Regeringens proposition

 1993/94:51

 Överföring och mottagande av flyktingar från f.d.

 Jugoslavien m.m.

 Regeringen överlämnar denna proposition till

 riksdagen.

 Stockholm den 7 oktober 1993

 Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Birgit[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Kulturdepartementet)

 Propositionens huvudsakliga innehåll

 I propositionen läggs fram förslag om överföring

 till Sverige av upp till 6 000 skyddsbehövande

 personer under budgetåret 1993/94 utöver den

 flyktingkvot på ca 1 800 personer som riksdagen

 tidigare beslutat om. Av dessa skall upp till 5 500

 personer kunna föras över från f.d. Jugoslavien och

 ca 500 personer från andra områden i världen som i

 första hand FN:s flyktingkommissarie bedömer behöva

 skydd i ett tredje land.

 I propositionen föreslås också att ett särskilt

 stimulansbidrag bör ges till kommuner som under det

 närmaste året kraftigt utökar sitt

 flyktingmottagande och till kommuner som redan nu

 har överenskommelse om ett stort flyktingmottagande

 och som ändå ökar detta. För detta ändamål och för

 förstärkning av bl.a. ambassaden i Zagreb till

 följd av en förväntad ökning av anknytningsärenden

 föreslås att riksdagen anvisar 1 758,7 miljoner

 kronor. på ett nytt reservationsanslag. Härav avser

 1 750 miljoner kronor stimulansbidrag till kommuner

 som ökar sitt flyktingmottagnade. Genom

 stimulansbidraget beräknas förläggningskostnaderna

 kunna minskas med totalt ca 2 600 miljoner kronor

 under innevarande och nästa budgetår.

 1 Förslag till riksdagsbeslut

 Regeringen föreslår att riksdagen

 1. godkänner den huvudsakliga inriktningen av ett

 handlingsprogram med syfte att det till Sverige

 skall kunna föras över upp till 6 000

 skyddsbehövande inom ramen för en utökad

 flyktingkvot (avsnitten 4 och 5),

 2. godkänner att ett tillfälligt stimulansbidrag

 införs för att öka kommunernas flyktingmottagande

 (avsnitt 6),

 3. till Särskilda åtgärder i flyktingmottagandet

 m.m. för budgetåret 1993/94 under elfte huvudtiteln

 anvisar ett reservationsanslag på 1 758 700 000

 kronor.

 2 Ärendet och dess beredning

 Regeringen fattade den 21 juni 1993 ett

 principbeslut om asylsökande från

 Bosnien-Hercegovina i ett ärende som överlämnats

 från Statens invandrarverk. Beslutet innebär under

 rådande läge att skyddsbehövande bosnier som sökt

 asyl i Sverige efter prövning i de enskilda

 ärendena kommer att beviljas permanent

 uppehållstillstånd. Bakgrunden till detta beslut

 var att regeringen inte ville låta de asylsökande

 från Bosnien-Hercegovina vänta längre på besked om

 under vilka omständigheter de skulle få vistas i

 Sverige. Det fanns varken då eller nu något som

 tyder på att de inom den närmaste framtiden kommer

 att kunna återvända till sitt hemland. Det vore

 därför orimligt att låta dessa människor under lång

 tid avvakta beslut på svenska förläggningar.

 Regeringen beslutade samtidigt att införa krav på

 visering för medborgare i Bosnien-Hercegovina.

 Chefen för Kulturdepartementet uttalade i samband

 med detta beslut att riksdagen under hösten skulle

 få ta ställning till ett förslag om en väsentligt

 utökad flyktingkvot för att möjliggöra överföring

 till Sverige av skyddsbehövande bosnier.

 Till följd av regeringsbeslutet att bevilja

 permanent uppehållstillstånd för skyddsbehövande

 bosnier kommer utflyttningen i kommunerna av

 personer som beviljats uppehållstillstånd att

 behöva öka i väsentlig omfattning. Detta kommer att

 ställa särskilda krav på kommunerna. En ytterligare

 följd av regeringsbeslutet är att

 anhöriginvandringen kommer att öka. Detta innebär

 att de svenska utlandsmyndigheterna i närområdet

 kommer att få en ökad mängd anknytningsärenden.

 I budgetpropositionen 1992/93 föreslog regeringen

 att riksdagen skulle anslå medel för överföring av

 ca 1 800 flyktingar. Mot bakgrund av kriget och

 övergreppen i Bosnien-Hercegovina och krisen i

 övrigt i f.d. Jugoslavien uppdrog regeringen den 1

 juli 1993 åt Statens invandrarverk att inrikta hela

 denna kvot på överföring av flyktingar och andra

 skyddsbehövande från f.d. Jugoslavien. I beslutet

 aviserade regeringen att den under hösten 1993

 skulle återkomma till riksdagen med förslag om

 utvidgning av flyktingkvoten av skyddsbehövande

 från f.d. Jugoslavien till Sverige samt redovisa

 sin framtida syn på överföringen till Sverige av

 andra flyktingar och skyddsbehövande än de som

 kommer från f.d. Jugoslavien.

 Med hänsyn till det akuta behovet av insatser i

 f.d. Jugoslavien har förslaget av tidsskäl inte

 remissbehandlats. Inför ärendets beredning har

 Sverige och Danmark gemensamt inhämtat information

 om behovet av insatser i f.d. Jugoslavien. Vidare

 har yttrande inhämtats från Statens invandrarverk.

 Svenska kommunförbundet har givit in en skrivelse

 till regeringen där man pekar på de krav som den

 utökade utflyttningen kommer att ställa på

 kommunerna.

 3 Regeringens sammanfattande bedömning av

 situationen och behov av nödvändiga åtgärder

 Under förra budgetåret sökte totalt 80 600 personer

 asyl i Sverige, varav fler än 80% kom från f.d.

 Jugoslavien. Vid tiden för regeringens vägledande

 beslut den 21 juni i år väntade 66 400 personer på

 att få sin asylansökan prövad av Statens

 invandrarverk i första instans. Den största gruppen

 _ 42 000 personer _ utgjordes av personer från

 Bosnien-Hercegovina.

 I slutet av juni 1993 hade Invandrarverket ca 270

 utredningsslussar och förläggningar i drift med

 sammanlagt ca 90 000 asylsökande och flyktingar.

 Regeringsbeslutet den 21 juni 1993 leder till att

 det stora flertalet av dem som flytt från

 Bosnien-Hercegovina kommer att få sina

 asylansökningar prövade av Invandrarverket före

 utgången av mars 1994. I de flesta fall väntas

 verkets beslut innebära tillstånd för bosättning i

 Sverige.

 Invandrarverket har försökt uppskatta hur många

 nära anhöriga till bosnierna som kan väntas söka

 återförena sig med de sina i Sverige. Denna

 anhöriginvandring kan enligt Invandrarverkets

 erfarnehetsberäkningar efter andra grupper komma

 att uppgå till 45 000_50 000 personer. Det måste

 dock understrykas att alla skattningar av möjlig

 anhöriginvandring är mycket osäkra. När det gäller

 bosnierna finns mycket som tyder på att många

 familjer redan är samlade i Sverige. Regeringen

 bedömer därför att anhöriginvandringen till bosnier

 som beviljas permanent uppehållstillstånd

 sammanlagt under budgetåren 1993/94 och 1994/95 kan

 komma att ligga i intervallet 20 000_30 000

 personer.

 En ansökan från en anhörig skall prövas

 individuellt. Flertalet ansökningar väntas komma

 från personer som befinner sig i f.d. Jugoslavien.

 Regeringen anser därför att en viss temporär

 förstärkning av bl.a. ambassaden i Zagreb i syfte

 att ge förbättrade möjligheter att ta hand om den

 kraftigt utökade ärendemängden. Det ytterligare

 anslagsbehovet budgetåret 1993/94 beräknas till 8,7

 miljoner kronor.

 Mot bakgrund av situationen i f.d. Jugoslavien

 beslutade regeringen den 1 juli 1993 att den redan

 fastställda flyktingkvoten för budgetåret 1993/94 _

 ca 1 800 personer _ i första hand skall avse

 personer från f.d. Jugoslavien. I det följande

 kommer regeringen att närmare utveckla skälen till

 att flyktingkvoten för budgetåret 1993/94 utökas

 med ytterligare upp till 6 000 personer. Kostnaden

 för den utökade flyktingkvoten beräknas till 830

 miljoner kronor, huvudsakligen ersättningar till

 kommunerna för mottagandet av flyktingarna.

 Utbetalningarna av dessa ersättningar beräknas i

 huvudsak belasta nästa budgetårs statsbudget.

 Före regeringens beslut om krav på visering för

 medborgare i Bosnien-Hercegovina kom det ca 1 700

 asylsökande per vecka till Sverige. Nu rör det sig

 om i genomsnitt 175. Regeringen finner det därför

 skäligt att ändra de antaganden om

 asyltillströmningen som gjordes i årets

 budgetproposition och som fortfarande låg till

 grund för beräkningarna i den reviderade

 finansplanen. I stället för ett grundantagande om

 30 000 nya asylsökande budgetåret 1993/94 utgår

 regeringen nu från att Invandrarverket bör kunna

 alternativplanera förläggningssystem och

 kommunmottagande under den nya förutsättningen att

 antalet asylsökande inte kommer att överstiga 15

 000.

 Under de angivna förutsättningarna bör

 ambitionsnivån vara att Invandrarverket under

 budgetåret 1993/94 skall kunna kommunplacera

 åtminstone 30 000 fler personer med permanent

 uppehållstillstånd än vad som nu finns avtalat med

 kommunerna. Antalet disponibla kommunplatser

 budgetåret 1993/94 uppgår för närvarande till 32

 000.

 Förutsatt högst 15 000 nya asylsökande även nästa

 budgetår och en flyktingkvot på 2 000 personer, bör

 Invandrarverket ha sådana avtal med kommunerna att

 verket kan disponera 47 000 kommunplatser

 budgetåret 1994/95.

 Det kommer därför under de närmaste åren således

 att ställas stora krav på kommunerna att ta emot

 flyktingar i avsevärt större omfattning än man

 gjort hittills och än vad nuvarande planering utgår

 från. Om inte kommunerna ökar sitt mottagande

 kommer många flyktingar att bli kvar lång tid på

 förläggning sedan de beviljats uppehållstillstånd.

 Som en generell regel gäller att kostnaden för

 att ersätta en kommun för att den tar emot en

 flykting är densamma för staten, oavsett när

 personen i fråga tas emot. "Onödig

 förläggningsvistelse" sedan en person fått

 tillstånd att stanna i Sverige och skall flytta ut

 i en kommun ökar alltså statens kostnader, utan att

 innebära några fördelar. För att stimulera

 kommunerna att öka mottagandet kraftigt jämfört med

 vad som tidigare planerats, föreslår regeringen att

 ett stimulansbidrag skall kunna utgå. Ett sådant

 stimulansbidrag bör kunna ges till kommuner som för

 år 1994 träffar överenskommelse med Invandrarverket

 om ett kraftigt utökat flyktingmottagande.

 Stimulansbidrag bör också kunna utgå till kommuner

 som redan nu har ett stort flyktingmottagande men

 som ändå ökar detta och som under en viss avgränsad

 tid tar emot de flyktingar man träffar

 överenskommelse om.

 Om stimulansbidragen får avsedd effekt förväntas

 förläggningsvistelserna kunna avkortas väsentligt

 och antalet förläggningsplatser vara nere i drygt

 23 000 vid utgången av budgetåret 1994/95. Ungefär

 hälften av dessa bör kunna avvecklas under den

 närmaste tiden därefter. De sålunda minskade

 förläggningskostnaderna för innevarande och nästa

 budgetår kan beräknas till 2 600 miljoner kronor.

 De tillkommande kostnaderna för stimulansbidragen

 beräknas bli 1 750 miljoner kronor om de utnyttjas

 fullt ut i kommunerna.

 4 Överföring till Sverige av skyddsbehövande

 från f.d. Jugoslavien

 Regeringens förslag: Flyktingkvoten för

 budgetåret 1993/94 skall kunna utökas med upp

 till 6 000 personer. Av dessa skall upp till 5

 500 kunna föras över från f.d. Jugoslavien.

 Skälen för regeringens förslag:

 Den aktuella flyktingsituationen

 Kriget i Bosnien-Hercegovina och den allvarliga

 konflikten i resten av f.d. Jugoslavien har lett

 till en mycket allvarlig flyktingsituation. Totalt

 finns i f.d. Jugoslavien närmare fyra miljoner

 internflyktingar, dvs människor som tvingats fly

 från sina hem och som sökt skydd på annan ort i

 f.d. Jugoslavien. Ytterligare ca 800 000 människor

 har lämnat landet. Dessa har huvudsakligen sökt sig

 till ett fåtal länder i Europa. Cirka 40 000 har

 sökt och kan bedömas komma att erhålla skydd i

 Sverige. Det stora flertalet av internflyktingarna

 i f.d. Jugoslavien får betecknas som utsatta även

 om de i dagsläget fått skydd i närområdet. Om inte

 en snar lösning på krisen innefattar en hållbar

 fredsuppgörelse, så kan den kommande vintern få

 katastrofala följder för stora grupper av

 befolkningen. En sådan situation kan komma att

 ställa stora krav på omfattande hjälpinsatser i

 närområdet men kan också öka behovet av skydd i

 andra delar av Europa.

 Internationell samverkan

 Sverige är en av de största bidragsgivarna till

 humanitära insatser för flyktingar i f.d.

 Jugoslavien. Det svenska biståndet har främst

 kanaliserats genom FN, Röda Korset samt enskilda

 svenska organisationer. Under budgetåret 1992/93

 var det svenska biståndet över 400 miljoner kronor.

 Detta bistånd har främst gått till hjälpinsatser i

 närområdet. Det är fråga om omfattande insatser för

 att skydda personer och varutransporter samt

 vårdinsatser.

 Insatser i närområdet kan vara att föredra t.ex.

 om man kan hjälpa samma antal flyktingar och andra

 skyddsbehövande till en lägre kostnad. En annan

 viktig princip är att skapa förutsättningar för

 flyktingar att leva kvar i familjegemenskapen i

 närområdet bl.a. för att de så snart konflikten

 lösts skall kunna återvända hem. Det är regeringens

 mening att hjälpinsatserna i närområdet även i

 fortsättningen skall komma att utgöra den

 viktigaste delen i de svenska insatserna till

 förmån för flyktingarna i f.d. Jugoslavien.

 Inställningen att insatser i närområdet måste

 prioriteras delas av FN:s flyktingkommissarie, EG,

 den bosniska regeringen och flera av

 hjälporganisationerna på plats.

 Sverige är i dagsläget ett av de länder i

 Västeuropa som tagit emot flest asylsökande från

 f.d. Jugoslavien räknat i förhållande till

 invånarantalet. Den ojämna fördelningen vad gäller

 mottagandet av skyddsbehövande från f.d.

 Jugoslavien och övriga hjälpinsatser har av

 regeringen påtalats i internationella fora.

 Sveriges statsminister framhöll redan vid

 ESK-toppmötet i Helsingfors sommaren 1992 att

 situationen påkallar ett betydligt förstärkt

 europeiskt samarbete. Senare har regeringen bl.a.

 vid FN:s flyktingkommissaries konferens för

 humanitär hjälp i f.d. Jugoslavien påtalat behovet

 av en beredskap att kunna ta emot skyddsbehövande

 som inte kan beredas skydd i närområdet och att

 detta måste ske i en anda av internationell

 solidaritet. Sverige har tillsammans med Danmark,

 Schweiz, Tyskland och Österrike tagit emot ca 90 %

 av de människor som lämnat närområdet. Sonderingar

 pågår f.n. mellan bl.a. dessa länder för att

 utveckla ett mera formellt system för fördelning av

 flyktingar från f.d. Jugoslavien i Europa att ha i

 beredskap för att t.ex. kunna möta de behov som kan

 komma att uppstå under den kommande vintern.

 Insatser i Sverige

 Även om insatser i närområdet är viktigast,

 eftersom de når flest flyktingar och en mer

 solidarisk fördelning av flyktingar från f.d.

 Jugoslavien mellan länderna eftersträvas, kan det

 komma att finnas ett fortsatt behov av insatser i

 Sverige. Krisen i f.d. Jugoslavien har som ovan

 nämnts lett till att den beslutade flyktingkvoten

 för budgetåret 1993/94 tas i anspråk för överföring

 av människor från f.d. Jugoslavien. Det bör dock

 finnas en beredskap för att täcka uppkommande

 behov, därför föreslår regeringen nu en utökad

 flyktingkvot för att vid behov möjliggöra

 överföring till Sverige av flyktingar och andra

 skyddsbehövande från f.d. Jugoslavien.

 Sverige är ett av de få länder i Europa som

 prövar asylärenden angående medborgare i

 Bosnien-Hercegovina och som därvid beviljar

 permanent uppehållstillstånd av humanitära skäl.

 Dessa beslut fattas bl.a. mot bakgrund av att det i

 dagsläget inte finns något som tyder på att de

 bosnier som befinner sig i Sverige kommer att kunna

 återvända inom den närmaste framtiden. I juni 1993

 beslutade regeringen att införa krav på visering

 för medborgare i Bosnien-Hercegovina. I bakgrunden

 till detta beslut ingick att flertalet av de

 bosnier som kommit till Sverige inte kommit direkt

 från hemlandet utan redan tidigare haft skydd i

 annat land. Chefen för Kulturdepartementet uttalade

 samtidigt att regeringen kommer att föreslå

 riksdagen en väsentligt utökad flyktingkvot

 inriktad på medborgare i f.d. Jugoslavien.

 Regeringen vill möjliggöra ett mottagande av

 verkligt skyddsbehövande i mer ordnade former.

 Regeringen har instruerat Invandrarverket att den

 beslutade kvoten för innevarande budgetår skall

 användas för uttagning av personer från f.d.

 Jugoslavien.

 Den omständighet att bosnierna beviljas permanent

 uppehållstillstånd är inte något som påverkar deras

 möjlighet att återvända till sitt hemland när

 omständigheterna så tillåter. Det är regeringens

 avsikt att när kriget är slut och det blir aktuellt

 med stöd för återuppbyggande av landet också

 överväga frågor om stimulanser och stöd för de

 bosnier som då vill återvända. Om det skulle bli en

 snar fred i Bosnien-Hercegovina har regeringen för

 avsikt att återkomma till riksdagen. Vid ett

 fredsslut kan det bli aktuellt med andra svenska

 insatser med större inriktning på bl.a. insatser i

 närområdet och insatser till förmån för dem som

 önskar återvända till Bosnien-Hercegovina.

 Kvotens utformning och inriktning

 På grund av den allvarliga situationen och den

 svårförutsebara utvecklingen i f.d. Jugoslavien

 måste utformningen av beslut om den aktuella kvoten

 möjliggöra flexibilitet vad gäller antal beroende

 på behov, situationens utveckling, eventuella

 internationella överenskommelser etc. Även själva

 kriterierna för uttagning inom kvotens ram måste

 vara flexibla beroende på behov av insatser i och

 utanför närområdet. De flesta europeiska länder har

 infört krav på visering för de nya stater som utgör

 f.d. Jugoslavien vilket lett till att möjligheten

 för skyddsbehövande att lämna området inskränkts.

 FN:s flyktingkommissarie har påpekat att det finns

 behov av ett slags säkerhetsventil ut för personer

 som ej kan få skydd i närområdet. Genom utökningen

 av flyktingkvoten kan, om och när det blir

 nödvändigt, Sverige bidra till att trycket på

 närområdet minskar och att människor utan

 tillfredsställande skydd ges sådant skydd i

 Sverige. Därför förordar regeringen en inriktning

 som innebär att det till Sverige skall kunna

 överföras upp till 5 500 flyktingar och andra

 skyddsbehövande från f.d. Jugoslavien. Regeringen

 förordar att kvoten tas i anspråk om och efter hand

 som behov uppstår och avser att utforma närmare

 instruktioner till Invandrarverket om detta.

 Den överföring som nu avses bör, som påpekats

 ovan, främst ta sikte på skyddsbehövande som inte

 kan förväntas få tillfredsställande skydd i

 närområdet. Även överföring av människor som är i

 akut behov av vård skall kunna komma i fråga. Mot

 bakgrund av de nya beroendeförhållanden som kriget

 i f.d. Jugoslavien kommit att innebära i familje-

 och vänkretsar bör även en vidare grupp av anhöriga

 än vad som annars är aktuell i

 överföringssammanhang kunna komma i fråga för

 överföring till Sverige. Här avses bl.a. barn över

 20 år, syskon och föräldrar som inte enligt rådande

 praxis vid tillämpning av utlänningslagen kan komma

 i fråga för anhöriginvandring, dessas familjer samt

 övriga släktingar och människor som på grund av den

 rådande situationen hamnat i beroendeförhållande

 till härvarande personer. Kvoten skall inte omfatta

 anhöriga enligt utlänningslagen till de bosnier som

 redan befinner sig i Sverige och har permanent

 uppehållstillstånd. Dessa ärenden skall prövas på

 sedvanligt sätt. Däremot bör övriga anhöriga eller

 personer i beroendeställning till de härvarande

 räknas av på kvoten.

 Mot bakgrund av vad som ovan anförts bör arbetet

 med uttagningen ta hänsyn till föreliggande

 omständigheter, utvecklingen i området och

 vädjanden från FN:s flyktingkommissarie. Man bör så

 långt det är möjligt försöka ta ut hela familjer

 och härvid ta hänsyn till de beroendeförhållanden

 som ovan redogjorts för. Vid uttagning för

 överföring bör i största möjliga mån samarbete med

 FN:s flyktingkommissarie och eventuellt

 Internationella Röda Korskommittén eftersträvas.

 Regeringen kommer att fortsätta med

 internationella sonderingar och överläggningar i

 syfte att få till stånd bredare överenskommelser om

 ett system för fördelning av flyktingar från f.d.

 Jugoslavien. I detta sammanhang bör särskild hänsyn

 tas till fall som någon av de ovan nämnda

 organisationerna anvisar, det kan bl.a. vara fråga

 om att överföring till tredje land är ett villkor

 för att skyddsbehövande personer skall kunna lämna

 f.d. Jugoslavien. Vid överföring bör, om

 flyktingkommissarien inte har möjlighet att

 medverka vid uttagning till hela eller delar av

 kvoten, andra vägar för uttagning sökas. Man bör då

 särskilt överväga överföring av personer som ingår

 i de ovan nämnda familje- och vänkretsarna. I denna

 uttagning bör uttagningsresor eller motsvarande

 samt samarbete med svenska beskickningar i

 närområdet övervägas.

 Det måste dock understrykas att överföring till

 Sverige inte är något självändamål. Inriktningen

 skall i första hand vara insatser i närområdet.

 Först när dessa inte är tillfredsställande bör

 överföringar till Sverige eller andra länder komma

 i fråga. Endast så stor del av kvoten som kan

 motiveras utifrån denna grundsyn och strategiska

 inriktning bör tas i anspråk. Regeringen kommer

 hela tiden att mycket nära följa utvecklingen. Det

 bör vidare vara en strävan att inrikta kvoten i

 samråd med flera länder, så att ett effektivt

 system för fördelning av flyktingar från f.d.

 Jugoslavien kan etableras i Europa.

 Avräkning på kvoten

 Vid uttagningen bör man sträva efter att i så stor

 utsträckning som möjligt ta ut hela familjer.

 Avräkning på kvoten skall ske av alla som tas ut på

 kvoten och dessas anhöriga som får tillstånd att

 resa in i Sverige under budgetåret. Som framgår

 ovan avses avräkning inte ske med anhöriga till de

 personer som redan befinner sig i Sverige och som

 har uppehållstillstånd om dessa anhöriga har rätt

 till familjeåterförening enligt rådande praxis vid

 tillämpning av utlänningslagen.

 5 Överföringar till Sverige av skyddsbehövande

 från andra områden i världen

 Regeringens förslag: Inom ramen för

 flyktingkvoten skall ca 500 flyktingar från

 andra delar av världen än f.d. Jugoslavien

 kunna föras över till Sverige under budgetåret

 1993/94.

 Skälen för regeringens förslag: Även i andra

 delar av världen finns flyktingar och andra

 skyddsbehövande som i många fall inte kan återvända

 till sina respektive hemländer. Enligt FN:s

 flyktingkommissaries bedömning bör dessa erbjudas

 bosättning i andra länder än de där nu befinner

 sig, s.k. resettlement. FN:s flyktingkommissarie

 genomför varje år en sammanställning av det globala

 behovet av resettlement-platser. Sverige är ett av

 tio länder som ställt resettlement-platser till

 flyktingkommissariens förfogande. Under senare år

 har Sverige ställt ca 2 000 platser per år till

 förfogande för denna globala överföring. Det har

 främst varit fråga om personer för vilka ingen

 annan lösning än resettlement varit möjlig. Mot

 bakgrund av krisen i f.d. Jugoslavien och Sveriges

 betydande åtagande till följd härav finner

 regeringen att det för närvarande bara är akuta

 ärenden beträffande personer som befinner sig i

 omedelbar fara som kan komma i fråga för överföring

 hit. Invandrarverket har bedömt att behovet av

 sådan överföring uppgår till ca 500 personer.

 Regeringen anser mot denna bakgrund att omkring 500

 personer bör beredas möjlighet att komma till

 Sverige inom ramen för flyktingkvoten.

 6 Åtgärder för att öka kommunernas

 mottagande av flyktingar

 Regeringens förslag: Ett särskilt

 stimulansbidrag betalas ut till kommuner som

 under det närmaste året kraftigt utökar sitt

 flyktingmottagande och till kommuner som redan

 nu har överenskommelse om ett stort

 flyktingmottagande men som ändå ökar detta.

 Skälen för regeringens förslag:

 Ökat behov av kommunplatser

 Som nämnts under avsnitt 2 fattade regeringen den

 21 juni 1993 ett principbeslut att skyddsbehövande

 bosnier som sökt asyl i Sverige skulle beviljas

 permanent uppehållstillstånd. Regeringen uttalade

 vid samma tillfälle att skyddsbehövande människor

 från f.d. Jugoslavien skulle ges tillstånd att resa

 till Sverige inom ramen för en väsentligt utökad

 flyktingkvot.

 Statens invandrarverk har som en konsekvens av

 regeringens beslut ambitionen att kunna träffa

 överenskommelser med kommunerna om ca 70 000

 kommunplatser under kalenderåret 1994. Det

 sammanlagda behovet av kommunplatser under

 budgetåren 1993/94 och 1994/95 bedöms till ca 110

 000. Platsbehovet avser kommunplaceringar av såväl

 kvotflyktingar som sådana utlänningar som flyttar

 ut från en förläggning. Även kommunplatser för

 anhöriga till flyktingar ingår i det bedömda

 platsbehovet.

 Invandrarverket bedömde inför budgetåret 1993/94

 att verket skulle kunna träffa överenskommelser med

 kommunerna om ett mottagande i ett intervall där

 högsta nivån är 32 000 platser. Den nya situation

 som uppkommit ställer stora krav på kommunerna att

 ta emot flyktingar i avsevärt större omfattning än

 vad nuvarande planering utgår från.

 Kommunernas kostnader vid ett ökat

 flyktingmottagande

 Svenska kommunförbundet har i en skrivelse till

 regeringen den 13 september 1993 uttalat att ett

 kraftigt utökat flyktingmottagande i kommunerna

 ställer stora krav på en redan ansträngd kommunal

 ekonomi och att det därför är nödvändigt att

 kommunerna fullt ut får täckning för de

 kostnadsökningar som följer av ett ökat

 flyktingmottagande. Kommunförbundet anser att

 kommunerna i rådande arbetsmarknadssituation inte

 får den täckning av sina kostnader för

 flyktingmottagandet som var avsikten när nivån på

 nuvarande schablonersättning fastställdes. Ett

 flyktingmottagande som nu är aktuellt kräver

 vidare, enligt Svenska kommunförbundet, stor

 flexibilitet och uppfinningsrikedom där temporära

 lösningar när det gäller boende och arbete blir

 nödvändiga. Även investeringar i samband med det

 ökade flyktingmottagandet kan bli aktuella.

 Sammantaget kräver detta att ökade resurser ställs

 till kommunernas förfogande. Svenska

 kommunförbundet anser att de medel som frigörs när

 Invandrarverket reducerar sin

 förläggningsverksamhet bör kunna användas för att

 skapa förutsättningar för kommunerna att öka sitt

 flyktingmottagande.

 Mot bakgrund av regeringens beslut att ge

 skyddsbehövande från Bosnien-Hercegovina permanent

 uppehållstillstånd har Statens invandrarverk

 utfärdat en instruktion till verkets regioner om

 utbildningsinsatser vid förläggningar för

 asylsökande och flyktingar från

 Bosnien-Hercegovina. Syftet med undervisningen

 skall vara att ge kunskaper och färdigheter i det

 svenska språket samt kunskaper om det svenska

 samhället så att flyktingarna får en god grund för

 fortsatta studier eller arbete vid en kommande

 kommunplacering. För ungdomar i åldern 16_18 år

 kommer Invandrarverket att anordna utbildning

 motsvarande den introduktionsutbildning som ges

 inom ramen för individuella program i

 gymnasieskolan. Statens invandrarverk kommer vidare

 under förläggningstiden att intensifiera

 kartläggningen av flyktingarnas utbildningsbakgrund

 och arbetslivserfarenhet i syfte att underlätta

 kommunernas och arbetsmarknadsverkets arbete med

 individuella introduktionsplaner. Genom dessa

 åtgärder under förläggningstiden ökar

 förutsättningarna för att de bosniska flyktingarna

 skall integreras väl i det svenska samhället efter

 utflyttning i en kommun.

 Den intensifierade svenskundervisningen och

 övriga åtgärder under förläggningsvistelsen innebär

 också att kommunerna i vissa avseenden kan få lägre

 kostnader för en mottagen flykting än man annars

 skulle ha haft. Samtidigt innebär rådande

 arbetsmarknadssituation att även de som lärt sig

 svenska och i övrigt har goda förutsättningar att

 klara av livet i Sverige kan ha svårigheter att

 försörja sig själv. Kommunerna kan då drabbas av

 ökade kostnader för försörjningsstöd till

 flyktingarna. Denna osäkerhet om de ekonomiska

 konsekvenserna har lett till tveksamhet hos många

 kommuner när krav ställs på ett ökat

 flyktingmottagande. De åtgärder som redan vidtagits

 av Invandrarverket för att underlätta kommunernas

 mottagande behöver därför kompletteras med ett

 visst resurstillskott till kommunerna.

 Om kommunerna inte kan svara upp mot kraven om en

 kraftig ökning av flyktingmottagandet innebär det

 att förläggningsvolymen och förläggningskostnaderna

 under de närmaste åren inte kan minskas i den

 utsträckning som Invandrarverket anser vara rimlig

 med hänsyn till takten i verkets beslutsfattande.

 Om inte kommunerna skulle öka sitt mottagande alls

 jämfört med den planerade nivån beräknas det leda

 till ökade förläggningskostnader med totalt ca 2,6

 miljarder kronor under innevarande och nästa

 budgetår.

 Mot denna bakgrund bör kommunerna stimuleras till

 ett ökat flyktingmottagande. Inriktningen bör vara

 att kommunerna skall förmås att ta emot 70 000

 personer under år 1994.

 Stimulansbidrag m.m.

 Regeringen anser att det bör införas ett

 tillfälligt stimulansbidrag som syftar till att

 flyktingar och andra utlänningar med

 uppehållstillstånd snabbare skall tas emot i en

 kommun. Stimulansbidraget bör vara 25 000 kronor

 per mottagen flykting och kunna ges till kommuner

 som träffar överenskommelser med Statens

 invandrarverk om ett kraftigt utökat

 flyktingmottagande och till kommuner som redan nu

 har ett stort kommunmottagande men som ändå ökar

 detta. Stimulansbidraget bör utformas så att det

 stimulerar dels till att överenskommelser om ökat

 flyktingmottagande träffas snabbt, dels att

 mottagandet sker i så nära anslutning som möjligt

 till att Invandrarverket fattar tillståndsbeslut.

 Detta kan åstadkommas genom att bidraget utbetalas

 vid två tillfällen. Den första delen bör utbetalas

 i anslutning till att kommunen träffar

 överenskommelse med Invandrarverket om

 flyktingmottagande för år 1994. En förutsättning

 för bidrag bör vara att överenskommelse träffas

 under år 1993 eller i början av 1994. Bidraget bör

 vara 12 500 kronor och avse alla de personer som

 överenskommelsen omfattar.

 Den andra delen av bidraget bör också vara 12 500

 kronor och utbetalas när kommunen faktiskt tagit

 emot de flyktingar man träffat överenskommelse om.

 En förutsättning för att denna del av bidraget

 skall utgå bör vara att mottagandet sker före den 1

 oktober 1994. Skälet härför är att behovet av nya

 kommunplatser i första hand kommer att finnas under

 första delen av år 1994. För att stimulera

 kommunerna att ta emot flyktingar redan under

 resterande del av år 1993 bör stimulansbidrag med

 12 500 kr kunna lämnas även för flyktingar som tas

 emot från en förläggning under sista kvartalet

 1993. Förutsättningen för sådant bidrag skall dock

 vara att kommunen för år 1994 träffar

 överenskommelse om mottagande på en sådan nivå att

 villkoren för stimulansbidrag under år 1994

 uppfylls eller att kommunen har ett kraftigt utökat

 flyktingmottagande i förhållande till tidigare

 överenskommelse för år 1993. Utbetalning av det

 stimulansbidrag som är kopplat till själva

 mottagandet bör ske i samband med att ordinarie

 schablonersättning utbetalas. Det innebär att

 stimulansbidrag för mottagande under sista

 kvartalet 1993 utbetalas under första kvartalet

 1994.

 Den närmare utformningen av de bestämmelser som

 skall ange vad som bör kunna anses vara ett

 kraftigt utökat mottagande eller ett ökat

 mottagande för de kommuner som redan i dag har ett

 stort mottagande samt utbetalningsregler i övrigt

 bör fastställas av regeringen.

 Stimulansbidrag med den konstruktion som här har

 angetts kan komma att missgynna invandrartäta

 storstadskommuner som erfarenhetsmässigt har stor

 inflyttning av flyktingar som tidigare tagits emot

 i en annan kommun, s.k. sekundärinflyttning, och

 som därför kanske har överenskommelser med

 Invandrarverket om ett direktmottagande som är

 väsentligt lägre än det faktiska mottagandet.

 Regeringen bör därför inom ramen för ovannämnda

 stimulansbidrag kunna besluta om särskilda regler

 för bidrag till dessa kommuner.

 Regeringen har i anslutning till behovet av ett

 ökat kommunmottagande övervägt en utökning av

 anslagsposten för extraordinära kostnader dels

 därför att flyktingmottagandet i kommunerna i

 princip bör fördubblas, dels därför att det i

 gruppen mottagna kan finnas personer som har

 särskilda behov. Vissa behov av särskilda

 sjukvårdsinsatser från landstingens sida kan också

 bli aktuella och Statens invandrarverk bör därför

 också ha möjlighet att använda medlen för detta

 ändamål. Med hänsyn till att ersättning för

 extraordinära kostnader enligt nuvarande regelverk

 betalas ut i efterhand bör en sådan

 medelsförstärkning bli aktuell först nästkommande

 budgetår och regeringen avser därför att återkomma

 med mer preciserade beräkningar av kostnader i

 budgetpropositionen för budgetåret 1994/95.

 Möjligheten att i begränsad omfattning använda

 medlen för extraordinära kostnader även för bidrag

 till sjukvårdshuvudmännen bör införas redan under

 innevarande budgetår.

 Kostnaderna för stimulansbidragen är beroende av

 i vilken utsträckning kommunerna kommer att öka

 sitt mottagande i enlighet med intentionerna. Om

 stimulansbidragen får avsedd effekt i samtliga

 kommuner beräknas kostnaderna till 1 750 miljoner

 kronor, varav 1 250 miljoner kronor kan uppskattas

 falla på budgetåret 1993/94. För stimulansbidrag

 m.m. bör anvisas ett reservationsanslag med 1 750

 miljoner kronor.

 För att flyktingarna inte skall bli beroende av

 försörjningsstöd från kommunerna under lång tid är

 det angeläget att alla åtgärder vidtas som kan

 underlätta för flyktingarna att bli

 självförsörjande. Regeringen har i olika sammanhang

 erfarit många goda exempel från kommuner där en

 samverkan mellan flyktingen och olika myndigheter

 och frivilligorganisationer inom ramen för det

 kommunala flyktingmottagandet medverkat till att

 förkorta flyktingens behov av försörjningsstöd. Av

 stor betydelse i sammanhanget är naturligtvis också

 insatser inom utbildningsväsendet samt de

 arbetsmarknadspolitiska åtgärder som

 Arbetsmarknadsverket förfogar över. Regeringen har

 för avsikt att återkomma i budgetpropositionen med

 en bedömning av behovet av arbetsmarknadspolitiska

 åtgärder för flyktingar och av

 Arbetsmarknadsverkets resurser för detta ändamål.

 När resultat av pågående uppföljning av

 kommunernas kostnader för flyktingmottagandet under

 de senaste åren föreligger senare i höst kommer

 regeringen också att ta ställning till behovet av

 en mer generell förstärkning av

 schablonersättningen. Utgångspunkten för denna

 bedömning kommer att vara att staten även

 fortsättningsvis skall ha det fulla ekonomiska

 ansvaret för de kostnader schablonersättningen är

 avsedd att täcka. I den mån uppföljningen visar att

 kommunerna på grund av arbetsmarknadssituationen

 inte får den täckning av kostnaderna för

 mottagandet som varit avsedd, kommer regeringen i

 budgetpropositionen att lämna förslag om utökad

 schablonersättning.

 Regeringen förutsätter att kommunerna genom dessa

 stimulansåtgärder solidariskt åtar sig ett ökat

 flyktingmottagande i denna extraordinära situation

 som uppstått på grund av den stora inströmningen av

 asylsökande från Bosnien-Hercegovina. Integrationen

 av dessa personer bör kunna underlättas genom att

 det är fråga om en relativt homogen och välutbildad

 grupp och att det redan sedan länge finns många

 personer i Sverige som kommer från det tidigare

 Jugoslavien. För att kommunerna på kort sikt skall

 kunna öka flyktingmottagandet på det sätt som nu

 krävs utan att det skapas några stora problem eller

 svårigheter är det angeläget att kommunerna

 samarbetar och tar hjälp av frivilligorganisationer

 och föreningsliv som har ett engagemang i dessa

 frågor. Föreningsliv och frivilligorganisationer

 kan bl.a. medverka genom att skapa sociala nätverk

 för de nyanlända flyktingarna.

 7 Förstärkning av vissa utlandsmyndigheters

 resurser

 Regeringens förslag: Ett belopp på 8,7 miljoner

 kronor anslås för förstärkning av i första hand

 den svenska ambassaden i Zagreb samt i viss

 omfattning även beskickningarna i Belgrad, Prag

 och Sofia till följd av den förväntade ökningen

 av ankytningsärenden.

 Skälen för regeringens förslag: Regeringens

 beslut den 21 juni 1993 i ett överlämnat ärende

 från Invandrarverket torde innebära att merparten

 av de ca 40 000 asylsökande bosniska medborgare som

 befinner sig i Sverige kommer att beviljas

 permanent uppehållstillstånd i Sverige. Detta

 kommer att ge upphov till en omfattande invandring

 av anhöriga till dessa personer. Flertalet av dem

 som blir aktuella torde befinna sig i f.d.

 Jugoslavien. Ansökning om familjeåterförening inges

 i de flesta fall till svensk utlandsmyndighet.

 Denna skall förutom att ta emot ansökan göra en

 anknytningsutredning. Väntetiden för intervju bör

 enligt gällande ordning inte överstiga tre månader.

 Ambassaden i Zagreb får ta emot flertalet av de

 uppkomna och förväntade anknytningsärendena.

 Ambassadens ordinarie personalstyrka, som hittills

 varit inrymd i provisoriska lokaler, har kapacitet

 att förutom ordinarie viseringsverksamhet genomföra

 ett fåtal intervjuer per dag. Genom förstärkning

 sedan juni 1993 med personal från Invandrarverket

 och lokalt anställda tolkar har kapaciteten kunnat

 ökas till sex à sju intervjuer per dag.

 Arrangemanget, som inkluderar temporär förhyrning

 av hotellutrymme, har kunnat finansieras av medel _

 totalt 3 miljoner kronor _ som Utrikesdepartementet

 disponerar för säsongsförstärkning av

 utlandsmyndigheternas handläggning av

 utlänningsärenden fram till utgången av augusti.

 Ambassaden i Zagreb har de senaste månaderna

 tagit emot ett 30-tal ansökningar per dag, vilket

 efter en viss bearbetning ger ett 20-tal ärenden

 per dag. Balansen av obehandlade ärenden kommer

 således med nuvarande resurser att ta flera månader

 att behandla. Med nuvarande utveckling innebär

 detta att väntetiden varje månad ökar med två

 månader.

 Situationen framtvingar en mer permanent

 organisatorisk lösning. Det är ofrånkomligt i

 dagsläget och på minst ett års sikt att ambassaden

 får väsentligt förstärkta resurser för ändamålet.

 Bemanningen behöver nu utökas med tre utsända och

 fem lokalanställda tjänstemän samt två vaktmän.

 Ambassadens kansli kan inte hysa ett sådant

 personaltillskott. Behov finns därmed av särskilda

 lokaler för verksamheten. Kostnaderna för

 erforderlig personal och lokaler har i dagsläget

 beräknats till 8,7 miljoner kronor för budgetåret

 1993/94. Beloppet inkluderar även utsänd

 förstärkningstjänst från Invandrarverket till

 ambassaden i Belgrad och en utbyggnad av

 kapaciteten för anknytningsutredningar vid

 ambassaderna i Prag och Sofia.

 8 Anslagsfrågor för budgetåret 1993/94

 ELFTE HUVUDTITELN

 D. Invandring m.m.

 Under förutsättning av att de föreslagna

 stimulansbidragen leder till att utflyttning från

 förläggning sker i någorlunda takt med att

 uppehållstillstånd beviljas skulle

 förläggningskostnaderna under innevarande budgetår

 kunna bli ca 800 miljoner kronor lägre än det

 anslag som anvisats av riksdagen.

 Kommunersättningarna enligt nuvarande villkor

 utgår via två anslag, D 4 Överföring av och andra

 åtgärder för flyktingar m.m. samt D 5, Ersättning

 till kommunerna för åtgärder för flyktingar m.m. I

 det förstnämnda anslaget ingår kommunersättningar

 för kvotuttagna flyktingar, medan det andra

 anslaget finansierar ersättningarna till kommunerna

 för övriga utlänningar.

 Omständigheterna är sådana att överföringarna av

 kvotflyktingar till Sverige och

 kommunutflyttningarna av övriga utlänningar bedöms

 till största delen äga rum under senare delen av

 budgetåret 1993/94. Detta, i kombination med

 regelsystemet för när kommunerna får sina

 ersättningar utbetalade, gör att regeringen räknar

 med att ersättningsutbetalningarna under budgetåret

 1993/94 kommer att inrymmas i de anslag som redan

 anvisats på statsbudgeten.

 De föreslagna stimulansbidragen kommer att börja

 utbetalas under första kvartalet 1994 vilket

 föranleder ett anslagstillskott under innevarande

 budgetår. Eftersom det är fråga om särskilda

 åtgärder i en extraordinär situation bör medlen

 anvisas på ett nytt särskilt anslag skilt från

 ordinarie anslag för ersättning till kommunerna.

 Genom detta nya anslag kommer den totala

 medelsanvisningen på statsbudgeten budgetåret

 1993/94 för littera D. Invandring m.m. att öka.

 Kostnadsreduceringar på i första hand

 förläggningsanslaget och tidpunkten för

 utbetalningarna av kommunersättningar gör dock att

 de totala utgifterna under littera D. bedöms hålla

 sig inom ramen för anvisade medel.

 D 12. Särskilda åtgärder i flyktingmottagandet m.m.

 1993/94/ Nytt anslag (förslag)1 758 700 000

 I det föregående har regeringen redovisat behovet

 av särskilda stimulansbidrag till kommunerna för

 att påskynda utflyttningen från

 flyktingförläggningarna av personer med

 uppehållstillstånd. Detta har kostnadsberäknats

 till totalt 1 750 000 000 kronor, förutsatt att

 stimulansbidragen utnyttjas i full utsträckning av

 kommunerna. Beräkningen avser

 ersättningsutbetalningar som spänner över såväl

 budgetåret 1993/94 som 1994/95.

 Regeringen har även redovisat nödvändigheten av

 att tillfälligt förstärka vissa ambassader, bl.a.

 den i Zagreb, till följd av den förväntade ökningen

 av anknytningsärenden. Kostnaden för detta beräknas

 till sammanlagt 8 700 000 kronor för budgetåret

 1993/94. Ändamålet med förstärkningen bör föranleda

 att anslagsmedel anvisas under elfte huvudtiteln.

 Fördelningen av anslagsutbetalningarna mellan

 budgetåren 1993/94 och 1994/95 är svår att

 precisera i fråga om stimulansbidragen till

 kommunerna. Det är i detta läge lämpligt att

 anslagsmedlen anvisas vid ett tillfälle _

 budgetåret 1993/94 _ på reservationsanslag.

 Härigenom lämnas en total ram för ändamålet,

 samtidigt som utbetalningarna kan ske utan

 beaktande av budgetårsgränsen.

 Det riksdagsbeslut som nu behövs går ut på att

 riksdagen till Särskilda åtgärder i

 flyktingmottagandet m.m. för budgetåret 1993/94

 anvisar ett reservationsanslag på 1 758 700 000

 kronor.

 Kulturdepartementet

 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 7

 oktober 1993.

 Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och

 statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

 Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN],

 Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

 Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

 Regeringen beslutar proposition 1993/94:51

 Överföring och mottagande av flyktingar från f.d.

 Jugoslavien m.m.