Regeringens proposition

1998/99:78

Beräkning av återbetalningsskyldighet för

underhållsstöd till barn med särlevande

föräldrar m.m.

Prop.

1998/99:78

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 4 mars 1999

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Maj-Inger[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen lämnas förslag till ändrade regler för hur den bidrags-

skyldiges återbetalningsskyldighet inom underhållsstödssystemet skall

beräknas. Förändringarna innebär att grundavdraget i systemet höjs till

72 000 kr samtidigt som de procentsatser som bestämmer återbetalnings-

skyldighetens storlek höjs. Vidare föreslås bl.a. att hänsyn skall tas till

realisationsförluster och avdrag enligt lagen (1993:1469) om uppskovs-

avdrag vid byte av bostad vid beräkningen av det inkomstunderlag som

används för bestämmande av återbetalningsskyldighet. Förslagen, som

föreslås tillämpas i fråga om återbetalningsskyldighet för tid efter den

31 januari 2000, leder till en besparing på ca 160 miljoner kronor per år

samt en förbättrad fördelningspolitisk profil. Samtliga återbetalnings-

skyldiga som i dag finns i systemet kommer att omfattas av de nya reg-

lerna.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1030) om under-

hållsstöd 3

3 Ärendet och dess beredning 6

4 Bakgrund 6

4.1 Inledning 6

4.2 Nuvarande bestämmelser 7

4.3 Riksförsäkringsverkets utvärdering 8

5 Underhållsstödsreformens kostnadskonsekvenser 8

5.1 Kostnadsutveckling för bidragsförskott

åren 1988 1996 8

5.2 Besparingar i stödet till särlevande föräldrar

åren 1995 1997 9

5.3 Förklaringar till kostnadsavvikelserna 10

6 Överväganden och förslag 12

6.1 Grundavdrag och procentsatser för återbetalnings-

belopp 12

6.2 Beräkning av kapitalinkomster 15

6.3 Jämkning av återbetalningsskyldighet 16

6.4 Omprövning av återbetalningsbelopp 17

7 Ekonomiska effekter av förslagen 18

7.1 Underhållsstöd i februari 1999 18

7.2 Ekonomiska effekter för de bidragsskyldiga 21

7.3 Ekonomiska effekter för staten 25

8 Författningskommentar 26

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 4 mars 1999 27

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om

ändring i lagen (1996:1030) om underhållsstöd.

2 Förslag till lag om ändring i lagen

(1996:1030) om underhållsstöd

Härigenom föreskrivs att 24 26 och 30 §§ lagen (1996:1030) om

underhållsstöd skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

24 §

Återbetalningsskyldighet enligt 21 § skall för varje barn som har rätt

till underhållsstöd bestämmas till ett visst belopp per år. Beloppet skall

motsvara det procenttal av den bidragsskyldiges inkomst som anges i det

följande. Vid bestämmandet av procenttalet skall hänsyn tas till samtliga

barn för vilka den bidragsskyldige är underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 §

föräldrabalken.

Är den bidragsskyldige under-

hållsskyldig enligt 7 kap. 1 § för-

äldrabalken för ett, två eller tre

barn utgör procenttalet tio, sex och

en fjärdedels respektive fem pro-

cent. Föreligger underhållsskyldig-

het för fler än tre barn, skall

procenttalet motsvara det tal som

erhålls, om man dividerar summan

av femton och antalet barn utöver

tre med det totala antalet barn.

Procenttalet bestäms till ett tal

med högst två decimaler.

Är den bidragsskyldige under-

hållsskyldig enligt 7 kap. 1 § för-

äldrabalken för ett, två eller tre

barn utgör procenttalet fjorton,

elva och en halv respektive tio

procent. Föreligger underhålls-

skyldighet för fler än tre barn skall

procenttalet motsvara det tal som

erhålls, om man dividerar summan

av trettio och antalet barn utöver

tre med det totala antalet barn.

Procenttalet bestäms till ett tal

med högst två decimaler.

Återbetalningsskyldigheten för ett barn får aldrig överstiga vad som

lämnas i underhållsstöd till barnet under den tid återbetalningsskyldig-

heten avser.

Om det belopp som skall betalas för ett barn under en månad slutar på

öretal, avrundas beloppet till närmast lägre krontal. Om månadsbeloppet

för ett barn blir lägre än 100 kronor, bortfaller återbetalningsskyldig-

heten.

25 §

Den bidragsskyldiges inkomst

enligt 24 § beräknas i enlighet med

det senast fattade taxeringsbeslutet

enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen

(1990:324) och med utgångspunkt

i

1. inkomst av tjänst enligt 34 §

kommunalskattelagen (1928:370),

2. intäkt av kapital enligt 3 §

1 mom. lagen (1947:576) om stat-

lig inkomstskatt, och

3. inkomst av näringsverksam-

het enligt 25 § kommunalskatte-

lagen justerad enligt andra stycket.

Den bidragsskyldiges inkomst

enligt 24 § beräknas i enlighet med

det senast fattade taxeringsbeslutet

enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen

(1990:324) och med utgångspunkt

i

1. inkomst av tjänst enligt 34 §

kommunalskattelagen (1928:370),

2. inkomst av kapital enligt 3 §

1 mom. lagen (1947:576) om stat-

lig inkomstskatt, och

3. inkomst av näringsverksam-

het enligt 25 § kommunalskatte-

lagen justerad enligt andra stycket.

Inkomsten av kapital enligt

första stycket skall ökas med det

belopp som den bidragsskyldiges

inkomst av kapital har minskats

genom avdrag, utom där

1. realisationsvinst har minskats

med realisationsförlust som upp-

kommit under beskattningsåret,

eller

2. avdrag har gjorts enligt lagen

(1993:1469) om uppskovsavdrag

vid byte av bostad.

Inkomsten av näringsverksamhet skall

ökas med belopp med vilket inkomst av näringsverksamhet har

minskats genom avdrag för

a) underskott från tidigare beskattningsår,

b) utgift för egen pension intill ett halvt basbelopp enligt 1 kap. 6 §

lagen (1962:381) om allmän försäkring,

c) avsättning till periodiseringsfond,

d) ökning av expansionsmedel, och

minskas med belopp med vilket inkomst av näringsverksamhet har

ökats genom

a) återföring till beskattning av avdrag för avsättning till

periodiseringsfond, och

b) minskning av expansionsmedel.

26 §1

Till beloppen enligt 25 § skall läggas

1. studiemedel i form av studiebidrag,

2. en procent av den del av den bidragsskyldiges skattepliktiga för-

mögenhet som överstiger 900 000 kronor.

1 Senaste lydelse 1997:1318.

Det sålunda framräknade be-

loppet skall minskas med 24 000

kronor och utgör därefter den in-

komst som skall ligga till grund

för beräkningen av återbetalnings-

skyldigheten.

Det sålunda framräknade be-

loppet skall minskas med 72 000

kronor och utgör därefter den in-

komst som skall ligga till grund

för beräkningen av återbetalnings-

skyldigheten.

30 §

Återbetalningsskyldighet som

fastställts enligt 24 28 §§ skall

omprövas när ett nytt beslut om

årlig taxering föreligger och när

grunden för tillämplig procentsats

enligt 24 § ändras.

Återbetalningsskyldighet för viss

tid kan också, på ansökan av den

bidragsskyldige eller på initiativ

av försäkringskassan, jämkas om

det taxeringsbeslut som legat till

grund för försäkringskassans be-

dömning ändrats väsentligt. Be-

stäms återbetalningsskyldigheten

till lägre belopp än vad den bi-

dragsskyldige i enlighet med tidi-

gare beslut betalat för samma tid,

skall skillnaden och betald ränta

som hänför sig till skillnadsbe-

loppet betalas ut till den bidrags-

skyldige. Bestäms återbetalnings-

skyldigheten till högre belopp än

vad den bidragsskyldige i enlighet

med tidigare beslut betalat för

samma tid, skall den bidragsskyl-

dige betala in skillnaden till för-

säkringskassan.

Återbetalningsbelopp som fast-

ställts enligt 24 28 §§ skall om-

prövas när ett nytt beslut om årlig

taxering föreligger och när grun-

den för tillämplig procentsats en-

ligt 24 § ändras.

Återbetalningsskyldighet för viss

tid kan också, på ansökan av den

bidragsskyldige eller på initiativ

av försäkringskassan, jämkas om

det taxeringsbeslut som legat till

grund för försäkringskassans be-

dömning ändrats väsentligt. Be-

stäms återbetalningsskyldigheten

till lägre belopp än vad den bi-

dragsskyldige i enlighet med tidi-

gare beslut betalat för samma tid,

skall skillnaden och betald ränta

som hänför sig till skillnadsbe-

loppet, om räntan uppgår till minst

100 kr, betalas ut till den bidrags-

skyldige. Bestäms återbetalnings-

skyldigheten till högre belopp än

vad den bidragsskyldige i enlighet

med tidigare beslut betalat för

samma tid, skall den bidragsskyl-

dige betala in skillnaden till för-

säkringskassan.

Beslut om återbetalningsskyldighet får upphävas helt eller delvis om

den bidragsskyldige bosatt sig utomlands.

Denna lag träder i kraft den 1 november 1999 och tillämpas första

gången i fråga om återbetalningsskyldighet som avser tid efter den

31 januari 2000.

3 Ärendet och dess beredning

I regleringsbrevet för budgetåret 1997 gav regeringen Riksförsäkrings-

verket (RFV) i uppdrag att utvärdera genomförandet av den reform om

underhållsstöd till barn med särlevande föräldrar, som trädde i kraft den

1 februari 1997. Uppdraget innebar bl.a. att RFV skulle göra en utvärde-

ring av resultaten av genomförda insatser och föreslå eventuella åtgärder,

som dessa resultat leder fram till. Verket avlämnade i augusti 1997 rap-

porten Bostadsbidrag till barnfamiljer och ungdomar respektive under-

hållsstöd till barn till särlevande föräldrar (RFV anser 1997:8), i januari

1998 rapporten Underhållsstöd till barn med särlevande föräldrar redo-

visning vad avser systemets tillämpning (RFV anser 1998:2) och i april

1998 en slutredovisning av uppdraget i rapporten Underhållsstöd till barn

 en utvärdering av det nya underhållsstödet (RFV anser 1998:3). Rap-

porterna har remissbehandlats och en sammanställning av remissyttran-

dena finns tillgänglig i Socialdepartementet (Dnr S98/2196/SF)

Regeringen konstaterade under år 1997 att de förväntade besparingarna

av reformen inte skulle komma att uppnås. En särskild arbetsgrupp till-

sattes därför inom Regeringskansliet med uppgift att analysera regelsys-

temet och det ekonomiska utfallet av underhållsstödet. Arbetsgruppen

har samtidigt analyserat de förslag som lämnats av RFV samt de förslag

som rör underhållsstöd som Utredningen för översyn av

inkomstbegreppet inom bidrags- och socialförsäkringssystemen (IBIS)

lämnat i betänkandet Förmån efter inkomst (SOU 1997:85). Förslagen

har remissbehandlats och en sammanställning av remissyttrandena finns

tillgänglig i Socialdepartementet (Dnr S97/4928/SF).

Bestämmelserna i lagen (1996:1030) om underhållsstöd är sådana att

Lagrådets yttrande normalt skall inhämtas, vilket också skedde i sam-

band med att lagen infördes. De nu föreslagna ändringarna är dock av

enkel beskaffenhet och Lagrådets yttrande behöver därför inte inhämtas.

I ärendet har inkommit en skrivelse från Socialstyrelsen (Dnr

S1999/725/ST) beträffande vissa konsekvenser för bidragsskyldiga för-

äldrar.

4 Bakgrund

4.1 Inledning

Barn har rätt till en nära och god kontakt med båda sina föräldrar även

om dessa har valt att inte leva tillsammans. Detta är utgångspunkten i så-

väl det familjerättsliga som det socialrättsliga regelsystemet. Underhålls-

stöd är en hjälp från det allmänna och kan bidra till att minska eventuella

konflikter mellan föräldrarna om barnets försörjning. Underhållsstödet

har utformats så att det tydligt framgår att det i första hand är föräldrarna

som har det ekonomiska ansvaret för sina barn.

Från flera utgångspunkter är det en fördel om den bidragsskyldige för-

äldern betalar underhåll direkt till barnet. Detta betonades redan när

underhållsstödssystemet infördes. Det är en viktig uppgift för försäk-

ringskassorna att ge föräldrarna information om fördelarna med direkt-

betalning och information om hur underhållsstödssystemet fungerar och

vad som gäller för återbetalningsskyldighet och vid växelvis boende.

Samhället har också ett bredare ansvar för att ge föräldrar i en separation

rätt information, stöd och vägledning detta ska också ske med utgångs-

punkt från FN:s barnkonventions princip om barnens bästa.

En annan utgångspunkt för det nya systemet var att det skulle utformas

så att statens kostnader skulle minska. Det tidigare gällande bidragsför-

skottets storlek var beroende av domar eller avtal om underhållsbidrag

enligt föräldrabalkens regler, varför staten hade små möjligheter att styra

kostnadsutvecklingen för bidraget.

4.2 Nuvarande bestämmelser

Underhållsstödet infördes den 1 februari 1997 och ersatte

bidragsförskott, förlängt bidragsförskott för studerande och särskilt

bidrag till vissa adoptivbarn. Det belopp som betalas ut är detsamma som

gällde år 1994 i det tidigare bidragsförskottssystemet, dvs. 1 173 kronor

per barn och månad. För barn som bor växelvis hos sina föräldrar kan

stöd betalas ut som s.k. utfyllnadsbidrag. Om barnet, enligt den senaste

taxeringen, har egna inkomster över 48 000 kronor per år, reduceras

stödet.

Den förälder som barnet inte bor tillsammans med (den bidragsskyl-

dige) skall helt eller delvis betala tillbaka underhållsstödet till staten.

Återbetalningsbeloppet beräknas som en viss procent av den bidragsskyl-

diges inkomst enligt den senaste taxeringen, efter ett avdrag på 24 000

kronor. Procentsatsen varierar med det totala antalet barn som den bi-

dragsskyldige är underhållsskyldig för. Återbetalningsskyldigheten är

begränsad till den summa som betalas ut, dvs. i allmänhet 1 173 kronor

per barn och månad. Omräkning av återbetalningsbelopp sker varje år per

den 1 februari. Domar och avtal föräldrarna emellan om underhållsbidrag

till barnet har betydelse för återbetalningsskyldigheten endast när den bi-

dragsskyldige bor utomlands.

Om den bidragsskyldige inte anser sig kunna betala det beslutade åter-

betalningsbeloppet kan han eller hon ansöka om anstånd med betal-

ningen. Anstånd kan beviljas helt eller delvis för att den bidragsskyldige

skall få behålla vad som behövs för sitt eget och sin familjs underhåll.

Beräkningen av detta belopp görs på samma sätt som vid kronofogde-

myndighetens beräkning av förbehållsbelopp vid utmätning av lön enligt

7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken. Anstånd kan också beviljas med

hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska

förhållanden eller andra särskilda förhållanden.

Om det finns synnerliga skäl med hänsyn till den bidragsskyldiges

ekonomi, får försäkringskassan helt eller delvis efterge statens fordran

avseende återbetalningsskyldigheten. För obetalda återbetalningsbelopp

skall den bidragsskyldige erlägga ränta, som fastställs årligen av rege-

ringen till en nivå som motsvarar statens utgifter för sin upplåning. Rän-

tesatsen år 1999 har fastställts till 4,1 procent. Räntan är inte avdragsgill

vid taxeringen.

Om den bidragsskyldige inte betalar fastställt återbetalningsbelopp och

inte heller får anstånd med betalningen, överlämnas fordran till krono-

fogdemyndigheten. Enligt 4 § indrivningsförordningen (1993:1229) skall

en sådan fordran överlämnas till kronofogdemyndigheten för indrivning

senast två månader efter det att den skulle ha betalats. Genom en ändring

i denna paragraf, som träder i kraft den 1 april 1999, kommer tiden för

överlämnande till kronofogdemyndigheten avseende fordran på återbe-

talningsskyldighet att kunna förlängas till fem månader, om det kan antas

att den bidragsskyldige inom denna period kommer att slutbetala för-

fallna återbetalningsbelopp.

Ärenden om underhållsstöd handläggs av de allmänna försäkrings-

kassorna. Bestämmelserna i AFL om omprövning, ändring och över-

klagande av beslut tillämpas också i ärenden om underhållsstöd. Kostna-

derna för underhållsstödet täcks av statsmedel i den mån stödet inte åter-

betalas av de bidragsskyldiga.

4.3 Riksförsäkringsverkets utvärdering

Riksförsäkringsverket (RFV) framför i rapporten Underhållsstöd till barn

med särlevande föräldrar redovisning vad avser systemets tillämpning

(RFV anser 1998:2) att de nya reglerna har påtagliga fördelar jämfört

med de tidigare gällande reglerna för bidragsförskott. Som exempel

nämns bl.a. att reglerna för hur återbetalningsskyldigheten skall fast-

ställas är enkla om än schablonartade. Verket framför även att många bi-

dragsskyldiga anser att återbetalningsbeloppen är orealistiskt höga vilket

har medfört ett stort antal framställningar om omprövning, överklagan-

den och ansökningar om anstånd.

Enligt RFV:s bedömning har det nya systemet varit i gång för kort tid

för att RFV redan nu ska föreslå några genomgripande förändringar av

regelverket. Verket betonar också de svårigheter som finns med att få ett

väl fungerande handläggarstöd med den nuvarande ADB-tekniken.

RFV:s IT-resurser är till stora delar tagna i anspråk för att klara sekel-

skiftesproblematiken och för att bygga ett nytt pensionssystem. RFV

föreslår därför endast förändringar som bedöms kunna genomföras ge-

nom marginella förändringar i ADB-systemet. Förslag som innebär större

krav på förändringar anser verket bör genomföras senare.

5 Underhållsstödsreformens

kostnadskonsekvenser

5.1 Kostnadsutveckling för bidragsförskott

åren 1988 1996

Kostnaderna för statens stöd bidragförskott/underhållsstöd till sär-

levande föräldrars barn är beroende av antalet barn i systemet och de be-

lopp som de bidragsskyldiga föräldrarna betalar in till staten. Under åren

1988 1996 utvecklades kostnaderna för bidragsförskott enligt vad som

framgår av nedanstående diagram.

Diagram Utbetalt, debiterat och inbetalt belopp i bidragsförskottssystemet åren

1988 1996

Av diagrammet framgår att det utbetalda beloppet ökade med närmare

två miljarder kronor under perioden. Det av de bidragsskyldiga inbetala-

de beloppet ökade under samma period med ca 350 miljoner kronor.

Statens nettokostnader för bidragsförskott ökade under perioden från

2 408 miljoner kronor år 1988 till 3 359 miljoner kronor år 1996, dvs.

med 951 miljoner kronor.

De ökade kostnaderna förklaras delvis av att antalet barn i systemet

ökade, delvis av att inbetalade underhållsbidrag minskade i storlek i för-

hållande till utbetalade bidragsförskott. Den begränsade ökningen av de

inbetalda beloppen berodde till stor del på försäkringskassans begränsade

möjligheter att agera för att få underhållsbidragsbeloppet höjt och av att

barnet (boföräldern) normalt inte hade något eget ekonomiskt intresse av

underhållsbidragets storlek om det inte kom att överstiga bidragsför-

skottets belopp.

5.2 Besparingar i stödet till särlevande föräldrar

åren 1995 1997

Som ett led i saneringen av statens finanser har förändringar i stödet till

barn med särlevande föräldrar genomförts i flera steg. För att begränsa

statens utgifter för bidragsförskottet slopades, i enlighet med förslag i

den regeringens proposition Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m.m.

(prop. 1994/95:25), den tidigare kopplingen mellan bidragets storlek och

basbeloppet. Bidraget, som t.o.m. år 1994 lämnades med ett belopp

motsvarande 40 procent av basbeloppet, fastställdes fr.o.m. den 1 januari

1995 som ett krontal till det belopp som lämnades i bidrag år 1994, dvs.

1 173 kronor per barn och månad. Detta innebar att den automatiska

uppräkningen av bidragsbeloppet slopades. Det andra steget var

införandet av det nya underhållsstödssystemet år 1997.

När arbetet med att reformera bidragsförskottssystemet påbörjades be-

räknades statens utgifter för systemet öka till närmare 4,5 miljarder

kronor år 1999 med de då gällande reglerna.

I budgetpropositionen för år 1997 anvisades för underhållsstöd 2 411

miljoner kronor år 1997, 2 126 miljoner kronor år 1998 och 2 040 miljo-

ner kronor år 1999. Under året visade det sig att resultatet av de beräk-

ningar som gjordes i samband med att det nya systemet infördes inte

skulle komma att stämma med utfallet.

För att täcka det beräknade överskridandet tillfördes anslaget på

tilläggsbudget för år 1997 ytterligare 589 miljoner kronor. I samband

därmed beslutade regeringen att anslaget, i avvaktan på den utvärdering

av reformen som RFV fått i uppdrag att göra, under åren 1998 2001

skulle justeras ned med ett ränteberäknat belopp på 170 miljoner kronor

respektive år, vilket sammantaget motsvarar kostnaden för 1997 års

överskridande.

Utgifterna för underhållsstödssystemet uppgick år 1997 till 3 023

miljoner kronor, vilket innebar att anslaget överskreds med 612 miljoner

kronor. Anslaget kom således att överskridas med ytterligare 23,5 miljo-

ner kronor jämfört med tilläggsbudgeten. Dessa medel överfördes som en

ingående skuld under budgetåret 1998.

5.3 Förklaringar till kostnadsavvikelserna

De nya reglerna för underhållsstöd började gälla den 1 februari 1997. I

prop. 1995/96:208 beräknades reformen för åren 1997, 1998 och 1999

innebära besparingar på 1 140, 1 535 respektive 1 800 miljoner kronor.

Beräkningarna utgick från de förutsättningar som gällde år 1995, dvs. ett

bättre sysselsättningsläge än vad som senare kom att gälla och innan be-

slut tagits om sänkta ersättningsnivåer inom socialförsäkringssystemen,

faktorer som påverkar de bidragsskyldigas återbetalningsförmåga.

Vid utarbetandet av det nya systemet för underhållsstöd gjordes kost-

nadsberäkningar som byggde på ett urval av de bidragsskyldiga, som då

fanns i bidragsförskottssystemet. Registerdata om de bidragsskyldigas

löneinkomster och antalet barn som uppbar bidragsförskott fanns till-

gängliga.

En särskild arbetsgrupp inom regeringskansliet har, i enlighet med vad

som angavs i 1998 års vårproposition, analyserat regler och ekonomiskt

utfall av underhållsstödet. Arbetsgruppen har vid sin analys av kostnads-

konsekvenserna av reformen dragit följande slutsatser.

Utgifterna för underhållsstöd påverkas både av antalet barn med

underhållsstöd och det totala antalet barn den bidragsskyldige har. Ju fler

barn en bidragsskyldig har desto lägre procentsats per barn gäller för

återbetalningsskyldigheten. Vid de ursprungliga kostnadsberäkningarna

saknades information om de bidragsskyldiga föräldrarnas totala antal

barn. Med ledning av den senast tillgängliga Folk- och bostadsräkningen

(FOB) från år 1990, fördelades därför slumpmässigt det totala antalet

barn per bidragsskyldig. En jämförelse visar dock att det föreligger en

avsevärd skillnad mellan det genomsnittliga antalet barn i samtliga

familjer och bland återbetalningsskyldiga föräldrar. Enligt FOB hade

16 procent av alla familjer tre eller flera barn. Bland de bidragsskyldiga

som finns i underhållsstödssystemet är emellertid andelen drygt 32 pro-

cent. Man kan också konstatera att det faktiska antalet barn per bidrags-

skyldig var 22 procent högre än det antal som kunde uppskattas med

hjälp av FOB. Den sammanlagda effekten av att det totala antalet barn

per återbetalningsskyldig och antalet barn som är berättigade till under-

hållsstöd har underskattats kan uppskattas till mellan 300 och 400

miljoner kronor.

Andra förklaringar till att utgifterna för underhållsstödet har blivit

högre än tidigare förväntats är att fördelningen av socialförsäkrings- och

pensionsinkomster vid beräkningen tilldelades de bidragsskyldiga slump-

mässigt samt att dessa inkomster som en följd av saneringsprogrammet

var överskattade. Effekterna av dessa faktorer kan uppskattas till mellan

150 och 200 miljoner kronor.

Statens utgifter för underhållsstödet påverkas också av inbetalnings-

graden, dvs. hur stor andel av debiterat belopp som de bidragsskyldiga

betalar in. I de ursprungliga kalkylerna antogs att inbetalningsgraden

skulle vara 80 procent av debiterat belopp. Utfallet för år 1997 var

77 procent, vilket innebar minskade intäkter om cirka 60 miljoner kronor.

Den kraftiga ökningen av antalet barn med utfyllnadsbidrag vid växel-

vis boende kunde inte förutses när systemet infördes. Vid växelvis bo-

ende utgick tidigare inte något stöd från staten och det förelåg, och före-

ligger inte heller nu, normalt någon skyldighet för någon av föräldrarna

att betala underhållsbidrag. Det kan antas att personer som tidigare för-

delat kostnaderna för barnen mellan sig utan att få bidrag från staten nu

söker utfyllnadsbidrag. Antalet barn med växelvis boende har ökat från

cirka 1 000, när systemet trädde i kraft i februari 1997, till drygt 10 800 i

februari 1999. Statens kostnad för utfyllnadsbidrag vid växelvis boende

uppskattas för närvarande till ca 60 miljoner kronor per år.

Sammantaget visar analysen att kostnader på mellan 570 och 720

miljoner kronor inte gick att förutse när systemet utarbetades. Till detta

kan läggas de 170 miljoner kronor som anslaget åren 1998 2001 har re-

ducerats med för att finansiera överskridandet år 1997.

Enligt arbetsgruppens prognoser kommer kostnaderna för underhålls-

stödet att börja sjunka från år 2000, bl.a. som en följd av den förväntade

inkomstutvecklingen, återställda ersättningsnivåer i socialförsäkringen

och fler sysselsatta.

6 Överväganden och förslag

6.1 Grundavdrag och procentsatser för

återbetalningsbelopp

Regeringens förslag: Det grundavdrag som får göras vid beräkning

av en bidragsskyldig förälders återbetalningsbelopp skall höjas från

24 000 kronor till 72 000 kronor. Samtidigt skall de procentsatser som

bestämmer återbetalningsbeloppets storlek höjas. Procentsatsen skall

vara 14 procent för ett barn, 11,5 procent per barn för två barn och

10 procent per barn för tre barn. Den totala procentsatsen skall öka

med en procent för varje ytterligare barn utöver tre.

Riksförsäkringsverkets bedömning: RFV har inte lämnat något för-

slag till ändrade bestämmelser för grundavdragets eller procentsatsernas

storlek. Verket framhåller emellertid att det är önskvärt att en justering av

reglerna kommer till stånd, så att bidragsskyldiga med små inkomster

kan befrias från återbetalningsskyldighet utan att behöva ansöka om

anstånd med en ökad skuldbörda som följd.

Remissinstanserna: Socialstyrelsen anser att det nuvarande beräk-

ningssättet snarast måste ändras så att framför allt bidragsskyldiga med

inkomst på socialbidragsnivå får en reell möjlighet att fullgöra sina för-

pliktelser utan att hamna i en skuldfälla. Liknande synpunkter framförs

av Barnombudsmannen (BO) och Konsumentverket. Örebro läns all-

männa försäkringskassa och Västmanlands läns allmänna försäkrings-

kassa delar RFV:s uppfattning att det är önskvärt med en uppjustering av

grundavdraget. Riksrevisionsverket (RRV) tillstyrker förslaget och anser

att utgångspunkten för graden av en uppjustering bör vara att höjningen

av procentsatserna kan finansiera en höjningen av grundavdraget. Lands-

organisationen (LO) anser att en sådan höjning är angelägen och har

uppfattningen att kostnaden för en sådan åtgärd till stor del finansieras av

minskade socialbidragskostnader. Rättsvetenskapliga institutionen vid

Umeå universitet vill erinra om det förslag som RRV lämnade i sitt

remissvar över Ds 1996:2 om det nya underhållsstödet, där verket före-

slog att grundavdraget borde vara 72 000 kronor samtidigt som procent-

satserna skulle vara högre. Föreningen Söndagsbarn anser att den före-

slagna höjningen av grundavdraget är otillräcklig och föreningen anser

att fribeloppet bör vara 100 000 kronor. Statskontoret anser att ytterligare

analyser av registerdata bör göras innan beslut fattas om ändrade regler

om fribeloppets storlek.

Gällande bestämmelser: Underhållsstöd betalas ut till boföräldern

med högst 1 173 kronor per månad och barn. Den förälder som barnet

inte bor tillsammans med (den bidragsskyldige) skall helt eller delvis be-

tala tillbaka underhållsstödet till staten. Återbetalningsbeloppet beräknas

som en viss procent av den bidragsskyldiges inkomst som räknats fram

enligt 25 26 §§ lagen om underhållsstöd, efter ett avdrag på 24 000

kronor. Procentsatsen varierar med det totala antalet barn som den bi-

dragsskyldige är underhållsskyldig för enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken.

Återbetalningsskyldigheten är begränsad till det som betalas ut, dvs. i

allmänhet 1 173 kronor per barn och månad. Omräkning av återbetal-

ningsbelopp sker per den 1 februari varje år.

Återbetalningsskyldigheten enligt nuvarande regler är 10 procent av

inkomsten om föräldern är underhållsskyldig för ett barn, 6,25 procent

per barn om föräldern är underhållsskyldig för två barn och 5 procent per

barn, om föräldern är underhållsskyldig för tre barn. Den totala procent-

satsen ökar därefter med en procent för varje ytterligare barn. Den bi-

dragsskyldiges samtliga barn medräknas för beräkningen av återbetal-

ningsbelopp. Sammanbor en förälder med två av sina barn och är bi-

dragsskyldig för ytterligare ett barn är således procentsatsen för beräk-

ning av återbetalningsbelopp för detta barn 5 procent.

Skälen för regeringens förslag: Huvudprincipen är att alla föräldrar

skall försörja sina barn oberoende om de lever tillsammans med dem

eller inte. Enligt föräldrabalkens regler skall föräldrarna svara för

underhåll till barnet efter vad som är skäligt med hänsyn till barnets

behov och föräldrarnas samlade ekonomiska förmåga. När föräldrarna

bor tillsammans med sitt barn underhåller de barnet genom att ge det

mat, bostad, kläder etc. En förälder som inte bor tillsammans med barnet

kan inte försörja barnet på det sättet. I stället är föräldern skyldig att

betala underhållsbidrag till barnet. Detta gäller både om föräldern inte

har vårdnaden om barnet och om föräldern har vårdnaden om barnet

gemensamt med den andra föräldern.

Lagen om underhållsstöd och dess bestämmelser om återbetalnings-

skyldighet reglerar däremot i vilken utsträckning ett offentligt bidrag till

ett barn med särlevande föräldrar skall återkrävas av den bidragsskyldige

föräldern. I systemet har emellertid införts en möjlighet till reducerat

återbetalningsbelopp för bidragsskyldiga med låga inkomster och/eller

många barn.

Regeringens främsta syfte med de här framlagda förslagen till höjt

grundavdrag och justerade procentsatser är att systemet skall få en bättre

fördelningspolitisk profil. Förslagen till ändrade regler bör också leda till

en ökad uppfyllelse av de mål som presenterades i samband med in-

förandet av dagens underhållsstödsystem.

Utgångspunkten för det nya systemet för underhållsstöd var att för-

sörjningsförmågan hos den förälder som barnet inte bor hos skulle tas i

anspråk i större omfattning än vad som var fallet med de tidigare reg-

lerna. Vidare framhölls vikten av att reglerna skulle vara enkla och tyd-

liga så att föräldrarna själva i en given situation, t.ex. i samband med en

skilsmässa, kan överblicka sina ekonomiska förpliktelser.

Gällande bestämmelser kan emellertid ibland uppfattas som orimliga.

Som exempel kan nämnas att en förälder med 6 250 kronor i månaden i

bruttolön och ett barn får betala drygt fyrahundra kronor per månad i

återbetalningsbelopp. Samtidigt skall en förälder med fem barn betala

fullt återbetalningsbelopp först vid en månadsinkomst på ca 36 700 kr.

Vid en bruttoinkomst på ca 26 000 kr i månaden lämnar staten ett bidrag

med nära 400 kr/mån för vart och ett av de fem barnen, totalt 2 000

kronor per månad.

Exemplet visar att utifrån fördelningspolitiska överväganden har

underhållsstödssystemet varit mer gynnsamt för inkomsttagare med

högre inkomster än för låginkomsttagare. Regeringen anser därför att

systemet bör korrigeras vad gäller grundavdrag och procentsatser. De

föreslagna förändringarna skall leda till att återbetalningsbeloppet

minskar för dem med de lägsta inkomsterna, samtidigt som det ökar för

dem med högre inkomster. Vidare måste bidragsskyldiga som har mer än

ett barn med underhållsstöd återbetala detta i dess helhet vid lägre

inkomster än i dagens system. Utgångspunkten vid valet av procentsats

är att bidragsskyldiga som endast har ett barn inte i något fall skall få

höjda återbetalningsbelopp.

Grundavdragets storlek har valts så att så få föräldrar som möjligt,

genom fullgörande av sin bidragsskyldighet hamnar under socialbidrags-

norm. Enligt regeringens uppfattning är det lämpligt att grundavdraget

fastställs till 72 000 kronor om året för att den enskilde skall ha rimlig

möjlighet att fullgöra sin återbetalningsskyldighet och samtidigt ha en

skälig levnadsnivå.

De ändrade reglerna innebär att återbetalningsbeloppen för samtliga

bidragsskyldiga för år 2000 kommer att beräknas utifrån de nu föreslagna

reglerna.

Marginaleffekter

Huvudprincipen är att alla föräldrar skall försörja sina barn oberoende

om de lever tillsammans med dem eller inte. I underhållsstödssystemet

betalar staten ut bidrag till barnet vilket därefter återkrävs av den bidrags-

skyldige föräldern. I systemet har emellertid införts en möjlighet till

reducerat återbetalningsbelopp för bidragsskyldiga med låga inkomster

och/eller många barn. Den förändring som regeringen nu föreslår är att

höja grundavdraget från 24 000 till 72 000 kronor.

Viktigt att notera är att höjningen av procentsatserna finansierar det

ökade grundavdraget genom att förslaget till höjda procentsatser innebär

att subventionen av återbetalning av underhållsstöd minskar för bidrags-

skyldiga med två eller flera barn. Denna förändring innebär ett förbättrat

skydd för bidragsskyldiga med de lägsta återbetalningsgrundande in-

komsterna. Dessutom slipper de helt återbetalningar om inkomsten upp-

går till högst 72 000 per år. Detta kan också leda till lägre administrativa

kostnader för samhället.

En viktig fråga som måste beaktas, inte minst med hänsyn till den en-

skildes drivkrafter att arbeta, är om marginaleffekter kan uppstå i sam-

band med ändringar i systemet för underhållsstöd.

Ett av statens mål för underhållsstödet är att det skall återbetalas av

den bidragsskyldige så långt det är möjligt. Att föräldern så långt möjligt

ska bidra till sina barns försörjning gäller sammanboende föräldrar och

bör också gälla särlevande föräldrar. I vissa fall, t.ex. vid studier,

arbetslöshet eller långvarig sjukdom, kan en förälder sakna ekonomiska

möjligheter att fullfölja sitt betalningsansvar gentemot staten. Staten

medger i sådana fall att en bidragsskyldig kan få en viss subvention.

Det naturliga är att barn som bor tillsammans med sina förälder också

får del av föräldrarnas inkomstökning. Samma förhållande bör rimligtvis

även gälla för det offentligrättsliga stödet till barn med särlevande föräld-

rar.

Regeringen anser mot bakgrund av det förda resonemanget att metoden

med procentberäkning av återbetalningsbelopp i första hand skall ses

som en subvention på återbetalning av underhållsstödet för bidrags-

skyldiga med låg betalningsförmåga. Samtidigt kan procentberäkningen

ses som en marginaleffekt. Denna kan dock betraktas som försvarbar i

detta sammanhang. Det går inte att konstruera ett system som syftar till

att även föräldrar med lägre inkomster skall ta ett större ekonomiskt an-

svar för sina barn, utan att det uppstår vissa marginaleffekter.

6.2 Beräkning av kapitalinkomster

Regeringens förslag: Vid beräkning av kapitalinkomster skall hänsyn

tas till kvittningsgilla realisationsförluster och uppskovsavdrag vid

byte av bostad.

Riksförsäkringsverkets förslag: Överensstämmer med regeringens

förslag.

Remissinstanserna: RFV:s förslag tillstyrks av remissinstanserna.

Bohusläns allmänna försäkringskassa anförde att även negativ ränteför-

delning skall beaktas vid beräkningen av inkomst av kapital. Försäk-

ringskasseförbundet (FKF) tillstyrker förslaget om att hänsyn skall tas

till realisationsförluster. FKF efterlyser också en bestämmelse som eli-

minerar risken för att samma realisationsvinst kan läggas till grund för

återbetalningsskyldighet två olika år.

Bakgrund: Utredningen för översyn av inkomstbegreppet inom bi-

drags- och socialförsäkringssystemen (IBIS) konstaterade i sitt betänkan-

de att inkomstbegreppet vid beräkning av återbetalningsskyldighet av

underhållsstöd till stora delar överensstämde med inkomstbegreppet vid

beräkning av bostadsbidrag. Ett undantag var dock behandlingen av ka-

pitalinkomster. IBIS pekade på två skillnader i detta sammanhang.

- Behandlingen av realisationsvinster/realisationsförluster.

- Behandlingen av avdrag enligt lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag

vid byte av bostad.

Skälen för regeringens förslag: Enligt 25 § lagen om underhållsstöd

skall inkomst av kapital enligt 3 § 1 mom lagen om statlig inkomstskatt

(realisationsvinster) vara en del av beräkningsunderlaget. Någon bestäm-

melse om att realisationsförluster skall räknas av finns dock inte. Både

IBIS och Riksförsäkringsverket har belyst denna fråga i sina förslag och

båda har föreslagit en ändring. Anledningen till detta är att på skatte-

myndighetens deklarationsblankett nettoredovisas realisationsvinst, dvs.

efter avdrag för eventuella realisationsförluster. Kvittningen görs på en

särskild underbilaga eller, när det gäller värdepappersfonder, maskinellt

på den förenklade självdeklarationen.

Enligt lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad kan

en skattskyldig fysisk person, som redovisar en skattepliktig realisations-

vinst vid försäljning av en bostad, under vissa förutsättningar medges ett

uppskovsavdrag om han eller hon förvärvat eller avser att förvärva en

ersättningsbostad.

I sammanfattning innebär bestämmelserna att den som säljer en villa

eller en bostadsrätt kan skjuta upp beskattning av realisationsvinst, om

han eller hon köper en lika dyr eller dyrare bostad senast året efter för-

säljningen och bosätter sig där. Är den nya bostaden billigare skjuts be-

skattningen av en viss del av vinsten upp medan resterande del beskattas.

Den obeskattade vinsten från ursprungsbostaden tas fram till beskattning

när ersätttningsbostaden säljs.

Frågan om huruvida kapitalinkomster skulle behandlas lika i bostads-

bidrags- och underhållsstödssystemen behandlades i prop. 1995/96:208.

Regeringen valde då medvetet att avvika från bostadsbidragssystemet. I

propositionen (s.49) anfördes bl.a. följande. Med hänsyn till att en för-

älders försörjningsansvar skall grundas efter förmåga utan hänsynstagan-

de till andra åtaganden, och att systemet skall vara enkelt och förutsebart,

bör i princip inte beaktas andra avdrag eller eventuella underskott under

de två förstnämnda inkomstslagen (tjänst och kapital) än sådana som får

göras vid beräkning av inkomst av tjänst. Bruttolön med avdrag för vid

beskattningen medgivna avdrag i inkomstslaget tjänst (såsom resor till

och från arbetet och resor i tjänsten), ränteintäkter etc får i detta sam-

manhang anses vara ett bra mått för att beräkna den ekonomiska för-

mågan. Det innebär t.ex. att avdrag mot realisationsvinst inte får göras

för realisationsförluster.

Enligt regeringens uppfattning ligger det stora fördelar i att inkomst-

underlaget för underhållsstöd och bostadsbidrag beräknas på likartat sätt,

något som t.ex. Statskontoret påpekat i sitt remissvar. De argument för

skillnaderna som var aktuella vid införandet av underhållsstödet är i och

för sig fortfarande aktuella. En av grundtankarna när underhållsstödet

infördes var dock att underlaget för procentberäkningen skulle vara lätt

att få fram och att kontrollera.

Det har emellertid visat sig att vissa av de nuvarande bestämmelserna

medför stora problem för försäkringskassorna och skattemyndigheten.

Ett sådant problem är att skattemyndighetens skatteregister, som försäk-

ringskassan har direkttillgång till, redovisar realisationsvinst netto, dvs.

efter gjord kvittning mot realisationsförlust. Detta innebär att kassan i

varje ärende där realistationsvinst förekommer måste begära komplette-

rande uppgifter från skattemyndigheten. För att kunna besvara dessa för-

frågningar måste personalen vid skattemyndigheten manuellt gå igenom

den aktuella deklarationen. Samma merarbete förekommer även vid upp-

skovsavdrag vid byte av bostad.

Regeringen föreslår därför att avdrag för realistationsförluster och upp-

skovsavdrag vid byte av bostad skall beaktas vid beräkningen av återbe-

talningsskyldighet. RFV gör bedömningen att de föreslagna regeländ-

ringarna medför obetydliga kostnadsökningar.

6.3 Jämkning av återbetalningsskyldighet

Regeringens förslag: Den ränteskillnad som enligt 30 § andra stycket

lagen om underhållsstöd kan uppstå på grund av ändrat taxerings-

beslut skall återbetalas till den bidragsskyldige endast om räntan upp-

går till minst 100 kronor.

Riksförsäkringsverkets förslag: Riksförsäkringsverket föreslår att

återbetalning av den ränteskillnad som kan uppstå på grund av ändrat

taxeringsbeslut tas bort i sin helhet.

Remissinstanserna: Konsumentverket, LO, Föreningen Söndagsbarn

och ett antal försäkringskassor tillstyrker förslaget. Kammarrätten i

Stockholm ifrågasätter förslaget och menar att det kan finnas fall där

ränteskillnaden uppgår till betydande storlek. Kammarrätten föreslår i

stället en beloppsgräns för när sådant belopp skall återbetalas. Försäk-

ringskassan i Stockholm är tveksam till förslaget och anser att RFV borde

ta fram en datarutin som underlättar återbetalning.

Bakgrund: Enligt 30 § andra stycket lagen om underhållsstöd kan

återbetalningsskyldighet jämkas om det taxeringsbeslut som legat till

grund för försäkringskassans bedömning ändrats väsentligt. Om åter-

betalningsskyldigheten bestäms till ett lägre belopp än vad den bidrags-

skyldige i enlighet med tidigare beslut betalat, skall skillnaden mellan

beloppen och betald ränta som hänför sig till skillnadsbeloppet betalas ut

till den bidragsskyldige. Frågan om återbetalning av ränta enligt detta

lagrum uppkommer endast när en omtaxering skett och den bidragsskyl-

dige har beviljats anstånd med betalningen eller varit föremål för indriv-

ning hos kronofogden.

RFV menar att bestämmelsen om att ränteskillnaden avser små belopp

som skall återbetalas och är administrativt krånglig. Verket föreslår

därför att den skall tas bort.

Skälen för regeringens förslag: RFV:s förslag om slopad återbetal-

ning gäller generellt oavsett beloppets storlek. Regeringen delar RFV:s

bedömning av att den aktuella bestämmelsen leder till administrativt

krångel som inte står i rimlig proportion till beloppens storlek. Enligt

regeringens mening bör dock ränteskillnaden återbetalas till den bidrags-

skyldige om denna uppgår till mer än ett marginellt belopp. Regeringen

ansluter sig således till de synpunkter som Kammarrätten i Stockholm

framfört i sitt remissvar. Regeringen föreslår att den ränteskillnad som

enligt 30 § andra stycket kan uppstå vid jämkning på grund av ändrat

taxeringsbeslut skall utbetalas till den bidragsskyldige om den uppgår till

minst 100 kr.

6.4 Omprövning av återbetalningsbelopp

Regeringens förslag: Omprövning enligt 30 § första stycket lagen om

underhållsstöd, när det finns ett beslut om ny taxering och när grun-

den för tillämplig procentsats ändrats, skall ske endast i fråga om åter-

betalningsskyldighetens storlek. Sådant omprövningsbeslut skall inte

behöva delges.

Bakgrund: Justitieombudsmannen (JO) överlämnade till regeringen

en kopia av sitt beslut den 28 oktober 1998, dnr 1625 1998, och väckte

samtidigt frågan om en författningsändring. JO hade med anledning av

ett initiativärende mot Jämtlands läns allmänna försäkringskassa

uppmärksammat att det var oklart hur 30 § lagen om underhållsstöd

skulle tillämpas. Anledningen var att det i 30 § första stycket samma lag

står att återbetalningsskyldigheten skall omprövas när ett nytt beslut om

årlig taxering finns eller när grunden för tillämplig procentsats enligt 24

§ ändras. JO anförde att det kunde tolkas som om det var den

bidragsskyldiges återbetalningsskyldighet som sådan som skulle prövas

enligt 30 § och inte endast storleken på beloppet, något som enligt JO

knappast hade varit lagstiftarens mening. Detta leder enligt JO vidare till

att det var oklart om ett beslut enligt 30 § första stycket omfattas av

kravet på delgivning av vissa beslut i 14 § andra stycket.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen delar den uppfattning

som JO gett uttryck för i sitt beslut. Regeringen anser därför att otydlig-

heten i 30 § skall undanröjas så att det framgår att den omprövning som

avses i 30 § rör återbetalningsbeloppets storlek och inte frågan om den

bidragsskyldige överhuvudtaget är återbetalningsskyldig. Lydelsen bör

därför ändras på så sätt att ordet återbetalningsskyldighet i 30 § första

stycket ersätts med återbetalningsbelopp. Detta leder även till att det tyd-

liggörs att beslut om ändrat återbetalningsbelopp inte omfattas av delgiv-

ningskravet i 14 § andra stycket.

7 Ekonomiska effekter av förslagen

7.1 Underhållsstöd i februari 1999

I februari 1999 lämnades underhållsstöd till 345 818 barn. Av dessa hade

10 835 utfyllnadsbidrag vid växelvis boende och 27 821 hade andra typer

av utfyllnadsbidrag. Utfyllnadsbidrag vid växelvis boende utgavs inte i

det tidigare gällande bidragsförskottssystemet. Antalet barn med sådant

bidrag har ökat kraftigt sedan det nya systemet trädde i kraft.

Tabell 7.1 Antal barn i underhållsstödssystemet

Januari 1997

December 1997

Februari 1999

Fullt underhållsstöd

305 174

(92%)

300 884

(90%)

307 162

(89%)

Utfyllnadsbidrag vid växelvis

boende

5 924

(2%)

10 835

(3%)

Utfyllnadsbidrag övriga

24 944

(8%)

27 064

(8%)

27 821

(8%)

Totalt

330 118

(100 %)

333 872

(100 %)

345 818

(100 %)

Tabell 7.1 visar att det, relativt sett, sker en förskjutning från fullt under-

hållsstöd till utfyllnadsbidrag vid växelvis boende. Andelen utfyllnads-

bidrag där den bidragsskyldige betalar sin andel direkt till boföräldern, är

relativt konstant.

I februari 1999 uppgick utgifterna för fullt underhållsstöd till 360

miljoner kronor och för utfyllnadsbidrag vid växelvis boende till 5,6

miljoner kronor. Utgifterna i övrigt för utfyllnadsbidrag uppgick till totalt

12,3 miljoner kronor. Det genomsnittliga beloppet som betalades ut vid

växelvis boende var 512 kronor och för övriga utfyllnadsärenden 452

kronor per månad.

I februari 1999 fanns det totalt 234 725 bidragsskyldiga i underhålls-

stödssystemet. Av dessa var 32 538 (14 %) kvinnor och 202 187 (86 %)

män. Av de bidragsskyldiga hade 32 275 endast en skuld, dvs. inget

löpande ärende. Av samtliga bidragsskyldiga var 16 587 utlandsärenden

för vilka det gäller delvis andra regler.

Vid samma tidpunkt fanns det 170 210 bidragsskyldiga med ett fast-

ställt återbetalningsbelopp på mellan 0 och 1 173 kronor per barn. I det

följande ingår också de föräldrar som har ett återbetalningsbelopp fast-

ställt till noll kronor. Fördelningen av dessa med hänsyn till antalet barn

med underhållsstöd resp. totalt antal barn framgår av tabell 7.2.

Tabell 7.2 Bidragsskyldiga med ett fastställt återbetalningsbelopp fördelade

efter antal barn med underhållsstöd och totalt antal barn

Totalt antal

barn

Antal barn med underhållsstöd

1

2

3

4

5

6

7

8

9

Total

Andel

%

1

53 957

0

0

0

0

0

0

0

0

53 957

32

2

24 923

35 699

0

0

0

0

0

0

0

60 622

36

3

14 258

9 695

11 894

0

0

0

0

0

0

35 847

21

4

4 734

3 776

2 306

3 076

0

0

0

0

0

13 892

8

5

1 232

1 020

674

525

753

0

0

0

0

4 204

2

6

284

262

183

150

131

168

0

0

0

1 178

1

7

63

53

48

39

40

47

54

0

0

344

0

8

14

14

13

14

12

10

10

12

0

99

0

9

6

4

6

3

1

4

6

2

3

35

0

10

3

4

0

0

1

6

1

3

1

19

0

11

3

1

1

1

0

1

0

0

0

7

0

12

0

1

1

0

1

1

0

0

1

5

0

13

0

0

0

0

0

0

1

0

0

1

Total

99 477

50 529

15 126

3 808

939

237

72

17

5

170 210

Andel %

58

30

9

2

1

0

0

0

0

Av tabellen framgår att 99 477 (58 %) av de bidragsskyldiga återbetalar

underhållsstöd för endast ett barn. Av dessa har 53 957 endast ett barn

och återbetalar underhållsstöd för detta. De som har två barn som de

återbetalar underhållsstöd för är 50 529 (30 %). De som har två barn och

återbetalar underhållsstöd för båda är 35 699, medan de som endast åter-

betalar underhållsstöd för ett av totalt två barn är 24 923. Knappt 90 pro-

cent är alltså återbetalningsskyldiga för ett eller två barn.

Av de 170 210 bidragsskyldiga med ett fastställt återbetalningsbelopp

var 23 240 kvinnor (14 %). Antalet bidragsskyldiga män var 146 970.

Av tabell 7.3 framgår antalet bidragsskyldiga kvinnor respektive män

fördelade på inkomstklasser.

Tabell 7.3 Bidragsskyldiga kvinnor och män med ett fastställt återbetalnings-

belopp fördelade efter återbetalningsgrundande inkomst i tusentals kr

Inkomst 1000-tal

kr

Kvinnor

Andel

%

Män

Andel

%

Total

Andel

%

 0 24

3 282

14

21 813

15

25 095

15

 24 48

1 108

5

5 135

3

6 243

4

 48 72

1 504

6

6 085

4

7 589

4

 72 100

2 834

12

8 817

6

11 651

7

 100 120

2 839

12

9 062

6

11 901

7

 120 150

4 448

19

19 215

13

23 663

14

 150 200

5 241

23

31 984

22

37 225

22

 200 250

1 452

6

26 358

18

27 810

16

 250 300

327

1

10 378

7

10 705

6

 300 och över

205

1

8 123

6

8 328

5

Total

23 240

100

146 970

100

170 210

100

Andel %

14

86

100

Cirka 5 900 (25 %) av de bidragsskyldiga kvinnorna hade en återbetal-

ningsgrundande inkomst som var lägre än 72 000 kronor per år. Mot-

svarande andel för män var 22 procent. Totalt hade cirka 39 000 bidrags-

skyldiga (23 %) en inkomst som var lägre än 72 000 kronor per år.

Tabell 7.4 Antal bidragsskyldiga med ett fastställt återbetalningsbelopp för-

delade efter återbetalningsgrundande inkomst i tusentals kr och antal barn

med underhållsstöd

Inkomst 1000-tal

kr

Antal barn med underhållsstöd

1 barn

2 barn

3 barn

4 barn

5+ barn

Total

Andel

%

 0 24

14 042

7 484

2 425

785

359

25 095

15

 24 48

3 654

1 790

557

179

63

6 243

4

 48 72

4 500

2 131

694

198

66

7 589

4

 72 100

6 962

3 233

1 052

294

110

11 651

7

 100 120

6 948

3 408

1 106

310

129

11 901

7

 120 150

13 923

6 873

2 159

521

187

23 663

14

 150 200

21 709

11 388

3 196

750

182

37 225

22

 200 250

16 072

8 763

2 422

458

95

27 810

16

 250 300

6 240

3 292

945

186

42

10 705

6

 300 och över

5 427

2 167

570

127

37

8328

5

Total

99 477

50 529

15 117

3 808

1 270

170 201

Andel %

58

30

9

2

1

Av tabell 7.4 framgår bl.a. att drygt 20 000 (12 %) av de bidragsskyldiga

har tre eller flera barn som de återbetalar underhållsstöd för. Cirka 9 000

bidragsskyldiga (5 %) som hade en inkomst som var högre än 150 000

kronor, var i februari 1999 återbetalningsskyldiga för tre eller fler barn.

7.2 Ekonomiska effekter för de bidragsskyldiga

I tabell 7.5 redovisas de bidragsskyldiga efter vilka effekter de framlagda

förslagen kommer att få.

Grupp av bidragsskyldiga

Antal

(avrundade tal)

Procent

Bidragsskyldiga som inte påverkas av förslaget

Bidragsskyldiga med en inkomst under

120 000 kronor/år som återbetalar 0 kr i nu-

varande system

30 300

18

Bidragsskyldiga med ett barn och en inkomst

överstigande 173 000 kr/år. Återbetalar fullt

bidrag i nuvarande system.

39 600

23

Bidragsskyldiga med två eller flera barn och

en inkomst som överstiger 250 000 kr/år.

Återbetalar fullt bidrag i nuvarande system.

5 500

3

Bidragsskyldiga som får ett sänkt återbetalningsbelopp av förslaget

Bidragsskyldiga med en inkomst under

120 000 kronor/år och som återbetalar bidrag

i nuvarande system.

32 100

19

Bidragsskyldiga med två barn och en inkomst

i intervallet 120 000 130 000 kr/år

2 000

1

Bidragsskyldiga med ett barn och en inkomst

i intervallet 120 000 173 000 kr/år.

23 800

14

Bidragsskyldiga som får ett högre återbetalningsbelopp av förslaget

Övriga bidragsskyldiga som samtliga har fler

än ett barn totalt

36 900

22

Totalt

170 200

100

Av tabellen kan utläsas att drygt 75 000 (44 %) av de bidragsskyldiga

inte berörs av de föreslagna ändringarna av grundavdrag och procentsat-

ser. Det finns flera förklaringar till detta. Cirka 30 300 av dessa bidrags-

skyldiga (18 %) har en så låg inkomst att återbetalningsbeloppet redan i

nuvarande system har fastställts till noll kronor. Ytterligare 45 100 bi-

dragsskyldiga (26 %) återbetalar med nuvarande system hela bidraget,

d.v.s.1 173 kronor per barn.

Cirka 57 900 bidragskyldiga får sänkta återbetalningsbelopp med de

förslagna reglerna. Bland annat får 32 100 bidragstagare (19 %) som nu

återbetalar underhållsstöd och som har inkomster under 120 000 kronor

per år, sänkta återbetalningsbelopp.

Slutligen framgår det av tabellen att cirka 36 900 bidragsskyldiga

(22 %) kommer att få höjda återbetalningsbelopp. Samtliga av dessa har

totalt mer än ett barn.

Det kan i detta sammanhang vara intressant att göra jämförelser med

vad som enligt socialtjänstlagen anses vara skälig levnadsstandard, oftast

benämnd socialbidragsnormen . Den s.k. riksnormen för en ensamstå-

ende person under år 1998 är 2 888 kronor per månad. Därutöver till-

kommer bl.a. kostnad för hyra. Den genomsnittliga hyran för en lägenhet

bestående av ett rum och kök var i januari samma år 2 620 kronor per

månad och 3 580 kronor per månad för en lägenhet på två rum och kök.

Med nuvarande regler får en återbetalningsskyldig börja betala 100

kronor per barn och vid inkomster kring 33 000 kronor (1 barn) och

43 000 (2 barn). Med de föreslagna reglerna får en bidragsskyldig betala

100 kronor för ett barn vid inkomster strax över 80 000 kronor. (Se tabell

7.7)

I tabell 7.6, som avser det nuvarande systemet, och tabell 7.7 som av-

ser det nu föreslagna, redovisas de återbetalningsbelopp som beräknas

vid olika barnantal och i olika inkomstlägen. Beloppen avser återbetal-

ningsbeloppet per barn. Det bör observeras att det inte är exakta inkomst-

gränser där förändringar inträffar som anges utan ungefärliga gränser

som kan utläsas av tabellen.

I tabell 7.6 kan t.ex. utläsas att i det nuvarande systemet får en bidrags-

skyldig med en inkomst på 200 000 kronor och med fyra barn betala 587

kronor per månad om han/hon bor tillsammans med tre av barnen och är

återbetalningsskyldig för ett. Är han/hon däremot återbetalningsskyldig

för alla fyra barnen är återbetalningsskyldigheten 2 348 kronor per

månad.

Av tabellen framgår också vid vilken årsinkomst som en bidragsskyl-

dig återbetalar hela bidraget vid olika barnantal. För ett barn är gränsen

för helt återbetalningsbelopp cirka 165 000 kronor, för två barn cirka

249 000 kronor, för tre barn 305 000 kronor och för fyra barn cirka

376 000 kronor.

Tabell 7.6 Återbetalningsbelopp per barn och månad efter totalt antal barn

och inkomst. Nuvarande regler.

Inkomst

1 barn

2 barn

3 barn

4 barn

 36 000

100

0

0

0

 43 200

160

100

0

0

 48 000

200

125

100

0

 54 000

250

156

125

100

 80 600

472

295

236

189

 82 450

487

304

244

195

 84 000

500

313

250

200

 87 500

529

331

265

212

100 000

633

396

317

253

120 000

800

500

400

320

130 000

883

552

442

353

140 000

967

604

483

387

150 000

1 050

656

525

420

160 000

1 133

708

567

453

164 800

1 173

733

587

469

170 000

1 173

760

608

487

180 000

1 173

813

650

520

190 000

1 173

865

692

553

200 000

1 173

917

733

587

225 000

1 173

1 047

838

670

249 300

1 173

1 173

939

751

250 000

1 173

1 173

942

753

275 000

1 173

1 173

1 046

837

300 000

1 173

1 173

1 150

920

305 600

1 173

1 173

1 173

939

325 000

1 173

1 173

1 173

1 003

375 900

1 173

1 173

1 173

1 173

I tabell 7.7 kan man på motsvarande sätt som i föregående exempel

utläsa att i det föreslagna systemet får den bidragsskyldige med en

inkomst på 200 000 kronor och med fyra barn betala 827 kronor per

månad om han/hon bor tillsammans med tre av barnen och är

återbetalningsskyldig för ett. Är han/hon däremot återbetalningsskyldig

för alla fyra barnen är återbetalningsskyldigheten 3 308 kronor per

månad.

Tabell 7.7 Återbetalningsbelopp per barn och månad efter totalt antal barn

och inkomst. Föreslagna regler

Inkomst

1 barn

2 barn

3 barn

4 barn

 36 000

0

0

0

0

 43 200

0

0

0

0

 48 000

0

0

0

0

 54 000

0

0

0

0

 80 600

100

0

0

0

 82 450

122

100

0

0

 84 000

140

115

100

0

 87 500

181

149

129

100

100 000

327

268

233

181

120 000

560

460

400

310

130 000

677

556

483

375

140 000

793

652

567

439

150 000

910

748

650

504

160 000

1 027

843

733

568

164 800

1 083

889

773

599

170 000

1 143

939

817

633

180 000

1 173

1 035

900

698

190 000

1 173

1 131

983

762

200 000

1 173

1 173

1 067

827

225 000

1 173

1 173

1 173

988

249 300

1 173

1 173

1 173

1 145

250 000

1 173

1 173

1 173

1 150

275 000

1 173

1 173

1 173

1 173

300 000

1 173

1 173

1 173

1 173

305 600

1 173

1 173

1 173

1 173

325 000

1 173

1 173

1 173

1 173

375 900

1 173

1 173

1 173

1 173

Av tabell 7.8 kan man utläsa hur återbetalningsbeloppen kommer att för-

ändras som en följd av de föreslagna ändringarna. I det tidigare exemplet

med en bidragsskyldig med fyra barn och en inkomst på 200 000 kronor,

blir förändringen ett höjt återbetalningsbelopp med 240 kronor per

månad om föräldern är återbetalningsskyldig för ett av barnen och med

960 kronor om han/hon är återbetalningsskyldig för alla fyra. I exemplet

att återbetalningsskyldigheten avser alla fyra barnen får den

bidragsskyldige föräldern i det nya systemet betala totalt 39 700 kronor

per år. Det totala bidraget som går till barnen är 56 300. Staten lämnar

alltså i detta fall ett bidrag, som inte återkrävs, med 16 600 kronor. Med

hjälp av tabell 7.4 kan man få en uppfattning om hur många som kan

återfinnas i närheten av denna situation. I inkomstintervallet 150 000

200 000 kronor finns det totalt 750 personer som är bidragsskyldiga för

fyra barn.

Tabell 7.8 Återbetalningsbelopp per barn och månad efter totalt antal barn

och inkomst. Skillnad mellan nuvarande och föreslaget system.

Inkomst

1 barn

2 barn

3 barn

4 barn

 36 000

 100

0

0

0

 43 200

 160

 100

0

0

 48 000

 200

 125

 100

0

 54 000

 250

 156

 125

 100

 80 600

 371

 295

 236

 189

 82 450

 365

 204

 244

 195

 84 000

 360

 198

 150

 200

 87 500

 348

 182

 135

 112

100 000

 307

 128

 83

 73

120 000

 240

 40

0

 10

130 000

 207

4

42

21

140 000

 173

48

83

53

150 000

 140

91

125

84

160 000

 107

135

167

115

164 800

 90

156

187

130

170 000

 30

179

208

146

180 000

0

223

250

178

190 000

0

266

292

209

200 000

0

256

333

240

225 000

0

126

336

318

249 300

0

0

234

394

250 000

0

0

231

396

275 000

0

0

127

336

300 000

0

0

23

253

305 600

0

0

0

234

325 000

0

0

0

170

375 900

0

0

0

0

De nu föreslagna reglerna har valts så att den grupp bidragsskyldiga som

endast har ett barn, och som återbetalar underhållsstöd för detta, inte i

något fall får höjda återbetalningsbelopp. Däremot får, som framgår av

tabellen, de enbarnsföräldrar som har inkomster i intervallet 36 000

170 000 kronor sänkta återbetalningsbelopp. Det framgår också att bi-

dragsskyldiga med fler än ett barn får såväl sänkta som höjda återbetal-

ningsbelopp. Tabellen visar att föräldrar som är bidragsskyldiga för två

barn får sänkta återbetalningsbelopp i inkomstlägen under cirka 120 000

kronor och höjda återbetalningsbelopp i intervallet 120 000 225 000

kronor. Vid inkomster däröver återbetalar man redan med nuvarande

system fullt bidrag.

7.3 Ekonomiska effekter för staten

Ett av syftena med underhållsstödsreformen var att minska statens kost-

nader för underhållsstödssystemet. De i det föregående redovisade för-

slagen om en höjning av grundavdraget vid beräkning av återbetalnings-

belopp från 24 000 till 72 000 kronor samt höjda procentsatser för be-

stämmande av återbetalningsbeloppets storlek leder till en statsfinansiell

besparing i storleksordningen 160 miljoner kronor per år. Därutöver

leder förslagen till en förbättrad fördelningspolitisk träffsäkerhet.

8 Författningskommentar

24 §

Ändringen innebär att de procenttal av den bidragsskyldiges inkomst som

bestämmer återbetalningsskyldighetens storlek per barn höjs. Ändringen

har kommenterats i avsnitt 6.1.

25 §

Ändringen innebär att beräkningen av det inkomstunderlag, som skall

användas vid beräkning av återbetalningsskyldigheten, delvis förändras.

Förändringen rör hur kapitalinkomster skall påverka återbetalningsskyl-

digheten. Enligt nu gällande bestämmelser skall intäkt av kapital läggas

till grund för beräkningen av återbetalningsskyldigheten, dvs. hänsyn tas

inte till avdrag i inkomstslaget kapital. Detta innebär att realisations-

vinster räknas med i inkomstunderlaget medan vid taxeringen avdrags-

gilla realisationsförluster och avdrag som gjorts enligt lagen (1993:1469)

om uppskovsavdrag vid byte av bostad inte får dras av i underhållsstöds-

sammanhang. Ändringen innebär att man vid beräkningen av återbetal-

ningsskyldigheten, i likhet med vid taxeringen, skall ta hänsyn till dessa

typer av avdrag.

26 §

Ändringen innebär att det belopp som skall dras av från den enligt 25 och

26 §§ beräknade inkomstunderlaget innan återbetalningsskyldigheten

skall fastställas ökas från 24 000 kr till 72 000 kr. Ändringen har kom-

menterats i avsnitt 6.1.

30 §

Ändringen i första stycket innebär att ordet återbetalningsskyldighet byts

ut mot återbetalningsbelopp. Ändringen avser att tydliggöra att det är

storleken på den bidragsskyldiges återbetalningsskyldighet som skall om-

prövas enligt 30 § första stycket och inte återbetalningsskyldigheten som

sådan. Av ändringen följer också att det tydliggörs att ett omprövnings-

beslut avseende storleken av den bidragsskyldiges återbetalningsskyldig-

het inte omfattas av delgivningskravet i 14 §.

I tredje stycket införs en ny bestämmelse angående jämkning av åter-

betalningsskyldighet. En bidragsskyldigs återbetalningsskyldighet kan

jämkas om det taxeringsbeslut som legat till grund för försäkringskassans

bedömning ändrats väsentligt. Om återbetalningsskyldigheten bestäms

till lägre belopp än vad den bidragsskyldige i enlighet med tidigare beslut

har betalat för samma tid skall enligt nuvarande regler skillnaden och be-

tald ränta som hänför sig till skuldbeloppet betalas ut till den bidrags-

skyldige. Ändringen innebär att sådan ränta endast skall utbetalas till den

bidragsskyldige om den uppgår till minst 100 kr. Ändringen kommente-

ras närmare i avsnitt 6.3.

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 4 mars 1999

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Freivalds,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1998/99:78 Beräkning av återbetalnings-

skyldighet för underhållsstöd till barn med särlevande föräldrar m.m.

 En del av den enskildes socialbidragsnorm är gemensam för alla och beräknas

enligt en

för riket gällande norm (riksnorm) på grundval av Konsumentverkets konsumtions-

och

prisstudier. Försörjningsstöd lämnas för skäliga kostnader för livsmedel, kläder

 och skor,

lek och fritid, förbrukningsvaror, hälsa och hygien samt dagstidning, telefon

och TV-avgift.

Beloppen för ingående konsumtionsposter justeras årligen. Riksnormen delas upp

på olika

hushållstyper och när det gäller barn i olika åldersintervall.

Prop. 1998/99:78

2

1