Regeringens proposition

1991/92: 55

Ändring i prisinformationslagen

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Vid regeringssammanträdet har chefen för civildepartementet varit

föredragande.

Stockholm den 31 oktober 1991

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Inger[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att den särskilda bestämmelsen om

artikelprismärkning av dagligvaror som tillhandahålls genom

självbetjäning

i den prisinformationslag (1991:601) som träder i kraft den 1 januari

1992 slopas.

Den föreslagna ändringen avses träda i kraft samtidigt som

prisinformationslagen.

Regeringens proposition

Ändring i prisinformationslagen

1 Inledning

Riksdagen beslutade den 30 maj 1991 att anta regeringens förslag

till prisinformationslag (prop. 1990/91: 171, LU36, rskr. 333, SFS

1991: 601). Lagen träder i kraft den 1 januari 1992.

Den innehåller föreskrifter om de grundläggande krav som skall

ställas för att konsumenterna skall få en god prisinformation

om de varor och tjänster som näringsidkare i detaljistledet

tillhandahåller

dem. Ett av de krav som lagen ställer upp är att dagligvaror som

tillhandahålls genom självbetjäning skall artikelprismärkas.

Sveriges Köpmannaförbund och Näringslivets Delegation för

Marknadsrätt (NDM) har i en gemensam skrivelse den 8 oktober 1991

till civildepartementet (dnr C91/2187/MA) hemställt att regeringen

i första hand hos riksdagen återkallar prisinformationslagen, i

andra hand att lagens ikraftträdande uppskjuts i avvaktan på

resultatet

av pågående översyn av marknadsföringslagen (1975: 1418, ändrad

senast 1988: 1605).

Sveriges livsmedelshandlareförbund, Kooperativa förbundet, ICA-

förbundet, Axel[REDACTED_EFTERNAMN] AB och D-gruppen har i en gemensam skrivelse

den 15 oktober 1991 (dnr C91/2227/MA) hemställt att regeringen

föreslår

riksdagen att prisinformationslagen inte träder i kraft.

Konsument Luleå har i en skrivelse den 25 oktober 1991 (dnr

C91/2313/MA)

hemställt att handelns krav på att prisinformationslagen ändras

eller upphävs lämnas utan avseende.

Konsumentvägledarnas förening har i en skrivelse den 25 oktober

1991 (dnr C91/2313/MA) krävt att beslutet om prisinformationslag

ligger fast.

Konsumentberedningen (JO 1991: A) har i en skrivelse den 29 oktober

1991 (dnr C91/2313/MA) begärt att prisinformationslagen får träda

i kraft som planerat den 1 januari 1992.

Regeringen föreslår nu en ändring av prisinformationslagen.

Samarbetsgruppen

för konsumenternas rättigheter bestående av Aktionsgruppen för

högre matkvalitet och lägre matpriser, Husmodersförbundet, Hem

och Samhälle, Komsument-Forum, Konsumentgillesförbundet,

Konsumentkorpen

i Dalarna och Verdandi har i en skrivelse den 29 oktober 1991 (dnr

C91/2313/MA) krävt prislapparna kvar.

2 Artikelprismärkning av dagligvaror

2.1 Den särskilda bestämmelsen om artikelprismärkning slopas

Regeringens förslag: Den särskilda bestämmelsen om

artikelprismärkning

av dagligvaror som tillhandahålls genom sjävbetjäning slopas.

Det sker genom att 11 § prisinformationslagen upphävs.

Bakgrund: Enligt 11 § prisinformationslagen skall priset på

dagligvaror

som butiker av självbetjäningstyp tillhandahåller i regel anges

på varan eller dess förpackning.

Priset får dock anges på hyllkantetikett eller skylt om det finns

praktiska hinder mot prismärkning på varan eller dess förpackning.

En prismärkning med hyllkantsetikett eller med skylt tillåts också

om prisinformationssystemet gör det möjligt för konsumenten

att på ett enkelt sätt beräkna den sammanlagda kostnaden för

varorna före betalningen och kontrollera att det pris som betalas

stämmer överens med prisangivelsen i butiken, om inte detta redan

är tekniskt säkerställt.

Bestämmelsen i 11 § prisinformationslagen överensstämmer med

det förslag som konkurrenskommittén lade fram i sitt betänkande

(SOU 1990: 106) Prisinformation till konsumenter. Vid

remissbehandlingen

av kommitténs betänkande fick förslaget om artikelprismärkning

ett blandat mottagande. Något fler än hälften av remissinstanserna

tillstyrkte förslaget. Bland de kritiska remissinstanserna ansåg

statens pris- och konkurrensverk, näringsfrihetsombudsmannen och

handelns företrädare att förslaget bl.a. kommer att leda till

högre kostnader och högre priser.

Skälen för regeringens förslag: Av hushållens utgifter avser ca 20 %

 inköp av dagligvaror. Från konsumentsynpunkt är därför behovet

av en god prisinformation beträffande dagligvaror särskilt stort.

När man överväger de krav som bör ställas på butikernas

prismärkning måste man av såväl konkurrens- som konsumentpolitiska

skäl ta hänsyn till de olika funktioner som prisuppgifter kan

fylla för konsumenten. Både företrädare för handeln och för

konsumenterna är överens om behovet av en god prisinformation.

De är också överens om att informationen bör fylla tre viktiga

funktioner, nämligen att ge konsumenterna information om hur mycket

en vara kostar, att möjliggöra försummering samt att medge

efterkontroll.

Även regeringen anser att prisinformationen bör fylla dessa tre

funktioner. Olika konsumentgruppers förutsättningar att tillgodogöra

sig prisinformation måste också beaktas. Speciell hänsyn måste

tas till personer med olika typer av handikapp eller personer som

av någon anledning har särskilda behov på prisinformationsområdet.

Hänsyn måste också tas till detaljhandelns krav på ökad effektivitet.

Vid utformningen av regler rörande prisinformation i butik måste

man finna lösningar som medger flexibilitet och som inte hindrar

en fortsatt teknisk utveckling. Det ligger i konsumenternas intresse

att handeln har möjligheter till rationaliseringar, eftersom detta

kan vara av stor betydelse för möjligheterna att hålla priserna nere.

Prisinformation ingår som en mycket viktig del i dagligvaruhandelns

information till konsumenterna. För dagligvaruhandeln är det därför

en naturlig åtgärd att så tydligt och effektivt som möjligt

informera konsumenterna om priset på de varor som den

tillhandahåller.

Prisinformation är också ett konkurrensmedel. Om konsumenterna

inte får den information som de efterfrågar, torde de nämligen

som regel vända sig till ett annat dagligvaruföretag som tillgodoser

deras önskemål på ett bättre sätt.

Som vi redan har framhållit anser vi det viktigt att de krav vi nu

ställer på prisinformationen inte leder till att den tekniska

utvecklingen

låses fast vid nuvarande lösningar. Handeln bör kunna utveckla

alternativa metoder som tillgodoser samtliga krav på prismärkning

som tidigare har nämnts.

Som flera remissinstanser påpekade i sina yttranden över kommitténs

förslag finns det en risk att kravet på artikelprismärkning leder

till att konkurrensen hämmas och att prisstelhet uppkommer, vilket

i sin tur leder till en högre prisnivå för konsumenterna. Kravet

på artikelprismärkning kan också komma att föra med sig

kostnadsökningar

som ytterst drabbar konsumenterna.

De krav på prisinformation som i övrigt ställs upp i

prisinformationslagen

får enligt regeringens mening anses tillräckliga också i fråga

om dagligvaror som säljs genom självbetjäning. Dessa regler

innebär bl. a. att priset skall anges korrekt och tydligt (5 §).

Priset skall anges på varan eller dess förpackning, eller i varans

omedelbara närhet på en hyllkantsetikett eller skylt, så att risk

inte föreligger för förväxling med pris på andra varor. Om

det finns praktiska hinder mot att priset anges på nämnda sätt

får det anges i prislista, prisfrågeterminal eller liknande (10 §).

De angivna kraven stämmer överens med de krav på en god

prisinformation

till konsumenter som marknadsdomstolen med stöd av 3 §

marknadsföringslagen

(1975: 1418, ändrad senast 1988:1605) har slagit fast i ett beslut

den 4 februari 1991 (MD 1991: 3). I sitt beslut, som avsåg

prismärkning

av dagligvaror i butiker med självbetjäning, godkände domstolen

hyllkantsmärkning under vissa angivna förutsättningar. Dessa

var att prisuppgifterna skall anges med stora och tydliga siffror,

att det klart skall framgå vilken vara som en etikett avser, att

etiketterna är väl synliga och inte placerade t.ex. i den nedre

kanten på en golvhylla, att det i butiken finns en pristerminal eller

annat hjälpmedel som gör det möjligt för konsumenten att lätt

kontrollera vilket pris som kassan kommer att registrera för de

enskilda varorna samt att prismärkningen på ett tillförlitligt

sätt är samordnad med priserna i datakassan, så att risken för

att kassan registrerar ett högre pris är liten.

Mot bakgrund av det anförda föreslår vi att de särskilda

föreskrifterna

i 11 § prisinformationslagen om hur priset skall anges när

dagligvaror

marknadsförs genom självbetjäning slopas.

När prisinformationslagen träder i kraft den 1 januari 1992 kan

många av de detaljerade riktlinjer om prisinformation som

konsumentverket

har utfärdat upphävas eller förenklas. Detta leder till förenklingar

och en ökad flexibilitet, vilket är angeläget, eftersom den

tekniska utvecklingen på området är snabb. I det sammanhanget

är det också naturligt att en dialog fortlöpande förs mellan

konsumentverket och handelns företrädare om hur

prisinformationslagens

krav praktiskt bör tillgodoses i butikerna.

Förslaget föranleder också följdändringar i 12 §

prisinformationslagen.

Lagändringarna bör träda i kraft den 1 januari 1992.

2.2 Förslagets förhållande till EGs regler

Inom EG finns för närvarande tre direktiv som behandlar

prisinformation

nämligen dels nr 79/581 och 88/315 "on consumer protection in the

indication of the prices of foodstuffs", dels nr 88/314 "on consumer

protection in the indication of the prices of non-food products".

Direktiven ger medlemsstaterna rätten att själva bestämma de

närmare reglerna för hur prismärkningen skall utföras. Vårt

förslag ligger alltså i linje med EGs direktiv.

2.3 Kostnadskonsekvenser

Det förslag regeringen nu lägger fram torde inte medföra några

ökade kostnader för berörda myndigheter eller för handeln.

3 Upprättat lagförslag

I enlighet med vad som nu har anförts har inom civildepartementet

upprättats förslag till lag om ändring i prisinformationslagen

(1991: 601).

Förslaget är sådant att lagrådets yttrande skulle sakna betydelse.

4 Ärendet till riksdagen

Regeringen föreslår riksdagen

att anta lagförslaget .

Propositionens lagförslag

Förslag till

Lag om ändring i prisinformationslagen (1991: 601)

Härigenom föreskrivs i fråga om prisinformationslagen (1991: 601)

dels att 11 § skall tas bort,

dels att nuvarande 12--14 §§ skall betecknas 11--13 §§,

dels att den nya 11 § skall ha följande lydelse.

11 §

/kolumn1/ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer

får meddela föreskrifter om vad som skall anses utgöra praktiska

hinder enligt 10 § andra stycket eller 11 § andra stycket 1 samt

om kraven för att kontroll skall vara obehövlig enligt 11 § tredje

stycket.

/kolumn2/ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer

får meddela föreskrifter om vad som skall anses utgöra praktiska

hinder enligt 10 § andra stycket.

Civildepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 31 oktober 1991

Närvarande: statsminister[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Chefen för civildepartementet anmäler fråga om ändring i

prisinformationslagen.

Regeringen beslutar att genom proposition lämna förslag till

riksdagen

om ändring i prisinformationslagen i enlighet med bilagan till detta

protokoll.

Ur protokollet:

Maud[REDACTED_EFTERNAMN]

Innehåll

Propositionens huvudsakliga innehåll.............. 1

1 Inledning....................................... 2

2 Artikelprismärkning av dagligvaror.............. 3

 2.1 Den särskilda bestämmelsen om artikelprismärkning slopas... 3

 2.2 Förslagets förhållande till EGs regler........ 5

 2.3 Kostnadskonsekvenser.......................... 5

3 Upprättat lagförslag............................. 5

4 Ärendet till riksdagen........................... 5

5 Propositionens lagförslag......................... 6

Utdrag ur regeringsprotokollet den 31 oktober 1991.. 7