppfyller

1. De fritidsbåtar och den utrustning som de bestämmelser som är i kraft

inom

 deras

anges i bilaga 2 och som anses uppfylla territorium vid dagen för

antagandet

 av

de väsentliga krav som avses i artikel 3 detta direktiv släpps ut på

marknaden

 och

skall bära en CE-märkning om överensstämmelse tas i bruk under en period av

fyra år

 från

när de släpps ut på marknaden. och med den dagen.

2. CE-märkningen om överensstämmelse, som

visas i bilaga 4, skall framträda på ett väl Artikel 14

synligt, läsligt och outplånligt sätt på

fritidsbåten enligt punkt 2.2 i bilaga 1, Detta direktiv träder i kraft

samma dag

 som

och på den utrustning som avses i bilaga 2 det offentliggörs i

Europeiska

och/eller på dess förpackning. gemenskapernas officiella

tidning.

CE-märkningen skall åtföljas av

identifikationsnumret på det anmälda organ

som ansvarar för tillämpningen av de Artikel 15

förfaranden som avses i bilagorna 6, 9,

10, 11 och 12. Detta direktiv riktar

sig till

 medlemsstaterna.

3. Anbringandet av sådana märkningar eller

inskriptioner på fritidsbåten som sannolikt

kan vilseleda tredje man med avseende på

betydelsen eller utformningen av CE-

märkningen skall förbjudas. Varje annan Utfärdat i Bryssel den 16 juni

1994.

märkning får utföras på firitidsbåten och den

utrustning som anges i bilaga 2 och/eller

på dess förpackning, förutsatt att CE- På Europaparlamentets vägnarPå

rådets vägnar

märkningens synlighet och läslighet inte E.

därigenom minskas. KLEPSCHY. PAPANTONIOU

4. Utan att det påverkar tillämpningen av OrdförandeOrdförande

bestämmelserna i artikel 7 skall

a) när en medlemsstat konstaterar att CE-

 märkningen har utförts på ett felaktigt

 sätt, tillverkaren eller hans

 representant inom gemenskapen åläggas

 att upphöra med överträdelsen på de

 villkor som föreskrivs av medlems-

 staten,

b) när bristen på överensstämmelse

 fortsätter, medlems-staten vidta alla

 lämpliga åtgärder för att begränsa eller

 förbjuda att den berörda produkten

 släpps ut på marknaden eller säkerställa

 att den återkallas från marknaden, i

 enlighet med förfarandet i artikel 7.

 KAPITEL IV

 Slutbestämmelser

 Artikel 11

Närmare skäl skall anges för varje beslut

som fattas med stöd av detta direktiv och

som leder till en begränsning av

utsläppandet på marknaden och ibruktagandet

av de produkter som anges i artikel 1.1.

Den berörda parten skall underrättas om

beslutet snarast, tillsammans med uppgift

om möjligheterna till upprättelse enligt

gällande lagstiftning i den berörda

medlemsstaten och inom vilka tidsfrister

ett överklagande skall väckas.

Artikel 12

Kommissionen skall vidta nödvändiga åtgärder

för att säker-ställa att uppgifter som

påverkar alla tillämpliga beslut om

handhavandet av detta direktiv görs

tillgängliga.

Artikel 13

1.

Medlemsstaterna skall anta och

offentliggöra de lagar och andra

författningar som är nödvändiga för att följa

detta direktiv senast den 16 december

1995. De skall genast underrätta

kommissionen om detta.

Medlemsstaterna skall tillämpa dessa

bestämmelser från och med den 16 juni 1996.

Den ständiga kommitté som avses i artikel

6.3 får påbörja sina uppgifter från och med

dagen för ikraftträdandet av detta

direktiv. Medlemsstaterna får vidta de

åtgärder som avses i artikel 9 från och med

den dagen.

När en medlemsstat antar de bestämmelser

som avses i första stycket skall dessa

innehålla en hänvisning till detta direktiv

eller åtföljas av en sådan hänvisning när de

offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur

hänvisningen skall göras skall varje

medlemsstat själv utfärda.

2.

Medlemsstaterna skall till kommissionen

överlämna texterna till de bestämmelser i

nationell lagstiftning som de antar inom

det

 394L0025/S

Nr L 164/Europeiska gemenskapernas officiella tidning30.6.94

--------------------------------------------------------------------------------

---------

 394L0025/S

Nr L 164/Europeiska gemenskapernas officiella tidning30.6.94

BILAGA 1

VÄSENTLIGA SÄKERHETSKRAV FÖR UTFORMNINGEN OCH KONSTRUKTIONEN AV FRITIDSBÅTAR

1. BÅTKATEGORIER

---------------------------------------------------------------

 Kategori | Vindstyrka |Signifikant våghöjd

 |(Beaufort-skalan) | (H1/3, meter)

---------------------------------------------------------------

 A -Ocean | överstigande 8 | överstigande 4

 B -Utanför öppen kust|upp till och med 8 |upp till och med 4

 och utomskärs | |

 C -Kustfarvatten |upp till och med 6 |upp till och med 2

 och inomskärs | |

 D -Skyddade |upp till och med 4 | upp till och med

 farvatten | | 0,5

---------------------------------------------------------------

 Definitioner:

 A. OCEAN: Konstruerade för längre färder då vindstyrkan kan överstiga 8

 (Beaufort-skalan) och med en signifikant våghöjd på 4 m eller mer, då

 dessa båtar skall kunna klara sig själva.

 B. UTANFÖR ÖPPEN KUST OCH UTOMSKÄRS: Konstruerade för färder utanför

 kusten då vindstyrkan kan vara upp till och med 8 och med en

 signifikant våghöjd på upp till och med 4 m.

 C. KUSTFARVATTEN OCH INOMSKÄRS: Konstruerade för färder nära kusten, i

 stora bukter, flodmynningar, sjöar och floder då vindstyrkan kan vara

 upp till och med 6 och med en signifikant våghöjd på upp till och med

 2 m.

 D. SKYDDADE FARVATTEN: Konstruerade för färder på mindre sjöar, floder

 och kanaler då vindstyrkan kan vara upp till och med 4 och med en

 signifikant våghöjd på upp till och med 0,5 m.

 Båtarna inom varje kategori skall vara konstruerade och byggda så att de

 under beskrivna förhållanden bibehåller sin stabilitet och flytkraft och

 uppfyller andra tillämpliga väsentliga krav som anges i bilaga 1 samt så att

 de är lättmanövrerade.

2. ALLMÄNNA KRAV

 Fritidsbåtar och utrustning enligt bilaga 2 skall uppfylla de väsentliga

 kraven i den utsträckning dessa är tillämpliga.

2.1Skrovidentitet

 Varje båt skall vara märkt med en skrovidentitetsbeteckning med uppgift om

 tillverkarens kod,

 tillverkningsland,

 unikt serienummer,

 tillverkningsår,

 årsmodell.

 De tillämpliga harmoniserade standarderna anger detaljerna för dessa krav.

2.2Tillverkarskylt

 Varje båt skall bära en permanent anbringad skylt separat från

 skrovidentitetsbeteckningen, med uppgift om

 tillverkarens namn,

 CE-märkning (se bilaga 4),

 båtkategori enligt avsnitt 1,

 tillverkarens rekommenderade maximala last enligt avsnitt 3.6,

 antal personer som tillverkaren rekommenderar under färd och för

 vilket båten konstruerats.

2.3Skydd mot fall överbord och sätt att åter ta sig ombord

 Beroende på båtkategori skall varje båt vara utformad för att minimera

 riskerna för att falla överbord och för att underlätta att åter ta sig

 ombord.

2.4Synfält från huvudsaklig styrplats

 För motorbåtar skall den huvudsakliga styrplatsen ge föraren god sikt runt om

 under normala användningsvillkor (hastighet och last).

2.5Ägarens instruktionsbok

 Varje båt skall vara utrustad med en instruktionsbok på det eller de

 officiella språk som bestäms av den medlemsstat i vilken båten saluförs i

 enlighet med fördraget. Denna instruktionsbok skall särskilt betona

 brandrisken och risken för inträngande vatten och innehålla de uppgifter som

 anges i avsnitt 2.2, 3.6 och 4 liksom båtens vikt i kg utan last.

3. KRAV PÅ INTEGRITET OCH SKROVSTYRKA

3.1Skrovstyrka

 Valet och kombinationen av material och deras konstruktion skall säkerställa

 att båten är stark nog i alla avseenden. Särskild uppmärksamhet skall ägnas

 åt kategorin enligt avsnitt 1 och tillverkarens rekommenderade maximala last

 i enlighet med avsnitt 3.6.

3.2Stabilitet och fribord

 Båten skall ha tillräcklig stabilitet och tillräckligt fribord med avseende

 på dess kategori enligt avsnitt 1 och tillverkarens rekommenderade maximala

 last enligt avsnitt 3.6.

3.3Reservdeplacement och flytmedel

 Båten skall vara byggd så att den har erforderliga flytegenskaper för sin

 kategori enligt avsnitt 3.1 och tillverkarens rekommenderade maximala last

 enligt avsnitt 3.6. Alla beboeliga båtar med flera skrov skall vara så

 konstruerade att de har tillräcklig flytkraft och håller sig flytande upp och

 ner i vattnet.

 Båtar med en längd på under 6 m skall ha flytmedel med hänsyn till kategori

 så att de håller sig flytande om de vattenfylls.

3.4Öppningar i skrov, däck och överbyggnad

 Öppningar i skrov, däck och överbyggnad får inte sätta ner båtens skrovstyrka

 eller dess täthet när de är stängda.

 Fönster, ventiler, dörrar och luckor skall motstå det vattentryck som det är

 troligt att de kan utsättas för, liksom de punktlaster som uppstår när

 personer går på däck.

 Skrovgenomföringar under den vattenlinje som motsvarar tillverkarens

 rekommenderade maximala last enligt avsnitt 3.6 skall vara utrustade med

 avstängningsanordningar som skall vara lätt åtkomliga.

3.5Inträngande vatten

 Varje båt skall vara utformad så att risken för att den skall sjunka är

 minimal.

 Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt

 sittbrunnar och andra brunnar som bör vara självdränerande eller

 utrustade för att på annat sätt hålla vatten borta ur båtens

 innandöme,

 ventilationsöppningar,

 länsning med pump eller på annat sätt.

3.6Tillverkarens rekommenderade maximala last

 Tillverkarens rekommenderade maximala last av bränsle, vatten, proviant,

 annan utrustning och personer (i kg) för vilken båten är utformad, enligt

 märkning på tillverkarskylten, skall bestämmas i enlighet med båtkategori

 (avsnitt 1), stabilitet och fribord (avsnitt 3.2) samt reservdeplacement och

 flytmedel (avsnitt 3.3).

3.7 Förvaring av livflottar

 Alla båtar i kategori A och B, och båtar i kategori C och D som är längre än

 sex meter, skall vara utrustade med plats för en eller flera livflottar som

 är stora nog att rymma det antal personer som båten är utformad att ta med

 enligt tillverkarens rekommendation. Förvaringsplatsen eller -platserna

 skall vara lätt åtkomliga vid varje tidpunkt.

3.8 Utrymning

 Alla beboeliga båtar med flera skrov som är längre än 12 m skall vara

 utrustade med fungerande utrymningsanordningar om båten skulle hamna upp och

 ner i vattnet.

 Alla beboeliga båtar skall vara utrustade med fungerande

 utrymningsanordningar i händelse av brand.

3.9 Ankring, förtöjning och bogsering

 Alla båtar skall, med hänsyn till sin kategori och sina egenskaper, vara

 utrustade med fästen eller andra anordningar som på ett betryggande sätt kan

 ta upp de laster som uppstår vid ankring, förtöjning eller bogsering.

4. MANÖVEREGENSKAPER

 Tillverkaren skall säkerställa att båtens manöveregenskaper är

 tillfredsställande i förhållande till den starkaste motor för vilken båten

 är utformad och konstruerad. I fråga om alla marina motorer för fritidsbruk

 skall maximal motoreffekt anges i instruktionsboken i enlighet med den

 harmoniserade standarden.

5. MONTERINGSFÖRESKRIFTER

5.1 Motor och motorrum

5.1.1Inombordsmotor

 Alla inombordsmotorer skall placeras i ett utrymme separat från

 boendeutrymmen och installeras för att minimera risken för brand eller

 spridning av brand liksom risken för giftig rök, hetta, buller eller

 vibrationer i boendeutrymmen.

 Motordelar och tillbehör som kräver regelbunden tillsyn eller service skall

 vara lätt åtkomliga.

 Isoleringen i motorrum skall vara av icke brännbart material.

5.1.2Ventilation

 Motorrummet skall vara ventilerat. Alla luftöppningar skall säkras mot

 vatteninträngning i motorrummet.

5.1.3Friliggande delar

 Såvida inte motorn skyddas av en huv eller genom placering i eget utrymme

 skall friliggande rörliga eller heta delar av motorn som kan orsaka

 personskador avskärmas effektivt.

5.1.4Utombordsmotor

 Alla båtar med utombordsmotor skall ha en anordning som förhindrar start med

 ilagd växel utom

 a) när motorn åstadkommer en statisk dragkraft på mindre än 500 newton,

 b) när motorn är försedd med ett gasreglage som begränsar dragkraften till

 500 newton när motorn startas.

5.2 Bränslesystem

5.2.1Allmänt

 Utrustning och installationer för påfyllning, förvaring, ventilation och

 tankning av bränsle skall vara konstruerade och installerade så att risken

 för brand och explosion minimeras.

 5.2.2Bränsletankar

 Bränsletankar, ledningar och slangar skall sättas fast och vara skilda eller

 skyddade från varje värmekälla. Det material som tankarna är tillverkade av

 och deras konstruktion skall vara anpassade till deras kapacitet och typen

 av bränsle. Alla tankutrymmen skall vara ventilerade.

 Flytande bränsle med en flampunkt under 55º C skall förvaras i tankar som

 inte utgör en del av skrovet och skall vara

 a) isolerade från motorrummet och från varje annan gnistkälla,

 b) skilda från boendeutrymmen.

 Flytande bränsle med en flampunkt som är lika med eller över 55º C får

 förvaras i tankar där skrovet utgör en del.

5.3 Elektriska system

 Elektriska system skall vara utformade och installerade för att säkerställa

 att båten fungerar korrekt under normala förhållanden och för att minimiera

 risken för brand och elektriska stötar.

 Alla grupper, utom motorns startkrets, som får ström från batterier skall

 skyddas mot överbelastning och kortslutning.

 Ventilation skall förhindra att eventuell gas från batterierna kan ansamlas.

 Batterierna skall vara ordentligt fastsatta och skyddade från inträngande

 vatten.

5.4 Styrsystem

5.4.1Allmänt

 Styrsystemet skall vara utformat, konstruerat och installerat för att ge

 överföring av styrkrafter under förutsebara förhållanden.

5.4.2Nödutrustning

 Segelbåtar och båtar med en enkel inombordsmotor med fjärrstyrt

 roderstyrsystem skall vara utrustade med en nödutrustning som gör det

 möjligt att styra båten med nedsatt hastighet.

5.5 Gasanläggningar

 Gasanläggningar för hushållsbruk skall vara av den typ som använder gas i

 förångad form och vara konstruerade och installerade för att undvika läckor

 och explosionsrisk och skall kunna täthetskontrolleras. Material och

 utrustning skall vara lämpliga för den särskilda gas som används för att

 motstå de påkänningar och den miljö som de utsätts för till sjöss.

 Varje anordning skall vara utrustad med en tändsäkring som verkar på

 samtliga brännare. Varje gasförbrukande anordning måste vara försedd med en

 separat ledning för tillförsel av gas, och varje anordning måste ha en

 separat stängningsanordning. Tillräcklig ventilation måste finnas för att

 förhindra risker p.g.a. läckor och förbränningsprodukter.

 Varje båt med en fast installerad gasanläggning skall vara utrustad med ett

 särskilt utrymme för förvaring av gasbehållare. Utrymmet skall vara skilt

 från boendeutrymmen, tillgängligt endast från utsidan och ventilerat till

 fria luften så att varje gasutsläpp försvinner över bord. Varje fast

 installerad gasanläggning skall testas efter installationen.

5.6 Brandskydd

5.6.1Allmänt

 Vid valet av utrustning som installeras och båtens utformning skall hänsyn

 tas till risken för brand och dess spridning. Särskild uppmärksamhet skall

 ägnas åt omgivningen närmast öppna lågor, varma platser eller motorer och

 hjälpmotorer, olja- och bränsleöversvämning, oskyddade olje- och

 bränsleledningar och undvikande av elektriska ledningar i närheten av varma

 maskindelar.

5.6.2Brandskyddsutrustning

 Båtar skall vara utrustade med en lämplig brandskyddsutrustning anpassad

 till brandrisken. Bensinmotorrum skall skyddas genom en brandskyddsanordning

 som gör att motorrummet inte behöver öppnas i händelse av brand. Bärbara

 eldsläckare, om sådana monteras, skall finnas lätt åtkomliga och en skall

 vara placerad så att den lätt kan nås från båtens huvudstyrplats.

5.7 Navigationsljus

 När navigationsljus installeras skall de vara i överensstämmelse antingen

 med bestämmelserna i 1972 års Colreg eller CEVNI-bestämmelserna.

5.8 Förebyggande av utsläpp

 Båtar skall vara konstruerade så att oavsiktliga utsläpp av förorenande

 ämnen (olja, bränsle osv.) förhindras.

 Båtar som är utrustade med toalett skall ha antingen

 a) spillvattentank, eller

 b) anordningar som gör att en spillvattentank tillfälligt kan installeras

 när båten används i områden där utsläpp av toalettavfall är förbjudet.

 Därutöver skall varje öppning i skrovet avsedd för toalettavfall vara

 försedd med en ventil som kan stängas och förseglas.

BILAGA 2

UTRUSTNING

1. Gnistskyddad utrustning för inombordsmotorer med backslag och

 inombordsmotorer med drev.

2. Skydd mot att utombordsmotorer kan startas med en växel ilagd.

3. Rattar, styrmekanismer och styrkabelsatser.

4. Bränsletankar och bränsleslangar.

5. Prefabricerade luckor och fönster.

 394L0025/S

Nr L 164/Europeiska gemenskapernas officiella tidning30.6.94

BILAGA 3

FÖRSÄKRAN FRÅN TILLVERKAREN ELLER HANS REPRESENTANT INOM GEMENSKAPEN, ELLER DEN

PERSON SOM ANSVARAR FÖR UTSLÄPPANDET PÅ MARKNADEN

(Artikel 4.2 och 4.3)

a) Den försäkran från tillverkaren eller hans representant inom gemenskapen som

 avses i artikel 4.2 (delvis färdigställda båtar) skall innehålla följande

 uppgifter:

 Tillverkarens namn och adress.

 Namn och adress till tillverkarens representant i gemenskapen eller, i

 tillämpliga fall, den person som ansvarar för utsläppandet på marknaden.

 En beskrivning av den delvis färdigställda båten.

 En uppgift om att den delvis färdigställda båten skall färdigställas av

 andra personer och att den uppfyller de väsentliga krav som är

 tillämpliga på detta konstruktionsstadium.

b) Den försäkran från tillverkaren, hans representant inom gemenskapen eller den

 person som ansvarar för utsläppandet på marknaden som avses i artikel 4.3

 (utrustning) skall innehålla följande uppgifter:

 Tillverkarens namn och adress.

 Namn och adress till tillverkarens representant inom gemenskapen eller, i

 tillämpliga fall, till den person som ansvarar för utsläppandet på

 marknaden.

 En beskrivning av utrustningen.

 En uppgift om att utrustningen uppfyller de tillämpliga väsentliga

 kraven.

BILAGA 4

CE-MÄRKNING

CE-märkning om överensstämmelse skall bestå av initialerna "CE" med följande

utformning:

/*(394L0025/26)*/

Om märkningen förminskas eller förstoras skall de ovan angivna proportionerna

iakttas.

De olika komponenterna i CE-märkningen skall ha ungefär samma vertikala

dimension, som inte får vara mindre än 5 mm.

CE-märkningen skall åtföljas av det anmälda organets identifikationsnummer, om

organet deltar i produktions-kontrollen, liksom de två sista siffrorna av det

årtal då CE-märkningen utförs.

BILAGA 5

INTERN TILLVERKNINGSKONTROLL

(modul A)

1. Tillverkaren eller hans representant inom gemenskapen, som uppfyller de i

 punkt 2 fastställda skyldigheterna, försäkrar att de berörda produkterna

 uppfyller de krav i direktivet som gäller för dem. Tillverkaren eller hans

 representant inom gemenskapen skall utföra CE-märkningen på varje produkt och

 upprätta en skriftlig försäkran om överensstämmelse (se bilaga 15).

2. Tillverkaren skall utarbeta den tekniska dokumentation som beskrivs i punkt 3

 och han eller hans representant inom gemenskapen skall under minst 10 år

 efter det att tillverkningen av produkten har upphört hålla den tillgänglig

 för granskning av de behöriga nationella myndigheterna.

 Om varken tillverkaren eller hans representant finns i gemenskapen skall

 skyldigheten att hålla den tekniska dokumentationen tillgänglig åvila den

 person som släpper ut produkten på gemenskapens marknad.

3. Den tekniska dokumentationen skall göra det möjligt att bedöma produkternas

 överensstämmelse med kraven i direktivet. Den skall täcka produkens

 konstruktion, tillverkning och funktion i den mån det är av betydelse för

 sådan bedömning (se bilaga 13).

4. Tillverkaren eller hans representant skall behålla en kopia av försäkran om

 överensstämmelse tillsammans med den tekniska dokumentationen.

5. Tillverkaren skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att

 tillverkningsprocessen tillgodoser de tillverkade produkternas

 överensstämmelse med den tekniska dokumentation som avses i punkt 2 och med

 de tillämpliga kraven i direktivet.

BILAGA 6

INTERN TILLVERKNINGSKONTROLL MED PROVNINGAR

(modul Aa, alternativ 1)

Denna modul består av modul A, enligt bilaga 5, samt följande ytterligare krav:

På en eller flera båtar som representerar tillverkarens produktion skall en

eller flera av följande provningar, en motsvarande beräkning eller kontroll

utföras av tillverkaren eller för dennes räkning:

 Provning av stabiliteten i enlighet med punkt 3.2 i de väsentliga kraven.

 Provning av flytkraftsegenskaperna i enlighet med punkt 3.3 i de väsentliga

 kraven.

Bestämmelser som gäller båda alternativen:

Dessa provningar, beräkningar eller kontroller skall utföras under ledning av

ett anmält organ som väljs av tillverkaren. Under ledning av det anmälda organet

skall tillverkaren anbringa organets identifikationsnummer på produkten under

tillverkningsprocessen.

BILAGA 7

EG-TYPKONTROLL

(modul B)

1. Ett anmält organ förvissar sig om och intygar att ett provexemplar som är

 representativt för den planerade produktionen uppfyller de bestämmelser i

 direktivet som är tillämpliga på det.

2. Ansökan om EG-typkontroll skall ges in av tillverkaren eller hans

 representant inom gemenskapen hos ett anmält organ som han väljer.

 Ansökan skall omfatta

 tillverkarens namn och adress och, om ansökan ges in av den som

 representerar honom, även dennes namn och adress,

 en skriftlig försäkran om att samma ansökan inte har givits in hos något

 annat anmält organ,

 den tekniska dokumentation som beskrivs i punkt 3.

 Sökanden skall för det anmälda organet hålla tillgängligt ett provexemplar

 som är representativt för den planerade tillverkningen, nedan kallat "typ"*.

 Det anmälda organet får begära ytterligare provexemplar om så behövs för att

 utföra provningsprogrammet.

3. Den tekniska dokumentationen skall göra det möjligt att bedöma produktens

 överensstämmelse med kraven i direktivet. Den skall, i den utsträckning som

 behövs för bedömningen, omfatta produktens konstruktion, tillverkning och

 funktion (se bilaga 8).

4. Det anmälda organet skall

4.1granska den tekniska dokumentationen, förvissa sig om att typen har

 tillverkats i överensstämmelse med den tekniska dokumentationen och

 identifiera såväl de delar som har utformats i enlighet med relevanta

 bestämmelser i de standarder som avses i artikel 5, som de komponenter som är

 konstruerade utan tillämpning av de relevanta bestämmelserna i dessa

 standarder,

4.2utföra eller låta utföra lämpliga undersökningar och nödvändiga provningar

 för att kontrollera huruvida, i de fall då de standarder som avses i artikel

 5 inte har tillämpats, de lösningar som tillverkaren har använt uppfyller de

 väsentliga kraven i direktivet,

4.3utföra eller låta utföra lämpliga undersökningar och nödvändiga provningar

 för att kontrollera huruvida, när tillverkaren har valt att tillämpa

 relevanta standarder, dessa faktiskt har tillämpats,

4.4enas med sökanden om på vilken plats undersökningarna och de nödvändiga

 provningarna skall utföras.

5. När typen uppfyller bestämmelserna i direktivet skall det anmälda organet

 utfärda ett EG-typintyg till sökanden. Intyget skall innehålla namn och

 adress till tillverkaren, slutsatser från undersökningen, villkoren för

 intygets giltighet och nödvändiga uppgifter för identifiering av den godkända

 typen.

 En förteckning över de relevanta delarna i den tekniska dokumentationen skall

 fogas som bilaga till intyget och det anmälda organet skall behålla en kopia.

 Om tillverkaren får avslag på sin ansökan om typintyg skall det anmälda

 organet utförligt motivera avslaget.

6. Sökanden skall underrätta det anmälda organ som har den tekniska

 dokumentationen rörande EG-typintyget om alla ändringar som görs avseende den

 godkända produkten och dessa skall godkännas separat när sådana förändringar

 kan påverka överensstämmelsen med de väsentliga kraven eller de föreskrivna

 villkoren för produktens användning. Detta nya godkännande ges i form av ett

 tillägg till det ursprungliga EG-typintyget.

7. Varje anmält organ skall till övriga anmälda organ meddela relevanta

 uppgifter avseende EG-typinyg och de tillägg som har utfärdats eller

 återkallats.

* En typ får omfatta flera versioner av produkten, förutsatt att skillnaderna

 mellan varianterna inte påverkar säkerhetsnivån och de övriga kraven rörande

 produktens prestanda.

 394L0025/S

Nr L 164/Europeiska gemenskapernas officiella tidning30.6.94

8. De övriga anmälda organen får begära kopior av EG-typintygen eller tilläggen

 till dem. Bilagorna till intygen skall stå till övriga anmälda organs

 förfogande.

9. Tillverkaren eller hans representant skall tillsammans med den tekniska

 dokumentationen förvara kopior av EG-typintygen och deras tillägg under minst

 10 år efter det att tillverkningen av produkten har upphört.

 När varken tillverkaren eller hans representant finns i gemenskapen skall

 skyldigheten att hålla den tekniska dokumentationen tillgänglig åvila den

 person som släpper ut produkten på gemenskapens marknad.

BILAGA 8

ÖVERENSSTÄMMELSE MED TYPEN

(modul C)

1. Tillverkaren eller hans representant inom gemenskapen säkerställer och

 försäkrar att de berörda produkterna är i överensstämmelse med den typ som

 beskrivs i EG-typintyget och att det uppfyller tillämpliga krav i direktivet.

 Tillverkaren skall utföra CE-märkningen på varje produkt och upprätta en

 skriftlig försäkran om överensstämmelse (se bilaga 15).

2. Tillverkaren skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att

 tillverkningsprocesssen säkerställer de tillverkade produkternas

 överensstämmelse med den typ som beskrivs i EG-typintyget och med tillämpliga

 krav i direktivet.

3. Tillverkaren eller hans representant skall behålla en kopia av försäkran om

 överensstämmelse under minst 10 år efter det att tillverkningen av produkten

 har upphört.

 När varken tillverkaren eller hans representant finns i gemenskapen skall

 skyldigheten att hålla den tekniska dokumentationen tillgänglig åvila den

 person som släpper ut produkten på gemenskapens marknad (se bilaga 13).

 394L0025/S

Nr L 164/Europeiska gemenskapernas officiella tidning30.6.94

BILAGA 9

KVALITETSSÄKRING AV TILLVERKNING

(modul D)

1. Den tillverkare som uppfyller skyldigheterna i punkt 2 säkerställer och

 försäkrar att de berörda produkterna är i överensstämmelse med den typ som

 beskrivs i EG-typintyget och att de uppfyller tillämpliga krav i direktivet.

 Tillverkaren eller hans representant inom gemenskapen skall utföra CE-

 märkningen på varje produkt och upprätta en skriftlig försäkran om

 överensstämmelse (se bilaga 15). CE-märkningen skall åtföljas av

 identifikationsnumret på det anmälda organ som är ansvarigt för den

 övervakning som anges i punkt 4.

2. Tillverkaren skall tillämpa ett godkänt kvalitetssystem för tillverkning,

 kontroll av färdiga produkter och provning enligt punkt 3 och vara föremål

 för den övervakning som anges i punkt 4.

3. Kvalitetssystem

3.1Tillverkaren skall ge in en ansökan om bedömning av sitt kvalitetssystem hos

 ett anmält organ som han väljer för de berörda produkterna.

 Ansökan skall omfatta

 alla relevanta uppgifter om den planerade produktkategorin,

 dokumentation av kvalitetssystemet,

 i förekommande fall den tekniska dokumentationen för den godkända typen

 (se bilaga 8) och en kopia av EG-typintyget.

3.2Kvalitetssystemet skall säkerställa att produkterna överensstämmer med den

 typ som beskrivs i EG-typintyget och med tillämpliga krav i direktivet.

 Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren tagit hänsyn till

 skall dokumenteras på ett systematiskt och överskådligt sätt i form av

 skriftliga riktlinjer, rutiner och anvisningar. Dokumentationen över

 kvalitetssystemet skall tillåta en konsekvent tolkning av kvalitetsprogram,

 planer, manualer och dokument.

 Dokumentationen skall särskilt omfatta en korrekt beskrivning av

 kvalitetsmålen och strukturen på organisationen, ledningens

 ansvarsfördelning och befogenheter med avseende på produktkvalitet,

 de tekniker, processer och systematiska förfaranden som skall användas

 vid tillverkning, kvalitetskontroll och kvalitetssäkring,

 de undersökningar och provningar som kommer att utföras före, under och

 efter tillverkningen och med vilken frekvens,

 kvalitetsdokument, som exempelvis granskningsrapporter och

 provningsresultat, kalibreringsresultat, redogörelser för den berörda

 personalens kvalifikationer m.m.,

 de medel som används för övervakning av hur den åsyftade

 produktkvaliteten uppnås och att kvalitetssystemet fungerar effektivt.

3.3Det anmälda organet skall bedöma kvalitetssystemet för att kunna avgöra

 huruvida det uppfyller de krav som avses i punkt 3.2. Organet skall utgå

 ifrån överensstämmelse med dessa krav i fråga om kvalitetssystem som

 tillämpar relevanta harmoniserade standarder.

 Bland bedömarna skall minst en ha erfarenhet av bedömning av den berörda

 produkttekniken. Bedömningsförfarandet skall omfatta ett kontrollbesök i

 tillverkarens anläggning.

 Beslutet skall meddelas tillverkaren. Meddelandet skall innehålla

 slutsatserna från undersökningen och motiverat beslut om bedömningen.

3.4Tillverkaren skall åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med

 det godkända kvalitetssystemet och att vidmakthålla det så att det förblir

 ändamålsenligt.

 Tillverkaren eller hans representant skall hålla det anmälda organ som har

 godkänt kvalitetssystemet underrättat om eventuella planerade ändringar av

 kvalitetssystemet.

 Det anmälda organet skall utvärdera de föreslagna ändringarna och avgöra

 huruvida det ändrade kvalitetssystemet fortfarande uppfyller de krav som

 avses i punkt 3.2 eller om en ny bedömning krävs.

 Organet skall meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet skall innehålla

 slutsatserna från granskningen och motiverat beslut om bedömningen.

4. Övervakning på det anmälda organets ansvar

4.1Syftet med övervakningen är att säkerställa att tillverkaren fullgör de

 skyldigheter som är förenade med det godkända kvalitetssystemet.

4.2Tillverkaren skall ge det anmälda organet tillträde till lokaler för

 tillverkning, kontroll, provning och lagring och ge det all nödvändig

 information, särskilt

 dokumentation över kvalitetssystemet,

 kvalitetsdokumenten, såsom granskningsrapporter och provningsresultat,

 kalibreringsresultat, redogörelse för den berörda personalens

 kvalifikationer m.m.

4.3Det anmälda organet skall regelbundet utföra kontrollbesök för att

 säkerställa att tillverkaren vidmakthåller och tillämpar kvalitetssystemet

 och lämna en kontrollrapport till tillverkaren.

4.4Därutöver får det anmälda organet göra oanmälda kontrollbesök hos

 tillverkaren. Under sådana besök får det anmälda organet vid behov utföra

 provningar eller låta utföra provningar som visar att kvalitetssystemet

 fungerar korrekt. Det anmälda organet skall lämna en besöksrapport om

 kontrollbesöket till tillverkaren samt en provningsrapport, om en provning

 har utförts.

5. Tillverkaren skall, under minst 10 år efter det att tillverkningen av

 produkten har upphört, hålla följande tillgängligt för de nationella

 myndigheterna:

 Den dokumentation som avses i punkt 3.1 andra stycket andra strecksatsen.

 De ändringar som avses i punkt 3.4 andra stycket.

 De beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkt 3.4

 sista stycket, punkt 4.3 och 4.4.

6. Varje anmält organ skall ge övriga anmälda organ relevant information om de

 godkännanden av kvalitetssystem som har utfärdats eller återkallats.

 394L0025/S

Nr L 164/Europeiska gemenskapernas officiella tidning30.6.94

BILAGA 10

PRODUKTVERIFIKATION

(modul F)

1. I denna modul beskrivs det förfarande med vilket en tillverkare eller hans

 representant inom gemenskapen kontrollerar och intygar att de produkter som

 omfattas av bestämmelserna i punkt 3 är i överensstämmelse med typen enligt

 beskrivningen i EG-typintyget och uppfyller tillämpliga krav i direktivet.

2. Tillverkaren skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att

 tillverkningsprocessen säkerställer att produkterna överensstämmer med typen

 enligt beskrivningen i EG-typintyget och med tillämpliga krav i direktivet.

 Tillverkaren eller hans representant inom gemenskapen skall utföra CE-

 märkningen på varje produkt och upprätta en försäkran om överensstämmelse (se

 bilaga 15).

3. Det anmälda organet skall utföra lämpliga undersökningar och provningar för

 att kontrollera produktens överens-stämmelse med kraven i direktivet antingen

 genom undersökning och provning av varje produkt enligt punkt 4 eller genom

 undersökning och provning av produkter på ett statistiskt urval enligt pukt

 5, enligt tillverkarens val.

3a.Tillverkaren eller hans representant skall behålla en kopia av försäkran om

 överensstämmelse under minst 10 år efter det att tillverkningen av produkten

 har upphört.

4. Verifikation genom undersökning och provning av varje produkt

4.1Varje produkt skall undersökas och provas individuellt på lämpligt sätt

 enligt de relevanta standarder som avses i artikel 5 eller skall motsvarande

 provningar utföras för att verifiera produkternas överensstämmelse med typen

 enligt beskrivningen i EG-typintyget och med tillämpliga krav i direktivet.

4.2Det anmälda organet skall anbringa, eller låta anbringa, sitt

 identifikationsnummer på varje godkänd produkt och utfärda ett skriftligt

 intyg om överensstämmelse på grundval av utförda provningar.

4.3Tillverkaren eller hans representant skall på begäran kunna visa upp det

 anmälda organets intyg om överensstämmelse.

5. Statistisk verifikation

5.1Tillverkaren skall förete sina produkter i enhetligt sammansatta partier och

 vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att tillverkningsprocessen

 säkerställer enhetlighet hos varje tillverkat parti produkter.

5.2Samtliga produkter skall finnas tillgängliga för verifikation i form av

 enhetligt sammansatta partier. Ett slumpmässigt urval skall göras ur varje

 parti. Provenheterna skall undersökas och provas individuellt på lämpligt

 sätt enligt de relevanta standarder som avses i artikel 5 eller skall

 motsvarande provningar utföras för att säkerställa deras överensstämmelse med

 tillämpliga krav i direktivet för att fastställa huruvida partiet godkänns

 eller underkänns.

5.3Det statistiska förfarandet skall omfatta följande faktorer:

 Den statistiska metod som skall tillämpas.

 Provtagningsplan och dess operationella karakteristika.

5.4I fråga om godkända partier skall det anmälda organet anbringa, eller låta

 anbringa, sitt identifikationsnummer på varje produkt och utarbeta ett

 skriftligt intyg om överensstämmelse på grundval av utförda prov. Varje

 produkt i partiet får släppas ut på marknaden, med undantag av de provenheter

 som inte uppfyllde kraven på överensstämmelse.

 394L0025/S

Nr L 164/Europeiska gemenskapernas officiella tidning30.6.94

 Om partiet underkänns skall det anmälda organet eller den behöriga

 myndigheten vidta lämpliga åtgärder för att förhindra att partiet släpps ut

 på marknaden. I händelse att det ofta förekommer att partier underkänns får

 det anmälda organet tills vidare upphöra med statistisk verifikation.

 Tillverkaren får, på det anmälda organets ansvar, anbringa organets

 identifikationsnummer under tillverknings-processen.

5.5Tillverkaren eller hans representant skall på begäran kunna visa upp det

 anmälda organets intyg om överensstämmelse.

BILAGA 11

VERIFIKATION AV ENSTAKA OBJEKT

(modul G)

1. I denna modul beskrivs förfarandet när tillverkaren säkerställer och

 försäkrar att den berörda produkten, för vilken det i punkt 2 nämnda intyget

 har utfärdats, överensstämmer med tillämpliga krav i direktivet. Tillverkaren

 eller hans representant inom gemenskapen skall utföra CE-märkningen på

 produkten och upprätta en försäkran om överensstämmelse (se bilaga 15).

2. Det anmälda organet skall undersöka den enskilda produkten och utföra

 lämpliga provningar enligt de tillämpliga standarder som anges i artikel 5

 eller motsvarande provningar för att säkerställa att produkten överensstämmer

 med tillämpliga krav i direktivet.

 Det anmälda organet skall anbringa, eller låta anbringa, sitt

 identifikationsnummer på den godkända produkten och utfärda ett intyg om

 överensstämmelse på grundval av utförda prov.

3. Syftet med den tekniska dokumentationen är att möjliggöra bedömning av

 överensstämmelse med direktivets krav samt att förstå produktens

 konstruktion, tillverkning och funktion.

 394L0025/S

Nr L 164/Europeiska gemenskapernas officiella tidning30.6.94

BILAGA 12

FULLSTÄNDIG KVALITETSSÄKRING

(modul H)

1. I denna modul beskrivs förfarandet när den tillverkare som uppfyller

 förpliktelserna i punkt 2 säkerställer och försäkrar att de berörda

 produkterna uppfyller tillämpliga krav i direktivet. Tillverkaren eller hans

 representant inom gemen-skapen skall utföra CE-märkningen på varje produkt

 och upprätta en skriftlig försäkran om överensstämmelse (se bilaga 15). CE-

 märkningen skall åtföljas av identifikationsnumret på det anmälda organ som

 ansvarar för den övervakning som anges i punkt 4.

2. Tillverkaren skall använda ett godkänt kvalitetssystem för konstruktion,

 tillverkning samt kontroll av den färdiga produkten och provning enligt

 punkt 3 och skall vara föremål för den övervakning som avses i punkt 4.

3. Kvalitetssystem

3.1Tillverkaren skall ge in en ansökan om utvärdering av sitt kvalitetssystem

 hos ett anmält organ.

 Ansökan skall omfatta

 samtliga relevanta uppgifter för den planerade produktkategorin,

 kvalitetssystemets dokumentation.

3.2Kvalitetssystemet skall säkerställa att produkterna överensstämmer med

 tillämpliga krav i direktivet.

 Alla de faktorer, krav och bestämmelser som tillverkaren har tagit hänsyn

 till skall dokumenteras på ett systematiskt och åskådligt sätt i form av

 skriftliga riktlinjer, rutiner och anvisningar. Denna dokumentation av

 kvalitetssystemet skall säkerställa en enhetlig tolkning av program, planer,

 manualer och register.

 Dokumentationen skall framför allt innehålla en fullgod beskrivning av

 kvalitetsmålen och strukturen på organisationen, ledningens

 ansvarsfördelning och befogenheter med avseende på konstruktions- och

 produktkvaliteten,

 de tekniska specifikationer rörande konstruktion, inbegripet standarder,

 som kommer att tillämpas och, när de standarder som avses i artikel 5 inte

 kommer att tillämpas till fullo, de medel som kommer att användas för att

 säkerställa att de tillämpliga väsentliga kraven i direktivet kommer att

 uppfyllas,

 de tekniker, processer och systematiska förfaranden för

 konstruktionskontroll och konstruktionsverifikation som kommer att

 användas vid konstruktionen av produkter inom den berörda

 produktkategorin,

 de motsvarande tekniker, processer och systematiska förfaranden för

 tillverkning, kvalitetskontroll och kvalitetssäkring som därvid kommer att

 användas,

 de undersökningar och provningar som kommer att utföras före, under och

 efter tillverkningen och med vilken frekvens,

 kvalitetsdokumenten, som exempelvis granskningsrapporter och

 provningsresultat, kalibreringsresultat, redogörelser för den berörda

 personalens kvalifikationer m.m.,

 de medel som används för övervakning av hur den krävda produktkvaliteten

 uppnås och att kvalitetssystemet fungerar effektivt.

3.3Det anmälda organet skall bedöma kvalitetssystemet för att avgöra om det

 uppfyller de krav som avses i punkt 3.2. Det skall utgå ifrån

 överensstämmelse med dessa krav i fråga om kvalitetssystem som tillämpar den

 relevanta harmoniserade standarden (EN 29001).

 Bland bedömarna skall minst en ha erfarenhet av bedömning av den berörda

 produkttekniken. Bedömningssförfarandet skall omfatta ett kontrollbesök i

 tillverkarens anläggning.

 Beslutet skall meddelas tillverkaren. Meddelandet skall innehålla

 slutsatserna från undersökningen och motiverat beslut om bedömningen.

3.4Tillverkaren skall åta sig att fullgöra de skyldigheter som är förenade med

 det godkända kvalitetssystemet och att vidmakthålla det så att det förblir

 ändamålsenligt.

 Tillverkaren eller hans representant skall hålla det anmälda organ som har

 godkänt kvalitetssystemet underrättat om eventuella planerade ändringar av

 kvalitetssystemet.

 Det anmälda organet skall utvärdera de föreslagna ändringarna och avgöra

 huruvida det ändrade kvalitetssystemet fortfarande uppfyller de krav som

 avses i punkt 3.2 eller om en ny bedömning krävs.

 Organet skall meddela tillverkaren sitt beslut. Meddelandet skall innehålla

 slutsatserna från granskningen och motiverat beslut om bedömningen.

4. EG-övervakning på ett anmält organs ansvar

4.1Syftet med övervakningen är att säkerställa att tillverkaren uppfyller de

 krav som uppstår som en följd av det godkända kvalitetssystemet.

4.2Tillverkaren skall för kontroll ge det anmälda organet tillträde till lokaler

 för konstruktion, tillverkning, kontroll, provning och lagring och skall

 vidare tillhandahålla all nödvändig information, särskilt

 dokumentation över kvalitetssystemet,

 de dokument som förutsätts i kvalitetssystemets konstruktionsdel, såsom

 resultat av analyser, beräkningar, prover etc.

 de dokument som förutsätts i kvalitetssystemets tillverkningsdel, såsom

 granskningsrapporter och provnings-resultat, kalibreringsresultat,

 redogörelser för berörd personals kvalifikationer m.m.

4.3Det anmälda organet skall regelbundet utföra kontrollbesök för att

 säkerställa att tillverkaren vidmakthåller och tillämpar kvalitetssystemet

 och lämna en kontrollrapport till tillverkaren.

4.4Därutöver får det anmälda organet göra oanmälda kontrollbesök hos

 tillverkaren. Under sådana besök får det anmälda organet vid behov utföra

 provningar eller låta utföra provningar som visar att kvalitetssystemet

 fungerar korrekt. Det anmälda organet skall lämna en rapport om

 kontrollbesöket till tillverkaren samt en provningsrapport, om en provning

 har utförts.

5. Tillverkaren skall, under minst 10 år efter det att tillverkningen av

 produkten har upphört, hålla följande tillgängligt för de nationella

 myndigheterna:

 Den dokumentation som avses i punkt 3.1 andra stycket andra strecksatsen.

 De ändringar som avses i punkt 3.4 andra stycket.

 De beslut och rapporter från det anmälda organet som avses i punkt 3.4

 sista stycket, punkt 4.3 och 4.4.

6. Varje anmält organ skall ge övriga anmälda organ relevant information om de

 godkännanden av kvalitetssystem som har utfärdats eller återkallats.

 394L0025/S

Nr L 164/Europeiska gemenskapernas officiella tidning30.6.94

BILAGA 13

DEN TEKNISKA DOKUMENTATION SOM TILLVERKAREN TILLHANDAHÅLLER

Den tekniska dokumentation som avses i bilaga 5, 7, 8, 9 och 11 skall innehålla

alla relevanta uppgifter och medel som tillverkaren använder för att säkerställa

att utrustningen eller båten uppfyller de väsentliga krav som gäller för dem.

Den tekniska dokumentationen skall göra det möjligt att förstå produktens

konstruktion, tillverkning och funktion och möjliggöra bedömning av

överensstämmelsen med kraven i detta direktiv.

Dokumentationen skall så långt detta är tillämpligt för bedömningen omfatta

följande:

 En allmän beskrivning av typen.

 Konstruktions- och tillverkningsritningar och skisser av utrustning,

 delmontage, kretsar osv.

 De beskrivningar och förklaringar som är nödvändiga för att förstå ovan

 nämnda ritningar och skisser och produktens funktion.

 En förteckning över de standarder som avses i artikel 5 och som tillämpas

 helt eller delvis och en beskrivning av de lösningar som valts för att

 uppfylla de väsentliga kraven när de standarder som avses i artikel 5 inte

 har tillämpats.

 Resultatet av konstruktionsberäkningar, utförda undersökningar osv.

 Provningsrapporter eller beräkningar av stabiliteten enligt punkt 3.2 i de

 väsentliga kraven och av reservdeplacement och flytmedel enligt punkt 3.3 i

 de väsentliga kraven.

 394L0025/S

Nr L 164/Europeiska gemenskapernas officiella tidning30.6.94

BILAGA 14

DE MINIMIKRITERIER SOM MEDLEMSSTATERNA SKALL BEAKTA NÄR DE UTSER

ANMÄLDA ORGAN

1. Det organ, dess chef och den personal som ansvarar för utförandet av

 verifikationer får inte vara konstruktören, tillverkaren, leverantör eller

 montör av de båtar eller den utrustning som de inspekterar och inte heller

 representant för någon av dessa. De får inte delta direkt eller som

 representant i utformningen, konstruktionen, saluförandet eller underhållet

 av nämnda produkter. Detta utesluter inte möjligheten av ett utbyte av

 teknisk information mellan tillverkaren och organet.

2. Organet och dess personal skall utföra verifikationerna med största

 yrkesmässiga integritet och tekniska kompetens och vara fria från alla

 påtryckningar och påverkan, särskilt av ekonomisk natur, som skulle kunna

 påverka deras omdöme eller resultatet av verifikationerna, särskilt från

 personer eller grupper av personer som har ett intresse i resultatet av

 verifikationerna.

3. Organet skall till sitt förfogande ha nödvändig personal och de medel som

 behövs för att korrekt kunna utföra de administrativa och tekniska uppgifter

 som hänger samman med verifikationerna. Det skall också ha tillgång till den

 utrustning som behövs för särskild kontroll.

4. Personal som ansvarar för kontroller skall ha

 god teknisk yrkesutbildning,

 tillräcklig kunskap om kraven för de kontroller de utför och tillräcklig

 praktisk erfarenhet av sådana kontroller,

 förmåga att upprätta intyg, protokoll och rapporter för att återge

 resultatet av kontrollerna.

5. Den personal som utför kontroller skall vara opartisk. Deras lön får inte

 vara beroende av antalet provningar som utförs eller resultatet av sådana

 provningar.

6. Organet skall vara ansvarsförsäkrat såvida inte staten påtar sig ansvaret

 enligt nationell lagstiftning eller kontrollerna utförs direkt av

 medlemsstaterna.

7. Organets personal är bunden av tystnadsplikt som omfattar allt de får veta

 vid utförandet av sina utgifter (utom gentemot de behöriga administrativa

 myndigheterna i den medlemsstat där verksamheten utförs) enligt detta

 direktiv eller de nationella bestämmelser varigenom direktivet är i kraft.

 394L0025/S

Nr L 164/Europeiska gemenskapernas officiella tidning30.6.94

BILAGA 15

SKRIFTLIG FÖRSÄKRAN OM ÖVERENSSTÄMMELSE

1. Den skriftliga försäkran om överensstämmelse med bestämmelserna i direktivet

 skall alltid åtfölja

 fritidsbåten och förvaras i ägarens instruktionsbok (bilaga 1, punkt 2.5),

 den utrustning som avses i bilaga 2.

2. Den skriftliga försäkran om överensstämmelse skall omfatta följande1:

 Namn och adress till tillverkaren eller hans representant inom

 gemenskapen2.

 En beskrivning av båten 3 eller utrustningen 3.

 Hänvisningar till de relevanta harmoniserade standarder som använts eller

 hänvisningar till de specifikationer enligt vilka överensstämmelsen

 försäkras.

 Om detta är tillämpligt, en hänvisning till det EG-typintyg som har

 utfärdats av ett anmält organ.

 Om det är tillämpligt, namn och adress till det anmälda organet.

 Identiteten på den person som är bemyndigad att underteckna för

 tillverkarens räkning eller för hans representant inom gemenskapen.

1 och upprättas på det/de språk som avses i punkt 2.5 i bilaga 1.

2 Företagets namn och fullständiga adress. Representanten skall också ange

 tillverkarens företagsnamn och adress.

3 Beskrivning av produkten, märke, typ och, i tillämpliga fall, serienummer.