Regeringens skrivelse 2007/08:167

Handlingsplan mot prostitution och människohandel 

Skr. 

för sexuella ändamål 

2007/08:167 

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Visby den 10 juli 2008

Fredrik[REDACTED_EFTERNAMN]
[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN]

(Integrations- och jämställdhetsdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen redogör regeringen för sin syn på hur prostitution och människohandel för sexuella ändamål ska bekämpas och hur människor som utsätts för detta ska få ökat skydd och stöd. Handlingsplanen innehåller även åtgärder för att stärka det förebyggande arbetet, höja kvaliteten och effektiviteten i rättsväsendet, öka samverkan samt öka kunskapen.

En utgångspunkt för alla åtgärder är att de har ett tydligt fokus på den enskilde individens behov och att detta synsätt ska genomsyra myndigheternas arbete. Särskilda åtgärder riktas till barn och ungdomar. Flickors respektive pojkars särskilda villkor och behov beaktas. Insatser för att motverka efterfrågan av köp av sexuella tjänster är avgörande för att komma tillrätta med problemen. Handlingsplanen omfattar flera åtgärder inom olika politikområden som kommer att utvecklas och preciseras i de uppdrag som regeringen avser att ge berörda myndigheter.

En samlad uppföljning av handlingsplanen kommer att göras 2011. Regeringen avser att därefter återkomma till riksdagen med en redovisning av uppföljningen.

1

Innehållsförteckning 

Skr. 2007/08:167 

1 

Inledning........................................................................................... 

3 

2 

Problembeskrivning.......................................................................... 

4 

2.1 

Människohandel för sexuella ändamål i Sverige................ 

5 

2.2 

Prostitutionen i Sverige...................................................... 

6 

2.3 

Bakomliggande orsaker och drivkrafter............................. 

8 

2.4 

Internationella åtaganden ................................................... 

9 

2.5 

Särskilt utsatta – barn och ungdomar ................................. 

9 

3 

Åtgärder inom fem insatsområden.................................................. 

10 

3.1 

Ökat skydd och stöd till utsatta ........................................ 

11 

3.2 

Stärkt förebyggande arbete .............................................. 

16 

3.3 

Stärkt kvalitet och effektivitet i rättsväsendet .................. 

21 

3.4 

Ökad nationell och internationell samverkan................... 

26 

3.5 

Ökad kunskap................................................................... 

30 

4 

Finansiering och ekonomiska konsekvenser................................... 

33 

5 

Uppföljning och utvärdering........................................................... 

33 

Bilaga 1 Organisationer och myndigheter som deltagit i hearing ....... 

34 

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 10 juli 2008 ........... 

35 

2

Skr. 2007/08:167 

1 

Inledning 

Prostitution och människohandel för sexuella ändamål är ett allvarligt 

hinder för social jämlikhet och jämställdhet mellan könen och för de 

utsattas möjlighet att åtnjuta sina mänskliga rättigheter. Människohandel 

är en allvarlig kränkning av den enskilde individens människovärde och 

rätt att få bestämma över sitt liv och sin kropp. I första hand är kvinnor 

och flickor utsatta, men också män och pojkar utnyttjas i prostitution och 

människohandel för sexuella ändamål. Studier visar att det är över- 

vägande män som köper sexuella tjänster. 

I takt med globaliseringen och Internets utveckling har förutsättning- 

arna för kontakter mellan människor över hela världen ökat. Det har även 

bidragit till att de personer som handlar med människor för sexuella 

ändamål kan ha verksamhet i flera länder utan att själva befinna sig på 

plats. Att sexhandeln till stor del sker med hjälp av modern teknik har 

dock inte lett till att gatuprostitutionen har försvunnit. 

Prostitution är inte en homogen företeelse. De bakomliggande orsa- 

kerna till att personer befinner sig i prostitution varierar. Men det som 

primärt upprätthåller människohandeln och prostitutionen är efterfrågan, 

dvs. att människor, främst män, köper sex. Det som har varit tydligt 

under de senaste åren är att allt fler av de som utnyttjas i prostitution i 

Sverige kommer från fattiga regioner i Europa och andra delar av 

världen. 

Fattigdom, brist på jämställdhet och respekt för mänskliga rättigheter, 

låg utbildningsnivå och arbetslöshet är några faktorer som gör att männi- 

skor är lättare att utnyttja för människohandel och hamnar i prostitution. 

Andra sociala problem, missbruk och hälsoproblem kan vara förklaringar 

till att människor hamnar i prostitution i Sverige. 

Utvecklingen har under senare tid gått mot ett allt starkare samband 

mellan prostitution och gränsöverskridande brottslighet. Människohand- 

lares cyniska utnyttjande av människor för sexuell exploatering är, vid 

sidan av handeln med vapen, alkohol och droger, en del av den 

verksamhet som utgör den grova organiserade brottsligheten. Utnyttjan- 

det innebär att människovärdet reduceras till ett marknadsvärde. 

Människohandel för sexuella ändamål har av många betecknats som 

vår tids slaveri som drabbar i första hand unga kvinnor och flickor. Det 

finns ett tydligt samband mellan prostitution och människohandel för 

sexuella ändamål. Prostitution har emellertid även andra grundorsaker 

och är inte alltid kopplad till handel med människor. 

Insatser för att bekämpa prostitution och människohandel för sexuella 

ändamål måste göras utifrån ett rättsligt, ett socialt och ett jämställdhets- 

perspektiv samt ha sin utgångspunkt i de mänskliga rättigheterna och 

präglas av internationell samverkan. Sveriges åtaganden inom 

Europeiska unionen (EU), Europarådet och Förenta nationerna (FN) 

utgör grunden för regeringens politik inom området. Arbetet ska utgå 

från de utsattas behov och situation men syftar även till att förstärka 

kvaliteten och effektiviteten av brottsförebyggande och brottsbe- 

kämpande åtgärder på området. Det gäller särskilt när det handlar om 

barn. Det ska alltid tas hänsyn till att flickor och pojkar, utifrån FN:s 

3 

konvention om barnets rättigheter, har särskilda rättigheter, och att barns Skr. 2007/08:167 behov och förutsättningar på vissa sätt skiljer sig från vuxnas. Ung-

domars särskilda utsatthet tas upp i handlingsplanen, liksom situationen för homo- och bisexuella, transpersoner samt personer med psykisk eller fysisk funktionsnedsättning. Alla ska ha tillgång till likvärdigt skydd och hjälp utifrån sina särskilda behov. Insatser för att motverka efterfrågan av köp av sexuella tjänster är avgörande för att komma tillrätta med problemen.

Det är statens och kommunernas ansvar att tillgodose de utsattas behov av stöd och skydd. Ett fördjupat samarbete mellan myndigheter är avgörande för att effektivt motverka prostitution och bekämpa människohandel för sexuella ändamål. Ett internationellt samarbete är nödvändigt i kampen mot människohandel.

Frivilligorganisationernas verksamhet är ett ovärderligt komplement och de har bl.a. en betydelsefull roll i det opinionsbildande arbetet.

Det förekommer att de som befinner sig i prostitution eller är utsatta för människohandel för sexuella ändamål utsätts för olika former av våld. Arbetet med frågan om mäns våld mot kvinnor är prioriterat för regeringen. Under hösten 2007 presenterade regeringen en handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer (skr. 2007/08:39). I december 2007 beslutade regeringen om en uppdaterad handlingsplan mot sexuell exploatering av barn. En interdepartemental arbetsgrupp i Regeringskansliet har i januari 2008 lämnat ett förslag till handlingsplan avseende människohandel för arbetskraftsexploatering och organhandel m.m. (Ds 2008:07). Promemorian bereds för närvarande.

Ett samlat arbete för att bekämpa alla former av människohandel utgör grunden för regeringens politik på området. Regeringen bedömer dock att det krävs särskilda åtgärder för att motverka människohandel för sexuella ändamål och att dessa frågor kräver en särskild handlingsplan.

Beredningen av ärendet

Vid två möten i mars 2008 (deltagarförteckning se bilaga 1) har erfarenheter från myndigheter och organisationer inhämtats om problemets omfattning och vilka insatser som behöver vidtas för att de individer som är utsatta för prostitution och människohandel för sexuella ändamål ska få det skydd och stöd de behöver.

2 Problembeskrivning

Prostitution och människohandel för sexuella ändamål är ett allvarligt hinder för social jämlikhet, jämställdhet mellan könen och för de utsattas möjlighet att åtnjuta sina mänskliga rättigheter. Människohandel är en allvarlig kränkning av den enskilde individens människovärde och rätt att få bestämma över sitt liv och sin kropp.

Handeln med människor är ofta gränsöverskridande och omfattar ur-

sprungsländer, transitländer och destinationsländer. Förutom för prosti-

4

tution och andra former av sexuellt utnyttjande utnyttjas människor även Skr. 2007/08:167 för annan form av människohandel som t.ex. tvångsarbete och organ-

handel. Även multipel exploatering förekommer, dvs. att t.ex. kvinnor och flickor som utnyttjas som arbetskraft även utnyttjas sexuellt.

Det är svårt att få fram exakta siffror på omfattningen av människohandeln då mörkertalen är höga, men människohandel anses utgöra en av de mest vinstbringande formerna av internationell organiserad brottslighet. Enligt uppskattningar av bl.a. United Nations Office on Drugs and Crime (UNODC) och Europol utgör handeln med människor den snabbast växande inkomstkällan för den organiserade brottsligheten. Enligt FN uppskattas att upp till fyra miljoner människor, främst kvinnor och barn, är utsatta för människohandel varje år och att majoriteten av dessa utnyttjas sexuellt. Organiserade brottsnätverk och andra kriminella grupper uppskattas tjäna sju miljarder US-dollar varje år på handeln med människor, varav merparten för sexuella ändamål.

2.1 

Människohandel för sexuella ändamål i Sverige 

Den 1 juli 2002 infördes människohandel för sexuella ändamål som ett 

nytt brott i Sverige. I juli 2004 utvidgades straffområdet till att omfatta 

också människohandel som inte är gränsöverskridande samt människo- 

handel som syftar till andra former av utnyttjande än för sexuella ända- 

mål, exempelvis tvångsarbete eller organhandel. Brottet benämns numera 

människohandel. 

Den svenska lagstiftningen bygger på den definition av begreppet 

människohandel som finns i tilläggsprotokollet om förebyggande, 

bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor 

och barn till FN:s konvention om gränsöverskridande organiserad brotts- 

lighet (Palermoprotokollet). Definitionen i Palermoprotokollet är numera 

vedertagen och används i princip över hela världen. För att en gärning 

ska bedömas som människohandel ska den bestå av tre moment – en 

åtgärd (t.ex. rekrytering, transport) som vidtas genom användandet av ett 

otillbörligt medel (t.ex. hot, vilseledande) för ett visst utnyttjandesyfte 

(t.ex. sexuellt). Om brottet riktats mot ett barn krävs inte att något otill- 

börligt medel har använts. 

Sverige utgör såväl destinationsland som transitland för människo- 

handel. Det saknas uppgifter om hur många kvinnor och barn som är 

föremål för människohandel för sexuella ändamål i Sverige varje år. 

Antalet personer som identifieras i Sverige som utsatts för människo- 

handel är, enligt Rikskriminalpolisen, till stor del avhängigt de resurser 

som de olika polismyndigheterna lägger ner på att upptäcka denna 

brottslighet. Antalet insatser varierar kraftigt från län till län och från år 

till år. 

I Rikskriminalpolisens senaste lägesrapport, som avser 2006, uppges 

att det i Sverige upprättades 37 polisanmälningar om människohandel, 

varav 26 för sexuella ändamål och elva för andra ändamål. Under det 

aktuella året dömdes elva personer för människohandel för sexuella 

ändamål. Domarna innefattade i flera fall även annan brottslighet som 

typiskt sett bedöms förekomma inom organiserad brottslighet, såsom 

narkotikabrott, vapenbrott och människosmuggling. Domarna innehåller 

5 

dessutom andra typer av brott som våldtäkt, koppleri eller grovt koppleri. Skr. 2007/08:167 Dessa siffror kan jämföras med 2005 då sju personer dömdes för människohandel för sexuella ändamål och 25 personer för koppleri eller

grovt koppleri i fall som var av människohandelsliknande karaktär. Polisens uppfattning är dock att det finns ett stort mörkertal bakom dessa siffror.

I de fall som lett till fällande domar i Sverige under 2006 hade gärningsmännen i huvudsak rekryterat kvinnor och flickor från Estland, Ryssland, Slovakien, Rumänien, Bulgarien och Albanien med syfte att utnyttja dem för sexuella ändamål i Sverige. Men det förekom även viss rekrytering från Thailand, Polen, Nigeria, Kenya och Tjeckien. Det finns även information om att kvinnor och flickor från Lettland och Ukraina har rekryterats till Sverige för prostitutionsändamål. Kvinnorna och flickorna har varit i åldrarna 16–35 år.

De män och enstaka kvinnor som under 2006 dömdes för människohandel i Sverige kom ursprungligen från Estland, Ryssland, Slovakien, Bosnien och Hercegovina, Serbien och Montenegro, Makedonien, Rumänien, Syrien och Sverige. Några av gärningsmännen hade vistats i Sverige under en längre tid eller haft sin hemvist här, medan andra saknade kopplingar till landet.

Förmedlingen av sexuella tjänster i Sverige sker, liksom i andra länder, allt oftare via Internet. Det gäller även förmedling av sexuella tjänster inom ramen för människohandel. Under 2006 biträdde Rikskriminalpolisens IT-brottssektion polismyndigheterna i utredningar av fall där kvinnor och flickor erbjudits till försäljning via Internet.

Sedan oktober 2004 gäller enligt utlänningslagen (2005:716) att tidsbegränsade uppehållstillstånd kan beviljas för en utlänning som medverkar vid förundersökning eller huvudförhandling i brottmål. Den 1 juli

2007 ändrades utlänningslagen till följd av rådets direktiv 2004/81/EG av den 29 april 2004 om uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare som har fallit offer för människohandel eller som har fått hjälp till olaglig invandring och vilka samarbetar med de behöriga myndigheterna (EUT L 261, 6.8.2004, s. 19, Celex 32004L0081). Ändringarna innebär bl.a. att det införts en möjlighet för en bevisperson (en person som är vittne i en brottsutredning) att få betänketid för att ta ställning till om han eller hon vill samarbeta med de brottsutredande myndigheterna. Vill bevispersonen ha betänketid ska, på ansökan av förundersökningsledaren, ett särskilt tidsbegränsat uppehållstillstånd om 30 dagar meddelas. Under 2006 fattades 21 beslut av Migrationsverket om att bevilja tidsbegränsade uppehållstillstånd för sådana bevispersoner.

2.2 

Prostitutionen i Sverige 

Socialstyrelsen har sedan 1998 regeringens uppdrag att fortlöpande följa 

prostitutionens utveckling i landet. Det är ett komplicerat uppdrag efter- 

som en stor del av prostitutionen sker i det fördolda. De uppgifter som 

Socialstyrelsen redovisar baseras på uppgifter från berörda myndigheter, 

frivilligorganisationer och personer med egna erfarenheter av prostitu- 

tion. Socialstyrelsen har hittills presenterat tre rapporter på området. I 

den senaste, ”Kännedom om prostitution 2007”, publicerad i december 

6 

2007, konstaterar Socialstyrelsen att prostitutionens omfattning är störst i de tre storstadsregionerna. Det är också där den största erfarenheten finns av att arbeta såväl mot prostitution som med stöd till de som befinner sig i prostitution.

Även när det gäller omfattningen av antalet personer inom gatuprostitution är tillgängliga uppgifter mycket osäkra. I Stockholm uppges antalet vara ca 200 personer, i Malmö knappt 70 personer och i Göteborg ca 30 personer.

Enligt Socialstyrelsen ter sig prostitutionen olika i landets olika delar, exempelvis beroende på geografiskt läge och situationen i angränsande länder. Migrationsströmmar samverkar också med sexhandeln på olika sätt i regioner som norra Sverige, Öresundsregionen, Västsverige, Mellansverige och Stockholmsområdet. De aktörer som Socialstyrelsen fått uppgifter från uppger att de personer som befinner sig i prostitution, förutom svenskfödda, framför allt kommer från länder och regioner som Östeuropa, Ryssland, Afrika och Thailand.

Erbjudanden om sexköp förekommer enligt Socialstyrelsen på många olika platser, såsom på gator, krogar och restauranger, hotell, massageinstitut och lägenhetsbordeller. Internet framträder också som en alltmer betydelsefull kontaktpunkt. Inom ramen för Internet förändras kontaktsätten för prostitution och de växlar mellan hemsidor, forum, bloggar, chattar och kontaktsidor. Sådana förändringar sker ofta snabbt. Mobiltelefoni anges också som ett viktigt kontaktsätt för prostitution.

Även när det gäller män som befinner sig i prostitution pekar Socialstyrelsen i sin rapport på att kunskapen kring detta är liten hos socialtjänsten och polisen. Man vet att det förekommer, men saknar djupare kunskap om det. I den undersökning som Socialstyrelsen gjort av annonser om sexuella tjänster på Internet var drygt en sjättedel av de påträffade erbjudandena från män.

Sedan 1999, då förbudet mot köp av sexuell tjänst trädde ikraft, är det straffbart att köpa sex i Sverige. Bestämmelsen innebär att det är förbjudet att mot ersättning skaffa sig en tillfällig sexuell förbindelse. Straffskalan är böter eller fängelse i upp till sex månader. Att sälja sexuella tjänster är däremot inte straffbart. Den som främjar att en annan person har tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning, t.ex. genom att hålla bordell eller upplåta sin lägenhet för ett sådant ändamål, eller som tillgodogör sig delar av en prostituerads inkomster, gör sig skyldig till koppleri. Straffet för koppleri är fängelse i högst fyra år eller, om brottet är grovt, fängelse i lägst två och högst åtta år. Av Socialstyrelsens studier framgår att det framför allt är män som köper sexuella tjänster. Vid sidan av Socialstyrelsen har också Brottsförebyggande rådet och Rikskriminalpolisen studerat omfattningen av prostitutionen. Det gjordes 1 650 polisanmälningar av brottet köp av sexuell tjänst under åren 1999–2007 enligt Brottsförebyggande rådet. Till och med 2007 har det skett 520 lagföringar för detta brott genom fällande domar eller godkända strafförelägganden. Antalet anmälda koppleri- och människohandelsbrott har ökat på senare tid.

En förutsättning för att handel med människor ska vara lönsam för människohandlarna är att de kan etablera kontakt med potentiella köpare. Polisen prioriterar bekämpningen av inomhusprostitutionen i t.ex. lägenhetsbordeller genom aktiva polisinsatser i form av inhämtande av infor-

Skr. 2007/08:167

7

mation, avlyssning, bevakning samt omfattande spaning på Internet. Skr. 2007/08:167 Dessutom ingår det i verksamheten som socialtjänstens prostitutions-

grupper bedriver att etablera kontakt med dem som utnyttjas i såväl inomhussom utomhusprostitution. Utöver detta har vissa prostitutionsgrupper och frivilligorganisationer gjort undersökningar om och utarbetat metoder för den uppsökande verksamheten för dem som utnyttjas genom webbsidor på Internet.

2.3Bakomliggande orsaker och drivkrafter

Det som primärt upprätthåller prostitution och människohandel för sexuella ändamål är efterfrågan.

Orsakerna till att personer befinner sig i prostitution kan vara många. Ofta anges sociala problem och missbruk som orsaker. I Socialstyrelsens rapport ”Kännedom om prostitution 2007” redogörs för andra orsaker som framkommit i de intervjuer man gjort med personer med egen erfarenhet av prostitution. Av dessa intervjuer framkommer att det många gånger är tillfälligheter som gjort att personen hamnat i den situationen. Det kan ha skett via kontakter på Internet, genom pojkvännens inverkan eller att personerna blivit bjudna på saker i utbyte mot sexuella tjänster. Möjligheten att tjäna pengar nämns också som en pådrivande faktor. För att motverka prostitution och dess grundorsaker krävs förebyggande insatser, särskilt riktade till ungdomar.

Möjligheterna för tredjelandsmedborgare att få tillträde till EU:s arbetsmarknad är begränsad. Samtidigt finns det inom unionen en stor efterfrågan på arbetskraft till låg kostnad. Detta leder till olaglig invandring, människosmuggling och människohandel.

Bristen på ekonomiska och sociala framtidsutsikter, hög arbetslöshet och växande fattigdom i vissa ursprungsländer, tillsammans med den ekonomiska och sociala utvecklingsnivån i Europa, bidrar till att göra människohandel till en lönande verksamhet för kriminella organisationer.

För att bekämpa människohandel krävs insatser inom en rad olika områden. Man brukar i internationella sammanhang tala om de tre P:na – Prevention, Protection och Prosecution (förebyggande, skydd av och stöd till offren samt lagföring), i detta arbete. Det krävs även internationellt samarbete för att effektivt kunna bekämpa människohandeln. Regeringen har identifierat bekämpning av den organiserade brottsligheten, med fokus på människohandel, som ett prioriterat område för insatser inom politiken för global utveckling i skrivelsen Sveriges politik för global utveckling (skr. 2007/08:89). Samarbete såväl över gränserna mellan brottsbekämpande myndigheter, sociala myndigheter, nationella och internationella organisationer som mellan myndigheter och organisationer inom ett lands gränser är av avgörande betydelse. Därför kan man nu lägga till ett fjärde P – Partnership (samverkan) – som en förutsättning för att lyckas i kampen mot människohandeln.

8

2.4 

Internationella åtaganden 

Skr. 2007/08:167 

Under den senaste tioårsperioden har frågan om människohandel uppmärksammats alltmer på den internationella arenan. Globalt sett har FN:s konvention om gränsöverskridande organiserad brottslighet och dess tilläggsprotokoll om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn (Palermoprotokollet) varit en viktig milstolpe. Tilläggsprotokollet innebär att FN:s konvention om gränsöverskridande organiserad brottslighet ska tillämpas även i fråga om människohandel och att protokollet ska tolkas tillsammans med konventionen.

Motsvarande utveckling och uppmärksamhet för frågan om människohandel har också varit påtaglig inom EU. De viktigaste åtgärderna inom EU är antagandet av ett rambeslut om straffrättslig tillnärmning rörande människohandel den 19 juli 2002 och antagande av direktivet om tillfälliga uppehållsstillstånd den 29 april 2004.

Människohandel och frågan om sexuell exploatering av barn behandlas och förekommer i ett flertal internationella konventioner och andra instrument, bl.a.:

- FN:s tilläggsprotokoll om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn (Palermoprotokollet),

-FN:s konvention om barnets rättigheter (barnkonventionen) och dess tilläggsprotokoll om försäljning av barn, barnprostitution och barnpornografi,

-Konventionen om avskaffande av alla former av diskriminering av kvinnor (CEDAW),

-Europarådets konvention om bekämpande av handel med människor,

-Europarådets konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp, och

-EU:s rambeslut om bekämpande av människohandel.

Sverige har tillträtt de båda FN-protokollen och genomfört EU:s rambeslut i svensk rätt. Frågan om behovet av ändring i svensk lagstiftning inför ett tillträde till Europarådskonventionen har utretts och bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Handlingsplaner har tagits fram inom EU och Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE), men dessa är inte juridiskt bindande utan de utgör politiskt vägledande och förpliktigande dokument.

2.5 Särskilt utsatta – barn och ungdomar

Såväl flickor och unga kvinnor som pojkar och unga män utnyttjas i 

prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Barn är speciellt 

sårbara för utnyttjanden av olika slag, bl.a. på grund av sin beroende- 

ställning gentemot vuxna. Barns rätt till skydd mot dessa typer av ut- 

nyttjanden regleras i flera olika dokument. Av särskild betydelse är FN:s 

konvention om barnets rättigheter – barnkonventionen – vars bestäm- 

melser omfattar varje person under 18 år, om inte barnet blir myndigt 

tidigare enligt den lag som gäller för barnet. Till konventionen hör ett 

fakultativt protokoll om försäljning av barn, barnprostitution och barn- 

9 

pornografi. Det fakultativa protokollet ska ses som en förstärkning och Skr. 2007/08:167 fördjupning av de åtaganden i barnkonventionen som handlar om skydd

mot övergrepp och utnyttjanden. I protokollets inledning betonas att det har skett en omfattande och ökande internationell handel med barn i syfte att sälja barn, bedriva barnprostitution och barnpornografi, och att det internationella samarbetet måste stärkas. Barnkonventionen är inriktad på individen, det enskilda barnet. Det innebär att när myndigheter och andra institutioner, verksamheter eller organ vidtar åtgärder som rör ett barn måste de överväga vilka behov just det enskilda barnet har. Det är därför viktigt att barnets behov uppmärksammas och att barnet så långt som möjligt kommer till tals i samband med skydds-, stöd- och hjälpinsatser samt i rättsprocessen.

Det saknas i stor utsträckning kunskap om antalet barn och ungdomar med erfarenhet av prostitution. I betänkandet Sexuell exploatering av barn i Sverige (SOU 2004:71) redogörs för en studie, som utredningen låtit göra, om ungas egna erfarenheter av och attityder till att sälja sexuella tjänster. Studien visar att 1,4 procent av de tillfrågade ungdomarna,

1,0 procent av flickorna och 1,8 procent av pojkarna, någon gång har erbjudit eller sålt sex mot pengar eller annan ersättning. Studien visar också att av de 60 ungdomar som uppgivit att de sålt sex, uppgav 46 att de var mellan 14 och 18 år då de gjorde det för första gången. I maj 2008 publicerade prostitutionsgruppen i Göteborg en studie (I sexualitetens gränstrakter – en studie av ungdomar i Göteborg med omnejd som säljer och byter sexuella tjänster) om ungdomar över 18 år som säljer och byter sexuella tjänster. Prostitutionsgruppen pekar på två tydliga mönster hos de ungdomar som någon gång utfört sexuella handlingar mot någon form av ersättning. De lever ett påtagligt sexualiserat liv och har samtidigt ett utagerande, prövande och gränsöverskridande beteende i form av t.ex. missbruk och kriminalitet.

Spridning av nakenbilder med hjälp av webbkameror och mobiltelefoner kan enligt en rapport från Socialstyrelsen 2007 ha inneburit nya inkörsportar till prostitution för ungdomar. Internet har även inneburit nya möjligheter för vuxna personer att söka och etablera en förtroendefull kontakt med ett barn, såväl flickor som pojkar, i syfte att senare kunna begå sexuella övergrepp mot barnet, ett beteende som brukar benämnas grooming. Socialstyrelsen hänvisar i sin rapport till uppgifter från Brottsförebyggande rådet som visar att det inte är ovanligt att ungdomar i 14–15-årsåldern uppger att de blivit kontaktade på detta sätt, och att det även förekommer att minderåriga erbjuds pengar eller annan form av ersättning t.ex. att deras mobiltelefoner fylls på i utbyte mot sexuella tjänster.

3 Åtgärder inom fem insatsområden

De åtgärder regeringen redovisar i denna handlingsplan syftar till att bekämpa prostitutionen i Sverige och människohandel för sexuella ändamål samt att de personer som är utsatta för detta får det skydd och stöd som de behöver.

10

Arbetet mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål Skr. 2007/08:167 delas in i fem insatsområden; ökat skydd och stöd, stärkt förebyggande

arbete, stärkt kvalitet och effektivitet i rättsväsendet, ökad samverkan samt ökad kunskap.

För att nå resultat i kampen mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål krävs ett brett angreppssätt, vilket de olika insatsområdena speglar. De åtgärder regeringen presenterar i handlingsplanen skapar förutsättningar för en ökad kvalitet och långsiktig ambitionshöjning i det arbete som myndigheter och frivilligorganisationer bedriver på lokal och regional nivå, nationellt samt internationellt. Ungdomars särskilda utsatthet tas upp, liksom situationen för homo- och bisexuella, transpersoner samt personer med psykisk eller fysisk funktionsnedsättning.

I handlingsplanen redovisas både pågående verksamheter, uppdrag och insatser samt nya åtgärder i form av uppdrag som regeringen avser att ge till berörda myndigheter.

3.1Ökat skydd och stöd till utsatta

Den verksamhet som särskilt riktas till personer som utnyttjats i prostitution eller är utsatta för människohandel för sexuella ändamål är i dag begränsad. Dessa grupper omfattas istället ofta av generella stöd- och hjälpinsatser. Regeringens bedömning är att dessa insatser behöver stärkas och utvecklas. De yrkesgrupper som kommer i kontakt med drabbade barn måste ha en god kunskap om att barn har särskilda rättigheter, behov och förutsättningar. Särskilda utbildningsinsatser krävs när det gäller barn och ungdomar. För de personer som dessutom har missbruksproblem eller lider av psykisk ohälsa som ett resultat av övergrepp är möjligheterna till skydd, stöd och hjälp på ett behandlingshem eller skyddat boende än mer begränsade.

Uppsökande arbete och stödjande verksamhet för personer som befinner sig i prostitution bedrivs sedan länge av socialtjänstens prostitutionsgrupper i Stockholm, Göteborg och Malmö samt av frivilligorganisationer.

I det uppsökande arbetet finns särskilda svårigheter att nå barn och ungdomar som har utsatts för, eller riskerar att utsättas för, sexuell exploatering. Det krävs generellt en ökad kunskap om personer som befinner sig i prostitution och utsatts för människohandel för sexuella ändamål inom de olika yrkesgrupper som kommer i kontakt med dessa personer av andra skäl.

Ökat skydd och stöd till utsatta barn och unga 

Åtgärd 1: Regeringen avser att sprida de riktlinjer som tagits fram om 

flickor och pojkar som utsatts för människohandel genom att lämna 

bidrag till UNICEF Sverige. 

Att uppmärksamma flickors och pojkars särskilda rättigheter och förut- 

sättningar samt behov av skydd och stöd prioriteras högt av regeringen. 

11 

UNICEF Sverige och Socialstyrelsen har tillsammans tagit fram en skrift 

Skr. 2007/08:167 

som syftar till att lättare kunna uppmärksamma barn som utsatts för 

människohandel. 

Skriften utgår från internationella UNICEF:s riktlinjer för att garantera 

barn och unga, såväl flickor som pojkar, som utsatts för människohandel 

det skydd och rättigheter de har rätt till enligt barnkonventionen. Den 

innehåller en checklista över frågor och åtgärder som kan behöva vidtas 

och är tänkt som en hjälp för tjänstemän i myndigheter, som kan komma 

i kontakt med de flickor och pojkar som kan misstänkas vara utsatta för 

människohandel. Det är framförallt socialtjänsten, hälso- och sjukvården, 

Migrationsverket och Polisen som skriften riktar sig till, men även fri- 

villigorganisationer som kommer i kontakt med utsatta för människo- 

handel utgör en målgrupp. 

Utbildningsinsats riktad till personal inom sjukvården, 

socialtjänsten, skyddade boenden och på ungdomsmottagningar 

Åtgärd 2: Regeringen avser att ge Socialstyrelsen i uppdrag att ta fram 

ett utbildningsmaterial riktat till personer som arbetar i verksamheter 

inom t.ex. sjukvården, socialtjänsten, skyddade boenden och på ung- 

domsmottagningar. Utbildningsmaterialet ska belysa och öka kunskapen 

om och förståelsen för den problematik som personer som befinner sig i 

prostitution har. Materialet ska ta hänsyn till hur faktorer som könsiden- 

titet och sexuell läggning påverkar den enskildes situation. 

Att upptäcka prostitution och se de behov som personer som befinner sig 

i prostitution kan ha, är svårt av flera anledningar. Prostitutionen sker till 

stor del i det fördolda och upplevs också ofta som skamligt att prata om. 

Personer som befinner sig i prostitution talar därför ofta inte om det i 

kontakt med myndigheter utan sådana kontakter kan ske för andra syften 

än för att personen i fråga behöver hjälp att komma ur prostitutionen. Det 

är således viktigt att de personer som arbetar i verksamheter inom t.ex. 

sjukvården, socialtjänsten, skyddade boenden och på ungdomsmottag- 

ningar, uppmärksammar de som har varit i, befinner sig i eller riskerar att 

hamna i prostitution, även om prostitutionen inte är anledningen till 

kontakten från början. 

Regeringen avser därför att ge Socialstyrelsen i uppdrag att ta fram ett 

utbildningsmaterial som ska ge berörda yrkesgrupper tillräckliga kun- 

skaper att kunna uppmärksamma personerna i fråga och se deras behov. 

Materialet ska ta hänsyn till hur faktorer som könsidentitet och sexuell 

läggning påverkar den enskildes situation. Även den särskilt utsatta situ- 

ation som personer med fysisk eller psykisk funktionsnedsättning kan 

befinna sig i ska belysas. Myndigheternas möjlighet enligt sekretesslagen 

(1980:100) att lämna ut uppgifter till en annan berörd myndighet bör tas 

upp. 

Utbildningsmaterialet ska användas i kommuner och landsting samt 

andra aktörer som Socialstyrelsen finner lämpliga, t.ex. ungdoms- 

mottagningar. Regeringen avser stödja de kommuner och landsting som 

vill fortbilda berörd personal utifrån de underlag som Socialstyrelsen tar 

fram. 

12 

Skyddade boenden 

Skr. 2007/08:167 

Åtgärd 3: Regeringen avser att ge Socialstyrelsen i uppdrag att, i samråd med länsstyrelserna, verka för att höja den kompetens som finns kring personer utsatta för människohandel för sexuella ändamål på boenden där bl.a. denna grupp vistas. Socialstyrelsen ska även lämna förslag på eventuella åtgärder som kan behöva vidtas.

Uppdraget omfattar även boenden där barn som utsatts för människohandel vistas.

Kommunerna har enligt socialtjänstlagen (2001:453) ett ansvar att bereda personer som vistas i kommunen den hjälp och det stöd som han eller hon kan behöva. En typ av insats som kommunerna kan erbjuda är s.k. skyddat boende. Boendena är ofta tillgängliga för kvinnor med olika bakgrund och problematik. Det kan t.ex. handla om kvinnor som är utsatta för hedersproblematik, kvinnor som blivit misshandlade av någon närstående eller kvinnor utsatta för människohandel för sexuella ändamål. När det gäller den sista gruppen saknas kunskap om vilken kompetens som finns på de olika boendena, för att bemöta just dessa personer och deras behov. Regeringen avser ge Socialstyrelsen i uppdrag att se över detta och samtidigt lämna förslag på eventuella åtgärder som kan behöva vidtas. Uppdraget omfattar även boenden där barn utsatta för människohandel vistas.

Rehabiliteringsinsatser till personer som utsatts för människohandel för sexuella ändamål

Åtgärd 4: Regeringen avser att vidta åtgärder för att utveckla ett stödprogram för rehabilitering av personer som utsatts för människohandel för sexuella ändamål.

Stödet till personer som utsatts för människohandel för sexuella ändamål behöver stärkas och utvecklas. Det gäller såväl de som stannar i Sverige som de som återvänder till sitt ursprungsland. Stödinsatser tar i dag inte alltid hänsyn till ett brottsoffers situation, trauma, utsatthet eller potentiella hot från förövare. Detta kan förväntas fortsätta om inget görs vilket innebär att brottsoffrets integrering i sitt ursprungsland eller i det svenska samhället försvåras. Att så långt som möjligt utgå från brottsoffrets önskemål av insatser är därför värdefullt. Brottsoffret, som oftast är traumatiserat, fortsätter i sin ”offerroll” utan att stärkas och blir därmed oförmögen att ta kontrollen över sitt liv. Brottsoffret riskerar också att i sin utsatthet återigen hamna i prostitution och i människohandlarnas våld.

Ett stödprogram som innehåller fortsatt kontakt med sociala myndigheter och frivilligorganisationer och andra insatser som ökar möjligheterna att utbilda och försörja sig behöver därför utvecklas. Programmet bör ta hänsyn till att när barn är brottsoffer måste stödinsatserna till vissa delar vara särskilt anpassade efter barns särskilda behov och rättigheter. I och med detta startas en process där brottsoffret ges bästa förutsättningar

att med egen kraft stärkas och ta sig ur den situation som var orsak till att

13

personen hamnade i människohandeln från första början. Detta skapar Skr. 2007/08:167 också förutsättningar att trygga personens framtid genom utbildning och

försörjning genom arbete och minskar risken för att återigen hamna i prostitution och människohandeln.

Utvecklad verksamhet inom missbruks- och beroendevården

Åtgärd 5: Regeringen avser att ge Socialstyrelsen i uppdrag att i samverkan med länsstyrelserna stödja kommuner och landsting att utveckla verksamheter inom missbruks- och beroendevården så att dessa bättre kan möta behoven hos kvinnor med erfarenhet av prostitution. Dessa verksamheter ska utgå från de komplexa vårdbehov som kvinnor ofta har, vilket kan inkludera våldsutsatthet, prostitution och fysisk och psykisk ohälsa.

Det finns ett samband mellan missbruk och prostitution. Prostitution kan vara ett sätt att finansiera missbruket. Därför har en väl fungerande missbruks- och beroendevård betydelse även för att motverka prostitution.

I flera sammanhang har det lyfts fram att missbruks- och beroendevården behöver bli bättre på att möta kvinnors specifika behov. Kvinnor är i minoritet bland missbrukare vilket också avspeglas på könsfördelningen bland klienterna i missbruks- och beroendevården. Konsekvensen av denna skillnad är bland annat bristande behandlingsalternativ för kvinnor. En kartläggning av kommunernas öppenvård som genomförts i fem län bekräftar bilden. Endast ett fåtal kommuner kunde erbjuda insatser som var särskilt riktade till kvinnor.

Vid Socialstyrelsen pågår ett arbete för att öka kunskapen inom missbruks- och beroendevården om kvinnors våldsutsatthet. Denna kunskap bör i detta sammanhang tas tillvara. När det gäller kunskapen om klienternas erfarenheter av prostitution visar en kartläggning av samtliga kommuners och landstings öppna missbruks- och beroendevård att en tredjedel av behandlingsenheterna inte vet om klienterna har sådana problem. Fem procent av behandlingsenheterna och tio procent av stödenheterna anger att prostitution är ett mycket vanligt problem för de klienter som de kommer i kontakt med. Detta betyder dock inte att sådana klienter blir föremål för särskilda insatser.

I april 2008 beslutade regeringen om en strategi för att utveckla missbruks- och beroendevården. Strategin syftar till att öka kvalitet och likvärdighet genom att bl.a. stödja kommuner och landsting att utveckla en evidensbaserad missbruks- och beroendevård i enlighet med Socialstyrelsens riktlinjer samt att stärka tillsynen. Strategin pekar även på behovet av att öka tillgången till insatser för grupper som har svårt att få sina vårdbehov tillgodosedda. Kvinnor med missbruk är en sådan grupp. Dessutom har regeringen beslutat om direktiv till en översyn av missbruks- och beroendevården. Syftet är att säkerställa att personer får rätt insats av rätt vårdgivare vid rätt tidpunkt. Utredningen ska lämna sitt slutbetänkande i november 2010.

14

Förstärkning av Statens institutionsstyrelses verksamhet 

Skr. 2007/08:167 

Åtgärd 6: Regeringen avser att ge Statens institutionsstyrelse i uppdrag 

att förstärka arbetet med vuxna missbrukare och ungdomar inom sin 

verksamhet som har varit, är eller riskerar att bli utsatta för prostitution 

eller människohandel för sexuella ändamål. 

Statens institutionsstyrelse, SiS, bedriver vård och behandling av vuxna 

missbrukare och av ungdomar med tung psykosocial problematik. 

Vården ges efter beslut i förvaltningsdomstol. På LVM-hem vårdas 

vuxna enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall och på 

särskilda ungdomshem vårdas ungdomar enligt lagen (1990:52) med 

särskilda bestämmelser om vård av unga. 

Det finns ett samband mellan missbruk och prostitution då prostitution 

kan vara ett sätt att finansiera missbruket. Det är relativt vanligt att 

kvinnor, men även män, som placeras på SiS institutioner är eller har 

befunnit sig i prostitution. 

SiS får i uppdrag att arbeta fram särskilda program med inriktning på 

att bemöta de personer inom institutionshemmen som har befunnit sig, 

är, eller riskerar att hamna i prostitution. Det handlar om att identifiera 

personerna och därefter stärka insatserna för dessa personer, vuxna såväl 

som ungdomar. SiS ska även i samråd med socialtjänsten utveckla ett 

arbetssätt som minskar risken för återfall i prostitution efter det att per- 

sonerna lämnat SiS institutioner. Uppdragets genomförande bygger på de 

erfarenheter och vårdkedjemodeller som arbetades fram under genom- 

förandet av uppdraget ”Ett kontrakt för livet”. 

Eftersom det finns ett samband mellan missbruk och prostitution har en 

väl fungerande missbruks- och beroendevård betydelse även för att mot- 

verka prostitution. 

Ett tryggare återvändande 

Åtgärd 7: Regeringen avser att vidta åtgärder för att utveckla samarbete 

mellan svenska aktörer och organisationer och myndigheter i ursprungs- 

länderna för att öka möjligheterna för personer som varit utsatta för pro- 

stitution och människohandel för sexuella ändamål att återvända till sina 

hemländer. 

Av dem som utnyttjas i prostitution kommer en stor andel från andra 

länder. Även om dessa personer inte alltid är utsatta för människohandel 

behövs insatser för att stödja ett tryggt återvändande och stöd i syfte att 

göra det möjligt för den enskilda att ta sig ur prostitutionen. För de 

individer som utsatts för människohandel för sexuella ändamål behövs 

ofta dessutom kvalificerade insatser för att bland annat garantera perso- 

nens egen och dennes familjs säkerhet. 

I många av ursprungsländerna för människohandel saknas en bered- 

skap för att ge stöd och skydd till personer som varit utsatta för prostitu- 

tion och människohandel för sexuella ändamål. Det finns ett behov av att 

i dessa länder utveckla och etablera stödjande verksamhet, skyddade 

boenden, möjlighet till behandling och försörjningsmöjligheter. Det kan 

15 

handla om att förbättra och stärka kapaciteten, utveckla och genomföra Skr. 2007/08:167 hållbara metoder för informationsutbyte, utveckla expertis bland nyckel-

aktörer, utveckla ändamålsenliga mottagandeverksamheter för utsatta barn och modeller för stöd till utsatta.

3.2Stärkt förebyggande arbete

En viktig del i det förebyggande arbetet är att öka kunskapen om prostitution och människohandel. Ökad kunskap behövs inom de myndigheter och organisationer som har eller kan komma att ha kontakt med personer som befinner sig i prostitution eller blivit utsatta för människohandel för sexuella ändamål. Ökad kunskap bland allmänheten behövs för att åstadkomma attitydförändringar. Dessa kunskapsinsatser ska särskilt ha ett fokus på barn och ungdomar. Även etiska riktlinjer och uppförandekoder hos myndigheter och organisationer är en del i det förebyggande arbetet där det gäller att motverka efterfrågan och att minska rekryteringen till prostitution. Insatser som har till syfte att skapa alternativa försörjningsmöjligheter för de som befinner sig i prostitution behövs också. Detta är en viktig del av regeringens fortsatta arbete för att bekämpa prostitution och handel med människor för sexuella ändamål. Information riktad till och om barn och ungdomar har särskild prioritet.

Utvärdera och utveckla insatser riktade till sexköpare

Åtgärd 8: Regeringen avser att ge Socialstyrelsen i uppdrag att utvärdera och utveckla arbetet inom kommunerna som rör insatser riktade till sexköpare. Socialstyrelsen ska därefter sprida resultaten av utvärderingen.

För att motverka efterfrågan av sexuella tjänster är det viktigt att det finns verksamheter riktade till dem som vill upphöra med att köpa sex. Sedan ett tiotal år bedriver socialtjänsten i vissa kommuner s.k. KAST- grupper för att motivera och assistera potentiella och aktiva sexköpare att ändra sitt beteende genom samtal, rådgivning och terapi. Socialtjänsten i Göteborg stad startade 1997 den första KAST-gruppen (Köpare av sexuella tjänster) som ett projekt. I dag är den verksamheten en del av socialtjänstens arbete och motsvarande grupper finns nu även i Stockholm och Malmö. För att kunna utveckla denna typ av verksamhet behöver KAST- verksamheten analyseras och utvärderas. Även andra eventuella insatser i kommunerna som riktas till sexköpare behöver kartläggas och utvärderas.

Syftet med uppdraget är att sedan sprida resultaten av utvärderingen.

16

Skr. 2007/08:167

Utvärdera och utveckla insatser riktade till personer i prostitution

Åtgärd 9: Regeringen avser att ge Socialstyrelsen i uppdrag att utvärdera och utveckla det arbete vid socialtjänstens prostitutionsgrupper som riktar sig till de som befinner sig i prostitution. Socialstyrelsen ska därefter sprida kunskapen om de metoder och arbetssätt som gett resultat.

Prostitutionsgrupperna vid socialtjänsten i Stockholm, Göteborg och Malmö bedriver uppsökande och stödjande verksamhet till personer utsatta för prostitution och människohandel för sexuella ändamål.

Prostitutionsgrupperna erbjuder olika former av stöd till personer som befinner sig i prostitution eller till deras anhöriga, utifrån den enskildes behov. Det kan handla om krisbearbetning, stödsamtal eller bearbetande samtal, rådgivning, gruppsamtal, missbruksbehandling och ätstörningsbehandling, stöd vid polisanmälan eller kontakt med andra resurser i samhället, såsom hälso- och sjukvården, socialtjänsten och psykiatrin. För att kunna utveckla denna typ av verksamhet behöver den utvärderas.

Syftet med uppdraget är att sedan sprida resultaten av utvärderingen.

Stärkt förebyggande arbete bland ungdomar

Åtgärd 10: Regeringen avser att ge Ungdomsstyrelsen i uppdrag att utveckla kompetensen hos landets tjejjourer och liknande organisationer som vänder sig till unga män, när det gäller frågor om t.ex. posering på Internet och att erbjuda sexuella tjänster mot ersättning bland unga kvinnor och unga män.

Studier visar att vissa faktorer ökar riskerna för barn och ungdomar att utsättas för sexuell exploatering. Riskfaktorerna utgörs bl.a. av sexuella övergrepp, fysisk misshandel, känslomässig försummelse samt bristande tillsyn och skydd. Detta innebär att de barn och ungdomar som främst ligger i riskzonen troligen utgör en relativt sårbar grupp och det är viktigt att det finns kunskap om dessa frågor hos de organisationer som vänder sig till utsatta ungdomar.

Utgångspunkten för arbetet ska vara den attitydundersökning som Ungdomsstyrelsen får i uppdrag att genomföra (se åtgärd 34), men myndigheten ska även ta tillvara de erfarenheter och kunskaper som andra aktörer på området besitter.

17

Skr. 2007/08:167

Utbildningsinsats riktad till personal som arbetar med barn och ungdomar

Åtgärd 11: Regeringen avser att ge Ungdomsstyrelsen i uppdrag att genomföra en utbildningsinsats riktad till anställda i kommuner som har en samordnande och utvecklande roll för fritidsverksamhet, socialtjänst, skola och andra relevanta kommunala verksamheter i syfte att öka deras medvetenhet om och kompetens kring vilka risker för sexuell exploatering som flickor och unga kvinnor, pojkar och unga män möter, genom interaktiva medier som Internet och mobiltelefoni.

En bred samordning är nödvändig i det förebyggande arbetet mot sexuell exploatering av barn och ungdomar. Ungdomsstyrelsen ska därför, med utgångspunkt i resultaten av den attitydundersökning som de får i uppdrag att genomföra (se åtgärd 34), utforma en utbildningsinsats riktad till personal som har en samordnande och utvecklande roll för kommunernas verksamheter för ungdomar. Utbildningsinsatsen ska fokusera på metoder för det förebyggande arbetet och belysa möjligheter för lokal samverkan. Ungdomsstyrelsen, som sedan tidigare genomfört utbildningsinsatser riktade till den här målgruppen, ska i arbetet ta del av Stiftelsen Allmänna Barnhusets och Medierådets arbete och erfarenheter på området.

Metodmaterial för verksamhet riktad till barn och ungdomar

Åtgärd 12: Regeringen avser att ge Ungdomsstyrelsen i uppdrag att, i samråd med Medierådet och Myndigheten för skolutveckling, ta fram ett metodmaterial om sexuell exploatering av barn och ungdomar med inriktning mot Internet och andra interaktiva medier. Metodmaterialet ska kunna användas av både skolan och andra verksamheter som engagerar barn och ungdomar.

För att själva kunna skaffa sig kunskap om riskerna med sexuell exponering och sexuella tjänster mot ersättning m.m. på Internet och genom andra interaktiva medier, behöver barn och ungdomar tillgång till relevant information och en möjlighet att diskutera dessa frågor med varandra och med vuxna personer. Medierådet har utvecklat en omfattande verktygslåda med informations- och studiematerial om unga på Internet som syftar till en säkrare användning av Internet och andra interaktiva medier. Det saknas dock ett metodmaterial om sexuell exploatering av barn och ungdomar med inriktning mot Internet och andra interaktiva medier.

Mot bakgrund av detta och med utgångspunkt i den attitydundersökning som Ungdomsstyrelsen får i uppdrag att genomföra (se åtgärd 34), ska myndigheten, i samråd med Medierådet och Myndigheten för skolutveckling, ta fram ett metodmaterial som kan användas av lärare och andra aktörer som arbetar med barn och ungdomar. Metodmaterialet

18

ska omfatta och vända sig till såväl flickor och unga kvinnor som pojkar Skr. 2007/08:167 och unga män.

Fortbildning för personal i grund- och gymnasieskola

Åtgärd 13: Regeringen har gett Myndigheten för skolutveckling i uppdrag att erbjuda personal i grund- och gymnasieskola fortbildning i sex- och samlevnadsundervisning i syfte att främja jämställdhet med utgångspunkt i skolans värdegrund.

Myndigheten för skolutveckling har fått i uppdrag att med utgångspunkt i skolans värdegrund, innefattande barnets rättigheter, barnkonventionen och FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, erbjuda personal i grund- och gymnasieskola fortbildning i sex- och samlevnadsundervisning i syfte att främja jämställdhet. Fortbildningen ska ha en bred ansats där utgångspunkten är varje flickas och pojkes rätt till kroppslig och sexuell integritet med respekt för varje människas egenvärde.

Fortbildningen ska bl.a. ge lärare och annan personal verktyg för att uppmuntra dialog och etisk reflektion mellan elever kring frågor som rör sex och samlevnad, både i skolan och i hemmet. I fortbildningen bör också tas upp hur personalen utifrån ett värdegrundsperspektiv konkret kan arbeta med t.ex. frågor kring aborter, oönskade graviditeter, sexuellt överförbara sjukdomar, könsroller, könsidentitet och sexuell läggning.

Fortbildningen ska vidare ge kunskap om hur komplexa frågeställningar såsom sexuellt utnyttjande, sexuellt våld och sexuell exploatering (innefattande sådan exploatering som sker i nya digitala medier), könsstympning samt hedersrelaterat våld och förtryck, kan diskuteras med elever ur ett jämställdhets- och rättighetsperspektiv.

Insatser för kvinnor inom kriminalvården

Åtgärd 14: Regeringen avser att ge Kriminalvården i uppdrag att utveckla och genomföra en försöksverksamhet under fängelsevistelsen riktad till kvinnor som varit utsatta för människohandel eller befunnit sig i prostitution för att identifiera och erbjuda adekvat stöd, rådgivning och rehabiliterande åtgärder, inom ramen för Kriminalvårdens verksamhet. Försöksverksamheten bör även innehålla arbetsmarknadsinriktade insatser med syfte att denna grupp kvinnor efter frigivningen kan få och behålla ett arbete.

Uppdraget ska genomföras i samråd med Brottsoffermyndigheten, aktörer på arbetsmarknaden, socialtjänsten samt hälso- och sjukvården.

Ett antal av de kvinnor som kommit eller riskerar att komma i kontakt med kriminalvården har varit utsatta för sexuella övergrepp, blivit utnyttjade i prostitution och i vissa fall utsatts för människohandel för sexuella ändamål. Även kvinnor som dömts för koppleri eller för människohandelsbrott har inte sällan själva utsatts för sexuella övergrepp,

19

utnyttjats i prostitution eller varit utsatta för handel med människor för Skr. 2007/08:167 sexuella ändamål.

För att underlätta för kvinnor som varit utsatta för människohandel eller befunnit sig i prostitution att påbörja ett nytt liv när de avtjänat ett fängelsestraff är det nödvändigt att de får bistånd och tillgång till rehabiliterande åtgärder under fängelsevistelsen. Det är vidare angeläget att åtgärderna även omfattar kvinnor som ska utvisas efter avtjänat straff, då dessa utgör en särskild riskgrupp. I de fall där dessa kvinnor har barn ska även barnen och deras situation uppmärksammas.

I uppdraget ska även ingå att i samverkan med aktörer på arbetsmarknaden utveckla arbetet med arbetsmarknadsinriktade insatser i anstalt som riktar sig till den aktuella gruppen kvinnor och som förväntas leda till att dessa efter frigivningen kan få och behålla ett arbete.

Etiska riktlinjer inom statsförvaltningen

Åtgärd 15: Regeringen avser att ge ett uppdrag om en kartläggning och uppföljning av de etiska riktlinjer som finns inom statsförvaltningen som berör frågan om sexköp. Syftet är att göra befintliga riktlinjer tillgängliga för andra myndigheter och att sprida dessa till fler myndigheter. Re- geringen avser även att avsätta medel för utbildningsinsatser som syftar till att öka kunskapen om dessa etiska riktlinjer bland personal inom berörda myndigheter.

Försvarsmakten är en av de myndigheter som har etiska regler inom detta område för sin personal. År 2007 infördes en uppförandekod för den svenska utlandsstyrkan som innebär en skärpning av de riktlinjer om uppträdande som fanns sedan tidigare. De tydliggör vilket förhållningssätt personalen ska ha både internt och gentemot befolkningen i det land där de tjänstgör. Det gäller t.ex. synen på köp av sexuella tjänster, där Försvarsmakten gjort klart att den som köper sexuella tjänster eller besöker en bordell omedelbart ska skickas hem.

Uppförandekoden, som också inbegriper förbud mot porrsurfande, mutor, kontakt med organiserad brottlighet samt regelverk kring alkoholkonsumtion, är ett slags etiskt kontrakt mellan den anställde och Försvarsmakten.

Statens räddningsverk är en annan myndighet som har antagit en uppförandekod som gäller för all personal som deltar i verkets internationella hjälpinsatser. Uppförandekoden ingår som en del av anställningskontraktet och personalen förbinder sig att följa de etiska regler som Räddningsverket har satt upp.

Regeringen avser att följa upp arbetet med de etiska riktlinjer som finns inom statsförvaltningen. Regeringen avser också att avsätta medel för utbildningsinsatser som syftar till att öka kunskapen om etiska riktlinjer bland personal inom berörda myndigheter och att fler myndigheter inför riktlinjer.

20

Etiska riktlinjer inom utvecklingssamarbetet 

Skr. 2007/08:167 

Åtgärd 16: Regeringen avser att ge Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete (Sida) i uppdrag att utforma principer för vilka krav om etiska riktlinjer som kan ställas på organisationer som får statligt stöd samt vid upphandlingar av tjänster.

I dag finns inget formaliserat krav hos Sida på att etiska riktlinjer avseende förbud mot köp av sexuella tjänster ska finnas i de avtal som Sida ingår med organisationer som får statligt stöd (bistånd) eller vid upphandlingar av tjänster. Det bör enligt regeringen utformas principer hos Sida för vilka krav om etiska riktlinjer som kan ställas i de avtal som Sida ingår och som avser internationell verksamhet.

Stöd till frivilligorganisationernas verksamhet

Åtgärd 17: Regeringen avser att vidta åtgärder för att stödja frivilligorganisationernas arbete med olika insatser för att motverka efterfrågan av prostitution och öka kunskapen om människohandel för sexuella ändamål.

För att förebygga och motverka köp av sexuella tjänster i Sverige och utomlands behövs olika informations- och utbildningsinsatser med målet att förändra attityder. Syftet är även att öka förståelsen för dem som riskerar att utnyttjas eller har utnyttjats i prostitution eller människohandel för sexuella ändamål. Insatserna ska komma både flickor och kvinnor, pojkar och män till del.

Attityder och värderingar grundläggs tidigt. Därför är det särskilt angeläget att nå barn och ungdomar i de insatser som genomförs.

3.3Stärkt kvalitet och effektivitet i rättsväsendet

Människohandel är en mycket allvarlig brottslighet som i regel innebär 

att människor, ofta kvinnor och barn, rekryteras i syfte att utnyttjas på 

olika sätt. Bekämpningen av människohandel är en central del i regering- 

ens långsiktiga strategi för att mobilisera mot den grova organiserade 

brottsligheten. Det är särskilt viktigt att denna mobilisering får ett tydligt 

genomslag när det gäller rättsväsendets insatser för att bekämpa männi- 

skohandel. 

Under senare år har polis och åklagare genom nya lagar getts möjlighet 

att använda sig av hemlig rumsavlyssning vid förundersökningar samt 

vissa straffprocessuella tvångsmedel i arbetet med att förhindra särskilt 

allvarliga brott. Regeringen har tillsatt en utredning som ska se över i 

vilken utsträckning polisen bör kunna använda sig av provokativa åt- 

gärder vid bekämpning av grov brottslighet. Regeringen har i propo- 

sitionen 

Förverkande 

av 

utbyte 

av 

brottslig 

verksamhet 

(prop. 2007/08:68) föreslagit att de brottsbekämpande myndigheterna ska 

få bättre möjligheter att förverka utbyte som härrör från brottslig verk- 

samhet. De nya reglerna trädde ikraft den 1 juli 2008. Ett annat viktigt 

21 

verktyg för polisen i kampen mot den grova organiserade brottsligheten Skr. 2007/08:167 är att kunna behandla personuppgifter på ett ändamålsenligt sätt. Ett

förslag om en helt ny lag på området håller nu på att utarbetas. Re- geringen har även tillsatt en utredning som ska överväga och föreslå förändringar av strafflagstiftningen i syfte att åstadkomma en straffmätning som markerar en skärpt syn på allvarliga våldsbrott (dir. 2007:48, dir. 2008:78). Sådana brott kan förekomma i samband med prostitution och människohandel.

För att stärka kvaliteten och effektiviteten i rättsväsendet inom detta område finns det behov av att komplettera och utveckla de utbildningsinsatser som görs i dag inom området prostitution och människohandel. Den särskilda problematik som blir aktuell när barn och ungdomar är utsatta för dessa brott ska särskilt uppmärksammas.

En annan viktig del är att ha en effektiv och ändamålsenlig lagstiftning i syfte att ge rättsväsendet tillgång till effektiva verktyg för att kunna bekämpa människohandel och prostitution.

Särskilda medel för insatser mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål

Åtgärd 18: Regeringen avser att tillföra särskilda medel för att förstärka de brottsbekämpande myndigheternas insatser mot prostitution och människohandel. Satsningarna ska ske genom förstärkning av de operativa insatserna samt genom utökad metod- och kompetensutveckling inom polisorganisationen och Åklagarmyndigheten.

Operativa insatser mot människohandel är mycket resurskrävande och ett framgångsrikt arbete förutsätter en stor uthållighet från de brottsbekämpande myndigheternas sida. För att fler personer som begår människohandelsbrott ska ställas till svars behöver lagföringen utvecklas och bli mer effektiv.

Bekämpningen av människohandel kräver vidare en väl utvecklad samverkan över myndighetsgränser så att myndigheternas samlade kompetens kan tas till vara på bästa sätt.

Regeringen avser att avsätta särskilda medel för operativa insatser för att bekämpa människohandel och prostitution. De särskilda medlen ska förstärka de befintliga resurser som polisorganisationen och Åklagarmyndigheten i dag använder för detta ändamål. Polisorganisationen kommer att få i uppdrag att redovisa hur resursförstärkningen för att bekämpa människohandel och prostitution har tagits till vara och vilket resultat satsningen har medfört.

Utöver detta tillförs polisorganisationen och Åklagarmyndigheten särskilda medel för kompetensutveckling, internationellt samarbete och metodutveckling i syfte att åstadkomma en effektivare lagföring avseende människohandel för sexuella ändamål.

22

Nationell rapportör för människohandel 

Skr. 2007/08:167 

Åtgärd 19: Regeringen avser att ge Rikspolisstyrelsen ett 

uttryckligt 

mandat att vara nationell rapportör i frågor som rör människohandel. 

Vid Rikskriminalpolisen finns sedan 1998 en nationell rapportör i frågor som rör människohandel. Uppdraget gavs som ett av flera myndighetsgemensamma uppdrag för att bekämpa mäns våld mot kvinnor och löpte under åren 1998–2002. Uppdraget innebar bl.a. att rapportera till regeringen om utvecklingen av sådan handel och hur den kan förebyggas och bekämpas. Uppdraget upphörde formellt med utgången av år 2002, men funktionen som nationell rapportör har sedan dess funnits kvar vid Rikskriminalpolisen.

Syftet med åtgärden är att ge den nationelle rapportören ett uttryckligt 

mandat och samtidigt göra ett förtydligande av den roll som rapportören 

har inom Rikspolisstyrelsen i arbetet med att bekämpa människohandel. 

Ökad kompetens inom Polisen, Åklagarmyndigheten, 

domstolsväsendet och Migrationsverket 

Åtgärd 20: Regeringen avser att ge Brottsoffermyndigheten i uppdrag att 

i samråd med Polisen, Åklagarmyndigheten, Domstolsverket och Migra- 

tionsverket utforma och genomföra ett utbildningsprogram för att öka 

kunskapen om prostitution och människohandel, särskilt människohandel 

för sexuella ändamål. 

Kunskap om människohandel, som en del av den organiserade brottslig- 

heten, och den särskilda problematik som dessa brottsutredningar inne- 

håller behöver generellt öka inom samtliga berörda myndigheter. Även 

kunskap om den särskilda situation som de personer som utsatts för pro- 

stitution och människohandel för sexuella ändamål befinner sig i behöver 

öka. Utbildnings- och fortbildningsinsatser bör genomföras inom Polisen, 

Åklagarmyndigheten, domstolsväsendet och Migrationsverket utifrån de 

behov som respektive myndighet har. När barn har utsatts för ett sådant 

brott krävs särskild kunskap om deras rättigheter, förutsättningar och 

behov. 

Ansvaret för att denna kompetensutveckling av personalen genomförs 

ligger på respektive myndighet. Inom vissa myndigheter har utbildningar 

redan initierats. Domstolsverket har i sin fortbildning av domare under 

2007 t.ex. erbjudit seminarier om människohandel. Polisen i Västra 

Götaland har genom sin s.k. traffickinggrupp spridit kunskaper inom 

myndigheten och Rikspolisstyrelsen planerar fler utbildningsinsatser om 

människohandel under 2008. Åklagarmyndigheten har som ett stöd för 

åklagarna i deras handläggning och beslutsfattande bl.a. tagit fram en 

rättspromemoria om människohandel för sexuella ändamål, där möjlig- 

heter och svårigheter vid rättstillämpningen belyses. 

Syftet med åtgärden är att kunna erbjuda personer inom berörda myn- 

digheter utbildning om människohandel, med ett särskilt fokus på männi- 

skohandel för sexuella ändamål, för att uppnå en mer jämn och hög kom- 

petens i hela landet på detta område inom dessa myndigheter. 

23 

Riktlinjer för samverkan vid utredningar kring barn 

Skr. 2007/08:167 

Åtgärd 21: Regeringen avser att ge Rikspolisstyrelsen i uppdrag att, i 

samverkan med Åklagarmyndigheten, Rättsmedicinalverket och Social- 

styrelsen, ta fram gemensamma riktlinjer för samverkan vid utredningar 

kring barn som misstänks vara utsatta för brott. I uppdraget ska ingå att 

utvärdera verksamheter där myndigheterna samverkar kring barn som 

misstänks vara utsatta för brott. 

När det blir känt för socialtjänsten, hälso- och sjukvården, polis eller 

åklagare att ett barn misstänks vara utsatt för ett brott inleds flera olika 

utredningar. I dessa fall är det av stor vikt att samverkan mellan social- 

tjänst, hälso- och sjukvård, rättsmedicin samt polis och åklagare fungerar 

väl för att bemötandet av barnet och resultatet som helhet ska bli så bra 

som möjligt. Detta är särskilt viktigt när barn misstänks vara utsatta för 

människohandel för sexuella ändamål eftersom dessa barn många gånger 

helt saknar sociala nätverk eller annan förankring i Sverige. 

I februari 2005 gav regeringen Åklagarmyndigheten tillsammans med 

Rikspolisstyrelsen, Rättsmedicinalverket och Socialstyrelsen i uppdrag 

att medverka till etablering av flera försöksverksamheter med samverkan 

under gemensamt tak vid utredningar kring barn som misstänks vara 

utsatta för allvarliga brott, t.ex. misshandel och olika former av sexuella 

övergrepp. Försöksverksamhet i s.k. barnahus pågick i enlighet med 

regeringsuppdraget under 2006–2007 på sex orter i landet. Uppdraget 

slutredovisades till regeringen i mars 2008 i form av en slutrapport. 

Av slutrapporten framgår att samverkan mellan berörda myndigheter 

vid utredningar kring barn som misstänks vara utsatta för brott har blivit 

effektivare och mer strukturerad. Det framgår dock även att det finns 

vissa hindrande faktorer för samverkan. För att säkerställa att samverkan 

vid utredningar kring barn som misstänks vara utsatta för brott sker på ett 

effektivt sätt krävs att det finns gemensamt framtagna riktlinjer för hur 

samverkan vid sådana utredningar ska gå till. 

I slutrapporten anges även att tidsperioden för utvärdering av försöks- 

verksamheten var för kort. Detta fick till följd att det kunskapsunderlag 

som presenterades i slutrapporten i viktiga avseenden inte gav svar på 

centrala frågor. Det är därför angeläget att en utvärdering av samverkan 

vid utredningar kring barn som misstänks vara utsatta för brott genom- 

förs och att utvärderingen pågår under en längre tidsperiod. 

Utvärdering av förbudet mot köp av sexuell tjänst 

Åtgärd 22: Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att ut- 

värdera tillämpningen av förbudet mot köp av sexuell tjänst och de 

effekter förbudet har fått. 

Förbudet mot köp av sexuell tjänst har varit i kraft i drygt nio år. I april 

2008 beslutade regeringen om direktiv till en utredning för att utvärdera 

tillämpningen av förbudet och de effekter förbudet har fått (dir. 2008:44). 

Syftet med utvärderingen är att undersöka hur bestämmelsen fungerar i 

praktiken och vilka effekter förbudet har haft för förekomsten av pro- 

24 

stitution och människohandel för sexuella ändamål i Sverige. Det står 

Skr. 2007/08:167 

även utredaren fritt att mot bakgrund av utvärderingen föreslå lag- 

ändringar eller lämna förslag till andra åtgärder. En utgångspunkt är dock 

att köp av sexuell tjänst även i fortsättningen ska vara kriminaliserat. 

Utredare ska genomgående ha ett jämställdhetsperspektiv i den analys 

som görs. Uppdraget ska redovisas senast den 30 april 2010. 

Förslag om ändringar i straffbestämmelsen om människohandel 

Åtgärd 23: I ett betänkande av Utredningen om människohandel m.m. 

(SOU 2008:41) föreslås bl.a. vissa förändringar i straffbestämmelsen om 

människohandel i syfte att möjliggöra en mer effektiv tillämpning av 

bestämmelsen. Vidare föreslås de lagändringar som krävs för att Sverige 

ska kunna tillträda Europarådets konvention om bekämpande av handel 

med människor. Förslaget har remitterats och kommer därefter att be- 

redas vidare inom Regeringskansliet. Regeringen kommer att verka för 

att Sverige kan ansluta sig till Europarådets konvention om bekämpande 

av handel med människor genom en ratificering. 

I april 2008 presenterade Utredningen om människohandel m.m. sitt 

betänkande Människohandel och barnäktenskap – ett förstärkt straff- 

rättsligt skydd (SOU 2008:41). Utredningen hade i uppdrag att bl.a. göra 

en översyn av den straffrättsliga bestämmelsen om människohandel, att 

överväga skälen för och emot att slopa eller begränsa kravet på dubbel 

straffbarhet för människohandelsbrottet samt att analysera frågan om 

Sveriges tillträde till Europarådets konvention mot bekämpande av 

handel med människor. Betänkandet innehåller flera förslag som innebär 

att lagstiftningen mot människohandel skärps och offrens situation för- 

bättras. Utformningen av straffbestämmelsen förtydligas och komplet- 

teras t.ex. genom att uppräkningen av de otillbörliga medlen och han- 

delsåtgärderna utökas. Ett annat förslag som syftar till att skapa ett 

effektivt straffrättsligt skydd mot människohandel, är att kravet på dub- 

bel straffbarhet för brott begångna utomlands inte längre ska gälla för 

människohandelsbrottet. Dessutom innehåller betänkandet förslag på de 

lagändringar som krävs för att Sverige ska kunna tillträda Europarådets 

människohandelskonvention. Förslaget har remitterats och remisstiden 

löper ut den 3 oktober 2008. Förslaget kommer därefter att beredas 

vidare inom Regeringskansliet. 

Studie av handläggningen av brottskadeersättning 

Åtgärd 24: Regeringen avser att ge Brottsoffermyndigheten i uppdrag att 

genomföra en studie av rutiner för utbetalning av brottsskadeersättning 

till personer i andra länder utsatta för människohandel i Sverige. Inom 

ramen för uppdraget bör en jämförelse göras av motsvarande rutiner i 

Norge och inom EU. 

För att en målsägande ska kunna få brottsskadeersättning måste brottet 

antingen ha begåtts i Sverige eller mot någon som har hemvist i Sverige. 

25 

För utbetalning av brottsskadeersättning finns inga speciella regler eller Skr. 2007/08:167 rutiner utöver att utbetalning till barn med hemvist i Sverige normalt görs

till konto med s.k. överförmyndarspärr. I de fall brottsskadeersättning betalas ut till personer i andra länder som utsatts för människohandel finns det risk för att ersättningen inte kommer offren tillhanda och, i sämsta fall, ger grund för ny kriminalitet. När brottsskadeersättning betalas ut till personer i andra länder som utsatts för människohandel i Sverige är det viktigt att ha goda rutiner som säkerställer att denna ersättning kommer offret tillhanda. Inom ramen för studien bör en jämförelse göras av motsvarande rutiner i Norge och inom EU. Brottsoffermyndigheten ska beakta eventuella hinder för att utbetald brottsskadeersättning kommer den utsatta tillhanda och föreslå åtgärder för att undvika dessa hinder.

Förstärkt förebyggande arbete i hanteringen av viserings- och bosättningsärenden

Åtgärd 25: Regeringen har för avsikt att närmare överväga om och i så fall på vilket sätt Migrationsverket kan få möjlighet att kontrollera referenspersoner i sina register i viserings- och bosättningsärenden.

Registrering av referenspersoner görs regelmässigt av Migrationsverket i tillståndsärenden som rör besök och bosättning. Uppgifterna är sökbara i verkets datasystem Wilma (Web based information system linking authorities). Uppgiften om att en referensperson förekommer i ett stort antal viseringsärenden är en uppgift som kan vara av intresse för polisen i det brottsbekämpande arbetet mot människohandel. Om Migrationsverket ges möjlighet att överlämna informationen till polisen kan den förbereda bevakning av och tillslag mot misstänkta människohandlare.

Migrationsverket har i en rättsutredning den 3 november 2005 kommit fram till att det inte är förenligt med bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) och utlänningsdataförordningen (2001:720) att söka referenspersoner i Wilma för att få veta om de varit referenter i tidigare ärenden. Regeringen anser att det är angeläget att överväga möjligheten för Migrationsverket att göra denna typ av sökningar i sina datasystem för att kunna få fram uppgifter som kan bidra till polisens arbete med att bekämpa människohandel. Frågan om sekretesslagens (1980:100) bestämmelser om möjligheten för en myndighet att lämna ut uppgifter till en annan bör analyseras i detta sammanhang.

3.4 Ökad nationell och internationell samverkan

Arbetet mot människohandel för sexuella och andra ändamål förutsätter 

globalt och interregionalt samarbete men också ett sektorsövergripande 

angreppssätt som involverar myndigheter, frivilligorganisationer, fors- 

kare och allmänheten. Arbetet kräver dessutom insatser inom en rad olika 

områden samtidigt. Strukturer för en sådan samverkan och samordning 

av arbetet behöver stärkas. Det handlar bl.a. om förebyggande åtgärder 

och skydd av och stöd till de utsatta. 

26 

Det är viktigt att det internationella samarbetet kan fortsätta att ut- Skr. 2007/08:167 vecklas såväl regionalt inom Norden och Östersjöregionen som inom EU

och i ett bredare internationellt perspektiv. Inom det internationella brottsbekämpande samarbetet ges möjligheter till samarbete bl.a. genom Eurojust, Europol och Interpol.

Det finns flera exempel på nationell samverkan mellan myndigheter. Ett exempel är den gemensamma handlingsplan som Migrationsverket, gränspolisen och socialtjänstförvaltningen i Sigtuna och Stockholms stad har utarbetat för hanteringen av ensamkommande asylsökande barn som reser via Arlanda. Syftet med handlingsplanen är att minimera riskerna för att ensamkommande barn försvinner och blir föremål för människohandel. Ett annat exempel är den nationella handlingsplan som Polisen, Åklagarmyndigheten, Socialstyrelsen, Migrationsverket, länsstyrelserna, socialtjänsten och Tullverket har tagit fram inom utvecklingspartnerskapet ”Samverkan mot Trafficking” som pågick 2005–2007 (www.samverkanmottrafficking.se).

Stärkt regional samverkan

Åtgärd 26: Regeringen avser att ge länsstyrelserna i uppdrag att inom ramen för sitt ansvarsområde ta initiativ till att samordna insatser som syftar till att motverka prostitution och människohandel för sexuella ändamål samt öka skyddet och stödet till utsatta.

Regeringen har tidigare gett länsstyrelserna i uppdrag att inom ramen för sitt ansvarsområde ta initiativ till och på olika sätt stödja samordningen i länet av insatser som syftar till att motverka mäns våld mot kvinnor och att barn bevittnar våld. Uppdraget ska redovisas senast den 1 maj 2009. Motsvarande behov finns när det gäller samordningen av frågor som syftar till att motverka prostitution och människohandel för sexuella ändamål och regeringen avser därför att avsätta särskilda medel för detta. I uppdraget bör ingå att länsstyrelserna ser över möjligheterna att beakta dessa frågor på ett mer aktivt sätt inom sin egen verksamhet. Särskilt fokus bör ligga på att stärka det förebyggande arbetet på lokal nivå. Det kan ske genom utbyte av erfarenheter av samarbete med olika branscher inom t.ex. taxi-,

hotell-, och restaurangnäringen.

Syftet är att stärka samverkan mellan myndigheter, kommuner och landsting i arbetet med att bekämpa människohandel för sexuella ändamål och prostitution.

Stärkt nationell samverkan

Åtgärd 27: Regeringen avser att vidta åtgärder för en fortsatt och utvecklad samverkan mellan myndigheter och frivilligorganisationer på nationell nivå i arbetet mot prostitution och människohandel. Regeringen avser att ge Länsstyrelsen i Stockholms län i uppdrag att fördela medel och samordna arbetet.

27

År 2005–2007 genomfördes utvecklingspartnerskapet ”Samverkan mot Skr. 2007/08:167 trafficking” med finansiering via den Europeiska socialfondens Equal-

program. Det var ett unikt samarbete där myndigheter, enskilda organisationer, kyrkliga samfund, museer och universitet ingick.

Syftet med samverkansprojektet var att motverka människohandel och skapa ett program till stöd för de personer som utsatts för människohandel. Vidare arbetade man med attitydförändringar hos enskilda personer och för att frågorna skulle prioriteras hos såväl myndigheter som samhällets civila krafter, kyrkosamfund och kulturinstitutioner. Detta genomfördes genom kunskapsuppbyggnad, erfarenhetsutbyte, utvecklande av gemensamma strategier och samhällelig debatt omkring människohandel vad avser dess orsaker samt dess konsekvenser för den enskilde.

Genom projektet har myndigheter och frivilligorganisationer skaffat sig en rad erfarenheter som bör tas tillvara och utvecklas ytterligare. Regeringen avser därför att stödja en fortsatt och ökad samverkan mellan framför allt myndigheter men även med frivilligorganisationer där dessa kan komplettera myndigheternas arbete. Målsättningen ska vara att människor som är utsatta för människohandel ska kunna erbjudas ett bra och samordnat stöd och att nya vägar till försörjning ska kunna skapas, både i preventivt och rehabiliterande syfte. Regeringen avser att ge Länsstyrelsen i Stockholms län i uppdrag att samordna arbetet och fördela de medel som regeringen avsätter för detta.

Stärkt internationell samverkan kring barn

Åtgärd 28: Regeringen avser att främja det nätverk av yrkesverksamma som genomgått utbildningsinsatsen inom Östersjöstaternas råd om barn utsatta för människohandel.

Under 2006 och 2007 har Arbetsgruppen för utsatta barn inom Östersjöstaternas råd (Council of the Baltic Sea States, CBSS) tillsammans med bl.a. Rädda Barnen organiserat en utbildningsinsats (Baltic Sea Region Comprehensive Assistance to Children Victims of Trafficking) när det gäller barn utsatta för människohandel. Ett 50-tal yrkesverksamma från ett tiotal länder i och omkring Östersjöregionen har deltagit i utbildningen som bestått av fem internationella seminarier. Syftet har varit att utbyta erfarenheter och kunskaper med varandra när det gäller skydd och stöd för barn utsatta för människohandel, hur barnen kan göras delaktiga i lösningar av sin situation, re-integration i hemlandet eller i det nya landet samt hur nätverksarbete kan främjas och utnyttjas. Den svenska gruppen som deltagit i utbildningen består av experter från socialtjänsten, barn- och ungdomspsykiatrin samt institutionsvården. Det är angeläget att bibehålla, ta tillvara och sprida de kunskaper och erfarenheter som nu finns i detta svenska nätverk.

28

Stöd till samarbete i Östersjöregionen 

Skr. 2007/08:167 

Åtgärd 29: Regeringen avser att stödja Aktionsgruppen mot människo- 

handel inom Östersjöstaternas råd (Council of the Baltic Sea States, 

CBSS) och projekt som gruppen driver inom ramen för samarbetet mot 

människohandel i Östersjöregionen. 

Efter beslut av regeringscheferna vid Östersjötoppmötet i Reykjavik i 

juni 2006 ombildades den Nordisk-baltiska aktionsgruppen mot männi- 

skohandel till en aktionsgrupp inom Östersjöstaternas råd (CBSS Task 

Force against Trafficking in Human Beings, TFTHB). Gruppen består av 

experter från de 11 medlemsstaterna och EU-kommissionen. CBSS för- 

bereder nu en större reformprocess med sikte på ett mer projektorienterat 

arbetsfokus. Aktionsgruppens mandat förlängdes nyligen av CBSS 

ämbetsmannakommitté (CSO) och löper nu fram till den 30 juni 2011. 

Regeringen avser att avsätta medel för att fortsätta finansiera tjänsten 

som "Senior Advisor" och projektkoordinator för människohandelsfrågor 

vid CBSS internationella sekretariat i Stockholm. Tjänsten har sedan den 

1 september 2006 finansierats av Sverige. Vidare avser regeringen att 

bidra med medel till de projekt som CBSS bedriver, som bl.a. utbildning 

av diplomatisk och konsulär personal vid ambassader i regionen om 

identifiering av utsatta personer. 

En annan viktig del av verksamheten är att aktionsgruppen utgör en 

paraplyfunktion för pågående arbete i regionen för att undvika överlapp- 

ning av aktiviteter. Ett nära samarbete med övriga delar av CBSS samt 

Nordiska ministerrådet, EU, OSSE och andra relevanta aktörer såsom 

International Organization for Migration (IOM) och United Nations 

Office on Drugs and Crime (UNODC) ingår också i aktionsgruppens 

arbete. 

Tydliggörande av människohandelsperspektivet i 

utvecklingssamarbetet 

Åtgärd 30: Regeringen avser att tydliggöra 

människohandelsperspek- 

tivet i de reviderade riktlinjerna för utarbetande av samarbetsstrategier 

för länder med vilka Sverige har eller planerar ett utvecklingssamarbete. 

Sidas verksamhet har tydlig relevans för arbetet mot människohandel då 

det övergripande målet är att bidra till att skapa förutsättningar för fattiga 

människor att förbättra sina levnadsvillkor. Många insatser i bistånds- 

samarbetet med andra aktörer angriper bakomliggande orsaker till män- 

niskohandel, såsom fattigdom, social marginalisering och ekonomiskt 

utanförskap, och omfattar sysselsättningsfrågor, utbildningsinsatser och 

jämställdhetsinsatser. Sidas handlingsplan för arbetet mot könsrelaterat 

våld (2008–2010) håller på att genomföras. Det övergripande målet med 

handlingsplanen är att bidra till en minskning av könsrelaterat våld, samt 

att främja rättigheterna och ekonomiskt och politiskt inflytande för dem 

som utsatts för våld. I handlingsplanen ingår insatser mot människo- 

handel och prostitution. Regeringens riktlinjer för utarbetande av sam- 

arbetsstrategier för länder med vilka Sverige har eller planerar ett ut- 

29 

vecklingssamarbete håller på att revideras och människohandels- Skr. 2007/08:167 perspektivet kommer då att förtydligas.

Vidareutveckling av Svenska institutets informationsarbete

Åtgärd 31: Regeringen avser att ge Svenska institutet i uppdrag att vidareutveckla och ta fram besöksprogram för utländska nyckelaktörer som vill studera arbetet i Sverige med att förebygga och bekämpa prostitution och handel med människor för sexuella ändamål. Svenska institutet ska inom ramen för uppdraget också kunna genomföra informationsaktiviteter och presentationer i utlandet.

Sveriges arbete för att förebygga och bekämpa prostitution och handel med människor för sexuella ändamål har under åren fått stor internationell uppmärksamhet.

För att ge möjlighet till nyckelaktörer från olika länder att i Sverige studera arbetet med att förebygga och bekämpa prostitution och handel med människor för sexuella ändamål behöver besöksprogram tas fram och utvecklas. Svenska institutet ska inom ramen för uppdraget också kunna genomföra informationsaktiviteter och presentationer i utlandet.

Svenska institutet har som uppgift att sprida kunskap om Sverige i utlandet och att stödja utbyte med andra länder inom kultur, utbildning, forskning och samhällsliv i övrigt. Genom denna verksamhet ska institutet främja svenska intressen. Svenska institutet har också uppgifter inom det internationella utvecklingssamarbetet. Uppdraget ligger inom ramen för institutets verksamhet och ska genomföras i samråd med berörda aktörer.

3.5Ökad kunskap

Goda kunskaper är avgörande för att kunna utforma åtgärder för att motverka förekomsten av prostitution och bekämpa människohandel för sexuella ändamål. Forskning och andra former av studier är nödvändiga för att kunna öka och fördjupa kompetensen hos myndigheter och frivilligorganisationer som är verksamma inom området. Det behövs såväl kvantitativa som kvalitativa studier. Erfarenheter från andra länder är också viktigt att ta del av och kan bl.a. utgöra en grund för ökad samverkan mellan länder.

Särskilda medel för ökad kunskap 

Åtgärd 32: Regeringen avser att avsätta särskilda medel för ökad kun- 

skap om prostitution och människohandel för sexuella ändamål. 

Genom att avsätta särskilda medel vill regeringen öka möjligheten till 

studier om förekomsten av olika former av prostitution och människo- 

handel för sexuella ändamål. På detta sätt vill regeringen stödja fram- 

tagandet av olika metoder att förebygga förekomsten av prostitution och 

30 

människohandel för sexuella ändamål samt metoder för att hjälpa och 

Skr. 2007/08:167 

stödja de personer som är utsatta. Det handlar om att samla in kunskap 

samt kartlägga och utveckla metoder för att bekämpa prostitution och 

människohandel för sexuella ändamål i ett vidare perspektiv. 

Det finns också ett stort behov av att utveckla, kartlägga och utvärdera 

existerande nationella och internationella modeller och metoder för att 

förebygga och motverka efterfrågan av personer med syfte att utnyttja 

dem för sexuella ändamål. Framtagandet av och ökad tillgång till jäm- 

förbar statistik är ett viktigt verktyg i det internationella samarbetet för 

att bekämpa människohandel. Denna typ av kartläggningar och studier 

ska utgöra ett komplement till det uppdrag som Socialstyrelsen har 

utifrån Kvinnofridspropositionen (1997/98:55) att fortlöpande följa och 

samla kunskap om prostitutionens omfattning och utveckling. 

Undersökning om homo- och bisexuella samt transpersoners 

situation 

Åtgärd 33: Regeringen avser att undersöka omfattningen av och situ- 

ationen för personer som köper och säljer sexuella tjänster inom grup- 

perna homo- och bisexuella samt transpersoner och personer som är 

utsatta för människohandel för sexuella ändamål inom dessa grupper i 

Sverige. 

Myndigheter och organisationer har påtalat bristen på kunskap när det 

gäller personer som köper och säljer sexuella tjänster inom grupperna 

homo- och bisexuella samt transpersoner och om personer som är utsatta 

för människohandel för sexuella ändamål inom dessa grupper. Allt för 

lite är känt om omfattningen på problemet, om de utsatta personernas 

situation och om de mekanismer som leder fram till att de utsatta hamnar 

i denna situation. 

Det är angeläget att myndigheter och andra berörda får denna kunskap, 

för att tydligare kunna identifiera vilka särskilda behov dessa grupper 

kan ha och för att kunna rikta insatser så att även dessa utsatta får det 

skydd och stöd de behöver. Av denna anledning avsätter regeringen 

särskilda medel för att en sådan studie ska kunna genomföras. Under- 

sökningen ska särskilt uppmärksamma situationen för unga personer 

samt för män som har sex med män. 

Studie om ungdomars erfarenhet och attityder till sexuell 

exploatering och exponering 

Åtgärd 34: Regeringen avser att ge Ungdomsstyrelsen i uppdrag att göra 

en studie bland flickor och unga kvinnor, pojkar och unga män om deras 

attityder till och erfarenheter av exponering av sexuell natur på Internet 

och genom andra interaktiva medier samt om deras attityder till och 

erfarenheter av sexuella tjänster mot ersättning. 

Många barn och ungdomar har integrerat Internet och andra interaktiva 

medier i sina liv på ett helt annat sätt än de flesta vuxna. Dessa medier 

31 

erbjuder stora möjligheter att knyta kontakter med, och uppmärksammas 

Skr. 2007/08:167 

av, ett stort antal människor. Internets expansion har också skapat en ny 

och i det närmaste helt obevakad kontaktyta mellan barn och vuxna. 

I syfte att öka kunskaperna om flickors och pojkars samt unga kvinnors 

och unga mäns attityder till och egna erfarenheter av sexuell exponering 

och sexuella tjänster mot ersättning m.m., avser regeringen att ge Ung- 

domsstyrelsen i uppdrag att genomföra en attitydundersökning bland 

unga mellan 13 och 25 år. Undersökningen ska bidra till att öka kun- 

skapen om barns och ungdomars erfarenheter av sexuellt utnyttjande via 

interaktiva medier samt studera om de nya digitala uttrycksformerna och 

dess möjligheter kan ha bidragit till en förändrad attityd bland unga vad 

gäller att exponera sig sexuellt eller att sälja sexuella tjänster. Ungdoms- 

styrelsens studie ska omfatta både erfarenheten av sexuell exploatering i 

betydelsen att sälja sexuella tjänster samt erfarenheten av sexuell expo- 

nering i digitala medier i mer generella termer. De erfarenheter som 

redovisas i betänkandet Sexuell exploatering av barn i Sverige (SOU 

2004:71) bör beaktas i genomförandet av studien. Arbetet ska ske i sam- 

råd med Medierådet och Stiftelsen Allmänna Barnhuset. Studien ska 

innehålla könsuppdelad statistik. 

Attitydundersökningen ska även belysa situationen för homo- och bi- 

sexuella ungdomar samt unga transpersoner. Aktuell och relevant forsk- 

ning om sexuell exploatering av barn och ungdomar med inriktning mot 

Internet och andra medier ska utgöra grunden för undersökningen. I den 

utsträckning det är möjligt ska studien läggas upp så att jämförelser med 

relevanta internationella och nationella undersökningar kan göras. 

Ökad kunskap om sexuell exploatering av flickor och pojkar 

Åtgärd 35: Regeringen har tilldelat Stiftelsen Allmänna Barnhuset 

medel för att fortsätta att sprida kunskap om sexuell exploatering av 

flickor och pojkar till relevanta yrkesgrupper och att inventera behovet av 

ytterligare kompetensutveckling. I arbetet ingår att sammanställa den 

forskning och övrig kunskap som finns kring sexuell exploatering av 

barn. 

Stiftelsen Allmänna Barnhuset bedriver sedan 2004 ett arbete med att 

sprida kunskap om sexuell exploatering av barn till framför allt nyckel- 

personer inom olika yrkesgrupper som möter dessa barn. 

Personal inom olika yrkesverksamheter har behov av kunskap om sex- 

uell exploatering av barn exempelvis vad gäller befintlig forskning, risk- 

grupper och riskbeteenden, stöd och behandling, samverkan samt kun- 

skap om förövare. Det gäller t.ex. personal inom skolan inklusive skol- 

hälsovården, elevhälsan, socialtjänsten, polisen och barn- och ungdoms- 

psykiatrin. Regeringen har beviljat Stiftelsen Allmänna Barnhuset medel 

för att fortsätta sitt arbete med att sprida kunskap till dessa och andra 

relevanta grupper. Stiftelsen Allmänna Barnhuset ska också inventera 

behovet av ytterligare kompetensutveckling bland yrkesverksamma som 

möter barn. För att komplettera denna insats avser regeringen att ge 

Ungdomsstyrelsen i uppdrag att erbjuda utbildning för kommunernas 

personal när det gäller sexuell exploatering av unga, se vidare åtgärd 11. 

32 

Undersökning om attityder till sexköp 

Skr. 2007/08:167 

Åtgärd 36: Regeringen har avsatt särskilda medel för att stödja den svenska studien om svenska kvinnors och mäns attityder till sexköp som görs inom ramen för den nordiska forskningsprojektet Prostitutionen i Norden.

Folkhälsoinstitutet genomförde en storskalig studie om attityder till prostitution och pornografi som en del av rapporten Sex i Sverige 1996, som gavs ut 1998. Studien visade bl.a. att ungefär var åttonde svensk man (ca 13 procent) någon gång har betalt för sexuella tjänster. En motsvarande studie om svenska kvinnors och mäns attityder till sexköp genomförs inom ramen för den nordiska forskningsprojektet Prostitutionen i Norden, som samordnas av NIKK, Nordiska Institutet för kunskap om kön på uppdrag av Nordiska ministerrådet. Resultatet av studien kommer att redovisas i projektets slutrapport i oktober 2008.

4 Finansiering och ekonomiska konsekvenser

De åtgärder som ingår i handlingsplanen kommer att finansieras inom befintliga ramar. Inom utgiftsområde 14 disponerar regeringen anslaget 24:1 Särskilda jämställdhetsåtgärder, från vilket de nya åtgärderna i denna handlingsplan kommer att finansieras. Regeringen beräknar kostnaderna för att genomföra handlingsplanen till 30 miljoner kronor under 2008 och 183 miljoner kronor under perioden 2009–2010 under förutsättning att riksdagen fattar beslut om medel för ändamålet. Insatserna kommer att genomföras och avslutas under 2008–2010.

5 Uppföljning och utvärdering

Regeringen avser att 2011 följa upp det arbete som bedrivs inom myndigheter och frivilligorganisationer som rör prostitution och människohandel för sexuella ändamål och kommer att redovisa resultatet av uppföljningen för riksdagen därefter. I den uppföljningen ska de åtgärder som beskrivs i den här handlingsplanen ingå.

33

Organisationer och myndigheter som deltagit i hearing

I arbetet med att ta fram handlingsplanen mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål, har regeringen bjudit in organisationer och myndigheter för att inhämta deras synpunkter. Följande organisationer och myndigheter har deltagit.

Skr. 2007/08:167 Bilaga 1

Hearing med organisationer den 5 mars 2008

ECPAT

Forum kvinnor och funktionshinder Internationella Kvinnoförbundet Kvinnoforum

Män för Jämställdhet

Riksorganisationen för kvinnojourer i Sverige, ROKS

Riksförbundet för homosexuellas, bisexuellas och transpersoners rättigheter, RFSL

Riksförbundet för sexuell upplysning, RFSU Svenska UNIFEM

Sverigeunionen av Soroptimistklubbar Sveriges Kvinnolobby

Sveriges Kvinnojourers Riksförbund, SKR Stadsmissionen

Terrafem

UNICEF

Hearing med myndigheter den 10 mars 2008

Barnombudsmannen Brottsförebyggande rådet Brottsoffermyndigheten Domstolsverket Kriminalvården Länsstyrelsen i Stockholms län Länsstyrelsen i Skåne län Länsstyrelsen i Norrbottens län Migrationsverket

Nationellt centrum för kvinnofrid Rikspolisstyrelsen

Statens skolverk Socialstyrelsen Åklagarmyndigheten

34

Integrations- och jämställdhetsdepartementet 

Skr. 2007/08:167 

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 10 juli 2008.

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar skrivelse 2007/08:167 Handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål.

35