Regeringens proposition

1995/96:28

Europaavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater och

Lettland

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 5 oktober 1995

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Mats[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Utrikesdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner avtalet om upprättandet av en

association mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater och Lettland

(ett s.k. Europaavtal).

 I avtalet konstateras att Lettlands slutmål är att bli medlem i Europeiska

unionen och att en association genom avtalet enligt parternas mening kommer att

hjälpa Lettland att nå detta mål.

 Associationens mål är bl.a. att skapa ett ramverk för den politiska dialogen

och för Lettlands gradvisa integration med Europeiska unionen samt att främja

utökad handel och harmoniska ekonomiska förbindelser. Ett viktigt element i

avtalet är bestämmelser om frihandel i enlighet med det frihandelsavtal mellan

EG och Lettland som trädde i kraft i januari 1995. Avtalet lägger också grunden

till finansiellt, kulturellt och socialt samarbete samt samarbete för att

förhindra brottslig verksamhet, liksom för gemenskapens bistånd till Lettland.

Vidare inrättas vissa organ för att övervaka avtalets tillämpning.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3

2 Ärendet och dess beredning................................. 3

3 Bakgrund................................................... 3

4 Utvecklingen i Lettland.................................... 4

5 Sverige och Lettland....................................... 5

6 Avtalets innehåll.......................................... 6

7 Kompetensfrågor............................................ 13

8 Godkännande av avtalet..................................... 14

 Bilaga: Europaavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras

 medlemsstater å ena sidan och Lettland å andra sidan....... 15

 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5

 oktober 1995.............................................. 267

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen godkänner Europaavtalet om upprättandet av en

association mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater å ena sidan

och Republiken Lettland å andra sidan.

2 Ärendet och dess beredning

Förhandlingarna om avtalet om upprättandet av en association mellan Europeiska

gemenskaperna och deras medlemsländer och Lettland (ett s.k. Europaavtal)

inleddes den 15 december 1994. De fördes med stor intensitet under våren 1995.

Synpunkter inhämtades löpande från de närmast berörda myndigheterna,

Kommerskollegium och Statens jordbruksverk. Avtalet undertecknades den 12 juni

1995 och träder i kraft när parterna underrättat varandra om att de

konstitutionella kraven för dess ikraftträdande har uppfyllts.

 Innehållet i avtalet har i stort övertagits från de Europaavtal som tidigare

slutits mellan gemenskapen och sex central- och östeuropeiska länder.

 Avtalet i svensk text fogas som bilaga till propositionen.

3 Bakgrund

Berlinmurens fall, enandet av de två tyska staterna, det kalla krigets slut och

sovjetimperiets upplösning innebar att det framstod som möjligt att förverkliga

visionen av en europeisk union som omfattade demokratiska stater i hela Europa.

För EG:s medlemsländer blev det ett första rangens intresse att stärka

stabiliteten och freden i Europa genom att främja de central- och östeuropeiska

staternas integration i en europeisk gemenskap. De central- och östeuropeiska

länderna gjorde också mycket tidigt klart att medlemskap i EG var ett av de

främsta politiska målen.

 Ett första steg var att EG år 1990 erbjöd länderna i Central- och Östeuropa

att ingå traditionella handels- och samarbetsavtal med gemenskapen, s.k. första

generationens avtal. Man upprättade också därtill ett särskilt program för

tekniskt bistånd för Polen och Ungern, PHARE. Detta program kom senare att

utvidgas i takt med att reformprocessen tog fart i övriga länder i Central- och

Östeuropa. År 1992 omfattade PHARE tio länder inklusive de baltiska staterna och

Albanien.

 Den första generationens handels- och samarbetsavtal blev snabbt överspelade i

och med att den politiska utvecklingen nödvändiggjorde mer långtgående åtgärder

från gemenskapens sida.

 Utöver krav på mer omfattande frihandelsavtal förelåg också ett starkt

önskemål av inte minst säkerhetspolitiska skäl från länderna i Central- och

Östeuropa att etablera en formell politisk dialog med EG.

 Mot denna bakgrund fick kommissionen år 1990 ett mandat av EG:s dåvarande

medlemsländer att inleda förhandlingar med Polen, Ungern och Tjeckoslovakien

(senare Tjeckien och Slovakien) om associationsavtal, s.k. Europaavtal.

Kommissionen fick senare liknande mandat för förhandlingar med övriga central-

och östeuropeiska länder. Europa-avtalen med Polen, Tjeckien, Slovakien, Ungern,

Rumänien och Bulgarien undertecknades under åren 1993-1994. Dessa avtal har

trätt i kraft.

 Beslut om att inleda förhandlingar om Europaavtal med de baltiska länderna

fattades vid ett möte i Europeiska rådet i november 1994. Detta beslut hade

föregåtts av bl.a. ett principbeslut vid toppmötet i Köpenhamn i juni 1993 om

att ingå Europaavtal även med de baltiska länderna, samt om utvidgning av

Europeiska unionen. Själva förhandlingarna om avtalen gick snabbt, och

undertecknande kunde ske redan den 12 juni 1995.

 För de baltiska länderna är Europaavtalen av mycket stor betydelse både

politiskt och ekonomiskt. Avtalen innebär ett avgörande steg mot närmare

integration med den västeuropeiska gemenskapen. De innebär att de baltiska

länderna tillhör den grupp länder där medlemskap i EU ställs i utsikt.

 Avtalen innebär också att de baltiska länderna omfattas av den särskilda

strategi för förberedelser för medlemskapet som antogs vid toppmötet i[REDACTED_EFTERNAMN] i

december 1994. Denna strategi omfattar bl.a. deltagande i möten med EU-länderna

i anslutning till ministerrådsmöten samt bistånd till medlemskapsförberedelser

och EU-anpassning. Särskilt gäller detta förberedelser för deltagande i den inre

marknaden, där kommissionen har presenterat en vitbok för att underlätta

anpassningsåtgärder inom kandidatländerna.

4 Utvecklingen i Lettland

Sedan självständigheten har Lettland genomgått en snabb politisk och ekonomisk

utveckling. Ett demokratiskt styrelseskick har konsoliderats och val har hållits

till presidentposten, till parlamentet och till kommunala församlingar. Lettland

har inträtt i Europarådet och fört en reformpolitik som har syftat till

demokrati, marknadsekonomi och ekonomiskt och politiskt samarbete med

Västeuropa.

 Efter inledande produktionsfall har nu tillväxten i ekonomin tagit fart.

Privatiseringen av näringslivet har dock gått långsamt jämfört med de baltiska

grannländerna.

 Utrikeshandelns fördelning på länder har förändrats dramatiskt. Omkring

hälften av handeln sker i dag med EU:s medlemsländer.

 Medlemskap i EU är ett högt prioriterat mål för den lettiska regeringen. Även

medlemskap i NATO prioriteras högt av den lettiska regeringen. Man medverkar i

Partnerskap för fred-programmet.

5 Sverige och Lettland

I svensk Baltikum-politik har det ända sedan frigörelsen år 1991 varit ett

viktigt mål att främja de baltiska ländernas integration med västliga ekonomiska

samarbetsstrukturer. Detta är något som i hög grad har svarat mot de baltiska

ländernas egna önskemål. Sverige har också haft - och har - ett påtagligt

egenintresse av en sådan integration, av både ekonomiska och politiska skäl.

Sverige har därför spelat en pådrivande roll i denna process, både före EU-

medlemskapet och därefter.

 Sverige inledde tidigt en dialog med de baltiska länderna om möjligheten att

etablera fri handel. Ett viktigt steg togs i december 1991 då förhandlingar om

bilaterala frihandelsavtal med vart och ett av de baltiska länderna inleddes.

Dessa avtal undertecknades i mars 1992 och de trädde i kraft den 1 juli 1992.

Genom avtalen upprättades frihandelsområden mellan Sverige och de berörda

länderna. Liknande frihandelsavtal ingicks av Finland och Norge.

 Genom dessa frihandelsavtal manifesterades ett särskilt intresse för de

baltiska staternas ekonomiska och politiska utveckling och för deras integration

i ett västeuropeiskt frihandelssystem. De var därmed av stor politisk betydelse.

 Sveriges förhandlingar om medlemskap i Europeiska unionen inleddes den 1

februari 1993. Den svenska regeringen framhöll vid detta tillfälle att Sverige

var berett att anpassa sig till de tullnivåer som gäller i EG:s tullunion och

att harmonisera vår handelspolitik med gemenskapens i syfte att fullt ut kunna

delta i den inre marknaden från och med inträdet.

 Det underströks dock att det var ett svenskt önskemål att bevara frihandeln

med de baltiska staterna i syfte att understödja deras reformsträvanden.

 Önskemålet från de nordiska kandidatländernas sida att bibehålla frihandeln

med Baltikum var en viktig faktor bakom gemenskapens beslut hösten 1993 att

inleda förhandlingar om frihandelsavtal med de baltiska länderna. Dessa avtal

undertecknades i juli 1994 och de trädde i kraft den 1 januari 1995, samtidigt

som Sverige inträdde i unionen som medlem. Det svenska önskemålet om bibehållen

frihandel med Estland, Lettland och Litauen var därmed tillgodosett, även om det

finns vissa smärre skillnader mellan gemenskapens frihandelsavtal och de

tidigare bilaterala svenska avtalen.

 Förbindelserna mellan Sverige och Lettland har utvecklats och fördjupats

under de senaste åren. De politiska kontakterna har varit intensiva. Handeln har

ökat kraftigt och ett flertal svenska företag har gjort investeringar i

Lettland. Europaavtalet mellan gemenskaperna, deras medlemsländer och Lettland

skapar en solid bas för fortsatt utveckling av de politiska och ekonomiska

förbindelserna mellan Sverige och Lettland.

6 Avtalets innehåll

Genom Europaavtalet upprättas en association mellan Europeiska gemenskaperna och

deras medlemsländer och Lettland. Avtalet innehåller bestämmelser om samarbete

på en rad områden, bl.a. politik, ekonomi och handel.

 Europaavtalet omfattar sammanlagt 131 artiklar, 18 bilagor och 5 protokoll.

Bilagorna och protokollen utgör en integrerad del av avtalet. I slutakten anges

att parterna har antagit dels gemensamma förklaringar, dels ensidiga

förklaringar, och har beaktat två skriftväxlingar mellan gemenskapen och

Lettland om sjötransport respektive erkännande av en regionalisering av

afrikansk svinpest i Spanien.

Ingressen

I avtalets ingress hänvisas bl.a. till de historiska banden och de gemensamma

värderingarna mellan parterna. Vidare erinras om avtalets betydelse för att

upprätta och förstärka ett system för stabilitet i Europa som grundas på

samarbete. Hänvisningar görs till Lettlands framgångsrika reformansträngningar

och till Lettlands slutmål att bli medlem i Europeiska unionen.

Syftet

Artikel 1

Genom avtalet upprättas en association mellan Europeiska gemenskaperna och deras

medlemsländer och Lettland. Dess syfte är att skapa en struktur för politisk

dialog mellan parterna, upprätta ett frihandelsområde, främja handeln och de

ekonomiska förbindelserna, lägga grunden för samarbete inom en rad områden,

stödja Lettland i utvecklingen av dess ekonomi samt skapa ett ramverk för

Lettlands integration med Europeiska unionen.

Allmänna principer

Artiklarna 2 och 3

Bestämmelser om respekten för demokratiska principer, mänskliga rättigheter och

marknadsekonomiska principer utgör viktiga beståndsdelar i avtalet. Vidare ser

parterna det som viktigt att de baltiska staterna behåller och utvecklar

samarbetet dem emellan.

 Avtalets övergångsperiod, som dock inte gäller områdena politisk dialog och

fri rörlighet för varor, upphör senast den 31 december 1999. Ett associationsråd

skall regelbundet granska avtalets tillämpning och Lettlands genomförande av

ekonomiska reformer.

Politisk dialog

Artiklarna 4-7

Den politiska dialogen skall främja Lettlands närmande till Europeiska unionen,

samstämmighet mellan parternas ståndpunkter i internationella frågor, samarbetet

inom områden som omfattas av Europeiska unionens gemensamma utrikes- och

säkerhetspolitik samt säkerhet och stabilitet i Europa. Dialogen skall bl.a.

föras i följande forum: bilateralt på ministernivå i associationsrådet, vid

möten mellan högre tjänstemän, genom diplomatiska kanaler och på parlamentarisk

nivå i den s.k. parlamentariska kommittén.

Fri rörlighet för varor

Artiklarna 8-17

Ett frihandelsområde mellan gemenskapen och Lettland upprättas fr.o.m. den 1

januari 1995 och med en övergångsperiod på högst 4 år.

 Alla industriprodukter, med undantag för dem som förtecknas i bilaga I till

avtalet, omfattas av avtalets bestämmelser. Gemenskapen avskaffar den 1 januari

1995 importtullar, avgifter med motsvarande verkan och kvantitativa

restriktioner för industriprodukter med ursprung i Lettland, med undantag för de

textilprodukter som finns förtecknade i bilaga V. För dessa textilprodukter

medges tullfrihet för en viss kvantitet. Övriga arrangemang för textilprodukter

finns i protokoll 1.

 Lettland avskaffar den 1 januari 1995 importtullarna för industriprodukter med

ursprung i gemenskapen, med undantag för de som förtecknas i bilagorna II och

III. För industriprodukterna i bilagorna II och III avskaffas importtullarna

gradvis på två respektive fyra år. Avgifter med motsvarande verkan och

kvantitativa restriktioner avskaffas den 1 januari 1995. Lettland behåller de

exporttullar eller exportavgifter med motsvarande verkan som anges i bilaga IV

senast till utgången av 1998. Lettland har möjlighet att införa en

jordbruksrelaterad del i tullarna för produkterna i bilaga VI.

 Parterna förklarar sig villiga att sänka sina tullar i snabbare takt om den

ekonomiska situationen tillåter detta.

Artiklarna 18-23

I handeln med jordbruksprodukter tillämpas inte några kvantitativa

restriktioner. I bilagorna VII-XI återfinns de koncessioner som gemenskapen och

Lettland beviljar varandra för jordbruksprodukter. De koncessioner som beviljas

för fiskeriprodukter förtecknas i bilagorna XII och XIII. I artikel 21 ges

parterna möjlighet att vidta de åtgärder som de anser nödvändiga om handeln

orsakar allvarliga störningar på den egna marknaden. Handelsordningarna för

bearbetade jordbruksprodukter finns i protokoll 2.

Artiklarna 24-26

Enligt de gemensamma bestämmelser som tillämpas på handel med alla produkter får

fr.o.m. den 1 januari 1995 inga nya import- eller exporttullar införas, eller

redan befintliga höjas, i handeln mellan gemenskapen och Lettland. Inte heller

får nya eller mer restriktiva kvantitativa import- eller exportrestriktioner

eller åtgärder med motsvarande verkan införas. Detta får dock inte på något sätt

hindra utövandet av respektive parts jordbrukspolitik. Parterna förbinder sig

att inte vidta någon åtgärd av intern fiskal natur som innebär att varor med

ursprung på den ena partens område diskrimineras vid import till den andra

parten.

Artikel 27

Associationsavtalet hindrar inte parterna från att upprätta tullunioner och

frihandelsavtal. Samråd skall äga rum i associationsrådet när sådana planeras,

särskilt om ett tredje land ansluter sig till gemenskapen.

Artiklarna 28-36

Avtalet ger Lettland möjlighet att vidta undantagsåtgärder i form av höjda

tullar. Detta gäller endast nyetablerade industrier eller vissa sektorer som

står inför allvarliga svårigheter, särskilt om svårigheterna medför allvarliga

sociala problem. De tullar som införs får inte vara högre än 25 procent, de

skall bevara en förmånsdel för produkter med ursprung i gemenskapen och de får

inte täcka mer än 15 procent av den totala importen av industriprodukter. Dessa

tullar får tillämpas för en produkt i högst tre år, senast t.o.m. den 31

december 1998, och får inte införas mer än tre år efter det att tullar,

kvantitativa restriktioner o.d. har avskaffats för en produkt.

 Vid dumpning kan lämpliga åtgärder vidtas i enlighet med artikel VI i Allmänna

tull- och handelsavtalet.

 Om en ökning av importen av en produkt orsakar eller hotar att orsaka

allvarlig skada för tillverkare av liknande varor hos den importerande motparten

kan denna vidta lämpliga åtgärder. Detsamma gäller om en ökning av importen av

en viss vara orsakar allvarliga störningar i en ekonomisk sektor eller en

allvarlig försämring av det ekonomiska läget i en region.

 Parterna får vidta skyddsåtgärder om en vara som exporteras riskerar att

vidareexporteras till ett land gentemot vilket den part som ursprungligen

exporterade varan har exportbegränsningar eller om det exporterande landet

riskerar en allvarlig brist av varan.

 Avtalet hindrar inte heller parterna från att tillämpa förbud eller

restriktioner som motiveras av bl.a. hänsyn till allmän moral, ordning och

säkerhet, skydd för människors och djurs hälsa och liv, bevarande av växter,

skydd för vissa nationella kulturella tillgångar samt skydd för

immaterialrättigheter.

 EU:s medlemsländer och Lettland skall gradvis anpassa eventuella statliga

monopol så att de inte tillämpas på ett diskriminerande sätt.

 I protokoll 3 finns de ursprungsregler som gäller vid tillämpning av avtalet.

I protokoll 4 återges de särskilda bestämmelser som gäller för handeln mellan

Lettland och Spanien respektive Portugal.

Arbetstagares rörlighet, etablering och tillhandahållandet av tjänster

Artiklarna 37-60

En arbetstagare med lettiskt medborgarskap som är lagligen anställd i ett

medlemsland skall, om inte annat följer av de villkor som gäller i vart och ett

av medlemsländerna, behandlas på samma sätt som de egna medborgarna när det

gäller arbetsförhållanden, lön eller avskedande. Arbetstagarens lagligen bosatta

make och barn har, med vissa undantag, tillträde till medlemslandets

arbetsmarknad. Samma sak gäller när en medborgare i ett medlemsland är lagligen

anställd i Lettland. Lettiska arbetstagares möjligheter till anställning i

medlemsländerna bör bevaras och förbättras om arbetsmarknadssituationen

tillåter. Associationsrådet skall undersöka möjligheterna att förbättra

arbetstagares rörlighet.

 Associationsrådet skall genom beslut anta bestämmelser för att uppnå en

samordning av de sociala trygghetssystemen. Dessutom skall gemenskapen ge

tekniskt bistånd för inrättandet av ett lämpligt socialt trygghetssystem i

Lettland.

 Lettiska bolag som etablerar sig i medlemsländerna skall, med vissa undantag,

inte behandlas sämre än medlemsländernas inhemska bolag. Lettland skall för sin

del underlätta för bolag och medborgare från medlemsländerna att etablera sig i

Lettland. Ovanstående gäller dock inte lufttransporttjänster, transporttjänster

på inre vattenväg eller sjötransporttjänster i form av cabotage.

 Parterna ska på sikt stegvis göra det möjligt att tillhandahålla tjänster hos

den andra parten. Associationsrådet skall vidta de åtgärder som behövs för att

möjliggöra detta. Fram till dess får parterna inte införa bestämmelser som

begränsar den andra partens tillhandahållande av tjänster på det egna

territoriet jämfört med vad som gällde vid avtalets undertecknande.

Betalningar, kapital, konkurrensbestämmelser och andra ekonomiska bestämmelse

samt tillnärmning av lagar

Artiklarna 61-63

Enligt avtalets regler för löpande betalningar och kapitalrörelser skall

betalningar och överföringar kunna ske på den löpande betalningsbalansens

avräkningskonto i fritt konvertibel valuta mellan personer i Lettland och

gemenskapen. För transaktioner på betalningsbalansens kapitalräkning skall fri

rörlighet för kapital garanteras bl.a. i samband med investeringar,

portföljinvesteringar och egenföretagares etablering och verksamhet. Parterna

skall inte heller införa några nya restriktioner för överföringar av kapital och

löpande betalningar i samband med detta.

Artiklarna 64-68

Enligt avtalet är följande inte förenligt med avtalets funktion om påverkan kan

ske på handeln mellan gemenskapen och Lettland: konkurrensbegränsande avtal,

missbruk av dominerande ställning och konkurrenssnedvridande offentliga

stödåtgärder. Sådana förfaranden skall utvärderas på grundval av

konkurrensbestämmelserna i EG-fördraget (Fördraget om upprättandet av Europeiska

gemenskapen) respektive Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och

stålgemenskapen. Associationsrådet skall fatta beslut om de regler som är

nödvändiga för genomförandet. Fram till slutet av år 1999 skall Lettland

betraktas som en region där levnadsstandarden är onormalt låg eller där

allvarlig brist på sysselsättning råder. Stöd med syfte att främja den

ekonomiska utvecklingen är därför tillåtet.

 Införandet av restriktiva åtgärder i betalningsbalanssyfte skall i möjligaste

mån undvikas. Om allvarliga betalningsbalanssvårigheter föreligger kan

emellertid parterna vidta tidsbegränsade skyddsåtgärder, dock inte för

överföringar i samband med investeringar, repatriering av belopp som investerats

och avkastning från investeringar.

 Enligt avtalet skall Lettland förbättra sitt skydd för immateriell,

industriell och kommersiell äganderätt för att vid övergångsperiodens slut ha

nått en skyddsnivå som motsvarar gemenskapens. Avtalet innehåller också

bestämmelser om att parterna skall ge varandra tillträde vid

upphandlingsförfaranden på villkor som inte är mindre gynnsamma än de man

beviljar sina egna bolag.

Artiklarna 69-71

En tillnärmning av Lettlands lagstiftning till gemenskapens regelverk är viktig

för Lettlands integrering med gemenskapen. Lettland bör därför sträva efter en

sådan tillnärmning. Det bör ske särskilt snabbt inom områden som den inre

marknaden, konkurrens, skydd av arbetstagare, miljöskydd och konsumentskydd. Men

även för områden som tullagstiftning, bolagsrätt, bankrätt, bolagsredovisning

och bolagsbeskattning, immaterialrätt, finansiella tjänster, indirekt

beskattning, tekniska föreskrifter och standarder, lagar och andra författningar

om kärnkraft, transport, telekommunikation, offentlig upphandling, statistik,

produktansvar och arbetsmarknads- och näringslivslagstiftning är det viktigt att

en tillnärmning sker. Lettland skall erhålla tekniskt bistånd för detta från

gemenskapen.

Ekonomiskt samarbete

Artiklarna 72-100

Parterna skall etablera ett ekonomiskt samarbete som skall stärka Lettlands

utveckling och tillväxt. De åtgärder som vidtas skall syfta till en hållbar

ekonomisk och social utveckling och även ta miljömässig hänsyn. Som särskilt

viktiga ses åtgärder som kan gynna samarbetet med länderna runt Östersjön och

med övriga länder i Central- och Östeuropa. Avtalet föreskriver samarbete inom

följande områden: industriellt samarbete, främjande och skydd av investeringar,

små och medelstora företag, jordbruks- och industristandarder och bedömning av

överensstämmelse, samarbete inom vetenskap och teknik, utbildning, jordbruk och

jordbrukets förädlingsindustri, fiskerinäringen, energi, säkerhet inom

kärnenergin, miljö, transport, telekommunikation, posttjänster, radio- och

televisionssändning, infrastruktur och information, bank- och försäkringsväsen

och andra finansiella tjänster, samarbete beträffande revision och finansiell

kontroll, monetär politik, penningtvätt, regionalutveckling, socialt samarbete,

turism, information och kommunikation, konsumentskydd, tullsamarbete samt

bekämpning av narkotika. Avtalets protokoll 5 behandlar tullsamarbete och

överensstämmer i stort med det bilaterala avtal på området som nyligen

färdigförhandlats mellan Sverige och Lettland.

Samarbete för att förhindra olaglig verksamhet

Artikel 101

Lettland och gemenskapen skall samarbeta för att förhindra olaglig verksamhet,

särskilt olaglig immigration, korruption, organiserad brottslighet, olaglig

överföring av motorfordon samt olaglig handel med industriavfall, förfalskade

produkter, narkotika, psykotropiska preparat, radioaktivt och nukleärt material.

Samarbetet skall baseras på ömsesidigt samråd och nära samordning mellan

parterna. Det bör omfatta utarbetande och genomförande av nationell

lagstiftning, inrättande av informationscentrum, höjning av effektiviteten hos

ansvariga institutioner, personalutbildning och utarbetande av ömsesidigt

godkända åtgärder för att förhindra olaglig verksamhet.

Kulturellt samarbete

Artikel 102

Parterna skall främja, uppmuntra och underlätta det kulturella samarbetet. Detta

kan ske genom översättningar av litterära verk, utbyte av icke-kommersiella

konstverk och konstnärer, bevarande och restaurering av monument och historiska

platser, utbildning, kulturevenemang samt samarbete mellan bibliotek och

samarbete för att främja den audiovisuella industrin i Europa. Regleringspolitik

för gränsöverskridande radio- och televisionssändningar skall samordnas och vid

behov harmoniseras.

Ekonomiskt utvecklingssamarbete

Artiklarna 103-109

För att uppnå målen i avtalet och för att påskynda Lettlands ekonomiska

omvandling skall gemenskapen ge Lettland tillfälligt ekonomiskt bistånd i form

av bidrag och lån. Biståndet skall antingen ges inom ramarna för PHARE eller

inom nya ekonomiska ramverk som fastställs i samråd mellan gemenskapen och

Lettland samt genom lån från Europeiska investeringsbanken. Parterna skall enas

om ett åtgärdsprogram där målen och områdena för det ekonomiska biståndet

fastställs. Vid speciella behov kan möjligheten att ge tillfälligt ekonomiskt

bistånd för att stödja upprätthållandet av den lettiska valutans konvertibilitet

och stabiliserings- och strukturanpassningsinsatser undersökas. Villkor för

detta är bl.a. att Lettland lägger fram program som är godkända av

Internationella valutafonden för konvertibilitet respektive omstrukturering av

ekonomin. Gemenskapens bidrag skall ges i nära samordning med bidrag från andra

källor.

Institutionella och allmänna bestämmelser samt slutbestämmelser

Artiklarna 110-118

Ett associationsråd som skall övervaka avtalets genomförande inrättas. Det skall

sammanträda på ministernivå minst en gång per år. Rådet skall fatta beslut på de

områden som anges i avtalet och behandla tvister beträffande avtalets

tillämpning eller tolkning. Associationsrådet skall biträdas av en

associationskommitté. En av kommitténs uppgifter är att förbereda

associationsrådets sammanträden. Rådet kan också delegera befogenheter till

associationskommittén. En parlamentarisk kommitté inrättas som skall vara ett

forum där ledamöterna i det lettiska parlamentet och Europaparlamentet kan

utbyta åsikter.

Artiklarna 119-126

Avtalet reglerar bl.a. åtgärder med syfte att skydda parternas

säkerhetsintressen, handel och produktion av krigsmateriel. Dessutom berörs

frågor om icke-diskriminering och underlåtenhet att fullgöra åtaganden enligt

avtalet.

Artiklarna 127-131

Associationsavtalet ingås på obestämd tid. Det kan sägas upp av endera parten.

Avtalets uppsägningstid är sex månader. Avtalet träder i kraft den första dagen

i den andra månaden efter det att alla avtalsslutande parter har anmält att de

har godkänt det. Det ersätter då avtalet om handel och ekonomiskt och

kommersiellt samarbete som undertecknades av Europeiska ekonomiska gemenskapen

och Lettland den 11 maj 1992 samt avtalet om frihandel och handelsrelaterade

frågor som undertecknades av Europeiska gemenskaperna och Lettland den 18 juli

1994.

7 Kompetensfrågor

I avtalet är det Europeiska gemenskapen, Europeiska kol- och stålgemenskapen,

Europeiska atomenergigemenskapen (i avtalet kallade gemenskapen) och

medlemsländerna som är avtalsparter på den ena sidan. Avtalet är därmed ett s.k.

blandat avtal. Europaavtalet är ett associationsavtal.

 Europeiska gemenskapen har ett uttryckligt bemyndigande i artikel 238 i EG-

fördraget att ingå associationsavtal med tredje land. Bemyndiganden att ingå

internationella avtal för Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG) anses

framgå implicit av artikel 6 andra stycket i Fördraget om upprättandet av

Europeiska kol- och stålgemenskapen och för Europeiska atomenergigemenskapen

(Euratom) av artikel 101 i Fördraget om upprättandet av Europeiska

atomenergigemenskapen. EG-domstolen har i sitt yttrande 1/94 (WTO) den 15

november 1994 konstaterat att gemenskapens bemyndigande med stöd av artikel 113

i EG-fördraget gäller även avtal som innehåller bestämmelser om handel med varor

som omfattas av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och

stålgemenskapen. Det måste i dessa sammanhang avgöras om gemenskapens kompetens

är exklusiv, dvs. om medlemsländernas rätt att ingå internationella avtal inom

området har uteslutits, eller om kompetensen är delad med medlemsländerna. Av

artikel 113 i EG-fördraget och EG-domstolens praxis framgår att Europeiska

gemenskapens traktatkompetens inom den gemensamma handelspolitiken är exklusiv.

 Kompetensen att ingå associationsavtal är i princip exklusiv. Avtalen reglerar

emellertid ofta också andra förhållanden som ligger inom ramen för

medlemsländernas kompetens (t.ex. politisk dialog och brottsbekämpning). Avtalen

blir då s.k. blandade avtal som ingås av såväl gemenskapen som medlemsländerna

som parter på den ena sidan. Ett blandat avtal skall i allmänhet godkännas av

respektive medlemsland. Eftersom avtalet enligt regeringens bedömning är av

större vikt skall det enligt 10 kap. 2 § regeringsformen godkännas av riksdagen.

8 Godkännande av avtalet

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Europaavtalet om upprättandet av en |

| association mellan Europeiska gemenskaperna och deras |

| medlemsstater å ena sidan och Republiken Lettland å andra sidan |

| godkänns av riksdagen. |

--------------------------------------------------------------------

Skälen för regeringens förslag: Europaavtalen är en central del i gemenskapens

politik gentemot länderna i Central- och Östeuropa. De lägger grunden för ett

omfattande samarbete vars syfte är ett närmande till EU på en rad områden, samt

för ett framtida medlemskap i unionen.

 Ur svensk synvinkel är det med hänsyn till våra historiska band, Lettlands

geografiska läge samt de allt intensivare ekonomiska, kulturella och politiska

förbindelserna av stor vikt att ett Europaavtal ingås även med Lettland och att

detta land därmed tar ytterligare ett steg mot integrering med Västeuropas

ekonomiska och politiska strukturer.

 Avtalet reglerar förhållanden som ligger utanför gemenskapens kompetens och

därmed inom medlemsländernas kompetens. Sålunda innehåller avtalet regler som

innebär åtaganden för medlemsländerna och därmed också för Sverige, bl.a. när

det gäller politisk dialog, socialt och ekonomiskt samarbete samt

brottsbekämpning. Det bör därför godkännas av riksdagen i dessa delar.

9 Bilaga

Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 oktober 1995

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:28 Europaavtalet mellan Europeiska

gemenskaperna och deras medlemsstater och Lettland.