Skr.

 1993/94:132Regeringens skrivelse

 1993/94:132

 Meddelande om kommande förslag till

 vissa ändringar i kapitalbeskattningen

 Regeringen överlämnar denna skrivelse

 till riksdagen.

 Stockholm den 22 december 1993

 Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

 Skrivelsens huvudsakliga innehåll

 I skrivelsen lämnas meddelande om vissa

 ändringar i kapitalbeskattningen som bör

 gälla redan från och med den 1 januari

 1994. Ändringarna kan i enskilda fall

 innebära en skärpt beskattning jämfört

 med beslutade regler.

 I fråga om avyttring av onoterade aktier

 som sker efter utgången av år 1993

 beskattas aktievinster som grundas på

 orealiserade inkomster och förväntnings-

 värden efter den faktiska

 kapitalskattesatsen för aktievinster

 resp. bolagsskattesatsen. Samtidigt

 undantas kvarhållna i bolaget beskattade

 inkomster som intjänats efter det att det

 nya systemet har börjat tillämpas från

 reavinstbeskattning. Denna metod för

 beräkning av skattepliktig reavinst

 kallas JIK-metoden (Justering av

 Ingångsvärdet med Kvarhållen inkomst).

 JIK-metoden kan innebära att negativa

 anskaffningsvärden uppkommer. Om

 anskaffningsvärdet är negativt skall även

 en äganderättsövergång genom arv,

 testamente, gåva eller bodelning utlösa

 reavinstbeskattning.

 För aktieägare i fåmansföretag finns

 särskilda regler för beskattning av

 utdelning och reavinst i 3 § 12 mom.

 lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 SIL. Den s.k. alternativregeln ändras på

 så sätt att den nuvarande kopplingen till

 förmögenhetsvärdet ersätts av en koppling

 till det beskattade egna kapitalet i

 bolaget. Huvudregeln, som utgår från

 anskaffningskostnaden för den

 skattskyldiges aktier, kompletteras med

 en möjlighet att i viss utsträckning

 beakta utbetalda löner.

 Skattefriheten för utdelning från såväl

 noterade som onoterade svenska bolag

 begränsas när denna utdelning betalts med

 utdelning som bolaget erhållit på bl.a.

 aktier i utländska bolag som utgör

 portföljplaceringar.

 Skattefriheten för utdelning från

 noterade och onoterade svenska bolag som

 lämnas under år 1994 stramas delvis åt

 för fysiska personer och dödsbon.

 Detsamma gäller utdelning från ekonomiska

 föreningar.

 Inledning

 Riksdagen antog den 16 december 1993

 regeringens förslag i prop. 1993/94:50

 Fortsatt reformering av företagsbeskatt-

 ningen (rskr. 1993/94:108 och

 1993/94:110). Motivet för beslutet är att

 åstadkomma en tillfredsställande

 riskkapitalförsörjning, bland annat genom

 minskade inlåsningseffekter. Det innebär

 att beskattningen av utdelning på aktier

 i svenska aktiebolag hos ägaren är slopad

 fr.o.m. ingången av år 1994. I syfte att

 i princip uppnå enkelbeskattning av

 kvarhållen inkomst vid avyttring av

 sådana aktier är reavinstbeskattningen

 halverad från samma tidpunkt. Skatten på

 avkastning av eget kapital likställs i

 princip med skatten på avkastning av

 lånat kapital. De i denna skrivelse

 aviserade reglerna för beskattning av

 reavinster på onoterade aktier tar bort

 den kvarvarande relativa överbeskatt-

 ningen av kvarhållen inkomst i bolag.

 De kompletteringar och förbättringar som

 nu aviseras utgör en integrerad del av de

 redan beslutade regelförändringarna.

 Syftet är bl.a. att motverka oönskad

 skatteplanering samt att undanröja vissa

 incitament för ett i samhällsekonomiskt

 avseende irrationellt ekonomiskt

 handlande. Med hänvisning till det

 anförda är det av stor vikt att de

 kommande reglerna kan börja tillämpas

 samtidigt med de redan beslutade föränd-

 ringarna. Ändringarna kan i enskilda fall

 innebära skatteskärpningar. För att

 undvika att komma i konflikt med förbudet

 mot retroaktiv skattelag krävs att

 undantaget från retroaktivitetsförbudet i

 2 kap. 10 § regeringsformen kan

 tillämpas. Enligt regeringens bedömning

 utgör de nu redovisade skälen sådana

 särskilda skäl som avses i nämnda lagrum.

 JIK-metoden

 I prop. 1993/94:50 konstaterades att den

 ekonomiskt riktiga konsekvensen av

 enkelbeskattning av utdelade

 bolagsinkomster är att i bolaget

 kvarhållna, fullt ut beskattade,

 inkomster undantas från beskattning vid

 avyttringen av aktier i bolaget. En metod

 att åstadkomma detta är den av Företags-

 skatteutredningen (Fi 1992:11) i

 betänkandet (SOU 1993:29) presenterade

 JIK-metoden. Företagsskatteutredningen

 utreder för närvarande hur denna metod

 skall utformas.

 1

 Utredningen har i en skrivelse till

 regeringen den 21 december 1993 redovisat

 att resultatet av det hittills bedrivna

 arbetet ger vid handen att JIK-metoden

 bör införas för onoterade aktier.

 Grunddragen i utredningens kommande

 förslag såvitt gäller onoterade aktier

 har presenterats i en promemoria som

 bilagts skrivelsen. Utredningens

 skrivelse och promemorian finns i bilaga

 1. Utredningen avser att redovisa

 förslaget före utgången av januari 1994.

 Av promemorian framgår att principen för

 JIK-metoden är att den skattskyldige vid

 beräkning av skattepliktig reavinst vid

 en aktieavyttring får räkna upp

 anskaffningsutgiften med sådan inkomst

 som hade kunnat delas ut men som i

 stället hållits kvar i bolaget. Det sker

 genom att anskaffningsutgiften för en

 aktie ökas med den del av inkomsten i

 bolaget efter bolagsskatt som belöper på

 aktien under den tid den skattskyldige

 innehaft aktien och minskas med lämnad

 utdelning under samma tid.

 Regeringen delar utredningens

 uppfattning att JIK-metoden har betydande

 förtjänster i ett system med skattefrihet

 för utdelade belopp hos aktieägaren

 jämfört med ett system som endast

 schablonmässigt tar hänsyn till

 förstaledsbeskattningen av kvarhållen

 inkomst. Enligt regeringens uppfattning

 bör därför JIK-metoden införas för

 onoterade aktier. Metoden bör utformas

 enligt de grunddrag som utredningen

 föreslår.

 JIK-metoden för onoterade aktier bör

 börja tillämpas vid samma tidpunkt som

 enkelbeskattningen, dvs. från och med

 ingången av år 1994. JIK-metoden innebär

 att en aktievinst - till den del den inte

 hänför sig till inkomster som hållits

 kvar i bolaget - skall beskattas efter en

 faktisk skattesats på 25 % för fysiska

 personer och dödsbon samt 28 % för

 aktiebolag och vissa andra juridiska

 personer. Av detta och av utformningen av

 modellen i promemorian följer att skatten

 på grund av en aktieavyttring kan bli

 såväl högre som lägre vid tillämpning av

 metoden än enligt det system som

 riksdagen fattat beslut om.

 En fråga är hur övergången till en

 JIK-metod bör ske. Utredningen redovisar

 - utan att förorda en viss lösning - två

 skilda synsätt i frågan. Ett är att gamla

 fonderade inkomster som har tjänats in i

 ett system med dubbelbeskattning inte

 skall omfattas av den enkelbeskattning av

 bolagsinkomster som skall tillämpas från

 och med nästa år. Det innebär att endast

 den faktiska anskaffningsutgiften för

 aktien får beaktas vid tillämpning av

 JIK-metoden. Den andra lösningen innebär

 att aktiens andel i det beskattade egna

 kapitalet får räknas som an-

 skaffningsutgift.

 Reformen innebär sammantaget väsentliga

 lättnader för företagen och deras ägare.

 För företag med onoterade aktier innebär

 ett införande av JIK-metoden fördelar,

 som dessutom förstärks över tiden. Med

 hänsyn härtill och till det svåra

 statsfinansiella läget finner regeringen

 att alternativet med faktiska

 anskaffningsutgifter är att föredra.

 Därmed försämras inte förutsättningarna

 för framtida sänkningar av det allmänna

 ränteläget, vilket i sin tur i hög grad

 förbättrar den ekonomiska situationen för

 företagen. Det är således regeringens

 uppfattning att övergången till

 JIK-metoden för onoterade aktier bör

 göras med bibehållande av dessa aktiers

 anskaffningsvärde.

 Övergångslösningen innebär att

 anskaffningsvärdet undantagsvis kan bli

 negativt. I sådana fall kan den

 skattepliktiga vinsten vid en överlåtelse

 överstiga vederlaget. För att förhindra

 kringgående bör - i likhet med vad som

 gäller i fråga om andelar i handelsbolag

 - negativa anskaffningsvärden beskattas

 när äganderätten övergår till annan genom

 arv, gåva, testamente eller bodelning.

 3 § 12 mom. SIL

 I 3 § 12 mom. SIL finns särskilda regler

 för fåmansföretag. Syftet med reglerna är

 att hindra att arbetsinkomst beskattas

 som kapitalinkomst. En närmare

 redovisning av hur utrymmet för

 kapitalinkomstbehandling bestäms finns i

 den av utredningen upprättade promemorian

 (avsnitt 2).

 Vid riksdagsbehandlingen av prop.

 1993/94:50 har skatteutskottet uttalat

 att den s.k. alternativregeln i 3 § 12

 mom. SIL - enligt vilken

 kapitalinkomstbehandlingen får baseras på

 aktiernas förmögenhetsvärde - är förenad

 med sådana nackdelar att det är angeläget

 att bestämmelsen ändras (bet.

 1993/94:SkU15 s.149).

 Utredningen drar samma slutsats och

 förordar att anknytningen av

 alternativregeln till förmögenhetsvärdet

 ersätts av en direkt koppling till det

 beskattade egna kapitalet i företaget.

 Regeringen anser att det finns starka

 skäl att genomföra utredningens förslag

 omgående. Förslaget bör därför läggas

 till grund för lagstiftning och tillämpas

 fr.o.m. 1995 års taxering. Det innebär

 att förmögenhetsvärdet inte får användas

 vid beräkning av det

 kapitalinkomstbehandlade utrymmet. I

 stället bör hela det beskattade egna

 kapitalet vid utgången av det

 beskattningsår som taxeras år 1993 utgöra

 grundval för alternativregeln vid

 beräkningen av kapitalinkomstbehandlat

 utrymme. Värdet bör minskas om belopp som

 legat till grund för beräkningen av

 kapitalunderlaget delas ut. I punkt 8 av

 övergångsbestämmelserna till SIL i rskr.

 1993/94:110 finns vissa begränsningar av

 möjligheterna att under år 1994 erhålla

 skattefrihet vid tillämpning av

 alternativregeln och vid utdelning av

 sparad utdelning. Någon motsvarande

 begränsning i möjligheten att tillämpa

 den föreslagna alternativregeln bör inte

 gälla.

 I fråga om begränsningen vid 1995 års

 taxering avseende undantaget från

 skatteplikt för sparad utdelning bör i

 enlighet med vad utredningen föreslår en

 ändring göras så att undantaget för

 skatteplikt anknyts till en femtedel av

 utrymmet. Någon annan inskränkning i

 möjligheten att utnyttja ackumulerad

 sparad utdelning bör inte göras.

 En konsekvens av att JIK-metoden skall

 användas vid beräkning av reavinsten vid

 avyttring av aktierna i onoterade företag

 är att reavinsten skall beskattas med en

 faktisk skattesats på 25 %. Det innebär i

 fråga om aktieägare i fåmansföretag att

 den del av en reavinst som skall tas upp

 till beskattning i inkomstslaget tjänst

 bör uppgå till 50 %, i överensstämmelse

 med de regler som gäller t.o.m. 1994 års

 taxering.

 I detta sammanhang tar regeringen också

 upp en annan fråga, nämligen möjligheten

 att vid beräkning av det

 kapitalinkomstbehandlade utrymmet ta viss

 hänsyn till utbetalda löner till andra

 anställda än aktieägare. En sådan regel

 bör införas som komplement till

 huvudregeln som innebär att det

 kapitalinkomstbehandlade utrymmet

 beräknas med utgångspunkt i den faktiska

 anskaffningsutgiften för aktierna,

 eventuellt efter uppräkning med

 konsumentprisindex. Däremot bör den inte

 få användas när anskaffningsutgiften för

 aktierna beräknas enligt

 alternativregeln, dvs. på grundval av det

 beskattade egna kapitalet. En

 komplettering med lönesumman bör utformas

 så att ägaren vid beräkning av det

 kapitalinkomstbehandlade utrymmet till

 underlaget - dvs. anskaffningskostnaden

 för aktierna - kan lägga ett belopp

 motsvarande en viss andel, exempelvis

 10 %, av bolagets genomsnittliga

 lönesumma under några av de senaste åren.

 En sådan regel bör kombineras med vissa

 spärrar. En motsvarande åtgärd bör

 övervägas för enskilda näringsidkare och

 delägare i handelsbolag.

 Beskattning av utdelningsinkomster från

 utländska bolag

 En annan fråga som behandlas av

 utredningen avser beskattningen av

 utländska utdelningsinkomster. Den nya

 lagstiftningen om slopad beskattning av

 utdelning i kombination med villkoren i

 vissa dubbelbeskattningsavtal kan

 innebära att utdelning från en utländsk

 juridisk person inte beskattas när den

 tillfaller ett svenskt företag. Detta

 gäller även om det är fråga om s.k.

 portföljinvesteringar. En följd av detta

 är att indirekt ägande av aktier och

 andelar i utländska bolag gynnas i

 förhållande till direkt ägande av sådana

 värdepapper.

 Utredningens förslag innebär att när

 mottagna utländska utdelningsinkomster

 vidareutdelas av det mottagande svenska

 bolaget till ägarna skall beloppet inte

 omfattas av skattefrihet för utdelning

 hos ägarna. Skatten på sådan

 vidareutdelning bör enligt utredningen

 beräknas på ett belopp som inkluderar

 utländsk källskatt. Sådan källskatt bör

 få räknas av från skatten hos

 aktieägarna. Regeringen ansluter sig till

 utredningens förslag. De föreslagna

 reglerna bör tillämpas på vidareutdelning

 av utdelning av det aktuella slaget som

 ett svenskt företag erhållit efter

 utgången av år 1993. Detta förslag

 innebär i nu avsedda fall en skärpning i

 förhållande till vad som annars skulle

 gälla.

 Begränsning av skattefrihet för utdelning

 som lämnas under år 1994

 Utöver utredningens förslag tar

 regeringen även upp en särskild fråga

 rörande den slopade dubbelbeskattningen.

 Undanröjandet av den ekonomiska

 dubbelbeskattningen är ett led i

 regeringens ansträngningar att återskapa

 tillväxtkraften i svensk ekonomi.

 Slopandet av dubbelbeskattningen

 stimulerar tillväxtbetingelserna fram-

 förallt för de små och medelstora

 företagen.

 Under den tid förslaget bereddes i

 regeringskansliet förekom en debatt som

 medförde att propositionen kompletterades

 med vissa åtgärder mot oönskad

 skatteplanering i samband med övergången

 till det nya skattesystemet. Under

 riksdagsbehandlingen av förslaget har

 dessutom beständigheten i det nya

 systemet satts i fråga. Även om det är

 osannolikt, oavsett valutgången 1994, att

 det skulle fattas ett beslut att

 återinföra en ekonomisk dubbelbeskattning

 av det riskvilliga kapitalet inom ak-

 tiebolagssektorn kan diskussionen i sig

 få till följd att bolag under år 1994

 delar ut vinstmedel i en omfattning som

 inte är motiverad ur företagsekonomisk

 synpunkt. Den debatt som förekommit kan

 också ge incitament till omotiverad

 aktiespekulation.

 Med hänsyn till vad som anförts anser

 regeringen att de åtgärder som hittills

 genomförts bör kompletteras. En lämplig

 åtgärd är att något begränsa

 skattefriheten för utdelningsinkomster

 hos aktieägaren under det första år

 systemet med enkelbeskattning tillämpas.

 En motsvarande begränsning bör gälla för

 utdelning från ekonomiska föreningar.

 En begränsning bör inte gälla sådan

 utdelning som varit skattefri redan

 enligt hittillsvarande regler. Det gäller

 bl.a. sådan utdelning som avses i 3 §

 7 mom. SIL - i lagrummets lydelse t.o.m.

 1994 års taxering - och som innebär att

 utdelning av aktier i ett dotterbolag

 under vissa förutsättningar är skattefri

 för mottagaren. Beskattning bör inte

 heller komma i fråga när utdelning

 tillfaller ett annat svenskt aktiebolag.

 Syftet med den nu diskuterade

 begränsningen bör uppnås om den tillämpas

 på utdelning som tillfaller fysiska

 personer och dödsbon.

 Utgångspunkterna för regeringens

 kommande förslag är följande.

 Skattefrihet bör endast gälla för vad

 som kan anses motsvara en för det

 utdelande företaget normal utdelning.

 Lämnas utdelning med högre belopp bör

 aktieägaren beskattas för överskjutande

 del med kapitalskattesatsen 30 %.

 I fråga om utdelning på onoterade aktier

 bör utdelning av 120 % av det högsta av

 de utdelningsbelopp som lämnats under de

 senaste fem åren vara skattefri. I det

 utdelningsbelopp som används som

 jämförelsebelopp bör inte få räknas in

 utskiftade medel i samband med

 nedsättning av aktiekapitalet. Med hänsyn

 till att utdelning kan ha lämnats med

 låga belopp eller att det inte

 förekommmit någon utdelning alls bör som

 ett alternativ medges att utdelning

 lämnas med ett belopp som svarar mot 20 %

 av det beskattade egna kapitalet i

 bolaget vid utgången av det

 beskattningsår som taxeras år 1993.

 Begränsningen för skattefrihet för

 utdelning på onoterade aktier bör

 tillämpas även för utdelning som skall

 behandlas enligt fåmansföretagsreglerna i

 3 § 12 mom. SIL. I dessa fall bör

 skattefriheten för utdelning hos

 aktieägaren omfatta det lägsta

 utdelningsbelopp som följer av å ena

 sidan bestämmelserna i 3 § 12 mom. SIL

 samt den tidigare behandlade

 övergångsbestämmelsen och å andra sidan

 bestämmelsen om en generell begränsning

 av skattefrihet för utdelning.

 Även i fråga om noterade aktier bör

 utdelning av 120 % av det högsta av de

 utdelningsbelopp som lämnats under de

 senaste fem åren vara skattefri. Om

 vinsten under år 1993 ökat i förhållande

 till tidigare år bör det belopp som kan

 delas ut kunna ökas i relation till hur

 mycket större

 2

 1993 års vinst är i förhållande till den

 högsta vinsten under de föregående fem

 åren.

 Frågan om särskild hänsyn skall tas till

 nyemissioner och under år 1993 nystartade

 företag bör övervägas ytterligare.

 Det bör prövas om utdelning från

 investmentföretag och förvaltningsföretag

 i viss utsträckning bör undantas från den

 föreslagna begränsningsregeln. För dessa

 företag gäller vid 1994 års taxering

 regler som innebär att bolaget beskattas

 för mottagna utdelningsinkomster och att

 avdrag medges för beslutad utdelning. För

 att dessa bolag vid 1994 års taxering

 inte skall beskattas för mottagna

 utdelningsinkomster skall alltså

 motsvarande belopp vidareutdelas till

 aktieägarna.

 För investmentföretagen måste begräns-

 ningen dock utformas så att det inte blir

 möjligt att under år 1994 dela ut i

 bolaget obeskattade reavinster. Samtidigt

 bör övervägas huruvida det för

 investmentföretag krävs särskilda regler

 som tar hänsyn till redan beskattade

 reavinster från tiden före 1990 års

 skattereform vid beskattningen av

 överskjutande utdelning.

 3

 Finansdepartementet

 Utdrag ur protokoll vid

 regeringssammanträde den 22 december

 1993.

 Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN],

 ordförande, och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

 Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

 Regeringen beslutar skrivelse 1993/94:132

 med meddelande om kommande förslag om

 vissa ändringar i kapitalbeskattningen.

 23

 1992 års företags- 1993-12-21

 skatteutredning

 Regeringen

 I sitt senaste betänkande, Fortsatt

 reformering av företagsbeskattningen, Del

 2 (SOU 1993:29), redovisade utredningen

 den principiella uppfattningen att

 aktiebolagens inkomster borde undantas

 från beskattning i ägarledet oberoende av

 om de delas ut eller hålls kvar i

 bolaget. Utredningen presenterade

 översiktligt en modell för undantagande

 av kvarhållna inkomster från aktievinst-

 beskattning, JIK-metoden (Justering av

 Ingångsvärdet med Kvarhållen inkomst).

 Modellen utgick från den motsvarande

 metod som nyligen införts i Norge

 (RISK-metoden).

 Principen för JIK-metoden är att den

 skattskyldige vid beräkning av

 skattepliktig reavinst på grund av en

 aktieavyttring får räkna upp

 anskaffningsutgiften med sådan inkomst

 som hade kunnat delas ut men som i

 stället hållits kvar i bolaget. Detta

 sker genom att anskaffningsutgiften ökas

 med inkomsten i bolaget efter bolagsskatt

 under den tid den skattskyldige innehaft

 aktien och minskas med lämnad utdelning

 under samma tid. JIK-metoden medför

 således att den skattepliktiga reavinsten

 inte påverkas av om bolaget delar ut sina

 inkomster eller ej.

 Utredningens ståndpunkt var att ett

 avskaffande av beskattningen av

 utdelningsinkomster bör kompletteras med

 JIK-metoden för beskattning av

 aktievinster. Med hänsyn till att

 JIK-metoden är relativt komplicerad och

 att den är internationellt oprövad ansåg

 utredningen att den inte borde införas

 förrän praktiska erfarenheter vunnits av

 tillämpningen av RISK-metoden i Norge.

 Utredningen föreslog att man i ett första

 steg skulle lätta dubbelbeskattningen

 genom att undanta hälften av utdel-

 ningsinkomster och aktievinster från

 beskattning.

 I prop. 1993/94:50 föreslog regeringen

 att utdelningsinkomster helt undantas

 från beskattning. I fråga om aktievinster

 föreslogs att utredningens förslag om

 halverad beskattning genomförs. Riksdagen

 har fattat beslut enligt förslagen i

 propositionen (bet. 1993/94:SkU15 och

 SkU16, rskr. 1993/94:108 och 110).

 Genom beslutet om fullständig

 skattefrihet för utdelningsinkomster

 kommer JIK-frågan i ett annat läge.

 Utredningen har därför efter samråd med

 regeringen tagit upp frågan på nytt.

 JIK-metoden har betydande förtjänster i

 ett system med skattefrihet för

 utdelningsinkomster. Utredningens

 principiella uppfattning är alltjämt att

 ett sådant system bör kompletteras med

 metoden.

 Det hittills bedrivna arbetet ger vid

 handen att JIK-metoden bör införas för

 onoterade aktier. Såvitt nu kan bedömas

 kan metoden utformas på ett sådant sätt

 att den lämpar sig även för noterade

 aktier. Utredningen har under den korta

 tid som förflutit sedan metoden

 aktualiserades på nytt inte hunnit belysa

 alla frågor tillräckligt för att redan nu

 kunna slutredovisa arbetet. Utredningen

 avser att redovisa ett förslag till

 aktievinstbeskattning enligt JIK-metoden

 före utgången av januari 1994.

 Regeringen har gett uttryck för

 uppfattningen att det inte är aktuellt

 att tillämpa metoden på avyttringar av

 noterade aktier under år 1994. I fråga om

 onoterade aktier bör enligt utredningens

 uppfattning metoden, om den införs,

 tillämpas på avyttringar redan under år

 1994 för att inte möjligheter skall

 öppnas till oönskad skatteplanering t.ex.

 genom att en reaförlust skapas genom

 utdelning som är skattefri enligt de

 regler som börjar tillämpas det nämnda

 året. En konsekvens av dessa regler kan

 nämligen vara att en sådan reaförlust är

 avdragsgill.

 Med "onoterade aktier" syftar

 utredningen på andra aktier än aktier i

 bolag som tillhör en koncern där aktierna

 i moderbolaget eller en del av aktierna i

 moderbolaget är marknadsnoterade i den

 mening som följer av 27 § 2 mom. andra

 stycket lagen (1947:576) om statlig

 inkomstskatt (SIL). Av lagrummet följer

 att en aktie är marknadsnoterad om den är

 föremål för notering på inländsk eller

 utländsk börs eller annan kontinuerlig

 notering av marknadsmässig omsättning som

 är allmänt tillgänglig.

 Frågan om JIK-metoden skall tillämpas på

 en aktieavyttring under år 1994 eller ej

 bör bedömas utifrån förhållandena vid

 tidpunkten för avyttringen. T.ex. den

 omständigheten att en avyttrad onoterad

 aktie varit noterad men avförts från

 noteringen tidigare under det nämnda året

 bör således sakna betydelse.

 Även om inte alla frågor är lösta är

 ändå grunddragen i utredningens kommande

 förslag till utforming av JIK-metoden

 fastlagda. Dessa grunddrag presenteras

 såvitt gäller onoterade aktier i den

 bifogade promemorian (bil. 1:1). Om

 JIK-metoden senare införs även för

 noterade aktier bör lösningarna bli i

 huvudsak desamma. En viktig skillnad är

 att utredningens preliminära modell för

 noterade aktier innehåller inslag som

 medför att den skattepliktiga reavinsten

 på grund av en aktieavyttring kan räknas

 ut vid varje given tidpunkt.

 En utgångspunkt för JIK-metoden är att

 en aktievinst - till den del den inte

 hänför sig till inkomster som hållits

 kvar i bolaget - skall beskattas efter en

 faktisk skattesats på 25 % för fysiska

 personer och dödsbon och 28 % för

 aktiebolag och vissa andra juridiska

 personer. Av detta och utformningen av

 modellen i promemorian följer att skatten

 på grund av en aktieavyttring kan bli

 såväl högre som lägre med tillämpning av

 metoden än enligt det system som

 riksdagen fattat beslut om.

 Enligt 2 kap. 10 § regeringsformen

 gäller följande. Skatt får inte tas ut i

 vidare mån än som följer av föreskrift

 som gällde när den omständighet

 inträffade som utlöste skattskyldigheten.

 Finner riksdagen särskilda skäl påkalla

 det får dock en lag innebära att skatt

 tas ut trots att lagen inte trätt i kraft

 när den nämnda omständigheten inträffade

 om regeringen eller riksdagsutskott då

 hade lämnat förslag härom till riksdagen.

 Med förslag jämställs ett meddelande i

 skrivelse från regeringen till riksdagen

 om att sådant förslag är att vänta.

 Syftet med denna skrivelse och den

 bifogade promemorian är att regeringen

 skall ges ett underlag för att beredas

 tillfälle att före utgången av år 1993

 lämna meddelande till riksdagen om att

 förslag är att vänta om att JIK-metoden

 införs med tillämpning på avyttringar av

 onoterade aktier efter den nämnda

 tidpunkten.

 I promemorian tas även några andra

 frågor upp. Det gäller vissa frågor med

 anknytning till reglerna i 3 § 12 mom.

 SIL samt en fråga rörande utdelning på

 vissa aktier och andelar i utländska

 juridiska personer. Syftet är även i

 dessa delar att regeringen skall beredas

 tillfälle att lämna meddelande till

 riksdagen om att förslag till

 lagstiftning som avses tillämpas efter

 utgången av år 1993 är att vänta.

 Särskilda yttranden från sakkunnige[REDACTED_EFTERNAMN]

 samt experterna Armholt och Virin bifogas

 (bil. 1.2-1.4).

 Klas Herrlin

 Särskild utredare

 8

 Promemoria ang. grunddragen i

 utredningens

 kommande förslag om utformning av JIK--

 metoden

 såvitt avser onoterade aktier, m.m.

 1 Grunddragen i JIK-metoden för

 onoterade aktier

 JIK-metoden går ut på att inte endast

 utdelade bolagsinkomster utan även

 kvarhållna beskattade inkomster

 (kvarhållen inkomst) som i princip kan

 delas ut utan beskattning hos mottagaren

 undantas från skatt i ägarledet. Detta

 sker genom att vid beräkning av reavinst

 på grund av en aktieavyttring den

 faktiska anskaffningsutgiften justeras

 med inkomst som hållits kvar i bolaget.

 Kvarhållen inkomst beräknas enligt

 följande:

 + 72 % av den beskattningsbara inkomsten

 (post 1)

 + skattefria utdelningsinkomster m.m.

 (post 2)

 - lämnad utdelning (post 3).

 Post 1. Syftet med JIK-metoden är att

 beskattade inkomster som hållits kvar i

 bolaget skall öka anskaffningsutgiften

 för aktierna i bolaget. Enligt de regler

 som tillämpas fr.o.m. 1995 års taxering

 är bolagsskattesatsen 28 %. Den

 beskattade inkomsten kan med hänsyn

 härtill beräknas till 72 % av den

 beskattningsbara inkomsten.

 Post 2. Utdelning på svenska aktier och

 andelar som ett aktiebolag erhållit efter

 utgången av år 1993 är skattefri. Vidare

 är utdelning som ett aktiebolag erhåller

 på vissa aktier och andelar i utländska

 bolag undantagen från beskattning. Även

 inkomst från en filial i utlandet till

 ett svenskt aktiebolag är i vissa fall

 undantagen från svensk beskattning. Med

 skattefria utdelningsinkomster m.m. avses

 inkomster av dessa slag. I posten ingår

 inte sådana utdelningsinkomster som

 beskattas hos mottagaren vid

 vidareutdelning enligt förslagen i

 avsnitt 3.

 Post 3. Med lämnad utdelning avses såväl

 utdelning som beslutats på bolagsstämma

 enligt reglerna i aktiebolagslagen

 (1975:1385) som överföring av värden till

 aktieägarna i andra former, exempelvis

 genom s.k. förtäckt utdelning.

 I det följande används begreppet

 justeringsinkomsten. Med det avses summan

 av 72 % av den beskattningsbara inkomsten

 och av skattefria utdelningsinkomster

 m.m. Vidare används begreppet den

 fördelade justeringsinkomsten. Den

 fördelade justeringsinkomsten för en

 aktie utgörs av den del av

 justeringsinkomsten som är hänförlig till

 aktien. Om aktierna i ett aktiebolag har

 lika rätt till andel i bolagets vinst

 beräknas den fördelade justeringsin-

 komsten för varje aktie i bolaget som den

 totala justerade fördelningsinkomsten

 dividerad med antalet aktier i bolaget. I

 annat fall beräknas den fördelade

 justeringsinkomsten för en aktie efter

 skälig grund.

 Beslut om justeringsinkomsten och

 fördelningen av denna på aktierna i

 bolaget fattas varje år av

 skattemyndigheten på grundval av

 uppgifter som lämnas av bolaget.

 Justeringsinkomsten hänförs till den dag

 då årsredovisning fastställs av

 bolagsstämman (justeringstidpunkten).

 Fördelningen av justeringsinkomsten skall

 ske enligt bolagets yrkande om inte

 särskilda skäl talar för att fördelningen

 bör ske på annat sätt.

 Ett exempel illustrerar tillämpningen av

 JIK-metoden i det fallet att den

 skattskyldige haft endast en aktie i ett

 bolag med 100 aktier som har lika rätt

 till andel i bolagets vinst. Aktien har

 anskaffats i april år 1 för 90 och

 avyttrats i april år 2. Årsredovisningen

 fastställs den 1 maj och utdelning sker

 den 30 maj båda åren. Justeringsinkomsten

 för år 1 är 300. Den fördelade

 justeringsinkomsten är således (300/100=)

 3. Den skattskyldige har inte rätt att

 tillgodoräkna sig fördelad

 justeringsinkomst för år 2. Utdelningen

 på aktien år 1 är 2. Den justerade

 anskaffningsutgiften blir (90+3-2=) 91.

 Detta belopp utgör det omkostnadsbelopp

 som får dras av från vederlaget vid

 beräkning av den skattepliktiga

 reavinsten. (Utredningen föredrar termen

 omkostnadsbelopp framför

 anskaffningsvärde för det belopp som

 följer av en tillämpning av JIK-metoden.)

 Vid beräkning av anskaffningsvärdet för

 en avyttrad aktie tillämpas enligt

 gällande regler den s.k.

 genomsnittsmetoden om den skattskyldige

 haft flera aktier av samma slag och sort

 som den avyttrade aktien (27 § 2 mom.

 första stycket lagen (1947:576) om

 statlig inkomstskatt, SIL). Genom-

 snittsmetoden innebär följande i fråga om

 aktier. Som anskaffningsvärde anses det

 genomsnittliga anskaffningsvärdet för

 samtliga aktier av samma slag och sort

 som den avyttrade aktien. Det genom-

 snittliga anskaffningsvärdet beräknas på

 grundval av faktiska anskaffningsutgifter

 och med hänsyn till inträffade

 förändringar beträffande innehavet.

 Vid beräkning av omkostnadsbeloppet med

 tillämpning av JIK-metoden ökas de

 faktiska anskaffningsutgifterna för

 aktier av samma slag och sort som den

 avyttrade aktien med de fördelade

 justeringsinkomster som hänför sig till

 de justeringstidpunkter som infallit

 under tiden för innehavet av resp. aktie.

 Anskaffningsutgifterna minskas med

 utdelningar som erhållits på aktierna.

 Ett exempel illustrerar. En skattskyldig

 har i april år 1 anskaffat en aktie (A)

 av ett visst slag och en viss sort för 90

 och i juni år 2 en annan aktie av samma

 slag och sort (B) för 110. Utdelning sker

 alltid i maj. En av aktierna avyttras i

 september år 3. Kvarhållen inkomst per

 aktie (justeringsinkomst./.utdelning) är

 för resp. år 3, 4 och 5. Den justerade

 anskaffningsutgiften är (90+3+4+5=) 102

 för aktie A och (110+5=) 115 för aktie B.

 Omkostnadsbeloppet är ((102+115)/2=)

 108,5.

 I fråga om koncerner förs

 justeringsinkomsterna uppåt i koncernen

 och ackumuleras allteftersom.

 11

 Ett exempel illustrerar. Den fysiska

 personen F äger samtliga aktier i

 aktiebolaget A som har det helägda

 dotterbolaget B. Justeringsinkomsten i A

 är 100 och i B 50. Utdelning förekommer

 inte. Antalet aktier är 10 i vardera

 bolaget. Aktierna har lika rätt till

 utdelning. Före hänsynstagande till

 koncernförhållandet skall

 anskaffningsutgiften för en aktie i B och

 i A ökas med 5 resp. 10. Hänsynstagandet

 till koncernförhållandet medför att

 anskaffningsutgiften för aktierna i A

 skall ökas även med 5, alltså sammanlagt

 med 15.

 Utdelning mellan bolag i en koncern

 medför justering av anskaffningsutgiften

 för endast det mottagande bolagets aktier

 i det utdelningslämnande bolaget. Om i

 det diskuterade exemplet B lämnar

 utdelning till A påverkar det ju inte

 värdet av F:s aktier i A.

 Vidareföring av justeringsinkomster i en

 koncern avser justeringsinkomsterna under

 samma år. Vidareföring sker även i

 ägarkedjor där koncernförhållande inte

 föreligger. I detta fall sker

 vidareföringen från led till led med ett

 års fördröjning.

 Avsikten är att om möjligt hänsyn skall

 tas även till kvarhållen inkomst i

 utländska dotterbolag till svenska

 aktiebolag. En metodik för detta har ännu

 inte utarbetats.

 Fråga uppkommer om faktiska

 anskaffningsutgifter obetingat skall

 bilda utgångspunkten för beräkning av

 reavinst i JIK-systemet eller om det

 finns skäl att göra beräkningen utifrån

 något alternativt värde om det är högre

 än det faktiska värdet.

 Utdelning av inkomster som hållits kvar

 i bolaget före ingången av år 1993 (gamla

 fonderade inkomster) medför att

 anskaffningsutgiften justeras ned trots

 att hänsyn inte tagits till motsvarande

 justeringsinkomst. En konsekvens av detta

 är att ett belopp som svarar mot

 utdelningen kommer att beskattas som

 reavinst när aktierna i bolaget avyttras.

 Denna effekt undviks om vid övergången

 till JIK-metoden en akties andel i det

 beskattade egna kapitalet får räknas som

 anskaffningsutgift om den faktiska

 anskaffningsutgiften är lägre.

 Gamla fonderade inkomster har tjänats in

 i ett system med dubbelbeskattning av

 bolagsinkomster. Principiella skäl kan

 därför tala för att gamla fonderade

 inkomster inte bör omfattas av den

 enkelbeskattning av bolagsinkomster som

 börjar tillämpas år 1994. Ett sådant

 resultat uppnås på indirekt väg om endast

 den faktiska anskaffningsutgiften får

 beaktas vid tillämpning av JIK-metoden.

 Riksdagens beslut innebär emellertid att

 gamla fonderade inkomster kan delas ut

 utan att vare sig anskaffningsutgiften

 påverkas eller annan beskattning sker hos

 mottagaren än som följer av reglerna i 3

 § 12 mom. SIL. Med hänsyn härtill avstår

 utredningen från att ta ställning i

 frågan om alternativ anskaffningsutgift

 vid övergången till JIK-metoden.

 Den långsiktiga statsfinansiella

 kostnaden för ett införande av

 JIK-metoden för onoterade aktier beror

 starkt av vilka antaganden som görs om

 beteendet hos bolag med onoterade aktier

 och aktieägare i sådana bolag i det

 system som beslutats av rikdagen. I detta

 system är utdelningsinkomster skattefria

 medan aktievinster beskattas efter en

 faktisk skattesats på 12,5 %. De skilda

 skattesatserna medför att det blir

 lönsamt att dela ut inkomster i största

 möjliga omfattning och, i den mån detta

 medför att ett kapitalbehov uppkommer i

 bolaget, skjuta tillbaka medlen till

 bolaget i form av ovillkorliga

 aktieägartillskott. Tillskottet medför

 att anskaffningsvärdet på aktierna ökas.

 Vinstmedlen beskattas således inte vid en

 avyttring av aktierna i bolaget.

 Om man antar att inga

 anpassningsåtgärder sker kan den

 långsiktiga statsfinansiella kostnaden

 för att införa JIK-metoden för onoterade

 aktier uppskattas till 1 mdkr per år.

 Möjligheterna till anpassning begränsas i

 viss utsträckning av reglerna i 3 § 12

 mom. SIL. Enligt utredningens uppfattning

 är det realistiskt att anta att de

 möjligheter som finns skulle utnyttjas

 mer eller mindre regelmässigt. Om denna

 uppfattning godtas blir de långsiktiga

 kostnaderna betydligt lägre. Kostnaderna

 begränsas även genom utredningens förslag

 till ändring av alternativregeln (avsnitt

 2). Det är emellertid inte möjligt att

 beräkna de skatteintäkter som följer av

 detta förslag.

 Det statsfinansiella utfallet på kort

 sikt beror av vilken lösning som väljs i

 frågan om alternativ anskaffningsutgift

 vid övergången till JIK-metoden. Om något

 alternativ till den faktiska

 anskaffningskostnaden inte medges

 uppkommer en kortsiktig statsfinansiell

 intäkt på 0,9 mdkr. Om en akties andel i

 det beskattade egna kapitalet i dess

 helhet får räknas som anskaffningsutgift

 om den faktiska anskaffningsutgiften är

 lägre, uppkommer en kortsiktig

 statsfinansiell kostnad på 0,8 mdkr. Det

 kortsiktiga perspektivet är begränsat

 till år 1994.

 2 Alternativregeln i 3 § 12 mom. SIL

 m.m.

 I 3 § 12 mom. SIL finns särskilda regler

 för fåmansföretag. Syftet med reglerna är

 att hindra att arbetsinkomst beskattas

 som kapitalinkomst. Reglerna tillämpas om

 den skattskyldige eller någon närstående

 till honom varit verksam i företaget i

 betydande omfattning under beskatt-

 ningsåret eller något av de tio närmast

 föregående beskattningsåren. De innebär i

 huvudsak följande i lydelsen enligt rskr.

 1993/94:108 och 110.

 Ett utrymme för kapitalinkomstbehandling

 bestäms schablonmässigt för varje

 beskattningsår. Utrymmet skall i princip

 motsvara normal aktieavkastning. Det

 utgörs av statslåneräntan vid utgången av

 november året före beskattningsåret med

 tillägg av fem procentenheter

 multiplicerad med anskaffningskostnaden

 för den skattskyldiges aktier i

 företaget. Utdelning inom utrymmet tas

 upp som intäkt av kapital. Överskjutande

 utdelning tas upp som intäkt av tjänst.

 Utrymme som inte utnyttjats (sparat

 utdelningsutrymme) läggs till utrymmet

 det närmast följande beskattningsåret.

 Sparat utrymme för

 kapitalinkomstbehandling har betydelse

 även vid avyttring av den skattskyldiges

 aktier i företaget. Vinst inom utrymmet

 beskattas som intäkt av kapital. Av en

 överskjutande vinst tas 70 % upp som

 intäkt av tjänst. Av resterande belopp

 tas hälften upp som intäkt av kapital

 medan den andra halvan är skattefri. Det

 belopp som tas upp som intäkt av tjänst

 är maximerat till 100 basbelopp.

 Anskaffningskostnaden får vid

 bestämmandet av utrymmet räknas upp med

 hänsyn till förändringarna i det allmänna

 prisläget från och med förvärvsåret, dock

 tidigast från och med år 1970, till år

 1990.

 Enligt den s.k. alternativregeln får vid

 beräkningen som anskaffningskostnad i

 stället tas upp värdet på aktierna vid

 utgången av år 1990 beräknat enligt punkt

 5 av anvisningarna till 3 och 4 §§ lagen

 (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt i

 dess då gällande lydelse. Detta värde

 skall dock justeras i vissa hänseenden.

 Värdet efter dessa justeringar benämns

 här "förmögenhetsvärdet".

 Syftet med alternativregeln är att

 utrymmet för kapitalinkomstbehandling

 skall få baseras på det beskattade egna

 kapitalet i företaget vid utgången av år

 1990.

 Från Riksskatteverket har inhämtats att

 anknytningen till förmögenhetsvärdet

 medför att alternativregeln ofta ger

 värden som är betydligt förmånligare för

 de skattskyldiga än som åsyftats. En

 annan svaghet med alternativregeln i dess

 nuvarande utformning är att hänsyn inte

 tas till värdepåverkande omständigheter

 som inträffat efter utgången av år 1990,

 t.ex. stora utdelningar.

 Utredningen anser att anknytningen av

 alternativregeln till förmögenhetsvärdet

 bör ersättas av en direkt koppling till

 det beskattade egna kapitalet i

 företaget. Detta kan lämpligen beräknas

 med utgångspunkt i reglerna för beräkning

 av kapitalunderlag i lagen (1990:654) om

 skatteutjämningsreserv (survlagen) och

 avse förhållandena vid utgången av det

 beskattningsår som taxeras år 1993.

 Vid beräkningen av kapitalunderlaget bör

 hänsyn tas till värdet av sådana aktier

 och andelar i dotterföretag och andra

 företag som inte räknas som tillgång

 enligt 3 § survlagen. Sådana aktier och

 andelar bör tas upp till vad som av

 kapitalunderlaget i dotterföretaget -

 beräknat på samma sätt - belöper på

 aktierna eller andelarna.

 Värdet enligt den nu föreslagna

 alternativregeln bör minskas om belopp

 som legat till grund för beräkningen av

 kapitalvärdet delas ut.

 Inkomstberäkningen på grund av en

 avyttring av aktier som omfattas av

 reglerna i 3 § 12 mom. SIL måste göras i

 tre steg i JIK-systemet.

 Dels görs en beräkning enligt

 JIK-metoden. Denna ger i princip

 resultatet att den del av en aktievinst

 som motsvarar kvarhållen inkomst är

 skattefri och resterande del är

 skattepliktig. Dels görs en beräkning

 enligt reglerna i 3 § 12 mom. SIL utan

 tillämpning av JIK-metoden. Resultatet av

 denna beräkning är i princip att

 aktievinsten delas upp i en del som

 motsvarar sparat utdelningsutrymme och en

 överskjutande del.

 Resultaten av dessa beräkningar

 sammanställs. Till den del vinsten

 motsvarar sparat utdelningsutrymme gäller

 resultatet enligt JIK-metoden, dvs.

 skattefrihet eller skatteplikt som intäkt

 av kapital. I fråga om den överskjutande

 delen gäller resultatet enligt 3 § 12

 mom. SIL. Med hänsyn till att

 skatteuttaget på denna del bör

 överensstämma med nuvarande skatteuttag

 bör hälften av den överskjutande delen

 tas upp som intäkt av kapital och hälften

 som intäkt av tjänst (gäller endast

 fåmansföretag som omfattas av

 JIK-metoden).

 12

 Enligt punkt 8 av

 övergångsbestämmelserna till SIL i rskr.

 1993/94:110 gäller följande vid 1995 års

 taxering. Har aktier eller andelar vid

 tillämpning av 3 § 12 mom. SIL värderats

 enligt alternativregeln gäller undantaget

 från skatteplikt för utdelning för högst

 summan av dels ett belopp som svarar mot

 statslåneräntan vid utgången av november

 året före beskattningsåret med tillägg av

 fem procentenheter multiplicerad med an-

 skaffningskostnaden och lämnade ovillkor-

 liga kapitaltillskott efter uppräkning,

 dels en femtedel av det belopp som

 därutöver är att anse som intäkt av

 kapital. Vid utdelning av belopp som

 svarar mot sparat utdelningsutrymme

 gäller undantaget från skatteplikt endast

 en femtedel av beloppet.

 Genom utredningens förslag om att

 förmögenhetsvärdet ersätts av

 kapitalunderlaget vid utgången av det

 beskattningsår som taxeras år 1993 blir

 alternativregeln mer rättvisande. Med

 hänsyn härtill bör övergångsbestämmelsen

 kunna begränsas till sparat utrymme.

 Denna begränsning bör ändras så att

 undantaget från skatteplikt anknyts till

 en femtedel av utrymmet.

 3 Beskattning av vissa

 utdelningsinkomster m.m.

 Enligt 7 § 8 mom. SIL i lagens lydelse

 enligt rskr. 1993/94:110 är svenskt

 aktiebolag, svensk ekonomisk förening,

 svensk sparbank eller svenskt ömsesidigt

 skadeförsäkringsföretag (företag)

 frikallat från skattskyldighet för

 utdelning på aktie eller andel i

 utländskt bolag som inte utgör

 omsättningstillgång i företagets

 verksamhet om två förutsättningar är

 uppfyllda. Av 2 § 10 mom. SIL följer att

 motsvarande gäller för svenska

 värdepappersfonder.

 Den första förutsättningen är uppfylld

 om något av följande alternativ

 föreligger. Det ena alternativet är att

 det sammanlagda röstetalet för företagets

 aktier eller andelar i det utdelande

 bolaget vid beskattningsårets utgång

 motsvarade en fjärdedel eller mer av

 röstetalet för samtliga aktier eller

 andelar i bolaget. Det andra alternativet

 är att det görs sannolikt att innehavet

 av aktien eller andelen betingas av

 verksamhet som bedrivs av företaget eller

 av företag som med hänsyn till

 äganderättsförhållanden eller

 organisatoriska förhållanden kan anses

 stå det förstnämnda företaget nära.

 Den andra förutsättningen är att den

 inkomstbeskattning som det utländska

 bolaget är underkastad är jämförlig med

 den inkomstbeskattning som skulle ha

 skett enligt SIL om inkomsten hade

 förvärvats av ett svenskt företag.

 Vid sidan av denna lagreglering finns

 det i praktiskt taget samtliga

 dubbelbeskattningsavtal som Sverige

 ingått med andra stater regler som

 befriar ett svenskt företag från skatt på

 utdelning från ett bolag i den andra

 staten om utdelningen skulle ha varit

 skattefri om den erhållits från ett

 svenskt företag (huvudvillkoret). Äldre

 avtal innehåller i allmänhet inget

 ytterligare krav för skattebefrielsen. I

 nyare avtal uppställs som ytterligare

 villkor för skattebefrielsen att den

 inkomst med vilken utdelningen betalats

 underkastats "normal" bolagsskatt.

 Innebörden av "normal" bolagsskatt

 skiljer sig mellan olika avtal.

 Enligt punkt 2 a första stycket av

 anvisningarna till 22 § kom-

 munalskattelagen (1928:370), KL, och 3 §

 1 mom. tredje stycket SIL i lagarnas

 lydelse enligt rskr. 1993/94:108 resp.

 110 undantas utdelning på aktier och

 andelar i svenska aktiebolag, ekonomiska

 föreningar och värdepappersfonder

 (svenska aktier m.m.) från skatteplikt.

 Den nya lydelsen av SIL får den icke

 avsedda effekten att huvudvillkoret i

 dubbelbeskattningsavtalen blir

 verkningslöst. Enligt äldre avtal blir

 utdelningsinkomst som ett svenskt företag

 uppbär från ett utländskt bolag obetingat

 undantagen från beskattning. Enligt nyare

 avtal blir inkomsten undantagen från

 beskattning om den inkomst med vilken

 utdelningen betalats underkastats

 "normal" bolagsskatt.

 En konsekvens av detta är att indirekt

 ägande av aktier och andelar i utländska

 bolag gynnas i förhållande till direkt

 ägande av sådana värdepapper.

 Det naturliga sättet att komma till

 rätta med den uppkomna situationen är att

 omförhandla avtalen i det aktuella hän-

 seendet. Detta är emellertid en så

 tidsödande procedur att en lösning på

 denna väg inte kan komma till stånd inom

 överskådlig tid. Utredningen föreslår med

 hänsyn härtill följande lösning.

 Utdelning som uppbärs på svenska aktier

 m.m. omfattas inte av undantagen från

 skatteplikt i punkt 2 a första stycket av

 anvisningarna till 22 § KL och i 3 § 1

 mom. tredje stycket SIL om utdelningen

 betalas med utdelning som det utdelande

 företaget eller värdepappersfonden

 erhållit på aktier eller andelar i

 utländska juridiska personer. Detta

 gäller dock inte om företaget i frånvaro

 av dubbelbeskattningsavtal skulle ha

 varit undantaget från skattskyldighet för

 utdelningen på grund av de regler i 7 § 8

 mom. SIL i lagrummets nuvarande lydelse

 som redogjorts för i det föregående.

 Samtidigt som denna bestämmelse införs

 bör 7 § 8 mom. SIL ändras så att även

 utdelning på aktier och andelar i

 utländska juridiska personer som utgör

 portföljplaceringar blir skattebefriad

 utan krav på att den utdelade inkomsten

 underkastats inkomstbeskattning som är

 jämförlig med den inkomstbeskattning som

 skulle ha skett om inkomsten hade

 förvärvats av ett svenskt företag. Detta

 medför att begreppet "jämförlig" måste

 ändras så att vid beaktandet av

 intäkterna hos en utländsk juridisk

 person utdelningar som den juridiska

 personen erhållit på portfölj-

 placeringsaktier anses som sådan inkomst

 som skulle ha beskattats om den uppburits

 av ett svenskt bolag.

 Utdelning på portföljplaceringsaktier

 bör när den vidareutdelas inte omfattas

 av undantagen från skatteplikt i punkt 2

 a första stycket av anvisningarna till 22

 § KL och i 3 § 1 mom. tredje stycket SIL.

 Enligt punkt 10 andra stycket av

 anvisningarna till 53 § KL beskattas

 under vissa förutsättningar den del av

 vinsten i en utländsk juridisk person som

 belöper på en svensk delägare hos

 delägaren. Den föreslagna regleringen bör

 inte gälla för utdelning som betalats med

 utdelning från en utländsk juridisk

 person om denna bestämmelse är

 tillämplig.

 Har ett företag erhållit utdelning på

 aktie eller andel i en utländsk juridisk

 person för vilken undantaget från

 skattskyldighet inte är tillämpligt på

 mottagaren om vidareutdelning sker, bör

 utdelning som företaget lämnar anses i

 första hand ha betalts med sådan erhållen

 utdelning.

 Utländsk källskatt på utdelning till ett

 svenskt företag som beskattats hos

 mottagaren vid vidareutdelning bör räknas

 av från skatten på vidareutdelningen

 enligt lagen (1986:468) om avräkning av

 utländsk skatt. Skatten på

 vidareutdelningen bör beräknas på ett

 belopp som inkluderar utländsk källskatt.

 De föreslagna reglerna bör tillämpas på

 vidareutdelning av utdelning av det

 aktuella slaget som ett svenskt företag

 erhållit efter utgången av år 1993.

 I frånvaro av annan reglering än den som

 föreslagits i det föregående skulle det

 kunna löna sig för fysiska personer att

 förvalta aktier och andelar i aktiebolag

 och fondera utdelningsinkomsterna.

 Utredningen kommer att överväga om

 särskilda regler som motverkar

 lönsamheten av detta behövs. Om sådana

 regler införs bör de tillämpas första

 gången på fondering under år 1995.

 13

 Särskilt yttrande av sakkunnige P-O[REDACTED_EFTERNAMN]

 I sitt förra betänkande föreslog

 utredningen att skatten på aktievinster

 och utdelningsinkomster skulle sänkas

 till 12,5 procent.

 I ett särskilt yttrande angav jag

 avvikande mening och ansåg att det inte

 fanns sakligt hållbara motiv att nu

 ensidigt bryta den stora skatteöverens-

 kommelsen. Den var avsedd att skapa

 långsiktigt stabila skatteregler grundade

 på en likformighet i beskattningen. De

 föreslagna ändringarna skulle återinföra

 dels en bestående osäkerhet om framtida

 skattesystem dels kraftiga incitament och

 möjligheter till manipulationer och s.k.

 skattearbitrage. Skattesänkningens effekt

 på investeringarna bedömdes som oklar.

 Men eftersom kapitalkostnaden för den

 marginella investeringen faktiskt ökar,

 p.g.a. de föreslagna ändringarna, kan den

 t.o.m. bli negativ. Den huvudsakliga

 effekten av skattesänkningen blir därför

 att den utgör en prestationsfri gåva från

 statskassan till nuvarande aktieägare.

 I sin iver att, innan mandattiden runnit

 ut, kunna presentera en ännu praktfullare

 gåva sänkte regeringen i sin proposition

 skatten på utdelningsinkomster till noll.

 Regeringen gjorde detta utan närmare

 utredning men med vetskap om att den

 föreslagna modellen skulle medföra mycket

 stora problem om den genomfördes utan

 justeringar. I hopp om att kunna komma

 till rätta med de allvarligaste problemen

 gav den utredningen i uppdrag att

 snabbutreda den s.k. JIK-metoden. Detta i

 akt och mening att någon av de sista

 dagarna innevarande år hinna med att

 skriva brev till Riksdagen och meddela

 huvuddragen i ändringsförslagen.

 JIK-metoden är, enligt utredningens

 förra betänkande, komplicerad,

 internationellt oprövad och ställer stora

 krav på dokumentation. Det har därför,

 trots intensivt arbete, inte varit

 möjligt att slutföra utredningsarbetet

 inom utsatt tid. I skrivande stund torde

 ingen inom utredningen -ens med minimala

 krav på säkerhet - kunna bedöma huruvida

 den av oss föreslagna JIK-metoden kommer

 att förbättra eller försämra skatte-

 systemet.

 Vad jag nu medverkat i är såvitt jag kan

 se det hittills värsta exemplet på

 missbruk av det svenska

 utredningsväsendet. Detta är ingen kritik

 av utredningens arbete utan enbart av de

 förutsättningar den har givits.

 Som försvar för att jag - trots dessa

 förutsättningar - ändå medverkat i

 utredningsarbetet vill jag anföra två

 skäl:

 - Av respekt för det svenska

 utredningsväsendet. Jag anser det närmast

 vara en plikt att medverka och efter

 fattig förmåga försöka göra det bästa

 möjliga även av en närmast hopplös

 uppgift.

 - Av respekt för och lojalitet till

 utredningsmannen Klas Herrlin.

 Mina synpunkter på innehållet i den

 skrivelse som nu utredningsmannen

 överlämnar till Regeringen har följande

 två utgångspunkter:

 - Synpunkterna inskränker sig enbart

 till frågeställningen om de föreslagna

 förändringarna kan förväntas förbättra

 eller försämra beskattningen av

 aktievinster och utdelningsinkomster

 jämfört med de regler som Riksdagen

 tidigare i höst beslutat om. Det innebär

 alltså inte att jag på något sätt finner

 dessa regler rimliga.

 - Eftersom utredningen ännu ej hunnit

 slutföra arbetet måste min sammanfattande

 bedömning betraktas som preliminär.

 I ett skattesystem med enkelbeskattade

 bolagsvinster, där man valt att

 skattebefria utdelningsinkomsterna,

 framstår JIK-modellen som principiellt

 riktig och tycks ha betydande

 förtjänster.

 Den allvarligaste invändningen mot att

 införa JIK-modellen är utan tvekan att

 den i praktiken ökar lönsamheten och

 underlättar s.k. skattearbitrage.

 Visserligen kan man, åtminstone

 teoretiskt, redan inom de nyligen

 beslutade reglerna uppnå den maximala

 arbitrage-effekten mellan ränteutgifter

 (skatteavdrag 30 %) och

 utdelningsinkomster (skattebefriade). Men

 i praktiken underlättas denna typ av

 skatteplanering påtagligt om nu även

 reavinster motsvarande kvarhållen vinst

 blir skattebefriade. Det grundläggande

 felet ligger dock inte i själva

 JIK-modellen utan självfallet i att man

 nu valt att ha kraftiga skillnader i

 beskattningen av olika kapitalinkomster

 och kapitalutgifter. Det faktum att det

 finns en betydande osäkerhet om de

 nuvarande skattereglerna även kommer att

 gälla för 1995 torde dock ha en viss

 avskräckande effekt på denna typ av

 skatteplanering (för övrigt den enda

 positiva effekt jag kan se av osäkerhet

 inom skatteområdet).

 Frågan om aktieägarna vid

 reavinstberäkning ska få göra avräkning

 även för gamla kvarhållna vinster (före

 1994) har behandlats av utredningen.

 Härvid har det inte kunnat presenterats

 ett enda rationellt ekonomiskt skäl för

 att medge någon sådan avräkning. Till

 yttermera visso skulle ett sådant

 förfarande kräva ett betydande

 administrativt merarbete.

 Inte ens näringslivets företrädare i

 utredningen har försökt hävda att

 skattebefrielse av gamla upparbetade

 vinster skulle kunna få några positiva

 effekter på företagande, investeringar

 eller sysselsättning. Utredningen anför

 också att principiella skäl talar mot att

 tillåta en sådan avräkning men avstår

 trots detta från att ta ställning i

 frågan.

 Skulle Regering och Riksdag ändå besluta

 om sådan avräkning kommer det att utgöra

 det hittills mest oblyga exemplet på hur

 en riksdagsmajoritet kan utnyttja sin

 maktposition till att berika en

 närstående krets på statens bekostnad.

 Med tanke dels på att JIK-modellen nu

 enbart kommer att omfatta onoterade bolag

 dels den osäkerhet som finns beträffande

 den framtida beskattningen är det

 nödvändigt att för 1994 införa en spärr

 mot omotiverat höga utdelningar. Annars

 kommer vi sannolikt att få bevittna en

 skattebetingad dränering av riskkapital

 från många svenska företag.

 Min sammanfattande slutsats blir att,

 under förutsättning att ingen

 JIK-avräkning för gamla vinster tillåts

 och att en rimlig utdelningsspärr införs,

 fördelarna med att införa JIK-modellen

 överväger nackdelarna.

 19

 Särskilt yttrande av experten Roland

 Armholt

 Mot bakgrund av att riksdagen fattat

 beslut att utdelningsinkomster skall helt

 undantas från beskattning delar jag

 utredningens redovisade uppfattning

 rörande JIK-frågan.

 Utredningen har däremot avstått från att

 ta ställning i frågan om något

 alternativt anskaffningsvärde bör få

 användas i stället för det faktiska

 anskaffningsvärdet. Med anledning av

 utredningens förslag i avsnitt 2,

 Alternativregeln i 3 § 12 mom. SIL m.m.,

 har jag funnit skäl att uttala följande

 rörande neutraliteten i förhållande till

 enskild näringsverksamhet. Det som anförs

 är naturligtvis också min uppfattning i

 frågan om ett alternativt an-

 skaffningsvärde för aktier.

 Efter mer än tio års utredning har riks-

 dagen nu antagit skatteregler som syftar

 till att enskild näringsidkare och dennes

 näringsverksamhet skall beskattas på ett

 sätt som är jämförbart med det som gäller

 för aktieägare och aktiebolaget. Genom

 den lydelse som reglerna har erhållit

 enligt rskr. 1993/94:108 kommer

 emellertid beskattningen av enskild

 näringsverksamhet också fortsättningsvis

 att i väsentliga delar avvika från det

 som gäller för fåmansföretagen. En del av

 olikbehandlingen har sin grund i att

 reformeringen av den enskilde

 näringsidkarens beskattning har dröjt.

 Detta har fått till följd att de enskilda

 näringsidkarna under väntetiden fått sin

 sparandemöjlighet begränsad genom en för

 hög beskattning med årligen runt

 2 miljarder kr. Andra delar av

 olikbehandlingen beror mer direkt på

 reglernas utformning, varvid en del

 enligt den motivering som redovisats i

 lagstiftningsärendet har sin grund i

 statsfinansiella skäl. Med det motivet

 har reglerna för beräkning av

 fördelningsunderlaget och storleken på

 räntesatsen för räntefördelningen

 bestämts. För de övriga punkter där

 olikbehandling sker genom reglernas ut-

 formning har det inte lämnats någon redo-

 visning för detta.

 Enligt min mening bör det grundläggande

 målet med den nu ändrade beskattningen av

 enskild näringsverksamhet - att uppnå

 neutralitet jämfört med aktiebolags-

 beskattningen - upprätthållas. Det kvar-

 står viktiga förändringar för att målet

 skall uppnås. Eventuellt statsfinansiellt

 utrymme för förändringar i företags-

 beskattningen bör i första hand användas

 för att genomföra de förändringar rörande

 beskattningen av enskild

 näringsverksamhet som förhindrats just

 med detta motiv. När nu beskattningen av

 denna verksamhetsform äntligen har

 reformerats är det dessutom naturligt,

 att i de sammanhang där beskattning av

 fåmansföretag och dess aktieägare

 behandlas, också utreda i vad mån

 reglerna för enskild näringsverksamhet

 bör ändras. De begränsningsregler som

 utredningen föreslår för fåmansföretagens

 skattefria utdelning innebär att de en-

 skilda näringsidkarnas räntefördelnings-

 möjligheter framstår som än mer

 otillräckliga jämfört med förslaget i

 proposition 1993/94:50. Med det mål som

 räntefördelningen syftar till bör

 likställdheten mellan beskattningen av

 enskild näringsverksamhet och

 fåmansföretagen vara naturlig och

 oeftergivlig.

 21

 Särskilt yttrande av experten Niclas

 Virin

 Utredningen har haft att utgå från de

 förutsättningar som skattesystemet

 innehåller efter genomförandet av

 reformen enligt rskr. 1993/94:108 och

 110. De problem som detta kan medföra

 synes kunna bemästras på ett teoretiskt

 adekvat sätt med den föreslagna

 lösningen.

 Utredningen föreslår därför att

 JIK-modellen införs fr.o.m. den 1 januari

 1994 men begränsar förslaget till

 onoterade aktier. Det finns i och för sig

 förutsättningar för att modellen kan

 fungera för sådana aktier, bl.a. därför

 att omsättningshastigheten är låg. Men

 utredningen antar att systemet skall

 kunna gälla generellt och alltså senare

 tillämpas även för noterade aktier.

 För noterade aktier är det nödvändigt

 att beskattningsreglerna är överskådliga

 och begripliga för allmänheten.

 Skattereglerna bör inte motverka ett

 långsiktigt sparande i aktier. Därför

 måste reglerna också vara stabila och

 inte ändras med täta intervall. De regler

 som nyligen införts skulle kanske redan

 efter ett år ändras på nytt.

 Även om företagen i eget intresse skulle

 informera marknaden om utvecklingen av

 JIK-underlagen, kommer prissättningen på

 aktier att påverkas av osäkerheten om

 underlaget för beloppen och dettas

 storlek. Varje tillkommande

 osäkerhetsmoment har en negativ inverkan

 på aktiemarknaden.

 Även aktiefondsmarknaden påverkas. En

 teknik måste skapas för att fonddelägarna

 skall kunna erhålla sin andel av fondens

 JIK-belopp. För att värdepappersfonderna

 skall kunna hantera JIK-beloppen måste en

 omfattande och dyrbar systemutveckling

 ske. Detta kommer att öka

 förvaltningskostnaderna för fonderna

 vilket drabbar fondspararna.

 I stora, noterade bolag kan stora

 tillämpningssvårigheter förutses. I

 synnerhet gäller detta i koncerner;

 särskilt i dem med utländska dotterbolag.

 Införs JIK-metoden från och med 1994 för

 onoterade bolag, kan effekten bli att

 reavinstbeskattningssystemet kompliceras

 genom att vi får olika regler för

 noterade och onoterade bolag.

 22