Regeringens proposition

1995/96:58

EG:s andra förenklingsdirektiv och den

svenska mervärdesbeskattningen

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 19 oktober 1995

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås ändringar i mervärdesskattelagen med anledning av EG:s

andra förenklingsdirektiv. Ändringarna avser huvudsakligen en förenklad

beskattning av kedjetransaktioner med råvaror placerade i skatteupplag. Vidare

föreslås ändringar i fråga om beskattningsland för inhemska transporttjänster

som har direkt samband med gemenskapsinterna varutransporter samt i fråga om

beskattningsland för arbeten på lös egendom som berör parter i olika

medlemsländer. Slutligen föreslås vissa justeringar avseende

beskattningsunderlaget vid import samt vissa preciseringar i reglerna om

skattefri varuförsäljning till resenärer från tredje land.

 Direktivet skall vara genomfört i den svenska mervärdesskattelagstiftningen

den 1 januari 1996.

 I propositionen föreslås även mervärdesskattefrihet för EG-institutioner i

vissa fall. Härutöver föreslås vissa ändringar av i huvudsak teknisk natur.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 4

2 Förslag till lag om ändring i

 mervärdesskattelagen (1994:200) 5

3 Ärendet och dess beredning 23

4 Skatteupplag 24

 4.1 Sjätte direktivet 24

 4.2 Andra förenklingsdirektivet 25

 4.3 Genomförandet av förenklingsdirektivet 28

5 Beskattningsland för omsättning av vissa varutransport-

 tjänster och för arbete på lös egendom 34

 5.1 Bakgrund 34

 5.2 Genomförandet av förenklingsdirektivet 35

6 Arbetsbeting 36

 6.1 Sjätte direktivet 36

 6.2 Andra förenklingsdirektivet 37

 6.3 Genomförandet av förenklingsdirektivet 38

7 Beskattningsunderlaget vid import 38

 7.1 Sjätte direktivet 38

 7.2 Andra förenklingsdirektivet 39

 7.3 Genomförandet av förenklingsdirektivet 39

8 Återbetalning av mervärdesskatt till resenärer

 från ett land utanför EG 40

 8.1 Sjätte direktivet 40

 8.2 Andra förenklingsdirektivet 40

 8.3 Genomförandet av förenklingsdirektivet 41

9 Ikraftträdande av lagändringarna föranledda av

 andra förenklingsdirektivet 43

10 Mervärdesskattefrihet för EG-institutioner 44

11 Övrigt 46

12 Statsfinansiella effekter 47

13 Författningskommentar 47

Bilaga 1 Förteckning över remissinstanserna 55

Bilaga 2 Lagrådets yttrande 56

Bilaga 3 Förteckning över åberopade EG-direktiv 57

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den

19 oktober 1995 58

Rättsdatablad 59

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen

(1994:200).

 4

2 Förslag till lag om ändring i mervärdes-

skattelagen (1994:200)

 Härigenom föreskrivs1 i fråga om mervärdesskattelagen (1994:200)2

 dels att 2 a kap. 8 §, 10 a kap. och 13 kap. 27 § skall upphöra att gälla,

 dels att 1 kap. 2 §, 2 kap. 1 §, 2 a kap. 2 och 7 §§, 3 kap. 21, 30 a och 30

d §§, 5 kap. 5, 5 a, 6, 6 a, och 9 §§, 7 kap. 8 §, 8 kap. 2 §,

9 a kap. 8 och 18 §§, 10 kap. 6 och 11 §§, 11 kap. 5 a §, 12 kap. 2 §, 15 kap. 1

§ samt 20 kap. 1 § skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 3 kap. 1 a, 21 a och

32 §§ samt 5 kap. 6 b §, samt närmast före 3 kap. 32 § en ny rubrik av följande

lydelse,

 dels att det i lagen skall införas ett nytt kapitel, 9 c, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 2 §3

 Skyldig att betala mervärdesskatt (skattskyldig) är

 1. för sådan omsättning som anges i 1 § första stycket 1, om inte annat följer

av 2-4: den som omsätter varan eller tjänsten,

-------------------------------------------------------

 2. för omsättning som anges 2. för omsättning som an-

i 1 § första stycket 1 av ges i 1 § första stycket 1

sådana tjänster som avses i 5av sådana tjänster som avses

kap. 4 och 7 §§, om den som i 5 kap. 7 §, om den som

omsätter tjänsten är en ut- omsätter tjänsten är en ut-

ländsk företagare: den som ländsk företagare: den som

förvärvar tjänsten, förvärvar tjänsten,

 3. för omsättning som anges 3. för omsättning som an-

i 1 § första stycket 1 av ges i 1 § första stycket 1

sådana tjänster som avses i 5av sådana tjänster som avses

kap. 5 a, 6 a och 7 a §§, om i 5 kap. 5 a, 6 a, 6 b och

den som omsätter tjänsten är 7 a §§, om den som omsätter

en utländsk företagare och tjänsten är en utländsk för-

förvärvaren är registrerad etagare och förvärvaren är

till mervärdesskatt här: den registrerad till

som förvärvar tjänsten, mervärdesskatt här: den som

 förvärvar tjänsten,

 4. för sådan efterföljande omsättning inom landet som avses i 3 kap. 30 b §

första stycket: den till vilken omsättningen görs,

 5. för sådant förvärv som anges i 1 § första stycket 2: den som förvärvar

varan, och

 6. för import av varor: den som är skyldig att betala skatt enligt 10 §

tullagen (1994:1550) för den importerade varan.

-------------------------------------------------------

 Särskilda bestämmelser om Särskilda bestämmelser om

vem som i vissa fall är ska- vem som i vissa fall är

ttskyldig finns i 6 kap. skattskyldig finns i 6

och 9 kap. kap., 9 kap. och 9 c kap.

 2 kap.

 1 §4

 Med o m s ä t t n i n g a v v a r a förstås

-------------------------------------------------------

 1. att en vara överlåts mot 1. att en vara överlåts

ersättning, mot ersättning, eller

 2. att en vara på beställ-

ning tillverkas och överlåts

mot ersättning, även om för-

värvaren tillhandahållit en

väsentlig del av materialet

för tillverkningen (arbets-

beting), eller 2. att en vara tas i an-

 3. att en vara tas i an- språk genom uttag enligt 2

språk genom uttag enligt 2 och 3 §§.

och 3 §§.

 Med o m s ä t t n i n g a v t j ä n s t förstås

 1. att en tjänst mot ersättning utförs, överlåts eller på annat sätt

tillhandahålls någon, eller

 2. att en tjänst tas i anspråk genom uttag enligt någon av 4-8 §§.

 2 a kap.

 2 §5

 Med gemenskapsinternt förvärv förstås

 1. att någon under de förutsättningar som anges i 3-5 §§ mot ersättning för-

värvar en vara, om varan transporteras till förvärvaren av denne eller av sälja-

ren eller för någonderas räkning till Sverige från ett annat EG-land,

 2. att någon under de förutsättningar som anges i 6 § mot ersättning förvärvar

en vara, om varan transporteras till förvärvaren av denne eller av säljaren

eller för någonderas räkning till ett annat EG-land från Sverige eller ett annat

EG-land,

-------------------------------------------------------

 3. att någon under de för- 3. att någon under de för-

utsättningar som anges i 7 § utsättningar som anges i 7 §

första stycket för över en första stycket för över en

vara från en verksamhet i vara från en verksamhet i

ett annat EG-land till Sve- ett annat EG-land till

rige, om inget annat följer Sverige, om inget annat

av 7 § andra stycket och 8 §,följer av 7 § andra stycket,

eller eller

 4. att någon i de fall som anges i 9 § för över en vara från ett annat EG-land

till Sverige.

 7 §6

 En vara skall anses förvärvad enligt 2 § 3, om

 - den som för över varan bedriver yrkesmässig verksamhet i ett annat EG-land,

 - överföringen görs för denna verksamhet, och

 - överföringen görs genom att varan transporteras från det EG-landet till

Sverige av den som bedriver verksamheten eller för dennes räkning.

 En vara skall inte anses förvärvad enligt 2 § 3, om överföringen

 1. görs för omsättning på fartyg, luftfartyg eller tåg under färd med

avgångsplats i ett EG-land och ankomstplats i ett annat EG-land,

-------------------------------------------------------

 2. utgör ett led i till-

handahållandet av arbetsma-

terial till den som i

Sverige omsätter en vara som

han skall tillverka här i

landet och varan

tillhandahålls på ett sätt som 2. utgör ett led i omsätt-

anges i 8 §, ningen av en tjänst som ut-

 3. utgör ett led i omsätt- förs åt den som för över varan

ningen av en tjänst som ut- och tjänsten avser arbete i

förs åt den som för över varanSverige på den överförda var-

och tjänsten avser arbete i an, om transporten av

Sverige på den överförda var-varan avslutas i Sverige

an, och varan, sedan arbetet

 utförts, skickas tillbaka

 till näringsidkaren i det

 EG-land som varan

 ursprungligen överförts från,

 4. görs för att den överförda3. görs för att den över-

varan skall användas för om- förda varan skall användas

sättningen av tjänster i för omsättningen av tjänster

Sverige och varan därför i Sverige och varan därför

skall användas tillfälligt härskall användas tillfälligt

i landet, här i landet,

 5. görs för att den överförda4. görs för att den över-

varan tillfälligt, högst 2 år,förda varan tillfälligt,

skall användas i Sverige, högst 2 år, skall användas i

under förutsättning att Sverige, under förutsättning

motsvarande import skulle att motsvarande import

ha varit skattefri här i skulle ha varit skattefri

landet enligt vad som gäller här i landet enligt vad som

för temporär import från ett gäller för temporär import

icke medlemsland, eller från ett icke medlemsland,

 6. görs för sådan omsättningeller

som anges i 5 kap. 9 § eller 5. görs för sådan omsättning

i 3 kap. 30 a §. som anges i 5 kap. 9 §

 eller i 3 kap. 30 a §.

 När någon av de förutsättningar som anges i andra stycket inte längre

föreligger, skall varorna anses ha överförts enligt reglerna i första stycket.

**FOOTNOTES**

1Jfr rådets direktiv 95/7/EG av den 10 april 1995 om

 ändring av direktiv 77/388/

 EEG och om införande av nya förenklingsåtgärder avseende

mervärdesskatt -Tillämpningsområde för vissa undantag från

beskattning och praktiska åtgärder förgenomförandet (EGT nr

L 102, 5.5.1995, s. 18, Celex 395L0007).

2Senaste lydelse av 2 a kap. 8 § 1994:1798.

 10 a kap. lydelse enligt SFS 1995:700.

 Senaste lydelse av 13 kap. 27 § 1994:1798.

 3Senaste lydelse 1994:1798.

 4 Senaste lydelse 1994:1798.

 5 Senaste lydelse 1994:1798.

 6 Senaste lydelse 1994:1798.

 5

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 kap.

-------------------------------------------------------

 1 a §

 I 9 c kap. finns

 särskilda bestämmelser om

 undantag från skatteplikt

 under den tid som varor är

 placerade i vissa lager.

 21 §7

 Från skatteplikt undantas omsättning av

 1. skepp för yrkesmässig sjöfart eller yrkesmässigt fiske,

 2. fartyg för bogsering eller bärgning,

 3. luftfartyg för yrkesmässig person- eller godsbefordran,

-------------------------------------------------------

 4. tjänster som avser 4. tjänster, såsom ombygg-

sådana fartyg eller luftfar- nad, reparation, underhåll,

tyg, befraktning och uthyrning

 som avser sådana fartyg

 eller luftfartyg.

 5. delar, tillbehör eller utrustning till sådana fartyg eller luftfartyg, när

varan

 säljs eller hyrs ut till den som äger fartyget eller luftfartyget eller den

som varaktigt nyttjar fartyget eller luftfartyget enligt avtal med ägaren, eller

 förs in till landet för ägarens eller nyttjanderättshavarens räkning, och

 6. tjänster som avser delar, tillbehör eller utrustning som anges i 5.

 Undantaget för skepp för yrkesmässigt fiske gäller alla skepp, som säljs eller

införs för sådant fiske, oavsett om skeppet är särskilt anordnat för detta

ändamål eller inte.

 Undantaget gäller inte för skepp, som är sådana farkoster för vilka

förflyttningen är av underordnad betydelse i förhållande till huvuduppgiften.

Undantaget gäller inte heller omsättning eller import av flodsprutor, ponton-

kranar, flytdockor och andra farkoster som hänför sig till tulltaxenummer 89.05

och som inte är bärgningsfartyg.

 Med yrkesmässig sjöfart avses även transport med skepp av eget gods. Med skepp

för yrkesmässig sjöfart jämställs luftkuddefarkoster för yrkesmässig person-

eller godsbefordran.

-------------------------------------------------------

 21 a §

 Från skatteplikt undantas

 omsättning av tjänster som

 tillhandahålls av mäklare

 och andra förmedlare, som

 handlar för någon annans

 räkning i dennes namn, om

 tjänsten avser en sådan om-

 sättning som anges i 21 §.

 30 a §8

 Från skatteplikt undantas omsättning av varor som transporteras av säljaren

eller köparen eller för någonderas räkning från Sverige till ett annat EG-land,

om

 1. köparen är registrerad i ett annat EG-land som skattskyldig till mer-

värdesskatt för omsättning av varor eller tjänster eller för förvärv av varor,

 2. varorna är punktskattepliktiga och förvärvaren inte är en privatperson,

 3. köparen är en beskickning eller ett konsulat i ett annat EG-land eller en

medlem av den diplomatiska personalen vid en sådan beskickning eller ett sådant

konsulat, i den omfattning som frihet från mervärdesskatt för sådant förvärv

råder enligt reglerna i det EG-landet, eller

 4. köparen är en internationell organisation med säte i ett annat EG-land, en

medlemsstats ombud vid eller en person med tjänst hos eller uppdrag av en sådan

organisation, i den omfattning som frihet från mervärdesskatt för sådant förvärv

råder enligt reglerna i det EG-landet.

 Omsättning av nya transportmedel undantas enligt första stycket 1 från

skatteplikt, även om köparen inte är registrerad till mervärdesskatt.

-------------------------------------------------------

 Från skatteplikt undantas

 omsättning av tjänster som

 tillhandahålls Europeiska

 gemenskapernas

 institutioner i ett annat

 EG-land, i den omfattning

 som frihet från mervär-

 desskatt i det landet

 medges för motsvarande om-

 sättning till

 institutionen.

 30 d §9

 Från skatteplikt undantas gemenskapsinterna förvärv som görs av utländska

företagare om rätt till återbetalning enligt 10 kap. 1-4 §§ av hela skatten med

anledning av förvärvet skulle ha förelegat.

 Från skatteplikt undantas även gemenskapsinterna förvärv som görs under sådana

förutsättningar att rätt till återbetalning skulle föreligga enligt 10 kap. 6

och 7 §§.

-------------------------------------------------------

 I 10 a kap. finns särskil-

da bestämmelser om undantag

från skatteplikt för viss

omsättning till utländsk

företagare.

 Undantag för viss

 omsättning i samband med

 import

 32 §

 Utgör ersättningen för en

 tjänst en sådan omkostnad

 som enligt 7 kap. 8 § andra

 stycket skall ingå i be-

 skattningsunderlaget för

 import, är omsättningen av

 tjänsten undantagen från

 skatteplikt.

 5 kap.

 5 §10

-------------------------------------------------------

 En transporttjänst är om- En transporttjänst är

satt inom landet, om den omsatt inom landet, om den

utförs i Sverige. En trans- utförs i Sverige och inget

porttjänst som utförs i annat följer av 5 a § första

Sverige och i något annat stycket. En transporttjänst

land skall dock anses i sin som utförs i Sverige och i

helhet omsatt utomlands, om något annat land skall dock

transporten sker direkt anses i sin helhet omsatt

till eller från utlandet och utomlands, om transporten

inget annat följer av 5 a § sker direkt till eller från

första stycket. utlandet och inget annat

 följer av 5 a § första

 stycket.

 Befordran av brev till utlandet i postverksamhet som avses i 3 § postlagen

(1993:1684) skall anses som en omsättning inom landet.

 Förmedling av en transporttjänst enligt första stycket är omsatt inom landet,

om transporttjänsten är omsatt inom landet och inget annat följer av 5 a § andra

stycket.

 5 a §11

-------------------------------------------------------

 En transporttjänst som En transporttjänst som

avser en varutransport som avser en varutransport som

påbörjas i ett EG-land och påbörjas i ett EG-land och

avslutas i ett annat EG-- avslutas i ett annat EG-

land, skall anses omsatt i land eller som har ett

Sverige, om direkt samband med en sådan

 varutransport och som

 påbörjas och avslutas i

 samma EG-land, skall anses

 omsatt i Sverige, om

 1. transporten påbörjas här i landet och förvärvet av tjänsten inte har gjorts

under angivande av ett registreringsnummer för köparen i ett annat EG-land,

eller

 2. köparen av tjänsten är registrerad till mervärdesskatt här i landet och

köparen har förvärvat tjänsten under angivande av registreringsnumret.

 Förmedling som görs för någon annans räkning i dennes namn av en sådan

varutransporttjänst som anges i första stycket skall anses vara omsatt inom

landet, om

 1. transporten påbörjas här i landet och förvärvet av förmedlingstjänsten inte

har gjorts under angivande av ett registreringsnummer för köparen i ett annat

EG-land, eller

 2. transporten påbörjas i ett annat EG-land men köparen av förmedlingstjänsten

är registrerad till mervärdesskatt här i landet och han har förvärvat tjänsten

under angivande av registreringsnumret.

 6 §12

-------------------------------------------------------

 Om inget annat följer av 6 Om inget annat följer av

a § är tjänster omsatta inom 6 a eller 6 b § är tjänster

landet, om de utförs i omsatta inom landet, om de

Sverige och avser: utförs i Sverige och avser:

 1. kulturella aktiviteter, artistiska framträdanden, idrott, underhållning,

undervisning, vetenskap och liknande verksamhet, däri inbegripen verksamhet som

arrangör och andra med en i denna punkt angiven verksamhet förbundna åtgärder,

 2. omhändertagande, lastning och lossning av gods och andra liknande tjänster

som tillhandahålls som ett led i en varutransport,

 3. värdering av varor som är lös egendom, och

 4. arbeten på varor som avses i 3, däri inbegripet kontroll eller analys av

sådana varor.

 Förmedling av sådana tjänster som avses i första stycket omfattas av

bestämmelserna i 8 §.

 6 a §13

-------------------------------------------------------

 Om en tjänst som anges i Om en tjänst som anges i

6 § första stycket 2 till- 6 § första stycket 2 till-

handahålls som ett led i en handahålls som ett led i en

varutransport som påbörjas i varutransport som avses i

ett EG-land och avslutas i 5 a §, skall tjänsten anses

ett annat EG-land, skall omsatt i Sverige, om

tjänsten anses omsatt i Sve-

rige, om

 1. tjänsten utförs här i landet och förvärvet av tjänsten inte har gjorts

under angivande av ett registreringsnummer för köparen i ett annat EG-land,

eller

 2. tjänsten utförs i ett annat EG-land men köparen av tjänsten är registrerad

till mervärdesskatt här i landet och han har förvärvat tjänsten under angivande

av registreringsnumret.

 Förmedling som görs för någon annans räkning i dennes namn av en sådan tjänst

som anges i första stycket skall anses vara omsatt inom landet, om

 1. den förmedlade tjänsten utförs i Sverige och förvärvet av förmed-

lingstjänsten inte har gjorts under angivande av ett registreringsnummer för

köparen i ett annat EG-land, eller

 2. den förmedlade tjänsten utförs i ett annat EG-land men köparen av förmed-

lingstjänsten är registrerad till mervärdesskatt här i landet och han har

förvärvat förmedlingstjänsten under angivande av registreringsnumret.

-------------------------------------------------------

 6 b §

 En tjänst som anges i 6 §

 första stycket 3 eller 4

 skall anses omsatt i

 Sverige, om

 1. tjänsten utförs här i

 landet och varorna sedan

 tjänsten utförts har trans-

 porterats ut ur landet

 samt förvärvet av tjänsten

 inte har gjorts under an-

 givande av ett regist-

 reringsnummer för köparen i

 ett annat EG-land, eller

 2. tjänsten har utförts i

 ett annat EG-land varifrån

 varorna transporterats ut

 och köparen av tjänsten är

 registrerad till mervärdes-

 skatt här i landet och han

 har förvärvat tjänsten under

 angivande av registre-

 ringsnumret.

 9 §14

 En omsättning enligt 2, 2 a, 2 b eller 3 § av en vara anses som en omsättning

utomlands, om

 1. säljaren levererar varan till en plats utanför EG,

 2. direkt utförsel av varan till en plats utanför EG ombesörjs av en speditör

eller fraktförare,

 3. en utländsk företagare förvärvar varan för sin verksamhet i utlandet och

hämtar den här i landet för direkt utförsel till en plats utanför EG,

-------------------------------------------------------

 4. varan levereras i en 4. varan är en gemenskap-

frihamn och varan inte är svara, som levereras i en

avsedd att användas i fri- frizon eller i ett

hamnen, frilager och varan inte är

 avsedd att användas i

 frizonen eller frilagret,

 5 a. varan levereras till ett fartyg eller ett luftfartyg i utrikes trafik för

bruk ombord på ett sådant fartyg eller luftfartyg,

 5 b. varan levereras till ett fartyg eller luftfartyg för sådan omsättning som

anges i 1 § tredje stycket,

 5 c. varan omsätts på fartyg eller luftfartyg i de fall som avses i 2 b § för

konsumtion ombord,

 6. varan levereras för försäljning i exportbutik enligt 45 § tullagen

(1994:1550),

 7. varan är en personbil eller motorcykel som vid leveransen är införd i

exportvagnförteckning,

 8. varan levereras för en sådan utländsk företagares räkning som inte är

skattskyldig för omsättningen och leveransen görs inom ramen för ett

garantiåtagande som företagaren gjort, eller

-------------------------------------------------------

 9. varan levereras här i 9. varan levereras här i

landet till en fysisk landet till en fysisk

person som är bosatt i ett person som är bosatt eller

annat land än ett EG-land, stadigvarande vistas i ett

under förutsättning att annat land än ett EG-land,

säljaren kan visa att köparenunder förutsättning att

i nära anslutning till leve- a. ersättningen utgör

ransen har medfört varan vid minst 200 kronor, och

resa till en plats utanför b. säljaren kan visa att

EG. köparen har medfört varan

 vid resa till en plats

 utanför EG före utgången av

 tredje månaden efter den

 månad under vilken

 leveransen av varan

 gjordes.

 Vid leverans av en vara inom landet till en fysisk person som är bosatt i

Norge anses omsättningen som en omsättning utomlands endast om

 1. leveransen avser en vara eller en grupp av varor som normalt utgör en

helhet och ersättningen utgör minst 1 000 kronor efter avdrag för skatt enligt

denna lag som hänför sig till ersättningen och

 2. säljaren kan visa att köparen i nära anslutning till leveransen fört in

varan eller varorna till Norge och därvid enligt tullräkning eller liknande

handling betalat skatt motsvarande skatt enligt denna lag.

-------------------------------------------------------

 Om en vara levereras för Om en gemenskapsvara

försäljning från kiosk eller levereras för försäljning från

liknande försäljningsställe kiosk eller liknande för-

ombord på fartyg på linjer säljningsställe ombord på

mellan Sverige och Norge fartyg på linjer mellan

och leveransen görs i en Sverige och Norge och

frihamn eller till leveransen görs i en frizon

fartyget, gäller första eller i ett frilager eller

stycket endast om varan till fartyget, gäller första

består av spritdrycker, vin, stycket endast om varan

starköl, öl, tobaksvaror, består av spritdrycker,

parfymer, kosmetiska vin, starköl, öl,

preparat, toalettmedel tobaksvaror, parfymer,

eller choklad- eller kosmetiska preparat, toa-

konfektyrvaror. lettmedel eller choklad-

 eller konfektyrvaror.

 7 kap.

 8 §15

-------------------------------------------------------

 Beskattningsunderlaget Beskattningsunderlaget

vid import utgörs av varans vid import utgörs av varans

värde för tulländamål, bestämt ivärde för tulländamål, bestämt

enlighet med gällande regler enligt rådets förordning

inom Europeiska gemenskapen (EEG) nr 2913/92 av den 12

(rådets förordning nr 2913/92oktober 1992 om inrättandet

av den 12 oktober 1992 om av en tullkodex för ge-

inrättandet av en tullkodex menskapen, med tillägg av

för gemenskapen), med tilläggtull och andra statliga

av tull och andra statliga skatter eller avgifter,

skatter eller avgifter, utom skatt enligt denna

utom skatt enligt denna lag, som tas ut av

lag, som tas ut av tull- tullverket med anledning

verket med anledning av av införseln. Sådant tillägg

införseln. Sådant tillägg skall inte göras i fall då

skall inte göras i fall då tullen, skatterna eller

tullen, skatterna eller avgifterna ingår i varans

avgifterna ingår i varans värde.

värde.

 I beskattningsunderlaget I beskattningsunderlaget

skall även ingå frakt- och skall även ingå frakt- och

försäkringskostnader och försäkringskostnader och

andra sådana tillfälliga andra sådana omkostnader

kostnader som uppstår fram som uppkommer fram till

till första bestämmelseorten första bestämmelseorten här i

här i landet. landet. Är det vid

 tidpunkten för skatt-

 skyldighetens inträde känt

 att varan skall

 transporteras till någon

 annan bestämmelseort här i

 landet eller till någon

 bestämmelseort i ett annat

 EG-land, skall också

 omkostnaderna fram till

 den orten ingå i

 beskattningsunderlaget.

 8 kap.

 2 §16

 Ingående skatt utgörs av beloppet av den skatt enligt denna lag som hänför sig

till ersättning för förvärv av varor eller tjänster, om omsättningen medfört

skattskyldighet för den från vilken varorna eller tjänsterna förvärvats.

-------------------------------------------------------

 Vid förvärv som medför Vid förvärv som medför

skattskyldighet enligt 1 skattskyldighet enligt 1

kap. 2 § första stycket 2-5 kap. 2 § första stycket 2-5

utgörs ingående skatt av eller om skattskyldighet

beloppet av den utgående föreligger för förvärvaren

skatt som den skattskyldige enligt 9 c kap. 5 § utgörs

skall redovisa till staten. ingående skatt av beloppet

 av den utgående skatt som

 den skattskyldige skall

 redovisa till staten.

 Ingående skatt utgörs också av skatt enligt denna lag som hänför sig till1.

förvärv enligt 4 § första stycket 4 eller 9 kap. 3 § första stycket 2 och andra

stycket, eller

 2. import till landet.

 9 a kap.

 8 §17

 Med s k a t t s k y l d i g å t e r f ö r s ä l j a r e förstås en skatt-

skyldig person som inom ramen för sin ekonomiska verksamhet förvärvar eller im-

porterar begagnade varor, konstverk, samlarföremål eller antikviteter i syfte

att sälja dem vidare.

-------------------------------------------------------

 Första stycket gäller även Första stycket gäller även

om den skattskyldiga perso- om den skattskyldiga per-

nen handlar för en annan sonen handlar i eget namn

persons räkning inom ramen för en annan persons räkning

för ett avtal enligt vilket inom ramen för ett avtal

provision skall betalas vid enligt vilket provision

köp eller försäljning. skall betalas vid köp eller

 försäljning.

 18 §18

-------------------------------------------------------

 Bestämmelserna i 3 kap. 30 Bestämmelserna i 3 kap.

a § första stycket samt 5 30 a § första stycket tilläm-

kap. 2 § första stycket 4, pas inte på omsättning som

andra och tredje styckena beskattas enligt detta

tillämpas inte på omsättning kapitel.

som beskattas enligt detta Bestämmelserna i 5 kap. 2 §

kapitel. första stycket 4, andra och

 tredje styckena tillämpas

 inte i fråga om omsättning

 som i ett annat EG-land

 beskattas i enlighet med

 regler motsvarande dem som

 anges i detta kapitel.

-------------------------------------------------------

 9 c kap. Särskilt om varor

 i vissa lager

 1 §

 Från skatteplikt

 undantas, om inte annat

 följer av andra stycket

 1. omsättning och import

 av varor som anges i 9 §,

 om de är avsedda att

 placeras i sådant skat-

 teupplag inom landet som

 anges i 3 §,

 2. omsättning av tjänster

 som avser en sådan

 omsättning som anges i 1,

 3. omsättning av icke-

 gemenskapsvaror och av

 tjänster, som görs i

 tillfälligt lager,

 tullager, frizon eller

 frilager under den tid

 varorna är placerade där,

 och

 4. omsättning av varor

 som anges i 9 § och av

 tjänster, som görs i sådant

 skatteupplag inom landet

 som anges i 3 § under den

 tid varorna är placerade i

 skatteupplaget.

 Skattefrihet enligt

 första stycket gäller endast

 under förutsättning att

 omsättningen eller importen

 inte syftar till slutlig

 användning eller för-

 brukning.

 Vad som i första och

 andra styckena sägs om

 omsättning av varor gäller

 även vid gemenskapsinterna

 förvärv av varorna.

-------------------------------------------------------

 2 §

 Med tillfälligt lager,

 tullager, frizon och

 frilager samt med icke-

 gemenskapsvara förstås vad

 som i rådets förordning

 (EEG) nr 2913/ 92 av den

 12 oktober 1992 om inrät-

 tandet av en tullkodex för

 gemenskapen avses med

 dessa begrepp.

 3 §

 Med skatteupplag avses

 1. för varor i 9 §, som

 utgör mineraloljeprodukter

 enligt 1 kap. 3 § lagen

 (1994:1776) om skatt på

 energi, sådana godkända

 skatteupplag som bedrivs

 av en upplagshavare som

 godkänts enligt 4 kap. 3 § i

 nämnda lag, och

 2. för övriga varor i 9 §,

 sådana godkända skatteupplag

 som bedrivs av en

 upplagshavare som godkänts

 enligt 7 §.

 4 §

 Skatt skall tas ut när en

 vara upphör att vara

 placerad på sådant sätt som

 avses i 1 §.

 Inträder vid den tidpunkt

 som anges i första stycket

 även skattskyldighet enligt

 1 kap. 5 § för import skall

 endast skatt enligt första

 stycket tas ut.

 5 §

 Skyldig att betala den

 skatt som anges i 4 § första

 stycket är den som

 föranleder att varan upphör

 att vara placerad på sådant

 sätt som avses i 1 §.

 6 §

 Skatten skall motsvara1. i de fall varan inte

 har omsatts under den tid

 den varit placerad på sådant

 sätt som avses i 1 §: den

 skatt som skulle ha beräk-

 nats för den import, den

 omsättning eller det

 gemenskapsinterna förvärv

 som undantagits i 1 §, med

 tillägg av den skatt som

 skulle ha beräknats för sådan

 omsättning av tjänster som

 undantagits enligt 1 §,

 eller

 2. i de fall varan har

 omsatts under den tid den

 varit placerad på sådant sätt

 som avses i 1 §: den skatt

 som skulle ha beräknats för

 den sista av dessa

 omsättningar, med tillägg för

 den skatt som skulle ha

 beräknats för sådan omsättning

 av tjänster som undantagits

 enligt 1 § och som utförts

 efter den sista

 omsättningen.

 7 §

 Som upplagshavare får den

 godkännas som med hänsyn

 till sina ekonomiska

 förhållanden och om-

 ständigheterna i övrigt är

 lämplig som upplagshavare

 och som yrkesmässigt i

 större omfattning lagrar

 sådana varor som avses i 3 §

 2.

 Upplagshavarens lagring

 av varor skall äga rum i

 godkänt skatteupplag.

 8 §

 Frågor om godkännande av

 upplagshavare och av

 skatteupplag prövas av

 skattemyndigheten på

 särskild ansökan.

 Godkännande av upplagsha-

 vare eller av skatteupplag

 får återkallas av

 skattemyndigheten, om

 förutsättningarna för

 godkännande inte längre

 finns.

 9 §

 I 1 § första stycket 1 och

 4 samt i 3 § avses varor

 som hänförs till följande

 nummer i Kombinerade

 nomenklaturen (KN-nr)

 enligt rådets förordning

 (EEG) nr 2658/87 av den 23

 juli 1987 om tulltaxe- och

 statistiknomenklaturen och

 om Gemensamma tulltaxan,

 1. tenn (KN-nr 8001)

 2. koppar (KN-nr 7402,

 7403, 7405 eller 7408),

 3. zink (KN-nr 7901),

 4. nickel (KN-nr 7502),

 5. aluminium (KN-nr

 7601),

 6. bly (KN-nr 7801),

 7. indium (KN-nr ex 8112

 91 eller ex 8112 99),

 8. spannmål (KN-nr 1001

 till 1005, 1006: endast

 obehandlat ris, eller 1007

 till 1008),

 9. oljeväxter och

 oljehaltiga frukter (KN-nr

 1201 till 1207), kokosnöt,

 brasiliansk nöt och cash-

 ewnöt (KN-nr 0801), andra

 nötter (KN-nr 0802) eller

 oliver (KN-nr 0711 20),

 10. spannmål och utsäde,

 inklusive sojabönor (KN-nr

 1201 till 1207),

 11. kaffe, inte rostat

 (KN-nr 0901 11 00 eller

 0901 12 00),

 12. te (KN-nr 0902),

 13. kakaobönor, hela

 eller sönderslagna, råa

 eller rostade (KN-nr

 1801),

-------------------------------------------------------

 14. råsocker (KN-nr 1701

11 eller 1701 12),

 15. gummi, i ursprungliga

former eller som plattor,

ark eller remsor (KN-nr

4001 eller 4002),

 16. ull (KN-nr 5101),

 17. kemikalier i bulk

(kapitel 28 och 29),

 18. mineraloljor,

inklusive propan och butan;

också inklusive

råpetroleumoljor (KN-nr

2709, 2710, 2711 12 eller

2711 13),

 19. silver (KN-nr 7106),

 20. platina; palladium,

rhodium (KN-nr 7110 11 00,

7110 21 00 eller 7110 31

00),

 21. potatis (KN-nr 0701),

och

 22. vegetabiliska oljor

och fetter och deras

fraktioner, oavsett om de är

raffinerade eller inte,

dock inte kemiskt

modifierade (KN-nr 1507

till 1515).

**FOOTNOTES**

7 Senaste lydelse 1994:1798.

8 Lydelse enligt SFS 1995:700.

9 Lydelse enligt SFS 1995:700. Ändringen innebär att tredje

stycket upphävs.

10 Senaste lydelse 1994:1798.

11 Senaste lydelse 1994:1798.

12 Senaste lydelse 1994:1798.

13 Senaste lydelse 1994:1798.

14 Senaste lydelse 1994:1798.

15 Senaste lydelse 1994:1798.

16 Lydelse enligt SFS 1995:700.

17 Lydelse enligt SFS 1995:700.

18 Lydelse enligt SFS 1995:700.

 6

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 kap.

 6 §19

 Utländska beskickningar, lönade konsulat i Sverige eller sådana

internationella organisationer, som avses i lagen (1976:661) om immunitet och

privilegier i vissa fall, har på ansökan rätt till återbetalning av ingående

skatt som hänför sig till förvärv av

 1. varor som är avsedda för inredning eller utrustning av en sådan byggnad som

är avsedd för förvärvaren,

 2. inventarier eller trycksaker för den verksamhet som utövas av förvärvaren,

 3. motorfordon samt tillbehör eller utrustning till motorfordon, som ägs av

förvärvaren,

 4. tjänster på en sådan fastighet som är avsedd för förvärvaren samt på sådana

varor och motorfordon som anges i 1-3,

 5. teletjänster, vatten, elektrisk kraft, avloppsrening eller sophämtning för

en fastighet som är avsedd för förvärvaren,

 6. sådana bränslen för vilka energiskatt och koldioxidskatt enligt lagen

(1994:1776) om skatt på energi skall tas ut, och

 7. alkohol- och tobaksvaror.

-------------------------------------------------------

 Rätt till återbetalning

 enligt första stycket har

 även representation i

 Sverige för de Europeiska

 gemenskaperna.

 11 §20

-------------------------------------------------------

 Den som i en yrkesmässig Den som i en yrkesmässig

verksamhet omsätter varor verksamhet omsätter varor

eller tjänster inom landet eller tjänster inom landet

har rätt till återbetalning har rätt till återbetalning

av ingående skatt för vilken av ingående skatt för vilken

han saknar rätt till avdrag han saknar rätt till avdrag

enligt 8 kap. på grund av enligt 8 kap. på grund av

att omsättningen är undanta- att omsättningen är undanta-

gen från skatteplikt enligt gen från skatteplikt enligt

3 kap. 9 § utom tredje styc- 3 kap. 9 § utom tredje

ket 2, 10 §, 19 § första stycket 2, 10 §, 19 § första

stycket 2, 21 §, 22 §, 23 § 1,stycket 2, 21 §, 21 a §,

2, 4 eller 8, 30 a §, 30 c § 22 §, 23 § 1, 2, 4 eller 7,

eller 30 e §. 30 a §, 30 c §, 30 e §, 32 §

 eller enligt 9 c kap. 1 §.

 Rätten till återbetalning av ingående skatt hänförlig till sådan omsättning

som avses i 3 kap. 9 § utom tredje stycket 2, 10 § samt 23 § 1, gäller endast

under förutsättning att den som förvärvar varan eller tjänsten bedriver

verksamhet utanför EG eller att tjänsten har direkt samband med varor som

exporteras till ett land som inte är medlem i EG.

-------------------------------------------------------

 Rätt till återbetalning Rätt till återbetalning

föreligger också för ingåendeföreligger också för ingående

skatt som hänför sig till skatt som hänför sig till

tjänster som skall anses förvärv av varor och tjänster

omsatta i ett annat som skall anses omsatta i

EG-land. Rätten till ett annat EG-land. Rätten

återbetalning gäller under till återbetalning gäller

förutsättning att omsättningenunder förutsättning att

är skattepliktig eller avdragsrätt eller återbetal-

undantagen från skatteplikt ningsrätt för den ingående

enligt 3 kap. 19 § första skatten skulle ha förelegat

stycket 2, 21 §, 22 § eller om varan eller tjänsten

30 e §. hade ansetts omsatt här i

 landet.

 I 10 a kap. finns

ytterligare bestämmelser om

rätt till återbetalning av

ingående skatt.

 11 kap.

 5 a §21

-------------------------------------------------------

 En faktura eller jämförlig En faktura eller jämförlig

handling skall i de fall handling skall i de fall

som avses i 3 kap. 30 a § som avses i 3 kap. 30 a §

första stycket och 5 kap. 5 första stycket och 5 kap. 5

a, 6 a och 7 a §§, utöver vada, 6 a, 6 b och 7 a §§,

som anges i 5 §, innehålla utöver vad som anges i 5 §,

uppgift om säljarens och innehålla uppgift om

köparens registreringsnummer säljarens registreringsnum-

till mervärdesskatt. mer till mervärdesskatt och

 det registreringsnummer

 till mervärdesskatt under

 vilket köparen gör sitt

 förvärv.

 Vid omsättning enligt 3 kap. 30 a § av ett nytt transportmedel skall fakturan

eller den jämförliga handlingen även innehålla uppgift om de förhållanden i 1

kap. 13 a § som avgör att varan skall hänföras till ett sådant transportmedel.

 En faktura eller jämförlig handling som avses i 3 kap. 30 b § skall, utöver

vad som anges i 5 §, innehålla en uppgift om att förvärvet görs under de förut-

sättningar som anges i 3 kap. 30 b §. Fakturan eller den jämförliga handlingen

skall innehålla uppgift om den utländske företagarens och den skattskyldiges

registreringsnummer till mervärdesskatt.

 12 kap.

 2 §22

-------------------------------------------------------

 Skattemyndigheten i Kop- Skattemyndigheten i Kop-

parbergs län prövar frågor omparbergs län prövar frågor om

återbetalning enligt 10 kap. godkännande av upplagsha-

1-8 §§ och om betal- vare och av skatteupplag

ningsskyldighet och avräk- enligt 9 c kap. 7 § eller

ning enligt 19 kap. 7 §. I om återkallelse av sådant

fråga om återbetalning enligtgodkännande enligt 9 c kap.

10 kap. 9-13 §§ tillämpas 1 §8 § andra stycket, om

första stycket. återbetalning enligt 10

 kap. 1-8 §§ och om

 betalningsskyldighet och

 avräkning enligt 19 kap. 7

 §. I fråga om återbetalning

 enligt 10 kap. 9-13 §§

 tillämpas 1 § första stycket.

 Av 14 kap. 28 § följer att bestämmelserna om beslutande myndighet i 2 kap. 2 §

taxeringslagen (1990:324) är tillämpliga i de fall den skattskyldige enligt 14

kap. 3 § skall redovisa skatt enligt denna lag i en särskild självdeklaration.

 15 kap.

 1 §

-------------------------------------------------------

 Beskattningsbeslut är be- Beskattningsbeslut är be-

slut enligt 2 §, beslut om slut enligt 2 §, beslut om

omprövning enligt 3-8 §§ och omprövning enligt 3-8 §§ och

beslut om skatteberäkning beslut om skatteberäkning

enligt 19 §. Som beskatt- enligt 19 §. Som be-

ningsbeslut anses också skattningsbeslut anses

skattemyndighetens beslut i också skattemyndighetens

fråga om återbetalning av in-beslut i fråga om

gående skatt enligt 10 kap. återbetalning av ingående

9-13 §§ och beslut i fråga omskatt enligt 10 kap. 9-13 §§

återföring enligt 9 kap. 5 och beslut i fråga om

eller 6 § eller 10 kap. 12 § återföring enligt 9 kap. 5

andra stycket. eller 6 §.

 Genom beskattningsbeslut fastställs huruvida den som är skattskyldig skall

betala in skatt eller huruvida överskjutande skatt skall återbetalas till honom

och om storleken av det belopp som skall betalas eller återbetalas.

 20 kap.

 1 §23

 Följande beslut av skattemyndigheten får överklagas hos länsrätten av den

skattskyldige och av Riksskatteverket:

 1. beskattningsbeslut i en fråga som kan ha betydelse för beskattningen eller

rätten till återbetalning enligt 10 kap. 9-13 §§,

 2. beslut att avvisa en begäran om omprövning av beskattningsbeslut eller att

avvisa ett överklagande till länsrätten,

 3. beslut enligt 10 kap. 9 §,

 4. beslut enligt 14 kap. 23 och 24 §§, och

 5. beslut om skattskyldighet eller anstånd med att lämna deklaration eller

betala skatt.

-------------------------------------------------------

 Beslut som Skattemyndig- Beslut som Skattemyndig-

heten i Kopparbergs län har heten i Kopparbergs län har

fattat om återbetalning en- fattat om godkännande en-

ligt 10 kap. 1-8 §§ och om ligt 9 c kap. 7 § eller om

betalningsskyldighet och återkallelse av sådant god-

avräkning enligt 19 kap. 7 § kännande enligt 9 c kap. 8 §

får överklagas hos Länsrätten iandra stycket, om återbe-

Kopparbergs län. Beslut om talning enligt 10 kap. 1-8 §§

avräkning får överklagas och om betalningsskyl-

särskilt på den grunden att dighet och avräkning enligt

avräkningsbeslutet i sig är 19 kap. 7 § får överklagas

felaktigt men i övrigt en- hos Länsrätten i Kopparbergs

dast i samband med över- län. Beslut om avräkning får

klagande av beslut om överklagas särskilt på den

betalningsskyldighet. grunden att avräkningsbe-

 slutet i sig är felaktigt

 men i övrigt endast i

 samband med överklagande av

 beslut om betal-

 ningsskyldighet. Ett beslut enligt 9 c

 kap. 7 § eller 8 § andra

 stycket får även överklagas

 av Riksskatteverket. Om en

 enskild part överklagar ett

 sådant beslut förs det

 allmännas talan av

 Riksskatteverket.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996. Äldre bestämmelser gäller dock

i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt före

ikraftträdandet.

 2. Bestämmelserna i 3 kap. 30 a § och 10 kap. 6 § i paragrafernas nya lydelse

samt bestämmelsen i 3 kap. 21 a § tillämpas dock för tid från och med den 1

januari 1995.

**FOOTNOTES**

19 Lydelse enligt SFS 1995:700.

20 Lydelse enligt prop. 1995/96:45. Ändringen innebär bl.a.

att fjärde stycket upphävs.

21 Senaste lydelse 1994:1798.

22 Senaste lydelse 1994:496.

23 Lydelse enligt prop. 1995/96:19.

 7

3 Ärendet och dess beredning

Inför genomförandet av den inre marknaden år 1993 beslöts i december 1991

(rådets direktiv 91/680/EEG) om den s.k. övergångsordningen i sjätte direktivet

(rådets sjätte direktiv 77/388/EEG). Övergångsordningen avser särskilda

mervärdesskatteregler för varuhandeln mellan medlemsländerna och gäller

temporärt fram till slutet av år 1996, dock med automatisk förlängning till dess

rådet fattat beslut om ett slutligt system för mervärdesbeskattningen. Alltsedan

tillkomsten av övergångsordningen har kommissionen övervakat beskattningens

inverkan på den gränsöverskridande handeln. I december 1992 antogs vissa

förenklingsåtgärder i detta system genom det s.k. första förenklingsdirektivet

(rådets direktiv 92/111/EEG). En av de viktigare åtgärderna i direktivet var att

förenkla beskattningen av trepartshandel, dvs. kedjetransaktioner av varor med

tre inblandade parter från olika medlemsländer. Första förenklingsdirektivet har

genomförts i den svenska mervärdesskattelagstiftningen i samband med införandet

av den EG-anpassade beskattningsordningen den 1 januari 1995 (prop. 1994/95:57,

bet. 1994/95:SkU7, rskr. 1994/95:151, SFS 1994:1798).

 Kommissionen har som en följd av bl.a. regelbundna möten med företag och

myndigheter i medlemsländerna identifierat även andra problem vid tillämpningen

av övergångsordningen. Den 2 mars 1994 presenterade kommissionen ett förslag

till ett andra förenklingsdirektiv, COM (94)58 (EGT nr C 107, 15.4.94, s. 7)

avsett att ytterligare förbättra den inre marknadens effektivitet. Efter att

synpunkter inhämtats från parlamentet och det ekonomiska och sociala rådet har

förslaget bearbetats i ministerrådet av en arbetsgrupp bestående av

representanter från kommissionen och medlemsländerna. Beslut om direktivet togs

av rådet i april 1995. Direktivet går under beteckningen rådets direktiv 95/7/EG

av den 10 april 1995 om ändring av direktiv 77/388/EEG och om införande av nya

förenklingsåtgärder avseende mervärdesskatt - Tillämpningsområde för vissa

undantag från beskattning och praktiska åtgärder för genomförandet (EGT nr L

102, 5.5.95, s. 18, Celex 395L0007), i fortsättningen kallat andra

förenklingsdirektivet.

 Direktivet rör huvudsakligen förenklingar i beskattningen av råvarutrans-

aktioner som görs medan varorna är placerade i skatteupplag (artikel 1.9 och

13). Vidare införs förenklingar i beskattningen avseende interna

varutransporttjänster som har ett direkt samband med gemenskapsinterna

varutransporter (artikel 1.7) och avseende arbeten på lös egendom som berör

parter i olika medlemsländer (artikel 1.7, 11 och 12).

 I direktivet behandlas också

- beskattningen av arbetsbeting (artikel 1.1, 5, 6, 8 och 12),

- den skattefria försäljningen av varor som resenärer från ett land utanför EG

medför till en plats utanför EG (artikel 1.3),

- beskattningsunderlaget vid import (artikel 1.2),

- ett förtydligande avseende avdragsrätten för ingående skatt (artikel 1.10),

och

- förlängning av korrigeringstiden avseende fastigheter (artikel 1.4).

 I samband med andra förenklingsdirektivet behandlades även frågan om til-

lämpligt formulär vid skattefria omsättningar till diplomater, internationella

organisationer m.fl. (jfr artikel 15.10 i sjätte direktivet).

 Förenklingsdirektivet skall ha genomförts i medlemsländernas lagstiftning den

1 januari 1996.

 Inom Finansdepartementet har i juni 1995 utarbetats en promemoria med förslag

till ändringar i mervärdesskattelagen (1994:200), ML, med anledning av andra

förenklingsdirektivet. Promemorian, betecknad EG:s andra förenklingsdirektiv och

den svenska mervärdesbeskattningen, har remissbehandlats och finns tillsammans

med en sammanställning av remissyttrandena tillgänglig i Finansdepartementet

(dnr Fi 95/4146). En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1.

 I promemorian konstateras att frågan om förtydligande av avdragsrätten för

ingående skatt (artikel 1.10) och frågan om förlängning av korrigeringstiden

avseende fastigheter (artikel 1.4) inte bör föranleda någon ändring i ML.

Regeringen delar denna bedömning. Frågorna tas därför inte upp i det följande.

Inte heller bör frågan om tillämpligt formulär vid skattefri försäljning till

diplomater, internationella organisationer m.fl., föranleda några

lagstiftningsåtgärder.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 28 september 1995 att inhämta Lagrådets yttrande över

det förslag till ändring i ML som föranleds av andra förenklingsdirektivet.

Lagrådet har inte haft något att erinra mot förslaget. Lagrådets yttrande finns

i bilaga 2.

 De ändringar i ML som föranleds av regeringens förslag i avsnitt 10 och 11 i

propositionen har tillkommit efter det att regeringen beslutat inhämta Lagrådets

yttrande och har därför inte omfattats av Lagrådets granskning. De föreslagna

lagändringarna är dock av sådan enkel beskaffenhet att Lagrådets yttrande skulle

sakna betydelse.

 Regeringen avser nu att ta upp frågan om lagstiftning med anledning av

promemorian om EG:s andra förenklingsdirektiv och den svenska

mervärdesbeskattningen samt behandla de lagändringar som föranleds av de i

avsnitt 10 och 11 redovisade frågorna.

 En förteckning över åberopade EG-direktiv m.m. finns i bilaga 3.

4 Skatteupplag

4.1 Sjätte direktivet

I artikel 16 finns speciella bestämmelser om skattefrihet för varuimport och

omsättning av varor och tjänster i samband med att varorna skall placeras i

vissa lager eller redan är placerade där. Skattefriheten gäller endast så länge

varorna finns i lagren. Således gäller skattefrihet för import eller omsättning

av varor som är avsedda att placeras i andra lager än tullager (artikel 16.1.A

och 16.1.B e). Vidare gäller skattefrihet för omsättning av varor som är avsedda

för placering i tillfälligt lager, frizoner, frilager eller tullager (artikel

16.1.B a-c). För gemenskapsinterna förvärv av varor avsedda för något av de

lager som anges i artikel 16.1.B skall gälla motsvarande regler som för

varuomsättningar inom landet (artikel 16.1a i lydelse enligt 28c.E.1).

 Vidare föreskrivs om skattefrihet för omsättning av tjänster som hänför sig

till varuomsättningarna i fråga (artikel 16.1.C). Dessutom undantas omsättning

av varor och tjänster som utförs på platserna i fråga (artikel 16.1.D).

 Av artikel 10.3 framgår att importbeskattningen uppskjuts för varor som är

placerade i tillfälligt lager, frizoner, frilager eller tullager till dess varan

upphör att omfattas av något av dessa lagerförfaranden.

 Undantagen i artikel 16.1 är inte obligatoriska. Varje medlemsland får efter

samråd med mervärdesskattekommittén bestämma om ett sådant undantag skall

införas i den nationella lagstiftningen. De aktuella undantagen får göras endast

under förutsättning att importen, omsättningen eller det gemenskapsinterna

förvärvet inte syftar till slutlig användning eller konsumtion.

 Om ett medlemsland väljer att införa något av de undantag som avses i artikel

16.1 B-D föreligger en obligatorisk rätt till avdrag för eller återbetalning av

den ingående skatt som hänför sig till omsättningarna (artikel 17.3.b). Det är

vidare möjligt att tillåta företag som enbart utför sådana transaktioner i ett

medlemsland att inte registrera sig till mervärdesskatt i det landet (artikel

22.9).

4.2 Andra förenklingsdirektivet

Syftet med de nya bestämmelserna i förenklingsdirektivet är framför allt att

medge skattebefrielse för köp och försäljningar av vissa typer av råvaror så

länge varorna är placerade i s.k. skatteupplag i något av medlemsländerna.

 Beskattningsreglerna för varuleveranser m.m. i samband med lagring av varorna

har samlats i artikel 1.9 i andra förenklingsdirektivet. Bestämmelserna avses

bli tillämpliga för den period under vilken övergångsreglerna för beskattning av

handeln mellan medlemsländerna gäller. Regleringen har därför utformats som

tillägg, ändringar och förtydliganden i artikel 16 i lydelse enligt

övergångsordningen, artikel 28c.E första stycket 1. När det i propositionen

hänvisas till artikel 16 avses artikeln i den nya lydelse den har enligt andra

förenklingsdirektivet.

 Som framgått av föregående avsnitt finns redan i dag en möjlighet för

medlemsländerna att undanta skatt på omsättningar som utförs medan varor finns i

lager, oavsett om dessa utgör tullager eller annat lager än tullager, jfr

artikel 16.1.D i sjätte direktivet. Länderna har dock normalt begränsat

tillämpningen av artikel 16.1.D till att avse omsättning av varor i tullager,

dvs. varor importerade från ett land utanför EG. Motsvarande köp och

försäljningar av gemenskapsvaror i lager är däremot skattepliktiga. Den angivna

skatteplikten för omsättning av gemenskapsvaror kan sägas ha uppkommit som en

följd av att import och export försvann för handel inom EG år 1993. I praktiken

har dock flera medlemsländer avstått från att kräva redovisning av skatten i

dessa fall. Det kan samtidigt noteras att punktskattefri hantering av bl.a

oljeprodukter inom skatteupplag sedan januari 1993 är en del av EG:s gemensamma

förfaranderegler på punktskatteområdet.

 För de medlemsländer som använder sig av möjligheten i artikel 16.1.D till

skattelättnader för omsättningar av varor placerade i tullager, föreskriver nu

andra förenklingsdirektivet en skyldighet att införa motsvarande skattelättnader

för omsättning av vissa uppräknade varor placerade i ett annat lager än

tullager. På detta sätt kommer den skattemässiga behandlingen av dessa varor att

likställas med den som gäller för samma varor om de i stället hade importerats

och placerats i tullager.

 Som framgått av föregående avsnitt får de aktuella omsättningarna inte göras i

detaljistledet. De avser därmed framför allt råvaror. En förteckning över de

varor som omfattas av bestämmelserna har upprättats i bilaga J till

förenklingsdirektivet (jfr artikel 1.13). Medlemsländerna har dock enats om att

det inte föreligger något hinder mot att föreskriva om andra lagringsförfaranden

än lagring i tullager även beträffande andra varor än dem som är uppräknade i

bilaga J. Dock måste gällande gemenskapsregler iakttas, dvs. konsultationer

enligt artikel 29 i sjätte direktivet måste föregå varje större förändring av

listan.

 I förenklingsdirektivet har i ett tillägg till artikel 16.1.B e, förklarats

vad som skall avses med annat lager än tullager. Som en allmän förutsättning

gäller att de skall vara belägna inom landet. För punktskattepliktiga varor

avses de platser som definieras som skatteupplag i artikel 4b) i rådets direktiv

92/12/EEG. Det kan noteras att mineraloljor i bilaga J utgör punktskattepliktiga

varor. För andra varor än punktskattepliktiga varor, utgörs lagret av de platser

som medlemsländerna definierar som sådana. Något annat lagringsförfarande än

lagring i tullager får emellertid inte föreskrivas i de fall de aktuella varorna

är avsedda att levereras till detaljhandelsledet. Dock får sådant annat

lagringsförfarande föreskrivas för varor avsedda för bl.a. försäljning till och

i exportbutiker och på flyg och fartyg samt för skattefri försäljning till

diplomater, internationella organisationer m.fl. (artikel 16.1.B e andra

stycket).

 Skatt skall tas ut när varan lämnar lagret (artikel 16.1 första stycket

inledningen). Den som föranleder att varan upphör att omfattas av

lagringsförfarandet är betalningsskyldig för skatten. Detta gäller för såväl

tullager som för annat lager än tullager (artikel 16.1 andra stycket).

 Medlemsländerna är eniga om att en beskattningsbar person som inom ett

medlemsland endast utför omsättningar som är undantagna enligt artikel 16.1.D

skall kunna undantas från kravet på mervärdesskatteregistrering i det landet

(jfr artikel 22.9). Man anser också att de förpliktelser som åligger den som är

betalningsskyldig för skatten i samband med upphörandet av de

lagringsförfaranden etc. som avses i artikel 16.1.A-E kan få fullgöras av en

tredje person som handlar på dennes vägnar, dock på de villkor och inom de

gränser som medlemsländerna beslutar om.

 En särskild fråga gäller den skatt som skall tas ut då varan lämnar lagret.

Enligt de inledande bestämmelserna i artikel 16.1 skall beloppet av den

mervärdesskatt som då skall tas ut motsvara det skattebelopp som skulle ha

betalats om den import, den omsättning eller det gemenskapsinterna förvärv som

undantagits i stället hade beskattats. Den närmare innebörden härav har av

medlemsländerna ansetts utgöra följande.

 I de fall varorna inte har omsatts under den tid de omfattats av något av de

lagringsförfaranden som avses i artikel 16.1, skall den skatt som tas ut

motsvara det skattebelopp som skulle ha tagits ut för den transaktion som

medförde att varan blev placerad under något av dessa förfaranden (dvs. den

import, den omsättning eller det gemenskapsinterna förvärv som undantagits

enligt artikel 16.1.A eller B eller 28c.E.1a), plus det skattebelopp som skulle

ha tagits ut på varje tillhandahållande av tjänst som undantagits enligt artikel

16.1.

 I de fall varorna har omsatts under den tid de omfattats av något av de

förfaranden etc. som avses i artikel 16.1, skall den skatt som skall tas ut

motsvara det skattebelopp som skulle ha tagits ut på den sista av dessa

omsättningar, plus det skattebelopp som skulle ha tagits ut på varje

tillhandahållande av tjänst som undantagits enligt artikel 16.1 och som utförs

efter den sista omsättningen.

 Som framgått är reglerna i förenklingsdirektivet om omsättning av varor under

lagringsförfaranden inte tillämpliga på gemenskapsinterna kedjetransaktioner där

varorna flyttas rent fysiskt. Eventuella förenklingar även för sådana

transaktioner kräver ytterligare åtgärder. Sådana diskuterades i samband med

förhandlingarna om det andra förenklingsdirektivet och frågan kan återkomma i

senare sammanhang.

 8

4.3 Genomförandet av förenklingsdirektivet

 Promemorian: I promemorian föreslogs skattefrihet i huvudsak i den

utsträckning som medges i förenklingsdirektivet. Omfattningen av den föreslagna

skattefriheten var således vidare än i regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Generaltullstyrelsen motsätter sig att lagring i

tillfälligt lager, tullager, frizoner eller frilager används som ett led i en

rent inrikes eller EG-intern handel för att åstadkomma förenklingar i det

interna beskattningssystemet. Lagring på sådana platser bör så långt möjligt

begränsas till icke-gemenskapsvaror införda från tredje land och eventuellt till

gemenskapsvaror avsedda för export till tredje land. Riksskatteverket och

Näringslivets Skattedelegation anser att skattskyldigheten när varan lämnar

lagret bör ligga på köparen. Om säljaren skulle vara skattskyldig skulle

skattskyldighetens inträde vara beroende av att köparen tar ut varan ur lagret

vilket skulle medföra bevis- och kontrollproblem. För att minimera antalet

registreringar genom skatterepresentant bör vidare skatt inte tas ut i de fall

varan tas ut från lagringsstället för att exporteras. Även Föreningen

Auktoriserade Revisorer anser att skattskyldighetsreglerna måste preciseras.

 Skälen för regeringens förslag: I det följande redogörs först för den

skattemässiga innebörden av att en vara är en icke-gemenskapsvara resp. en

gemenskapsvara. Därefter behandlas omfattningen av den skattefrihet som

regeringen föreslår. Vidare kommenteras beskattningkonsekvenserna i samband med

att varan lämnar lagret. Slutligen anges vilka ändringar som bör göras i ML med

anledning av förslaget.

Icke-gemenskapsvaror

Varor som kommer från tredjeland och som ännu inte är satta i fri omsättning i

EG, kan läggas upp på tillfälligt lager, tullager, frizoner och frilager i

enlighet med EG:s tullregler. Reglerna finns i rådets förordning 2913/92/EEG om

inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (tullkodexen). Reglerna är direkt

tillämpliga i Sverige.

 Frizoner och frilager behandlas i tullkodexen som ett enhetligt institut. Den

enda väsentliga skillnaden är att frizoner är inhägnade områden medan frilager

utgör enskilda byggnader eller lokaler. Den närmaste svenska motsvarigheten är

frihamnar. Enligt övergångsbestämmelserna till anslutningsakten får Sverige

behålla frihamnsinstitutet fram till den 1 januari 1996, jfr prop. 1994/95:34 s.

102. Därefter måste frihamnarna ersättas av frizoner eller frilager.

 Vid import gäller i fråga om mervärdesskatt vad som föreskrivs om tull i

tullagen (1994:1550), jfr 1 kap. 2 § och 13 kap. 1 a § ML. Skattskyldigheten för

mervärdesskatten inträder när varan skall anmälas till förtullning enligt

tullagen, jfr 1 kap. 5 § ML. Detta sker som huvudregel vid importen. Vid import

av varor som skall placeras i tillfälligt lager, tullager, frizoner eller

frilager gäller dock att skattskyldigheten inträder först då varan upphör att

omfattas av något av dessa förfaranden (jfr 10 § tullagen).

 Tillfälliga lager, frizoner, frilager och tullager anses utgöra en del av EG:s

skatteområde. Handel med icke-gemenskapsvaror som är upplagda på sådana platser

är därför i princip mervärdesskattepliktig. Medlemsländerna kan dock befria

sådana omsättningar från mervärdesskatt enligt artikel 16.1.D i sjätte

direktivet. I Sverige torde i praktiken sådana omsättningar ha ansetts

mervärdesskattebefriade genom att varan inte ansetts införd i landet förrän den

upphört att omfattas av lagringsförfarandet. ML bör dock förtydligas i det

avseendet så att det klart framgår att omsättningar av icke-gemenskapsvaror i

tillfälligt lager, tullager, frizoner eller frilager skall undantas från

beskattning så länge varan är upplagd på en sådan plats. Samtidigt bör det

klargöras att motsvarande skattefrihet även gäller för tjänster som utförs på

sådana lager.

Gemenskapsvaror

Med gemenskapsvaror förstås varor, som är framställda inom EG, eller varor, som

kommer från platser utanför EG, men som satts i fri omsättning. När de satts i

fri omsättning har eventuell tull erlagts. Gemenskapsvaror kan därför normalt

inte läggas upp på tullager, frizoner m.fl. I vissa fall förekommer dock

gemenskapsvaror på dessa platser om gemenskapslagstiftningen innehåller

särskilda bestämmelser om detta (jfr artikel 98 och 166 i tullkodexen). Här

avses särskilt lagring av EG-jordbruksvaror, som är avsedda för export och där

det vid uppläggningen utbetals exportrestitution för varorna. Även

gemenskapsvaror som exempelvis skall returneras på grund av brister i

leveransen, kan läggas upp här.

 Det förekommer också att gemenskapsvaror tas in i tullager, frizoner och

frilager utan att de för den skull anses hänförda till tullagerförfarande. Så

kan ske efter tullmyndighetens medgivande om det föreligger ett ekonomiskt behov

och tullövervakningen inte påverkas negativt av detta (jfr artikel 106 i

tullkodexen). Det är här fråga om en ren förvaring av gemenskapsvarorna vilken

sker av praktiska skäl. Varorna skall hållas åtskilda från icke-

gemenskapsvarorna.

 Svenska tullbestämmelser tillåter även att gemenskapsvaror fysiskt förvaras på

tillfälligt lager utan att för den skull anses upplagda där, jfr 4 kap. 19 §

Generaltullstyrelsens tullordning (TFS 1994:45) och artikel 50 jämförd med

artikel 48 i tullkodexen.

 För transaktioner med gemenskapsvaror, som förvaras i tullager m.fl. utan att

förvaringen är knuten till någon tullprocedur gäller inte reglerna om uppskjuten

importbeskattning.

Omfattningen av skattefriheten

I Sverige förekommer i stor utsträckning köp och försäljning av olja och

oljeprodukter medan de ligger i lager. Framför allt gäller detta råolja som köps

in av de större importörerna och sedan säljs i raffinerat skick till andra

oljebolag. I Sverige finns också lager för metaller inköpta på metallbörser.

Även varor som ligger i sådana lager byter ägare ett stort antal gånger. Vidare

förekommer det att spannmålsprodukter säljs medan varorna finns i lager.

Omfattningen av denna handel är dock liten jämfört med den totala volym spannmål

som säljs i Sverige. Vårt medlemskap i EU kan dock förväntas medföra en ökning

av handeln med spannmål i lager.

 I 5 kap. 9 § första stycket 4 ML finns en bestämmelse om att varor som

levereras i en frihamn och som inte är avsedda att användas i frihamnen skall

anses omsatta genom export och omsättningen därmed vara skattebefriad. När varor

levereras till frihamn anmäls de för uppläggning i frihamnslager. Leverantören

avlämnar uppläggningsanmälan till tullmyndigheten, som attesterar anmälan och

återlämnar ett exemplar till leverantören. Resterande handlingar sänds till

frihamnen som registrerar och märker upp godset. Frihamnen utfärdar därefter en

lossningsattest och återsänder handlingarna till tullmyndigheten, (jfr RSV

Handledning för mervärdeskatt 1993, s. 291). Bestämmelsen tillämpas i fall då en

skattskyldig avser att göra en skattefri leverans, antingen för att varan skall

exporteras eller för att varan därefter skall övergå till fri förbrukning utan

att skatt tas ut, vilket kan ske i enlighet med vissa regler om frihet från

importbeskattning. Bestämmelsen avser både gemenskapsvaror och icke-

gemenskapsvaror. Någon reglering i övrigt motsvararande den som finns i artikel

1.9 i förenklingsdirektivet finns inte i ML.

 När det gäller omfattningen av den skattfrihet som bör råda i Sverige för

transaktioner med varor i eller avsedda för olika typer av lager gör regeringen

följande bedömning. Den skattefrihet som i dag gäller för omsättning av

gemenskapsvaror som levereras i frihamnar bör efter årsskiftet i stället gälla

motsvarande omsättningar i frizoner eller frilager. Bestämmelsen i 5 kap. 9 §

första stycket 4 ML bör därför ändras i det avseendet. Därutöver bör som

tidigare nämnts skattefrihet råda för omsättning av icke-gemenskapsvaror i bl.a.

frizoner och frilager. Det finns i dag inte något tillstånd utfärdat för

frilager. Någon praktisk erfarenhet av hur sådana lager fungerar finns således

inte. Kommissionen har förklarat att man påbörjat en utredning om implemen-

teringen i medlemsländerna av de nuvarande bestämmelserna i artikel 16. Mot den

bakgrunden finner regeringen inte skäl att nu företa någon ytterligare ändring

av tillämpningsområdet för bestämmelsen i 5 kap. 9 § första stycket 4 utöver den

redan nämnda, eller att utvidga skattefriheten till att avse även leveranser av

gemenskapsvaror avsedda för tullager eller tillfälliga lager. Såsom

Generaltullstyrelsen anfört bör de här nämnda lagren så långt möjligt användas

endast för uppläggning av icke-gemenskapsvaror.

 Genom att omsättningar av icke-gemenskapsvaror i tullager m.fl. föreslås bli

skattefria föreligger enligt andra förenklingsdirektivet en skyldighet att också

införa undantag för omsättningar som görs i skatteupplag av vissa uppräknade

råvaror (artikel 16.1.D andra stycket och bilaga J). En sådan skattefrihet

föreslås därför. Skatteupplag för de aktuella råvarorna, utöver dem som redan

finns för mineraloljeprodukter, skall således få inrättas. Någon möjlighet att

begränsa undantaget till att avse endast vissa av råvarorna synes inte

föreligga, i vart fall inte om undantaget för varuomsättningar i tullager m.fl.

är generellt utformat. Vidare bör undantas omsättning av sådana råvaror som är

avsedda för skatteupplagen (jfr artikel 16.1.B.e), liksom tillhandahållande av

tjänster, knutna till sådana omsättningar (jfr artikel 16.1.C). Vad som ovan

sagts om omsättning skall i förekommande fall också gälla för gemenskapsinterna

förvärv av råvarorna (artikel 16.1.a).

 Det kan i detta sammanhang noteras att i bilaga J uppräknade mineraloljor

omfattas av reglerna för punktskattepliktiga varor. Sådana varor kan bearbetas,

lagras och förflyttas mellan medlemsländerna i tidigare led än detaljistledet

utan att detta medför några konsekvenser i punktskattehänseende, under

förutsättning att verksamheten sker i skatteupplag. Under den tid som varorna

hanteras i skatteupplag utan att skatten förfaller till betalning, omfattas de

av en suspensionsordning, innebärande att punktbeskattningen skjuts upp till

dess varorna blir tillgängliga för konsumtion. Genom att bestämmelser

motsvarande dem i artikel 16.1.B e och D i förenklingsdirektivet föreslås

införda i ML kommer kedjetransaktioner av de i bilaga J angivna mineraloljorna

att kunna göras såväl mervärdesskattefritt som punktskattefritt så länge varorna

befinner sig i skatteupplaget.

 Såsom tidigare konstaterats gäller vid import av varor som skall placeras i

tillfälligt lager, frizoner, frilager eller tullager att skattskyldigheten

inträder först då varan upphör att omfattas av något av dessa förfaranden (jfr 1

kap. 5 § ML jämförd med 10 § tullagen). Sådan uppskjuten beskattning gäller inte

beträffande import av råvaror som är avsedda att placeras i skatteupplag.

Importen kan dock undantas från beskattning med stöd av den tidigare redovisade

artikeln 16.1.A. För att import av de i direktivet uppräknade varorna, oavsett

den görs till tullager eller till skatteupplag, skall få en likartad

skattemässig behandling föreslås att import i det senare fallet undantas från

mervärdesskatt på sätt som anges i direktivet. Det kan härvid noteras att en

upplagshavare som importerar bränsle får hantera bränslet under suspension från

punktskatt (prop. 1994/95:54 s. 103).

Beskattningskonsekvenser i samband med att varan lämnar lagret

Såsom föreskrivs i förenklingsdirektivet bör i ML tas in en regel om att skatt

skall tas ut när varan lämnar lagret. Vidare skall i enlighet med direktivet

anges det sätt på vilket skatten skall beräknas och vem som skall vara

skattskyldig.

 Vid import till annat lager än tullager saknas, som framgått tidigare, regler

om uppskjuten importbeskattning. Den skatt som skall tas ut då en sådan vara

lämnar lagret skall därför inte redovisas i den ordning som gäller för tull (jfr

13 kap. 1 a § ML). Detta innebär bl.a. att det är skattemyndigheten och inte

tullmyndigheten som är beskattningsmyndighet.

 Enligt direktivet är den skattskyldig som föranleder att varan upphör att

omfattas av ett lagerförfarande. Beroende på omständigheterna är det möjligt att

anse antingen köparen eller säljaren som skattskyldig. Ofta torde det vara

köparen som tar ut varan ur lagret i samband med ett förvärv. Skattskyldigheten

åvilar då köparen. I de fall omsättningen av en vara äger rum medan varan ligger

i lagret och säljaren därefter uppdrar åt exempelvis lagerhållaren att

transportera varan till köparen, torde däremot säljaren kunna anses vara den som

har tagit ut varan och därmed vara den som är skattskyldig. Skatten skall i

dessa fall motsvara den skatt som skulle ha tagits ut för denna sista omsättning

i lagret, med tillägg för den skatt som skulle ha tagits ut på eventuella

tjänsteomsättningar som gjorts under den tid varan låg i lagret efter den sista

omsättningen. I ett annat fall kan den som äger varan när den ligger i lagret

själv ta ut varan utan samband med någon omsättning till annan. I ett sådant

fall blir ägaren skyldig att betala den skatt som skulle ha tagits ut för den

import, den omsättning eller det gemenskapsinterna förvärv som föranledde att

varan blev placerad i lagret med tillägg för skatten på eventuella

tjänsteomsättningar. Exemplet förutsätter att den som äger varan inte förvärvat

den genom en omsättning av varan i lagret. I sådant fall gäller vad som ovan

sagts om skattskyldighet för den sista omsättningen.

 Om den sista omsättningen görs till en utländsk företagare i annat EG-land

eller i ett land utanför EG skall omsättningen bedömas efter de allmänna regler

som gäller för gemenskapsinterna förvärv resp. export. Om omsättningen utgör

export enligt 5 kap. 9 § ML uppkommer inte någon skattskyldighet enligt 9 c kap.

ML.

 9

Ändringar i ML föranledda av förslaget

Reglerna om skattefrihet resp. beskattning i de nu aktuella fallen samt regler

om godkännande av skatteupplag och upplagshavare bör sammanföras och bilda ett

nytt kapitel (9 c) i ML. Motsvarande systematik används i förenklingsdirektivet.

Bestämmelsen i 5 kap. 9 § första stycket 4 torde i systematiskt hänseende

lämpligen höra hemma i 9 c kap. Bestämmelsen har i praxis utnyttjats bl.a. i

samband med leverans i frihamn av bilar m.m. avsedda för försäljning till

diplomater. Frågan om skattefrihet vid försäljning till diplomater m.fl. bereds

för närvarande inom regeringskansliet. Regeringen, som avser att återkomma med

förslag till lagstiftningsåtgärder i denna fråga, är därför inte beredd att nu

upphäva och föra över bestämmelsen i 5 kap. 9 § första stycket 4 ML till 9 c

kap.

 I 9 c kap. bör även införas en bestämmelse om att det är skattemyndigheten,

som skall pröva frågor om godkännande av upplagshavare och skatteupplag. På

samma sätt som i fråga om skatteupplag inom punktskatteområdet bör det

åtminstone tills vidare vara Skattemyndigheten i Kopparbergs län som skall göra

denna prövning. En bestämmelse härom bör tas in i 12 kap. Regler om överklagande

m.m. bör tas in i 20 kap. Beträffande den verksamhet som lagerhållaren bedriver

gäller allmänna regler för registrering och beskattning.

 I 1 kap. 2 § ML bör hänvisas till de särskilda reglerna om skattskyldighet i 9

c kap. I 3 kap. bör en hänvisning göras till de särskilda undantagen från

skatteplikt i 9 c kap. En rätt till återbetalning av ingående skatt som hänför

sig till sådana omsättningar som undantas från beskattning i 9 c kap. bör

införas i 10 kap. 11 §. I de fall skattskyldigheten åligger den näringsidkare

som förvärvar varan bör han ha avdragsrätt för förvärvsskatten. Bestämmelsen i 8

kap. 2 § angående vad som utgör ingående skatt bör därför utvidgas till att även

avse beloppet av den utgående skatt som en skattskyldig förvärvare i nu aktuella

fall skall betala.

 Den som enbart utför omsättningar undantagna från skatteplikt enligt

föreslagna 9 c kap. är inte skyldig att registrera sig till mervärdesskatt här i

landet. Detta framgår av 14 kap. 1 § jämförd med 1 kap. 1 och 2 §§ ML. Någon

bestämmelse motsvarande den i artikel 22.9 är således inte behövlig i dessa

fall.

 Inför tillämpningen av det nu föreslagna regelsystemet kommer närmare

anvisningar att behöva utarbetas på verkställighetsplanet.

 10

5 Beskattningsland för omsättning av vissa

varutransporttjänster och för arbete på lös egendom

5.1 Bakgrund

Enligt övergångsordningen i sjätte direktivet skall ett flertal tjänster

beskattas i det land där de utförs. Detta får till följd att även en

näringsidkare som inte hör hemma i det landet faktureras för mervärdesskatt när

en sådan tjänst omsätts till honom. Näringsidkaren kan därefter begära

återbetalning av skatten. Antalet ansökningar om återbetalning har därmed kommit

att öka, vilket verkat hämmande på handeln med tjänsterna i fråga. Rådet har

därför under åren 1993 och 1994 beslutat medge elva av de tolv äldre

medlemsländerna en rätt att temporärt undanta vissa sådana tjänsteomsättningar.

Undantagen förutsätter att tjänsten tillhandahålls en näringsidkare som inte hör

hemma i beskattningslandet men är registrerad till mervärdesskatt i ett annat

medlemsland och skulle haft rätt till återbetalning av skatten om omsättningen

inte undantagits. De berörda tjänsterna avser värdering av och arbete på lös

egendom (artikel 9.2. c tredje och fjärde strecksatserna), transporttjänster som

anses omsatta inom landet och som har direkt samband med transport av varor inom

gemenskapen (artikel 28b.C 1) samt lastning, lossning och liknande s.k.

stödtjänster som utförs inom landet och som avser de nämnda transporttjänsterna

(artikel 9.2 c andra strecksatsen). Med undantaget följer också en avdragsrätt

för ingående skatt som hänför sig till omsättningen av tjänsterna.

 Andra förenklingsdirektivet innehåller bestämmelser som avser att ersätta den

nu nämnda särregleringen, vilken upphört den 31 december 1994 (artikel 1.7, 11

och 12). Förenklingsdirektivet bygger emellertid på delvis andra principer än på

dem som används i särregleringen.

 Enligt nuvarande regler i sjätte direktivet skall gemenskapsinterna

transporttjänster och andra tjänster som utförs i samband med varubefordran över

gränserna inom EG-området beskattas i köparens hemland, om denne är registrerad

till mervärdesskatt (artikel 28b.C, D och E). Denna princip för beskattningsland

har ansetts fungera tillfredsställande både för företagarna och myndigheterna.

Genom andra förenklingsdirektivet införs nu samma princip för varutransporter

som utförs inom ett medlemsland, om transporten har ett direkt samband med en

varutransport mellan medlemsländerna (artikel 1.7). Inhemska varutransporter

kommer därmed att jämställas med gemenskapsinterna varutransporter i dessa fall.

Motsvarande förenkling skall också gälla för stödtjänster, dvs. tjänster knutna

till sådana interna transporttjänster (artikel 28b D i sjätte direktivet),

liksom för tjänster som utförs av förmedlare som anlitats för att tillhandahålla

någon dessa tjänster (artikel 28b E.1 i sjätte direktivet).

 Tjänster som avser värdering av eller arbete på lös egendom skall enligt

sjätte direktivet anses omsatta i det land där de utförs (artikel 9.2 c). Enligt

förenklingsdirektivet (artikel 1.7) skall emellertid sådana tjänster i stället

anses omsatta i det medlemsland som utfärdat kundens registreringsnummer till

mervärdesskatt om kunden är registrerad i ett annat medlemsland än där tjänsten

faktiskt utförs. Regeln gäller dock endast under förutsättning att varorna sänds

eller transporteras ut ur det medlemsland där tjänsterna utförts.

 Förenklingsdirektivet innehåller vidare bestämmelser om skattskyldighet för

kunden beträffande de aktuella transporttjänsterna och arbetena (artikel 1.11).

5.2 Genomförandet av förenklingsdirektivet

 Promemorian: Förslaget i promemorian överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Förslaget biträds eller lämnas utan erinran.

 Skälen för regeringens förslag: Trots att tiden formellt löpt ut för de i

föregående avsnitt nämnda särlösningarna för deltransporter inom landet

tillämpas de fortfarande. Sverige har av konkurrensskäl infört samma

skattebefrielse som tillämpas av övriga medlemsländer för de berörda omsätt-

ningarna i avvaktan på att bestämmelserna i det andra förenklingsdirektivet

skall genomföras. Bestämmelserna återfinns i 10 a kap. ML om undantag från

skatteplikt för viss omsättning till utländska företagare (prop. 1994/95:202,

bet. 1994/95:SkU27, rskr. 1994/95:402, SFS 1995:700). Den regleringen bör dock

upphävas den 1 januari 1996 i samband med genomförandet av andra

förenklingsdirektivet och ersättas av direktivets regler om beskattningsland för

inhemska deltransporter och för värdering av och arbete på lös egendom.

Upphävandet av 10 a kap. medför följdändringar i 3 kap. 30 d § och 10 kap. 11 §.

 Regler om omsättningsland i fråga om transporttjänster finns i 5 kap. 5 § och

i fråga om stödtjänster, som lastning, lossning och andra tjänster som

tillhandahålls som ett led i sådana transporttjänster, i 5 kap. 6 § första

stycket 2. Omsättningsland för gemenskapsinterna varutransporttjänster regleras

dock i 5 kap. 5 a § och för stödtjänster till sådana transporttjänster i 5 kap.

6 a §. Tillämpningsområdet för 5 kap. 5 a § bör nu utvidgas till att avse även

inhemska varutransporttjänster som har direkt samband med gemenskapsinterna

transporttjänster. På motsvarande sätt bör 5 kap. 6 a § om beskattningsland för

stödtjänster till gemenskapsinterna varutransporter även avse inhemska

stödtjänster som har direkt samband med de gemenskapsinterna varutransporterna.

Vad nu sagts skall också gälla i fråga om sådana förmedlingstjänster som avses i

5 kap. 5 a och 6 a §§.

 Regler om omsättningsland i fråga om värdering av och arbete på lös egendom

återfinns i 5 kap. 6 § första stycket 3 och 4 ML. När sådana tjänster berör

parter i olika medlemsländer skall enligt förenklingsdirektivet beskattningen

ske i kundlandet. Motsvarande bestämmelse bör införas i 5 kap. genom en ny 6 b

§. Regeln förutsätter att varan sänds eller transporteras ut ur kundlandet efter

utfört arbete. Riksskatteverket befarar att detta kan medföra tillämpnings- och

kontrollproblem. Något möjlighet att avvika från direktivet i detta avseende

torde dock inte föreligga. Jfr även den föreslagna ändringen i 2 a kap. 7 §.

 Följdändringar bör göras i 5 kap. 5 och 6 §§.

 Vidare bör bestämmelser om skattskyldighet för kunden införas beträffande de

aktuella transporttjänsterna och arbetena (artikel 1.11 i

förenklingsdirektivet). Bestämmelser om sådan skattskyldighet finns i 1 kap. 2 §

första stycket 3 ML. Genom de befintliga hänvisningarna till 5 kap. 5 a och 6 a

§§ inbegrips transporttjänsterna. Skattskyldighetsparagrafen behöver därför

endast kompletteras med en hänvisning till den nya 6 b §.

 Slutligen finns i förenklingsdirektivet (artikel 1.12) bestämmelser om att

fakturan i de aktuella fallen skall innehålla uppgift om säljarens registre-

ringsnummer till mervärdesskatt och det registreringsnummer under vilket köparen

gjort sitt förvärv. Motsvarande bestämmelser i 11 kap. 5 a § ML bör kompletteras

med en hänvisning till den föreslagna 5 kap. 6 b §. Därutöver föreslås att

paragrafen förtydligas i visst avseende.

6 Arbetsbeting

6.1 Sjätte direktivet

Med arbetsbeting avses det fall att köparen beställt en vara som skall

tillverkas av säljaren men köparen tillhandahåller själv en väsentlig del av

materialet. Ett medlemsland har rätt att betrakta arbetsbeting som en omsättning

av varor och inte som en tjänsteomsättning (artikel 5.5 a i sjätte direktivet).

Enligt övergångsordningen är dessutom medlemsländerna skyldiga att i vissa fall

behandla arbetsbeting som omsättning av varor (artikel 28a.5a). Överföring av

varor jämställs som huvudregel med överlåtelse mot ersättning och beskattas

därigenom i enlighet med bestämmelserna om gemenskapsinterna förvärv. Rör

överföringen varor som är föremål för arbetsbeting skall dock överföringen under

vissa förutsättningar inte anses som en överlåtelse mot ersättning och därmed

heller inte föranleda någon beskattning såsom för gemenskapsinternt förvärv

(artikel 28a.5b). Detta gäller dock endast om beställaren och tillverkaren

bedriver skattepliktig verksamhet i respektive medlemsland, om arbetsbetinget

fysiskt utförs i ett annat medlemsland än det i vilket beställaren är

registrerad till mervärdesskatt, om det använda materialet är avsänt eller

transporterat från beställarens land och om den den produkt som tillverkas eller

monterats transporterats tillbaka till beställarens land. Är dessa

förutsättningar inte uppfyllda, kan transporten av råmaterial från beställaren

till säljaren komma att jämställas med en varuomsättning mot ersättning och

därmed beskattas.

6.2 Andra förenklingsdirektivet

I samband med att frågan om beskattningsland för värdering av och arbeten på lös

egendom behandlades i rådet togs även frågan om arbetsbeting ("contract work")

enligt artikel 28a.5a upp och beslöts om den reglering som framgår av artiklarna

1.1, 1.5, 1.6, 1.8 och 1.12 i förenklingsdirektivet.

 Den omständigheten att det finns särskilda beskattningsregler för det fall

arbeten på lös egendom utgör arbetsbeting har medfört problem för EG-handeln.

Särbestämmelsen i artikel 5.5a om att arbetsbeting skall anses som

varuomsättning slopas därför i förenklingsdirektivet. Detta innebär att

arbetsbeting kommer att behandlas som tjänst i beskattningshänseende och att de

nya reglerna om beskattningsland och skattskyldighet för arbete på lös egendom

även omfattar arbetsbeting (jfr avsnitt 5 ovan).

 Som en följd av den övriga regleringen slopas skyldigheten för den som utför

ett arbetsbeting att för kontrolländamål föra register över material som har

skickats till honom av en näringsidkare från ett annat medlemsland. För att det

fortfarande skall vara möjligt att kontrollera beskattningen i sådana fall har

det ansetts att någon form av uppgiftskyldighet måste finnas kvar. Det

föreskrivs därför att den skattskyldige genom sin bokföring måste kunna visa att

material som han har i lager inte tillhör honom utan ingår i värdering av eller

arbete på lös egendom (artikel 1.12).

 Skyldigheten att lämna periodiska sammanställningar gäller även för

varuöverföringar som ingår i ett arbetsbeting. Även dessa regler slopas (artikel

1.12)

 11

6.3 Genomförandet av förenklingsdirektivet

 Promemorian: Förslaget i promemorian överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Förslaget biträds eller lämnas utan erinran.

 Skälen för regeringens förslag: I 2 kap. 1 § första stycket 2 ML finns en

bestämmelse om att arbetsbeting skall anses som en omsättning av varor. I

enlighet med vad som föreskrivs i förenklingsdirektivet bör den regeln slopas.

 Regler om gemenskapsinterna varuöverföringar i samband med arbetsbeting finns

i 2 a kap. 7 § andra stycket 2 och i 8 § ML. Även dessa bestämmelser bör slopas

som en följd av förenklingsdirektivet (artikel 1.6). Därutöver krävs en

följdändring i 2 a kap. 2 § 3. Arbetsbetingen kommer därmed att omfattas av

bestämmelsen i 2 a kap. 7 § andra stycket 3 ML om varuöverföringar som utgör led

i en tjänsteomsättning. Bestämmelsen bör kompletteras med de ytterligare villkor

för tillämpningen som föreskrivs om i förenklingsdirektivet. Hit hör att varan

måste återsändas till beställarlandet.

 Regler om periodiska sammanställningar finns i 13 kap. 30 § ML. I paragrafen

hänvisas inte särskilt till arbetsbeting. Någon ändring är därför inte behövlig.

 Det nuvarande kravet på ett särskilt register över varor som ingår i ett

arbetsbeting har förutsatts bli reglerat genom tillämpningsföreskrifter (prop.

1994/95:57 s. 169). I den mån sådana förekommer bör de nu upphävas.

 Skyldigheten för en skattskyldig att genom tillräckligt detaljerade

räkenskaper kunna möjliggöra identifikation av varor som sänts till honom för

reparation etc. torde inrymmas i det allmänna krav som gäller för näringsidkare

om bokföring enligt god bokföringssed i 1 och 2 §§ bokföringslagen (1976:125).

7 Beskattningsunderlaget vid import

7.1 Sjätte direktivet

Beskattningsunderlaget vid import skall omfatta omkostnader, t.ex.

transportkostnader, vilka uppkommit fram till den första bestämmelseorten inom

det importerande medlemslandet (artikel 11.B.3 b första stycket). Med första

bestämmelseort avses den ort i importlandet som nämns på fraktsedeln eller någon

annan transporthandling eller, om en sådan handling saknas, den ort där första

omlastningen görs i det landet. Medlemsländerna har vidare en rätt att i

beskattningsunderlaget räkna in sådana omkostnader som uppkommit vid transport

till en annan bestämmelseort inom det importerande medlemslandet om den orten är

känd när skattskyldigheten inträder (11.B.3 b tredje stycket).

7.2 Andra förenklingsdirektivet

Enligt förenklingsdirektivet har medlemsländerna inte en rättighet utan en

skyldighet att i beskattningsunderlaget räkna in, inte bara sådana omkostnader

som uppkommit vid transport till en annan bestämmelseort inom det importerande

landet utan även sådana som uppkommit vid transport till en annan bestämmelseort

inom EG, om den orten är känd vid tidpunkten för importen (artikel 1.2).

 Ändringen syftar till att förenkla förfarandet vid beskattning av tjänster som

har samband med en varuimport (varutransporttjänster och tjänster som utgör ett

led i sådana tjänster). Samtidigt innebär den en utvidgning av

tillämpningsområdet för artikel 14.1 genom att omsättningen av tjänsterna

undantas från beskattning i motsvarande mån som ersättningen för dem skall ingå

i beskattningsunderlaget för importen. Härigenom undviks dubbelbeskattning.

 Beskattningsunderlaget för mervärdesskatt vid import skall således omfatta

alla omkostnader som uppkommit i samband med en varutransport. Detta gäller

oavsett till vilket medlemsland varorna importeras, medlemslandet vid ankomsten

till gemenskapen (sådana kostnader inkluderas alltid i beskattningsunderlaget

för importen genom en hänvisning i artikel 11.B.1 till rådets förordning nr

2913/92 artikel 32.1.e), eller något annat medlemsland, och oavsett

destinationsorten för den transport som följer efter importen, transport till en

annan del inom det importerande medlemslandet eller till ett annat medlemsland

(artikel 11.B.3 tredje stycket i lydelse enligt förenklingsdirektivet).

7.3 Genomförandet av förenklingdirektivet

 Promemorian: Förslaget i promemorian överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Generaltullstyrelsen, Grossistförbundet och

Speditörsförbundet framhåller att kostnader för varutransporter som uppkommer

efter det att varorna anlänt till platsen för införsel till EG inte skall räknas

in i tullvärdet och anser att Sverige skall verka för en ändring av EG:s

bestämmelser så att tullvärdet och beskattningsunderlaget för mervärdesskatt

blir detsamma.

 Skälen för regeringens förslag: Bestämmelsen i artikel 11.B.3 b tredje

stycket, som i dag är fakultativ, saknar motsvarighet i ML. I 7 kap. 8 § andra

stycket ML finns däremot bestämmelser motsvarande artikel 11.B. 3 b första

stycket. Eftersom regleringen i förenklingsdirektivet (artikel 1.2) är

obligatorisk bör 7 kap. 8 § andra stycket kompletteras med en bestämmelse som

anger att beskattningsunderlaget för en varuimport till Sverige, utöver

omkostnaderna fram till den första bestämmelseorten, även bör inkludera

omkostnader som uppkommit vid transport till någon annan bestämmelseort i

Sverige eller till en bestämmelseort i något annat EG-land, om denna ort är känd

vid tidpunkten för importen. Vissa redaktionella ändringar bör också övervägas.

 För undvikande av dubbelbeskattning bör vidare införas en bestämmelse som

undantar omsättning av transporttjänster och andra tjänster om ersättningen

utgör en sådan omkostnad som skall räknas in i beskattningsunderlaget för

varuimport (jfr artikel 14.1 i). Detta kan lämpligen göras i en ny 32 §, till 3

kap. ML. Samtidigt bör i 10 kap. 11 § ML införas en rätt till återbetalning av

ingående skatt som hänför sig till omsättningar som undantas på detta sätt (jfr

artikel 17.3 b).

 Från remisshåll har konstaterats att förslaget medför en diskrepans mellan

tullvärdet och beskattningsunderlaget för mervärdesskatten. Regeringen inser att

detta förhållande kan medföra praktiska problem både för tullmyndigheterna och

de skattskyldiga och avser att följa frågans hantering inom EG.

8 Återbetalning av mervärdesskatt till resenärer från ett land utanför EG

8.1 Sjätte direktivet

I artikel 15 i sjätte direktivet finns regler om undantag för export och

exportliknande transaktioner. Som export räknas bl.a. varuomsättning i

detaljistledet till en resenär från ett annat land som skall medföra varan i

sitt personliga bagage till ett land utanför EG (artikel 15.2).

8.2 Andra förenklingsdirektivet

I förenklingsdirektivet (artikel 1.3) anges de närmare förutsättningarna för

tillämpningen av exportundantaget i artikel 15.2 i sjätte direktivet. Dels anges

att resenären inte får vara etablerad inom gemenskapen, dels anges en tidsfrist

inom vilken varan måste exporteras för att skattefrihet skall föreligga. Vidare

fastställs en beloppsgräns för när undantaget är tillämpligt. Slutligen finns

bestämmelser om på vilket sätt det skall styrkas att en vara lämnat gemenskapen.

Det har härvid inte krävts bevisning i form av ett särskilt gemenskapsdokument.

Ett påtecknande ("endorsement") i form av en stämpel från tullkontoret vid

platsen för utförseln på fakturan eller en jämförlig handling har ansetts utgöra

tillräckligt bevis. Det kan noteras att varje medlemsland åläggs att till

kommissionen lämna ett prov på den stämpel som används. Kommissionen skall

därefter översända denna information till skattemyndigheterna i de andra

medlemsländerna.

 I anslutning till artikel 1.3 har medlemsländerna enats om att det påtecknande

som utförs av tullkontoren vid utresan från gemenskapen måste göras i

överensstämmelse med EG:s tullregler om kontroll av resandebagage. Bakgrunden

härtill är att det inte får råda bristande överensstämmelse mellan

tullproceduren och resandebestämmelserna. Det skall exempelvis inte kunna

förekomma att en person får en utförselstämpel i ett medlemsland och lämnar

gemenskapen via ett annat medlemsland där tullkontroll av bagaget utförs. I ett

sådant fall skulle det vara möjligt för resenären att lämna över varan till

någon annan i det sistnämnda landet, varvid varan kommer att kvarbli inom

gemenskapen.

 Vidare har medlemsländerna enats om att den som bor inom gemenskapen och som

på ett tillfredsställande sätt och inför behörig myndighet kan visa att han inom

den närmaste framtiden kommer att bosätta sig utanför gemenskapen, skall

behandlas på samma sätt som en köpare som inte är etablerad inom gemenskapen.

 Slutligen råder enighet om att de medlemsländer som anslutit sig till den

nordiska överenskommelsen om beskattning av resgods i resandetrafiken mellan de

nordiska länderna fortsätta att föreskriva att fakturor eller därmed jämförliga

handlingar som påtecknats av ett tullkontor i Norge får ersätta fakturor eller

därmed jämförliga handlingar som påtecknats av ett tullkontor där varan lämnade

gemenskapen, i de fall varan förvärvats i Danmark, Finland eller Sverige och

transporterats av norska resenärer till Norge.

8.3 Genomförandet av förenklingsdirektivet

 Promemorian: Förslaget i promemorian överensstämmer med regeringens förslag

utom i fråga om beloppsgränsen som i promemorian satts till 100 kronor.

 Remissinstanserna: Generaltullstyrelsen och Riksskatteverket anser

beloppsgränsen bör vara 1 000 kronor. Näringslivets skattedelegation och

Köpmannaförbundet finner det förhållandet att en tulltjänsteman måste intyga

utförsel av varor inköpta i annat EG-land komplicerat och byråkratiskt och

förutsätter att regeringen i gemenskapssammanhang verkar för att privata

entreprenörer liksom hittills skall kunna utföra intygsgivningen.

 Skälen för regeringens förslag: Bestämmelser motsvarande artikel 15.2

återfinns i 5 kap. 9 § första stycket 9 ML och i 14 § mervärdesskatteför-

ordningen (1994:223), MF. Reglerna innebär att omsättning av varor till en

resenär bosatt i tredje land skall anses som en skattefri exportomsättning om

säljaren kan visa att köparen i anslutning till leveransen medfört varan till

tredje land. Bestämmelserna har tillämpats så att köparen vid sitt förvärv

erlägger mervärdesskatt på vanligt sätt men att han vid utresa ur landet återfår

skatten. Ett privat företag, Sweden Taxfree Shopping STS AB, administrerar

återbetalningen av mervärdesskatten vid utresan mot en viss avgift samt utfärdar

intyg till säljaren som visar att den försålda varan förts ut ur landet.

Säljaren kan därefter behandla omsättningen som en exportomsättning i sin

bokföring.

 I de fall en resenär från tredje land inköpt varor i ett annat EG-land och via

Sverige för ut dem till tredje land krävs att den handling som intygar utförseln

måste vara utformad på ett sådant sätt att den äger rättslig giltighet i det EG-

land i vilket inköpet gjorts. Av förenklingsdirektivet (artikel 1.3) följer att

det nuvarande systemet i Sverige kan accepteras i andra EG-länder endast om

intygsgivaren har status av tullmyndighet. STS AB har av skattemyndigheten

godkänts som intygsgivare (jfr 14 § MF) och därmed erhållit formell behörighet

att utfärda intyg om utförsel och även att utföra andra åtgärder av officiell

karaktär i samband med återbetalning av mervärdesskatten. Företaget kan

emellertid inte anses som tullmyndighet ("customs office", tullkontor) i den

mening som avses i artikel 15.2. Vidare har från kommissionen framhållits att

överlåtelse av myndighetsutövning av här aktuellt slag till privata företag inte

godtas inom EG.

 Det kan således konstateras att det svenska förfarandet inte i alla delar kan

anses förenligt med EG-reglernas krav. Det är därför inte möjligt för Sverige

att tillämpa de särskilda svenska reglerna om intygsgivning i de fall där

varorna inköpts i ett annat EG-land och via Sverige förs ut till ett land

utanför gemenskapen. I dessa fall måste arrangeras att en tulltjänsteman finns

närvarande vid utförseln eller i vart fall finns lätt tillgänglig. EG:s regler

torde däremot inte hindra vårt nuvarande intygssystem för kontroll av utförseln

när det gäller varor som resenären inköpt i Sverige och som han för ut härifrån

till ett tredje land. Möjligheten med intygsgivare bör således finnas kvar i

dessa fall och utgöra ett alternativ till stämpel av tulltjänsteman. Inte heller

torde EG-reglerna hindra den återbetalning av mervärdesskatten som utövas av STS

AB.

 Ett genomförande av förenklingsdirektivet förutsätter att 14 § MF preciseras i

fråga om det sätt på vilket utförsel skall intygas.

 I 5 kap. 9 § första stycket 9 finns redan inskrivet ett krav motsvarande det i

förenklingsdirektivet (artikel 1.3) om att resenären skall vara bosatt i ett

land utanför EG. Däremot bör bestämmelsen preciseras och kompletteras med de nya

tids-och beloppsgränserna. Utförseln måste således ske senast under tredje

månaden efter den månad inköpet skedde. Omsättningens sammanlagda värde

inklusive mervärdesskatt skall enligt direktivet överstiga ett belopp

motsvarande 175 ecu för den skall kunna undantas. Det är dock möjligt att välja

ett lägre belopp för de medlemsländer som så önskar. I promemorian förslogs att

skattefriheten skulle gälla för varuförsäljningar där ersättningen utgör minst

100 kronor, vilket är den beloppsgräns som i dag gäller för återbetalning genom

intygsgivare. Generaltullstyrelsen och Riksskatteverket har föreslagit att

beloppsgränsen höjs till 1 000 kronor för att minska hanteringen för

tullpersonalen och för att skapa enhetlighet med vad som enligt ML gäller för

försäljning till turister från Norge. Regeringen konstaterar därvid att den i

Sverige valda beloppsgränsen får betydelse för tullens hantering endast när

fråga är om utförsel till tredje land av varor inköpta i Sverige och då endast

som ett alternativ till intyg genom särskild intygsgivare. I övriga fall då en

tulltjänstemans medverkan krävs är det fråga om utförsel till tredje land av

varor inköpta i annat EG-land. Det antal påtecknanden som härvid kan bli

aktuellt styrs av de beloppsgränser som tillämpas i det andra EG-landet. En viss

höjning av det i promemorian föreslagna beloppet kan dock vara motiverad.

Ersättningen föreslås därför utgöra minst 200 kronor. Med ersättning avses

priset inklusive mervärdesskatten, se 7 kap. 3 a § ML.

9 Ikraftträdande av de lagändringar som föranleds av andra förenklings-

direktivet

 Promemorian: Förslaget i promemorian överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Förslaget lämnas utan erinran.

 Skälen för regeringens förslag: Av förenklingsdirektivet framgår att

medlemsländerna skall sätta i kraft de lagar, förordningar och andra

bestämmelser som är nödvändiga för att direktivet skall kunna genomföras på

nationell nivå senast den 1 januari 1996.

 Vissa av ändringarna måste med nödvändighet göras av medlemsländerna

samtidigt, bl.a. frågan om arbetsbeting.

 Bestämmelserna om skattefri försäljning till turister från tredje land

(artikel 1.3), om förlängd korrigeringstid för fastigheter (artikel 1.4) och om

beskattningen vid vissa lagringsförfaranden (artikel 1.9) får dock sättas i

kraft tidigare än den 1 januari 1996. Det kan här noteras att Tyskland och

Luxemburg har fått rätt att sätta bestämmelserna om lagringsförfarandena i kraft

senast den 1 januari 1997.

 För svensk del bör ett samtidigt ikraftträdande den 1 januari 1996 ske av all

lagstiftning med anledning av förenklingsdirektivet.

10 Mervärdesskattefrihet för EG-institutioner

 Skälen för regeringens förslag: Särskilda regler om skattefrihet för EG:s

institutioner finns inte i ML, och heller inte i lagen (1976:661) om immunitet

och privilegier i vissa fall, till vilken ML hänvisar. Däremot skall enligt

lagen (1994:1500) med anledning av Sveriges anslutning till Europeiska unionen

vissa fördrag m.m. som anges i lagen gälla här i landet, med den verkan som

följer av fördragen. Däribland finns fördraget den 8 april 1965 om upprättandet

av ett gemensamt råd och en gemensam kommission för Europeiska gemenskaperna. I

ett särskilt protokoll till detta fördrag föreskrivs om immunitet och

privilegier för de Europeiska gemenskaperna. I artikel 3, andra stycket, i

protokollet anges att:

 Medlemsstaternas regeringar skall i alla de fall där så är möjligt vidta

 lämpliga åtgärder för att efterskänka eller betala tillbaka summan av de

 indirekta skatter och avgifter som ingår i priset på lös eller fast egendom

 när gemenskaperna för tjänstebruk gör betydande inköp i vilka denna typ av

 skatter eller avgifter inkluderas i priset. Dessa bestämmelser får dock inte

 tillämpas på ett sådant sätt att konkurrensen inom gemenskaperna snedvrids

 (SFS 1994:1501 del 1 s.434).

 EG-kommissionen har i Sverige ett representationskontor. Detta i Sverige

verkande organ bör ha samma rätt till skattefrihet som övriga internationella

organisationer har enligt 10 kap. 6 § ML. En uttrycklig bestämmelse om detta bör

tas in i nämnda bestämmelse i ML, eftersom den skattefrihet som följer av det

nämnda protokollet är oprecis och bl.a. inte omfattar tjänsteområdet. För dessa

i Sverige belägna kontor bör således det här använda återbetalningsförfarandet

användas, och med samma begränsningar som gäller för övriga

återbetalningsberättigade.

 Enligt 3 kap. 30 a § ML undantas från skatteplikt omsättning av varor som

transporteras av säljaren eller köparen eller för någonderas räkning från

Sverige till ett annat EG-land, bland annat när köparen är en internationell

organisation med säte i det andra EG-landet. En förutsättning för skattefrihet i

Sverige för sådana varuleveranser är att frihet från mervärdesskatt råder för

förvärvet enligt reglerna i det andra EG-landet. Motsvarande bestämmelser finns

i artikel 15.10 i sjätte mervärdesskattedirektivet, där villkoret för skattefria

leveranser uttrycks så att skattefrihet skall vara medgiven enligt reglerna i

organisationens värdland.

 Bestämmelserna i 3 kap. 30 a § ML innebär att varor kan sändas skattefritt

från Sverige till EG-institutioner i t.ex. Belgien, under förutsättning att det

är styrkt att skattefrihet enligt belgisk rätt medges för förvärvet. Det finns

särskilda regler för hur denna rätt till skattefri leverans skall styrkas m.m.

Bl.a. används ett särskilt dokument, som skall specificera varje leverans och

som utformats gemensamt för EG-länderna (jfr prop. 1994/95:202 s. 70ff. och vad

som anförs i avsnitt 3 ovan om tillämpligt formulär vid sådan skattefri

försäljning).

 I fråga om försändelser av varor till EG-institutionerna finns således redan

regler i den svenska lagstiftningen som uppfyller den skattefrihet som

förutsätts i det nämnda protokollet om immunitet och privilegier.

 Däremot saknas enligt den svenska lagstiftningen möjlighet att tillhandahålla

tjänster skattefritt till internationella organisationer m.m. som inte har

Sverige som värdland. Om en tjänst enligt reglerna om omsättningsland i 5 kap.

4-8 §§ ML anses omsatt i Sverige, skall beskattning ske här oavsett att kunden

är en internationell organisation etc. som i sitt värdland kan tänkas ha rätt

att förvärva tjänster av motsvarande slag utan mervärdesskatt.

 Denna fråga har aktualiserats vid det svenska medlemskapet i EU framför allt

beträffande översättnings- och andra konsulttjänster som svenska företag

tillhandahåller åt EG-institutioner i Belgien m.fl. europeiska länder. Dessa

beskattas i Sverige enligt 5 kap. 8 § första stycket jämfört med 5 kap. 7 § ML.

Övriga medlemsstater torde emellertid medge skattefrihet i dessa fall. Även om

en sådan skattefrihet inte följer av det tidigare nämnda protokollet om

immunitet och privilegier, bör en skattefrihet införas i svensk lagstiftning så

att svenska företag kan arbeta under samma villkor som de som gäller i de övriga

länderna.

 Skattefriheten bör omfatta tjänster av alla slag. Den bör tills vidare

begränsas till tillhandahållanden åt EG-institutioner. Vissa hanterings- och

kontrollproblem torde uppkomma om skattefria tillhandahållanden av tjänster

generellt skulle medges till internationella organisationer m.m. med värdland

utanför Sverige. Något behov av sådana regler har heller inte gjort sig

gällande. Mot en sådan utvidgning av skattefriheten i nuvarande skede talar

också att en översyn av EG-reglerna på detta område (artikel 15.10 i sjätte

mervärdesskattedirektivet) pågår.

 Skattefriheten för tillhandahållande av tjänster åt EG-institutionerna bör tas

in i 3 kap. 30 a § ML, som ett nytt tredje stycke.

 De nu föreslagna ändringarna i ML bör få tillämpas för tillhandahållanden som

skett den 1 januari 1995 eller senare.

 12

11 Övrigt

I det följande lämnas förslag till vissa tekniska justeringar av ML.

 Skälen för regeringens förslag: I flertalet fall är den som omsätter en vara

eller tjänst skattskyldig för omsättningen, jfr 1 kap. 2 § första stycket 1 ML.

I fråga om vissa tjänster gäller emellertid, enligt första stycket 2 i samma

bestämmelse, att det är förvärvaren som är skattskyldig under förutsättning att

den som omsätter tjänsten är en utländsk företagare. Det är här fråga om de

tjänster som anges i 5 kap. 4 och 7 §§, dvs. tjänster på fast egendom som är

belägen i Sverige resp. vissa uppräknade tjänster som tillhandahålls från ett

annat EG-land eller från ett land utanför EG.

 Att förvärvaren av tjänsten i dessa fall angetts som skattskyldig grundar sig

på förenklingsskäl. De nuvarande svenska reglerna går tillbaka till tiden före

medlemskapet i EU. Regeln om att förvärvaren görs skattskyldig i fråga om

tjänster på fast egendom i Sverige kan emellertid skapa administrativa problem,

t.ex. om förvärvaren är en privatperson som inte är hemmahörande i Sverige. I

sådana fall kan regeln snarast försvåra skatteuttaget.

 Enligt EG:s regler, sådana de kommer till uttryck i artikel 21 i sjätte

direktivet, skall förvärvaren vara skattskyldig i fråga om sådana tjänster som

anges i artikel 9.2.e i direktivet, vilket motsvarar 5 kap. 7 § ML. Det finns

dock ingen bestämmelse i direktivet om att förvärvaren kan göras skattskyldig i

fråga om omsättning av tjänster på fast egendom.

 Mot bakgrund av problemen med tillämpningen av förvärvsbeskattningen i vissa

fall, och särskilt med tanke på EG-reglernas utformning, bör regeln om

skattskyldighet för förvärvaren för vissa tjänster i fråga om fastigheter i

Sverige slopas. Den som omsätter tjänsten bör i dessa fall alltid vara

skattskyldig. 1 kap. 2 § första stycket 2 ML bör därför ändras så att

hänvisningen till 5 kap. 4 § utgår.

 Bestämmelserna i 3 kap. 21 § avseende undantag för fartyg och luftfartyg bör i

förtydligande syfte närmare anpassas till ordalydelsen i artikel 15.5 i sjätte

direktivet. Bl.a. bör klart framgå att uthyrning av fartyget är undantaget från

skatteplikt. Härmed bör avses alla typer av charter- och befraktningsavtal.

Vidare bör i en ny 21 a § införas en regel motsvarande den som anges i artikel

15.14 i sjätte direktivet, om att tjänster som tillhandahålls av mäklare och

andra förmedlare som handlar i någon annans namn och för dennes räkning inte

skall beskattas om förmedlingsverksamheten avser de omsättningar som undantas

enligt 3 kap. 21 §. Omsättningarna enligt 3 kap. 21 § är kvalificerat undantag-

na. Detta skall även gälla för förmedlingsverksamheten enligt föreslagna 3 kap.

21 a §. En bestämmelse härom bör införas i 10 kap. 11 §. Bestämmelsen i 3 kap.

21 a § bör tillämpas från och med den 1 januari 1995.

 Vid sidan om de nu föreslagna justeringarna bör även vissa justeringar göras i

9 a kap. 8 och 18 §§ samt i 10 kap. 11 § tredje stycket. Dessa kommenteras

närmare i författningskommentaren.

 Frågan om de föreslagna ändringarna i 3 kap. har väckts av Skeppsmäklarföre-

ningen. Samråd i denna fråga och i övriga frågor i detta avsnitt har skett med

Riksskatteverket.

12 Statsfinansiella effekter

Förslagen utgör i huvudsak tekniska omläggningar som inte påverkar

statsintäkterna. Förslagen innebär inte heller några sådana ändringar som kan

förväntas medföra behov av resursförstärkning till skattemyndigheterna eller

förvaltningsdomstolarna.

13 Författningskommentar

Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen

(1994:200)-

Alla uppgifter om EG-regler avser sjätte direktivet varvid beaktats de ändringar

som föranletts av andra förenklingsdirektivet om inte något annat anges.

1 kap.

2 §

Ändringen i första stycket 2 kommenteras i avsnitt 11.

 Ändringen i första stycket 3 innebär att kunden under i paragrafen angivna

förutsättningar är skattskyldig för arbete på lös egendom som skall beskattas i

Sverige enligt föreslagna 5 kap. 6 b § (jfr avsnitt 5.2). Bestämmelsen motsvarar

artikel 21.1 b i lydelse enligt artikel 28g.1b.

 I andra stycket erinras om den särskilda skattskyldighetsregeln i föreslagna 9

c kap. 5 § (jfr avsnitt 4.3).

 13

2 kap.

1 §

Bestämmelsen i första stycket 2 om att arbetsbeting skall anses som en

omsättning av varor föreslås upphävd (jfr avsnitt 6.3). Sådana omsättningar

kommer därigenom att behandlas som omsättning av arbete på lös egendom, jfr 5

kap. 6 § och föreslagna 5 kap. 6 b §. Detta får betydelse vid gränsöverskridande

handel, eftersom reglerna om omsättningsland är olika vid omsättning av varor

jämfört med tjänster. Angående överföring av varor från annat EG-land för arbete

på dem i Sverige, jfr 2 a kap. 7 §.

2 a kap.

2 §

Ändringen i tredje punkten är en konsekvens av att 8 § avseende arbetsbeting

föreslås upphävd (jfr avsnitt 6.3).

7 §

I paragrafens andra stycke anges förutsättningarna för att en varuöverföring

inte skall beskattas som ett gemenskapsinternt förvärv. Upphävandet av punkten 2

i andra stycket är en konsekvens av att särregleringen för arbetsbeting föreslås

slopad (jfr avsnitt 6.3). I stället skall samma regler gälla för varor som är

föremål för arbetsbeting i ett annat EG-land som för varor som repareras i det

andra EG-landet, jfr andra stycket punkt 3. I punkten 3 föreslås ett tillägg om

att den överförda varan skall återutföras från Sverige till beställaren av

tjänsten i ett annat EG-land. Genom att arbetsbeting i fortsättningen skall

betraktas som omsättning av tjänst har det ansetts nödvändigt att skärpa den

regel som undantar gemenskapsinterna varuöverföringar från förvärvsbeskattning i

de fall då varan förs över till ett annat medlemsland för att någon där skall

tillhandahålla reparation eller något annat arbete på varan åt den som för över

varan (artikel 28a.5.b andra stycket femte strecksatsen i sjätte direktivet).

Enligt förenklingsdirektivet (artikel 1.6) måste dessa varor efter utfört arbete

sändas tillbaka till den som gjort överföringen och till det EG-land från vilket

varorna ursprungligen har sänts eller transporterats. Motsvarande regel finns i

dag beträffande arbetsbeting, (se 2 a kap. 8 §).

8 §

Paragrafen föreslås upphävd som en konsekvens av att 2 a kap. 7 § andra stycket

2 slopas.

3 kap.

1 a §

I paragrafen erinras om den föreslagna undantagsbestämmelsen i 9 c kap. 1 § som

gäller för vissa varor under den tid de placerats i särskilda lager, jfr avsnitt

4.

 14

21 §

Ändringen kommenteras i avsnitt 11.

21 a §

Paragrafen, som motsvarar artikel 15.14 i sjätte direktivet kommenteras i

avsnitt 11.

30 a §

Ändringen kommenteras i avsnitt 10.

30 d §

Ändringen är en konsekvens av att 10 a kap. föreslås upphävt (jfr avsnitt 5.2).

32 §

Paragrafen motsvarar artikel 14.1 i. Enligt 7 kap. 8 § andra stycket skall

importörer inräkna omkostnader för tjänster vid transport fram till

bestämmelseorten i EG om denna är känd vid tidpunkten för förtullningen. I syfte

att undvika dubbelbeskattning föreslås att omsättningen av sådana tjänster

undantas från beskattning (jfr avsnitt 7.3). Jfr även 10 kap. 11 § angående

möjligheten att få återbetalning av ingående skatt hänförlig till sådana

tjänsteomsättningar.

5 kap.

5 §

Ändringen är en konsekvens av den föreslagna regeln i 5 a § första stycket om

beskattningsland för en varutransporttjänst utförd i Sverige när den är en del

av en gemenskapsintern varutransport (jfr avsnitt 5.2).

5 a §

Till grund för ändringen ligger den nya bestämmelsen i artikel 28b.C.1.

Ändringen får till följd att svensk mervärdesskatt skall betalas för en

varutransport som utförs här i landet och som är en del i en EG-transport om

köparen av tjänsten är registrerad här och åberopar sitt svenska

registreringsnummer. Däremot skall beskattning inte ske i Sverige för

varutransporter som utförs här i landet om de har direkt anknytning till en

varutransport till eller från ett annat EG-land och mottagaren av tjänsten är

registrerad i ett annat EG-land. Ändringen kommenteras närmare i avsnitt 5.2.

6 §

Ändringarna utgör en konsekvens av den föreslagna regeln i 6 b § om

beskattningsland för arbeten på lös egendom.

6 a §

Ändringen innebär att vad som i 5 a § sägs om inhemska deltransporter med direkt

anknytning till gemenskapsinterna varutransporter även skall gälla för inhemska

s.k. stödtjänster som har direkt samband med sådana inhemska deltransporter (jfr

avsnitt 5.2).

6 b §

I paragrafen, som motsvarar artikel 28b.F, fastslås att värdering av och arbete

på varor som är lös egendom, åt en näringsidkare i ett annat EG-land, skall

beskattas i Sverige om inte förvärvaren av tjänsten åberopar

mervärdesskatteregistrering i ett annat EG-land. Det förutsätts dock att

egendomen efter utfört arbete transporteras eller sänds ut från Sverige efter

utfört arbete. Sker inte detta, skall omsättningslandet för arbetet bedömas

efter huvudregeln i 5 kap. 6 § första stycket 3 och 4, dvs. arbetet skall

beskattas i Sverige om det utförs här. Jfr även föreslagna 2 a kap. 7 § första

stycket 2.

 I detta sammanhang kan noteras att medlemsländerna vid utarbetandet av

förenklingsdirektivet enats om att för det fall den tillhandahållna tjänsten

avser ett transportmedel registrerat i det land i vilket tjänsten fysiskt har

utförts, skall det förutsättas att varorna inte är avsända eller transporterade

utanför det landet.

 Reglerna om beskattningsland för arbete på lös egendom ersätter den särskilda

ordningen i 10 a kap. och kommenteras närmare i avsnitt 5.

9 §

Ändringen i första stycket 4 och i tredje stycket har gjorts mot bakgrund av att

frihamnarna upphör att finnas i sin nuvarande form den 1 januari 1996. I

praktiken kommer de att ersättas av instituten frizon eller frilager, jfr

författningskommentaren till 9 c kap. 2 §. Bestämmelsen i första stycket 4, som

närmast motsvarar artikel 16.B.b, föreslås tills vidare kvarstå i sin nuvarande

utformning, jfr avsnitt 4.3. Den nu nämnda bestämmelsen och bestämmelsen i

tredje stycket har förtydligats till att avse endast leveranser av

gemenskapsvaror. Någon materiell ändring är inte avsedd härmed. Skattefrihet i

samband med leveranser av icke-gemenskapsvaror gäller redan enligt

bestämmelserna om uppskjuten importbeskattning, jfr 1 kap. 5 §. Omsättning av

icke-gemenskapsvaror som redan är placerade i frizoner eller frilager undantas

från beskattning enligt föreslagna 9 c kap. 1 § första stycket 3. När det i 5

kap. 9 § första stycket 4 och tredje stycket talas om leveranser avses såväl

omsättning inom landet som gemenskapsinternt förvärv av den vara som levereras i

frizonen eller frilagret.

 Ändringen i första stycket 9, som motsvarar den nya lydelsen av artikel 15.2,

innebär en precisering av nuvarande regler om skattefri försäljning till

resenärer som är bosatta eller stadigvarande vistas utanför EG. Med bosatt eller

stadigvarande vistas förstås den plats som anges som sådan i pass,

identitetskort eller någon annan identitetshandling som det medlemsland där

leveransen ägt rum, godkänner som identitetshandling. Vidare föreslås vissa

tids- och beloppsgränser. Dessa kommenteras i avsnitt 8.3.

7 kap.

8 §

I första stycket har endast gjorts en redaktionell ändring. Ändringen i andra

stycket innebär att importörer vid förtullning av varor som kommer från platser

utanför EG, utöver omkostnader fram till bestämmelseorten i Sverige, skall

medräkna omkostnader för transport fram till bestämmelseorten inom EG i dess

helhet när denna är känd vid vid tidpunkten för förtullningen (jfr avsnitt 7.3).

Angående tidpunkten för skattskyldighetens inträde, se 1 kap. 5 §.

8 kap.

2 §

Bestämmelsen motsvarar artikel 17.2.a i dess lydelse enligt artikel 28f.1.

Ändringen kommenteras i avsnitt 4.3.

9 a kap.

8 §

I paragrafen anges vad som avses med skattskyldig återförsäljare. Bestämmelsen

motsvarar artikel 26a.A.e i sjätte direktivet (jfr prop. 1994/95:202).

 Enligt nämnda regel i sjätte direktivet skall även den som förmedlar en vara

anses som en skattskyldig återförsäljare. Detta avser de fall då förmedlaren

omsätter en vara i eget namn för en annans räkning. Om däremot en förmedlare

omsätter varan i annans namn och för dennes räkning, skall beskattning hos

förmedlaren avse endast själva förmedlingstjänsten.

 Andra stycket i förevarande paragraf handlar om omsättning som görs av

förmedlare. Bestämmelsens ordalydelse kan uppfattas så att den avser alla former

av förmedling, dvs. inte endast sådan förmedling som görs i förmedlarens eget

namn. För att begränsa räckvidden av bestämmelsen i enlighet med vad som gäller

enligt regeln i sjätte direktivet, bör det uttryckligen anges att det skall vara

fråga om förmedling i eget namn.

18 §

Paragrafen motsvarar innehållet i artikel 26a D c i sjätte direktivet, och

innebär bl.a. att reglerna i 5 kap. 2 § första stycket 4 om distansförsäljning

inte skall tillämpas på omsättningar som beskattas enligt regler om

vinstmarginalbeskattning (jfr prop. 1994/95:202). De omsättningar som avses är

sådana som beskattas i något annat EG-land enligt detta lands regler om

vinstmarginalbeskattning. Bestämmelsen har förtydligats i detta avseende.

9 c kap.

Kapitlet kommenteras även i avsnitt 4.3.

1 §

Första stycket 1 motsvarar artikel 16.1.A och 16.B.e, första stycket 2 motsvarar

artikel 16.1.C, första stycket 3 motsvarar artikel 16.1.D.a och första stycket 4

motsvarar artikel 16.1.D.b. Motsvarigheten till andra stycket finns i

inledningen till artikel 16.1. Tredje stycket motsvarar artikel 16.1a.

Undantagen gäller så länge varorna befinner sig inom landet under de angivna

förfarandena. Undantagen medför rätt till återbetalning av ingående skatt, se 10

kap. 11 §. Den som enbart utför omsättningar undantagna från skatteplikt enligt

9 c kap. är inte skyldig att registrera sig till mervärdesskatt här, se 14 kap.

1 § jämförd med 1 kap. 1 och 2 §§.

2 §

Paragrafen motsvarar artikel 16.1.B sista stycket.

 För begreppen gemenskapsvaror och icke-gemenskapsvaror, se artikel 4 i

tullkodexen och avsnitt 4.3. Tillfälligt lager behandlas i artikel 50-53

tullkodexen. Till dess att varor som uppvisats för tullen hänförts till en

godkänd tullbehandling skall de efter uppvisandet ha status som varor i

tillfällig förvaring. Sådana varor får endast lagras på platser som godkänts av

tullmyndigheterna enligt de villkor som fastställs av dessa myndigheter.

Tullager definieras i tullkodexen artikel 98 som varje av tullmyndigheterna

godkänt och övervakat ställe, där varor får lagras enligt fastställda villkor.

Frizoner och frilager definieras i tullkodexen artikel 166 som antingen delar av

gemenskapens tullområde eller lokaler belägna inom detta område vilka är

avskilda från resten av det. Tillstånd att inrätta frizoner och frilager

meddelas enligt 46 § tullagen (1994:1550) av regeringen.

3 §

Motsvarigheten till paragrafen finns i artikel 16.1.B andra stycket. Det

ankommer på medlemsländerna att bestämma villkoren för de lager som skall avse

andra varor än punktskattepliktiga varor.

4 §

Motsvarigheten till första stycket finns i inledningen till artikel 16.1 första

stycket. Andra stycket motsvarar artikel 16.1 tredje stycket. I fall som avses i

1 § första stycket 3 innebär ett uttag av varan ur lagret att en importsituation

uppkommer. Normalt sett skulle således en importbeskattning ske. Enligt

förenklingsdirektivet måste dock importlandet vidta nödvändiga åtgärder för att

undvika dubbelbeskattning i sådana fall. I den föreslagna paragrafens andra

stycke sägs därför att den skatt som skall tas ut enligt paragrafens första

stycke skall ges företräde framför importskatten. Detta medför bl.a. att det är

skattemyndigheten och inte tullmyndigheten som är beskattningsmyndighet i dessa

fall.

5 §

Paragrafen, som motsvarar artikel 16.1 andra stycket, kommenteras närmare i

avsnitt 4.3.

6 §

Paragrafen är utformad i enlighet med vad som anges i avsnitt 4.2.

7 §

Motsvarar artikel 16.B andra stycket. Bestämmelsen har utformats med ledning av

motsvarande bestämmelser inom punktskatteområdet för en upplagshavare av

skatteupplag men anpassats till mervärdesskatteförhållanden, jfr 4 kap. 3 §

lagen (1994:1776) om skatt på energi, 9 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt och

10 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt. Angående uttrycket yrkesmässig

verksamhet, se 4 kap. ML

8 §

Med skattemyndigheten avses Skattemyndigheten i Kopparbergs län, se 12 kap. 2 §

i förslaget.

9 §

Motsvarar bilaga J i andra förenklingsdirektivet.

 I punkt 18 avses med begreppet mineraloljor, råolja (2709), oljor ur petroleum

m.m. (2710), propan (2711 12) och butan (2711 13). Det kan noteras att begreppet

mineraloljor i punkt 18 är snävare än motsvarande begrepp i punktskattesamman-

hang (jfr rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 och rådets direktiv

92/81/EEG av den 19 oktober 1992). Angående punkt 17 kan noteras att vissa KN-nr

enligt kapitel 29 utgör mineraloljor enligt definitionen i direktivet 92/81/EEG.

10 kap.

6 §

Ändringen kommenteras i avsnitt 10.

11 §

Genom ändringarna i första stycket blir omsättningar som undantas enligt

föreslagna 9 c kap. 1 § och 3 kap. 21 a § och 32 § kvalificerat undantagna (jfr

avsnitt 4.3 resp. 7.3 och 11). Motsvarande bestämmelser finns i artikel 17.3.b.

i dess lydelse enligt artikel 28f.

 I första stycket har också gjorts en rättelse av en felaktig hänvisning till 3

kap. 23 § 8. Hänvisningen skall rätteligen avse 3 kap. 23 § 7, jfr 3 kap. 23 § i

dess lydelse enligt SFS 1995:700 (jfr prop.1994/95:202).

 Tredje stycket, syftar till att åstadkomma återbetalningsrätt för ingående

skatt för den som omsätter varor och tjänster i ett annat EG-land, jfr artikel

17.3.a. Jfr även bet. 1994/95:SkU7 s. 84.

 Sista stycket upphävs som en konsekvens av att 10 a kap. föreslås upphävt (jfr

avsnitt 5.2).

10 a kap.

Kapitlet upphävs och föreslås ersatt av den i avsnitt 5 kommenterade ordningen

innebärande ändringar och tillägg i 1 kap. 2 § första stycket 3, 5 kap. 5 §, 5 a

§, 6 §, 6 a § och 6 b § samt 11 kap. 5 a §.

11 kap.

5 a §

Paragrafen motsvarar artikel 22.3.b andra stycket första strecksatsen i lydelse

enligt artikel 28h. Ändringen kommenteras närmare i avsnitt 5.2. Den föreslagna

preciseringen innebär inte någon ändring i sak utan avser endast att åstadkomma

en närmare anpassning till lydelsen av motsvarande bestämmelse i sjätte

direktivet.

12 kap.

2 §

Skattemyndigheten i Kopparbergs län har redan i dag behörighet att pröva frågor

om godkännande av upplagshavare och av skatteupplag enligt 4 kap. 3 §

energiskattelagen, 9 § alkoholskattelagen och 10 § tobaksskattelagen (jfr 1 kap.

5 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter).

13 kap.

27 §

Paragrafen föreslås upphävd till följd av lagstiftning den 1 november 1995 (jfr

prop. 1994/95:202, SFS 1995:700).

15 kap.

1 §

Ändringarna utgör en konsekvens av att 10 kap. 12 § andra stycket upphävts genom

lagstiftning den 1 november 1995 (jfr författningskommentaren till 13 kap. 27 §

och prop. 1994/95:202, SFS 1995:700).

20 kap.

1 §

I paragrafen införs bestämmelser motsvarande dem i 12 kap. lagen om skatt på

energi.

 Beslut i frågor som avses i 9 c kap. 8 § är inte beskattningsbeslut. Detta får

till följd bl.a. att det allmänna skulle sakna överklaganderätt beträffande

dessa beslut om inte annat föreskrivs. Det föreslås därför att Riksskatteverket

ges talerätt. Riksskatteverket bör föra det allmännas talan även i de fall

sökanden eller upplagshavaren har överklagat ett beslut. I fråga om ett sådant

överklagande gäller den i 20 kap. 4 § angivna tidsfristen. I fråga om

överklagande av Riksskatteverket hos länsrätten gäller den i 23 §

förvaltningslagen (1986:223) angivna tidsfristen.

Ikraftträdande och övergångsbestämmelser

I denna del hänvisas till avsnitt 9 - 11.

 15

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över promemorian EG:s andra

förenklingsdirektiv och den svenska mervärdesbeskattningen

Efter remiss har yttrande över promemorian lämnats av Kommerskollegium,

Generaltullstyrelsen, Riksskatteverket, Konkurrensverket, Jordbruksverket,

Föreningen Auktoriserade Revisorer, Grossistförbundet Svensk Handel, Lantbrukar-

nas Riksförbund, Näringslivets Skattedelegation, Stockholms Handelskammare,

Svenska Petroleuminstitutet, Sveriges Industriförbund, Sveriges Köpmannaförbund,

Sveriges Speditörsförbund, Sweden Tax-free Shopping STS AB.

 Sveriges Industriförbund och Stockholms Handelskammare åberopar yttrandet från

Näringslivets Skattedelegation. Yttrande har också inkommit från Svenska

Arbetsgivareföreningen, som åberopar yttrandet från Näringslivets Skattedele-

gation.

 Sveriges Köpmannaförbund har utöver eget yttrande åberopat yttrande från

Näringslivets Skattedelegation.

 55

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1995-10-12

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bertil Voss, justitierådet Johan Munck,

regeringsrådet Karl-Ingvar Rundqvist.

Enligt en lagrådsremiss den 28 september 1995 (Finansdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring

i mervärdesskattelagen (1994:200).

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Marianne[REDACTED_EFTERNAMN].

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

 56

Förteckning över åberopade EG-direktiv m.m.

Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av

medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för

mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT nr L 145, 13.6.1977, s. 1, Celex

377L0388 (EGT nr L 365, 31,12,1994, s. 53, Celex 394L0076).

Rådets direktiv 91/680/EEG av den 16 december 1991 med kompletteringar av det

gemensamma mervärdesskattesystemet och med ändringar i direktivet 77/388/EEG

syftande till upphävande av de inre gränserna (EGT nr L 376, 31.12.1991, s. 1,

Celex 391L0680).

Rådets direktiv 92/111/EEG av den 14 december 1992 med ändringar i direktivet

77/388/EEG och införande av förenklingsåtgärder för mervärdesskatten (EGT nr L

384, 30.12.1992, s. 47, Celex 392L0111).

Rådets direktiv 95/7/EG av den 10 april 1995 om ändring av direktiv 77/388/EEG

och om införande av nya förenklingsåtgärder avseende mervärdesskatt -

Tillämpningsområde för vissa undantag från beskattning och praktiska åtgärder

för genomförandet (EGT nr L 102, 5.5.1995, s. 18, Celex 395L0007).

Rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för

punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana

varor (EGT nr L 76, 23.3.1992 s. 1, Celex 392L0012).

Rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om en harmoniserad

skattestruktur för mineraloljor (EGT nr L 316, 31.10.1992, s. 12, Celex

392L0081).

Rådets förordning nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en

tullkodex för gemenskapen (EGT nr L 302, 19.10.1992, s. 1, Celex 392R2913).

 57

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 19 oktober 1995

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,

Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:58 EG:s andra förenklingsdirektiv och

den svenska mervärdesbeskattningen.

 58

Rättsdatablad

Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för

 inför, ändrar, upp-bakomliggande

 häver eller upp- EG-regler

 repar ett normgiv-

 ningsbemyndigande

Mervärdesskattelagen (1994:200) 395L0007

 59