Regeringens proposition

1999/2000:56

Vissa hälso- och sjukvårdsfrågor

Prop.

1999/2000:56

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 20 januari 2000.

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Lars Engqvist

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid

köp av läkemedel m.m. ändras så att läkemedel som får förskrivas av

sjuksköterskor omfattas av högkostnadsskyddet.

I propositionen föreslås också att Apoteket AB får använda recept-

registret för registrering av dosexpedierade läkemedel om den som om-

fattas av registreringen lämnat sitt samtycke. Patientens identitet får an-

vändas som sökbegrepp för detta ändamål. Uppgifter om dosexpedierade

läkemedel som rör enskild person skall tas bort ur registret under den

femtonde månaden efter den under vilken uppgifterna registrerades.

I propositionen föreslås slutligen att legitimation bör införas för yrkes-

gruppen röntgensjuksköterskor.

Innehållsförteckning

1. Förslag till riksdagsbeslut 4

2. Lagtext 5

2.1 Förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen

(1982:763) 5

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1150) om

högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. 8

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1156) om

receptregister 9

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:531) om

yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område 11

2.5 Lag om upphävande av lagen (1998:532) om infö

rande av lagen om yrkesverksamhet på hälso- och

sjukvårdens område 13

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:544) om

vårdregister 14

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1999:353) om

rättspsykiatriskt forskningsregister 15

3. Ärendet och dess beredning 17

4. Förskrivningsrätt för sjuksköterskor i öppen hälso- och

sjukvård m.m. 18

4.1 Förteckning över godkända indikationer samt

läkemedel som får förskrivas 20

5. Ändring i receptregisterlagen (1996:1156) 21

6. Legitimation för röntgensjuksköterskor 23

7. Ändring i lagen (1999:353) om rättspsykiatriskt forsknings-

register 24

8. Ändringar i lagen (1998:544) om vårdregister och hälso- och

sjukvårdslagen (1982:763) 25

9. Ikraftträdande och ekonomiska konsekvenser 26

10. Författningskommentar 27

10.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1150) om

högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. 27

10.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1156) om

receptregister 27

10.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:531) om

yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område 27

10.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:532) om

införande av lagen om yrkesverksamhet på hälso-

och sjukvårdens område 27

10.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:544) om

vårdregister 28

10.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:353) om

rättspsykiatriskt forskningsregister 28

Bilaga Apotekens registrering av kunduppgifter 29

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 20 januari 2000 31

Rättsdatablad 32

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring hälso- och sjukvårdslagen (1982:763),

2. lag om ändring i lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp

av läkemedel m.m.,

3. lag om ändring i lagen (1996:1156) om receptregister,

4. lag om ändring i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso-

och sjukvårdens område,

5. lag om ändring i lagen (1998:532) om införande av lagen om yrkes-

verksamhet på hälso- och sjukvårdens område,

6. lag om ändring i lagen (1998:544) om vårdregister,

7. lag om ändring i lagen (1999:353) om rättspsykiatriskt forsknings-

register.

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i hälso- och

sjukvårdslagen (1982:763)

Härigenom föreskrivs att 3 b, 18 b, 26 och 26 a §§ hälso- och sjuk-

vårdslagen (1982:763) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 b §

Landstinget skall erbjuda dem som är bosatta inom landstinget eller

som är kvarskrivna enligt 16 § folkbokföringslagen (1991:481) och sta-

digvarande vistas där,

1. habilitering och rehabilitering,

2. hjälpmedel för funktionshindrade, och

3. tolktjänst för vardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxen-

döva och hörselskadade.

Landstingets ansvar omfattar

dock inte habilitering, rehabilite-

ring och hjälpmedel som en kom-

mun inom landstinget har ansvar

för enligt 18 a §. Landstingets

ansvar innebär inte någon in-

skränkning i de skyldigheter som

arbetsgivare eller andra kan ha

enligt annan lag.

Landstingets ansvar omfattar

dock inte habilitering, rehabilite-

ring och hjälpmedel som en kom-

mun inom landstinget har ansvar

för enligt 18 b §. Landstingets

ansvar innebär inte någon in-

skränkning i de skyldigheter som

arbetsgivare eller andra kan ha

enligt annan lag.

Habilitering eller rehabilitering samt tillhandahållande av hjälpmedel

skall planeras i samverkan med den enskilde. Av planen skall planerade

och beslutade insatser framgå.

18 b §

Kommunen skall i samband med sådan hälso- och sjukvård som avses

i 18 § första tredje styckena erbjuda även habilitering, rehabilitering och

hjälpmedel för funktionshindrade.

Landstinget får även utan samband med överlåtelse av ansvar för

hälso- och sjukvård enligt 18 § träffa överenskommelse med en kommun

inom landstinget om att kommunen skall ha ansvar för hjälpmedel för

funktionshindrade.

Vad som sägs i 3 a § tredje

stycket gäller även i fråga om ha-

bilitering, rehabilitering och hjälp-

medel för funktionshindrade som

ombesörjs av en kommun.

Vad som sägs i 3 b § tredje

stycket gäller även i fråga om ha-

bilitering, rehabilitering och hjälp-

medel för funktionshindrade som

ombesörjs av en kommun.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

26 §

Av patienter får vårdavgifter tas

ut enligt grunder som landstinget

eller kommunen bestämmer, i den

mån inte annat är särskilt föreskri-

vet. Patienter som är bosatta inom

landstinget respektive kommunen,

liksom patienter som avses i 3 b §,

skall därvid behandlas lika.

Landstinget får dock för sluten

vård fastställa avgiftsnivåer i olika

inkomstintervall och besluta om

vilka regler om nedsättning av av-

giften som skall gälla. Högsta av-

giftsbelopp för sluten vård är

80 kronor för varje vårddag.

Av patienter får vårdavgifter tas

ut enligt grunder som landstinget

eller kommunen bestämmer, i den

mån inte annat är särskilt föreskri-

vet. Patienter som är bosatta inom

landstinget respektive kommunen,

liksom patienter som avses i 3 c §,

skall därvid behandlas lika.

Landstinget får dock för sluten

vård fastställa avgiftsnivåer i olika

inkomstintervall och besluta om

vilka regler om nedsättning av av-

giften som skall gälla. Högsta av-

giftsbelopp för sluten vård är

80 kronor för varje vårddag.

Endast kommunen får ta ut vårdavgifter för sådan vård som den har

betalningsansvar för enligt 2 § lagen (1990:1404) om kommunernas be-

talningsansvar för viss hälso- och sjukvård. Detsamma gäller i fråga om

sådan psykiatrisk långtidssjukvård med huvudsaklig omvårdnadsinrikt-

ning för vilken kommunen enligt 9 § samma lag har åtagit sig betalnings-

ansvar.

Avgifter för vård enligt 18 §, för

förbrukningsartiklar enligt 18 b §

eller för sådan långtidssjukvård

som en kommun har betalnings-

ansvar för enligt 2 eller 9 § lagen

(1990:1404) om kommunernas

betalningsansvar för viss hälso-

och sjukvård får inte, tillsammans

med avgifter som avses i 35 §

andra stycket socialtjänstlagen

(1980:620), uppgå till så stort be-

lopp att den enskilde inte förbe-

hålls tillräckliga medel för sina

personliga behov, boendekostnad

och andra normala levnadskostna-

der. När avgifterna fastställs skall

kommunen försäkra sig om att

vårdtagarens make eller sambo

inte drabbas av en oskäligt försäm-

rad ekonomisk situation.

Avgifter för vård enligt 18 §, för

förbrukningsartiklar enligt 18 c §

eller för sådan långtidssjukvård

som en kommun har betalnings-

ansvar för enligt 2 eller 9 § lagen

(1990:1404) om kommunernas

betalningsansvar för viss hälso-

och sjukvård får inte, tillsammans

med avgifter som avses i 35 §

andra stycket socialtjänstlagen

(1980:620), uppgå till så stort be-

lopp att den enskilde inte förbe-

hålls tillräckliga medel för sina

personliga behov, boendekostnad

och andra normala levnadskostna-

der. När avgifterna fastställs skall

kommunen försäkra sig om att

vårdtagarens make eller sambo

inte drabbas av en oskäligt försäm-

rad ekonomisk situation.

26 a §

Den som har erlagt vårdavgifter

som avser öppen hälso- och sjuk-

vård enligt denna lag i andra fall

än som avses i 18 § första stycket,

avgifter för förbrukningsartiklar

som avses i 3 c § eller avgifter för

sådan tandvård som avses i 8 a §

tandvårdslagen (1985:125) med

sammanlagt högst 900 kronor,

eller det lägre belopp som be-

stämts av landstinget, är befriad

från att därefter erlägga ytterligare

avgifter för sådan vård eller

sådana förbrukningsartiklar under

den tid som återstår av ett år,

räknat från det första tillfälle då

avgift erlagts.

Den som har erlagt vårdavgifter

som avser öppen hälso- och sjuk-

vård enligt denna lag i andra fall

än som avses i 18 § första stycket,

avgifter för förbrukningsartiklar

som avses i 3 d § eller avgifter för

sådan tandvård som avses i 8 a §

tandvårdslagen (1985:125) med

sammanlagt högst 900 kronor,

eller det lägre belopp som be-

stämts av landstinget, är befriad

från att därefter erlägga ytterligare

avgifter för sådan vård eller

sådana förbrukningsartiklar under

den tid som återstår av ett år,

räknat från det första tillfälle då

avgift erlagts.

Har en förälder eller föräldrar gemensamt flera barn under 18 år i sin

vård, får barnen gemensamt avgiftsbefrielse när kostnaderna för avgifter

enligt första stycket sammanlagt uppgår till där avsett belopp.

Kostnadsbefrielse gäller under den tid som avses i första stycket även

för barn som under denna tid fyller 18 år.

Med förälder avses även fosterförälder. Som förälder räknas även den

med vilken en förälder stadigvarande sammanbor och som är eller har

varit gift eller har eller har haft barn med föräldern.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1150) om

högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m.

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd

vid köp av läkemedel m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Receptbelagda läkemedel och

vissa receptfria läkemedel som av

läkare, tandläkare, distriktsskö-

terska eller legitimerad tandhygie-

nist förskrivs för människor i syfte

att påvisa, lindra eller bota sjuk-

dom eller symtom på sjukdom

eller i likartat syfte, omfattas av

högkostnadsskydd enligt 4 § om

ett försäljningspris fastställts för

läkemedlet på det sätt som anges i

3 §.

Receptbelagda läkemedel och

vissa receptfria läkemedel som av

läkare, tandläkare, sjuksköterska

eller legitimerad tandhygienist

förskrivs för människor i syfte att

påvisa, lindra eller bota sjukdom

eller symtom på sjukdom eller i

likartat syfte, omfattas av högkost-

nadsskydd enligt 4 § om ett för-

säljningspris fastställts för läke-

medlet på det sätt som anges i 3 §.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med-

dela föreskrifter

1. om att ett visst receptbelagt läkemedel eller en viss grupp av sådana

läkemedel inte skall omfattas av högkostnadsskydd,

2. om vilka receptfria läkemedel som omfattas av högkostnadsskydd,

och

3. om att läkemedel som avses i 5 § första stycket andra meningen och

tredje stycket läkemedelslagen (1992:859) får omfattas av högkostnads-

skydd utan att pris fastställs för dessa medel på det sätt som anges i 3 §.

Vad som i denna lag sägs om landsting gäller även kommuner som inte

ingår i ett landsting.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000.

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1156) om

receptregister

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1996:1156) om receptregister

dels att i 1 § orden Apoteksbolaget Aktiebolag skall bytas ut mot

 Apoteket Aktiebolag

dels att 3, 6 och 8 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 §

Receptregistret får användas för

1. registrering av underlaget för tillämpningen av bestämmelserna om

högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m.,

2. debiteringen till landstingen,

3. ekonomisk uppföljning och

framställning av statistik hos

Apoteksbolaget Aktiebolag,

3. ekonomisk uppföljning och

framställning av statistik hos

Apoteket Aktiebolag,

4. registrering och redovisning till landstingen av uppgifter för ekono-

misk uppföljning och framställning av statistik,

5. registrering och redovisning

till förskrivare, till verksamhets-

chefer enligt hälso- och sjuk-

vårdslagen (1982:763) och till lä-

kemedelskommittéer enligt lagen

(1996:1157) om läkemedelskom-

mittéer av uppgifter för medicinsk

uppföljning, utvärdering och kva-

litetssäkring i hälso- och sjukvår-

den, och

6. registrering och redovisning

till Socialstyrelsen av uppgifter för

medicinsk uppföljning, utvärde-

ring, kvalitetssäkring, epidemiolo-

giska undersökningar, forskning

och framställning av statistik.

5. registrering och redovisning

till förskrivare, till verksamhets-

chefer enligt hälso- och sjuk-

vårdslagen (1982:763) och till lä-

kemedelskommittéer enligt lagen

(1996:1157) om läkemedelskom-

mittéer av uppgifter för medicinsk

uppföljning, utvärdering och kva-

litetssäkring i hälso- och sjukvår-

den,

6. registrering och redovisning

till Socialstyrelsen av uppgifter för

medicinsk uppföljning, utvärde-

ring, kvalitetssäkring, epidemiolo-

giska undersökningar, forskning

och framställning av statistik, och

7. registrering av dosexpedie-

rade läkemedel.

Användningen enligt första

stycket 1 får endast omfatta den

som har lämnat sitt samtycke till

det. För ändamålet enligt första

stycket 2 får inte redovisas andra

uppgifter som kan hänföras till

någon enskild person än in-

köpsdag, kostnad, kostnadsreduce-

ring och patientens

personnummer. Ändamålen enligt

första stycket 3, 4 och 5 omfattar

inte några åtgärder som innebär att

uppgifter som kan hänföras till

någon enskild person redovisas.

Ändamålet enligt första stycket 5

omfattar dock redovisning av

uppgifter som kan hänföras till en

enskild förskrivare såvitt gäller

den redovisning som lämnas till

samma förskrivare och den

redovisning som lämnas till

verksamhetschefen vid den enhet

vid vilken förskrivaren tjänstgör.

För ändamålet enligt första stycket

6 får redovisning av uppgifter som

kan hänföras till någon enskild

person göras endast i fråga om den

som har lämnat sitt samtycke till

det. Förskrivningsorsak får redo-

visas endast för de ändamål som

anges i första stycket 4, 5 och 6.

Användningen enligt första

stycket 1 och 7 får endast omfatta

den som har lämnat sitt samtycke

till det. För ändamålet enligt första

stycket 2 får inte redovisas andra

uppgifter som kan hänföras till

någon enskild person än in-

köpsdag, kostnad, kostnadsreduce-

ring och patientens

personnummer. Ändamålen enligt

första stycket 3, 4 och 5 omfattar

inte några åtgärder som innebär att

uppgifter som kan hänföras till

någon enskild person redovisas.

Ändamålet enligt första stycket 5

omfattar dock redovisning av

uppgifter som kan hänföras till en

enskild förskrivare såvitt gäller

den redovisning som lämnas till

samma förskrivare och den

redovisning som lämnas till

verksamhetschefen vid den enhet

vid vilken förskrivaren tjänstgör.

För ändamålet enligt första stycket

6 får redovisning av uppgifter som

kan hänföras till någon enskild

person göras endast i fråga om den

som har lämnat sitt samtycke till

det. Förskrivningsorsak får redo-

visas endast för de ändamål som

anges i första stycket 4, 5 och 6.

6 §

Patienters identitet får användas

som sökbegrepp endast för det

ändamål som anges i 3 § första

stycket 1. Förskrivares identitet får

användas som sökbegrepp endast

för det ändamål som anges i 3 §

första stycket 5. Kod för förskriv-

ningsorsak får inte användas som

sökbegrepp.

Patienters identitet får användas

som sökbegrepp endast för det

ändamål som anges i 3 § första

stycket 1 och 7. Förskrivares iden-

titet får användas som sökbegrepp

endast för det ändamål som anges i

3 § första stycket 5. Kod för för-

skrivningsorsak får inte användas

som sökbegrepp.

8 §

Uppgifter som kan hänföras till

enskilda personer och som beva-

rats för registerändamålet enligt

3 § första stycket 1 skall tas bort ur

registret under den femtonde må-

naden efter den under vilken de

registrerades. Uppgifter som kan

hänföras till enskilda personer

skall i övrigt tas bort ur registret

under den tredje månaden efter

den under vilken de registrerades.

Uppgifter som kan hänföras till

enskilda personer och som beva-

rats för registerändamålet enligt

3 § första stycket 1 och 7 skall tas

bort ur registret under den fem-

tonde månaden efter den under

vilken de registrerades. Uppgifter

som kan hänföras till enskilda per-

soner skall i övrigt tas bort ur re-

gistret under den tredje månaden

efter den under vilken de registre-

rades.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000.

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:531) om

yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 § lagen (1998:531) om yrkesverk-

samhet på hälso- och sjukvårdens område skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

3 kap.

2 §

Den som i enlighet med vad som anges i nedanstående tabell har avlagt

högskoleexamen eller har gått igenom utbildning och som, i förekom-

mande fall, fullgjort praktisk tjänstgöring skall efter ansökan få legitima-

tion för yrket.

Legitimation får inte meddelas om förhållandena är sådana att legiti-

mationen skulle ha återkallats enligt bestämmelserna i 5 kap. om sökan-

den hade varit legitimerad.

Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, skall i de

fall som anges i tabellen besluta om närmare föreskrifter om vilken ut-

bildning och praktisk tjänstgöring som skall krävas för att få legitimation.

Yrke/Yrkestitel

Utbildning

Praktisk tjänstgöring

1. apotekare

apotekarexamen

2. arbetsterapeut

arbetsterapeutexamen

3. barnmorska

barnmorskeexamen

4. kiropraktor

enligt föreskrifter

enligt föreskrifter

5. logoped

logopedexamen

6. läkare

läkarexamen

enligt föreskrifter

7. naprapat

enligt föreskrifter

enligt föreskrifter

8. optiker

optikerexamen

9. psykolog

psykologexamen

enligt föreskrifter

10. psykoterapeut

psykoterapeutexamen

11. receptarie

receptarieexamen

12. sjukgymnast

sjukgymnastexamen

13. sjukhusfysiker

sjukhusfysikerexamen

14. sjuksköterska

sjuksköterskeexamen

15. tandhygienist

tandhygienistexamen

16. tandläkare

tandläkarexamen

En legitimerad psykoterapeut skall i samband med sin yrkesutövning

ange sin grundutbildning.

Bestämmelser om legitimation av yrkesutövare med utländsk utbild-

ning finns i 12 §.

Föreslagen lydelse

3 kap.

2 §

Den som i enlighet med vad som anges i nedanstående tabell har avlagt

högskoleexamen eller har gått igenom utbildning och som, i förekom-

mande fall, fullgjort praktisk tjänstgöring skall efter ansökan få legitima-

tion för yrket.

Legitimation får inte meddelas om förhållandena är sådana att legiti-

mationen skulle ha återkallats enligt bestämmelserna i 5 kap. om sökan-

den hade varit legitimerad.

Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, skall i de

fall som anges i tabellen besluta om närmare föreskrifter om vilken ut-

bildning och praktisk tjänstgöring som skall krävas för att få legitimation.

Yrke/Yrkestitel

Utbildning

Praktisk tjänstgöring

1. apotekare

apotekarexamen

2. arbetsterapeut

arbetsterapeutexamen

3. barnmorska

barnmorskeexamen

4. kiropraktor

enligt föreskrifter

enligt föreskrifter

5. logoped

logopedexamen

6. läkare

läkarexamen

enligt föreskrifter

7. naprapat

enligt föreskrifter

enligt föreskrifter

8. optiker

optikerexamen

9. psykolog

psykologexamen

enligt föreskrifter

10. psykoterapeut

psykoterapeutexamen

11. receptarie

receptarieexamen

12. röntgensjuksköterska

röntgensjuksköterskeexamen

13. sjukgymnast

sjukgymnastexamen

14. sjukhusfysiker

sjukhusfysikerexamen

15. sjuksköterska

sjuksköterskeexamen

16. tandhygienist

tandhygienistexamen

17. tandläkare

tandläkarexamen

En legitimerad psykoterapeut skall i samband med sin yrkesutövning

ange sin grundutbildning.

Bestämmelser om legitimation av yrkesutövare med utländsk utbild-

ning finns i 12 §.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000.

2.5 Lag om upphävande av lagen (1998:532) om

införande av lagen om yrkesverksamhet på hälso-

och sjukvårdens område

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1998:532) om införande av lagen

om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område skall upphöra att

gälla vid utgången av juni 2000.

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:544) om

vårdregister

Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (1998:544) om vårdregister skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

12 §

För utlämnande av personupp-

gifter från ett vårdregister gäller de

begränsningar som följer av sek-

retesslagen (1980:100), pati-

entjournallagen (1985:562), lagen

(1994:953) om åligganden för per-

sonal inom hälso- och sjukvården

och lagen (1996:786) om tillsyn

över hälso- och sjukvården.

För utlämnande av personupp-

gifter från ett vårdregister gäller de

begränsningar som följer av sek-

retesslagen (1980:100), pati-

entjournallagen (1985:562) och

lagen (1998:531) om yrkesverk-

samhet på hälso- och sjukvårdens

område.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000.

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1999:353) om

rättspsykiatriskt forskningsregister

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1999:353) om rättspsykiatriskt

forskningsregister

dels att 8, 10 och 13 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 9 a §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 §

För varje person som har över-

lämnats till rättspsykiatrisk vård

eller dömts till fängelse får upp-

gifter om vård enligt lagen

(1991:1129) om rättspsykiatrisk

vård registreras.

För varje person som har över-

lämnats till rättspsykiatrisk vård,

dömts till fängelse eller sluten

ungdomsvård får uppgifter om

vård enligt lagen (1991:1129) om

rättspsykiatrisk vård registreras.

Uppgifter enligt första stycket får avse

1. tidpunkt när vården har påbörjats, avbrutits och upphört,

2. på vilka sjukvårdsinrättningar personen har vårdats, samt

3. vilka diagnoser som har ställts i samband med utskrivning.

9 a §

För varje person som har dömts

till sluten ungdomsvård får, när

verkställigheten har skett enligt

lagen (1998:603) om verkställig-

het av sluten ungdomsvård, upp-

gifter registreras om när verkstäl-

ligheten har påbörjats respektive

avslutats samt när avbrott i verk-

ställigheten har skett.

10 §

Socialstyrelsen, Kriminalvårds-

styrelsen respektive Statens insti-

tutionsstyrelse skall lämna upp-

gifter enligt 6 § 7, 8 § och 9 § till

det rättspsykiatriska forskningsre-

gistret.

Socialstyrelsen, Kriminalvårds-

styrelsen respektive Statens insti-

tutionsstyrelse skall lämna upp-

gifter enligt 6 § 7, 8 §, 9 § och

9 a § till det rättspsykiatriska

forskningsregistret

13 §

Rättsmedicinalverket skall till

Socialstyrelsen och Kriminal-

vårdsstyrelsen på medium för au-

tomatiserad behandling lämna de

uppgifter som är nödvändiga för

att dessa myndigheter skall kunna

lämna uppgifter enligt 10 § till det

rättspsykiatriska forskningsregist-

ret.

Rättsmedicinalverket skall till

Socialstyrelsen, Kriminalvårdssty-

relsen och Statens institutionssty-

relse på medium för automatiserad

behandling lämna de uppgifter

som är nödvändiga för att dessa

myndigheter skall kunna lämna

uppgifter enligt 10 § till det

rättspsykiatriska forskningsregist-

ret.

Uppgifter från det rättspsykiatriska forskningsregistret får, utöver vad

som sägs i första stycket, lämnas ut på medium för automatiserad be-

handling endast om uppgifterna skall användas för det ändamål som an-

ges i 3 § 1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000. De nya bestämmelserna skall

dock tillämpas för tid från och med den 1 januari 2000.

3 Ärendet och dess beredning

I detta lagstiftningsärende tar regeringen upp skilda frågor på hälso- och

sjukvårdsområdet.

Vårdförbundet har i en skrivelse till regeringen föreslagit att legitima-

tion skall införas för yrkesgruppen röntgensjuksköterskor. Vårdförbun-

dets förslag har remissbehandlats. Remissvaren finns tillgängliga i

Socialdepartementet (dnr. S1999/2326/HS).

Socialstyrelsen har haft regeringens uppdrag att göra en översyn av

förskrivningsrätten för distriktssköterskor samt att överväga en utvidg-

ning av förskrivningsrätten till att gälla andra sjuksköterskekategorier.

Socialstyrelsens förslag har remissbehandlats. Remissvaren finns till-

gängliga i Socialdepartementet (dnr. S1999/6097/HS).

Datainspektionen överlämnade i juni 1999 sin rapport Apotekens re-

gistrering av kunduppgifter till regeringen. En sammanfattning av rap-

porten finns i bilagan. Synpunkter på innehållet i rapporten har under

hand inhämtats från Apoteket AB. Upprättade lagförslag har beretts med

Datainspektionen och Apoteket AB.

Lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m.,

lagen (1996:1156) om receptregister, lagen (1998:544) om vårdregister

och lagen (1999:953) om rättspsykiatriskt forskningsregister faller inom

Lagrådets område. De ändringar som nu föreslås är enligt regeringens

mening av så enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna be-

tydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats.

4 Förskrivningsrätt för sjuksköterskor i öppen

hälso- och sjukvård m.m.

Regeringens förslag: Lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid

köp av läkemedel m.m. ändras så att läkemedel som får förskrivas av

sjuksköterskor omfattas av högkostnadsskyddet.

Socialstyrelsens förslag: Socialstyrelsen föreslår att förskrivnings-

rätten skall utvidgas till att omfatta legitimerade sjuksköterskor som

uppfyller vissa utbildningskrav samt innehar viss befattning.

Remissinstanserna: Svenska Kommunförbundet och Vårdförbundet

instämmer i förslaget. Landstingsförbundet anser att behov av förskriv-

ningsrätten kan finnas hos vissa specialistfunktioner eller inom särskilda

verksamheter, t.ex. inom äldreboende eller i glesbygd. Styrelsen anser

också att förskrivningsrätten bör knytas till en anställning inom lands-

tingskommunal alternativt kommunal hälso- och sjukvård, eller till pri-

vata vårdgivare med vårdavtal med landsting. Sveriges Läkarförbund

avvisar förslaget.

Bakgrund: Sedan den 1 april 1994 gäller en generell förskrivningsrätt

för distriktssköterskor med 8 10 poängs utbildning i farmakologi och

sjukdomslära. De läkemedel som får förskrivas är upptagna på en

särskild lista som ges ut av Läkemedelsverket. Listan omfattar endast

läkemedel som används i omvårdnadsarbete. I Socialstyrelsens

föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 1994:11) om rätt för

sjuksköterskor i öppen hälso- och sjukvård att förskriva vissa läkemedel

fastställs villkor för erhållande av förskrivningsrätt i det enskilda fallet

m.m. Enligt lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av

läkemedel m.m. omfattas receptbelagda läkemedel och vissa receptfria

läkemedel som förskrivs av bl.a. distriktssköterska i syfte att påvisa,

lindra eller bota sjukdom eller symtom på sjukdom eller i likartat syfte av

högkostnadsskyddet.

Förskrivningsreformen har följts upp av Socialstyrelsen under senare

hälften av år 1996. Resultatet visar att förskrivningsrätten, med därtill

hörande utbildning, på olika sätt bidragit till en enklare och effektivare

handläggning av vissa åtgärder inom hälso- och sjukvårdsområdet. Kom-

petenshöjningen har t.ex. medfört ett mervärde för patienten i form av

bättre omvårdnad, att distriktssköterskan fått bättre överblick för upp-

komna läkemedelsproblem samt att andra behandlingsalternativ än läke-

medel väljs i ökad omfattning eller att man avvaktat läkemedelsbehand-

ling. Förskrivningsrätten i sig har medfört ett mervärde för patienten

genom att den ökar tillgängligheten till behandlingsalternativet läkeme-

del, underlättar för äldre, funktionshindrade och andra som har svårighe-

ter att ta sig till vårdcentral och att förskrivningen kan ske i hemmiljö

vilket underlättar kommunikationen, speciellt med äldre patienter.

Mot bakgrund av de positiva resultaten föreslog Socialstyrelsen därför

att en utvidgning av förskrivningsrätten till att gälla även andra sjukskö-

terskekategorier eller befattningar borde övervägas. Även en översyn av

ansvarsfördelningen vid framtagande av indikationer för förskrivning

samt vilka läkemedel som får förskrivas föreslogs.

Socialstyrelsen har därefter haft regeringens uppdrag att, i samråd med

Läkemedelsverket, göra en översyn av ansvarsfördelningen mellan

Socialstyrelsen och Läkemedelsverket vid framtagande av förteckningen

över indikationsområden och läkemedel som får förskrivas. I uppdraget

har också ingått att överväga en utvidgning av förskrivningsrätten till att

gälla fler sjuksköterskekategorier än distriktssköterskor. Vid uppdragets

genomförande har en arbetsgrupp med representanter från Socialstyrel-

sen, Läkemedelsverket, Vårdförbundet, Sveriges Läkarförbund, Lands-

tingsförbundet och Svenska Kommunförbundet varit rådgivande.

Socialstyrelsen har redovisat sitt uppdrag med förslag till förändringar

till regeringen den 8 juli 1999. Socialstyrelsen har dessutom den

14 december 1999 inkommit med en skrivelse med förtydligande av sitt

förslag.

Skälen för regeringens förslag: De erfarenheter som gjorts sedan en

generell rätt för distriktssköterskor att förskriva läkemedel infördes år

1994 har varit positiva för patienterna. Vinster har gjorts i form av för-

enkling och effektivisering, speciellt vid hembesök. Vidare har förbätt-

ring skett av bemötande och kommunikation med patienterna.

De förändringar som genomförts inom hälso- och sjukvården under

1990-talet har medfört att allt fler får vård i öppna vårdformer, utanför

sjukhusen. Vårdformerna varierar och antalet legitimerade sjuksköterskor

som arbetar inom öppen hälso- och sjukvård har ökat. Många av de sjuk-

sköterskor som nu arbetar inom öppen hälso- och sjukvård är inte dist-

riktssköterskor utan har annan inriktning på sin utbildning.

Tidigare positiva erfarenheter av distriktssköterskornas förskrivnings-

rätt samt den pågående utvecklingen mot allt mer öppen vård, framför

allt i kommunal regi talar enligt regeringens uppfattning för att

förskrivningsrätten bör utvidgas till att, utöver distriktssköterskor, gälla

även vissa andra sjuksköterskor. Det största behovet av en ökad rätt till

förskrivning av läkemedel finns inom den kommunala hälso- och

sjukvården för äldre och funktionshindrade.

En ökad rätt för sjuksköterskor att förskriva läkemedel medför att visst

sådant arbete kan avlastas från läkarna. En särskild utredare har tillkallats

för att bl.a. utreda förskrivningsrätten för läkare (dir.1999:35). Detta är

dock enligt regeringens mening inte något hinder för att nu föreslå en

utvidgning av förskrivningsrätten för sjuksköterskor.

Det är således regeringens bedömning att sjuksköterskor som uppfyller

något av följande utbildningskrav bör ges förskrivningsrätt:

1. Legitimerad sjuksköterska med sjuksköterskeexamen om 120 poäng,

samt därutöver 20 poäng i farmakologi och sjukdomslära.

2. Grundutbildning som legitimerad sjuksköterska i allmän hälso- och

sjukvård om 120 poäng samt därutöver 20 poäng i farmakologi och

sjukdomslära.

3. Legitimerad sjuksköterska med vidareutbildning om 50 poäng, inklu-

sive 10 poäng i farmakologi och sjukdomslära.

4. Legitimerad sjuksköterska med vidareutbildning om 40 poäng, samt

därutöver 10 poäng i farmakologi och sjukdomslära.

För att sjuksköterska som uppfyller minst ett av ovanstående utbildnings-

krav skall få förskriva läkemedel, bör dessutom krävas att denne

tjänstgör som distriktssköterska vid vårdcentral eller motsvarande,

sjuksköterska inom kommunal hälso- och sjukvård för äldre och

funktionshindrade eller inom hemsjukvård. Verksamheten där

tjänstgöring sker skall bedrivas av landsting, kommun eller av annan

offentligt finansierad vårdgivare som utför motsvarande uppgifter. För

distriktssköterskor skall gälla samma förutsättningar för förskrivningsrätt

som tidigare. Det bör ankomma på Socialstyrelsen att utfärda närmare

föreskrifter om de förutsättningar som skall gälla för sjuksköterskornas

förskrivningsrätt.

Utvecklingen av den utvidgade förskrivningsrätten bör följas upp av

Socialstyrelsen genom en årlig statistisk sammanställning av gjorda för-

skrivningar. Dessutom skall en nationell uppföljning göras regelbundet

för att göra det möjligt att följa utvecklingen av förskrivningsmönster,

effekter samt att förskrivningarna håller en god kvalitet.

4.1 Förteckning över godkända indikationer samt

läkemedel som får förskrivas

Regeringens bedömning: Socialstyrelsen bör få ansvaret för att i

samråd med Läkemedelsverket besluta om de indikationer och läke-

medel som får omfattas av sjuksköterskornas förskrivningsrätt.

Socialstyrelsen bör få ansvaret för den förteckning där godkända

indikationer och läkemedel framgår.

Socialstyrelsen förslag: Socialstyrelsen föreslår att styrelsen får hu-

vudansvaret för förteckningen över indikationsområden för vilka läke-

medel får förskrivas av sjuksköterskor. Läkemedelsverket föreslås få an-

svar för att i samråd med Socialstyrelsen ta fram och uppdatera förteck-

ningen över vilka läkemedel som får förskrivas av sjuksköterska med

ovan angiven utbildning och befattning.

Remissinstanserna: Vårdförbundet anser det logiskt och ändamålsen-

ligt att Socialstyrelsen beslutar om de indikationsområden som skall om-

fattas och att styrelsen och Läkemedelsverket i samverkan beslutar om

vilka läkemedel som skall upptas i förteckningen. Landstingsförbundet

ifrågasätter att ansvaret för förteckningen över preparat som sjuksköter-

skor får förskriva läggs på annan än Läkemedelsverket.

Skälen för regeringens bedömning: Vilka läkemedel som får förskri-

vas av sjuksköterska med förskrivningsrätt bestäms med utgångspunkt

från indikationsområdena, dvs. med ledning av de behov som finns hos

de patienter som sjuksköterskorna möter i sitt arbete. Läkemedelsverket

bestämmer vilka läkemedel som omfattas av förskrivningsrätten. En sär-

skild förteckning över indikationsområden och läkemedel som får för-

skrivas publiceras i särskild ordning av verket.

Mot bakgrund av att indikationsområdena bestäms med ledning av de

patienter som sjuksköterskorna möter i sitt arbete samt att Socialstyrelsen

utövar tillsyn över hälso- och sjukvårdens verksamheter samt hälso- och

sjukvårdspersonalens yrkesutövning, särskilt när det gäller säkerhet och

kvalitet, är det enligt regeringens mening en mer ändamålsenlig ordning

att Socialstyrelsen ges ansvar för att besluta om vilka indikationer som

skall ge rätt för en sjuksköterska med förskrivningsrätt att förskriva

läkemedel.

Det är viktigt att det ges en samlad och lättöverskådlig information om

gällande indikationer och läkemedel så att sjuksköterskor som får för-

skriva läkemedel lätt kan tillgodogöra sig information om förändringar i

förteckningen. Att ha separata förteckningar över vilka indikationer som

läkemedel får förskrivas för och vilka läkemedel som får förskrivas vore

därför enligt regeringen en olämplig ordning. Socialstyrelsen bör därför

ges ett samlat ansvar för att i samråd med Läkemedelsverket besluta om

indikationer för förskrivning av visst läkemedel samt vilka läkemedel

som får förskrivas av sjuksköterskor. Socialstyrelsen bör ges ansvar för

den förteckning där godkända indikationer och läkemedel framgår.

5 Ändring i receptregisterlagen

Regeringens förslag: Apoteket AB får använda receptregistret för regist-

rering av dosexpedierade läkemedel om den som omfattas av registre-

ringen lämnat sitt samtycke. Patientens identitet får användas som sök-

begrepp för detta ändamål. Uppgifter om dosexpedierade läkemedel som

rör en enskild person skall tas bort ur registret under den femtonde måna-

den efter den under vilken uppgifterna registrerades.

Datainspektionens rapport: Inspektionen pekar i sin rapport på att

det kan finnas ett behov av att ändra lagen (1996:1156) om receptregister

så att registrering av dosexpedierade läkemedel tillåts.

Skälen för regeringens förslag: Genom lagen (1996:1156) om recept-

register har Apoteket AB getts möjlighet att för ändamål som närmare

anges i 3 § föra ett register över förskrivning av läkemedel och andra

varor, som omfattas av lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp

av läkemedel m.m. Registret är främst avsett att användas som underlag

för faktureringen från Apoteket AB till landstingen. Samtidigt skall re-

gistret användas för att samla in och vidarebefordra information från

recepten för landstingens ekonomiska uppföljning och planering och

även för läkemedelskommittéernas, förskrivarnas, Socialstyrelsens och

Läkemedelsverkets medicinska uppföljning och kvalitetssäkringsarbete.

I lagen om receptregister finns närmare angivet i vilka fall den enskilde

patientens samtycke måste inhämtas innan registrering får ske. I 6 §

anges under vilka förutsättningar patientens identitet får användas som

sökbegrepp. I 8 § finns bestämmelser om gallring av registrerade

uppgifter. Huvudregeln är att uppgifter som kan hänföras till enskilda

personer skall tas bort ur registret under den tredje månaden efter den

under vilken uppgifterna registrerades. Om registreringen avser under-

laget för tillämpningen av bestämmelserna om högkostnadsskydd vid köp

av läkemedel m.m. är motsvarande tid femton månader.

På i stort sett alla sjukhusapotek och vissa andra apotek finns en ser-

vice för dem som inte själva klarar att dosera sina läkemedel. Dosexpe-

diering av läkemedel innebär en enklare och säkrare läkemedelshantering

med god överblick över vilka läkemedel som skall tas vid olika tider på

dygnet och därmed även över patientens hela läkemedelsanvändning. För

patienter som får sina läkemedel med hjälp av dosexpediering samlas alla

läkemedelsordinationer på ett ordinationskort.

Dosexpedition minskar kassation och ökar kvaliteten i läkemedelsan-

vändningen bl.a. genom att dubbelmedicinering och olämpliga kombina-

tioner av läkemedel kan undvikas. För närvarande får mer än 100 000

patienter dosexpedierade läkemedel och omfattningen beräknas öka bl.a.

till följd av demografiska förändringar.

De tabletter och kapslar som skall tas in vid vissa tidpunkter finns i

färdigförpackade påsar med rätt dos ilagd. Påsarna görs färdiga på ett s.k.

dosapotek med hjälp av en särskild maskin. Uppgifterna på ordinations-

kortet registreras på apoteket eller förs över elektroniskt.

En ordination av läkemedel på ett ordinationskort är giltig under ett år

från ordinationsdagen. Under den tid receptet är giltigt kan patienten ex-

pedieras avdelade doser för en eller två veckor. Under förutsättning att

inte några ändringar görs av ordinationen, levereras veckodoser tills det

är dags att förnya ordinationerna. För att inte patienten skall bli utan lä-

kemedel om en förnyad ordination försenas har apoteket en viss säker-

hetsmarginal i systemet. Uppgifterna på ordinationskortet finns kvar i

registret tills det är dags att förnya ordinationen.

För patienter som har dosexpedierade läkemedel registreras transaktio-

nerna i ett separat system beroende på att patienterna faktureras månads-

vis. Andra apotek än det som har registrerat ordinationskortet kan se

uppgifterna på kortet. Detta är nödvändigt för att akut tilläggsmedicine-

ring skall kunna ske med bibehållen säkerhet. Det är även nödvändigt för

en korrekt fakturering.

Datainspektionen konstaterar i sin rapport Apotekens registrering av

kunduppgifter att den registrering av dosexpedierade läkemedel som fö-

rekommer på apoteken inte står i överensstämmelse med bestämmelserna

i receptregisterlagen. Några särskilda hänsyn till denna typ av expedie-

ring har enligt inspektionen inte tagits i lagstiftningen.

Som den tidigare redovisningen har visat finns det enligt vår bedöm-

ning behov av att apoteken skall kunna registrera dosexpedieringen för

den enskilda patienten. För att en sådan registrering skall få ske måste

den enskildes samtycke först inhämtas. Det är angeläget att patientens

identitet kan användas som sökbegrepp i det här sammanhanget. På

samma sätt som gäller för registrering av underlaget för tillämpningen av

bestämmelserna om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel bör apote-

ken kunna spara uppgifterna i registret under 15 månader.

Genom de nu föreslagna ändringarna i receptregisterlagen anser rege-

ringen att den ändring i receptregisterlagen som Datainspektionen påtalat

ett behov av i sin rapport och som tillåter registrering av dosexpedierade

läkemedel införs. Vad inspektionen i övrigt redovisar i sin rapport avser

regeringen om det finns skäl till det att återkomma till. Frågorna kommer

i förekommande fall att beredas i det projekt för vissa läkemedelsfrågor

som inrättats inom Regeringskansliet och där ingå som en del i ett större

arbete om ett förbättrat system för medicinsk- och ekonomisk uppfölj-

ning.

6 Legitimation för röntgensjuksköterskor

Regeringens förslag: Legitimation införs för yrkesgruppen röntgen-

sjuksköterskor.

Vårdförbundets förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Förslaget att införa legitimation för yrkesgruppen

tillstyrks av såväl Socialstyrelsen som Sveriges Läkarförbund. Delade

meningar råder dock om vilken titel som bör användas. Socialstyrelsen

anser att frågan om yrkesutbildningen inom radiologi snarast bör få en

lösning som kan tillförsäkra verksamheten dess behov av behörig perso-

nal. En direktutbildning inom radiologi behöver få en reguljär status ge-

nom yrkesexamen och legitimation. Socialstyrelsen anser att den i de

nordiska länderna och EU redan etablerade yrkestiteln radiograf bör an-

vändas. Sveriges Läkarförbund anser att utbildningen till röntgensjuk-

sköterska bör vara av direktutbildningskaraktär och leda till legitimation.

Förbundets uppfattning är att titeln bör vara röntgensjuksköterska.

Landstingsförbundet förespråkar en direktutbildning, men anser att en

vidareutbildning också bör finnas kvar. Förbundet anser också att en an-

nan titel än röntgensjuksköterska bör övervägas.

Bakgrund: Hälso- och sjukvårdslinjens utbildning med inriktning mot

diagnostisk radiologi enligt 1982 års studieordning ledde till legitimation

som sjuksköterska. Den nya treåriga sjuksköterskeutbildningen som

startade år 1993 innefattar endast inriktningen allmän hälso- och sjuk-

vård. Någon inriktning mot diagnostisk radiologi finns således inte

längre inom den grundläggande sjuksköterskeutbildningen. Genom

införandet av en övergångsbestämmelse i behörighetslagen kan den som

efter den 1 juli 1993 gått igenom treårig högskoleutbildning med

inriktning mot diagnostisk radiologi på ansökan få legitimation som

sjuksköterska enligt tidigare gällande ordning (prop. 1994/95:195, bet.

1994/95:SoU24, rskr. 1994/95:383, SFS 1995:841). Denna bestämmelse

återfinns numera i 4 § lagen (1998:532) om införande av lagen

(1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område, som

trädde i kraft den 1 januari 1999 (prop. 1997/98:109, bet.

1997/98:SoU22). Behörighetskommittén föreslog i sitt betänkande Ny

behöringhetsreglering på hälso- och sjukvårdens område m.m. (SOU

1996:138) regler som överensstämmer med det nu lagda förslaget. På

grund av det blandade remissutfallet valde regeringen dock att vid den

tidpunkten inte lägga fram förslaget i proposition (prop.1997/98:109)

Yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område.

Skälen för regeringens förslag: De EG-direktiv om sjuksköterskor

som finns är minimidirektiv som anger vilken omfattning en utbildning

skall ha för att godkännas. Enligt direktiven erkänns den nya treåriga

sammanhållna sjuksköterskeutbildningen som startade i Sverige den

1 juli 1993 och som enbart har inriktningen allmän hälso- och sjukvård.

Den nordiska överenskommelsen om en gemensam arbetsmarknad för

viss hälso- och sjukvårdspersonal och veterinärer av den 14 juni 1993

godkänner både sjuksköterskor som genomgått den nya sammanhållna

treåriga utbildningen och sjuksköterskor som genomgått den tidigare

tvååriga utbildningen med inriktning mot allmän hälso- och sjukvård.

Eftersom både EG-direktiven om sjuksköterskor och den nordiska

överenskommelsen gäller sjuksköterskor med utbildningsinriktning mot

allmän hälso- och sjukvård kan det bli problem om Sverige väljer att ge

sjuksköterskelegitimation till den som genomgått

sjuksköterskeutbildning med annan inriktning.

Ett alternativ skulle kunna vara att den radiologiska omvårdnadsutbild-

ningen blir en påbyggnadsutbildning till sjuksköterskeutbildningen. Vi-

dareutbildningen borde i sådant fall regleras i högskoleförordningen

(1993:100). En sådan utbildning skulle emellertid, i förhållande till vad

som gällt under lång tid, bli relativt omfattande. Det framstår därför som

mycket tveksamt om en så lång utbildning skulle vara något attraktivt

alternativ för studerande som står i begrepp att välja inriktning.

Ett annat alternativ skulle kunna vara att göra om den radiologiska om-

vårdnadsutbildningen till en särskild utbildning. Denna kan då inte leda

till sjuksköterskelegitimation.

Regeringen anser att alternativet med vidareutbildning medför en ut-

bildningstid som i jämförelse med dagens utbildning framstår som så

lång att det sannolikt kommer att bli svårt att rekrytera sökande till

utbildningen. Den lösning som framstår som mest tilltalande är därför att

den radiologiska omvårdnadsutbildningen görs om till en ny

direktutbildning. Mycket talar för att utbildningen bör omfatta 120 poäng

och föras in i högskoleförordningen. Utbildningen skall kunna leda till

legitimation, dock inte som sjuksköterska. En särskild titel skall följa på

utbildningen. Regeringen har övervägt olika titelförslag men stannat för

yrkestiteln legitimerad röntgensjuksköterska. Den nya yrkestiteln skall

regleras och skyddas på samma sätt som flertalet legitimationstitlar.

Övergångsbestämmelsen i 4 § lagen om införande av lagen om

yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område behövs enligt

regeringens mening inte längre och skall därför upphöra att gälla.

Regeringen avser i stället att i förordningen (1998:1513) om

yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område ange vilka äldre

utbildningar som skall anses likvärdiga med

röntgensjuksköterskeexamen och ge rätt att använda den skyddade

yrkestiteln röntgensjuksköterska och motsvarande yrkesbeteckning.

7 Ändring i lagen (1999:353) om

rättspsykiatriskt forskningsregister

Regeringens förslag: Lagen (1999:353) om rättspsykiatriskt forsknings-

register ändras så att även uppgifter om personer som dömts till sluten

ungdomsvård skall kunna tas in i registret.

Skälen för regeringens förslag: I propositionen Rättspsykiatriskt

forskningsregister (prop. 1998/99:72) föreslog regeringen att ett särskilt

register skall få inrättas, vilket skall få användas för två ändamål; forsk-

ning inom rättspsykiatrin samt Rättsmedicinalverkets uppföljning, utvär-

dering eller kvalitetssäkring av sin verksamhet inom rättspsykiatrin.

Rättsmedicinalverket skall ansvara för registret, som benämns det

rättspsykiatriska forskningsregistret. Registret skall i huvudsak regleras i

en särskild lag. En förutsättning för att uppgifter om en person skall få

registreras är att vederbörande har genomgått en rättspsykiatrisk under-

sökning eller en undersökning enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild

personutredning i brottmål, m.m. (eller motsvarande undersökningsfor-

mer enligt äldre lagstiftning). Registret får dock inte innehålla uppgifter

om en person vilka avser ett brottmål där åtalet mot denne helt har ogil-

lats. Ytterligare ett krav för att uppgifter skall få föras in i registret är

att

domen i det brottmål i vilket utlåtande eller intyg över undersökningen

har inhämtats har vunnit laga kraft.

De personer som således kommer att registreras är, under förutsättning

att villkoren i lagen är uppfyllda, de som döms till rättspsykiatrisk vård,

de som döms till fängelse samt de som döms till fängelse men som under

verkställighet av fängelsestraffet bedöms vara i behov av rättspsykiatrisk

vård och därför överförs till en sjukvårdsinrättning.

Vid behandlingen i riksdagen av propositionen anförde justitieutskot-

tet, att även de personer som döms till påföljden sluten ungdomsvård

enligt 31 kap. 1 a § brottsbalken borde omfattas av registret

(bet.1998/99:JuU25). Utskottet föreslog därför att 10 § i lagförslaget

skulle kompletteras på så sätt att även Statens institutionsstyrelse skulle

vara skyldigt att lämna uppgifter till registret. Riksdagen beslutade i en-

lighet med utskottets förslag (rskr. 1998/99:213). Lagen trädde i kraft

den 1 januari 2000.

Det tillägg som utskottet föreslog är dock inte tillräckligt för att lagen

skall anses omfatta här avsedd kategori. Det saknas bestämmelser om

vilka uppgifter som får registreras beträffande en person som dömts till

sluten ungdomsvård och att Rättsmedicinalverket till Statens institu-

tionsstyrelse skall lämna de uppgifter som är nödvändiga för att Statens

institutionsstyrelse i sin tur skall kunna lämna uppgifter till registret.

Regeringen, som delar utskottets uppfattning i sak, gör därför den be-

dömningen att genom tillägg i 8, 10 och 13 §§ och införande av en ny

9 a § i lagen kommer den att på avsett sätt också omfatta de personer som

döms till sluten ungdomsvård.

8 Ändringar i lagen (1998:544) om vårdregister

och hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)

Regeringens förslag: Felaktiga hänvisningar i lagen (1998:544) om

vårdregister och i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) rättas till.

Skälen för regeringens förslag: Lagen (1998:544) om vårdregister

trädde i kraft den 24 oktober 1998. I 12 § görs en hänvisning till bl.a.

lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården

och lagen (1996:786) om tillsyn över hälso- och sjukvården. Dessa lagar

ersattes den 1 januari 1999 av lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på

hälso- och sjukvårdens område. 12 § lagen om vårdregister bör därför

justeras så att den hänvisar till gällande lag.

Vid en tidigare ändring av vissa paragrafers beteckningar i hälso- och

sjukvårdslagen (SFS 1998:1660) kom av förbiseende hänvisningarna i

lagen till dessa paragrafer inte att ändras till de nya beteckningarna. För-

biseendet bör därför rättas till.

9 Ikraftträdande och ekonomiska konsekvenser

De föreslagna ändringarna bör träda i kraft den 1 juli 2000.

Socialstyrelsen får genom den föreslagna ändringen om att yrkes-

gruppen röntgensjuksköterskor skall få legitimation något fler ärenden att

handlägga. Den yrkesgrupp som tillkommer torde emellertid inte

medföra ett så stort merarbete att det innebär någon betydande

kostnadshöjning. Det bör också påpekas att de som gått igenom en äldre

utbildning med inriktning mot diagnostisk radiologi redan tidigare genom

en övergångsbestämmelse har kunnat få legitimation som sjuksköterska.

De föreslagna regeländringarna i övrigt, utom såvitt avser ändringarna

i lagen om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. och i recept-

registerlagen, utgör närmast förtydliganden eller rättelser av bestämmel-

sernas nuvarande lydelse och medför därför inte några ekonomiska kon-

sekvenser. De föreslagna ändringarna i lagen om högkostnadsskydd vid

köp av läkemedel m.m. och i receptregisterlagen har inte heller några

kostnadskonsekvenser.

10 Författningskommentar

10.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1150) om

högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m.

1 §

Genom den nya lydelsen kommer även läkemedel som förskrivs av andra

kategorier av sjuksköterskor än distriktssköterskor att omfattas av lagens

bestämmelser. Vad beträffar reglerna om sjuksköterskornas förskriv-

ningsrätt hänvisas till avsnitt 4.1.

10.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1156) om

receptregister

3 §

I paragrafens första stycke införs en ny punkt 7 som gör möjliggör att

receptregistret kan användas för registrering av dosexpedierade läke-

medel.

I paragrafens andra stycke anges att även registrering av dosexpeditio-

ner kräver den enskilde patientens samtycke.

6 §

Genom den nya bestämmelsen i paragrafen får patientens identitet an-

vändas som sökbegrepp för registrering av dosexpedierade läkemedel.

8 §

Även för ändamål som anges i 3 § första stycket 7 skall uppgifter tas bort

ur registret under den femtonde månaden efter den då uppgifterna regist-

rerades.

10.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:531) om

yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område

3 kap. 2 §

Ett tillägg har gjorts i tabellen till 3 kap. 2 § så att även yrkesgruppen

röntgensjuksköterskor kan få legitimation. Vad avser skälen för att införa

titeln röntgensjuksköterska hänvisas till avsnitt 4.5.

10.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:532) om

införande av lagen om yrkesverksamhet på hälso-

och sjukvårdens område

4 §

Paragrafen upphävs. Skälen härför framgår närmare av avsnitt 4.4.

10.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:544) om

vårdregister

12 §

Ändringen är föranledd av att lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på

hälso- och sjukvårdens område, som trätt i kraft den 1 januari 1999, bl.a.

har ersatt lagen (1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och

sjukvården och lagen (1996:786) om tillsyn över hälso- och sjukvården.

10.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:353) om

rättspsykiatriskt forskningsregister

8 §

Den ändring som har gjorts i första stycket innebär att det även beträf-

fande personer som dömts till sluten ungdomsvård får uppgifter om vård

enligt lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård registreras i det

rättspsykiatriska forskningsregistret.

9 a §

Paragrafen är ny. I den nya paragrafen anges vilka uppgifter som får re-

gistreras om personer som dömts till sluten ungdomsvård. De uppgifter

som får registreras är när verkställigheten har påbörjats och avslutats.

Vidare får också avbrott i verkställigheten av påföljden registreras.

10 §

Den ändring som har gjorts innebär att uppgiftsskyldigheten i paragrafen

även omfattar uppgifter enligt den nya 9 a §.

13 §

Den ändring som har gjorts i första stycket innebär att Rättsmedicinal-

verket även till Statens institutionsstyrelse skall lämna vissa uppgifter på

medium för automatiserad behandling för att Statens institutionsstyrelse

skall kunna lämna uppgifter enligt 10 § till Rättsmedicinalverket.

Ikraftträdandebestämmelser

Bestämmelserna träder i kraft den 1 juli 2000. De skall dock tillämpas

från och med den 1 januari 2000, dvs. samma tidpunkt som lagen om

rättspsykiatriskt forskningsregister träder i kraft.

Sammanfattning av rapporten Apotekens registrering

av kunduppgifter

Datainspektionens rapport juni 1999

Apoteket AB har ännu inte fullt ut anpassat behandlingen av personupp-

gifter från recept till reglerna i receptregisterlagen, utan tillämpar vissa

av reglerna parallellt med bestämmelserna i tillstånd från

Datainspektionen.

Apoteket AB följer inte de bestämmelser som finns i receptregister-

lagen om information och samtycket. Receptregistret innehåller fler upp-

gifter än det får göra enligt lagen. Uppgifter inhämtas från andra register

än de som lagen anger att uppgifter får hämtas från. Apotekspersonalen

har tillgång till uppgifter i receptregistret på ett sätt som inte är förenligt

med vad registret skall användas till. Uppgifter från vissa recept finns

kvar i registret under en längre tid än vad som är föreskrivet. De begräns-

ningar som föreskrivits beträffande möjligheterna att söka i receptregist-

ret iakttas inte fullt ut.

Beträffande IT-säkerheten finns också anmärkningar. De skåp i vila

servrar är placerade står olåsta i apotekslokalen. Kopia av receptregistret

förvaras inte under tillfredsställande skydd. Någon återskapning av sä-

kerhetskopior har inte prövats på apoteken. Åtkomst till personuppgifter

via läsning kan inte, p.g.a. datasystemets utformning, kontrolleras i erfor-

derlig utsträckning. Uppringbara anslutningar via modem till apotekets

centrala datasystem har inte tillräckligt skydd i form av engångslösen,

kryptering eller dylikt.

Datainspektionen har uppmanat Apoteket AB att se över sin hantering

av personuppgifter så att den överensstämmer med receptregisterlagen

och datalagen samt de föreskrifter som meddelats med stöd av datalagen.

Vad som är av särskild vikt är att kunderna får fullgod information om

hur uppgifterna behandlas. Av central betydelse för integritetsskyddet är

att den enskilde vet om vilka register han förekommer i och vad uppgif-

terna används till. Att den enskilde verkligen ges rätt att välja om han vill

att uppgifter registreras eller används när sådan valmöjlighet finns är av

stor betydelse när det gäller att värna om den enskildes personliga in-

tegritet. Information måste lämnas på det sätt som föreskrivs i recept-

registerlagen bl.a. för att den enskilde skall kunna ta ställning om sam-

tycke skall lämnas till registrering som förutsätter samtycke. Information

är också många gånger en förutsättning för att den enskilde skall kunna

utnyttja rätten till registerutdrag.

Datainspektionen vill understryka vikten av att de bestämmelser som

syftar till att skydda den enskildes personliga integritet följs. Detta är sär-

skilt viktigt i det fortsatta arbetet inom Apoteket AB med registrering av

så känsliga uppgifter som uppgift om förskrivningsorsak.

Den faktiska hanteringen a v de personuppgifter som sker på apoteken

överensstämmer inte fullt ut med receptregisterlagen. Den s.k. dosexpe-

dieringen som innebär att kunden får medicin som skall intas vid viss

tidpunkt färdigförpackad i särskilda påsar med rätt dos ilagd, omnämns

inte i lagen och inte heller i förarbetena till lagstiftningen.

Några särskilda hänsyn till behovet av denna typ av receptexpedition

har således inte tagits i lagstiftningen. Datainspektionen avser uppmärk-

samma regeringen på detta förhållande och att det kan finnas anledning

att ändra lagen så att även dosexpedieringen tillåts.

Datainspektionen har för avsikt att följa utvecklingen vad gäller be-

handlingen av personuppgifter från receptexpeditionen vid apoteken.

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 20 januari 2000

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Engqvist

Regeringen beslutar proposition 1999/2000:56 Vissa hälso- och

sjukvårdsfrågor.

Rättsdatablad

Författningsrubrik

Bestämmelser som

inför, ändrar, upp-

häver eller upprepar

ett normgivnings-

bemyndigande

Celexnummer för

bakomliggande EG-

regler

Lag om ändring i lagen

(1996:1150) om

högkostnadsskydd vid

köp av läkemedel m.m.

1 §

Lag om ändring i lagen

(1998:531) om

yrkesverksamhet på

hälso- och sjukvårdens

område.

3 kap. 2 §

 Lagen omtryckt 1992:567.

 Senaste lydelse 1998:1660.

 Senaste lydelse 1998:1660.

 Senaste lydelse 1998:856.

 Senaste lydelse 1998:555.

Prop. 1999/2000:56

2

1

Prop. 1999/2000:56

Bilaga

29

30

Prop. 1999/2000:56

Bilaga

29

Prop. 1999/2000:56

31

Prop. 1999/2000:56

31

Prop. 1999/2000:56

32

32