Förslag till statsbudget för år 1997

Rikets styrelse

(utgiftsområde 1)

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 2

2 Lagtext 4

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:625) om

 statligt stöd till politiska partier 4

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1066) om

 statligt bidrag till partigrupperna i riksdagen5

3 Inledning 6

4 Statschefen 8

 A 1. Kungliga hov- och slottsstaten 8

5 Riksdagen och dess myndigheter 10

 B 1. Riksdagens ledamöter och partier m.m. 11

 B 2. Riksdagens förvaltningskostnader 12

 B 3. Riksdagens ombudsmän, Justitieombudsmännen16

6 Regeringen m.m. 18

 C 1. Regeringskansliet m.m. 18

 C 2. Svensk författningssamling 21

 C 3. Allmänna val 22

 C 4. Stöd till politiska partier 22

7 Centrala myndigheter 24

 D 1. Justitiekanslern 24

 D 2. Datainspektionen 25

 D 3. Sametinget 27

8 Mediefrågor 29

 E 1. Presstödsnämnden och Taltidningsnämnden 30

 E 2. Presstöd 32

 E 3. Stöd till radio- och kassettidningar 34

 E 4. Radio- och TV-verket 36

 E 5. Granskningsnämnden för radio och TV 38

 1

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1972:625) om statligt

 stöd till politiska partier,

2. godkänner att de övergripande målen för Presstödsnämnden och Tal-

 tidningsnämnden skall vara i enlighet med vad regeringen förordar i

 avsnittet E 1. Presstödsnämnden och Taltidningsnämnden,

3. godkänner att det övergripande målet för Radio- och TV-verket skall vara i

 enlighet med vad regeringen förordar i avsnittet E 4. Radio och TV-verket,

4. godkänner att det övergripande målet för Granskningsnämnden för radio och TV

 skall vara i enlighet med vad regeringen förordar under avsnittet E 5.

 Granskningsnämnden för radio och TV,

5. godkänner vad regeringen föreslår om en medelstilldelning från rund-

 radiokontot till Granskningsnämnden för radio och TV för år 1997 på 4 536

 000 kronor som nämnden har att redovisa på statsbudgetens inkomstsida,

6. för budgetåret 1997 anvisar anslag under utgiftsområde 1 Rikets styrelse

 enligt följande uppställning:

 2

Anslag Anslagstyp Anslagsbelopp

 (tusental kronor)

A 1. Kungliga hov- och slottsstaten ramanslag 73 726

B 1. Riksdagens ledamöter och partier m.m.ramanslag 428 436

B 2. Riksdagens förvaltningskostnader ramanslag 377 077

B 3. Riksdagens ombudsmän, Justitieombudsmännenramanslag 35 074

C 1. Regeringskansliet m.m. ramanslag 1 944 624

C 2. Svensk författningssamling ramanslag 1 011

C 3. Allmänna val ramanslag 48 000

C 4. Stöd till politiska partier ramanslag 145 200

D 1. Justitiekanslern ramanslag 8 739

D 2. Datainspektionen ramanslag 23 444

D 3. Sametinget ramanslag 10 497

E 1. Presstödsnämnden och Taltidningsnämndenramanslag 5 536

E 2. Presstöd ramanslag 541 579

E 3. Stöd till radio- och kassettidningarramanslag 123 700

E 4. Radio- och TV-verket ramanslag 8 016

E 5. Granskningsnämnden för radio och TV ramanslag 6 671

Summa 3 781 330

Riksdagens förvaltningsstyrelse föreslår att riksdagen

 1.antar lag om ändring i lagen (1994:1066) om statligt bidrag till parti-

 grupperna i riksdagen,

 2.bemyndigar riksdagens förvaltningsstyrelse att för budgetåret 1997 besluta

 om lån i Riksgäldskontoret till investeringar i riksdagens fastigheter

 intill ett sammanlagt belopp av 48 000 000 kronor.

 2

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:625) om

 statligt stöd till politiska partier

 Härigenom föreskrivs att 2, 6 och 8 §§ lagen (1972:625) om statligt stöd till

politiska partier1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 §2

-------------------------------------------------------

 Partistöd lämnas som Partistöd lämnas som

mandatbidrag. Varje mandatbidrag. Varje

mandatbidrag utgör 224 100 mandatbidrag utgör 282 450

kronor. kronor.

6 §3

-------------------------------------------------------

 Parti som vid val till Parti som vid val till

riksdagen fått minst 4 riksdagen fått minst 4

procent av rösterna i hela procent av rösterna i hela

landet får för varje år för landet får för varje år för

vilket valet gäller ett helt vilket valet gäller ett

grundstöd. Helt grundstöd helt grundstöd. Helt

utgör 3 910 000 kronor. grundstöd utgör 4 928 200

 kronor.

8 §4

-------------------------------------------------------

 Parti som avses i 6 eller Parti som avses i 6

7 § får utöver grundstödet eller 7 § får utöver

tilläggsstöd för varje år förgrundstödet tilläggsstöd för

vilket valet gäller med varje år för vilket valet

11 000 kronor för varje gäller med 13 850 kronor för

vunnet mandat, om partiet är varje vunnet mandat, om

företrätt i regeringen och partiet är företrätt i

annars 16 400 kronor för regeringen och annars 20

varje vunnet mandat. 650 kronor för varje vunnet

 mandat.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

1Lagen omtryckt 1987:876.

2Senaste lydelse 1995:345.

3Senaste lydelse 1995:345.

4Senaste lydelse 1995:345.

 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1066) om

 statligt bidrag till partigrupperna i riksdagen

 Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (1994:1066) om statligt bidrag till

partigrupperna i riksdagen skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse

 5

Föreslagen lydelse

10§

-------------------------------------------------------

 Bidraget är avsett för ut-

redar-, assistent- och

kontorshjälp åt riks-

dagsledamöterna. Bidraget

bestäms för ett budgetår i

sänder av riksdagens förvalt-

ningsstyrelse. Bidraget be-

räknas efter normen

kostnader för en assistent

per två och en halv leda-

möter.

 Bidraget är avsett för ut-

redar-, assistent- och

kontorshjälp åt riksdagsle-

damöterna. Bidraget bestäms

för ett budgetår i sänder av

riksdagens förvaltnings-

styrelse. Bidraget beräknas

efter normen kostnader för

en assistent per två

ledamöter.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 6

3 Inledning

Utgiftsområdet 1 Rikets styrelse omfattar utgifter för statschefen, riksdagen

och regeringen. Till utgiftsområdet har också förts kostnader för Sametinget,

Justitiekanslern och Datainspektionen samt vissa mediaändamål.

 Ramen för utgiftsområdet uppgår för år 1997 till 3 781 miljoner kronor vilket

innebär en uppjustering i förhållande till den preliminära ramen i den

ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150) med ca 100 miljoner kronor.

Detta förklaras huvudsakligen av utgiftsökningar på regeringskanslianslaget samt

en höjning av anslaget Stöd till politiska partier.

 Utgifterna för statschefen utgörs av anslaget Kungliga hov- och slottsstaten.

Anslaget finansierar statschefens officiella funktioner. Från anslaget bekostas

också driftskostnader för de kungliga slotten, utom rent fastighetsunderhåll.

 Utgifterna för riksdagen omfattar dels kostnaderna för riksdagsledamöternas

ersättningar och resor, stödet till partigrupperna samt den inre

riksdagsförvaltningen, dels kostnaderna för riksdagens ombudsmän (JO).

Kostnaderna för riksdagens revisorer är beräknade under utgiftsområde 2

Samhällsekonomi och finansförvaltning. Riksdagens förvaltningsstyrelse har den 6

och 11 juni 1996 beslutat om förslag till anslag för år 1997 för riksdagen och

dess myndigheter. Förslagen har överlämnats till Finansdepartementet och ingår i

propositionens förslag till statsbudget.

 Utgifterna för regeringen avser i första hand anslaget till regeringskansliet

m.m., som omfattar kostnaderna för alla departement utom Utrikesdepartementet,

vars verksamhet budgeteras under utgiftsområde 5 Utrikesförvaltning och

internationell samverkan. En betydande del av anslaget Regeringskansliet m.m.

utgörs av kostnaderna för kommittéväsendet. I detta sammanhang begärs också

medel för Svensk författningssamling, allmänna val och stödet till de politiska

partierna. Regeringen föreslår en höjning av partistödet med 30 miljoner kronor

för år 1997.

 Anslaget till Sametinget finansierar plenarmöten, Sametingets kansli i Kiruna,

utvecklingsarbetet inom bl.a. språk och informationsområdet samt nordisk och

internationell verksamhet.

 De medieändamål som ingår i utgiftsområde 1 avser presstöd, stödet till radio-

och kassettidningar samt kostnaderna för de statliga myndigheterna inom press-,

radio- och TV-området.

 7

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 1 framgår av följande sammanställning

(miljoner kronor):

 Utgift AnvisatUtgiftsprognosFörslagBeräknat

 därav

 1994/951995/961995/96 1996 1997 1998 1999

Statschefen 71 107 107 72 74 71 72

Riksdagen och dess ombudsmän8391 160 1 150 767 841 956 933

Regeringen m.m. 1 811 3 157 3 020 2 088 2 139 2 230 2 193

Centrala myndigheter 40 61 61 41 43 44 46

Mediefrågor 619 1 210 1 182 675 686 689 690

Totalt för utgiftsområde 13 3805 695 5 520 3 643 3 782 3 990 3 933

 8

4 Statschefen

A 1. Kungliga hov- och slottsstaten

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 70 5591) Utgiftsprognos 107 465

1995/96Anslag 107 465 därav 1996 71 724

1997 Förslag 73 726

1998 Beräknat 70 620

1999 Beräknat 72 245

1 Beloppen anges i tusental kronor

Anslaget avser att täcka kostnaderna för statschefens officiella funktioner

inklusive kostnaderna för den kungliga familjens resor.

 Från anslaget betalas också driftskostnader för de kungliga slotten utom rent

fastighetsunderhåll. Stockholms slott är Konungens residens och används för

representation. Delar av slottet visas för allmänheten. En del av Drottningholms

slott används av Konungen och hans familj som bostad och en annan del visas för

allmänheten. I Ulriksdals slott har lokaler upplåtits till Världsnaturfonden.

Slottet är även öppet för allmänheten och används bl.a. för utställningar. I

anslutning till slottet finns en utställningslokal och det s.k. Orangeriet. Haga

slott används av regeringen som bostad för prominenta gäster från utlandet.

Gripsholms slott utnyttjas som museum och för utsällning av en del av svenska

statens porträttsamling. Strömsholms slott och Tullgarns slott visas för all-

mänheten. Rosersbergs slott disponeras till större delen av Statens räddnings-

verk. De två översta våningarna i slottet har dock fått behålla sin ursprungliga

karaktär och visas för allmänheten. Från anslaget betalas vidare Kungl.

Husgerådskammarens underhåll och vård av de konstverk, möbler och andra inven-

tarier i de kungliga slotten som tillhör staten men som disponeras av Konungen.

Husgerådskammaren förvaltar även de Bernadotteska familjestiftelsernas bestånd

av möbler, konst och konsthantverk samt administrerar Bernadottebiblioteket.

Regeringens överväganden

Resurser 1997

Ramanslag 73 726 tkr

Riksmarskalksämbetet har på regeringens uppdrag gjort en översyn av vissa frågor

med anknytning till Konungens apanage. Bakgrunden är bl.a. oklarheter om hur

redovisning och revision skall genomföras och rapporteras sedan tre olika anslag

förts samman till ett nytt samlat anslag för Statschefen med benämningen Kungl.

hov- och slottsstaten fr.o.m. budgetåret 1994/95.

 Mot bakgrund av Riksmarskalksämbetets utredning har hovstaterna och regeringen

kommit överens om att Riksrevisionsverket även i fortsättningen skall granska

Ståthållarämbetet och Husgerådskammaren men att apanagedelen (inkl.

Riksmarskalksämbetet ) undantas från detta.

 För att framtida medelsbehov skall kunna bedömas har regeringen ett behov av

att få en utförligare redovisning av hur tilldelade medel har använts vad gäller

främst Ståthållarämbetet och Husgerådskammaren. Hovstaterna och regeringen har

därför också kommit överens om att Hovstaterna årligen skall lämna en berättelse

över den samlade verksamheten. Verksamhetsberättelsen kommer att koncentreras på

verksamheterna vid Ståthållarämbetet och Husgerådskammaren medan övrig

verksamhet endast kommer att behandlas mycket översiktligt.

 Riksrevisionsverket, som har reviderat Husgerådskammaren och Ståthållar-

ämbetet, har inte haft några invändningar med anledning av revisionen.

 Beslutade besparingar ligger fast för perioden och anslaget beräknas för

budgetåret 1998 till 70 620 000 kronor och 1999 till 72 245 000 kronor.

 9

5 Riksdagen och dess myndigheter

Riksdagens budget omfattar dels riksdagsledamöternas ersättningar och resor,

stödet till partigrupperna samt kostnaderna för den inre riksdagsförvaltningen,

dels kostnaderna för riksdagens ombudsmän.

 Budgetförslaget innehåller några nya satsningar. Bland annat föreslår

riksdagens förvaltningsstyrelse att stödet till partigrupperna räknas upp.

Stödet som i dag motsvarar en ersättning för 1 assistent per 2,5 ledamöter,

föreslås ökas till att motsvara 1 assistent per 2 ledamöter. En annan kostnads-

sökning föranleds av den nya lagen om ekonomisk ersättning till riksdagens

ledamöter som träder i kraft den 1 januari 1997. Vidare föreslås att medel

avsätts för förvärv av en fastighet med bostäder åt ledamöterna. Budgettekniska

nyheter i årets budgetförslag är att antalet anslag minskar från fem till två

och att riksdagen i fortsättningen avser att låna i Riksgäldskontoret för vissa

större byggnadsinvesteringar.

 I övrigt innebär budgetförslaget i huvudsak en konsolidering av nuvarande

verksamhet. Kostnaderna för den inre riksdagsförvaltningen beräknas uppgå till

805,5 miljoner kronor, vilket innebär en ökning med 59 miljoner kronor räknat på

årsbasis. Driftskostnaderna beräknas till 735,5 miljoner kronor. Investeringarna

beräknas uppgå till 70 miljoner kronor, vilket är en ökning jämfört med

föregående budgetår då de uppgick till 53 miljoner kronor på årsbasis. Av in-

vesteringarna avser 18 miljoner kronor byggnadsinvesteringar, 39 miljoner kronor

ADB- och teknikinvesteringar samt 13 miljoner kronor övriga investeringar. Till

detta kommer 48 miljoner kronor i investeringar i nya byggnader vilka

finansieras genom lån i Riksgäldskontoret.

 10

B 1. Riksdagens ledamöter och partier m.m.

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 368 5141) Anslagssparande 0 000

1995/96Anslag 610 6102) Utgiftsprognos 610 610

 därav 1996 407 000

1997 Förslag 428 436

1998 Beräknat460 0003)

1999 Beräknat475 000

1)Beloppen anges i tusental kronor

2)Anslag A 1 Riksdagens ledamöter och partier samt anslag A5 Sveriges

företrädare i Europaparlamentet

3) 1998 är valår vilket medför ökade kostnader för bland annat pensioner och

inkomstgarantier till avgående ledamöter

Från anslaget finansieras arvoden, kostnadsersättningar och traktamenten till

riksdagens ledamöter, arvoden till Sveriges EU-parlamentariker, arbets-

givaravgifter samt pensioner och inkomstgarantibelopp åt f.d. riksdagsledamöter

m.fl. Vidare finansieras reseersättningar vid resor inom Sverige,

sjukvårdskostnader och utbildning för riksdagens ledamöter. Kostnader för

ledamöternas deltagande i internationellt parlamentariskt samarbete såsom

Europarådet, IPU liksom bidragen till ledamöternas enskilda studieresor fi-

nansieras även från anslaget. I anslaget ingår slutligen även bidrag till

riksdagsledamöternas föreningar/organisationer (bl.a. RIFO) liksom bidraget till

partigrupperna i riksdagen.

 För stödet till partigrupperna föreslås en fortsatt uppräkning av ledamots-

bidraget för assistent/utredarstöd. Ett första steget togs i innevarande års

budget då bidraget räknades upp från 1 assistent per 3 ledamöter till 1

assistent per 2,5 ledamöter. Förvaltningsstyrelsen föreslår nu att beräknings-

grunden ändras till 1 assistent per 2 ledamöter. Höjningen av assistentstödet

grundas bl.a. på de synpunkter som framkommit i en enkät om ledamöternas service

som genomfördes under våren 1994 och som utvisade att assistent/utredarstödet

till den enskilde ledamoten bedömts vara otillräckligt. Förvaltningsstyrelsen

föreslår att riksdagen antar ändringar i lagen (1994:1066) om statligt bidrag

till partigrupperna i riksdagen i enlighet med bilaga.

 Samarbetet mellan parlamenten i olika länder, särskilt inom Europa, har en

lång historisk tradition. I takt med den ökade internationaliseringen utvecklas

och intensifieras kontakterna mellan olika länders parlament alltmer.

 Från riksdagens internationella kansli har inkommit ett förslag om 26 miljoner

kronor. Häri ingår Sveriges åtaganden i form av avgifter till olika inter-

nationella organisationer. För delegationernas resor har beräknats 7,9 miljoner

kronor vilket innebär en fortsatt ökning av dessa kostnader. Detta hänger bland

annat samman med att antalet möten etc. inom ramen för delegationernas

verksamhet har ökat. Förvaltningsstyrelsen beräknar medel för resor till ca 7,2

miljoner kronor.

 För Nordiska rådet gäller att bidrag utgår dels för gemensamma kostnader för

nordiskt samarbete motsvarande 14 miljoner kronor dels för svenska delegationen

verksamhet. Inom ramen för de gemensamma kostnaderna utgår ett stöd för

partipolitisk verksamhet.

 Nordiska rådets svenska delegation har i tillägg till sin anslagsframställan

anfört att den ökade partipolitiseringen av rådets arbete ställer krav på utökat

stöd och service till ledamöterna från en partipolitisk utgångspunkt. Ett sådant

partistöd skall enligt delegationen ses som komplement till det parti- och

kanslistöd som redan finns i riksdagen. Stödet skall bidra till att täcka de

merkostnader den nordiska verksamheten innebär för partigrupper och ledamöter.

Delegationen anser därför att ett belopp av 1,1 miljoner kronor bör föras upp i

budgeten. Förvaltningsstyrelsen delar denna uppfattning och har fört upp 1,1

miljoner kronor för ändamålet i budgetförslaget.

B 2. Riksdagens förvaltningskostnader

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 438 653 Anslagssparande 6 692 3)

1)2) Utgiftsprognos 489 000

1995/96Anslag 499 030 4) därav 1996 326 000

1997 Förslag 377 077

1998 Beräknat460 000 5)

1999 Beräknat420 000

1)Beloppen anges i tusental kronor

2)Avser anslaget A3 Riksdagens förlagsverksamhet, A4 Riksdagens byggnader samt

anslaget A5 Riksdagens förvaltningskostnader

3)Avser anslag A5 Riksdagens förvaltningskostnader

4)Avser anslaget A3 Riksdagens förvaltningskostnader samt anslaget A4 Riksdagens

byggnader

5)1998 är valår vilket medför ökade kostnader för bland annat ny teknisk

utrustning till nya ledamöter

Från anslaget utgår medel för riksdagsförvaltningen. Kostnaderna avser bl.a.

löner, administration, fastighetsförvaltning, intern service, säkerhet,

datateknik, förlagsverksamhet, bibliotek och informationsverksamhet.

 Utgifter som tidigare belastade anslaget A4 Riksdagens byggnader m.m. har

förutom vissa byggnadsinvesteringar förts över till anslaget för

förvaltningskostnaderna. Förvaltningsstyrelsen har beslutat föreslå riksdagen

att de byggnadsinvesteringar som avser förvärv och ombyggnad av fastigheter och

som tidigare finansierats genom anslag i stället finansieras genom lån i

Riksgäldskontoret.

 Budgetförslaget syftar till att det parlamentariska arbetet kan bedrivas

effektivt och rationellt samt till att skapa goda arbetsförhållanden för

riksdagens ledamöter. En viktig uppgift är att informera om riksdagens arbete

och dess arbetsformer.

 Inom administrationen fortsätter arbetet med utveckling av de administrativa

rutinerna i syfte att rationalisera verksamheten. Bl.a. avsätts medel för nya

lokala ADB-system för personal-, löne- och ekonomi-administrationen i linje med

utvecklingen inom statsförvaltningen i övrigt. Inom utbildningsområdet avsätts

medel för en fortsatt kompetensutveckling, bland annat språkutbildning.

 Riksdagens lokalbestånd omfattar ca 120 000 kvm BTA (totalarea) samt 112

bostadslägenheter.

 Boendeförhållandet för ledamöter med ordinarie bostad utanför Stor-Stock-

holmsområdet är för närvarande sådant att 140 ledamöter bor på sina kontorsrum i

Ledamotshuset och 112 ledamöter bor i riksdagens lägenheter i Stockholms

innerstad. Behovet av fler övernattningslägenheter utanför riksdagen är stort

och förvaltningskontoret bedömer att ytterligare minst 100 lägenheter behöver

anskaffas inom några år. För att tillgodose den största delen av detta behov

begär förvaltningskontoret medel för fullföljande och nyanskaffning av

bostadsprojekten Aurora 2 resp Kvasten 8 vilka skulle ge ett sammanlagt

tillskott på 70-75 lägenheter.

 För kvarteret Aurora 2 erfordras 7,5 miljoner kronor för projektering samt

vissa evakueringskostnader för den under 1996 förvärvade fastigheten.

Återstående medelsbehov för ombyggnad inkl inredning och utrustning samt moms

beräknas till 42 500 000 under åren 1998 och 1999. Fastigheten kommer att

inrymma 40-45 lägenheter med inflyttning hösten 1999. Kostnaden per lägenhet

beräknas totalt till 1,5 milj kronor, vilket motsvarar 148 00 kronor per m2

exkl. moms, lös inredning och utrustning.

 För kvarteret Kvasten 8 erfordras 40,5 miljoner kronor för förvärv av del i

fastigheten Kvasten 8 och ombyggnad. Fastigheten är belägen i hörnet av

Norrlandsgatan och Mäster Samuelsgatan inom stadsdelen Norrmalm i Stockholm.

Fastigheten ägs idag av Postfastigheter AB genom sitt dotterbolag

Fastighetsaktiebolaget Kvasten 8. Byggnaden uppfördes 1858 och en genomgripande

ombyggnad ägde rum 1899. Förvaltningskontoret har sedan hösten 1994 med

Postfastigheter AB utrett olika ombyggnadsalternativ och möjligheten till ett

samägande, där Postfastigheter AB skall disponera butiker och kontor och

riksdagen 28-30 lägenheter. Ett förslag föreligger nu där Postfastigheter AB och

riksdagen blir hälftenägare av den ombyggda fastigheten. Ombyggnaden beräknas

kunna ske under 1997 och våren 1998 med inflyttning hösten 1998.

 Återstående medelsbehov för ombyggnad inkl inredning och utrustning samt moms

beräknas till 31,1 miljoner kronor år 1998. Den totala kostnaden per lägenhet

beräknas till 1,6 miljoner kronor vilket fördelat på bruttoarean motsvarar

16 750 kronor per m2 BTA exkl. moms, lös inredning och utrustning.

 Riksdagens byggnader på Helgeandsholmen och i kvarteren Mars/ Vulcanus och

Cephalus utrustades i samband med ombyggnaderna 1980-83 med en automatisk

brandlarmanläggning. Anläggningen går nu inte längre att bygga ut och

reservdelar har utgått ur sortimentet. För brandlarmanläggningen erfordras 10

miljoner kronor under 1997 för utbyte till en automatisk brandlarmanläggning

inom riksdagens byggnader på Helgeandsholmen och i kvarteren Mars/Vulcanus och

Cephalus, samt nyanskaffning av automatisk brandlarm i kvarteret Kungliga

Trädgården 3.

 Totalt beräknas kostnaden för nya brandlarmanläggningar, inkl vissa till-

hörande brandskyddsåtgärder, uppgå till 20 miljoner kronor exkl. moms.

Medelsutfallet kan beräknas till 10 miljoner kronor under 1997 och lika mycket

under 1998.

 För övriga byggnadsinvesteringar i riksdagens fastighetsbestånd beräknas

medelsbehovet under 1997 till 8 miljoner kronor.

 Riksdagens förvaltningskontor avser att finansiera samtliga byggnads-

investeringar om 48 miljoner kronor med lån från Riksgäldskontoret. Riksdagen

bör därför bevilja förvaltningskontoret en låneram om 48 miljoner kronor. Medel

för ränta och amortering av lånen har beräknats i förslaget till anslag.

 Budgetförslaget inom IT-området präglas av en konsolidering av befintlig

informationsteknik, dvs några nya funktioner är inte aktuella att införa under

budgetåret. Däremot föreslås en kraftig satsning på ökad säkerhet, förbättrade

övervakningsmöjligheter och ökad tillgänglighet inom ramen för den befintliga

IT-plattformen.

 En ökad satsning på användarstöd i form av kvällsjour och viss jour under

helger görs också. Under tre kvällar per vecka under de veckor riksdagen

sammanträder kommer det att finnas användarstöd tillgänglig på kvällstid. Vidare

avses jourpersonal vara tillgänglig under ca 45 helger per år.

 Satsningar på tillgänglighet i systemet och jourverksamhet samt fortsatt

intensiv utbildning av användarna kommer att minska det man brukar kalla de

dolda kostnaderna , som finns i alla datasystem. Med dolda kostnader avses bl a

sådana kostnader som uppkommer därför att användarna drabbas av långa väntetider

i datasystemet och krånglande utrustning.

 De nya bestämmelserna i ersättningslagen vad gäller tekniskt stöd till

ledamöterna innebär att i ledamöternas hem installeras tjänstetelefon som

bekostas av riksdagen. Vidare får alla ledamöter tillgång till fax i bostaden

och mobiltelefon. I budgeten har reserverats medel för investering i faxar och

mobiltelefoner till ledamöter som inte har sådan utrustning. De som redan har

tillgång till utrustningen fortsätter att använda den.

 För närvarande pågår ett utvecklingsprojekt för att ta fram ett system för

utskottens hantering av statsbudgeten. Systemet skall tas i drift till hösten

innevarande år. Medel har reserverats för fortsatt utveckling av systemet under

nästa budgetår.

 Ett annat utvecklingsprojekt som pågår har till syfte att under kommande höst

presentera riksdagen på en s.k. hemsida på Internet (World Wide Web). Riksdagen

har ett omfattande informationsmaterial som avses göras tillgängligt för

medborgarna via Internet. Det gäller information om såväl riksdagen som

institution som beslutsprocessen och riksdagens dokument. Denna verksamhet som

är helt ny kommer att under hela budgetåret 1997 bedrivas som ett projekt med en

ekonomisk ram som projektet får hålla sig inom. Avsikten är att under budgetåret

successivt utveckla system som möjliggör en långt driven automatik för att koda

och lägga in information på vår hemsida. Avsikten är vidare att få erfarenhet

och underlag för att senare kunna återkomma med förslag om permanent

organisation för verksamheten från och med 1998.

 Efterfrågan på information om riksdagen ökar kraftigt. I budgetförslaget

finns därför medel för aktiviteter som syftar till en förbättrad information.

Medel finns avsatta för driften av informationscentrum vid Västerlånggatan och

den från regeringskansliet övertagna EU-upplysningen. Den senare har endast

varit i drift några månader och det är i detta budgetförslag för tidigt att

avgöra om de tilldelade resurserna är tillräckliga för verksamheten. Medel har

dock reserverats för en eventuell utökning av verksamheten.

 Nettokostnaderna för tidningen Från Riksdag omtryckt 1987:876; ändrad senast 1995:345) om statligt

stöd till politiska partier lämnas stöd, dels som partistöd, dels som kanslistöd

för ett år i taget räknat fr.o.m. den 15 oktober. Parti stödet lämnas som

mandatbidrag. Kanslistödet som i princip är avsett endast för partier som är

företrädda i riksdagen, lämnas som grundstöd och tilläggstöd. Nu gällande belopp

för partistöd och kanslistöd fast-ställdes till sin nuvarande nivå år 1995

(prop. 1994/95:100 bil. 3, bet. 1994/95:KU34, rskr. 1994/95:191).

Regeringens överväganden

Resurser 1997

Ramanslag 145 200 tkr

De politiska partierna har en central roll i den svenska folkstyrelsen. Det är

därför av väsentlig betydelse för demokratin att de politiska partierna har

tillräckliga resurser för att bedriva sin opinionsbildande verksamhet. Det

statliga stödet till partierna är avsett att garantera detta. Mycket tyder på

att det under senare år blivit svårare att engagera medborgarna i partipolitisk

verksamhet. Genom Sveriges medlemskap i EU har partiernas verksamhetsområde

dessutom utökats med ytterligare en nivå, där de måste kunna följa och delta i

det europeiska samarbetet. Mot denna bakgrund föreslås att det statliga stödet

till de politiska partierna räknas upp med 30 miljoner kronor för år 1997.

Ökningen finansieras genom en indragning av motsvarande belopp från

anslagssparande under anslaget C 1. Regeringskansliet m.m. Enligt regeringens

bedömning bör den föreslagna nivån gälla även åren 1998 och 1999. De preliminära

beloppen för dessa år har dock beräknats med utgångspunkt i 1995/96 års nivå,

eftersom finansiering för dessa år saknas. Regeringen avser att återkomma i

denna fråga i nästa budgetproposition. Regeringen beräknar anslaget för år 1997

till 145 200 000 kronor.

 13

7 Centrala myndigheter

-------------------------------------------------------

D 1. Justitiekanslern

1994/95Utgift 8 3321) Anslagssparande 426

1995/96Anslag 11 481 Utgiftsprognos 11 500

 därav 1996 8 000

1997 Förslag 8 739

1998 Beräknat 9 051

1999 Beräknat 9 380

1) Beloppen anges i tusental kronor

Justitiekanslerns övergripande mål är att värna rättssäkerheten och förbättra

effektiviteten på den offentliga förvaltningens område, att på skaderegleringens

område se till att den enskilde kommer till sin rätt utan att det allmänna-

intresset sätts åt sidan, samt att bidra till en riktig rättstillämpning och

lagföring på tryckfrihetens och yttrandefrihetens områden.

 Justitiekanslern skall utöva tillsyn m.m. på den offentliga förvaltningens

område. Han skall vidare besluta i skaderegleringsfrågor och utföra vissa

processförande uppgifter. Justitiekanslern skall dessutom fullgöra vissa åklag-

aruppgifter på tryckfrihetens och yttrandefrihetens områden.

 Till justitiekanslerns arbetsuppgifter hör även att vara regeringens juri-

diske rådgivare, att bevaka statens rätt samt att fullgöra vissa uppgifter en-

ligt 8 kap. rättegångsbalken, datalagen (1973:289) och lagen (1990:484) om över-

vakningskameror m.m. Härutöver är justitiekanslern chef för myndigheten

Justitiekanslern (JK).

 Riksrevisionsverket har inte haft några invändningar i revisionsberättelsen

avseende Justitiekanslern för år 1994/95.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Justitiekanslerns övergripande mål skall ligga fast.

Resurser 1997

Ramanslag 8 739 tkr

Utifrån resultatredovisningen i årsredovisningen är regeringens bedömning att

verksamheten har utförts med en hög effektivitet. Trots att antalet inkommande

ärenden ökade under budgetåret 1994/95 har JK under budgetåret 1995/96 minskat

ärendebalansen och förbättrat balansens åldersstruktur så att andelen äldre

ärenden i balans minskat.

 JK beviljades för budgetåret 1994/95 en merutgift på 0,5 miljoner kronor för

att täcka kostnaderna för en extra handläggare. Möjligheten för JK att upprepa

tidigare goda verksamhetsresultat försämras utan detta resurstillskott, särskilt

om antalet inkommande ärenden fortsätter att öka. För att JK skall kunna

bibehålla en verksamhet med låga ärendebalanser och korta handläggningstider bör

enligt regeringens bedömning anslaget tillföras en miljon kronor för budgetåret

1997. Ett ytterligare skäl till en anslagsförstärkning är att JK hittills inte i

önskvärd omfattning kunnat prioritera inspektionsverksamheten.

Anslagsförstärkningen föreslås finansieras genom motsvarande minskning av dels

anslaget F 7. Diverse kostnader för rättsväsendet (400 000 kronor), dels

anslaget C 1. Domstolsväsendet m.m. (600 000 kronor). För åren 1998 och 1999

beräknas utgifterna uppgå till 9 051 000 kronor respektive 9 380 000 kronor.

D 2. Datainspektionen

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 21 5591) Anslagssparande 1 314

1995/96Anslag 33 994 Utgiftsprognos 33 200

 därav 1996 22 400

1997 Förslag 23 444

1998 Beräknat 24 248

1999 Beräknat 25 112

1) Beloppen anges i tusental kronor

Datainspektionens övergripande mål är följande:

- Automatisk databehandling av personuppgifter skall inte medföra otillbörligt

 intrång i enskildas personliga integritet. Målet skall nås utan att

 användningen av teknik onödigt hindras eller försvåras.

- God sed skall iakttas i kreditupplysnings- och inkassoverksamhet.

 Datainspektionen prövar frågor om tillstånd och utövar tillsyn enligt

datalagen (1973:289), kreditupplysningslagen (1973:1173) och inkasso-lagen

(1974:182) samt utfärdar licens enligt datalagen. Inspektionen utövar dessutom

tillsyn enligt lagen (1987:1231) om automatisk databehandling vid

taxeringsrevision, m.m.

 Kostnaderna för inspektionens verksamhet täcks genom avgifter. Inkomsterna

redovisas på statsbudgetens inkomstsida under inkomsttiteln 2552 Övriga

offentligrättsliga avgifter.

 Riksrevisionsverket har inte haft några invändningar i revisionsberättelsen

avseende Datainspektionen för år 1994/95.

 14

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Datainspektionens övergripande mål skall ligga fast.

Resurser 1997

Ramanslag 23 444 tkr

Förändringar på området

Datainspektionen har genom ett bemyndigande från regeringen givits möjlighet att

utfärda generella föreskrifter för personregister inom bestämda verksamheter.

Register som inrättas och förs i enlighet med sådana regler undantas från

tillståndsplikt. Inspektionen har meddelat generella föreskrifter för vissa

personregister i kommunal verksamhet, församlingsregister och ministerialböcker

i Svenska kyrkans verksamhet, vissa personregister i statlig och

landstingskommunal forskningsverksamhet, vissa direktreklamregister, vissa

tillståndspliktiga personregister i försäkringsrörelse och för

protokollsregister hos kommuner och landsting.

 Inom EU har det beslutats direktiv om dataskydd, Europaparlamentets och rådets

direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med

avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana

uppgifter. Den svenska datalagstiftningen skall inom tre år vara anpassad till

dessa direktiv. Regeringen har beslutat att en parlamentariskt sammansatt

kommitté skall analysera på vilket sätt EG-direktivet skall genomföras i svensk

lagstiftning samt att kommittén skall lägga förslag till en ny lag på området.

Utredningsarbetet skall vara avslutat senast den 31 mars 1997 (dir. 1995:91).

Vad detta kan innebära för Datainspektionens framtida verksamhet är ännu för

tidigt att uttala sig om.

Resultatbedömning

Det är svårt att mäta effekten av Datainspektionens verksamhet i förhållande

till de övergripande målen. Det är därför godtagbart att inspektionen tills

vidare i årsredovisningen redovisar vilka prestationer myndigheten utfört. Det

är dock angeläget att inspektionen arbetar vidare med att finna sätt att påvisa

effekterna av verksamheten.

 Antalet genomförda inspektioner har, helt i enlighet med statsmakternas

intentioner, ökat från 84 till 141 (68 %) 1994/95 jämfört med 1993/94.

Kostnaden per avgjort tillståndsärende ökade med 13 % under samma period. Vad

denna ökning beror på är oklart. En fortsatt ökning av kostnaden per

tillståndsärende under innevarande och kommande budgetår är dock att vänta

eftersom de generella föreskrifterna för personregister leder till att i första

hand antalet okomplicerade tillståndsärenden minskar.

 Datainspektionens nya organisation som trädde i kraft den 1 mars 1995 bör ha

underlättat inspektionens ändring av verksamhetsinriktning mot en ökad

inspektionsverksamhet. Vad gäller övriga ärenden, dvs. tillståndsansökningar och

tillsynsärenden föranledda av klagomål från enskilda eller uppgifter i

massmedia, översteg 1994/95 antalet avgjorda sådana ärenden antalet inkomna.

Antalet balanserade ärenden har därmed minskat.

 Regeringens bedömning är att verksamhetens nuvarande omfattning är väl avvägd

och regeringen anser därför att Datainspektionen bör anvisas ett anslag som är

oförändrat i förhållande till innevarande budgetår.

 För åren 1998 och 1999 beräknas utgifterna uppgå till 24 248 000 kronor

respektive 25 112 000 kronor.

D 3. Sametinget

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 10 0151) Anslagssparande 1 084

1995/96Anslag 15 082 Utgiftsprognos 16 694

 därav 1996 11 051

1997 Förslag 10 497

1998 Beräknat 10 769

1999 Beräknat 11 018

1 Beloppen anges i tusental kronor

Sametinget är en statlig förvaltningsmyndighet och samtidigt ett samiskt

folkvalt organ. Sametinget inledde sin verksamhet i augusti 1993. De

övergripande målen är enligt sametingslagen (1992:1433) att verka för en levande

samisk kultur och därvid ta initiativ till verksamheter och föreslå åtgärder som

främjar denna kultur. Sametinget skall bl.a. medverka i samhällsplaneringen och

bevaka att samiska behov beaktas.

 Sametinget har sedan starten år 1993 befunnit sig i ett uppbyggnadsskede

vilket är förklaringen till anslagssparandet.

Regeringens överväganden

Resurser år 1997

Ramanslag 10 497 tkr

Sametingets årsredovisning föranleder inga anmärkningar från Riks-

revisionsverket. Eftersom tinget inledde sin verksamhet år 1993 kan man inte på

detta stadium kräva en redovisning av effekterna vad gäller myndighetsdelen.

Dock behöver Sametinget generellt införa kvalitetsaspekten i nästa

årsredovisning samt resultatmått för verksamhetsgrenarna. Det bör även finnas

verksamhetsmål för samtliga verksamhetsgrenar. Regeringen anser att fastställa

sådana verksamhetsmål.

 Vad gäller EU och mål 6-medel är Sametinget att jämställa med de länsvisa

beslutsgrupper som inrättats för att handlägga och besluta avseende de

projektansökningar som kan bli föremål för EU-finansiering. Kostnaderna beräknas

sammantaget till 600 000 kronor varav 25% skall finansieras nationellt, dvs. 150

000 kronor. Detta belopp föreslår regeringen tillföras Sametinget. För åren 1998

och 1999 beräknas utgifterna uppgå till 10 769 999 kronor respektive 11 018 000

kronor.

 15

8 Mediefrågor

I verksamhetsområdet ingår presstödet, stödet till radio- och kassettidningar

och de statliga myndigheterna inom press-, radio- och TV-området.

Uppdragen för Presstödsnämnden och Taltidningsnämnden ligger fast. Vissa medel

överförs till nämndernas förvaltningsanslag från anslaget för stöd till radio-

och kassettidningar. Det sistnämnda minskas också tillfälligt med anledning av

att upphandlingsbehovet för radiotidningsmottagare kommer att vara litet under

år 1997. Regeringen föreslår i prop. 1996/97:3 om kulturpolitik vissa för-

ändringar i presstödet. Dessa förändringar påverkar dock inte anslagets storlek.

Radio- och TV-verket föreslås få ytterligare resurser bl.a. till följd av att

verket ges beställaransvar för mediestatistik.

Regeringen föreslår ingen ändring av Presstödsnämndens och Taltidningsnämndens

verksamheter. Vissa medel överförs dock till förvaltningsanslaget från anslaget

för stöd till radio- och kassettidningar för förstärkning av kansliets resurser

för upphandling samt effektivisering av taltidningsverksamheten. Regeringen

föreslår vidare i propositionen 1996/97:3 om kulturpolitik vissa förändringar i

presstödet. Bl.a. föreslås en höjning av distributionsstödet och en avveckling

av utvecklingsstödet. Den huvudsakliga inriktningen för presstödet ligger dock

fast. Detta gäller även för stödet till radio- och kassettidningar. Det

sistnämnda minskas tillfälligt år 1997 med anledning av att upphandlingsbehovet

för radiotidningsmottagare kommer att vara litet under året.

 Regeringens bedömning är att den följande treårsperioden kommer att präglas av

att antalet aktörer på radio- och TV-området ökar bl.a. till följd av ny digital

teknik. Tillsynen av antalet nya tillståndshavare för den privata lokalradion

och den allt snabbare utvecklingen av ny teknik m.m. innebär att ytterligare

resurser bör tillföras Radio- och TV-verket.

 I enlighet med ett principbeslut som riksdagen fattat om ansvar för den

statliga statistiken (prop. 1992/93:101, bet. 1992/93:FiU7, rskr. 1992/93:122)

har medel för mediestatistik beräknats under anslaget för Radio- och TV-verket.

Det innebär att verket får ett beställaransvar för statistik rörande radio och

TV. Verket tillförs även ytterligare resurser för att följa den tekniska

utvecklingen och för att följa utvecklingen av radio- och TVbranschen i stort.

Verket ges därmed större möjligheter att utveckla metoder för analyser och för

att bedriva analyser inom radio- och TV-området.

 I prop. 1995/96:161 om en radio och TV i allmänhetens tjänst föreslog

regeringen att programföretagen årligen skall följa upp och redovisa hur public

serviceuppdraget uppfyllts. Riksdagen anslöt sig till förslaget. Regeringen

avser att besluta att uppföljningsrapporten skall ges in till

Granskningsnämnden för radio och TV. Nämnden bör bedöma om rapporten ger

riksdag, regering och allmänheten tillräckligt underlag.

 Betänkandena Kulturpolitikens inriktning (SOU 1995:84) och Vårt dagliga blad -

stöd till svensk dagspress (SOU 1995:37) samt departementspromemorian

Distributionsstödet till dagspressen (Ds 1996:5) och remissyttranden över dessa

har tillsammans med årsredovisningar och fördjupade anslagsframställningar legat

till grund för regeringens bedömning av resultatet inom verksamhetsområdet

mediefrågor. Enligt regeringens bedömning är resultatet av verksamheten

sammanfattningsvis i allt väsentligt tillfredsställande. Regeringen utvecklar

denna bedömning i propositionen om kulturpolitik samt nedan under resp. anslag

inom detta verksamhetsområde.

Övriga anslagsfrågor

Anslaget Avveckling av Radionämnden, Kabelnämnden, Närradionämnden och Styrelsen

för lokalradiotillstånd som var uppfört under elfte huvudtiteln under budgetåret

1995/96 behövs inte i statsbudgeten för budgetåret 1997. Uppdraget att avveckla

den återstående organisationen av de gamla radio- och TV-myndigheterna har

slutförts av den särskilde utredaren. Kostnaden för avvecklingen har uppgått

till totalt 3 335 000 kronor.

E 1. Presstödsnämnden och Taltidningsnämnden

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 4 823 1) Anslagssparande 1 385

1995/96Anslag 7 922 Utgiftsprognos 8 645

 därav 1996 6 404

1997 Förslag 5 536

1998 Beräknat 5 488

1999 Beräknat 5 668

1 Beloppen anges i tusental kronor

Presstödsnämnden har i huvudsak till uppgift att fördela det statliga stödet

till dagspressen. Nämnden disponerar anslagen E 1 och E 2.

 Taltidningsnämnden har i huvudsak till uppgift att fördela det statliga stödet

till radio- och kassettidningar. Nämnden disponerar anslaget E 3.

 De två nämndernas förvaltningsuppgifter fullgörs av Presstödsnämndens kansli.

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar på ett stort an-

slagssparande. Prognosen för anslagsbelastningen under innevarande budgetår

visar dock att anslagssparandet kommer att bli betydligt mindre. Den

huvudsakliga orsaken till anslagssparandet är att vissa planerade

konsultinsatser troligen inte kommer att kunna genomföras förrän efter

årsskiftet.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Målet för Presstödsnämnden är att värna mångfalden på dagstidningsmarknaden

genom att fördela det statliga stödet till dagspressen.

 Målet för Taltidningsnämnden är att förbättra tillgången till innehållet i

dagstidningar för synskadade, sådana funktionshindrade som inte förmår hålla i

eller bläddra i en tidning, samt afatiker och dyslektiker, genom att fördela det

statliga stödet till radio- och kassettidningar.

Resurser 1997

Ramanslag 5 536 tkr.

Övrigt

Regeringen redovisar i propositionen 1996/97:3 om kulturpolitik förslag om

presstödets framtida utformning.

 Betänkandet Vårt dagliga blad - stöd till svensk dagspress (SOU 1995:37) samt

departementspromemorian Distributionsstödet till dagspressen (Ds 1996:5) och

remissyttranden över dessa har legat till grund för regeringens fördjupade

prövning av Presstödsnämndens verksamhet. Vidare har Presstödsnämndens och

Taltidningsnämndens årsredovisning och fördjupade anslagsframställningar vägts

in i denna bedömning samt utgjort grund för den fördjupade prövningen av

Taltidningsnämndens verksamhet. RRV:s revisionsberättelse innehåller inte några

invändningar.

 Sammanfattningsvis är det regeringens bedömning att Presstödsnämnden och

Taltidningsnämnden i allt väsentligt bedriver sina verksamheter effektivt

utifrån uppsatta mål. Denna bedömning utvecklas under anslagen för presstöd

resp. stöd till radio- och kassettidningar.

 Regeringen drar således slutsatsen att uppdragen för Presstödsnämnden och

Taltidningsnämnden bör ligga fast. Övergripande mål för Presstödsnämndens

verksamhet skall vara att värna mångfalden på dagstidningsmarknaden genom att

fördela det statliga stödet till dagspressen. Övergripande mål för

Taltidningsnämnden skall vara att förbättra tillgången till innehållet i

dagstidningar för synskadade, sådana funktionshindrade som inte förmår hålla i

eller bläddra i en tidning, samt afatiker och dyslektiker, genom att fördela det

statliga stödet till radio- och kassettidningar.

 Omformuleringen av de övergripande målen innebär ingen förändring av

verksamhetsinriktningen.

 Enligt presstödsförordningen (1990:524) får Presstödsnämnden meddela de

föreskrifter som behövs för verkställigheten av förordningen. Pressutredningen

-94 anser att nämndens möjligheter att meddela generella föreskrifter borde

utnyttjas mer, och att de föreskrifter som behövs borde sammanföras och kungöras

(SOU 1995:37, s. 191). Regeringen har för avsikt att under hösten 1996 besluta

en författningsändring som innebär att nämndens föreskrifter skall kungöras i

Kulturrådets författningssamling.

 Som framgår av redovisningen under anslaget Stöd till radio- och

kassettidningar har Taltidningsnämnden föreslagit att en funktion med centralt

ansvar för upphandling av utrustning och service samt löpande effektivisering av

taltidningsverksamheten inrättas vid Presstödsnämndens kansli. Detta beräknas

medföra en betydande kostnadssänkning på anslaget Stöd till radio- och

kassettidningar. Regeringen föreslår att 500 000 kronor överförs från anslaget

Stöd till radio- och kassettidningar till anslaget Presstödsnämnden och

Taltidningsnämnden för att förstärka kansliets resurser för upphandling samt

effektivisering av taltidningsverksamheten.

 Regeringen föreslår att en besparing tas ut på anslaget med 265 000 kronor år

1997. För år 1998 beräknas en besparing på 159 000 kronor tas ut på anslaget.

Vidare föreslår regeringen att Presstödsnämnden för år 1997 beviljas en låneram

i Riksgäldskontoret på 400 000 kronor.

 Mot bakgrund av vad som ovan sagts föreslår regeringen att 5 536 000 anvisas

anslaget för år 1997. För år 1998 beräknas utgifterna uppgå till 5 488 000

kronor. Beräkningen utgår från att uppdragen för Presstödsnämnden och

Taltidningsnämnden kommer att vara oförändrade. För år 1999 beräknas utgifterna

uppgå till 5 668 000 kronor.

-------------------------------------------------------

E 2. Presstöd

1994/95Utgift 487 5251) Utgiftsprognos960 465

1995/96Anslag 989 502därav

 1996526 244

1997 Förslag 541 579

1998 Beräknat541 579

1999

Beräknat

541 579

 16

-------------------------------------------------------

1) Beloppen anges i tusental krronor

Anslaget disponeras av Presstödsnämnden i enlighet med bestämmelserna i

presstödsförordningen (1990:524). Faktorer som styr utgifterna på anslaget är

bl.a. antalet stödberättigade tidningar samt storleken av de stödmottagande

tidningarnas upplagor. Presstödet skall i enlighet med regeringens bedömning i

propositionen 1996/97:3 om kulturpolitik verka för att värna mångfalden på

dagstidningsmarknaden i syfte att främja en allsidig nyhetsförmedling och

opinionsbildning.

Regeringens överväganden

Resurser 1997

Ramanslag 541 579 tkr.

Övrigt

Regeringen redovisar i propositionen 1996/97:3 om kulturpolitik förslag om

presstödets framtida utformning. Bl.a. föreslås en höjning av

distributionsstödet samt en avveckling av utvecklingsstödet.

Regeringen föreslår att anslagen för driftsstöd till dagspressen samt

distributionsstöd till dagspressen redovisas under ett gemensamt ramanslag

benämnt Presstöd. Som en post under detta anslag skall också täckande av

förluster vid statlig kreditgaranti till dagspressen redovisas.

 Betänkandet Vårt dagliga blad - stöd till svensk dagspress (SOU 1995:37) samt

departementspromemorian Distributionsstödet till dagspressen (Ds 1996:5) och

remissyttranden över dessa har tillsammans med Presstödsnämndens årsredovisning

och fördjupade anslagsframställning legat till grund för regeringens fördjupade

prövning av presstödet. Regeringens ställningstaganden redovisas i propositionen

om kulturpolitik. Sammanfattningsvis drar regeringen slutsatsen att presstödet i

allt väsentligt används på ett effektivt sätt och ger de resultat som stödet

syftar till.

 Utfallsutvecklingen för närmast föregående budgetår innebär ingen an-

märkningsvärd avvikelse från anvisade medel. Prognosen för innevarande budgetår

visar däremot att belastningen på det nuvarande anslaget för driftsstöd kommer

att bli mindre än vad som budgeterats.

 Regeringen föreslår i propositionen 1996/97:3 om kulturpolitik att nivån på

distributionsstödet till dagspressen höjs genom att örestalen för stödet skrivs

upp med 6 procent. Med utgångspunkt från ett oförändrat antal stödberättigade

tidningar och oförändrade upplagor beräknas höjningen innebära en ökning av

utgifterna för distributionsstöd med ca 4,4 miljoner kronor år 1997. Samtidigt

föreslås att dagstidningsbegreppet förändras, vilket innebär att utgifterna för

driftsstöd troligen kommer att minska. Regeringen bedömer därför att höjningen

av distributionsstödet ryms inom anslaget för presstöd år 1997.

 Vidare föreslås i propositionen om kulturpolitik att utvecklingsstödet till

dagspressen skall avvecklas. Utvecklingsstöd kan bl.a. ges i form av en statlig

kreditgaranti. Till och med budgetåret 1995/96 har ett åtagande för 6,3 miljoner

kronor gjorts. Några förluster i garantisystemet beräknas inte för år 1997,

varför anslagsposten budgeterats till 1 000 kronor. Avgifter har under

budgetåret 1994/95 betalats med ett belopp som uppgår till 63 000 kronor.

 Mot bakgrund av vad som ovan sagts föreslår regeringen att 541 579 000 kronor

anvisas anslaget för år 1997. För åren 1998 och 1999 beräknas ingen förändring

av utgifterna. Beräkningen utgår från ett oförändrat antal stödberättigade

tidningar jämfört med år 1997.

E 3. Stöd till radio- och kassettidningar

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 115 3601) Utgiftsprognos 191 700

1995/96Anslag 191 700 därav 1996 127 876

1997 Förslag 123 700

1998 Beräknat127 300

1999 Beräknat127 300

1) Beloppen anges i tusental kronor

Anslaget disponeras av Taltidningsnämnden i enlighet med bestämmelserna i

förordningen (1988:582) om statligt stöd till radio- och kassettidningar. Stödet

till radio- och kassettidningar skall förbättra tillgången till innehållet i

dagstidningar för synskadade, sådana funktionshindrade som inte förmår hålla i

eller bläddra i en tidning, samt afatiker och dyslektiker.

Regeringens överväganden

Resurser 1997

Ramanslag 123 700 tkr.

Taltidningsnämndens årsredovisning och fördjupade anslagsframställning har legat

till grund för regeringens fördjupade prövning av stödet till radio- och

kassettidningar. Utöver vad som framgår i denna proposition redovisas

regeringens ställningstaganden i propositionen 1996/97:3 om kulturpolitik.

Regeringen bedömer att målet för stödet i stort har uppnåtts. Enligt

Taltidningsnämndens årsredovisning täcker utgivningen av taltidningar nära nog

hela landet, varför de flesta synskadade kan abonnera på en dagstidning. Vid

utgången av budgetåret 1994/95 gavs 81 dagstidningar ut som taltidningar, varav

61 som radiotidningar, 17 som kassettidningar och 6 som RATS-tidningar (tre

tidningar utkom som både radiotidning och RATS-tidning, radiosänd

talsyntestidning för synskadade).

 I november 1995 gav regeringen Taltidningsnämnden i uppdrag att undersöka de

tekniska och ekonomiska förutsättningarna för den framtida

taltidningsverksamheten. Bakgrunden till regeringsuppdraget var bl.a. att verk-

samheten med RATS inte har utvecklats på det sätt man hoppats på, samt att ett

utgiftstak införts vid anslagstilldelningen. Det sistnämnda innebär att

betydande kostnadseffektiviseringar krävs för att utbyggnaden av verksamheten

skall kunna fortsätta. En annan utgångspunkt för uppdraget var två

riksdagsmotioner (motion 1993/94:K808 samt motion 1994/95:K805) om

taltidningsutvecklingen.

 Taltidningsnämnden har redovisat uppdraget i en rapport, som överlämnades till

regeringen i mars 1996. I rapporten föreslås bl.a. att en funktion med centralt

ansvar för upphandling av utrustning och service samt löpande effektivisering av

taltidningsverksamheten inrättas vid Presstödsnämndens kansli. Detta beräknas ge

en årlig nettokostnadsminskning med ca 900 000 kronor. Det finansiella utrymme

som kan skapas föreslås i första hand utnyttjas för att förbättra den

geografiska spridningen av taltidningar. Enligt nämndens rapport bör RATS på

kort sikt vara huvudalternativet för svenska digitala taltidningar. Inriktningen

på längre sikt bör enligt rapporten vara att göra en upphandling av digitala

taltidningssystem, där en leverantörsspecifik paketlösning och en lösning som

baseras på öppna system samt Internet och World Wide Web kan offereras.

Regeringen har för avsikt att uppdra åt Taltidningsnämnden att utreda

möjligheterna att göra en kravspecifikation för ett taltidningssystem baserat på

öppna standarder. Ur kostnadshänseende kan det enligt rapporten finnas skäl för

Taltidningsnämnden att verka för ökad användning av digital taltidningsteknik.

 Med anledning av Taltidningsnämndens förslag föreslår regeringen att 500 000

kronor överförs från anslaget Stöd till radio- och kassettidningar till anslaget

Presstödsnämnden och Taltidningsnämnden, för att förstärka kansliets resurser

för upphandling samt effektivisering av taltidningsverksamheten.

 Utfallsutvecklingen för närmast föregående och innevarande budgetår innebär

ingen anmärkningsvärd avvikelse från anvisade medel.

 Av Taltidningsnämndens fördjupade anslagsframställning framgår att behovet av

medel på anslaget tillfälligt minskar år 1997 med anledning av att

upphandlingsbehovet för radiotidningsmottagare då kommer att vara litet.

Regeringen föreslår därför att 3 600 000 kronor tillfälligt förs bort från

anslaget år 1997.

 Mot bakgrund av vad som ovan sagts föreslår regeringen att 123 700 000 kronor

anvisas anslaget för år 1997. För åren 1998 och 1999 beräknas utgifterna uppgå

till 127 300 000 kronor för vardera året.

 17

E 4. Radio- och TV-verket

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 6 2131) Anslagssparande 1 108

1995/96Anslag 11 130 Utgiftsprognos 11 130

 därav 1996 7 424

1997 Förslag 8 016

1998 Beräknat 8 068

1999 Beräknat 8 348

1) Beloppen anges i tusental kronor

Radio- och TV-verket har till uppgift att besluta i frågor om tillstånd, av-

gifter och registrering som rör ljudradio- och televisionssändningar riktade

till allmänheten i de fall uppgifterna inte ligger på regeringen eller någon

annan särskilt angiven myndighet.

 Verket ansvarar även för registrering och avgiftshantering, har tillsyn över

efterlevnaden av regler som inte gäller innehållet i sändningarna samt beslutar

om sanktioner vid bristande efterlevnad av sådana regler och vid uteblivna

avgifter. Verket skall följa utvecklingen i fråga om radio- och TV-sändningar

till allmänheten.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Målet för Radio- och TV-verket är att främja möjligheterna till mångfald i radio

och television genom att ansvara för all tillståndsgivning i enlighet med de

särskilda lagarna för ljudradio- och televisionssändningar riktade till

allmänheten i de fall uppgifterna inte ligger på regeringen eller någon annan

särskilt angiven myndighet.

Resurser 1997

Ramanslag 8 016 tkr

Beräknade avgiftsinkomster 349 120 tkr

Betänkandet Kulturpolitikens inriktning (SOU 1995:84) och remissyttranden över

detta samt Radio- och TV-verkets årsredovisning och fördjupade

anslagsframställning har legat till grund för regeringens fördjupade prövning av

Radio- och TV-verkets verksamhet. Enligt regeringens bedömning har Radio- och

TV-verket i allt väsentligt uppfyllt målen för verksamheten om att svara för

tillståndsgivning i enlighet med de särskilda lagarna för ljudradio- och

televisionssändningar riktade till allmänheten. Behörigheten för alla innehavare

av lokalradiotillstånd har setts över och en årlig rutin har införts för

kontroll av att förutsättningarna för närradiotillstånd består. Målsättningen

att öka kunskapen hos aktörerna på radio- och TV-området har uppnåtts genom

löpande information om verkets viktigare avgöranden m.m. I enlighet med ett

principbeslut riksdagen fattat om ansvar för den statliga statistiken (prop.

1992/93:101, bet. 1992/93:FiU7, rskr. 1992/93:122) har medel för mediestatistik

fr.o.m. budgetåret 1997 beräknats under anslaget för Radio- och TV-verket. Det

innebär att verket får ett beställaransvar för offentlig mediestatistik rörande

radio och TV. Verket får därmed i uppdrag att förse regeringen och andra

intressenter med erforderlig statistik för hela radio- och TV-området.

 Radio- och TV-verket får en låneram i Riksgäldskontoret på 200 000 kronor för

år 1997.

 RRV:s revisionsberättelse innehåller inte några invändningar.

 Utfallsutvecklingen för Radio- och TV-verket närmast föregående och inne-

varande budgetår innebär ingen anmärkningsvärd avvikelse från anvisade medel.

 Radio- och TV-verkets verksamhet svarar mot en effektiv användning av insatta

resurser. Regeringens bedömning är dock att den följande treårsperioden kommer

att präglas av att antalet aktörer på radio- och TV- området ökar bl.a. till

följd av ny digital teknik. Aktiviteten för att följa utvecklingen bör därför

intensifieras. Tillsynen av behörigheten för lokalradions tillståndshavare och

den allt snabbare utvecklingen av ny teknik m.m. inom området innebär att

ytterligare resurser bör tillföras Radio- och TV-verket.

 Målet för Radio- och TV-verket är att främja möjligheterna till mångfald i

radio och television genom att ansvara för all tillståndsgivning i enlighet med

de särskilda lagarna för ljudradio- och televisionssändningar riktade till

allmänheten i de fall uppgifterna inte ligger på regeringen eller någon annan

särskilt angiven myndighet. Omformuleringen av det övergripande målet innebär

ingen förändring av verksamhetsinriktningen.

 En besparing tas ut med 219 000 kronor år 1997. För år 1998 beräknas en

besparing på 219 000 kronor tas ut på anslaget.

 För 1998 beräknas utgifterna uppgå till 8 068 000 kronor. För år 1999 beräknas

utgifterna till 8 348 000 kronor. Beräkningarna utgår från oförändrad

verksamhet.

 Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att 8 016 000 kronor anvisas

till Radio- och TV-verket för år 1997.

 18

E 5. Granskningsnämnden för radio och TV

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 4 8111) Anslagssparande 1 386

1995/96Anslag 10 196 Utgiftsprognos 10 196

 därav 1996 7 277

1997 Förslag 6 671

1998 Beräknat 6 653

1999 Beräknat 6 864

1) Beloppen anges i tusental kr

Granskningsnämnden för radio och TV skall utöva tillsyn över efterlevnaden av

regler för sändningarnas innehåll i fråga om ljudradio- och TV-sändningar till

allmänheten. Nämnden skall också följa innehållet i utländska ljudradio- och

TV-sändningar som riktas till den svenska allmänheten och bör rapportera sina

iakttagelser till regeringen och/eller berörd myndighet.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Målet för Granskningsnämnden för radio och TV är att verka för att

programföretagen följer reglerna för sändningarnas innehåll i fråga om

ljudradio- och TV-sändningar till allmänheten genom efterhandsgranskning av

innehållet i sändningarna.

Resurser 1997

Ramanslag 6 671 tkr

Betänkandet Kulturpolitikens inriktning (SOU 1995:84) och remissyttranden över

detta samt Granskningsnämndens årsredovisning och fördjupade

anslagsframställning har legat till grund för regeringens fördjupade prövning av

Granskningsnämnden.

 Enligt regeringens bedömning har Granskningsnämnden för radio och TV i allt

väsentligt uppfyllt målen för verksamheten om att i efterhand granska program i

samtliga sändningsformer inom sitt ansvarsområde. Ärendehanteringen har varit

god, men handläggningstiderna bör dock enligt nämnden kunna förkortas.

Målsättningen att öka kunskapen hos aktörerna på radio- och TV-området har

uppnåtts genom att nämnden löpande informerar om besluten. Andelen

initiativärenden har ökat. Granskningen inom närradioområdet har dock inte varit

tillräcklig under verksamhetsåret 1994/95. Granskningsnämnden pekar i sin

fördjupade anslagsframställning på att det är angeläget med större studier av

TV-utbudet, helt eller delvis, av de som sänder rikstäckande marksända program

och att resurser bör avsättas till detta ändamål. Regeringen delar den

uppfattningen.

 I enlighet med riksdagsbeslut (prop. 1995/96:161, bet. 1995/96: KrU12, rskr.

1995/96:297) om en radio och TV i allmänhetens tjänst 1997-2001 skall public

service-företagen för radio och TV årligen följa upp och redovisa hur public

service-uppdraget uppfyllts. Regeringen avser att besluta att

uppföljningsrapporten skall ges in till Granskningsnämnden för radio och TV.

Nämnden bör bedöma om rapporten ger statsmakterna och allmänheten tillräckligt

underlag.

 RRV:s revisionsberättelse innehåller inte några invändningar.

 Granskningsnämnden för radio och TV får en låneram i Riksgälds- kontoret på

520 000 kronor.

 Utfallsutvecklingen för Granskningsnämnden närmast föregående och innevarande

budgetår innebär ingen anmärkningsvärd avvikelse från anvisade medel.

 Mot bakgrund av vad som sagts ovan drar regeringen följande slutsatser. Målet

för Granskningsnämnden för radio och TV är att verka för att programföretagen

följer reglerna för sändningarnas innehåll i fråga om ljudradio- och

TV-sändningar till allmänheten genom efterhandsgranskning av innehållet i

sändningarna.

 Omformuleringen av det övergripande målet innebär ingen förändring av

verksamhetsinriktningen.

 För 1998 beräknas utgifterna uppgå till 6 653 000 kronor. För år 1999 beräknas

utgifterna till 6 864 000 kronor. Beräkningarna utgår från oförändrad

verksamhet.

 En besparing tas ut med 206 000 kronor år 1997. För år 1998 beräknas en

besparing på 206 000 kronor tas ut på anslaget.

 Riksdagsbeslutet (prop. 1995/96:161, bet. 1995/96:KrU12, rskr. 1995/96:297)

innebär att Granskningsnämnden för radio och TV även i framtiden finansieras

från två källor, nämligen dels över rundradiokontot, dels över statsbudgeten.

För år 1997 bör nämnden därför anvisas 4 536 000 kronor från rundradiokontot .

 Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att sammanlagt 6 671 000

kronor anvisas Granskningsnämnden för radio och TV för år 1997.

 19

Förslag till statsbudget för år 1997

Samhällsekonomi och

finansförvaltning

(utgiftsområde 2)

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 5

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571)

 om insättningsgaranti 5

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:890)

 om allemanssparande 7

3 Inledning 11

4 Centrala myndigheter och nämnder 12

 4.1 Anslagsavsnitt 14

 A1. Konjunkturinstitutet 14

 A2. Riksrevisionsverket 16

 A3. Statskontoret 18

 A4. Statistiska centralbyrån 20

 A5. Folk- och bostadsräkning 23

 A6. Finansinspektionen 25

 A7. Insättningsgarantinämnden 28

 Riksgäldskontoret och kostnader för

 statsskuldens förvaltning 29

 A8. Riksgäldskontoret; Förvaltningskostnader 35

 A9. Riksgäldskontoret; Kostnader för upplåning

 och låneförvaltning 37

 A10. Riksgäldskontoret; Garantiverksamhet 39

 A11. Statens lokalförsörjningsverk 42

 A12. Täckning av merkostnader för lokaler 44

 A13. Nämnden för offentlig upphandling 45

 A14. Ekonomiska rådet 46

 A15. Kostnader för vissa nämnder m.m. 48

 A16. Bokföringsnämnden 49

 A17. Bidrag till Stiftelsen för utvecklande av

 god redovisningssed 51

 A18. Utvecklingsarbete 51

 A19. Kammarkollegiet 52

 A20. Kontrollfunktionen i staten 54

 4.2 Statens fastighetsverk 56

 4.3 Insättningsgarantin 57

 4.4 Allemanssparandet 62

5 Tidsbegränsade åtaganden 71

 5.1 Anslagsavsnitt 73

 B1. Statlig kreditgaranti för bostadsanskaffningslån73

 B2. Åtgärder för att stärka det finansiella systemet74

 B3. Statliga ägarinsatser m.m. i Nordbanken 75

 B4. Försäljning av aktier i Stadshypotek AB 76

 B5. Bidrag till kapitalet i Europeiska investeringsbanken76

 5.2 Bidrag till Europeiska utvecklingsbanken (EBRD)77

6 Riksdagens revisorer 80

 6.1 Anslagsavsnitt 80

 C1. Riksdagens revisorer 80

 20

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om

 insättningsgaranti,

2. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1983:890) om

 allemanssparande,

3. godkänner att det övergripande målet för verksamheten inom

 Insättningsgarantinämndens ansvarsområde skall vara i enlighet med vad

 regeringen förordat under anslag A7,

4. godkänner regeringens förslag att särskild prioritet skall ges åt skärpt

 riskkontroll inom hela Riksgäldskontorets verksamhetsområde samt åt en

 intensifierad upplåningsverksamhet på hushållsmarknaden i enlighet med vad

 regeringen förordar under anslag A9,

5. medger att den utgående reservationen på reservationsanslaget D5.

 Utvecklingsarbete under sjunde huvudtiteln förs till ramanslaget A18.

 Utvecklingsarbete,

6. godkänner den nya treårsplanen för investeringar m.m. till Statens

 fastighetsverk i enlighet med vad regeringen förordat i avsnitt 4.2,

7. bemyndigar regeringen att besluta om att Statens fastighetsverk får ta upp

 lån i Riksgäldskontoret för investeringar m.m. i enlighet med vad regeringen

 förordat i avsnitt 4.2,

8. godkänner att Sverige medverkar i den aktuella kapitalhöjningen i Europeiska

 utvecklingsbanken med inbetalningar om 51 300 000 ecu under åren 1997/98 -

 2004/05 och att regeringen tecknar andelar till ett belopp om 228 miljoner

 ecu,

9. för budgetåret 1997 anvisar anslagen under utgiftsområde 2 Samhällsekonomi

 och finansförvaltning enligt följande uppställning:

Anslag Anslagstyp Anslagsbelopp

 tusental kr

A1. Konjunkturinstitutet ramanslag 29 208

A2. Riksrevisionsverket ramanslag 177 167

A3. Statskontoret ramanslag 59 325

A4. Statistiska centralbyrån ramanslag 328 802

A5. Folk- och bostadsräkning reservationsanslag 70 000

A6. Finansinspektionen ramanslag 110 105

A7. Insättningsgarantinämnden ramanslag 2 000

A8. Riksgäldskontoret: Förvaltningskostnaderramanslag 83 348

A9. Riksgäldskontoret: Kostnader för upplåning

 och låneförvaltning ramanslag 1 500 000

A10. Riksgäldskontoret: Garantiverksamhetramanslag 1

A11. Statens lokalförsörjningsverk ramanslag 17 029

A12. Täckning av merkostnader för lokalerramanslag 19 500

A13. Nämnden för offentlig upphandling ramanslag 6 348

A14. Ekonomiska rådet ramanslag 1 705

Anslag Anslagstyp Anslagsbelopp

 tusental kr

A15. Kostnader för vissa nämnder m.m. obetecknat anslag 1 552

A16. Bokföringsnämnden ramanslag 4 468

A17. Bidrag till Stiftelsen för utvecklande av

 god redvisningssed obetecknat anslag 800

A18. Utvecklingsarbete ramanslag 32 570

A19. Kammarkollegiet ramanslag 22 277

A20. Kontrollfunktionen i staten reservationsanslag 100 000

B1. Statlig kreditgaranti för bostadsanskaffningslånobetecknat anslag200

B2. Åtgärder för att stärka det finansiella systemetramanslag205 000

B3. Statliga ägarinsatser m.m. i Nordbankenramanslag 100 000

B4. Försäljning av aktier i Stadshypotek ABramanslag 60 000

B5. Bidrag till kapitalet i Europeiska

 investeringsbanken ramanslag 860 000

C1. Riksdagens revisorer ramanslag 16 151

 Summa för utgiftsområdet 3 807 556

 21

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti

 Härigenom föreskrivs att 12 och 13 §§ lagen (1995:1571) om insättningsgaranti

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

12 §

Varje institut som omfattas av garantin skall betala en årlig avgift till nämn-

den. Avgiften för ett år grundas på institutens insättningar vid utgången av

närmast föregående år, till den del insättningarna omfattas av garantin.

-------------------------------------------------------

 Institutens sammanlagda Institutens sammanlagda

avgifter för ett år skall avgifter för ett år skall

uppgå till ett belopp som uppgå till ett belopp som

motsvarar 0,25 procent av motsvarar 0,50 procent av

insättningarna. insättningarna.

 Om nämnden har tagit upp

lån enligt 15 §, får nämnden

besluta att, till dess lånet

har betalats tillbaka, de

sammanlagda avgifterna för

ett år skall uppgå till ett

belopp som motsvarar högst

0,3 procent av

insättningarna.

 Om de behållna avgiftsmedlen sammanlagt uppgår till ett större belopp än som

motsvarar 2,5 procent av insättningarna, skall de sammanlagda avgifterna för ett

år uppgå till ett belopp som motsvarar 0,1 procent av insättningarna.

-------------------------------------------------------

 Bestämmelserna i andra

 och tredje styckena behöver

 inte tillämpas när avgiften

 för ett enskilt institut

 1. bestäms enligt 14 §,

 2. bestäms genom omprövning

 enligt 27 §

 förvaltningslagen

 (1986:223), eller

 3. efter överklagande

 bestäms av allmän

 förvaltningsdomstol.

13 §

Nämnden skall årligen bestämma hur stort belopp varje institut skall betala i

avgift. Nämnden bestämmer också när avgiften skall betalas.

-------------------------------------------------------

 Avgiften skall motsvara Avgiften skall motsvara

summan av institutets summan av institutets

insättningar till den del de insättningar till den del

omfattas av garantin, de omfattas av garantin,

multiplicerat med lägst 60 multiplicerat med lägst 80

procent och högst 140 procent och högst 120

procent av det tal som procent av det tal som

tillämpas enligt 12 § andra, tillämpas enligt 12 § andra

tredje, eller fjärde eller tredje stycket.

stycket. Avgiften skall Avgiften skall bestämmas

bestämmas med hänsyn till med hänsyn till institutets

institutets kapitaltäckningsgrad,

kapitaltäckningsgrad, beräknad enligt 2 kap. 1 §

beräknad enligt 2 kap. 1 § lagen (1994:2004) om

lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora

kapitaltäckning och stora exponeringar för

exponeringar för kreditinstitut och

kreditinstitut och värdepappersbolag.

värdepappersbolag.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 22

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:890) om

allemanssparande

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983:890) om allemanssparande1

 dels att 4, 8, 8 a, 15 - 16 och 24 - 28 §§ skall upphöra att gälla,

 dels att rubrikerna närmast före 24 och 26 §§ skall utgå,

 dels att 1, 3, 9, 10, 18, 19 och 22 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

1 §2

-------------------------------------------------------

I denna lag behandlas den I denna lag behandlas den

särskilda sparformen särskilda sparformen

allemanssparande, som görs påallemanssparande, som görs

allemanssparkonto eller i på allemanssparkonto eller

allemansfond. Sparande i i allemansfond. Lagen

allemansfond är förenat med gäller, med de undantag som

skattelättnader enligt lagen anges i andra stycket, även

(1994:1851) om skatte- för sådant sparande som sker

lättnader för sparande i i andelar i allemansfond

allemansfond. Lagen gäller, enligt lagen (1993:931) om

med de undantag som anges i individuellt pen-

andra stycket, även för sådantsionssparande.

sparande som sker i andelar

i allemansfond enligt lagen

(1993:931) om individuellt

pensionssparande.

 Bestämmelserna i 3 § andra Bestämmelserna i 3 § andra

- fjärde styckena, 4, 6, 8, stycket, 6, 9 och 19 - 23 §§

8 a, 9 och 19 - 28 §§ skall skall inte tillämpas i fråga

inte tillämpas i fråga om om sådant sparande i

sådant sparande i allemansfond som sker

allemansfond som sker enligt lagen om

enligt lagen om indivi- individuellt

duellt pensionssparande. pensionssparande.

3 §3

-------------------------------------------------------

Sparmedlen skall sättas in i Sparmedlen skall sättas in

en bank som enligt överens- i en bank som enligt

kommelse med Riksgälds- överenskommelse med

kontoret förmedlar allemans- Riksgäldskontoret förmedlar

sparande. En sparare får allemanssparande. En

inte spara på mer än ett sparare får flytta sina

allemanssparkonto och i sparmedel inom allemans-

fler än två allemansfonder. sparandet.

Han får flytta sina spar-

medel inom allemansspar-

andet.

 23

 Den bank eller det fondbolag som ombesörjer en överföring är berättigad till

ersättning med högst 150 kronor av spararen för sina kostnader för överföringen.

Någon uttagsavgift enligt 6 § skall inte betalas.

-------------------------------------------------------

 Vad som föreskrivs i första Vad som föreskrivs i

stycket och annars i denna första stycket och annars i

lag i fråga om bank gäller, denna lag i fråga om bank

med undantag för gäller också i fråga om

bestämmelserna om lån för sparkassa.

förvärv av bostad och för

bosättning i övrigt

(bosparlån) i 8 a och 26 -

28 §§, också i fråga om spar-

kassa.

 För visst sparande på spar-

konto hos HSB:s Riksförbunds

Sparkassa (HSB:s Sparkassa)

samt för visst sparande som

är anordnat av Riksbyggen

ekonomisk förening gäller

särskilda bestämmelser enligt

24 och 25 §§.

9 §4

De medel som sätts in på ett allemanssparkonto skall överföras från banken till

Riksgäldskontoret.

-------------------------------------------------------

 På de medel som satts in på På de medel som satts in

ett allemanssparkonto utgår på ett allemanssparkonto

årlig ränta som skall utgår årlig ränta. Regeringen

motsvara lägst det av eller den myndighet

riksbanken fastställda, vid regeringen bestämmer

varje tid gällande meddelar närmare före-

diskontot, minskat med tre skrifter om vilken

procentenheter. Regeringen räntesats som vid varje

eller den myndighet tidpunkt skall gälla.

regeringen bestämmer

meddelar närmare föreskrifter

om vilken räntesats som vid

varje tidpunkt skall gälla.

10 §5

-------------------------------------------------------

En allemansfond är en fond

för sparande huvudsakligen i

svenska aktier och andra

svenska värdepapper.

 I fråga om allemansfonder

gäller vad som föreskrivs i

lagen (1990:1114) om värde-

pappersfonder och annan för-

fattning i fråga om värde-

pappersfonder med de

avvikelser som följer av

denna lag och lagen

(1994:1851) om skatte-

lättnader för sparande i

allemansfond.

 Aktiekontolagen

(1989:827) är inte tillämplig

på andelar i en

allemansfond.

-------------------------------------------------------

I fråga om allemansfonder

gäller vad som föreskrivs i

lagen (1990:1114) om värde-

pappersfonder och annan för-

fattning i fråga om värde-

pappersfonder med de av-

vikelser som följer av denna

lag.

18 §6

-------------------------------------------------------

Fondbestämmelserna för en Fondbestämmelserna för en

allemansfond skall ange att allemansfond skall ange

 1. fonden är en att fonden är en

allemansfond för vilken allemansfond för vilken

denna lag gäller, denna lag gäller.

 2. inlösen av fondandel

skall ske i de fall och på

de villkor som anges i

denna lag och i lagen

(1990:1114) om värde- Fondbestämmelserna skall

pappersfonder. innehålla närmare regler om

 Fondbestämmelserna skall fondandelsägarstämma.

också innehålla närmare regler

om fondandelsägarstämma.

 Fondbestämmelserna får ange att belopp motsvarande sammanlagt högst två

procent av fondens värde vid utgången av det närmast föregående kalenderåret

skall utdelas årligen till viss stiftelse eller visst trossamfund eller annan

sammanslutning, dock endast om mottagaren är en svensk juridisk person och inte

har till syfte att i sin verksamhet tillgodose medlemmarnas eller andra

enskildas ekonomiska intresse.

19 §7

-------------------------------------------------------

I en företagsanknuten I en företagsanknuten

allemansfond får allemansfond får

kapitaltillskott göras kapitaltillskott göras

endast av den som är anställdendast av den som är

i ett visst bolag eller anställd i ett visst bolag

inom en viss koncern eller eller inom en viss koncern

vars anställning har upphört eller vars anställning har

till följd av pension enligt upphört till följd av

lagen (1992:381) om allmän pension enligt lagen

försäkring. För en sådan fond(1992:381) om allmän

gäller i tillämpliga delar 10försäkring. För en sådan fond

och 12 - 18 §§, om inte annatgäller i tillämpliga delar

följer av 21 - 23 §§. 10, 12 - 14, 17 och 18 §§,

 om inte annat följer av 21

 - 23 §§.

22 §8

-------------------------------------------------------

Minst tjugofem procent av

en företagsanknuten

allemansfonds värde skall

placeras i sådana värdepapper

som avses i 15 § och som har

utfärdats av det aktiebolag

i vilket de som tillskjuter

kapital till fonden är

anställda eller - om bolaget

ingår som moderbolag i en

koncern - i vars

dotterbolag de är anställda.

 Till en företagsanknuten

allemansfond får, efter med-

givande av

Finansinspektionen, mot

vederlag av sådana värde-

papper som anges i första

stycket förvärvas aktier

eller andra värdepapper

utgivna av ett utländskt

företag, om förvärvet görs på

grund av ett offentligt

erbjudande från det utländska

företaget att köpa samtliga

aktier i det svenska

bolaget. Medgivande skall

lämnas om det kan anses

förenligt med fondandelsägar-

nas intressen att förvärvet

genomförs. Medgivandet skall

avse även senare förvärv av

värdepapper utgivna av det

utländska företaget. Den i 23 § första

stycket lagen (1990:1114)

om värdepappersfonder

föreskrivna begränsningen i

fråga om en värdepappersfonds

innehav av värdepapper

utfärdade av samme emittent

gäller ej för en

företagsanknuten

allemansfond.

-------------------------------------------------------

Minst tjugofem procent av

en företagsanknuten

allemansfonds värde skall

placeras i sådana värdepapper

som har utfärdats av det

aktiebolag i vilket de som

tillskjuter kapital till

fonden är anställda eller -

om bolaget ingår som

moderbolag i en koncern - i

vars dotterbolag de är

anställda.

 Den i 23 § första stycket

lagen (1990:1114) om värde-

pappersfonder föreskrivna

begränsningen i fråga om en

värdepappersfonds innehav av

värdepapper utfärdade av

samme emittent gäller inte

för en företagsanknuten

allemansfond.

 Av fondens beteckning skall framgå vilket företag den är anknuten till.

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

2. Bestämmelsen om riskspridning i 16 § andra stycket första meningen får

tillämpas intill utgången av december 1997.

1. Lagen omtryckt 1986:522.

2. Senaste lydelse 1985:1288.

3. Senaste lydelse 1995:1288.

4. Senaste lydelse 1989:510.

5. Senaste lydelse 1996:183.

6. Senaste lydelse 1990:1116.

7. Senaste lydelse 1992:690.

8. Senaste lydelse1995:1288.

 24

3 Inledning

Utgiftsområdet omfattar ett tiotal centrala myndigheter och ett antal mindre

nämnder. Några av de större myndigheterna är Riksrevisionsverket, Statskontoret,

Statistiska centralbyrån, Konjunkturinstitutet, Finansinspektionen och

Riksgäldskontoret. Andra större åtaganden inom utgiftsområdet är kostnaderna för

statsskuldens upplåning och låneförvaltning samt betalningen av Sveriges

kapitalandel i Europeiska investeringsbanken.

 Den av riksdagen beslutade besparingen på statlig konsumtion (prop.

1994/95:100 bil. 1, bet. 1994/95:FiU 10, rskr. 1994/95:179) avseende budgetåren

1995/96, 1997 och 1998 ligger fast.

 I den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150, bet. 1995/96:FiU10,

rskr. 1995/96:304) aviserade regeringen att ytterligare besparingar om 30

miljoner kronor för utgiftsområdena 2 och 3 skulle tas ut fr.o.m. år 1998.

Preliminärt fördelades 6 miljoner kronor på utgiftsområde 2. I denna proposition

föreslås att besparingarna skall vara 3,8 miljoner kr. Även detta belopp är

preliminärt. Fördelningen mellan utgiftsområdena 2 och 3 kan komma att ändras.

Besparingarna har fördelats proportionellt mot storleken på myndighetsanslagen

inom utgiftsområde 2. Ett underlag för den definitiva fördelningen finns ännu

inte framtaget varför regeringen avser att återkomma i budgetpropositionen 1998

med ett slutligt förslag.

 Ramen för utgiftsområde 2 för år 1997 har justerats ned med ca 54 miljoner kr.

Den största anledningen till justeringen är förändringar i växelkursen. Sveriges

bidrag till Europeiska investeringsbanken blir mindre, i kronor, än vad som

tidigare beräknats.

 Regeringen har lagt fram förslag till en lag om statsbudgeten (prop.

1995/96:220). I propositionen föreslås en ändrad anslagsstruktur för

statsbudgeten. Anslagstypen förslagsanslag avvecklas. Obetecknade 1000-

kronorsanslag, som varit avgiftsfinansierade verksamheters anknytning till

statsbudgeten avvecklas också. Avgiftsfinansierade verksamheter med full

kostnadstäckning redovisas i fortsättningen inte över statsbudgeten. Förslagen

innebär att vissa anslag inom utgiftsområdet har utgått eller förändrats.

Förändringarna redovisas i inledningen till respektive verksamhetsområde.

 Riksdagen har beslutat att skatteförmånerna för sparande i allemansfond skall

upphöra fr.o.m. den 1 januari 1997. Därmed försvinner också skattegynnandet av

allemanssparandet helt. Detta aktualiserar frågan om den särskilda lagreglering

av sparandet som finns i lagen (1983:890) om allemanssparande skall behållas.

Regeringen föreslår här att vissa av bestämmelserna i den lagen tas bort

samtidigt med att skattegynnandet upphör. Det gäller bl.a. inskränkningen att

allemanssparande inte får ske på mer än ett allemanssparkonto och i fler än två

allemansfonder och att högst 2 000 kronor får sparas per månad. Vidare upphävs

de särskilda placerings- och riskspridningsregler som gäller för

allemansfonderna. I stället skall fonderna följa de regler som gäller för

vanliga värdepappersfonder, vilket bl.a. innebär att lagstiftningen inte

begränsar allemansfonderna till att investera huvudsakligen i aktier i svenska

företag.

 10

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 2 framgår av följande

 sammanställning (miljoner kronor):

 Utgift AnvisatUtgiftsprognosFörslagBeräknat

 därav

 1994/951995/961995/96 1996 1997 1998 1999

A. Centrala myndigheter och nämnder1 2203 0972 8861 7762 5662 5872 605

B. Tidsbegränsade åtaganden1 2732 850 -913 -1 051 1 225 230 260

C. Riksdagens revisorer 12 21 21 14 16 17 17

Totalt för utgiftsområde 22 5055 968 1 994 739 3 807 2 834 2 882

 11

4 Centrala myndigheter och nämnder

* Den förändrade budgetprocessen, införandet av utgiftstak och övriga åtgärder

 för att få bättre kontroll över statens utgifter och inkomster medför ökade

 krav avseende kvalitet och prestationer från regeringen på många av

 myndigheterna inom verksamhetsområdet. Det gäller Riksrevisionsverket,

 Riksgäldskontoret, Konjunkturinstitutet m.fl.

* Arbetet med förberedelserna för en registerbaserad folk- och bostadsräkning

 år 2000 fortsätter.

* Den statliga kontrollfunktionen avseende skatteinbetalningar,

 bidragsutbetalningar m.m. föreslås förstärkas.

 I arbetet med regeringens budgetpolitiska mål, stabilisering av statsskulden

och eliminerandet av underskottet i de offentliga finanserna spelar de

finansförvaltande och utredande myndigheterna inom verksamhetsområdet en viktig

roll. Bättre prognoser, en professionell hantering av statens upplåning,

kvalificerad revision av de statliga myndigheterna m.m. är av stor betydelse i

detta arbete. Besparingskraven ligger dock fast vilket ställer krav på

effektiviseringar av arbetet inom myndigheterna.

 Regeringen bedömer att det hittillsvarande resultatet för myndigheterna inom

utgiftsområdet är tillfredsställande. Eftersom antalet myndigheter är stort och

deras verksamheter har skiftande karaktär hänvisas till de resultatbedömningar

som görs under respektive anslag.

 Riksgäldskontoret föreslås, inom tillgängliga ramar, kunna göra ökade

satsningar på upplåning från hushållen. Riskkontrollen förstärks avseende främst

upplåningsverksamheten hos kontoret.

 I den ekonomiska vårpropositionen (1995/96:150) aviserade regeringen

att en förstärkning av kontrollfunktionen i staten bör göras. Utöver redan

gjorda satsningar på effektivare skattekontroll, föreslås att medel avsätts

dels för att utreda hur kontrollerna i bidrags- och stödsystemen kan förbättras,

dels för att medverka till att de åtgärder som föreslås genomförs.

 Bankstödsnämndens verksamhet har upphört i samband med att lagen om bankstöd

upphävts fr.o.m. den 1 juli 1996. Det finns vissa resterande bankstödskostnader.

Dessa redovisas under verksamhetsområde B. Tidsbegränsade åtaganden.

 En lag om insättningsgaranti gäller sedan den 1 januari 1996. Verksamheten har

administrerats av Bankstödsnämnden t.o.m. juni 1996, därefter av

Insättningsgarantinämnden.

Tekniska förändringar

Den förändrade anslagsstruktur som föreslås fr.o.m. år 1997 innebär att

Statistiska centralbyråns och Kammarkollegiets 1000-kronorsanslag för

uppdragsverksamhet försvinner. Detta gäller också Riksgäldskontorets 1000-

kronorsanslag för in- och utlåningsverksamhet. Riksgäldskontorets anslag för

garantiverksamhet som hittills varit ett förslagsanslag på 1000 kr föreslås bli

ett ramanslag på 1000 kronor på grund av verksamhetens speciella karaktär.

 Anslaget för täckning av merkostnader för lokaler, också ett förslagsanslag,

blir ett ramanslag där nettobelastningen beräknats och budgeterats.

 Statens fastighetsverks verksamhet försvinner helt från statsbudgeten, 1000-

kronorsanslaget avvecklas.

 Några av de övriga anslagen övergår från att vara reservationsanslag till

ramanslag.

Utgiftsutvecklingen inom verksamhetsområdet framgår av följande sammanställning

(miljoner kronor):

 Utgift AnvisatUtgiftsprognosFörslagBeräknat

 därav

 1994/951995/961995/96 1996 1997 1998 1999

A. Centrala myndigheter och nämnder1 2203 0972 8861 7762 5662 5872 605

 12

4.1 Anslagsavsnitt

A1. Konjunkturinstitutet

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 26 4431) Anslagssparande 1 694

1995/96Anslag 41 899 Utgiftsprognos 43 293

 därav 1996 29 635

1997 Förslag 29 208

1998 Beräknat 29 138

1999 Beräknat 30 107

1 Beloppen anges i tusental kr

 Det övergripande målet för Konjunkturinstitutet verksamhet är att följa och

analysera den ekonomiska utvecklingen inom och utom landet, utarbeta prognoser

för den svenska ekonomin och bedriva forskning i anslutning härtill. Verk-

samheten omfattar tre huvudområden: analys- och prognosverksamhet, forskning och

metodutveckling samt särskilda utredningar.

 Utgifterna för budgetåret 1994/95 blev 1 694 000 kr lägre än anslaget

belopp. Merparten av Konjunkturinsitutets utgifter består av personalkostnader.

Avvikelsen kan hänföras till att anpassningen av personalstyrkan till

anslagsreduceringen 1995/96 genomfördes redan under våren 1995.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

De övergripande mål för Konjunkturinstitutets verksamhet bör ligga fast.

Resurser 1997

Ramanslag 29 208 tkr

Beräknade avgiftsinkomster 2 200 tkr

 Den bedömning som regeringen gjort av Konjunkturinstitutets verksamhet ger

inte anledning att ompröva verksamhetsinriktningen. Den har bedrivits i stort

sett med en sådan inrikting att de uppsatta målen uppnås. Riksrevisionsverket

(RRV) har granskat Konjunkturinstitutets årsredovisning och har inga väsentliga

invändningar. RRV menar dock att verksamhetsmålen inte i alla avseenden är

tydliga och uppföljningsbara. Konjunkturinsitutet bör därför fortsätta arbetet

med att utveckla verksamhetsmålen.

 Inför budgetåret 1994/95 beslöt Riksdagen att en omprioritering av den löpande

verksamheten skall ske under perioden 1994/95-1996/97 så att ökad vikt läggs vid

nya ekonomiska processer och förlopp. Detta har skett bland annat genom

framtagande av kortsiktsindikatorer. Månadsvisa konjunkturbarometrar i

samarbete med Europeiska kommissionen började produceras under innevarande år. I

regleringsbrevet för budgetåret 1995/96 angavs att regeringsuppdraget om en

finansiell modell skulle slutföras och avrapporteras. Vidare att

regeringsuppdraget om utvecklande av metoder och modeller för miljöräkenskaper

fördjupades. Till följd av de reala besparingskraven på institutet medgavs till

dessa båda projekt engångsvisa förstärkningar av anslagen så att arbetet kunde

fortsätta.

 I enlighet med den besparingsprincip som generellt tillämpas i årets

budgetförslag har ramanslaget för budgetåret 1997 räknats ned med 3 procent i

förhållande till innevarande budgetår. Institutet har de senaste åren fått ökat

ansvar för att förbättra informationsunderlaget beträffande statsfinansernas

utveckling vilket också har markerats i Konjunkturinstitutets nya instruktion.

Den nya instruktionen är en del i regeringens ambitionshöjning vad avser

prognoser över offentliga sektorns inkomster och utgifter.

 Det nyligen införda utgiftstaket ställer krav på större tillförlitlighet vid

ekonomiska prognoser samtidigt som kraven på möjligheter till ekonomiska

simuleringar ökar. Anslaget bör därför räknas upp med ytterligare medel för

modellarbete så att utvecklandet av de analysverktyg som regeringens ekonomiska

bedömningar bygger på, kan fortsätta i realt oförändrad takt.

 Konjunkturinstitutet har för budgetåret 1995/96 fått utökade resurser för

utveckling av miljöräkenskaper. Miljöräkenskapsprojketet genomförs i nära

samarbete med SCB. Svåra metodproblem återstår att lösa innan ett sammanhållet

räkenskapssystem är utvecklat. Arbetet på detta område är högprioriterat inom

såväl Sverige som EU. Regeringen anser att arbetet med miljöräkenskaper bör

fortsätta även efter år 1997. Till följd av regeringens sparkrav på statlig

konsumtion beräknas anslagsnivån minska i reala termer år 1998. 1999 beräknas

anslagsnivån realt vara oförändrad.

Slutsatser

De övergripande mål och de riktlinjer som gäller för Konjunkturinstitutets

verksamhet för budgetåret 1995/96 bör gälla även för budgetåret 1997.

 Anslaget bör i enlighet med det generella besparingskravet räknas ned med 3

procent. Anslaget bör förstärkas med totalt 1 250 000 kronor till följd av

utökade arbetsuppgifter för analys av statsfinanserna, för arbetet med

miljöräkenskaper samt för utvecklande av analysverktyg.

 13

A 2. Riksrevisionsverket

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 194 6061) Anslagskredit 1 037

1995/96Anslag 257 157 Utgiftsprognos 263 000

 därav 1996 169 000

1997 Förslag 177 167

1998 Beräknat177 097

1999 Beräknat182 738

1 Beloppen anges i tusental kr

 Riksrevisionsverket (RRV) är central förvaltningsmyndighet för statlig

revision och redovisning. Revisionen omfattar både effektivitetsrevision och

årlig revision. Revisionen skall bedrivas oberoende, även i förhållande till den

normerande verksamheten vid verket.

 De övergripande målen för RRV är att verka för effektivitet i staten och i

statliga åtaganden samt en säker och ändamålsenlig ekonomiadministration i

statlig verksamhet.

 Under anslaget finansieras huvuddelen av effektivitetsrevisionens och den den

årliga revisionens arbete, verksamheten med prognoser, utfall och ekonomisk

statistik, utvecklingsarbete kring ekonomistyrning, normering, budgetprocess

m.m. samt viss rådgivning och stöd till regering och myndigheter.

 RRV bedriver också avgiftsfinansierad verksamhet. Det ekonomiska målet för

denna verksamhet är full kostnadstäckning. Den avgiftsfinansierade verksamhet

RRV bedriver avser viss årlig revision, regeringsuppdrag, utbildning och

rådgivning, redovisnings- och personaladministrativa system, system för

kreditgarantier samt internationella uppdrag.

 För budgetåret 1997 budgeteras de totala avgiftsinkomsterna till ca 228

miljoner kronor.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

De övergripande målen för RRV:s bör ligga fast

Resurser 1997

Ramanslag 177 167 tkr

Beräknade avgiftsinkomster 228 305 tkr

 1995 lämnade för första gången samtliga 257 myndigheter inom

statsförvaltningen årsredovisningar med resultatredovisning. Dessa avsåg

budgetåret 1994/95. RRV har enligt god revisionssed granskat och avlämnat

revisionsberättelser för samtliga myndigheter.

 Antalet granskade objekt har sedan förra budgetåret till i dag ökat från 434

till ca 490. Det är framförallt antalet granskade stiftelser och aktiebolag som

ökat.

 De iakttagelser och förslag RRV avgivit vid den årliga revisionen har i 90 %

av fallen lett till åtgärder från regering och myndigheter inom ett år. Vad

avser de förslag som lämnas till regeringen i effektivitetsrevisionens

rapporter, har ca 60 % av de lämnade förslagen helt eller delvis genomförts inom

tre år. De granskningar RRV utfört är av stort värde för regeringens och

myndigheternas arbete.

 Den granskning som sker vid den årliga revisionen har under de senaste åren

utvecklats till att inte bara omfatta myndigheternas redovisning utan även

resultatredovisningarna och underlaget för myndighetsledningarnas förvaltning.

Fr.o.m. innevarande budgetår granskas även myndigheternas delårsrapporter.

Effektivitetsrevisionen har koncentrerats på statsfinansiellt betydande problem.

Regeringen bedömer att den utveckling av granskningens inriktning som genomförts

är väsentlig för att stärka den modell för ekonomisk styrning som tillämpas i

staten och därmed även för att vidmakthålla förtroendet för hanteringen av

statliga medel.

 Regeringen vill särskilt betona vikten av att granskningen av myndigheter som

hanterar bidragsmedel från EU har en tillräcklig omfattning. Granskningen är ett

viktigt led i att garantera att Sverige har en i internationellt perspektiv god

kontrollnivå för hanteringen av dessa medel.

 Utifrån den resultatinformation RRV redovisar i årsredovisningen bedömer

regeringen att verket har uppnått verksamhetsmålen för 1994/95. Detta innebär

även att RRV bedrivit verksamheten så att de övergripande målen kan uppnås.

 RRV har under 1996 inkommit med en fördjupad anslagsframställan. Med

utgångspunkt i en grundlig resultat-, omvärlds- och resursanalys argumenterar

verket för en på flera områden höjd ambitionsnivå och en motsvarande höjning av

anslaget. Regeringen bedömer att det i nuläget inte kan bli aktuellt med någon

väsentlig höjning av basresurserna.

 Dock bör RRV mot bakgrund av de behov och krav som ställs på en viss

omfattning av årlig revision inom staten tillföras vissa basresurser. I syfte

att tillförsäkra statsmakterna en årlig revision inom staten med en omfattning

och kvalitet motsvarande dagens föreslår regeringen att RRV:s ramanslag tillförs

5 miljoner kronor fr.o.m. budgetåret 1997. Motsvarande neddragning görs på

anslaget A18. Utvecklingsarbete.

 Vidare bedömer regeringen det som angeläget att särskilda medel tillförs RRV

under det kommande budgetåret för att ytterligare utveckla och stärka den

ekonomiska styrningen inom staten. Högst 3 miljoner kronor har beräknats under

anslaget A18. Utvecklingsarbete för detta ändamål.

 RRV skall fullfölja det generella sparkravet på totalt 11% t.o.m. budgetåret

1998. För budgetåret 1997 har därför anslaget vid budgeteringen räknats ned med

3 %. Som en konsekvens av detta avser regeringen att fatta beslut om att bl.a.

sänka kraven på antalet genomförda effektivitetsgranskningar. De åtgärder RRV

måste vidta för att klara besparingskravet kan dock påverka hela myndighetens

verksamhet.

 RRV måste, för att kunna fullgöra sina uppgifter inom anvisade ramar, bl.a.

fortsätta att utveckla effektivare arbetsmetoder i revisionsarbetet och i

produktionen av ekonomisk information. De åtgärder som vidtas för att klara det

generella sparkravet bör vara av långsiktig karaktär.

 Resultatredovisningarna är ett centralt element i den ekonomiska styrningen av

statlig verksamhet. Därför är det av vikt att nämnda redovisningar underkastas

granskning.

 RRV skall utveckla effektivare arbetsmetoder vid granskningen av

resultatredovisningarna och kring uttalandet om underlaget för

myndighetsledningarnas förvaltning. Detta arbete bör ha en inriktning mot de

större och mer komplicerade myndigheterna.

 Regeringen lämnar i denna proposition förslag om att 100 miljoner kronor skall

avsättas budgetåret 1997, under anslaget A 20. Kontrollfunktionen i staten , i

syfte att finansiera särskilda insatser för att stärka kontrollfunktionen i

staten. Regeringen bedömer det som viktigt att den kunskap och kompetens RRV har

tas till vara i detta arbete.

 Regeringen konstaterar att Regeringskansliets revisionskontor, som granskar

RRV:s årsredovisning, inte haft några invändningar.

Slutsatser

Regeringen bedömer att RRV har uppnått verksamhetsmålen för budgetåret 1994/95

och att de övergripande målen därmed kan uppnås.

 De övergripande målen för RRV bör ligga fast.

 Besparingen på anslaget fullföljs, vilket leder till att RRV måste minska sin

produktion, utveckla effektivare arbetsmetoder samt i övrigt minska sina totala

kostnader.

 RRV bör anvisas särskilda medel för utvecklingsinsatser från anslaget A18

Utvecklingsarbete.

A3. Statskontoret

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 23 3411) Anslagssparande 25 238

1995/96 Utgiftsprognos 90 000

Anslag därav 1996 63 250

86 010

1997 Förslag 59 325

1998 Beräknat 60 920

1999 Beräknat 63 000

1 Beloppen anges i tusental kr

 Statskontorets övergripande mål är att stödja regeringen i arbetet med att om-

pröva, effektivisera och styra statlig och statligt finansierad verksamhet.

Arbetet sker på uppdrag av regeringen, departementen, kommittéer och

arbetsgrupper inom regeringskansliet.

 Fr.o.m. 1995/96 anslagsfinansieras Statskontorets verksamhet med undantag för

inköpssamordningen på IT-området, som finansieras via avgifter. 1994/95

avgiftsfinansierades även huvuddelen av stödet till regeringskansliet.

Avgifterna finansierades via en särskild rampost som disponerades av

Finansdepartementet.

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar att anslagssparandet

ökat med 8 miljoner kronor. Orsaken till detta är enligt Statskontoret att

intäkterna under anslaget ökat samt att resurserna inte kunde omdisponeras

mellan verksamhetsgrenarna i enlighet med efterfrågan på verkets tjänster med

den finansieringsmodell som gällde 1994/95. Statskontoret har under våren 1996

återbetalt 6,4 miljoner kronor av anslagssparandet. Prognosen för

anslagsbelastningen under innevarande budgetår visar att förbrukningen på

anslaget beräknas uppgå till 90 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Det övergripande målet för verksamheten ligger fast.

Resurser

Ramanslag 59 325 tkr

Beräknade avgiftsinkomster 17 600 tkr

Resultatbedömning

Statskontorets årsredovisning visar att Statskontoret genomfört uppdrag och

gjort stabsinsatser av i stort sett samma omfattning som föregående år. Samtliga

departement har utnyttjat Statskontorets kompetens och uppdragen har avsett

såväl omprövning av statliga åtaganden som styrning och effektivisering av

statligt finansierad verksamhet. Det ekonomiska resultatet visar att anslaget

inte utnyttjats fullt ut. Intäkterna från den avgiftsfinansierade verksamheten -

i första hand inköpssamordningen på IT-området - har ökat. Målet med full

kostnadstäckning är nu uppnått.

 Regeringen konstaterar att RRV inte haft några invändningar mot Statskontorets

årsredovisning.

 Statskontoret föreslår i sin anslagsframställning en oförändrad resursram.

Särskilda insatser av engångskaraktär avser Statskontoret finansiera med sitt

anslagssparande, som vid ingången av nästa budgetår beräknas uppgå till ca 14

miljoner kronor. Det gäller bl.a. insatser åt den Förvaltningspolitiska

kommissionen och Toppledarforum.

 I anslagsframställningen tar Statskontoret även upp behovet av fortsatt arbete

inom telekommunikationsområdet efter det att STATTEL-delegationens arbete

avslutas och lämnar förslag om fortsatta insatser för gemensamma

telekommunikationstjänster i den offentliga förvaltningen.

 Genom vårens upphandling av telefonitjänster har STATTEL-delegationen slutfört

sitt uppdrag. I sin slutrapport till regeringen föreslår delegationen att det

uppdras åt Statskontoret att fullfölja delegationens arbete på

telekommunikationsområdet.

 Mot bakgrund av den redovisning som lämnats drar regeringen följande

slutsatser.

 Enligt regeringens uppfattning har Statskontoret uppnått ett

tillfredsställande verksamhetsresultat. Det övergripande målet för verksamheten

vid Statskontoret bör vara oförändrat. Statskontoret bör fortlöpande

uppmärksamma regeringen på behov av sektorsövergripande och kostnadssänkande

åtgärder. Regeringen avser att uppdra åt Statskontoret att överta ansvaret för

de av STATTEL-delegationen ingångna avtalen och för det fortsatta arbetet med

effektivisering på telefoni- och telekommunikationsområdet. Regeringen anser det

angeläget att myndigheterna utnyttjar de besparingsmöjligheter som STATTEL-

avtalen ger.

A4. Statistiska centralbyrån

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 351 6001, Anslagssparande 16 781

2) Utgiftsprognos 501 000

1995/96Anslag 494 557 därav 1996 348 000

1997 Förslag 328 802

1998 Beräknat326 122

1999 Beräknat323 941

1 Anslaget Statistiska centralbyrån; Statistik, register och prognoser

2 Beloppen anges i tusental kr

 Statistiska centralbyrån (SCB) är central förvaltningsmyndighet för officiell

och annan statlig statistik.

 Enligt det övergripande målet skall SCB verka för att den statliga statistiken

håller en god kvalitet, är objektiv och görs allmänt tillgänglig med beaktande

av att uppgiftslämnandet underlättas och att lämnade uppgifter skyddas genom

anonymitet och sekretess. SCB skall vidare ansvara för statistikproduktion och

internationell rapportering som inte åligger annan myndighet. Genom sin

uppdragsverksamhet skall SCB ytterligare öka statistikens och de statistiska

datalagrens tillgänglighet och användning.

 Anslaget finansierar produktion av sektorövergripande statistik samt stöd och

övervakning av det statistiska systemet.

 14

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Det övergripande målet för verksamheten ligger fast.

Resurser 1997

Ramanslag 328 802 tkr

Beräknade avgiftsinkomster 330 000 tkr

Resultatbedömning

Enligt årsredovisningen har SCB:s verksamhet resulterat i ett positivt

ekonomiskt resultat för budgetåret 1994/95. Den del av verksamheten som

finansieras över anslaget gav ett överskott på 3 miljoner kronor. Uppdrags-

verksamheten som svarar för nästan hälften av SCB:s hela omsättning genererade

ett överskott på 11 miljoner kronor. Anslagssparandet uppgick vid budgetårets

utgång till 17 miljoner kronor. Verket har under budgetåret utnyttjat 10

miljoner kronor av tidigare års anslagssparande. Enligt SCB är det för tidigt

att uttala sig om effekterna av statistikreformen men hittills överväger de

positiva erfarenheterna. Uppdragsverksamhetens andel av verksamheten har ökat

väsentligt till följd av reformen. Statistikproduktionen har fullföljts enligt

planerna. Successiva anpassningar har skett till nya behov och flera utredningar

om förändringar pågår. Den beslutade besparingen på 11% t. o. m. år 1998

beräknas kunna klaras genom rationaliseringar. Kvalitetsutvecklingen har varit

övervägande positiv. Anpassningar har gjorts till användarnas behov vad gäller

innehållet i statistiken och även tillförlitligheten har ökat. SCB har hittills

i stort klarat anpassningarna av statistiken till EU:s regelverk utan att andra

användare har missgynnats. Problem återstår dock, liksom i övriga EU-länder, vad

gäller utrikeshandelsstatistiken. Statistikunderlag för handelsutbytet med

övriga EU-länder kan inte längre samlas in genom Tullverkets rutiner utan måste

samlas in genom särskild enkät reglerad i detalj genom en EU-förordning.

Statistikens tillförlitlighet påverkas negativt av ett visst svarsbortfall och

genom att små företag, enligt EU-reglerna inte ingår i undersökningen. Idag

delas arbetet med statistiken för handel med EU:s medlemsländer mellan SCB och

Tullverket, där Tullverket samlar in uppgifterna och kontrollerar rimligheten

medan SCB svarar för bearbetning, publicering och vidarebefordran till EU-

kommissionen.

 Regeringen bedömer på grundval av årsredovisningen att verksamhetens resultat

är gott i förhållande till insatta resurser. Det är positivt att

statistikproduktionen genomförts enligt planerna och att uppbyggnaden av

förvaltningsuppgifterna fortsätter. Kvalitetsfrågorna bör fortsatt vara en högt

prioriterad uppgift inom SCB. Punktligheten vid publicering av statistik måste

förbättras. SCB bör ytterligare stärka sin roll som samordnande myndighet för

statistikfrågor. Samordning behövs bl.a. för att stärka statistikens kvalitet

och underlätta uppgiftslämnandet. Regeringen konstaterar att RRV inte haft några

invändningar mot SCB:s årsredovisning.

 I den fördjupade anslagsframställningen framhåller SCB att ökade krav på

statistik från EU inte kommer att kunna uppvägas av rationaliseringsåtgärder.

SCB föreslår därför att ambitionsnivån sänks inom en rad statistikprodukter som

efterfrågas av inhemska användare. SCB betonar dock att omfattningen av EU-

kraven är svår att bedöma. Vad gäller uppdragsverksamheten räknar SCB med en

ökning på 5% per år under treårsperioden vilket innebär att den skulle omsätta

ca 360 miljoner kronor år 1999.

 EU-samarbetet på statistikens område innebär att den svenska officiella

statistiken, som tidigare styrdes genom beslut av regering och riksdag, numera i

ökande grad styrs av EU. EU:s sekundärlagstiftning innehåller i dag ca 70

bindande rättsakter på statistikområdet och ett 40-tal är under behandling.

Hittills har kraven på ekonomisk statistik och jordbruksstatistik dominerat.

Maastrichtfördraget och förberedelserna för EMU har skärpt kraven på ekonomisk

statistik. Därutöver förutses krav komma på bl.a. utbildningsstatistik,

arbetsmarknads- och välfärdsstatistik samt miljöstatistik.

 Regeringen anser att nödvändiga resursförstärkningar för bl.a. EU-statistik

måste uppnås genom omprioritering inom anslaget. Regeringen delar samtidigt

SCB:s uppfattning att kommande krav på EU-statistik är mycket osäkra. Det är

svårt att bedöma när i tiden ett förslag till rättsakt skall förhandlas i rådet

liksom utfallet av förhandlingarna. Erfarenheterna hittills visar att dessa ofta

resulterar i statistikkrav som är lägre än i de ursprungliga förslagen.

Regeringen är mot denna bakgrund inte nu beredd att godta vissa av de

ambitionssänkningar som SCB har föreslagit för att finansiera EU-statistik som

ännu inte är beslutad. Således bör de föreslagna neddragningarna inom

arbetsmarknads- och utbildningsstatistiken inte genomföras nu. Regeringen har

för avsikt att se över grunderna för konsumentprisindex varför de föreslagna

ambitionsnivåsänkningarna inom detta område bör avvakta. Regeringen är inte

heller beredd att nu godta förslaget till neddragning vad gäller

inkomstfördelningsundersökningen och undersökningen rörande levnadsförhållanden

liksom undersökningarna inom bostadsområdet. Vidare avser regeringen att

ytterligare utveckla samarbetet med SCB för att förbättra möjligheterna till

framförhållning och bedömning av EU:s program för ett europeiskt

statistiksystem.

 EU-statistiken och den nationella statistiken måste ytterligare samordnas för

att frigöra resurser för produktion av den statistik som är regelstyrd. Enligt

regeringens uppfattning bör beslutad EU-statistik styra vilken typ av officiell

statistik som skall produceras. Detta kan innebära att inhemsk statistik måste

nedprioriteras eller t.o.m. läggas ner i det fall alternativa

finansieringsformer inte står till buds. Vissa statistikområden kommer dock även

i fortsättningen att kräva inhemska särlösningar.

 Undersökningar som genomförs med viss intermittens skall i fortsättningen

finansieras inom den nu föreslagna ramen. Detta avser till största delen

valstatistik. Medel har inte beräknats för statistik i samband med val till EU-

parlamentet.

Slutsatser

Enligt regeringens uppfattning skall de övergripande målen för SCB:s verksamhet

vara oförändrade.

 Mot bakgrund av det som nämnts ovan har regeringen beräknat anslaget för år

1997 till 328 802 000 kronor. Besparingarna på anslaget skärper ytterligare

kravet på SCB att genomföra omprioriteringar. Enligt regeringens uppfattning

skall sådan produktion av statistik och sådana förvaltningsuppgifter som stöder

EU:s gemensamma statistiksystem och centrala svenska behov prioriteras. SCB

bör ytterligare noggrant pröva behovet av befintlig och ny statistik. Prövningen

bör gälla samtliga statistikområden. SCB bör löpande överväga bl.a. andra

produktionsformer, längre intervall mellan undersökningarna eller att helt

lägga ner enskilda statistikprodukter.

 Regeringen har beräknat anslaget för år 1998 till 326 122 000 kronor.

Beräkningarna inkluderar en minskning av anslaget med 10 286 000 kronor till

följd av tidigare beslutade besparingar samt en minskning med preliminärt

1 509 000 kronor till följd av en ytterligare besparing. För år 1999 har

anslaget beräknats till 323 941 000 kronor.

A5. Folk- och bostadsräkning

-------------------------------------------------------

1995/96Anslag 37 000 Utgiftsprognos 21 000

1,2) därav 1996 21 000

1997 Förslag 70 000

1998 Beräknat 70 000

1999 Beräknat 70 000

1Anslaget Folk- och bostadsräkning år 2000

2 Beloppen anges i tusental kr

 Anslaget finansierar uppbyggnad av lägenhetsregister, förbättrad folkbokföring

och statistisk bearbetning inför en registerbaserad folk- och bostadsräkning.

Anslaget disponeras av Lantmäteriverket, Riksskatteverket (RSV) och Statistiska

centralbyrån (SCB).

 15

Regeringens överväganden

Resurser 1997

Reservationsanslag 70 000 tkr

Övrigt

Regeringen har uppdragit åt RRV att granska förberedelserna inför folk- och

bostadsräkningen och lämna förslag till kostnadsbegränsningar.

 Riksdagen har beslutat att det skall genomföras en registerbaserad folk- och

bostadsräkning år 2000 (prop. 1995/96:90, bet. 1995/96:FiU6, rskr. 1995/96:117).

Beslutet innebär även att det skall genomföras en provverksamhet. För

innevarande budgetår har 37 miljoner kronor anslagits.

 Regeringen beslutade den 1 februari 1996 att uppdra åt Lantmäteriverket, RSV

och SCB att genomföra provverksamheten, inkomma med förnyade kostnadsberäkningar

samt redovisa resultatet av provverksamheten den 1 mars 1997, den 1 september

1997 respektive den 1 mars 1998.

 I propositionen beräknades kostnaderna för reformen till 260 miljoner kronor.

Kostnaderna kommer att finansieras kollektivt. Förnyade beräkningar av de

medverkande myndigheterna visar att reformen kan bli betydligt dyrare.

Regeringen har därför uppdragit åt RRV att granska förberedelserna inför folk-

och bostadsräkningen och lämna förslag till kostnadsbegränsningar. Osäkerheten

kring kostnaderna gör att regeringen vill avvakta resultatet av provverksamheten

innan ytterligare större utbyggnader genomförs. Detta innebär att folk- och

bostadsräkningen troligen kommer att försenas upp till ett år. De 70 miljoner

kronor som beräknats för år 1997 bör tills vidare disponeras av regeringen.

Vissa grundläggande förberedelser behöver dock genomföras för att även en

senarelagd räkning skall vara möjlig att genomföra. I detta sammanhang bör också

nämnas att EU förbereder bestämmelser som innebär att medlemsländerna skall

genomföra folk- och bostadsräkningar under våren 2001. Regeringen avser att

återkomma till riksdagen när resultatet av provverksamheten föreligger.

 Regeringen har beräknat anslaget för år 1998 till 70 000 000 kronor och för år

1999 till 70 000 0000 kronor.

 16

A6. Finansinspektionen

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 100 4201) Anslagssparande 1 760

1995/96Anslag 150 463 Utgiftsprognos 157 500

 därav 1996 104 200

1997 Förslag 110 105

1998 Beräknat110 614

1999 Beräknat112 855

1 Beloppen anges i tusental kr

 Finansinspektionen är enligt sin instruktion (1996:596) central förvaltnings-

myndighet för tillsynen över finansiella marknader, kreditinstitut och det

enskilda försäkringsväsendet.

 De övergripande målen för Finansinspektionens verksamhet är att bidra till det

finansiella systemets stabilitet och effektivitet samt att verka för ett gott

konsumentskydd.

 Varje budgetår anvisas Finansinspektionen ett ramanslag som skall täcka

kostnaderna för inspektionens verksamhet. Tillsynsavgifter tas ut av de institut

som står under inspektionens tillsyn. Avgifterna är obligatoriska och beräknas

med utgångspunkt från inspektionens ramanslag. Därtill kommer ansökningsavgifter

som tas ut vid prövning av olika typer av ärenden. Avgiftsinkomsterna tas upp på

statsbudgetens inkomstsida under inkomsttitel och skall överensstämma med

storleken på ramanslaget.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

De övergripande målen för verksamheten ligger fast.

Resurser 1997

Ramanslag 110 105 tkr

 Det svenska finansiella systemet har under de senaste åren genomgått en

ekonomisk och finansiell återhämtning. I en rapport (Läget på de finansiella

marknaderna i Sverige, rapport till regeringen, april 1996) noterar också

Finansinspektionen att det nu i allt väsentligt råder gynnsamma

verksamhetsförutsättningar för de institut som verkar inom inspektionens an-

svarsområde och konstaterar att läget på de finansiella marknaderna kan

betecknas som stabilt.

 Inspektionen noterar dock i rapporten att det fortfarande föreligger vissa

tillsynsproblem och drar utifrån denna analys bl.a. slutsatsen att det är

nödvändigt att fördjupa och utveckla samarbetet med utländska till-

synsmyndigheter, att rutinerna för riskkontroll vid platsbesök behöver för-

bättras och antalet besök och undersökningar behöver ökas samt att de

finansiella aktörerna måste förmås att själva ta ett utökat ansvar för att

identifiera, mäta och hantera olika risker i sina verksamheter. Dessutom

framhåller inspektionen i rapporten att beredskapen och rutinerna för

krishantering bör förbättras.

 Finansinspektionen genomförde under år 1994 en genomgripande omorganisation

och gjorde i samband med denna en översyn av verksamhetens innehåll och

inriktning. Genom omorganisationen har inspektionen rationaliserat och

specialiserat verksamheten för att uppnå en effektivare tillsyn. Detta

förändringsarbete har sedan fortsatt. Regeringen stöder den inriktning

inspektionen valt för att effektivisera tillsynen över de finansiella instituten

och ser med tillfredsställelse på det resultat som hittills uppnåtts.

Riksrevisionsverkets revisionsberättelse över Finansinspektionens årsredovisning

innehåller inte någon erinran.

 I den fördjupade anslagsframställningen för budgetåren 1997-1999 konstaterar

inspektionen att det finns brister i institutens interna styrning och i deras

kontroll- och informationssystem samt att institutens riskhantering kräver

fortsatta insatser från inspektionens sida. Inspektionen yrkar därför för

perioden kraftigt utökade resurser avseende den operativa tillsynen.

 Riksdagen har på senare tid, eller kommer inom kort att fatta ett antal beslut

som innebär nya och förändrade arbetsuppgifter för Finansinspektionen. Det är i

huvudsak fråga om lagstiftning som rör kapitaltäckning av marknadsrisker,

utvidgad insiderlagstiftning, nya placeringsregler för försäkringsbolag, nya

regler om bankverksamhet genom ombud samt nya bestämmelser om valutaväxling och

valutahandel. Finansinspektionen har i den fördjupade anslagsframställningen

yrkat ytterligare medel för detta arbete.

 Mot bakgrund av senare års resurstillskott och den genomgripande

omorganisationen av Finansinspektionens verksamhet aviserade regeringen i den

senaste budgetpropositionen (prop. 1994/95:100, bilaga 8, s. 96) att

ambitionsnivå och resursbehov för den finansiella tillsynen långsiktigt skulle

analyseras i samband med den fördjupade prövningen av inspektionen för

budgetåren 1997-1999.

 Den 1 juni 1995 tillsatte emellertid regeringen en kommitté med uppdrag att

göra en översyn av rörelse- och tillsynsreglerna för kreditinstitut och

värdepappersbolag (Banklagskommittén, Fi 1995:09, dir. 1995:106). Kommittén

skall - med utgångspunkt från en kartläggning av de erfarenheter som dragits av

finanskrisen och kommitténs syn på skyddsintressena - se över rörelsereglerna

för dessa finansiella institut. Främst skall behovet av kompletterande regler om

riskhantering och intern kontroll övervägas.

 Ett starkt samband råder mellan utformningen av rörelsereglerna och

utformningen av tillsynsverksamheten. Kommittén skall med utgångspunkt från de

övergripande målen för tillsynen enligt sina direktiv värdera hur angelägna

olika tillsynsuppgifter är, men även göra en analys av vilka resurser som

fordras för att tillsynsarbete i enlighet med kommitténs förslag skall kunna

utföras. I det sammanhanget skall kommittén inte bara ange önskvärd

ambitionsnivå utan också uttala sig om tillsynsarbetets inriktning vid en

oförändrad resursnivå för inspektionen.-

 Med beaktande av att verksamhetsbetingelserna för de finansiella företagen för

närvarande är gynnsamma och att Banklagskommitténs analys inte bör föregripas,

bör regeringens slutliga bedömning av ambitionsnivå och långsiktigt resursbehov

för den finansiella tillsynen anstå till dess kommittén avlämnat ett betänkande

i saken.

 Det är dock givetvis av största vikt att den finansiella tillsynen redan nu

kan bedrivas på ett ändamålsenligt sätt och det är angeläget att inspektionens

betydelsefulla förändringsarbete inte avstannar. I avvaktan på den slutliga

bedömningen av Finansinspektionens långsiktiga resursbehov bör därför

inspektionen redan för budgetåret 1997 och de därpå närmast följande åren

tilldelas medel för att höja ambitionsnivån i arbetet med att effektivisera den

operativa tillsynen.

 Som nämnts har inspektionen redan genomfört ett omfattande effektiviserings-

och rationaliseringsarbete. För att inte de till budgetåret 1997 beslutade nya

och förändrade arbetsuppgifterna skall inkräkta på arbetet med att effektivisera

tillsynen bör således ett särskilt resursutrymme skapas för dessa uppgifter. I

det sammanhanget kan följande nämnas. Det åligger Finansinspektionen att, inom

ramen för uppgiften att lämna information rörande olika sparformers egenskaper

och avkastning, publicera skriften Nya Finans. I likhet med Finansinspektionen

och Riksrevisionsverket (se Riksrevisionsverkets rapport Statens tillsyn över de

finansiella marknaderna, RRV 1994:15) anser regeringen det viktigt att

inspektionen renodlar sin verksamhet. Inspektionen skall därför inte längre

publicera denna skrift och den besparing på ca 1 miljon kronor som därigenom

uppkommer skall tillfalla inspektionen. Inspektionen skall även engångsvis

erhålla 2,5 miljoner kronor för datorsatsning m.m. i samband med att den

utvidgade insiderlagstiftningen träder i kraft. Härutöver skall inspektionen

tilldelas ytterligare resursförstärkning för att lösa de nya och förändrade

arbetsuppgifterna.

 Sammantaget skall Finansinspektionen erhålla 4 miljoner kronor för att höja

ambitionsnivån i arbetet med att effektivisera den operativa tillsynen och för

att lösa de nya arbetsuppgifterna.

 17

A7. Insättningsgarantinämnden

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 8 532 Anslagssparande 1 770

1,2) Utgiftsprognos 8 228

1995/96Anslag 16 500 därav 1996 4 436

1997 Förslag 2 000

1998 Beräknat 1 015

1999 Beräknat 1 040

1 Beloppen anges i tusental kr

2 Avser Bankstödsnämden

Insättningsgarantinämnden är ansvarig för administrationen av insättnings-

garantisystemet. Myndighetens namn var tidigare Bankstödsnämnden och nämnden

hade fram till den 30 juni 1996 även till uppgift att hantera frågor om statligt

stöd enligt lagen (1993:765) om statligt stöd till banker och andra

kreditinstitut samt att förvalta statens ägande i Securumkoncernen och

Nordbanken.

 Nämnden består av sju ledamöter. Ett kansli svarar för beredningen av nämndens

ärenden. Nämnden är samlokaliserad med Finansinpektionen. De institut som

omfattas av insättningsgarantin betalar en årlig avgift till nämnden.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Det övergripande målet för Insättningsgarantinämndens verksamhet skall vara att

på ett kostnadseffektivt sätt administrera insättningsgarantisystemet och skapa

beredskap för att utbetalningar vid ersättningsfall kan göras korrekt inom de

tidsramar som lagen om insättningsgaranti föreskriver.

Resurser 1997

Ramanslag 2 000 tkr

 Insättningsgarantisystemet trädde i kraft den 1 januari 1996.

Insättningsgarantinämnden har drivit verksamhet koncentrerad till

insättningsgarantin endast sedan den 1 juli 1996. Nämnden har därför ännu inte

lämnat någon redovisning av verksamheten i dess nuvarande form.

 För år 1997 kan myndigheten förutses komma att ägna sig främst åt följande

uppgifter.

- Fastställa och debitera avgifter som skall betalas av berörda institut.

 Inbetalda avgifter skall förvaltas av nämnden och placeras räntebärande i

 Riksgäldskontoret sedan nämndens förvaltningskostnader för garantin har

 räknats av.

- Besluta om att insättningar som finns hos svenska och utländska instituts

 filialer skall omfattas av garantin.

- Ingå och följa upp samarbetsavtal med utländska garantiordningar.

- Vidta de åtgärder som krävs för att organisationen snabbt skall kunna

 förstärkas i händelse av ersättningsfall.

 Vid ersättningsfall skall nämnden snabbt kunna förstärkas. Med anledning härav

har nämnden slutit samarbetsavtal med Riksbanken, Finansinspektionen och

Riksgäldskontoret innebärande att personer verksamma vid dessa myndigheter skall

kunna disponeras av nämnden för uppgifter i samband med ett ersättningsfall.

 De institut som omfattas av insättningsgarantin betalar en årlig avgift som

motsvarar 0,25 % av det garanterade insättningsbeloppet. Från dessa

avgiftsmedel skall ett belopp motsvarande nämndens förvaltningskostnader

avräknas och redovisas mot inkomsttitel på statsbudgeten. För nämnden tillämpas

sålunda s.k. bruttoredovisning över statsbudgeten.

 De avgifter som betalades år 1996 uppgick till ca 965 miljoner kr. För år 1997

föreslås i denna proposition att avgiften fördubblas till 0,50% av det

garanterade insättningsbelopppet. Se avsnitt 4.3.

 Något övergripande mål har inte fastställts för den verksamhet som

Insättningsgarantinämnden driver sedan den 1 juli 1996. Enligt regeringens

mening bör målet för verksamheten vara att nämnden på ett kostnadseffektivt sätt

administrerar insättningsgarantisystemet och skapar beredskap för att

utbetalningar vid ersättningsfall kan göras korrekt inom de tidsramar som lagen

om insättningsgaranti föreskriver.

 Banklagskommittén (dir. 1995:86) utreder frågor bl.a. om

insättningsgarantisystemets funktion vid solvensproblem i banker. Om förslag

från kommittén senare skulle leda till att insättningsgarantisystemet får mer

omfattande uppgifter, får det övergripande målet omprövas.

 För år 1998 och 1999 har 1 015 000 kronor resp. 1 040 000 kronor reserverats

för Insättningsgarantinämnden inom utgiftsområdet, vilka är betydligt lägre

belopp än för år 1997. Även om det första verksamhetsåret medför vissa

engångskostnader, kommer dock sannolikt ytterligare medel att behövas till

nämnden åren 1998-1999.

Riksgäldskontoret och kostnader för statsskuldens förvaltning

(anslagen A8, A9 och A10)

Riksgäldskontorets huvuduppgift är att ta upp lån i Sverige och i utlandet samt

att förvalta statsskulden så kostnadseffektivt som möjligt. Det ankommer vidare

på Riksgäldskontoret att tillhandahålla viss kreditgivning till och motta

inlåning från statliga myndigheter och bolag. Riksgäldskontoret ansvarar även

för att utfärda garantier som riksdagen har beslutat om och att samordna den

statliga garantiverksamheten. Riksgäldskontoret skall dessutom verka för en god

kassahållning inom det statliga området.

Upplåningsverksamheten och fördelning på olika instrument

Riksgäldskontoret har långtgående befogenheter att välja olika upplånings-

strategier. En väl balanserad statsupplåning i syfte att långsiktigt hålla nere

kostnaderna medför krav på avvägning mellan olika riskaspekter i upplåningen,

särskild vad gäller val av räntebindningstid och valutasammansättning. Hänsyn

måste även tas till hur statsupplåningen påverkar marknadens funktionssätt.

Riksgäldskontoret är ålagt att samråda med Riksbanken i frågor av betydelse för

penningpolitiken.

 Riksgäldskontorets upplåning sker i huvudsak på tre delmarknader. Den

traditionellt viktigaste finansieringskällan är den inhemska penning- och

obligationsmarknaden. Efter avskaffande av valutalånenormen i december 1992 har

dock den internationella kapitalmarknaden återigen tillkommit som en viktig

finansieringskälla. Upplåningen på hushållsmarknaden är ett viktigt komplement

till dessa finansieringskällor och har en egenskap av att vara en stabil

finansieringskälla.

Tabell 1. Statsskuldens fördelning på olika upplåningsinstrument per den

30 juni resp. år

 1992 1993 1994 1995 1996 1996

Procentuell andel Mdkr

Statsobligationer, nominella40434343 46 632

Statsobligationer, reala-- - 1 4 49

Statsskuldväxlar 32 24 13 6 14 195

Kontokredit -1 -17 - - - -

Summa penning- och

obligationsmarknaden 7150 57 60 64 876

Premieobligationslån 7 6 5 4 4 58

Sparobligationslån/

Riksgäldskonto 2 1 1 1 1 12

Allemansspar 9 7 5 4 3 48

Summa hushålls-

marknaden 18 14 11 9 8 117

Inlåning 3 1 - - - -

Lån i utländsk valuta 835323128 381

Total statsskuld,

miljarder kronor 71196111791370 1374 1374

Resultat statskuldsförvaltning

Utvärderingen av Riksgäldskontorets upplåningsverksamhet sker sedan budgetåret

1990/91 med hjälp av två s.k. riktmärkesportföljer, en portfölj för kronskulden

och en för valutaskulden. Portföljerna är konstruerade så att de avspeglar

standardiserade upplåningsstrategier avseende instrument, löptider och valutor.

Utvärderingen bygger på strikt marknadsvärdering av statsskulden, respektive

riktmärkesportföljen, vilket innebär att räntan på utvärderingsdagen får ett

relativt stort genomslag i resultatet. Regeringen har konkretiserat

kostnadsminimeringsmålet genom att ange att statsskuldens kostnader bör

understiga kostnaderna för riktmärkesportföljerna under perioden 1 juli 1991

till 30 juni 1995. Därefter har ingen ny tidsperiod angivits. Det är

Riksgäldskontorets styrelse som beslutar om riktmärkesportföljernas konstruktion

och vilka avvikelser från riktmärkesportföljerna som kan tillåtas.

 I tabellen nedan framgår att Riksgäldskontorets kostnader för stats-skulds-

förvaltningen totalt sett har utvecklats positivt under den beslutade

utvärderingsperioden, även om jämförelsen med riktmärkesportföljerna uppvisar

ett negativt resultat under budgetåret 1994/95. Något delårsresultat för

innevarande budgetår baserat på riktmärkesportföljerna finns inte tillgängligt.

Tabell 2. Den faktiska statsskuldens kostnader och en riktmärkesportföljs

kostnader i relation till skuldstocken under budgetåren 1991/92-1994/95

Kostnad i procent av 91/92 92/93 93/94 94/95

utestående skuld1

Upplåning i svenska kronor

Penning- och obligationsmarknad11,1115,862,267,24

Hushållsmarknad2 9,71 12,73 6,99 8,02

Total upplåning i svenska kronor,

netto 10,76 15,17 2,62 7,30

Riktmärkesportföljen i

svenska kronor 10,64 16,10 3,14 7,26

Upplåning i utländsk valuta

Lån i utländsk valuta9,24 21,20 8,05 11,43

Riktmärkesportföljen i

utländsk valuta 9,89 25,20 8,41 11,17

Total besparing jämfört med

riktmärkesportfölj, mdkr-0,3213,20 5,1 -2,2

1 Totala kostnader inkl. orealiserade kursdifferenser i förhållande till

genomsnittlig marknadsvärderad skuld.

2 Vid upplåning på hushållsmarknaden adderas till de totala kostnaderna det

skattebortfall som uppkommer genom att vissa låneinstruments avkastning

beskattas enligt särskilda regler.

 Det ekonomiska resultatet för den totala upplåningen i kronor fastställs genom

en jämförelse med riktmärket för kronskulden. Det innebär att även

hushållsmarknadens andel av kronskulden samt nettot från in- och

utlåningsverksamheten ingår i jämförelsen med riktmärkesportföljen. Totalt under

perioden juli 1991 till juni 1995 har kostnaderna för upplåningen understigit

kostnaderna för riktmärkesportföljen med drygt 9 miljarder kronor.

Resultatförsämringen under budgetår 1994/95 förklaras huvudsakligen av

merkostnader för upplåningen på hushållsmarknaden.

 Resultatet för valutaupplåningen jämfört med riktmärket har visat en

någorlunda likartad utveckling som kronupplåningen. Totalt under perioden juli

1991 till juni 1995 uppgår besparingen till drygt 6 miljarder kronor jämfört med

riktmärket. Resultatförsämringen för budgetår 1994/95 berodde huvudsakligen på

att valutaskulden hade en något annorlunda valutakomponering än riktmärket.

Växelkursförändringar efter budgetårets slut har dock neutraliserat dessa

merkostnader. De externa fondförvaltare som anlitats för en mindre del av

valutaskulden visade generellt ett betydligt sämre resultat än Riksgäldskontoret

under utvärderingsperioden.

 En modell för att fastställa resultatet för hushållsupplåningen har tagits

fram av Riksgäldskontoret. Modellen relaterar upplåningskostnaden på

hushållsmarknaden med den alternativa upplåningskostnaden på penning- och

obligationsmarknaden. Enligt denna resultatmodell har hushållsupplåningen

genererat besparingar på ca 5 miljarder kronor under de senaste fyra budgetåren

jämfört med en tänkt upplåning på penning- och obligationsmarknaden.

 Resultatet för enskilda upplåningsformer på hushållsmarknaden visar bl.a. en

resultatförsämring för allemansspar de senaste åren. Den sjunkande lönsamheten

avspeglar den ökade konkurrensen på hushållsmarknaden, där Riksgäldskontoret

tvingats höja allemanssparräntan allt närmare de korta marknadsräntorna.

Upplåningsvolymen i allemansspar var som högst vid årsskiftet 92/93. Sedan dess

har upplåningsvolymen minskat med 24 miljarder kronor till 46 miljarder kronor

vid utgången av juni 1996.

 Övriga upplåningsformer på hushållsmarknaden, dvs premieobligationer och

Riksgäldskonto, har volymmässigt utvecklats relativt stabilt. En ny

upplåningsform har tillkommit på hushållsmarknaden genom att de

realränteobligationer som emitteras på institutionsmarknaden sedan juni 1995

även riktas mot hushållen.

Resultat kassahållning

Riksgäldskontoret har under de senaste budgetåren inriktat verksamheten på de

större betalningsflödena. Därtill har insatserna koncentrerats till att delta i

utredningen om räntebeläggning av statliga medelsflöden och vidareutveckling av

statens betalningssystem. I samarbete med Riksrevisionsverket redovisade i en

rapport till regeringen i maj 1996 om en uppföljning av räntekontomodellen.

 18

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Det övergripande mål som gällt för Riksgäldskontorets upplånings-verksamhet och

kassahållning att långsiktigt minimera kostnaderna för statsskulden ligger fast.

Prioriterade uppgifter

Inom främst upplåningsverksamheten men även inom övriga verksamhetsgrenar bör

hög prioritet ges åt förstärkt riskkontroll. Därtill bedöms en intensifierad

satsning på ökad upplåning från hushållen vara ändamålsenlig.

Resultatbedömning

Regeringen bedömer att Riksgäldskontoret i allt väsentligt har uppnått målen

inom verksamhetsområdet statsskuldsförvaltning och kassahållning. Bedömningen av

upplåningsverksamheten vilar huvudsakligen på det uppnådda resultatet i

förhållande till riktmärkesportföljerna under de senaste fyra budgetåren. Likt

tidigare år vill regeringen dock betona att resultatbedömningen inte enbart kan

baseras på en jämförelse med riktmärkesportföljerna. Hänsyn måste även tas till

de marknadsvårdande insatserna Riksgäldskontoret genomför, huvudsakligen i syfte

att främja effektiviteten på den inhemska penning- och obligationsmarknaden och

därigenom bidra till lägre upplåningskostnad för staten. Dessa åtgärder, bl.a.

åtgärder för en effektivare emissionsteknik, får ingen synbar effekt i

resultatutvärderingen med riktmärkesportföljer men får anses ha fått ökad

betydelse i takt med att statens roll som dominerande låntagare på den inhemska

marknaden har ökat. Regeringen ser det som tillfredsställande att

upplåningsvolymerna i realränteobligationer har ökat under 1996, delvis till

följd av att emissionstekniken förändrades.

 Mot bakgrund av statsskuldspolitikens ökade betydelse tillsatte regeringen i

slutet av 1995 en utredning med uppgift att utreda vissa frågor avseende

statens upplåning och förvaltningen av statsskulden. I direktiven till

utredningen angav regeringen att frågorna kunde delas in i tre huvudområden,

nämligen statsskuldens sammansättning och struktur, faktorer styrande för

valutaupplåningens omfattning samt analys av Riksgäldskontorets

utvärderingsmodeller för förvaltnings- och upplåningsverksamheten, dvs modellen

med riktmärkesportföljer. Utredningen skall lämna sitt slutbetänkande före

årsskiftet 1996/97. I avvaktan på utredningens betänkande föreslår regeringen

inte någon ändring av målet för upplåningsverksamheten. Målet att långsiktigt

minimera kostnaderna för statsskulden inom ramen för penningpolitikens krav bör

således ligga fast för budgetåret 1997.

 Regeringen bedömer att upplåningen på den internationella kapitalmarknaden

bedrivits effektivt och ändamålsenligt. Riksgäldskontorets förmåga att utnyttja

mångfalden av olika instrument och delmarknader, inte minst den internationella

derivatmarknaden, har givit ett viktigt bidrag till de hittills förmånliga

upplåningskostnaderna. Den ökade storleken på valutaskulden och

Riksgäldskontorets derivatportfölj har samtidigt ökat kraven på effektiv

skuldförvaltning och god riskkontroll. Regeringen har uppmärksammat de rapporter

som påvisat brister i Riksgäldskontorets interna riskhanterings- och

kontrollsystem. Detta påvisas bl.a. i de väsentliga iakttagelser RRV gjorde i

sin revisionsrapport för budgetår 1994/95. Med tanke på den totala

derivatportföljens storlek är det ytterst angeläget att åtgärder vidtas för att

komma tillrätta med detta problem. Riksgäldskontoret har upphandlat ett nytt

finansadministrativt system och samtidigt omorganiserat upplåningsverksamheten

med avsikt att förbättra de interna kontrollrutinerna. Regeringen har därtill

genomfört ändringar i Riksgäldskontorets instruktion med nya föreskrifter om

riskhantering och intern revision samt i ett ändrat regleringsbrev för

innevarande budgetår föreskrivit krav på redovisning av resultatet av de

åtgärder som vidtagits i arbetet med förbättrad intern revision och riskkontroll

inom kontorets hela verksamhetsområde. Regeringen kommer fortlöpande granska de

åtgärder Riksgäldskontoret vidtar för skärpt riskkontroll.

 Även resultatet för hushållsupplåningen är enligt regeringens bedömning

tillfredsställande. Upplåningen från hushållen har varit en förmånlig finans-

ieringskälla för staten i termer av att upplåningskostnaden på hushållsmarknaden

inklusive Riksgäldskontorets administrationskostnader har understigit den

alternativa upplåningskostnaden på penning- och obligationsmarknaden. Detta

förhållande kvarstår även om marginalerna i hushållsmarknadsupplåningen har

minskat under senare år i takt med den ökade konkurrensen på hushållsmarknaden.

Regeringen anser emellertid att den sammanlagda resultatbedömningen för

upplåningen på hushållsmarknaden försämras av den blygsamma utvecklingen i

upplåningsvolymer och marknadsandelar. Delvis av denna anledning anser

regeringen att en intensifierad upplåningsverksamhet på hushållsmarknaden i

syfte att varaktigt bidra till en lägre upplåningskostnad för staten är

önskvärd. För att Riksgäldskontoret långsiktigt skall kunna konkurrera om

hushållens sparande är det angeläget att kontoret arbetar aktivt med

produktutbud, försäljningskanaler och marknadsföringsinsatser.

 Även inom kassahållningsområdet anser regeringen att det övergripande målet

bör ligga fast, dvs att Riksgäldskontoret skall bidra till en god kassahållning

och därigenom bidra till låga räntekostnader för staten. Verksamheten bör även

fortsättningsvis huvudsakligen inriktas på analys av de större

betalningsflödena.

 19

A8. Riksgäldskontoret: Förvaltningskostnader

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 76 9251) Anslagssparande 9 134

1995/96Anslag 114 844 Utgiftsprognos 114 800

 därav 1996 80 300

1997 Förslag 83 348

1998 Beräknat 81 190

1999 Beräknat 83 955

1 Beloppen anges i tusental kr

 Anslaget disponeras för löne-, systemutvecklings-, lokal- samt övriga

förvaltningskostnader vid Riksgäldskontoret.

 Under budgetåret 1995/96 disponerar Riksgäldskontoret en låneram på

29 400 000 kronor för investeringar i anläggningstillgångar. Regeringen

beslutade i april 1996 att öka låneramen för innevarande budgetår med

18 400 000 kronor för finansiering av ett nytt finansadministrativt system.

Regeringens överväganden

Riksgäldskontoret har i sin anslagsframställning för budgetår 1997 yrkat på

kraftigt ökade resurser under anslaget Förvaltningskostnader. Förutom realt

oförändrade resurser har kontoret föreslagit en nivåhöjning med sammanlagt 4,8

miljoner kronor för 9 nya kvalificerade tjänster inom avdelningen för

hushållsupplåning och de nya riskkontrollfunktionerna inom upplånings- och

garantiverksamheten. Därutöver yrkar Riksgäldskontoret på resurser för att täcka

finansieringskostnaderna för det nya finansadministrativa systemet. De årliga

kapitalkostnaderna under en femårsperiod är beräknade till 5,8 miljoner kronor

efter avdrag för bortfallande kostnader.

 Regeringen anser det inte vara aktuellt att bevilja Riksgäldskontoret ett

undantag från de generella sparbetingen på statliga myndigheter, vilket realt

oförändrade resurser innebär. Men regeringen bedömer samtidigt att en

nivåhöjning av Riksgäldskontorets anslag för förvaltningskostnader är motiverad.

Möjligheterna att finansiera nya omfattande satsningar inom kontorets verksamhet

med omprioriteringar och fortsatt kraftiga rationaliseringsåtgärder får anses

vara begränsade. Ett visst utrymme för omprioriteringar uppkommer genom att

vissa arbetsuppgifter bortfaller vid årsskiftet vad gäller administration

rörande allemanssparandet, men därutöver bör ytterligare resurser tillföras.

 Regeringen föreslår att Riksgäldskontoret beviljas ökade resurser om sammanlagt

6,5 miljoner kronor, varav 4,2 miljoner kronor avser finansiering av

kapitalkostnaderna för det finansadministrativa systemet. Resterande 2,3

miljoner kronor kan Riksgäldskontoret avdela för kostnader inom

riskkontrollverksamheten samt upplåningsverksamheten på hushållsmarknaden. Dessa

2,3 miljoner kronor avser en engångsvis förstärkning under 1997. Regeringen har

beräknat anslaget för år 1998 och 1999 till 81190 000 kr respektive 83 955 000

kr.

In- och utlåningsverksamheten

Det övergripande mål som gällt för Riksgäldskontorets in- och

utlåningsverksamhet bör ligga fast. Verksamheten skall inriktas på att ge lån

och placeringsmöjligheter till så goda villkor som möjligt utan att kundernas

verksamhet subventioneras.

 Riksgäldskontorets in- och utlåningsverksamhets mål är att ge lån och

placeringsmöjligheter till så goda villkor som möjligt utan att kundernas

verksamheter subventioneras. Som kunder räknas i första hand myndigheter. Andra

kunder är affärsverk, vissa statliga bolag, fonder och stiftelser.

 Under de senaste åren har verksamheten ökat kraftigt, vilket huvudsakligen har

varit betingat av myndigheternas tillämpning av räntekontomodellen och

kapitalförsörjningsförordningen med bl.a. krav på att investeringar i

anläggningstillgångar skall lånefinansieras. Verksamheten bedrivs under kravet

om full kostnadstäckning. Ränteintäkter och räntekostnader redovisas dock

separat på anslaget Räntor på statsskulden. Resultatet för verksamheten utgörs

av skillnaden mellan avgifter och administrationskostnader. Avgiftssatserna tas

ut i form av procentuella påslag på utlåningsräntorna och avdrag från

inlåningsräntorna. Under de senaste budgetåren har verksamheten stadigt

genererat ett överskott. Överskottet förs mot inkomsttitel i statsbudgeten.

Tabell 3. Resultat in- och utlåningsverksamheten 1992/93-1995/96

miljoner kr 92/93 93/94 94/95 95/96

 (12 mån)

Avgifter 40,6 68,1 34,0 33,2

Adm. kostnader 5,6 7,8 9,0 8,7

Netto 35,0 60,3 25,0 24,5

 Enligt regeringens bedömning har Riksgäldskontoret i huvudsak bedrivit in- och

utlåningsverksamheten i enlighet med uppsatta mål. Det redovisade resultatet

indikerar fortsatt höga avgifter i verksamheten. Regeringen konstaterar dock att

Riksgäldskontoret genomfört en sänkning av avgifterna under innevarande budgetår

i syfte att anpassa avgiftsuttaget till en varaktigt lägre nivå. Regeringen

avser att fortlöpande granska de åtgärder Riksgäldskontoret genomför i

avgiftssättningen. Den redovisning av produktivitetsmått för in- och ut-

låningssverksamheten som genomförs för andra budgetåret i rad, baserad på en

enkätundersökning bland Riksgäldskontorets kunder, anser regeringen vara ett

värdefullt bidrag till resultatbedömningen av verksamheten och vill därför

understryka betydelsen av att detta arbete fortsätter och vidareutvecklas. I

avvaktan på en översyn av statens finansfunktion bör de övergripande målen för

verksamheten ligga fast.

A9. Riksgäldskontoret: Kostnader för upplåning och

låneförvaltning

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 650 0901)

1995/96Anslag1 720 442 Utgiftsprognos1 972 600

 därav 19961 222 000

1997 Förslag1 500 000

1998 Beräknat1 500 000

1999 Beräknat1 500 000

1 Beloppen anges i tusental kr

 Anslaget är t.o.m. budgetår 1995/96 ett förslagsanslag och avser andra

kostnader för upplåning och låneförvaltning än finansiella kostnader och

Riksgäldskontorets egna förvaltningskostnader. Anslaget belastas huvudsakligen

med kostnader för inköp av externa tjänster för upplåning och låneförvaltning.

Regeringens bedömning

Kostnaderna för upplåning och låneförvaltning har utvecklats på följande vis

under budgetåren 1992/93-1994/95 samt de första tolv månaderna budgetåret

1995/96.

 20

Tabell 4. Kostnader för upplåning och låneförvaltning budgetåren 1992/93-1995/96

Miljoner kronor 92/93 93/94 94/95 95/96

Upplåning i svenska kronor390397 391 651

Upplåning i utländsk valuta294448 259 373

Totalt 684 845 649 1 024

 Utvecklingen av kostnaderna under anslaget är starkt beroende av strukturen i

upplåningen. Under budgetåret 1992/93 ökade kostnaderna kraftigt till följd av

den ökade valutaupplåningen i samband med valutaturbulensen kring svenska

kronan. Valutaupplåningen är traditionellt förenad med relativt höga

provisionskostnader, men detta har kompenserats av en generellt betydligt lägre

upplåningskostnad jämfört med den inhemska marknaden. På hushållsmarknaden är

det huvudsakligen upplåningen via premieobligationer och allemansspar som är

förenad med förhållandevis höga provisionskostnader.

 I en rapport till regeringen daterad den 19 mars 1996 bedömer

Riksgäldskontoret risken vara stor att ökade provisionskostnader i hushållsupp-

låningen medför ett relativt kraftigt anslagsöverskridande. Prognosen tyder på

en anslagsbelastning om drygt 1,9 miljarder kronor jämfört med budgeterat om

drygt 1,7 miljarder kronor (beräkningarna avser ett 18 månader långt budgetår).

Det är huvudsakligen ökade försäljnings- och inlösenprovisioner för

premieobligationer samt ökade provisioner för allemansspar som förklarar

utgiftsökningen. De höjda provisionskostnaderna reflekterar återförsäljarnas

höjda ersättningskrav för att fortsätta förmedla Riksgäldskontorets produkter.

Även detta är en orsak till att regeringen bedömer det angeläget att

Riksgäldskontoret utvecklar sin interna försäljningsorganisation i syfte att

minska beroendet av konkurerrande försäljningskanaler.

 Regeringen bedömer att anslagsförbrukningen bör kunna hanteras inom en ram om

1,5 miljarder kronor, trots den osäkerhet som finns om provisionskostnadernas

utveckling. Risken för anslagsöverskridande skall i första hand täckas av den

anslagskredit som fastställs för anslaget.

 Regeringen vill här framhålla att Riksgäldskontoret inom anslagets ram har

möjlighet att internt omfördela medel mellan olika upplåningsområden i

förhållande till vad som redovisats i myndighetens anslagsframställning. Således

är det t.ex. möjligt att öka kostnaderna för hushållsupplåningen genom lägre

provisionskostnader i utlandsupplåningen. I sin anslagsframställning begärde

Riksgäldskontoret ökade resurser om 25 miljoner kronor för ökade

marknadsföringskostnader och utbyggd försäljningsorganisation i

hushållsupplåningen. Regeringen bedömder att dessa kostnader kan hanteras inom

den givna ramen på 1,5 miljarder kronor och genom flexibiliteten i utnyttjandet

av anslagsmedel.

A 10. Riksgäldskontoret: Garantiverksamhet

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift -323 5001)

1995/96Anslag 1 Utgiftsprognos-443 962

 därav 1996-379 962

1997 Förslag 1

1998 Beräknat 1

1999 Beräknat 1

1 Beloppen anges i tusental kr

 Under anslaget redovisas delar av den statliga garantiverksamheten. Anslaget

får användas för att täcka eventuella förluster dels till följd av statliga

garantier till svensk varvsindustri och beställare av fartyg, dels till följd av

statliga garantier som inte belastar annat anslag på statsbudgeten. Anslaget får

även användas för att täcka eventuella förluster som uppkommer i samband med

Riksgäldskontorets utlåning till statliga bolag.

 Lönekostnader och andra förvaltningskostnader i verksamheten belastar anslaget

A8. Förvaltningskostnader. Övriga utgifter och kostnader skall finansieras av

verksamhetens intäkter, huvudsakligen influtna avgifter och återvunna medel.

Överskott i verksamheten förs mot inkomsttitel i statsbudgeten.

Resultat garantigivning

Riksgäldskontorets totala garantiåtagande uppgick vid utgången av budgetåret

1994/95 till 75,6 miljarder kronor, vilket innebär en ökning med knappt 10

miljarder kronor. Det största bidraget till ökningen kommer från nya

kapitaltäckningsgarantier till SBAB och Venantius. Därutöver har verksamhetens

garanti- och riskhantering i hög grad varit knutet till olika

infrastruktursatsningar och projekt inom fastighetssektorn. Kreditgarantin till

SBAB medförde under våren 1995 infrianden om sammanlagt 1 miljard kronor, ett

belopp som senare kom att återvinnas. Verksamhetens resultat framgår av

nedanstående tabell.

 21

Tabell 5. Riksgäldskontorets garantiverksamhet budgetåren1992/93-1995/96

Miljoner kronor 92/93 93/94 94/95 95/961

-/Intäkter

 Garantiavgifter 166 235 244 164

 Uppskrivning infriade

 garantier 4 66 1014 2

 Övriga inkomster/intäkter8165 86 96

 Summa 178 466 1344 262

 -Kostnader

 Lämnat kapitaltillskott- - 1000 -

 Nedskrivning av fordran10 75 10 -

 Löner och övr. förvalt.kostn.266 7 -

 Övriga utgifter/kostnader- - 3 0,5

 Summa 16 81 1021 0,5

-Netto 162 384 323 261

1Avser tolv månader juli 1995-juni1996.

2 Garantiverksamhetens löner och övriga förvaltningskostnader finansieras

fr.o.m. budgetåret 1995/96 över anslaget A8. Förvaltningskostnader

 Riksgäldskontoret överlämnande i samband med årsredovisningen för budgetåret

1994/95 två särskilda rapporter angående garantiverksamheten. Den ena behandlar

Riksgäldskontorets bedömning av kreditvärdigheten hos kontorets garanti- och

låntagare samt en subventionsanalys. Den totala exponeringen mot kunder med

kreditrisk uppgick den 30 juni 1995 till 102 miljarder kronor varav en mycket

begränsad del, 5 procent, utgörs av kunder som kan bedömas ha svag

kreditvärdighet. Projekten med svag kreditvärdighet utgörs huvudsakligen av

garantier lämnade till östeuropeiska stater och projektinvesteringar i olika u-

länder. Engagemangen inom den finansiella sektorn har ökat i kreditvärdighet i

takt med den allmänna stabiliseringen på fastighetsmarknaden. Det är främst

SBAB:s ökade kreditvärdighet som bidragit. Ett nytt engagemang inom

bostadsfastighetsmarknaden med hög risk har tillkommit under 1995 i form av

förlagslån till Haninge Holding AB. Det totala subventionsvärdet, dvs

otillräckligt garantiavgiftsuttag i förhållande till en uppskattad

marknadsprissättning, bedöms ligga i intervallet 300-350 miljoner kronor.

 I den andra rapporten bifogad till årsredovisningen redovisar

Riksgäldskontoret resultatet från försöksverksamheten med räntekonto för den

egna garantiverksamheten, ett uppdrag regeringen gav åt Riksgäldskontoret inför

verksamhetsåret. Försöksverksamheten visar att ett införande av räntekonto för

betalningströmmarna i verksamheten med tillhörande ränteberäkning av

tillgodohavanden skulle förbättra resultatet för verksamheten förhållandevis

kraftigt genom ökade ränteintäkter. Analysen visar därtill att subventioneringen

av vissa lån och garantier innebär uteblivna intäkter för staten i

storleksordningen 700 miljoner kronor under budgetåren 1993/94 och 1994/95.

Riksgäldskontoret förordar därför att betalningarna inom kontorets verksamhet

förs över till räntekonto.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Det övergripande målet för Riksgäldskontorets garantigivning ligger fast, dvs.

att på ett effektivt sätt tillhandahålla och bevaka garantier enligt beslut av

riksdag och regering. Riksgäldskontoret skall därut-över bidra till att andra

myndigheters lån och garantigivning bedrivs på ett effektivt sätt.

Resurser 1997

Ramanslag 1000 kr

Övrigt

Verksamhetens kostnader skall även fortsättningsvis täckas av dess intäkter,

sett över en längre tidsperiod. I avvaktan på slutgiltig bedömning av den

framtida organisationen och resursfördelningen för den statliga

garantiverksamheten skall Riksgäldskontorets garantigivning fortsätta att

redovisas enligt nuvarande struktur.

 Regeringen delar Riksgäldskontorets bedömning att den fyraårsperiod som

ligger till grund för resultatbedömning av garantiverksamheten ännu är för

begränsad för att långsiktigt analysera grad av kostnadstäckning i verksamheten

och hur väl verksamhetsmålet har uppnåtts. Regeringen gör dock bedömningen att

det inte finns någon anledning att förutse annat att en god måluppfyllelse. Ett

viktigt stöd i bedömningen är de riskanalyser som Riksgäldskontoret genomför och

som visar på att riskerna i garantistocken har minskat.

 Vad gäller det andra målet i verksamheten, att bidra till att andra

myndigheters garanti- och långivning bedrivs effektivt, konstateras att Riks-

gäldskontoret gör bedömningen att kontrollen av såväl kreditrisker som andra

risker i det statliga kredit- och garantisystemet bör förstärkas.

 Mot bakgrund av den ändrade budgetstrukturen gav regeringen Riksgäldskontoret

och Riksrevisionsverket i uppdrag att utreda ett antal frågor kring statens

garanti- och låneverksamhet i syfte att uppnå bättre genomlysning av

verksamheten, bättre kontroll över utgiftsutvecklingen samt utveckla en

ändamålsenlig modell för budgetering, redovisning och finansiering av

verksamheten. Utredningen inkom med sitt betänkande den 31 maj 1996 och

regeringens ställningstagande framgår av avsnittet Ny modell för

garantihanteringen inom staten i volym 1 i denna proposition. I avvaktan på

regeringens slutgiltiga bedömning av den framtida organisationen och

resursfördelningen för den statliga garantiverksamheten, föreslås att det över-

gripande målet för Riksgäldskontorets garantiverksamhet bibehålls oförändrat.

Riksgäldskontoret bör således fortsätta att prioritera arbetet med att utveckla

mått som anger faktiska och förväntade kostnader, intäkter och riskexponering i

statlig garantiverksamhet samt därtill utveckla beräkningsmetoder för avgifter

och subventionselement i garantiverksamheten.

A 11. Statens lokalförsörjningsverk

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 14 7561) Anslagssparande 27 942

1995/96Anslag 31 176 Utgiftsprognos 24 000

 därav 1996 16 000

1997 Förslag 17 029

1998 Beräknat 16 614

1999 Beräknat 17 130

1 Beloppen anges i tusental kr

 Statens lokalförsörjningsverk fungerar som stöd åt regeringskansliet samt

statliga myndigheter i lokalförsörjningsfrågor. Myndigheten är uppdelad på en

anslagsfinansierad stabsdel vilken stöder regeringen och en avgiftsfinansierad

servicedel som på marknadsmässiga villkor tillhandahåller tjänster på

lokalförsörjningsområdet till statliga myndigheter.

 Det övergripande målet reviderades under 1995/96. Den statliga

lokalförsörjningen skall skötas på ett för staten som helhet effektivt och

ekonomiskt sätt. Statens lokalförsörjningsverk skall därför verka för att

kunskapen ökar i regeringskansliet och i de statliga förvaltningsmyndigheterna

inom detta område.

 Anslagssparandet 1994/95 är betydande och beror till stora delar på att

myndigheten kunde fullfölja sina åtaganden med betydligt mindre resurser än vad

som anvisades. Prognosen för 1995/96 pekar på att myndigheten inte kommer att

utnyttja tilldelade anslagsmedel fullt ut. Som en konsekvens härav har 25

miljoner kronor av myndighetens anslagssparande dragits in som en besparing samt

anslagsnivån för 1997 dragits ned ytterligare.

 22

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Det övergripande målet bör ligga fast.

Resurser 1997

Ramanslag 17 029 tkr

Beräknade avgiftsinkomster 7 560 tkr

 Statens lokalförsörjningsverks årsredovisning visar att myndigheten i allt

väsentligt har uppfyllt de krav regeringen har ställt. Dock är det svårt att

direkt återfinna återredovisningen av regleringsbrevets angivna mål i

årsredovisningens resultatredovisning. För att underlätta redovisningen mot

målen samt för att regeringen skall få den information som är nödvändig så har

regleringsbrevet förtydligats på vissa punkter under innevarande budgetår.

 Årsredovisningen visar att myndigheten kan fullfölja sina åtaganden med

betydligt mindre resurser än vad riksdagen anvisade för budgetåret 1994/95.

Detta år redovisade den anslagsfinansierade stabsdelen ett betydande överskott

på nära 28 miljoner kr. Anslagsnivån anpassades till den mindre organisationen

1995/96. Servicedelen skulle ha en kostnadstäckning på 75% första halvåret

1994/95 och full kostnadstäckning för andra halvåret. Detta klarade verket inte

fullt ut utan har balanserat över underskottet till 1995/96.

 Årsredovisningen pekar även på att brister fortfarande finns vad gäller de

statliga förvaltningsmyndigheternas utövande av lokalförsörjningsansvaret. Det

är därför viktigt att Lokalförsörjningsverket, i enlighet med sitt övergripande

mål, lämnar information om området både till regeringskansli och myndigheter.

 Regeringen konstaterar att RRV inte riktat invändningar mot

Lokalförsörjningsverkets årsredovisning.

 Beslutade besparingar ligger fast under perioden. Mot bakgrund av detta

beräknar regeringen att anslagsnivån för budgetåret 1998 uppgår till 16 614 000

kr och för budgetåret 1999 till 17 130 000 kr.

 23

A 12. Täckning av merkostnader för lokaler

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 32 6951)

1995/96Anslag 35 000 Utgiftsprognos 43 500

 därav 1996 26 000

1997 Förslag 19 500

1998 Beräknat 24 000

1999 Beräknat 24 100

1 Beloppen anges i tusental kr

 De utgifter som belastar anslaget är hyror för vissa tomma lokaler som staten

är tvungen att fortsätta att hyra till dess avtalen går att avveckla. De

huvudsakliga faktorer som styr utgifterna på området är avtalskonstruktionerna

samt möjligheterna att upplåta lokalerna i andra hand.

 Prognosen för innevarande budgetår visar att anslaget sannolikt kommer att

överskridas. Regeringen har medgivit ett överskridande på högst 6,5 miljoner

kronor på grund av att myndigheten fick ta över ansvaret för Arbetsgivarverkets

tomma lokaler.

Regeringens överväganden

Resurser 1997

Ramanslag 19 500 tkr

 Statens lokalförsörjningsverks årsredovisning visar att utgifterna på anslaget

var 167 miljoner kronor och inkomsterna 135 miljoner kronor.

Resultatredovisningen pekar på att myndigheten arbetar aktivt med att minska

statens kostnader för de aktuella lokalerna.

 I prop. 1994/95:100 bil. 8 aviserades att anslaget skall omfattas av

regeringens sparkrav på statlig konsumtion och således minska med 5 miljoner

kronor årligen fram till och med år 1998. Regeringens bedömning är att denna

minskning är mycket svår att genomföra på grund av de åtaganden staten har

gentemot berörda fastighetsägare och svårigheten att förlänga vissa

andrahandsupplåtelser.

 Regeringen anser dock att besparingsmålet bör eftersträvas.

Lokalförsörjningsverket kommer därför att få i uppdrag att verka för en tidigare

avveckling av kontrakt och ytterligare ökning av andrahandsupplåtelser.

A13. Nämnden för offentlig upphandling

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 5 8001) Anslagssparande 4 628

1995/96Anslag 9 285 Utgiftsprognos 12 285

 därav 1996 9 190

1997 Förslag 6 348

1998 Beräknat 6 308

1999 Beräknat 6 516

1 Beloppen anges i tusental kr

 De övergripande målen för Nämnden för offentlig upphandling (NOU) är att verka

för att offentlig upphandling sker affärsmässigt, effektivt och i enlighet med

lagen om offentlig upphandling (LOU), EG:s rättssystem på området och WTO-

överenskommelsen om statlig upphandling.

 Anslaget finansierar bl.a. information och rådgivning för att underlätta

tillämpningen av upphandlingsreglerna och tillsyn av regelsystemet.

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar att nämnden hade ett

stort anslagssparande. Detta beror främst på att nämnden, som bildades den 15

mars 1993, befann sig i ett uppbyggnadsskede. Anslagssparandet har bl.a använts

för att täcka kostnader i samband med statistikproduktion och för köp av

konsulttjänster i avvaktan på att organisationen skulle bli fullt utbyggd. Detta

bekräftas i prognosen för anslagsberäkningen under innevarande budgetår där

utgifterna till viss del finansieras av anslagssparandet.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Det övergripande målet för verksamheten ligger fast och omfattar även budgetåret

1997.

Resurser 1997

Ramanslag 6 348 tkr

 24

Resultatbedömning

Nämndens årsredovisning visar att verksamheten har bedrivits enligt de uppsatta

målen och nämnden har enligt regeringens bedömning presterat ett gott resultat.

Nämnden har bl.a. bedrivit en omfattande resultatinriktad information och

uppfyllt målen när det gäller tillsynsverksamheten genom sin handläggning av

många skriftliga förfrågningar och klagomålsärenden. Anslagssparandet har

använts på det sätt som regeringen angav i 1995 års budgetproposition.

 Regeringen konstaterar att Riksrevisionsverket inte har haft några

invändningar i revisionsberättelsen avseende NOU.

Slutsatser

Enligt regeringens uppfattning skall de övergripande målen för nämndens

verksamhet vara oförändrade.

 Nämnden bör överväga om informationsverksamheten kan minska och en ökad tyngd

läggas på tillsynsverksamheten. När det gäller enskilda myndigheters hantering

av upphandlingsärenden bör ett samarbete mellan nämnden och RRV utvecklas.

 För budgetåret 1998 har anslaget beräknats till 6 308 000 kronor och för 1999

till 6 516 000 kronor.

A 14. Ekonomiska rådet

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift1

1995/96Anslag 2 5002 Utgiftsprognos 2 500

 därav 1996 1 800

1997 Förslag 1 705

1998 Beräknat 1 689

1999 Beräknat 1 742

1 Kostnaderna för Ekonomiska rådet redovisades budgetåret 1994/95 som en del av

förslagsanslaget I3. Kostnader för vissa nämnder m.m.

2 Beloppen anges i tusental kr.

 Ekonomiska rådet är ett organ knutet till Finansdepartementet. Rådet består av

nationalekonomiska forskare förordnade på i normalfallet tre år av regeringen.

Vidare är Konjunkturinstitutets generaldirektör och forskningschef adjungerade

medlemmar. Ekonomiska rådets övergripande mål är att initiera forskning och

utredningsarbete av särskilt intresse för den ekonomiska politikens utformning.

Vidare skall Ekonomiska rådet bistå Finansdepartementet och

Konjunkturinstitutet med råd i vetenskapliga frågor. Genom sin verksamhet

fungerar rådet som en länk mellan Finansdepartementet respektive

Konjunkturinstitutet och den nationalekonomiska forskningen.

 Ekonomiska rådet bedriver och initierar forskningsprojekt. Vissa av projekten

bedrivs helt eller delvis av rådets medlemmar, men huvuddelen av forskningen

bedrivs av utomstående. Rådets uppgift är då att identifiera intressanta

forskningsområden, göra vetenskapliga bedömningar av ansökningar samt att bistå

författarna med synpunkter. Forskningsprojekten redovisas i temasymposier och i

en engelskspråkig tidskrift, Swedish Economic Policy Review.

 Ekonomiska rådets uppgift som rådgivare i vetenskapliga frågor löses främst i

samband med rådets sammanträden.

 Kostnaderna för Ekonomiska rådet hänför sig främst till arvoden för Ekonomiska

rådets ledamöter, arvoden för beställda forskningsuppsatser samt kostnader i

samband med publicering och övrig presentation av forskningsresultaten. Då

kostnaderna för uppsatsarvoden och publicering inte är jämt fördelade över

tiden, är det av praktisk betydelse för Ekonomiska rådet att ha möjlighet att

överföra medel mellan olika år.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

Det övergripande målet för Ekonomiska rådets verksamhet bör ligga fast.

Resurser 1997

Ramanslag 1 705 tkr

 De övergripande målen för Ekonomiska rådets verksamhet har uppnåtts, bland

annat har forskningsprojekt om arbetslöshet, skattereformen och budgetunderskott

presenterats. För närvarande arbetar Ekonomiska rådet med utredningen om

konsekvenser av ett eventuellt svenskt medlemskap i EMU. Regeringen anser att

Ekonomiska rådets roll som initiativtagare till forskning och som länk mellan

Finansdepartementet respektive Konjunkturinstitutet och den nationalekonomiska

forskningen är mycket betydelsefull för tillhandahållandet av ett gediget

underlag för den ekonomiska politikens utformning. Regeringen anser därför att

Ekonomiska rådets övergripande mål bör gälla även för budgetåret 1997 och att

verksamheten bör fortsätta i nuvarande omfattning. Anslaget har för 1997

beräknats till 1 705 000 kr. För 1998 och 1999 har anslaget beräknats till

1 689 000 kr respektive 1 742 000 kr.

A 15. Kostnader för vissa nämnder m.m.

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 3 2001)

1995/96Anslag 2 015 Utgiftsprognos 2 015

 därav 1996 1 624

1997 Förslag 1 552

1998 Beräknat 1 598

1999 Beräknat 1 651

1 Beloppen anges i tusental kr

 Från anslaget betalas utgifter - i regel arvoden till ledamöter och ersättare

m.m. - för Statens tjänstebostadsnämnd, Statens trygghetsnämnd, Skiljenämnden i

vissa trygghetsfrågor, Skiljenämnden för arbetsmiljöfrågor, Statens

ansvarsnämnd, Offentliga sektorns särskilda nämnd, Kontraktsdelegationen,

Statens tjänstepensions- och grupplivnämnd, Nämnden för vissa pensionsfrågor,

Statens utlandslönenämnd, Statens krigförsäkringsnämnd och Statens krigsskade-

nämnd. Från anslaget betalas även Sveriges bidrag till Nordiska

skattevetenskapliga forskningsrådet.

 Den huvudsakliga faktorn som styr utgifterna på området är hur

arbetsbelastningen påverkar antalet sammanträden vid nämnderna eftersom de

flesta arvoden utgår per sammanträde.

Regeringens överväganden

Resurser 1997

Anslag 1 552 tkr

Resultatbedömning

Prognosen för innevarande budgetår pekar mot att nuvarande anslag kommer att

förbrukas. Eftersom ersättningen till statliga styrelser, nämnder och råd m.m.

har höjts per den 1 juli 1996 är det möjligt att belastningen på anslaget därmed

kommer att öka. Flertalet nämnder ersätts dock per sammanträde och det är svårt

att förutsäga hur frekventa sammanträdena blir i respektive nämnd.Vid beräkning

av anslaget har hänsyn tagits till att Statstjänstenämnden inte längre belastar

anslaget, att Offentliga arbetsgivares samarbetsnämnd (OASEN) och

Prövningsnämnden för bankstödsfrågor har upphört. Den del av anslaget som avser

Nordiska skattevetenskapliga forskningsrådet föreslås öka något, mot bakgrund av

att de nordiska länderna nyligen enats om en höjning av det totala anslaget från

600 000 svenska kronor till en miljon svenska kronor.

 För åren 1998 och 1999 beräknas utgifterna vara realt oförändrade.

A 16. Bokföringsnämnden

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 3 4151)

1995/96Anslag 6 551 Utgiftsprognos 5 437

 därav 1996 4 010

1997 Förslag 4 468

1998 Beräknat 4 372

1999 Beräknat 4 473

1 Beloppen anges i tusental kr

 Bokföringsnämnden består av en ordförande och tio andra ledamöter. Nämndens

kanslifunktion fullgörs av Finansinspektionen.

 De övergripande målen för myndigheten är att främja utvecklingen av god

redovisningssed i företagens bokföring och offentliga redovisning. Nämnden skall

utarbeta allmänna råd inom sitt ansvarsområde.

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar att nämnden förbrukat

ca 1 miljon kr mindre än budgeterat. Utgifterna enligt den senaste

delårsrapporten (juli 1995 - juni 1996) fördelar sig med 65 % på

personalkostnader, 10% lokalkostnader och 25% på övriga förvaltningskostnader.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

De övergripande målen för Bokföringsnämnden bör ligga fast.

Resurser 1997

Ramanslag 4 468 tkr

 Bokföringsnämndens årsredovisning anger att nämndens arbete leder till en

bättre redovisningsstandard i företagen. Detta i sin tur medför förbättrade

förutsättningar för analys av företagens ekonomiska ställning.

 Bokföringsnämnden konstaterar att verksamheten i stor utsträckning påverkats

av arbetet med ny lagstiftning på redovisningsområdet.

 RRV:s revisionsberättelse över Bokföringsnämndens årsredovisning innehåller

inte någon invändning.

Resultatbedömning

Arbetet med den nya redovisningslagstiftningen är en naturlig och viktig uppgift

som ligger väl i linje med nämndens övergripande mål.

 Regeringen har inga invändningar mot den omprioritering som nämnden behövt

göra på grund av bl.a. arbetet med den nya redovisningslagstiftningen eller i

övrigt mot den av nämnden bedrivna verksamheten.

 Det övergripande målet att främja god redovisningssed i företagens bokföring

och offentliga redovisning måste således anses uppfyllt.

 Arbetet med kompletterande normgivning på grund av ny redovisningslagstiftning

beräknas ta flera år i anpråk. För budgetåren 1998 och 1999 har, bortsett från

den generella besparingen på statlig konsumtion, oförändrade resurser beräknats.

Med hänsyn härtill beräknas resurserna för budgetåren 1998 och 1999 till 4 372

000 kronor resp 4 473 000 kronor.

Redovisningskommittén beräknas lämna sitt slutbetänkande före årsskiftet

1996/97. Enligt sina direktiv skall kommittén lämna förslag om bl.a. vilka

principer som bör gälla för sådan kompletterande normgivning som ges genom olika

expertorgan på redovisningsområdet. Kommittén skall också utreda frågan om

Bokföringsnämndens ställning.

Slutsatser

Det övergripande målet för Bokföringsnämndens arbete bör även i fortsättningen

vara att främja utvecklingen av god redovisningssed i företagens bokföring och

offentliga redovisning. Nämnden bör också kommande år vid behov bistå

regeringskansliet med det fortsatta arbetet med ny redovisningslagstiftning.

 25

A 17. Bidrag till Stiftelsen för utvecklande av god

redovisningssed

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 6001)

1995/96Anslag 900 Utgiftsprognos 900

 därav 1996 600

1997 Förslag 800

1998 Beräknat 800

1999 Beräknat 800

1 Beloppen anges i tusental kr

 Från anslaget betalas bidrag till Stiftelsen för utvecklande av god

redovisningssed, som bildats gemensamt av staten genom Bokföringsnämnden,

Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR och Sveriges Industriförbund.

 Mot bakgrund av bl.a. den omfattande förändring som skett och kommer att ske

på redovisningslagstiftningens område med de krav på nya rekommendationer som

detta medför bör - i likhet med vad övriga stiftare redan gjort - statens bidrag

höjas till 800 000 kr. Arbetet med kompletterande normgivning på grund av ny

redovisningslagstiftning beräknas ta flera år i anspråk. För budgetåren 1998 och

1999 har oförändrade resurser beräknats.

A 18. Utvecklingsarbete

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 32 0671) Reservation 14 084

1995/96Anslag 56 355 Utgiftsprognos 37 850

 därav 1996 34 760

1997 Förslag 32 570

1998 Beräknat 32 570

1999 Beräknat 32 570

1 Beloppen anges i tusental kr

 Anslaget används för att bekosta utvecklingsarbete avseende styrning,

budgetering och redovisning av statens inkomster, utgifter, tillgångar och

skulder.

 Vidare används anslaget för kostnader för att bedriva chefsutveckling inom

statsförvaltningen, viss kompetensutveckling i regeringskansliet samt för i

övrigt förekommande utvecklingsarbete inom Finansdepartementets

verksamhetsområde.

 Den utgående reservationen från det under sjunde huvudtiteln budgetåret

1995/95 uppförda anslaget D5. Utvecklingsarbete föreslås föras till detta

anslag.

Regeringens överväganden

Resurser 1997

Ramanslag 32 570 tkr

A19. Kammarkollegiet

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 19 0441) Anslagssparande 4 984

1995/96Anslag 34 414 Utgiftsprognos 30 200

 därav 1996 20 000

1997 Förslag 22 277

1998 Beräknat 22 904

1999 Beräknat 23 694

1 Beloppen anges i tusental kr

 Kammarkollegiet är central förvaltningsmyndighet med uppgift att handlägga

frågor om bl.a statlig egendom, rikets indelning samt permutation.

Kammarkollegiets verksamhet består av både myndighetsuppgifter, som går ut på

att bevaka statens rätt och det allmännas intressen inom olika områden, och

olika typer av uppdragsverksamhet. Myndighetsuppgifterna finansieras i huvudsak

över ramanslaget som uppgår till ca en fjärdedel av de totala

verksamhetskostnaderna. Kollegiet fungerar även som kansli åt vissa mindre

fristående myndigheter, vilket innebär att man tillgodoser myndigheternas behov

av personal och tjänster så att de kan fullfölja sina uppgifter på bästa sätt.

 Det övergripande målet för Kammarkollegiets myndighetsuppgifter är en

konsekvent rättstillämpning samt en snabb och korrekt handläggning av ärenden,

med en lämplig avvägning av resurser. För uppdragsverksamheten är det

övergripande målet att denna skall uföras enligt marknadsmässiga principer och

med full kostnadstäckning.

 26

Regeringens överväganden

Övergripande mål

De övergripande målen bör ligga fast.

Resurser 1997

Ramanslag 22 277 tkr

Beräknade avgiftsinkomster 58 700 tkr

 Kammarkollegiets årsredovisning uppvisar ett positivt ekonomiskt resultat för

budgetåret 1994/95. Myndighetsuppgifterna gav ett överskott på 5 miljoner

kronor. Styckkostnader och andra resultatindikatorer visar att produktiviteten

har ökat för de flesta verksamhetsgrenarna inom verksamhetsområdet.

 För uppdragsverksamheten uppgår det totala överskottet för budgetåret 1994/95

till ca 5 miljoner kronor. Det är dock stora skillnader i lönsamhet mellan de

olika verksamhetsgrenarna. Fondförvaltningen och verksamhetsgrenen

riskfinansiering och skadereglering genererade överskott på 3,4 respektive 2,1

miljoner kronor. Fordringsbevakningen samt den administrativa och juridiska

servicen lyckades däremot inte täcka sina verksamhetskostnader. Regeringen avser

att ta ställning till överskotten inom uppdragsverksamheten.

 Sammantaget bedömer regeringen att Kammarkollegiet har åstadkommit ett

tillfredsställande veksamhetsresultat. De övergripande målen har i allt

väsentligt uppnåtts.

 Lönsamhetsproblemen inom delar av uppdragsverksamheten var ett skäl till att

regeringen gav i uppdrag till Statskontoret att se över dels kollegiets service

till andra myndigheter, dels kanslistödsverksamheten. Resultaten av studien

presenterades i rapporten Kammarkollegiets service till andra myndigheter

(Statskontoret 1996:11). Av denna framgår bl.a. när det gäller

serviceverksamheten att kollegiets avgiftsfinansierade stöd i stort sett har en

lämplig inriktning. Vidare framgår det att finansiering, styrning och

resultatredovisning bör förändras på vissa punkter. När det gäller det kansli-

stöd som kollegiet ger till små myndigheter och nämnder menar Statskontoret att

det finns vissa problem, t.ex. vad gäller ansvarsfördelning, finansiering,

avtalsformer och verksförordningens (SFS 1995:1322) tillämpning. Man

konstaterar dock samtidigt att dessa problem inte är specifika för

Kammarkollegiets relation till sina nämndmyndigheter utan gäller generellt för

denna typ av relationer mellan värd- och nämndmyndigheter. Regeringen instämmer

i huvudsak i de synpunkter som Statskontoret fört fram i utredningen och avser

att vidta åtgärder för att finna en generell lösning på problemen med

kanslistödet till småmyndigheterna.

 Kammarkollegiet har ansvar för många olika uppgifter och uppgifter av tämligen

varierande karaktär. De senaste åren har dessutom kollegiets verk-samhet

förändrats på flera områden, vissa uppgifter har försvunnit och andra har

tillkommit. Det finns ingen anledning att tro att förändringstrycket på

kollegiets verksamhet kommer att bli mindre i framtiden. Regeringen anser att

det är av betydelse att det bland myndigheterna finns en beredskap att snabbt

kunna gripa sig an nya uppgifter. Det är därför viktigt att Kammarkollegiet

fortsätter att utveckla sin kapacitet att snabbt kunna anpassa sin verksamhet

och organisation till nya krav.

 RRV lämnade revisionsberättelse med invändning av Kammarkollegiets

årsredovisning för 1994/95. I vårpropositionen (1995/96:150) redovisades

Kammarkollegiets åtgärder för att komma tillrätta med bristerna. Regeringen

bedömde dessa åtgärder som tillfredsställande.

 Enligt regeringens uppfattning skall de övergripande målen för Kammarkollegiet

vara oförändrade.

 Kammarkollegiet omfattas av regeringens sparkrav på utgifter för statlig

konsumtion. För budgetåret 1997 har anslaget räknats ned med 1 miljon kronor.

Detta innebär att anslaget totalt har minskats med 3 miljoner kronor sedan

budgetåret 1994/95, vilket motsvarar 11 procent. För 1998 beräknas utgifterna

uppgå till 22 904 000 kr och för 1999 till 23 694 000 kr.

 A 20. Kontrollfunktionen i staten

-------------------------------------------------------

1997 Förslag 100 0001,

2)

1998 Beräknat120 000

1999 Beräknat125 000

1 Beloppen anges i tusental kr

2 Nytt anslag

 I den ekonomiska vårpropositionen (1995/96:150) anförde regeringen att

förstärkningar av kontrollfunktionen i staten bedöms nödvändiga. I propositionen

aviserades även avsikten att föreslå riksdagen att särskilda resurser avsätts

för att möjliggöra en sådan förstärkning.

 27

Regeringens överväganden

Resurser

Reservationsanslag 100 000 tkr

 För den offentliga sektorns legitimitet är det av fundamental betydelse att de

skatter som statsmakterna beslutat om inbetalas och att bidrag av olika slag

utbetalas endast till dem som är berättigade till bidrag och då till rätt

belopp. Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för att säkerställa att så

sker. Riksskatteverket har innevarande budgetår tilldelats extra medel för en

särskild satsning på effektivare skattekontroll. Våren 1995 beslutade regeringen

om en strategi för samhällets samlade åtgärder mot den ekonomiska

brottsligheten. Regeringen har vidare tillkallat en delegation med uppgift att

arbeta med bekämpning av bedrägerier mot EU:s finansiella intressen.

 Riksrevisionsverket har i olika sammanhang, bl.a i den rapport som verket på

regeringens uppdrag lämnat om fusk och systembrister i välfärdssystemen (RRV dnr

1995:32) påtalat behovet av effektivare kontroll inom myndighetsområden som

hanterar stora medelsflöden. Förslag har även väckts från berörda myndigheter om

hur kontrollfunktionerna kan förbättras. Regeringen delar bedömningen att det

föreligger ett behov av att förstärka kontrollrutinerna och kraven kring statlig

bidrags- och stödverksamhet. EU-inträdet och svenska myndigheters därav följande

hantering av stödsystem inom ramen för främst den gemensamma jordbrukspolitiken

och EU:s insatser inom det regional- och strukturpolitiska området ökar behovet

av en stärkt kontrollfunktion. Brist i att efterkomma kontroll och tillsyn på

dessa områden kan medföra såväl en reducering av ersättningarna från EG:s fonder

för redan utbetalade bidrag som ekonomiska sanktioner. Insatser inom

kontrollfunktionen är ett av regeringen prioriterat område för de kommande åren.

 För att hålla samman regeringens fortsatta insatser för att stärka

kontrollfunktionen i staten har en arbetsgrupp bildats inom Finansdepartementet.

Gruppens huvuduppgift är att samordna arbetet med att utarbeta konkreta åtgärder

för att öka säkerheten i uppbörd och utnyttjande av statliga medel, dvs. tillse

att de skatter statsmakterna beslutat faktiskt betalas, att bidrag når enbart

dem de är avsedda för, etc. Föreslagna åtgärder skall prioriteras i förhållande

dels till den uppskattade omfattningen på felaktiga betalningar, dels den skada

som bristerna kan rendera för förtroendet för de statliga systemens

funktionssätt. Åtgärder som initieras skall utmynna i förslag till konkreta

förändringar i regelverk, organisations- och systemändringar, försöksverksamhet

och liknande i syfte att stärka kontrollfunktionen.

 Berörda departement och myndigheter är ansvariga för att de statliga medlen

inom deras områden hanteras på ett korrekt och effektivt sätt. De ansvarar även

för genomförande av de projekt och verkställande av de åtgärder som regeringen

beslutar. De åtgärder som hittills vidtagits eller planeras inom respektive

departements ansvarsområde redovisas under berört utgiftsområde i denna

proposition. För att snabbt uppnå önskvärda resultat bedömer regeringen det

nödvändigt att särskilda medel i form av projektbidrag tillförs berörda

organisationer för att stärka kontrollfunktionen. För år 1997 föreslås att 100

miljoner kronor anvisas för detta ändamål. För åren 1998 och 1999 bör 120

respektive 125 miljoner kronor anvisas. Inom dessa ramar bör resurser även

avsättas för regeringens tidigare aviserade program för bekämpning av

ekobrotten.

4.2 Statens fastighetsverk

Statens fastighetsverk är en central förvaltningsmyndighet med uppgift att

förvalta viss del av statens fasta egendom tillhörande det nationella

kulturarvet, de kungliga slotten, Djurgårdsmarken, regeringsbyggnaderna, statens

donationsfastigheter, utrikesfastigheter, vissa älvsträckor, markområden och

byggnader.

 De övergripande målen för Statens fastighetsverk skall vara att för statens

räkning förvalta det fastighetsbestånd som regeringen bestämmer på ett sätt som

innebär god resurshushållning och hög ekonomisk effektivitet samtidigt som

fastigheternas kultur- och naturmiljövärden bevaras.

 I Statens fastighetsverks investeringsplan uppgår behovet av byggnads-

investeringar till drygt 450 miljoner kronor på årsbasis 1997, för att därefter

minska under åren 1998 och 1999. Detta beror på bl.a. att vissa större projekt

som Kungliga biblioteket, Moderna museet och Marinmuseet färdigställs under

perioden utan att följas av nya stora investeringsprojekt. Däremot kan det

verkliga utfallet av en del av investeringarna komma att skjutas framåt i tiden.

För år 1997 prognostiseras därför ett behov om 400 miljoner kronor och för

perioden 1998 - 1999 ett medelsbehov om ca 250 miljoner kronor per år.

 Det enda av verket föreslagna projekt över 40 miljoner kronor är ombyggnad av

kv. Vinstocken i Stockholm. Riksdagen har tidigare beslutat om en rullande

treårig investeringsram för Statens fastighetsverk. Fastighetsverket har i sin

anslagsframställan hemställt om en oförändrad total låneram i Riksgäldskontoret

om sju miljarder kronor inkl. investeringar i anläggningstillgångar för

förvaltningsändamål.

 Enligt ett avtal mellan staten och Statliga Akademiska Hus AB skall

överlåtelse av de s.k. väntelägesfastigheterna ske per den 1 oktober 1996. Dessa

fastighetsbestånd har varit parkerade i Statens fastighetsverk med en särskild

redovisning, i avvaktan på överlåtelse till bolaget.

 28

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Statens fastighetsverk startade sin verksamhet den 1 januari 1993.

 Enligt regeringens bedömning är resultaten för verksamheten

tillfredsställande. För budgetåret 1994/95 uppgår resultatet till 242 miljoner

kronor. Inkl. de s.k. väntelägesfastigheterna uppgår resultatet till 471

miljoner kronor. För perioden den 1 juli 1995 - 30 juni 1996 uppgår de totala

intäkterna till 2,8 miljarder kronor och det samlade resultatet till 614

miljoner kronor.

 Riksrevisionsverket har i sin revisionsrapport haft synpunkter på

fastighetsverkets resultatredovisning och interna kontroll under

uppbyggnadsperioden vilka verket nu har beaktat. Någon oren revisionsberättelse

har inte förekommit.

Slutsatser

Regeringen bedömer att den begärda låneramen i Riksgäldskontoret om sju

miljarder kronor är rimlig och att nytt ställningstagande bör ske efter

överlåtelserna av väntelägesfastigheterna.

4.3 Insättningsgarantin

Ärendet och dess beredning

Ett system för garanti för insättningar i bank är i kraft sedan 1 januari 1996.

Detta system finansieras genom årliga inbetalningar av avgifter från bankerna

och vissa värdepappersbolag. I vårpropositionen 1996 (prop. 1995/96:150) anförde

regeringen följande: För att stärka de offentliga finanserna föreslås avgiften

höjas till 0,50 procent från den 1 januari 1997. Det innebär ett ökat offentligt

sparande med ca 750 miljoner kronor. Därmed kan också systemets finansiella

styrka snabbare byggas upp. I denna proposition lämnas förslag om de

lagändringar som krävs för att genomföra nämnda åtgärd.

 Förslaget har i form av en promemoria remissbehandlats med Insättnings-

garantinämnden, Finansinspektionen och Riksbanken. Därutöver har Svenska

Bankföreningen inkommit med yttrande. Remissyttrandena finns tillgängliga i

Finansdepartementet (dnr Fi 96/3373).

 29

Lagrådet

Det framlagda lagförslaget är av lagtekniskt enkel beskaffenhet. Ändringarna är

enligt regeringens bedömning av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle

sakna betydelse.

Bakgrund

Enligt rådets direktiv 94/19/EG av den 30 maj 1994 om system för garanti av

insättningar (EGT nr L 135, 30.5.1994, s. 5 och Celex 394L0019) är Sverige som

medlem i EU skyldigt att ha ett obligatoriskt system för garanti för

insättningar i kreditinstitut. Ett sådant system är i kraft sedan den 1 januari

1996 och omfattar banker och vissa värdepappersbolag. Enligt lagen (1995:1571)

om insättningsgaranti utbetalas ersättning till insättare för behållningar upp

till 250 000 kr per person vid en konkurs. Instituten svarar för finansieringen

av systemet genom betalning av avgifter. De sammanlagda årliga avgifterna för

instituten uppgår till ett belopp som motsvarar 0,25 procent av det garanterade

insättningsbeloppet. Den procentuella avgiften för ett enskilt institut bestäms

som en funktion av ett mått på institutets solvensgrad, i syfte att ge

garantisystemet en mer marknadsmässig avgiftssättning. Kapitaltäckningsgraden

har valts som fördelningsgrund för denna avgiftsdifferentiering. Ett instituts

avgift skall idag vara lägst 0,15 procent och högst 0,35 procent av dess

garanterade insättningsbelopp. Avgifterna placeras på konto i Riksgäldskontoret

och påverkar därmed det offentliga sparandet positivt. Avgiftsnivån 0,25 procent

gäller till dess behållningen uppgår till den målsatta nivån 2,5 procent av det

totala garanterade insättningsbeloppet. Därefter skall avgiftsnivån sättas ned

och de sammanlagda avgifterna för ett år uppgå till 0,1 procent av det

garanterade insättningsbeloppet, så länge som den målsatta nivån för

behållningen inte underskrids. Vid denna lägre avgiftsnivå skall ett instituts

avgift lägst vara 0,06 procent och högst 0,14 procent av institutets garanterade

insättningar. För att systemet skall äga full trovärdighet har avgiftsuttaget

kompletterats med en upplåningsrätt i Riksgäldskontoret.

 30

Höjd avgift till systemet för insättningsgaranti

Regeringens förslag: Avgiften till systemet för insättningsgaranti fördubblas

från den 1 januari 1997 till 0,50 procent av det garanterade

insättningsbeloppet. Nivåbestämmelserna i 12 § skall gälla när

Insättningsgarantinämnden fattar sitt årliga beslut om avgifter för samtliga

institut. Möjlighet att bortse från nivåkravet skall dock finnas när avgiften

för ett enskilt institut bestäms genom omprövning eller av domstol efter

överklagande och när avgiften för ett nytt institut bestäms enligt 14 §.

 Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Riksbanken finner att garantisystemet inte är i behov av

avgiftshöjning och tar inte ställning till behovet av inkomstförstärkningar för

staten. Finansinspektionen finner inte heller behov av avgiftshöjning men då

fondens ändamål och totala storlek bibehålls intakt finner inspektionen dock

inte skäl att motsätta sig ett genomförande av förslaget. Insättningsgaranti-

nämnden har inte någonting att erinra mot förslaget. Nämnden har i sitt yttrande

aktualiserat en ytterligare ändring av 12 § lagen om insättningsgaranti.

Bankföreningen har avstyrkt förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: Som ett led i att stärka de offentliga

finanserna föreslås avgiften till insättningsgarantisystemet fördubblad till 0,5

procent av det garanterade insättningsbeloppet. Därmed kan också

insättningsgarantisystemets finansiella kapacitet snabbare byggas upp.

 Efter den föreslagna fördubblingen saknas anledning att ge nämnden rätt att,

såsom nu gäller enligt 12 § tredje stycket lagen om insättningsgaranti, besluta

om viss uppjustering av avgiftsprocenten.

 När nivån på de behållna avgiftsmedlen har uppnått 2,5 procent av det totala

garanterade insättningsbeloppet bör, på samma sätt som gäller redan idag, den

årliga avgiften därefter uppgå till ett belopp som motsvarar 0,1 procent av de

garanterade insättningarna. Regeringen avser att efter det att nivån 2,5 procent

uppnåtts återkomma till riksdagen med ett förslag om återgång till en avgift om

0,25 procent av insättningarna för det fall den uppnådda nivån åter skulle komma

att underskridas.

 Insättningsgarantinämnden har aktualiserat behovet av ett nytt fjärde stycke i

12 § lagen om insättningsgaranti. Nämnden har konstaterat att bestämmelserna i

nuvarande 12 § andra och fjärde styckena är entydigt utformade och inte medger

några avvikelser från de där angivna nivåerna. Emellertid har nämnden under år

1996 efter omprövning enligt 27 § förvaltningslagen (1986:223) sänkt avgiften

för två institut utan att göra de höjningar av övriga instituts avgifter som

skulle ha varit nödvändiga för att bibehålla nivån 0,25 procent. Sammanlagt togs

ett ca 123 000 kr för lågt belopp ut under detta år.

 Liknande frågor uppkommer när ett nytt institut ansluts till systemet under

ett löpande år. Ett nytillkommet instituts avgift för år 1 skall bestämmas

samtidigt med att avgiften för år 2 bestäms och skall enligt 14 § - liksom

avgiften för år 2 - grundas på institutets kapitaltäckning och garanterade

insättningar vid utgången av år 1. Nämnden har ännu inte haft anledning att ta

ställning till hur avgiften skall bestämmas i dessa fall.

 Att nämnden i nyss nämnda fall, i direkt samband med omprövning eller efter

ett beslut av domstol om förändrad avgift för ett institut skulle fatta ett nytt

beslut, där samtliga instituts avgifter justerades så att den i 12 § angivna

nivån nåddes, torde av praktiska skäl inte vara något alternativ. Bland annat

därför att de ursprungligen beslutade avgifterna redan kan vara betalda när det

nya beslutet meddelas.

 Nämnden har därför föreslagit att nivåbestämmelserna i 12 § endast skall

behöva gälla när nämnden fattar sitt årliga beslut om avgifter för samtliga

institut. När avgiften för ett enskilt institut bestäms genom omprövning eller

bestäms av domstol efter överklagande och när avgiften för ett nytt institut

bestäms enligt 14 § skall det finnas en möjlighet att bortse från nivåkravet.

 Regeringen delar nämndens uppfattning om behovet av ett tillägg till 12 § i

enlighet med det av nämnden lämnade förslaget.

Ändring av intervallet för de avgifter som skall kunna tas ut från ett enskilt

institut

Regeringens förslag: Ett instituts avgift, uttryckt i procent av dess

garanterade insättningsbelopp, skall vara lägst 80 procent och högst 120 procent

av den procentuella avgift som instituten sammanlagt betalar.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har yttrat sig i denna del.

 Skälen för regeringens förslag: Förslaget om en fördubbling till 0,50 procent

av den avgift som instituten sammanlagt betalar aktualiserar frågan om vilket

intervall som är lämpligt för de avgifter som skall kunna tas ut från ett

enskilt institut. I 13 § lagen om insättningsgaranti anges att ett instituts

avgift, uttryckt i procent av dess garanterade insättningsbelopp, skall vara

lägst 60 procent och högst 140 procent av den procentuella avgift som instituten

sammanlagt betalar. Efter fördubblingen av avgiften skulle denna regel innebära

att den lägsta respektive högsta avgift som kan tas ut av ett enskilt institut

är 0,3 procent respektive 0,7 procent av institutets garanterade

insättningsbelopp. Detta skulle betyda att bredden på intervallet ökar från 0,20

procentenheter till 0,40 procentenheter. Eftersom kapitaltäckningsgraden inte

perfekt avspeglar risken för att ett institut skall belasta garantisystemet är

detta intervall alltför brett. Regeringen föreslår därför att bredden på

intervallet bibehålles. Institutens avgift skall därför vara lägst 80 procent

och högst 120 procent av den procentuella avgift instituten sammanlagt betalar.

Detta innebär att den lägsta respektive högsta avgift som efter lagändringen kan

tas ut av ett enskilt institut är 0,40 procent respektive 0,60 procent av

institutets garanterade insättningsbelopp. Därmed höjs samtliga instituts

avgifter med 0,25 procentenheter av deras respektive garanterade

insättningsbelopp. Efter nedsättning till den lägre avgiftsnivån är den högsta

och lägsta nivån 0,08 respektive 0,12 procent av de sammanlagda insättningarna.

Ekonomiska konsekvenser av förslaget

Förslagen innebär att det årliga uttaget av avgifter från instituten, uttryckt

i procent av det totala garanterade insättningsbeloppet, fördubblas till 0,5

procent. Det totala garanterade insättningsbeloppet är för närvarande ca 380

miljarder kr, vilket innebär att fördubblingen av avgiftsuttaget motsvarar ca

950 miljoner kr. Under förutsättning att storleken på de garanterade

insättningarna är stabil kommer uppbyggnaden av insättningsgarantifonden, som

finns placerad på konto hos Riksgäldskontoret, att öka med ca 950 miljoner kr

årligen till dess kontobehållningen uppgår till 2,5 procent av det totala

garanterade insättningsbeloppet. Eftersom det offentliga sparandet påverkas av

förändringar i garantifondens behållning hos Riksgäldskontoret ökar detta

sparande med 950 miljoner kr under år 1997. Eftersom avgiften är skattemässigt

avdragsgill för instituten kommer statsbudgetens saldo att påverkas negativt med

ca 200 miljoner kr. Nettoeffekten på det offentliga sparandet blir således

enligt dessa beräkningar en årlig ökning med ca 750 miljoner kr fr.o.m. år 1998

till dess de behållna avgiftsmedlen sammanlagt uppgår till den målsatta nivån.

 Fördubblingen av avgiften till insättningsgarantin innebär att de svenska

instituten kommer att belastas med högre avgifter för insättningsgarantin än vad

som gäller i andra länder. Emellertid blir effekten på institutens

kapitaltäckning mycket liten. Beträffande banksystemets

primärkapitaltäckningsgrad visar aktuellt siffermaterial att förslaget innebär

en sänkning från 12,94 procent till 12,78 procent. Ökningen av avgiften

motsvarar ca 5 procent av bankernas rörelseresultat år 1995.

 Sannolikt kommer instituten att övervältra en del av avgiften på kunderna.

Det är svårt att bedöma hur stor denna övervältring kommer att bli och mot vilka

kundkategorier den kommer att ske. Detta kommer bl.a. att bero på

konkurrenssituationen. Det är tänkbart att viss överflyttning av inlåningsmedel

till andra sparformer kan ske till följd av att inlåningen blir relativt mindre

förmånlig. Omfattningen av en sådan överflyttning är även den svårbedömd.

 Förslaget kommer inte att ha någon effekt på Insättningsgarantinämndens

förvaltningskostnader.

4.4 Allemanssparandet

Bakgrund

Regeringen tillsatte år 1994 en utredning om översyn av allemanssparandet.

Utredningens uppdrag var att, mot bakgrund av att skattegynnandet av

allemanssparandet hade tagits bort, lägga fram förslag om hur en avveckling av

de särskilda spar- och placeringsregler som gäller för sådant sparande bör

genomföras. Utredningen överlämnade samma år betänkandet Allemanssparandet - en

översyn (SOU 1994:50) i vilket det bl.a. föreslås att allemansfonderna ombildas

till vanliga värdepappersfonder och att de särskilda lagbestämmelserna om

allemanssparandet successivt tas bort. Betänkandet remissbehandlades under år

1994.

 I syfte att främja de svenska företagens tillgång på riskkapital och gynna ett

brett ägande av börsaktier återinfördes emellertid skattelättnaderna för

sparande i allemansfonder fr.o.m. inkomståret 1995.

 Riksdagen har nyligen beslutat att skattelättnaderna för sparande i

allemansfond skall slopas fr.o.m. år 1997 (prop. 1995/96:222 s. 4.7, bet.

1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:115, SFS 1996:839). I den proposition som låg till

grund för beslutet uttalade regeringen att det i nuvarande ekonomiska läge inte

finns tillräckliga skäl att bibehålla en sådan skattestimulans för ökat

hushållssparande.

 De skäl som ligger till grund för huvuddelen av bestämmelserna i lagen

(1983:890) om allemanssparande föreligger inte längre när skatteförmånerna för

den sparformen är avskaffade. De överväganden som gjordes i betänkandet

Allemanssparandet - en översyn har därmed åter fått aktualitet.

 Regeringen föreslår nu - med utgångspunkt i det nämnda betänkandet - vissa

ändringar i lagen om allemanssparande som är direkt föranledda av det slopade

skattegynnandet. Vissa frågor som rör avskaffandet av allemanssparreglerna

fordrar emellertid ytterligare överväganden. Regeringen avser därför att

återkomma med förslag beträffande återstående regler. Hit hör bl.a.

bestämmelserna om andelsägarinflytande i allemansfonderna och den särreglering

som finns för de företagsanknutna allemansfonderna. Vidare måste övervägas under

vilka legala förutsättningar Riksgäldskontoret skall kunna fortsätta att driva

det allemanssparande som nu sker genom förmedling av bankerna.

Högsta tillåtna antal allemanssparkonton och allemansfonder

Regeringens förslag: Inskränkningen att allemanssparande inte får ske på mer än

ett allemanssparkonto och i fler än två allemansfonder tas bort.

Utredningens förslag innebär att de särskilda lagbestämmelserna för

allemanssparandet tas bort successivt.

 Remissinstanserna: Fondbolagens Förening anser att förbudet mot sparande i

fler än två allemansfonder kan tas bort tidigare än vad utredningen föreslår.

 Skälen för regeringens förslag: En sparare får inte spara på mer än ett

allemanssparkonto och i fler än två allemansfonder. Begränsningen infördes för

att inte administrationen och kontrollen av allemanssparandet skulle bli alltför

komplicerad (prop. 1983/84:30 s. 27). I och med att skatteförmånerna för

allemanssparandet helt upphör från årsskiftet 1996/97 bortfaller dessa motiv för

begränsningen. Den kan därför upphävas.

 En fråga som aktualiseras genom att skattegynnandet av allemanssparandet helt

upphör och att viktiga restriktioner i detta sparande nu tas bort är om även

juridiska personer kan delta i allemanssparandet. Efter det att kravet på att

spararen skall vara folkbokförd här i landet togs bort per den 1 januari 1996

(prop. 1995/96:63 s. 17 och 18) finns inte någon bestämmelse i lagen om

allemanssparande som uttrycker att kretsen av allemanssparare skulle vara

begränsad till fysiska personer. Några skäl att i fortsättningen tillämpa en

sådan inskränkning kan inte heller anses föreligga. Följaktligen bör även

juridiska personer kunna spara såväl på allemanssparkonto som i allemansfond.

Insättningsbegränsningen tas bort

Regeringens förslag: Gränsen att högst 2 000 kronor per månad får sättas in i

allemanssparandet tas bort.

 Utredningens förslag: Utredningen föreslår att högst 2 000 kronor per månad

skall få sättas in i allemanssparandet men att regeringen eller den myndighet

regeringen bestämmer - under tiden fram till avvecklingen av lagbestämmelserna

om allemanssparandet - skall kunna begränsa beloppet ytterligare.

 Remissinstanserna: Svenska Bankföreningen tillstyrker utredningens förslag.

Föreningen menar, liksom utredningen, att det är viktigt att Riksgäldskontorets

upplåning sker i sådana former och på sådant sätt att den inte får ett betydande

inflytande på räntan på vanliga sparkonton i bank och att snedvridande effekter

på kreditmarknaden undviks. Sveriges Industriförbund menar att Riksgäldskontoret

redan i hög grad styr räntesättningen. Förbundet anser därför att maximigränsen

för sparandet är obefogad. Även Fondbolagens Förening anser att gränsen kan tas

bort.

 Skälen för regeringens förslag: Insättningsbegränsningen infördes med

motiveringen att sparformer som ges särskilda sparstimulanser bör innehålla en

övre gräns för sparandet (prop. 1983/84:30 s. 27). Gränsen, som ursprungligen

var 600 kronor, har höjts i omgångar och uppgår för närvarande till 2 000 kronor

per månad.

 Regeringen konstaterar att de skäl som låg till grund för införandet av

insättningsbegränsningen inte längre föreligger i och med avskaffandet av

skatteförmånerna och den skärpta konkurrensen mellan skilda sparformer.

Insättningsbegränsningen bör därför upphävas.

 Genom att insättningstaket och förbudet mot att ha fler än ett

allemanssparkonto och fler än två allemansfonder avskaffas kommer

Riksgäldskontoret inte längre att behöva kontrollera att bestämmelserna följs.

Ändringarna leder därigenom till en kostnadsbesparing för kontoret.

Överlåtelse och pantsättning av medel som sparas i allemansfonder

Regeringens förslag: Bestämmelsen om att sparade medel skall betalas ut, om

medel som sparas i en allemansfond överlåts eller pantsätts, upphävs. Vidare

görs aktiekontolagen (1989:827) tillämplig på andelar i allemansfonder.

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Utredningen

behandlar emellertid inte frågan om möjligheten att registrera andelar i

allemansfonder enligt aktiekontolagens bestämmelser.

 Remissinstanserna: Pensionärernas Riksorganisation (PRO) tillstyrker att

bestämmelsen tas bort. Övriga remissinstanser yttrar sig inte i denna del.

 Skälen för regeringens förslag: När lagen om allemanssparande tillkom ansågs

det att de skatteförmåner som hade byggts upp inte skulle få övergå eller

pantsättas till annan person (prop. 1983/84:30 s. 55). Det infördes därför en

bestämmelse om att medel inom allemanssparandet skall betalas ut om rätten till

sparmedlen överlåts eller pantsätts. Denna bestämmelse upphävdes den 1 januari

1996 såvitt avser sparande på allemanssparkonto, eftersom skatteförmånerna för

sådant sparande hade tagits bort.

 Från årsskiftet 1996/97 kommer sparande i allemansfonder inte längre att vara

förenat med några skatteförmåner. Mot den bakgrunden finns det inte några skäl

att hindra att medel på konton som avser andelar i allemansfonder överlåts eller

pantsätts. Bestämmelsen bör därför upphävas.

 Andelar i värdepappersfonder är finansiella instrument och kan därför bli

föremål för registrering enligt aktiekontolagen (1989:827). Enligt 10 § sista

stycket lagen (1983:890) om allemansfonder gäller detta emellertid inte för

andelar i allemansfonder. Bakgrunden till denna begränsning är att sådana

andelar inte kan bli föremål för handel (prop. 1995/96:50 s. 127). Eftersom det

nu öppnas möjlighet att fritt överlåta även andelar i allemansfonder bör dessa

behandlas på samma sätt som andelar i andra värdepappersfonder vid tillämpningen

av aktiekontolagens bestämmelser.

Undre gränsen för räntan på allemanssparkonton

Regeringens förslag: Någon garanterad lägsta ränta skall inte längre gälla för

medel på allemanssparkonton.

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Förslaget i denna del kommenteras inte särskilt av

remissinstanserna.

 Skälen för regeringens förslag: När lagen om allemanssparande infördes

föreskrevs i lagen att räntan på allemanssparkonton (då rikssparkonton) skulle

uppgå till diskontot plus 1,25 procentenheter. I anledning av den minskade

inflationen och det pågående arbetet med att förbättra statens finanser sänktes

räntan den 1 juli 1986 till en räntesats motsvarande diskontot (prop.

1985/86:150, bil. 1, s. 98). Med hänvisning till bl.a. diskontots minskade

betydelse för marknadsräntan och för att effektivisera Riksgäldskontorets

förvaltning av statsskulden ändrades bestämmelsen fr.o.m. den 1 juli 1989 på så

sätt att räntesatsen fastställs av regeringen eller den myndighet regeringen

bestämmer. Den i lagen föreskrivna lägsta räntan ändrades därvid till diskontot

minskat med tre procentenheter. I motiven uttalades som riktlinje att räntan på

allemanssparkonto alltid bör fastställas så att spararen i normalfallet erhåller

en positiv realavkastning men att det i lagen borde finnas en lägsta ränta som

inte får underskridas (prop. 1988/89:150, bil 6, s. 2).

 Räntan på allemansspar har endast vid ett tillfälle - och då med 0,25

procentenheter - understigit diskontot sedan räntan började beskattas år 1991.

Utredningens bedömning är att det inte kan förväntas få någon praktisk betydelse

att det i lagen föreskrivna golvet för räntan försvinner.

 Riksgäldskontoret har nyligen beslutat att räntan på allemanssparkonton skall

vara 4,25 procent från den 16 september 1996. Som jämförelse kan nämnas att

lägsta ränta enligt lagen om allemanssparande för närvarande är 1,5 procent

(diskontot minus tre procentenheter). Som utredningen anfört torde bestämmelsen

om lägsta ränta sakna praktisk betydelse. Regeringen delar utredningens

uppfattning att bestämmelsen är överflödig. Den kan därför tas bort.

Placerings- och riskspridningsregler för allemansfonder

Regeringens förslag: De särskilda placerings- och riskspridningsreglerna för

allemansfonderna upphävs. I stället skall samma regler gälla för allemansfonder

som för vanliga värdepappersfonder. De nuvarande bestämmelserna om riskspridning

skall emellertid få tillämpas under en ettårig övergångstid (till utgången av år

1997).

 Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller

lämnar det utan erinran. För att undvika engångseffekter på betalningsbalansen

anser Riksbanken att möjligheten för allemansfonder att placera i utländska

värdepapper bör införas gradvis under övergångstiden. Finansinspektionen påtalar

att ändringar i fondbestämmelserna blir nödvändiga om en allemansfond väljer att

placera i utländska finansiella instrument och att en sådan ändring kräver

godkännande från inspektionen.

 Skälen för regeringens förslag: Allemansfonderna infördes huvudsakligen för

att bidra till det svenska näringslivets behov av riskkapital (prop. 1983/84:30

s. 21). I enlighet med detta syfte fick fonderna till en början placera endast i

svenska värdepapper och då företrädesvis svenska aktier. Placeringsreglerna har

i viss mån förändrats i takt med utvecklingen på kapitalmarknaden men

inriktningen på den svenska aktiemarknaden har i allt väsentligt behållits.

 Placeringsreglerna för allemansfonder innebär att huvuddelen av tillgångarna i

en allemansfond skall vara placerade i svenska aktier eller aktierelaterade

instrument. Upp till 25 procent av tillgångarna får emellertid placeras i

svenska räntebärande papper och högst 5 procent i andelar i andra

värdepappersfonder eller utländska fondföretag. Liksom för vanliga

värdepappersfonder gäller att merparten av de värdepapper som en allemansfond

innehar skall vara marknadsnoterade. Vidare får allemansfonder inte placera så

att värdet av de värdepapper som har getts ut av en emittent kommer att

överstiga 10 procent av fondens tillgångar. Denna gräns gäller emellertid endast

vid tidpunkten för förvärvet och värdeförändringar i portföljen medför således

inte någon skyldighet för fonden att avyttra värdepapper.

 Vanliga värdepappersfonder får till skillnad från allemansfonder placera även

i utländska värdepapper. En annan skillnad är att vanliga värdepappersfonder

inte behöver placera större delen av sina medel på aktiemarknaden. Huvudregeln

för vanliga värdepappersfonder innebär att endast 5 procent av fondens värde får

placeras i finansiella instrument från en och samma emittent. Upp till 10

procent av värdet får emellertid placeras i finansiella instrument från en enda

emittent, om sådana placeringar sammanlagt uppgår till högst 40 procent av

fondens värde. När det gäller obligationer får högst 25 procent av tillgångarna

placeras i obligationer utgivna av ett och samma kreditinstitut, om det

sammanlagda innehavet av sådana obligationer inte överstiger 80 procent av

fondens värde. Placeringar i statspapper och liknande från samme emittent får

normalt ske med högst 35 procent av fondens värde och högst 5 procent får

placeras i andelar i andra värdepappersfonder eller utländska fondföretag.

 En annan skillnad är att för vanliga värdepappersfonder gäller

begränsningarna inte endast vid förvärvstillfället. Begränsningarna avser i

stället värdet enligt den vid var tid gällande marknadskursen. Detta innebär att

begränsningsreglerna kan utlösas genom kursrörelser på enskilda aktier utan att

fonden har gjort några ny- eller omplaceringar.

 I promemorian Nya placeringsregler för allemansfonder (Ds 1991:7)

ifrågasattes begränsningen av möjligheten för allemansfonder att placera i

räntebärande papper och den ensidiga inriktningen på svenska aktier. Enligt

promemorian har allemansfonder och liknande särregleringar för att styra

sparandet efter avvecklingen av valutaregleringen sannolikt liten betydelse för

det svenska näringslivets kapitalförsörjning. I promemorian görs den bedömningen

att de placeringsregler som gäller för allemansfonder försvårar förvaltningen av

dessa och har negativ effekt på spararnas avkastning.

 De förslag som presenterades i promemorian togs upp till överväganden i en

proposition (1992/93:90) under hösten 1992. Vid det tillfället bedömde

emellertid föredragande statsrådet det som mindre lämpligt att genomföra några

genomgripande förändringar i allemansfondernas placeringsbestämmelser. Mot

bakgrund av den oro som då rådde på de finansiella marknaderna befarades

nämligen att en sådan ändring kunde medföra negativa konsekvenser för den

svenska aktiemarknaden.

 Utredningen konstaterar att det skett förändringar i de faktorer som år 1992

fick regeringen att frångå förslaget att låta allemansfonderna omfattas av samma

placeringsregler som vanliga värdepappersfonder. En sådan faktor var att - när

utredningen presenterade sitt förslag - skattelättnaderna för sparande i

allemansfonder var avskaffade. En annan faktor var att finanskrisen hade

passerat sin kulmen och att läget på den svenska aktiemarknaden var betydligt

ljusare än vad som var fallet under år 1992. Mot den bakgrunden menar

utredningen att allemansfonderna bör omfattas av samma placeringsregler som

vanliga värdepappersfonder. Enligt utredningen kan det förväntas att en sådan

ändring inledningsvis leder till ett utflöde av kapital, genom att förvaltare av

allemansfonder väljer att placera i utländska aktier. Detta kommer enligt

utredningen att medföra en viss nedgång i aktiekurserna, vilket gör svenska

aktier mer intressanta för utländska placerare. Utredningen bedömer därför att

nettoutflödet av kapital kan förväntas bli lägre än bruttoutflödet.

 Genom att skattelättnaderna för allemansfonder avskaffas vid det kommande

årsskiftet blir läget i stort sett detsamma som när utredningen lämnade sitt

betänkande. Regeringen delar utredningens uppfattning att det inte längre är

motiverat att ha kvar särregler för allemansfondernas placeringar. Tvärtom bör

dessa fonder ha samma möjligheter som vanliga värdepappersfonder när det gäller

möjligheterna att uppnå hög avkastning och att sprida riskerna. Allemansfonderna

bör därför omfattas av samma placeringsregler som gäller för vanliga

värdepappersfonder.

 De nu föreslagna ändringarna innebär bl.a. att flera allemansfonder måste göra

omdisponeringar i sina portföljer för att efterkomma de nya placeringsreglerna.

Det torde nämligen inte vara ovanligt att allemansfonder innehar aktier utgivna

av ett bolag vilkas sammanlagda värde överstiger 10 procent av fondens värde.

Allemansfonderna bör ges rimlig tid att genomföra anpassningen till de nya

riskspridningskraven. Utredningen har föreslagit en övergångstid om ett år.

Enligt regeringens uppfattning framstår en sådan övergångstid som väl avvägd. En

viss anpassning kan också förväntas ske innan lagen träder i kraft.

 Enligt Riksbankens remissvar kan allemansfondernas portföljanpassning till de

nya riskspridningsreglerna i förening med allmänna incitament till placeringar i

utländska värdepapper leda till ett icke obetydligt kapitalutflöde. För att

undvika engångseffekter på betalningsbalansen föreslår därför banken att

friheten för allemansfonder att investera i utländska värdepapper bör införas

gradvis under övergångstiden.

 De ändrade reglerna kan, som Riksbanken påpekat, förutses leda till ett visst

utflöde av kapital. Enligt regeringens uppfattning kan emellertid utflödet inte

bedömas komma att bli så omfattande att det från betalningsbalanssynpunkt

motiverar några särregler. En anledning till denna bedömning är att

allemansfonderna även efter ändringen kan förväntas fortsätta investera

huvudsakligen i svenska värdepapper. Förändringar av fondernas

placeringsreglementen och av deras placeringspolicy kan dessutom förväntas ske

successivt. Något gradvis införande av de nya reglerna på sätt Riksbanken har

föreslagit kan därför inte anses påkallat.

 Innebörden av de nya reglerna för allemansfonder blir att begränsningen att

endast placera i svenska aktier och andra svenska värdepapper upphör att gälla

fr.o.m. den 1 januari 1997. Om en fond väljer att placera i utländska

finansiella instrument redan från denna tidpunkt är det nödvändigt för fonden

att ändra i fondbestämmelserna. En sådan ändring anses normalt vara av väsentlig

betydelse för fondandelsägarna och kräver därför enligt 10 § lagen (1990:1114)

om värdepappersfonder Finansinspektionens godkännande. Inspektionen får därvid

som villkor för godkännande ange att fondandelsägarna skall underrättas om änd-

ringen. Enligt sitt remissvar bestämmer inspektionen i sådana fall att de nya

fondbestämmelserna inte får tillämpas förrän efter viss tid - högst tre månader

- efter beslutet att godkänna ändringen.

 Den svenska lagstiftningen om värdepappersfonder uppfyller de krav som ställs

i rådets direktiv 85/611/EEG av den 20 december 1985 om samordning av lagar och

andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara

värdepapper (fondföretag). Denna anpassning har skett i omgångar och inleddes

genom tillkomsten av lagen om värdepappersfonder. Anpassningen till EG-

regleringen innebär att svenska värdepappersfonder med stöd av sin

hemlandsauktorisation kan bjuda ut sina andelar i andra länder som tillhör det

Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet (EES), det s.k. europapasset.

Allemansfonderna har hittills stått utanför denna harmonisering med EG-reglerna

om fondföretag på grund av de speciella placerings- och riskspridningsregler som

gäller för dessa fonder (se prop. 1989/90:153 s. 46). I och med att allemans-

fonderna enligt det förevarande förslaget skall lyda under de placerings- och

riskspridningsregler som gäller enligt lagen om värdepappersfonder - och då de i

övrigt har att följa de bestämmelser i lagen om värdepappersfonder som uppfyller

EG-direktivets krav - upphör denna särbehandling av allemansfonderna. Detta

gäller emellertid inte de företagsanknutna allemansfonderna, som alltjämt kommer

att omfattas av placerings- och riskspridningsbestämmelser som inte är konforma

med EG-reglerna. Placeringsreglerna för sådana fonder

 31

bör dock - liksom för vanliga allemansfonder - ändras på så sätt att det blir

tillåtet att placera även i utländska värdepapper.

Bosparlån samt bosparande i HSB och Riksbyggen

Regeringens förslag: Bestämmelserna om bosparlån samt om bosparande i HSB och

Riksbyggen upphävs.

 Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: HSB Riksförbund har inga invändningar mot förslaget. Övriga

remissinstanser yttrar sig inte i denna del.

Skälen för regeringens förslag:

Bosparlån

Sparare som är mellan 18 och 28 år har enligt 26 - 28 §§ lagen om

allemanssparande rätt att få bosparlån under vissa villkor. Denna lånerätt

infördes för att stimulera ungdomar till regelbundet sparande och för att

underlätta för ungdomar att finansiera bosättning och anskaffande av egen

bostad. När lånerätten kom till var kreditmarknaden mer reglerad, t.ex. genom

att det fanns en volymbegränsning för utlåningen. Denna begränsning innebar att

ungdomar och andra grupper med låga inkomster under perioder hade svårt att få

lån.

 Bestämmelserna om bosparlån innebär att spararen får rätt att låna tre gånger

det sparade beloppet, som lägst får uppgå till 5 000 kronor. Innan lån beviljas

måste emellertid låntagaren genomgå sedvanlig kreditprövning. Enligt lagen har

banken således inte någon skyldighet att bevilja lån till de sparare som

omfattas av bestämmelserna. Banken har också rätt att bestämma villkoren för

lånet.

 Enligt utredningen finns det inte några uppgifter om i vilken omfattning

lånerätten utnyttjas. Enligt uppgift i betänkandet har Svenska Bankföreningen

bedömt att lånerätten sällan åberopas och att det i stället är andra faktorer

som avgör om en kredit skall beviljas. Utredningen finner stöd i bedömningen att

lånerätten är av begränsad betydelse genom en hänvisning till att

Finansinspektionen under år 1993 inte fick ett enda klagomål som rörde vägran

att lämna bosparlån. Utredningen uppger dessutom att sparare hos HSB får låna

till hela den del av insatsen som de inte har sparat ihop och att detta gäller

för alla sparare hos HSB. Utredningens bedömning är sammanfattningsvis att

bestämmelserna om bosparlån saknar värde efter

 32

som kreditmarknaden nu är avreglerad och att lånerätten därför kan avskaffas.

 Regeringen delar utredningens uppfattning att det inte längre finns några skäl

att behålla bestämmelserna om bosparlån i lagen om allemanssparande. Som

utredningen påpekat fyller dessutom bestämmelserna om ungdomsbosparande i lagen

(1988:846) om ungdomsbosparande väsentligen de syften som ligger bakom reglerna

om bosparlån. Reglerna om bosparlån bör därför avskaffas.

Bosparande i HSB och Riksbyggen

Bestämmelserna om bosparande hos HSB infördes i lagen om allemanssparande

samtidigt som bestämmelserna om bosparlån. Sedan den 1 juli 1986 får bosparande

även ske hos Riksbyggen. De sparade medlen behöver inte överföras till

Riksgäldskontoret. Ett av skälen till detta är att medlen används som en del av

rörelsekapitalet för produktion av bostäder avsedda för bl.a. de sparande

ungdomarna (prop. 1984/85:51 s. 17).

 Utredningen anser att nuvarande ordning inte längre är motiverad eftersom

skattesubventionerna har upphört. Regeringen delar denna bedömning.

Upprättade lagförslag

Inom Finansdepartementet har upprättats förslag till

 lag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande.

Lagrådet

De lagändringar som nu föreslås är i allt väsentligt en följd av att

skattegynnandet av allemanssparandet helt upphör fr.o.m. år 1997. När det gäller

förslaget att upphäva bestämmelsen om lägsta ränta kan visserligen hävdas att

bestämmelsen delvis kan ha varit av betydelse för spararnas val att placera

medel på allemanssparkonto. Bestämmelsen har emellertid kommit att sakna

betydelse i praktiken eftersom räntan på allemanssparkonton varit väsentligt

högre. Till detta kommer att Riksgäldskontoret fastställer räntan i konkurrens

med de räntevillkor som tillämpas av övriga aktörer på bl.a. inlåningsmarknaden.

Avskaffandet av bestämmelsen om lägsta ränta är således enligt regeringens

uppfattning inte viktig för enskilda eller från allmän synpunkt. Lagrådet

behöver därför inte höras i den delen. Övriga delar av förslaget är av sådan

beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

5 Tidsbegränsade åtaganden

* Sverige är, i och med EU-medlemskapet, automatiskt medlem i Europeiska

 investeringsbanken. Under åren 1995-1998 skall Sveriges kapitalandel

 inbetalas.

* Den finansiella krisen har klingat av och lagen om bankstöd har upphävts

 fr.o.m. 1 juli 1996. Vissa kostnader finns dock kvar år 1997.

 De sammanlagda inbetalningarna till investeringsbanken uppgår till 508

miljoner ecu under de fyra åren. Sverige är också medlem i den europeiska

utvecklingsbanken (EBRD) och skall även där betala ett kapitaltillskott uppdelat

på fem år. Då pengar finns kvar (på konto i Riksgäldskontoret) sedan den senaste

inbetalningen kommer detta inte att belasta statsbudgeten förrän år 1999.

 I samband med bankkrisen köpte staten Securum AB av Nordbanken och tog i då

ett lån på 1 miljard kr i Riksgäldskontoret. Lånet är ännu inte återbetalt och

därför uppkommer räntekostnder under år 1997.

 Riksdagen har beslutat att staten skall sälja aktieinnehavet i Nordbanken.

Under hösten 1995 såldes ca en tredjedel av banken. Tidpunkt för ytterligare

försäljning är inte beslutad men medel för försäljningskostnader föreslås tas

upp på statsbudgeten år 1997.

 Regeringen beräknar att inom kort föreslå riksdagen att stadshypotekskassans

aktier i Stadshypotek AB förs över till staten. Aktierna skall sedan bjudas ut

till försäljning. För kostnader i samband med försäljningen föreslås medel tas

upp på statsbudgeten under år 1997.

Tekniska förändringar

Den förändrade anslagsstrukturen som föreslås fr.o.m. år 1997 innebär att 1000-

kronorsanslaget Åtgärder för att stärka det finansiella systemet blir ett

ramanslag där de beräknade utgifterna budgeterats. Detsamma gäller 1000-

kronorsanslaget Statliga ägarinsatser m.m. i Nordbanken.

 1000-kronorsanslaget Statlig kreditgaranti för bostadsanskaffningslån blir ett

obetecknat anslag.

 Förslagsanslaget Bidrag till kapitalet i Europeiska investeringsbanken blir

ett ramanslag.

 33

Utgiftsutvecklingen inom verksamhetsområdet framgår av följande

 sammanställning (miljoner kronor):

 Utgift AnvisatUtgiftsprognosFörslagBeräknat

 därav

 1994/951995/961995/96 1996 1997 1998 1999

B. Tidsbegränsade åtaganden1 2732 850 -913 -1 051 1 225 230 260

 34

5.1 Anslagsavsnitt

B 1.Statlig kreditgaranti för bostadsanskaffningslån

1994/95 Utgift -

1995/96 Anslag 11)

1997 Förslag 200

1998 Beräknat 200

1999 Beräknat 200

1) Beloppen anges i tusental kr

 Enligt förordningen (1973:499) om bostadsanskaffningslån med statlig garanti

till statstjänstemän m.fl. har under vissa förutsättningar lån med statlig

garanti kunnat medges för förvärv av bostadsrätt eller för kontantinsats vid

villaköp. Lån har medgivits den som i samband med ändring av tjänstgöringsort

har fått eller har kunnat få anstånd med omstationering. Högsta lånebelopp har

varit 30 000 kr och längsta amorteringstiden 10 år.

 Från anslaget betalas de kostnader som kan uppkomma till följd av att den

statliga garantin behöver tas i anspråk. Anslaget disponeras av Kammarkollegiet.

Regeringens överväganden

I 1991 års budgetproposition (prop.1990/91:100 bil.15, bet. 1990/91:AU18, rskr.

1990/91:167) aviserades en avveckling av den statliga garantin för

bostadsanskaffningslån. Det successivt minskade utnyttjandet visar att

kreditgarantin numera inte i någon högre grad gör det lättare att lösa

bostadsfrågan på den nya tjänstgöringsorten. Regeringen har därför upphävt

förordningen om bostadsanskaffningslån. Fr.o. m. den 1 januari 1992 beviljas

inga nya lån. Förordningen gäller dock för lån som har beviljats dessförinnan.

 35

B2. Åtgärder för att stärka det finansiella systemet

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 277 9031)

1995/96Anslag 1 Utgiftsprognos-3 744 910

 därav 1996-2 751 554

1997 Förslag 205 000

1998 Beräknat140 000

1999 Beräknat140 000

1 Beloppen anges i tusental kr

 Intäkterna under budgetåret har uppgått till ca 4,1 miljarder kronor och

utgörs i huvudsak av utdelning från Nordbanken. Kostnaderna, ca 400 miljoner

kronor, består till övervägande del av räntekostnader på lån i Riksgäldskontoret

avseende finansieringen av Securum och Retriva. Intäkterna från försäljningen av

aktier i Nordbanken motsvarande 6,4 miljarder kronor har redovisats under

inkomsttitel.

 Liksom innevarande år disponeras anslaget för att täcka utgifter för åtgärder

som avser att stärka det finansiella systemet som uppkommer vid infrianden av

utställda garantier, betalning av ränta på lån i Riksgäldskontoret som tagits

upp för att finansiera stöd samt återbetalning av lån i Riksgäldskontoret när

lån skrivs ned eller tillgångar säljs till ett lägre pris än deras bokförda

värde. Anslaget får därutöver belastas med kostnader för infrianden av statens

garantier för kapitaltäckningen i Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB,

samt Venantius. Anslaget förutses komma att belastas med ränteutgifter för

återstående lån i Riksgäldskontoret. Garantierna för SBAB och Venantius

förväntas inte belasta anslaget under år 1997.Innevarande budgetår, liksom

tidigare, har vissa inkomster såsom aktieutdelningar, influtna garantiavgifter

m.m., löpande redovisats under anslaget. Budgetåret 1997 kommer aktieutdelningar

att redovisas mot inkomsttitel och garantiavgifterna mot anslaget A 10.

Riksgäldskontoret garantiverksamhet.

 Statens åtagande att banker och vissa andra kreditinstitut skall kunna infria

sina förpliktelser i rätt tid upphörde vid utgången av juni 1996 efter beslut av

riksdagen i maj 1996. Beslutet innebär att från nämnda tidpunkt omfattas inte

berörda instituts fordringar av åtagandet, oavsett när fordringarna uppkommit.

Bankstödsnämnden omvandlades samtidigt till Insättningsgarantinämnden.

 Bankstödsnämndens tidigare avtal med elva sparbanksstiftelser upphörde före

halvårsskiftet sedan stiftelserna reglerat ett lån på marknaden som nämnden

lämnat en statlig garanti för. Förvaltningen av nämndens lämnade garantier

avseende Securum (inkl. Retriva) har överförts till Riksgäldskontoret enligt

regeringens beslut den 13 juni 1996 medan förvaltningen av upptagna lån i

Riksgäldskontoret överförts till Finansdepartementet.

 Förvaltningen av statens ägande i Nordbanken och Securum har överförts till

Finansdepartementet. Avsikten är oförändrat att hela statens aktieinnehav i

Nordbanken skall säljas samt att tillgångarna i Securum skall avyttras. Securums

avyttring av tillgångar har fortsatt under budgetåret 1995/1996 i syfte att i

största utsträckning återvinna tidigare utgifter för bankstödet.

 De ekonomiska konsekvenserna av bankstödet har redovisats tidigare, dels i

föregående års budgetproposition (prop.1994/95:100 bil. 8), dels i

propositionen om avveckling av stödet (prop. 1995/96:172).

B3. Statliga ägarinsatser m.m. i Nordbanken

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 21 4001)

1995/96Anslag 1 Utgiftsprognos 277 650

 därav 1996 14 650

1997 Förslag 100 000

1998 Beräknat 0

1999 Beräknat 0

1 Beloppen anges i tusental kr

 Anslaget belastas med kostnader som uppkommer vid förberedelser för och

genomförande av försäljning av statens aktier i Nordbanken.

Regeringens överväganden

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Anslag 100 000 tkr |

-------------------------------------------------------

 Under hösten 1995 såldes 34,5 procent av statens aktier i Nordbanken.

För det fall att beslut fattas om ytterligare försäljning under budgetåret 1997

budgeteras 100 miljoner kronor för detta ändamål.

 36

B4. Försäljning av aktier i Stadshypotek AB

-------------------------------------------------------

1997 60 0001,2)

1998 60 000

1999 60 000

1Nytt anslag

2 Beloppen anges i tusental kr

 Anslaget är avsett att användas till kostnader som uppkommer vid förberedelser

för och genomförande av försäljning av statens aktier i Stadshypotek AB.

Regeringens överväganden

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Anslag 60 000 tkr |

-------------------------------------------------------

 Regeringen beräknar att inom kort föreslå riksdagen att stadshypotekskassans

aktier i Stadshypotek AB för över till staten. Avsikten är att aktierna sedan

skall bjudas ut till försäljning. För det fall att beslut fattas om försäljning

under budgetåret 1997 budgeteras 60 miljoner kronor för detta ändamål.

B5. Bidrag till kapitalet i Europeiska investeringsbanken

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 973 5191)

1995/96Anslag2 850 000 Utgiftsprognos2 554 400

 därav 19961 685 800

1997 Förslag 860 000

1998 Beräknat 30 000

1999 Beräknat -

1 Beloppen anges i tusental kr

 Svenskt medlemskap i Europeiska investeringsbanken följer automatiskt med

medlemskap i Europeiska unionen. Sveriges kapitalandel uppgår till 2 026

miljoner ecu. Av detta belopp skall 7,5 procent inbetalas till banken, vilket

motsvarar 152,0 miljoner ecu.

 Sverige skall även göra inbetalningar till bankens reservfonder och andra

avsättningar av vinstmedel. Bidraget skall uppgå till knappt 3,52 procent av

reserverna och avsättningarna enligt balansräkningen per 31 december året innan

anslutningen. Totalt väntas detta bidrag enligt en justerad beräkning uppgå till

356,5 miljoner ecu.

 De sammanlagda inbetalningarna som Sverige skall göra till banken uppgår

därmed till drygt 508 miljoner ecu, av vilket 402,4 har avsatts under budgetåren

1994/95 och 1995/96. Inbetalningarna skall vara avslutade vid utgången av år

1998.

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar ett överskridande med

23 519 000 kronor. Differensen beror primärt på växelkursförändringar. För

innevarande budgetår väntas anslaget belopp inte komma att utnyttjas fullt ut

främst på grund av den stärkta svenska kronan.

 Under budgetåret 1997 skall två delbetalningar om sammanlagt ca 102,4 miljoner

ecu göras. Med hänsyn till eventuella förändringar i kronans värde i förhållande

till ecu bör ett anslag på 860 miljoner kronor anvisas för detta ändamål.

 Återstående inbetalningar fördelas enligt följande under åren 1997-1998

(miljoner ecu):

År April Oktober Totalt

1997 100,6 1,8 102,4

1998 1,8 1,8 3,6

5.2 Bidrag till Europeiska utvecklingsbanken (EBRD)

Målet för Europeiska utvecklingsbankens verksamhet är att underlätta övergången

till öppna, marknadsorienterade ekonomier och främja privata initiativ i de

länder i Central- och Östeuropa samt i före detta Sovjetunionen som utvecklas i

riktning mot flerpartisystem, demokrati och pluralism. Verksamheten inriktas i

första hand på den privata sektorn, men omfattar även projekt inom den

offentliga sektorn. Banken lämnar stöd till ekonomiska reformer, såsom

avmonopolisering, decentralisering och privatisering. Insatserna skall vara

bankmässigt sunda, additionella, dvs. inte kunna komma till stånd på annat sätt,

samt främja omvandlingen till marknadsekonomi.

 EBRD bildades år 1991. Banken har 60 medlemmar, av vilka 25 är mottagarländer.

Samtliga OECD-länder är medlemmar. Som medlemmar ingår även Europeiska

investeringsbanken och EU. EBRD:s kapital uppgår till 10 miljarder ecu. Den

svenska andelen utgör 2,28% eller 228 miljoner ecu.

 Vid EBRD:s årsmöte i Sofia i april 1996 fattades beslut om en kapitalhöjning.

Bankens kapital fördubblades, vilket innebär en höjning med 10 miljarder ecu.

För Sveriges del skulle medverkan i höjningen innebära att kapitalinsatsen ökar

med 228 miljoner ecu. Av detta belopp skall 22,5% , 51,3 miljoner ecu eller ca

450 miljoner kronor (1 ecu = 8,39 kr) betalas in över åtta år. Inbetalningarna

skall göras i ecu. De resterande 77,5% utgör ett garantiåtagande. Teckning av

andelar skall ske senast den 15 april 1997. Skälet till kapitalhöjningen är att

den nuvarande kapitalstorleken kommer att utgöra en restriktion på verksamheten

redan vid slutet av år 1997.

 När det gäller finansieringen av de svenska kapitalinbetalningarna kommer

utgifterna för budgetåret 1997 inte att belasta anslaget. Det beror på att

medlen till det föregående kapitaltillskottet till EBRD inte utnyttjats fullt

ut. Budgetåret 1990/91 anvisades ett anslag om 525 000 000 kr, som avsåg bankens

första fem verksamhetsår. Beloppet betalades in till Riksgäldskontoret, som gavs

i uppdrag att sköta de årliga utbetalningarna och förvalta de ej utbetalda

medlen. På detta konto kvarstår ett belopp tillräckligt stort för att täcka den

första inbetalningen, som avser perioden 16 september 1997 t.o.m. 15 april 1998.

Den uppgår till ca 60 miljarder ecu. Regeringen återkommer senare till riksdagen

för att begära ytterligare medel.

 Utgiften budgetåret 1994/95 uppgick till ca 128 miljoner kronor. För

budgetåret 1995/96 uppgår utgiften till ca 30 miljoner kronor. Hela

inbetalningen för år 1996 har därmed fullgjorts. Den sista betalningen avseende

föregående kapitalhöjning görs år 1997.

Regeringens överväganden

Resurser 1997

Statsbudgeten belastas inte under år 1997.

 Även om omvandlingen till marknadsekonomi nått förhållandevis långt i vissa av

bankens medlemsländer, kvarstår enligt regeringens mening ett omfattande behov

av det stöd som banken kan förmedla, särskilt vad avser utvecklingen inom den

privata sektorn. Bankens katalytiska effekt skall heller inte underskattas. De

investeringar från privata källor, som utgör samfinansiering med bankprojekt i

regionen, skulle ofta inte ha kommit till stånd utan bankens insatser.

 EBRD:s verksamhet har under senare år setts över och effektiviserats. Den

kritik som under bankens första verksamhetsår framfördes har i allt väsentligt

tystnat. Det är regeringens uppfattning att stöd genom EBRD är ett effektivt

sätt att stödja omvandlingsprocessen i regionen. Bankens breda medlemskrets

medför vidare att finansieringen av verksamheten fördelas mellan många länder

istället för att i huvudsak få bäras av EU-länderna, vilket är fallet med många

andra stödinsatser i östländerna.

 EBRD:s verksamhet utgörs i huvudsak av långivning, riskkapitalinvesteringar

och garantigivning. Summan av utestående lån, riskkapitalinvesteringar och

garantier får inte överstiga summan av bankens tecknade kapital, reserver och

överskott.

 EBRD är den enda internationella finansieringsinstitution som i sin stadga har

ett uttalat miljömandat. Inom ramen för sin verksamhet skall banken stödja en

miljömässigt sund och hållbar utveckling. Detta sker i ökad utsträckning genom

medverkan i finansiering av renodlade miljöprojekt, men också genom att tydliga

miljökrav ställs på alla de projekt banken är involverad i. Regeringen anser att

detta är ett särskilt viktigt inslag i bankens aktiviteter.

 37

6 Riksdagens revisorer

Utgiftsutvecklingen inom verksamhetsområdet framgår av följande sammanställning

(miljoner kronor):

 Utgift AnvisatUtgiftsprognosFörslagBeräknat

 därav

 1994/951995/961995/96 1996 1997 1998 1999

C. Riksdagens revisorer 12 21 21 14 16 17 17

6.1 Anslagsavsnitt

C1. Riksdagens revisorer

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 11 6561) Anslagssparande 1 877

1995/96Anslag 21 320 Utgiftsprognos 21 320

 därav 1996 14 200

1997 Förslag 16 151

1998 Beräknat 16 673

1999 Beräknat 17 241

1 Beloppen anges i tusental kr

 Riksdagens revisorer har till uppgift att på riksdagens vägnar granska statlig

verksamhet. Uppgiften är till övervägande delen av förvaltningsrevisionell

karaktär, och syftet med revisorernas granskning är att främja ett effektivt

utbyte av de statliga insatserna. Dessutom granskar revisorerna som

externrevisorer Riksbanken, den inre riksdagsförvaltningen, Riksdagens ombudsmän

och Stiftelsen Riksbankens jubileumsfond.

Riksdagens revisorer

Resurser

Ramanslag 16 151 tkr.

 38

 Riksdagens revisorer skall på riksdagens vägnar granska den statliga ver-

ksamheten inklusive statliga aktiebolag och stiftelser.

 Den offentliga verksamheten är under stark förändring. Den styrs genom att

riksdag och regering formulerar mål för olika områden. Ansvaret för många

verksamheter decentraliseras till regionala och lokala organ. Med denna

utveckling ökar och förändras kraven på uppföljning, utvärdering och granskning.

 Riksdagens revisorer arbetar i huvudsak med effektivitetsrevison som inriktas

på övergripande och principiella frågor, men också med redovisningsrevision av

riksdagens myndigheter. Har målen nåtts? Bedrivs den statliga verksamheten på

ett effektivt sätt? Det är central frågor i revisorernas verksamhet.

 Riksdagens har uttalat att riksdagens ansvar för den statliga revisionen bör

stärkas.

 Riksdagens revisorer kommer under 1997 att arbeta med övergripande

granskningsteman t ex EU, statens ägarroll, offentlig upphandling och hur den

statliga revisionen fungerar.

 Riksdagens revisorer förslår en förstärkning av sin anslagsram med 1,6

miljoner kronor med följande motiveringar

 Riksdagen beslutade under 1995 att riksdagens arvoden skulle höjas. Kost-

naderna för revisorernas arvoden under 1997 beräknas uppgå till 1 100 000 kr.

Revisorerna förutsätter att mellanskillnaden mot tidigare arvodesnivå 367 000 kr

erhålls som ramförstärkning. Utöver detta förutsätts att revisorerna kompenseras

för de höjda arvodena under 1995/96 med 475 000 kr. Total ramförstärkning på

grund av ökade arvoden blir därmed 842 000 kr.

 Revisorerna hyr sina lokaler av riksdagen. I föreliggande budgetförslag för

1997 har hänsyn tagits till en aviserad ökad hyresnivå. Detta motsvarar en ökad

hyreskostnad för revisorerna med 746 000 kr. För detta förutsätts revisorerna få

kompensation genom ramförstärkning.

 Revisorerna köper sin löneadministration av förvaltningskontoret.

Förvaltningskontoret har inte tidigare debiterat revisorerna för

administrationen av revisorernas arvoden. Denna kostnad uppgår till 24 000 kr

vilket revisorerna förutsätter att man får kompensation för.

Riksdagens förvaltningsstyrelse

Riksdagens förvaltningsstyrelse har inget att erinra mot Riksdagens revisorers

medelsberäkning. En justering har emellertid gjort med anledning av en

hyresförhandling mellan riksdagens förvaltningskontor och riksdagens revisorer.

 Riksdagens förvaltningsstyrelse föreslår att riksdagens revisorer erhåller

kompensation för de ökade arvodena och den ökade hyreskostnaden och sammanlagt

beviljas ett anslag om 16 151 000 kr.

 39

Förslag till statsbudget för år 1997

Skatteförvaltning och

uppbörd

(utgiftsområde 3)

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 2

2 Författningsförslag 3

3 Skatteförvaltning och Tullverket 4

 3.1 Inledning 4

 3.2 Anslagsavsnitt 6

 Skatteförvaltningen 6

 A1. Riksskatteverket 14

 A2. Skattemyndigheterna 14

 A3. Tullverket 16

 40

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1.antar regeringens förslag till lag med anledning av bildandet av

 Skattemyndigheten i Skåne län,

2.godkänner att de övergripande målen för Tullverkets verksamhet kompletteras i

 enlighet med vad regeringen förordar i avsnittet om Tullverket,

3.för budgetåret 1997 anvisar anslagen under utgiftsområde 3 Skatteförvaltning

 och uppbörd enligt följande uppställning.

Anslag Anslagstyp Anslagsbelopp

 tusental kr

A 1. Riksskatteverket ramanslag 354 505

A 2. Skattemyndigheterna ramanslag 4 328 345

A3. Tullverket ramanslag 1 031 858

 Summa för utgiftsområdet 5 714 708

 41

2 Författningsförslag

Förslag till

lag med anledning av bildandet av Skattemyndigheten i Skåne län

 Härigenom föreskrivs följande.

Det som är föreskrivet i eller annars följer av en lag eller annan författning

beträffande Skattemyndigheten i Kristianstads län eller Skattemyndigheten i

Malmöhus län skall efter utgången av år 1996 i stället gälla Skattemyndigheten i

Skåne län.

 42

3 Skatteförvaltningen och Tullverket

3.1 Inledning

Ett väl fungerande beskattnings-, uppbörds- och folkbokföringsväsende är av

grundläggande betydelse såväl från statsfinansiell som samhällsekonomisk

synpunkt. Till skatteförvaltning och uppbörd hänförs all verksamhet som bedrivs

av skatteförvaltningen och Tullverket.

Skatteförvaltningen

Riksskatteverket (RSV) svarar för den centrala ledningen av skatteförvaltningen

och exekutionsväsendet (jfr utgiftsområde 4. Rättsväsendet, avsnitt 8

Kronofogdemyndigheterna). RSV har också uppgifter som central

förvaltningsmyndighet för frågor om allmänna val.

 På regional nivå finns inom skatteförvaltningen 24 skattemyndigheter med

sammanlagt 131 lokala skattekontor. Vid de lokala skattekontoren handhas förutom

beskattning även folkbokföring och fastighetstaxering. För punktskatter och

vissa arbetsuppgifter på mervärdesskattens område finns vid Skattemyndigheten i

Kopparbergs län ett för hela landet gemensamt särskilt skattekontor i Ludvika.

 En viktig uppgift för skatteförvaltningen är att genom rationalisering av den

s.k. grundhanteringen ge möjlighet till fortsatt utbyggnad av skattekontroll och

riktad service, samtidigt som kostnaderna för verksamheten begränsas. Fortsatt

utveckling av organisation och arbetsformer, ökad användning av ADB och andra

rationaliseringsåtgärder skapar utrymme för att minska resursåtgången inom

skatteförvaltningen med ca 190 miljoner kronor till och med 1999.

Tullverket

Tullverkets uppgift är att uppbära tullar, mervärdesskatt och andra skatter och

avgifter som tas ut vid införsel av varor samt att övervaka och kontrollera

trafiken till och från utlandet så att bestämmelser om in- och utförsel av varor

efterlevs. Vidare ansvarar verket för att samla in och bearbeta uppgifter för

utrikeshandelsstatistiken. Tullverket omfattar Generaltullstyrelsen som är

chefsmyndighet samt tolv regionala tullmyndigheter.

 Medlemsskapet i EU har lett till grundläggande förändringar beträffande

gränsformaliteter och kontroll. Detta har bl.a. inneburit en kraftig minskning

av Tullverkets arbetsvolymer vad gäller klarering av gods och transporter.

Verkets dimensionering har därför anpassats till de nya förutsättningarna och

riksdagen har tidigare fattat beslut om en minskning av Tullverkets anslag med

288 mkr under perioden 1995/96 - 1998. Denna fördelas med 200 mkr under

budgetåret 1995/96 och 88 mkr under budgetåret 1997. Besparingsprogrammet kommer

att genomföras som planerat.

Vissa gemensamma frågor

Den av riksdagen beslutade besparingen på statlig konsumtion (prop. 1994/95:100

bil. 1, bet. 1994/95:FiU 10, rskr. 1994/95:179) avseende budgetåren 1995/96,

1997 och 1998 ligger fast.

 I den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150, bet. 1995/96:FiU10,

rskr. 1995/96:304) aviserade regeringen att ytterligare besparingar på 30

miljoner kronor för utgiftsområdena 2 och 3 skulle tas ut fr.o.m. år 1998.

Preliminärt fördelades 24 miljoner kronor på utgiftsområde 3. I denna

proposition föreslås att besparingarna skall vara 26,2 miljoner kr. Även detta

belopp är preliminärt. Fördelningen mellan utgiftsområdena 2 och 3 kan komma att

ändras. Besparingarna har fördelats proportionellt mot storleken på

myndighetsanslagen inom utgiftsområde 3. Ett underlag för den definitiva

fördelningen finns ännu inte framtaget varför regeringen avser att återkomma i

budgetpropositionen 1998 med ett slutligt förslag.

 Ramen har får år 1997 justerats ned med ca 37 miljoner kronor. Detta förklaras

i allt väsentligt av att resurserna för den del av RSV:s verksamhet som avser

exekutionsväsendet förts över från utgiftsområde 4 till utgiftsområde 3.

Därutöver har vissa tekniska justeringar gjorts.

 Regeringen har lagt fram förslag till en lag om statsbudgeten (prop.

1995/96:220). I propositionen föreslås en ändrad anslagsstruktur för

statsbudgeten. Anslagstypen förslagsanslag avvecklas. Obetecknade 1000-

kronorsanslag, som varit avgiftsfinansierade verksamheters anknytning till

statsbudgeten avvecklas också. Avgiftsfinansierade verksamheter med full

kostnadstäckning redovisas i fortsättningen inte över statsbudgeten.

 Förslagen innebär att vissa anslag har tagits bort eller förändrats. Inom

utgiftsområde 3 har ett anslag tagits bort. Förändringen redovisas nedan under

anslaget till skattemyndigheterna.

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 3 blir sammantaget följande (miljoner

kronor):

 UtgiftAnvisatUtgifts- FörslagBeräknatBeräknat

 prognos därav

 1994/951995/961995/96 1996 1997 1998 1999

Skatteförvaltningen och Tullverket5 6008 4928 9426 2015 7155 7775 975

 43

3.2 Anslagsavsnitt

Skatteförvaltningen

(anslagen A1 och A2)

Det övergripande målet för beskattningsverksamheten är att skatt skall tas ut i

den omfattning, med den fördelning och i den tid och ordning som åsyftas med

gällande skatteförfattningar.

 Det övergripande målet för folkbokföringen är att för olika samhällsfunktioner

tillhandahålla fullständig och korrekt basinformation med god tillgänglighet.

 Det övergripande målet för fastighetstaxeringen är att fastställa och till-

handahålla information om taxeringsvärden i enlighet med vad som åsyftas med

gällande författningar.

Förändring och utveckling

- Grundhanteringen skall rationaliseras ytterligare för att ge utrymme för

 förstärkt skattekontroll och flyttningskontroll.

- Träffsäkerheten i kontrollverksamheten skall förbättras genom utveckling

 av effektivare redskap för urval av kontrollobjekt m.m.

- Kvaliteten i verksamheten skall höjas genom kompetensutveckling och

 utveckling av metoder för kvalitetssäkring.

- Skatteförvaltningen i Skåne skall bilda en myndighet.

- Särskilda insatser skall göras för att stärka skatteförvaltningens medverkan

 i bekämpandet av den ekonomiska brottsligheten.

En rationellare grundhantering

Med grundhantering menas de moment i arbetet som är nödvändiga för att

skattesystemet och folkbokföringen skall fungera, t.ex. registrering av de

skattskyldiga och av uppgifter i deklarationer och kontrolluppgifter.

 Utanför grundhanteringen faller först och främst kontrollverksamheten, dvs.

alla former av granskning som går utöver det absolut nödvändiga, och

processföring. Även riktade informationsinsatser och andra insatser som syftar

till att förebygga felaktigheter i redovisningen och betalningen av skatter och

avgifter faller utanför grundhanteringen.

 Lagstiftningsarbetet och utvecklingsarbetet inom skatteförvaltningen är sedan

ett antal år i hög grad inriktade på att rationalisera grundhanteringen för att

på det sättet skapa resursutrymme för förstärkningar på skattekontrollens områ-

de. Av avgörande betydelse, inte minst för de skattskyldiga, har de ytterligare

förenklingar i deklarationsförfarandet varit som infördes år 1995. Andra viktiga

inslag i rationaliseringsarbetet är införande av nya tekniska hjälpmedel för

datafångst och ärendehandläggning. I vissa fall har det krävts omfattande

lagstiftningsarbete för att bereda väg för önskade förändringar. De bestämmelser

om elektronisk dokumenthantering inom skatteförvaltningen som nyligen har

införts skapar förutsättningar för en mera rationell och mindre resurskrävande

hantering på sikt. Även införandet av ett för flera skatter och avgifter ge-

mensamt skattekonto kommer att bidra till en mer rationell grundhantering (jfr

SOU 1996:100). Bland de många förslag till lagstiftningsåtgärder som RSV lagt

fram i den fördjupade anslagsframställningen tar flera sikte just på sådana

rationaliseringar som nu diskuterats. På ett par punkter har förslagen redan

lett till lagstiftning och regeringen räknar med att inom en nära framtid lägga

fram ytterligare förslag med denna inriktning.

Förstärkt skattekontroll m.m.

Syftet med rationaliseringarna är alltså bl.a. att skapa utrymme för en fortsatt

utbyggnad av skattekontrollen. Därutöver har statsmakterna beslutat om ett

resurstillskott till skatteförvaltningen för förstärkning av kontrollen inom

vissa angivna områden. Särskilda medel för förstärkt skattekontroll har

tillförts successivt och uppbyggnaden har slutförts innevarande budgetår, när

skatteförvaltningen disponerar 200 miljoner kronor, på tolvmånadersbasis, för

detta ändamål. Särskilda avkastningskrav har ställts på de extra medlen och

återrapporteringskraven är noga angivna i regleringsbrevet.

 Den utökade kontrolluppgiftsskyldighet för utbetalare av olika ersättningar

m.m. som varit en förutsättning för det förenklade deklarationsförfarandet har

också gett en förbättrad kontroll vad gäller den stora massan av skattskyldiga.

Utredningsarbete pågår med sikte på ytterligare förbättringar i detta avseende

(se bl.a. dir. 1995:12).

 Det arbete som har bedrivits av RSV de senaste åren med att utveckla ADB-

hjälpmedel för bl.a. urvalet av kontrollobjekt på såväl företagsbekattningens

som personbeskattningens och folkbokföringens område kommer enligt regeringens

bedömning att förbättra träffsäkerheten i kontrollarbetet och på det sättet

bidra till att öka avkastningen på insatta resurser.

 Regeringen kommer även fortsättningsvis att noga följa utvecklingen av kon-

trollverksamheten.

 Med hänsyn till bl.a. betydelsen av korrekta uppgifter om bosättning för att

komma till rätta med överutnyttjande av olika förmåner är det vidare angeläget

att öka kontrollintensiteten inom folkbokföringen.

Kvalitet och kvalitetssäkring

Arbete pågår också med höja kompetensnivån och därmed skapa förutsättningar för

bättre kvalitet i verksamheten. Det gäller bl.a. revisionsområdet, där en

kompetensprofil för skatterevisorer nyligen har lagts fast av RSV.

Revisionsverksamheten är också ett område där särskilda insatser görs för att

utveckla uppföljningen med inriktning på kvalitetsaspekter. Även i övrigt har

kvalitetsfrågorna den senaste tiden ägnats större uppmärksamhet än tidigare.

Regeringen kommer i regleringsbrevet att precisera kraven på återrapportering i

fråga om kvalitetsutvecklingen.

En skattemyndighet i Skåne län

I dag finns en skattemyndighet i varje län. Statsmakterna har beslutat att de

två nuvarande länen i Skåne fr.o.m. den 1 januari 1997 skall utgöra ett län

(prop. 1995/96:38, bet. 1995/96:BoU9, rskr. 1995/96:206). För skatteför-

valtningen ger en motsvarande sammanslagning av myndigheterna möjlighet att

effektivisera verksamheten och förbättra kompetensen vad gäller vissa

specialfunktioner. Regeringen föreslår därför att det från samma tidpunkt skall

finnas endast en skattemyndighet i det nybildade Skåne län.

 Skattemyndigheternas verksamhet innefattar en stor mängd löpande kontakter med

skattskyldiga och arbetsgivare. Den operativa verksamheten har således en lokal

anknytning och måste i huvudsak vara lokaliserad utifrån var underlaget i form

av befolkning och företag finns. Vad gäller Skåne har verksamheten sin

tyngdpunkt i Öresundsregionen och kommer liksom i dag att till övervägande del

bedrivas från kontor i denna region, främst Malmö. Att förlägga myndighetens

ledningsfunktioner till någon annan ort än den där verksamheten har sin

tyngdpunkt skulle oundvikligen leda till effektivitetsförluster. Malmö skall

därför vara säte för den nya myndigheten.

 Eftersom den operativa verksamheten i Kristianstads län i allt väsentligt kom-

mer att bedrivas som hittills och merparten av länets samlade resurser för

lednings- och stödfunktioner redan i dag finns i Malmö blir konsekvenserna av

sammanslagningen vad gäller personalens tjänstgöringsorter små.

 För att det inte skall råda någon tvekan om vad som efter utgången av år 1996

skall gälla om t.ex. omprövning av beslut som fattats av någon av de tidigare

myndigheterna bör det i en särskild lag föreskrivas att det som är föreskrivet i

eller annars följer av en lag eller annan författning beträffande dessa efter

nämnda tidpunkt i stället skall gälla den nya myndigheten. Förslaget till en

sådan lag har utarbetats inom Finansdepartementet, efter samråd med RSV. Av den

föreslagna lagen följer bl.a. att den nya myndigheten har all den åtkomst till

och förfoganderätt över register som någondera av de tidigare myndigheterna

skulle ha haft om den funnits kvar.

Bekämpning av ekonomisk brottslighet

Skatteförvaltningens arbete, främst revisionsverksamheten, har stor betydelse

för resultatet av samhällets ansträngningar att bekämpa den ekonomiska

brottsligheten. Det gäller naturligtvis i första hand beivrandet av skatte-b-

rott, men även annan ekonomisk brottslighet upptäcks och utreds i stor

omfattning som ett led i skattekontrollen. På detta område samverkar myn-

digheterna inom skatteförvaltningen nära med en rad andra myndigheter, såsom

polis- och åklagarmyndigheter, kronofogdemyndigheter, Tullverket, Riksbanken,

Finansinspektionen m.fl. Företrädare för skatteförvaltningen (och

kronofogdemyndigheterna) ingår också sedan starten i Riksenheten mot ekonomisk

brottslighet.

 RSV har i den fördjupade anslagsframställningen föreslagit att skatte-

myndigheterna ges möjlighet att under åklagares ledning medverka i vissa

brottsutredningar och dessutom ges vissa utökade befogenheter när det gäller

efterforskning.

 I rapporten Effektivare ekobrottsbekämpning (Ds 1996:1) uttalar sig

regeringens ekobrottsberedning principiellt för en s.k. skattekriminalreform,

vilket är en något större reform än den RSV har föreslagit. Beredningen utreder

f.n. denna fråga vidare. Regeringens preliminära bedömning är att

skatteförvaltningens uppgifter bör utvidgas i den riktning som följer av

beredningens principförslag. Ett slutligt förslag beräknas kunna läggas fram

under 1997.

Verksamhetens resultat år 1994 och 1995

RSV har avgett dels årsredovisning för budgetåret 1994/95, dels särskild

resultatredovisning för kalenderåret 1995. På grund av verksamhetens ka-

lenderårsbundna karaktär behandlas i årsredovisningens resultatredovisningsdel i

första hand verksamheten under år 1994.

 Utgifterna för beskattningsverksamheten ökade 1995 med fem procent i löpande

priser till ca 3,9 mdkr. Orsaken är främst nyrekryteringen för den förstärkta

skattekontrollen. Huvuddelen av skatteförvaltningens kostnader är hänförliga

till beskattningsverksamheten. Folkbokföringen svarar för drygt 8 procent.

Kostnaderna för fastighetstaxeringen varierar mellan åren beroende på om någon

allmän fastighetstaxering genomförs eller inte, och motsvarade år 1995 ca 4,5

procent av de totala kostnaderna.

 Redovisningen av personalresursernas användning visar för perioden 1992 - 1995

en minskning av resursinsatserna inom alla funktioner utom skrivbordskontroll,

revision, materiellt stöd och administrativ utveckling. Inom funktionen

skrivbordskontroll har personalinsatsen mer än fördubblats under perioden. Inom

den operativa verksamheten har en förskjutning också skett framför allt från

inkomstskatt till mervärdesskatt och arbetsgivaravgifter.

 Inom folkbokföringen minskade antalet ärenden 1995 med ca 10 procent jämfört

med 1994. Andelen ärenden som avgjordes inom två dagar ökade marginellt till 63

procent. Antalet ärenden där flyttningskontroll gjordes ökade med ca 40 procent.

 Under 1995 förbereddes och inleddes 1996 års allmänna småhustaxe-ring, som är

den första registerbaserade fastighetstaxeringen. Den omfattar drygt 2,3

miljoner enheter. För ca 80 procent av dessa kunde färdiga taxeringsförslag

skickas ut. För första gången användes också scanning av deklarationer m.m för

att undvika det tidigare omfattande arbetet med sortering och hantering av

deklarationerna.

 På inkomstskattens område har antalet jämkningar minskat jämfört med tidigare

år. Det nya, ytterligare förenklade deklarationsförfarandet tillämpades år 1995

för första gången. Antalet förenklade deklarationer ökade med ca 1,5 miljoner

till 5,4 miljoner. Andelen ändrade deklarationer, som hade ökat markant 1994,

minskade något.

 I arbetet med källskatt och arbetsgivaravgifter hanterades 2,9 miljoner

uppbördsdeklarationer från ca 285 000 registrerade arbetsgivare. Granskningen

resulterade i 173 500 fastställelsebeslut, en kraftig ökning jämfört med 1994

som dock enligt RSV främst beror på ändrade rutiner. Uppbörden av källskatt och

arbetsgivaravgifter ökade med 11 procent, vilket förklaras av såväl en ökning av

lönesumman som en höjning av uttagsprocenten.

 Den 1 januari 1995 flyttades mervärdesbeskattningen vid EG-handel från

Tullverket till skatteförvaltningen. Antalet deklarationer ökade med 11 procent,

främst därför att skattskyldiga med EG-handel redovisar skatten månadsvis.

Antalet fastställelsebeslut på grund av offensiv granskning under år 1995

motsvarade ca 3,1 procent av det totala antalet deklarationer.Inom

revisionsverksamheten har antalet avslutade revisioner, efter en nedgång 1994,

åter ökat. Verksamheten har dock antalsmässigt inte helt nått upp till 1993 års

nivå. Ökningen under 1995 gäller i allt väsentligt s.k. urvalsrevision. Inom

detta område har revisionsfrekvensen, mätt som antal revisioner i förhållande

till antalet företag med anställda och med en lönesumma mindre än 5 mkr, ökat

med 0,2 procentenheter till 3,8 procent. Frekvensen varierar dock starkt mellan

länen. Antalet brottsanmälningar har ökat, främst vad gäller uppbördsbrott. Även

i fråga om brottsanmälningar finns det stora skillnader mellan länen, något som

nyligen har belysts genom en undersökning som RRV gjort av anmälningarna i tre

län (RRV 1996:32).

 Av de särskilda medel som skatteförvaltningen disponerar för förstärkt

skattekontroll har 20 mkr använts på personbeskattningens område, bl.a. för

riktad kontroll av värdepapperstransaktioner. RSV redovisar bedömningen att den

direkta avkastningen i form av ändringar sedan utbyggnaden startade på

personbeskattningens område motsvarar fem gånger insatta resurser. Till detta

kommer en indirekt (preventiv) effekt bl.a. av att 1995 års riktade kontroll

offentliggjordes före deklarationstidpunkten.

 Under 1995 har sammanlagt 132 mkr rekvirerats av skattemyndigheterna för den

förstärkta kontrollen på företagsbekattningens område. De höjda debiteringarna

som ett resultat av kontrollprojekten uppgår till drygt 2 mdkr, varav närmare

hälften är mervärdesskatt. Även här tillkommer en preventiv effekt, vars

storlek dock enligt RSV är svår att beräkna.

Utgångspunkter för en samlad resultatbedömning

Verksamhetens resultat bör bedömas utifrån de verksamhetsmål som anges för

budgetåret 1995/96. Dessa följer strukturen i den uppföljningsmodell som RSV

tagit fram. De huvudsakliga resultatkriterierna är enligt denna modell

beskattningseffektivitet, uppbördseffektivitet, kvalitet och produktivitet.

 Beskattningseffektiviteten uttrycker förhållandet mellan debiterad skatt och

rätt skatt. Effektiviteten skall förbättras genom dels åtgärder som stärker de

skattskyldigas frivilliga medverkan, dels kontrollinsatser. De senare skall ge

såväl direkt effekt i form av ändrade debiteringar, när det finns skäl för det,

som preventiv effekt, och skall bedömas utifrån dels det beloppsmässiga

utfallet, dels revisionsfrekvens och ändringsfrekvens inom skrivbordskontrollen.

 Ändringsfrekvensen har ökat för såväl inkomstskatt och mervärdesskatt som,

framför allt, arbetsgivaravgifter och källskatt. Beträffande det beloppsmässiga

utfallet av kontrollverksamheten gör RSV vissa reservationer för svårigheter i

mätningarna. Det totala utfallet var ca 11,5 mdkr 1995 (12,5 mdkr 1994).

 Ett mått på effektiviteten i uppbörden kan vara antalet betalningsuppmaningar

på grund av försenad betalning i förhållande till det totala antalet

debiteringar. RSV konstaterar att det saknas underlag för att jämföra detta mått

över tiden. Sådant underlag kommer emellertid att bli tillgängligt kommande år.

Ett annat mått på uppbördseffektiviteten är överensstämmelsen mellan preliminär

och slutlig skatt. Mätt som kvoten mellan kvarskatt och fyllnadsbetalningar å

ena sidan, och slutlig skatt å den andra, förbättrades överensstämmelsen

inkomståren 1990 - 1993, men försämrades inkomståret 1994. Enligt RSV torde

detta främst bero på ökade realisationsvinster och företagsvinster.

 Kvalitetsuppföljning kan ske på olika sätt. En aspekt på kvalitet är att

handläggningstiderna hålls på en acceptabel nivå. Av den redovisning som lämnats

framgår att genomsnittstiden för omprövning minskade påtagligt mellan 1993 och

1994 och ytterligare något 1995.

 Produktivitetsutvecklingen är intressant inte minst mot bakgrund av

statsmakternas krav på att grundhanteringen skall rationaliseras för att ge ökat

resursutrymme för offensiv verksamhet. Mätningar där prestations-volymen har

ställts mot utgifterna har gjorts bl.a. av Statskontoret (Den offentliga

sektorns produktivitetsutveckling 1980 - 1992, Ds 1994:24), som med denna metod

visade på en produktivitetsökning inom skatteförvaltningen på 16 procent mellan

1981 och 1991. Mätt på motsvarande sätt sjönk därefter produktiviteten med ca 7

procent mellan 1990 och 1993, enligt RSV:s egna beräkningar.

 Som verket påpekar i sin resultatredovisning beaktas med denna metod inte alls

produktivitetsutvecklingen inom kontrollverksamheten. Här möter man också

betydande svårigheter i form av bl.a. omläggningar av rutiner som försvårar

jämförelser över tiden. Dessutom är prestationerna inte stereotypa på samma sätt

som t.ex. grundhanteringen av inkomna deklarationer. Vidare saknas i fråga om

skrivbordskontrollen möjlighet att mäta antalet utförda kontroller. Bara i de

fall dessa leder till beslut om någon ändring syns de i statistiken.

 Med dessa reservationer har RSV redovisat en produktivitetsutveckling för

beskattningverksamheten som helhet som, beroende på vilket man väljer av två

alternativa beräkningssätt, ligger mellan 18,9 och 23,6 procent för tiden 1992 -

1995. I denna beräkning är produktiviteten i stort sett oföränd-rad mellan 1994

och 1995. Den verkligt stora ökningen inträffar 1994.

ADB-verksamheten

RSV har i anslagsframställningen också redovisat en bedömning av effekterna av

de förändringar vad gäller finansierings- och styrformer m.m. för ADB-

verksamheten som genomförts på senare år, och redogjort för verkets principiella

syn på den fortsatta utvecklingen. Viktiga inslag i de förändringar som gjorts

är att medlen för teknikstöd flyttats från anslaget till RSV till

användarmyndigheternas anslag och att de tidigare, regionala dataenheterna förts

över till den användarfinansierade resultatenheten DataService vid RSV,

samtidigt som driften koncentrerats till några få orter. Ett utvecklingsarbete

har bedrivits för att etablera tydliga beställar-utförarrelationer och stärka

systemägares och användares kompetens som beställare av tekniktjänster. Ansatser

har gjorts att konkurrensutsätta den egna ADB-organisationen.

 RSV har som alternativ till nuvarande ordning övervägt bl.a. att införa mera

renodlade marknadslösningar för hela ADB-servicen, antingen genom att sälja ut

verksamheten till intressenter på marknaden eller genom att starta ett

kommersiellt ADB-organ i egen regi. Dessa alternativ har förkastats. Den

handlingslinje för fortsatt effektivisering som RSV lägger fast bygger i stället

på nuvarande styrsystem. Inom dettas ram skall inslagen av konkurrens öka.

Däremot avser RSV inte att satsa på att utveckla försäljning av ADB-tjänster på

marknaden.

 Synpunkter på ADB-verksamheten har också framförts av bl.a. RRV, som särskilt

framhållit att ett internt avkastningskrav på denna verksamhet, något som vid

ett tillfälle tillämpats av RSV, inte är förenligt med att resultatenheten

DataService enligt regleringsbrevet är nollbudgeterad.

 Slutsatser

Regeringen bedömer resultatet av verksamheten 1994 och 1995 som helhet som

tillfredsställande. Den bedömningen bygger regeringen på att det för flera

viktiga resultatkriterier har redovisats en utveckling i önskad riktning. Det

gäller t.ex. ändringsfrekvensen och handläggningstiderna vid omprövning. Mindre

tillfredsställande är de svårigheter som uppenbarligen finns att uppnå

överensstämmelse mellan preliminärt och slutligt skatteuttag, och att

produktivitetsutvecklingen visar tecken på att bromsas upp. Det bör dock

understrykas att det finns en betydande osäkerhet i produktivitetsmätningarna.

 Samtidigt visar den redovisning som RSV lämnat på en mängd återstående

svårigheter att mäta resultatet på ett tillförlitligt sätt. Delvis är det fråga

om svårigheter som kommer att övervinnas genom att man bygger upp tidsserier i

den nya uppföljningsmodellens struktur. På andra områden krävs ytterligare

arbete. Det gäller t.ex. prestationsmätningar vad gäller skrivbordsgranskning

och belysning av kvalitetsaspekterna på verksam-heten. En närmare analys bör

också göras av orsakerna bakom och betydelsen av att det direkta beloppsmässiga

utfallet av kontrollverksamheten försämrats år 1995, jämfört med 1994, och

svårigheterna att få upp revisionsfrekvensen till 1993 års nivå. RSV:s

redovisning av produktivitetsutvecklingen väcker som redan nämnts också frågor

som behöver belysas, bl.a. vad gäller viktningen av prestationer inom

kontrollverksamheten. En annan angelägen uppgift är att försöka åstadkomma en

koppling mellan debiteringar t.ex. efter revision och vad som slutligen flyter

in av det debiterade beloppet. Enligt vad regeringen erfarit är detta något som

man nu arbetar med gemensamt inom skatteförvaltningen och exekutionsväsendet.

 Vad gäller brottsanmälningarna kommer regeringen att i regleringsbrevet uppdra

åt RSV att vidta de åtgärder som behövs för man skall få ökad enhetlighet över

landet.

 I resultatredovisningen för år 1995 redovisas i viss utsträckning läns-

jämförelser. Regeringen anser att dessa bör vidareutvecklas och kommer i

regleringsbrevet att precisera återrapporteringskraven på den punkten.

 Vad gäller ADB-verksamheten instämmer regeringen till att börja med i vad RRV

anfört om internt avkastningskrav. Något sådant gäller för övrigt inte för

innevarande budgetår. I övrigt delar regeringen RSV:s uppfattning om

utgångspunkterna för det fortsatta effektiviseringsarbetet. Detta skall således

bygga på de styrformer som skapats på senare år.

 När det gäller andra delar av ADB-verksamhet än ren drift är produktivitets-

utveckling och effekter av verksamheten generellt sett svårbedömda. Enligt vad

regeringen erfarit följer man inom RSV noga de ansatser som görs inom andra

sektorer i Sverige och på det internationella planet att utveckla metoder för

produktivitets- och kvalitetsmätning. Arbete pågår också med att vida-reutveckla

ADB-organisationen mot ökad affärsmässighet i kundkontakterna.

 Enligt regeringens mening är det angeläget att arbetet med att vidareutveckla

ADB-organisationen bedrivs målmedvetet. Nyckeln till fortsatt effektivisering av

sakverksamheterna ligger i hög grad i ytterligare förbättring av ADB-stödet. Av

RSV:s redovisning framgår att upphandling av ADB-tjänster i konkurrens hittills

förekommit i begränsad utsträckning. Som en av flera åtgärder för att utveckla

beställar-utförarrelationerna och den interna prissättningen av ADB-tjänster bör

enligt regeringens mening upphandling i konkurrens användas konsekvent vad

gäller tjänster där det inte från början framstår som olämpligt med en extern

leverantör.

 Vad gäller försäljning av ADB-tjänster på marknaden instämmer regeringen helt

i RSV:s bedömning. Intresset av att undvika sammanblandning i

resursanvändningen av myndighetsutövning och affärsverksamhet innebär att

utrymmet för att bjuda ut produkter utanför myndighetssfären är synnerligen

begränsat. Inom den offentliga förvaltningen, och särskilt på områden där det

finns starka verksamhetssamband, är det däremot angeläget att ta till vara alla

möjligheter till effektiv samverkan på teknikområdet över sektorsgränserna. En

förutsättning för sådan samverkan är givetvis att bl.a. integritets-, sår-

barhets- och säkerhetsaspekterna på teknikanvändningen beaktas.

 Regeringen konstaterar att RRV inte har riktat någon invändning mot RSV:s

årsredovisning avseende skatteförvaltningen.

 Vidare konstaterar regeringen att det inte har kommit fram något som ger

anledning att ompröva de beslut om resursutvecklingen som fattats med anledning

av 1995 års budgetproposition och 1996 års ekonomiska vår-proposition.

 Enligt regeringens mening är det av största vikt att de beslutade

anslagsneddragningarna möts med sådana åtgärder att effektiviteten i den

operativa verksamheten inte försämras. Som redan har berörts är det därför

viktigt att RSV konsekvent tar till vara de rationaliseringsmöjligheter som ny

teknik ger. Verket måste vidare överväga sådana organisatoriska anpassningar som

kan ge besparingar utan att den operativa verksamheten påverkas. Vad gäller det

sistnämnda området har regeringen noterat att RSV nyligen satt igång ett arbete

som syftar till att undersöka om en regionalisering av skatteförvaltnmingen kan

vara en lämplig åtgärd för att åstadkomma en sådan effektivisering av

organisationen.

-------------------------------------------------------

A 1. Riksskatteverket

1994/95Utgift 190 6911) Anslagssparande332 261

1995/96Anslag 332 546 Utgiftsprognos 588 000

 därav 1996 366 000

1997 Förslag 354 505

1998 Beräknat357 570

1999 Beräknat370 237

1 Beloppen anges i tusental kr

A 2. Skattemyndigheterna

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift4 212 1891) Anslagssparande475 048

1995/96Anslag6 542 463 Utgiftsprognos6 681 000

 därav 19964 717 000

1997 Förslag4 328 345

1998 Beräknat4 358 936

1999 Beräknat4 505 665

1 Beloppen anges i tusental kr

 Under anslaget till Riksskatteverket beräknas också medel för verkets upp-

gifter som central förvaltningsmyndighet inom exekutionsväsendet. Från anslaget

till Riksskatteverket betalas vidare kostnaderna för Skatterättsnämnden.

 Då anslagsstrukturen setts över har under anslaget till skattemyn-digheterna

fr.o.m. år 1997 också beräknats medel, 10 miljoner kronor, som tidigare anvisa-

des på förslagsanslaget A 5. Ersättning för kostnader i ärenden och mål om

skatt.

 Anslagssparandet uppgick enligt årsbokslutet för budgetåret 1994/95 per den 30

juni 1995 till 332 miljoner kronor på anslaget till RSV och 475 miljoner

kronor på anslaget till skattemyndigheterna. Sparandet har byggts upp under bud-

getåren 1993/94 och 1994/95. RSV:s senast redovisade prognos pekar på att spa-

randet vid utgången av år 1996 kommer att uppgå till 231 resp. 330 miljoner

kronor.

 Enligt RSV är de främsta orsakerna till det mycket omfattande anslagssparandet

för verkets egen del (exkl. DataService) bl.a. eftersläpning i löneavtal och

rekryteringar. För skattemyndigheterna tillkommer bl.a. att man under 1993/94

bara behövde göra en amortering på sina lån till investeringar i

anläggningstillgångar, ofördelade medel för förstärkt skattekontroll och

outnyttjade medel för fastighetstaxering. I enlighet med förslag från RSV

beslutade regeringen i juni 1995 om indragning av sammanlagt ca 40 miljoner

kronor på de två anslagen. Regeringen har i den sysselsättningspolitiska

propositionen (prop. 1995/96:222) redovisat en planerad ytterligare indragning

av anslagssparande inom bl.a. Finansdepartementets område för att finansiera

vissa sysselsättningsskapande åtgärder. Det finns ännu inte tillräckligt

underlag för att bedöma i vilken utsträckning indragningen kommer att falla på

anslagen till RSV respektive skattemyndigheterna.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

De övergripande målen ligger fast.

Resurser 1997

Riksskatteverket: ramanslag 354 505 000 kr

Skattemyndigheterna: ramanslag 4 328 345 000 kr

 Anslagen för 1997 är beräknade enligt följande.

 Anslaget till Riksskatteverket har minskats med ca 2 procent eller 6,8

miljoner kronor på grund av det tidigare beslutade effektiviseringskravet. Från

anslagen till skattemyndigheterna och kronofogdemyndigheterna har överförts

medel avseende internrevision.

 Anslaget till skattemyndigheterna har minskats med 87,3 miljoner kronor på

grund av det tidigare beslutade effektiviseringskravet. Från anslaget har medel

överförts till anslaget till Riksskatteverket avseende internrevision. För RSV

har anslaget för 1998 beräknats till 357,6 miljoner kronor och anslaget för 1999

till 370,2 miljoner kronor.

 För skattemyndigheterna har anslaget för 1998 beräknats till 4 359 miljoner

kronor och anslaget för 1999 till 4 505,6 miljoner kronor.

A 3. Tullverket

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift1 197 4001) Anslagssparande126 400

1995/96Anslag1 617 380 Utgiftsprognos1 673 000

 därav 19961 118 900

1997 Förslag1 031 858

1998 Beräknat1 060 679

1999 Beräknat1 099 566

1 Beloppen anges i tusental kr

 De övergripande mål som lagts fast för Tullverkets verksamhet är följande:

- att effektivt fastställa och uppbära tullar, mervärdesskatt och andra skat-ter

och avgifter så att en riktig uppbörd kan säkerställas,

- att övervaka och kontrollera trafiken till och från utlandet så att bestäm-

melser om in- och utförsel av varor efterlevs,

- att samla in och bearbeta uppgifter för utrikeshandelsstatistiken så att ett

underlag av god kvalitet kan inges.

 Som särskilt angelägna uppgifter för Tullverket har i regleringsbrevet för

budgetåret 1995/96 angetts att medverka i arbetet med internationella frågor och

förhandlingar inom sitt område, att öka anslutningsgraden till tulldata-systemet

och att genomföra datorisering av tullräkningarna på ett effektivt sätt. I

regleringsbrevet har också angetts som prioriterade uppgifter att ge möjligheter

till ökade insatser för näringslivets och samhällets behov av nya flyg- och

färjelinjer, att effektivisera arbetet med fordringar, så att den

genomsnittliga kredittiden minskar till högst 30 dagar, samt att ge högsta

prioritet åt bekämpningen av narkotikasmuggling.

 En särskilt angelägen uppgift för Tullverket är även att utveckla nya

effektiva metoder för varukontroll för vilka in- och utförselrestriktioner

föreligger samt att medverka i myndighetssamverkan och andra åtgärder i enlighet

vad som anges i regeringens skrivelse (skr. 1994/95:217) Samlade åtgärder mot

den ekonomiska brottsligheten.

 Med anledning av inträdet i den Europeiska unionen har Tullverket ställts

inför en omfattande förändring av sin verksamhet. Arbetsvolymerna har minskat

kraftigt vad avser klarering och ett helt nytt regelverk införts. Samtidigt har

vissa nya uppgifter tillkommit. Som en följd av detta har verket omorganiserats

och personalstyrkan minskats. Den nya organisationen trädde ikraft den 1 juli

1995. Generaltullstyrelsen är chefsmyndighet och verksamheten bedrivs utifrån

tolv tullregioner, vilka utgör de operativa enheterna. Dessa har i sin tur

verksamhet på olika platser. Verksamheten bedrivs på de tolv regionhuvudorterna

och vid 33 lokalkontor. Förutom dessa fasta tjänsteställen bedrivs också

verksamhet vid ett antal orter i samband med direkt ankommande och avgående

utrikestrafik. I enlighet med skatteutskottets betänkande 1994/95:SkU23 skall en

utvärdering göras av effekterna för kontrollverksamheten och tullverksamheten i

övrigt av organisationsförändringen. Utvärderingen avses påbörjas under hösten

1996.

Regeringens överväganden

Övergripande mål

De övergripande mål för Tullverkets verksamhet som angavs inför budgetåret

1995/96 bör ligga fast, med följande komplettering:

- att vid fullgörande av sina uppgifter verka för att kostnaderna för

tullprocedurer minimeras både för näringsliv, allmänhet och inomTullverket samt

tillhandahålla en god service så att den legitimahandeln med tredje land

underlättas i största möjliga utsträckning och att det legitima

varuflödet inom EU inte hindras.

Resurser 1997

Ramanslag 1 031 858 000 kr

Övrigt

- Besparingsprogrammet på 288 mkr för perioden 1995/96 - 1998 ligger

fast.

- En utvärdering av effekterna för kontrollverksamheten och tull-verksamheten i

övrigt av organisationsförändringen är planerad att påbörjas under hösten

1996.

- En vidareutveckling av tulldatasystemet (TDS) är nödvändig så att

möjligheterna till effektivisering tas till vara och att systemetdärigenom blir

attraktivt för näringslivet.

- Ansvaret för och finansieringen av kontrollen av bidragsberättigade

jordbruksexportvaror åvilar Jordbruksverket. Därför bör Jorbruks-verket ersätta

Generaltullstyrelsen för dess arbete med denna verk-samhet.

Mål och resultatbedömning

Tullverkets verksamhet är idag indelad i sex verksamhetsgrenar. I sin rapport

över slutlig granskning av Tullverket budgetåret 1993/94 påpekar

Riksrevisionsverket (RRV) vissa brister beträffande resultatets koppling till

Tullverkets övergripande mål. Verksamhetsgrenarna är inte renodlade i

förhållande till dessa mål utan samtliga grenar omfattar arbetsmoment och

aktiviteter som syftar till att uppfylla flera av de övergripande målen. RRV:s

kritik fullföljes i revisionsrapporten för budgetåret 1994/95. Man har inte

lämnat några invändningar i rapporten, men pekar på vissa brister i bl.a.

resultatredovisningen. Man menar att redovisade resultat djupare bör analyseras

och att de prestationsmål som idag finns bör kompletteras med mål som fokuserar

på den effekt eller det resultat som eftersträvas för verksamhetsgrenen.

Revisionsberättelsen innehåller även synpunkter på att det inte framgår i

resultatredovisningen hur och med vilket resultat Tullverket genomfört de

särskilt angelägna uppgifter som regeringen angett i regleringsbrevet.

 Regeringen delar RRV:s uppfattning och har i regleringsbrevet för budgetåret

1995/96 gett Tullverket i uppdrag att inkomma med förslag på en ny indelning i

verksamhetsgrenar, som på ett mer ändamålsenligt sätt korresponderar mot de

övergripande målen. Till varje verksamhetsgren skall även knytas konkreta mål

och resultatmått som gör att verksamheten lättare kan följas upp på ett

effektivt sätt och som i förlängningen kan leda till ännu bättre

kostnadsmedvetande inom organisationen. Ett förslag har presenterats av

Tullverket och man avser att fr.o.m. budgetåret 1997 följa upp verksamheten

utifrån den nya indelningen. Regeringen kommer i regleringsbrevet att närmare

precisera kraven på mål och resultat.

 Även beträffande narkotikakontrollen vill regeringen peka på behovet av en

fördjupad resultatanalys. Bekämpningen av olovlig införsel av narkotika är ett

högt prioriterat område för Tullverket. Från den 1 juli 1996 har en ny

lagstiftning trätt ikraft som permanentar Tullverkets befogenheter beträffande

kontroll vid inre gräns. I samband härmed fick myndigheten rätt att i den

brottsbekämpande verksamheten få tillgång till bokningsuppgifter m.m. från

transportföretagen. Härigenom har förutsättningarna för en effektiv

narkotikabekämpning förbättrats.

 Beträffande resultatet av narkotikakontrollen redovisas i dagsläget statistik

om bl.a. antal beslag och beslagsmängder. I förslaget till indelning i verksam-

hetsgrenar som Generaltullstyrelsen presenterat har man föreslagit förbättrad

analys av resultatet av narkotikakontrollen. Regeringen kommer i

regleringsbrevet att närmare precisera de krav som skall ställas på

redovisningen

 Det svenska medlemskapet i EU har vidare inneburit en ökning av det

internationella utbytet av information mellan tullmyndigheterna. Vid

Generaltullstyrelsen har inrättats en central underrättelsefunktion och sådana

har även byggts upp vid alla regionala myndigheter. Regeringen anser det vara

betydelsefullt att Tullverket tar tillvara möjligheterna att i samarbete med

andra tullmyndigheter - inom och utom EU - effektivt bekämpa smuggling av

narkotika. I samband härmed kan erinras om det initiativ som regeringscheferna

tog vid Östersjörådets möte i Visby om bekämpande av den organiserade

brottsligheten. Internationellt likaväl som nationellt måste samarbetet här

innefatta tull, polis och gräns/kustbevakning.

 Enligt vad regeringen erfarit har smugglingen av sprit och andra

alkoholdrycker tilltagit mycket kraftigt under det senaste året.

Generaltullstyrelsen har redovisat en mycket kraftig ökning av beslagtagna

mängder. Den 1 juli i år trädde en ny lagstiftning i kraft som innebär att

myndigheterna fått befogenheter att ingripa mot olovlig införsel av

punktskattepliktiga varor. Lagstiftningen är av delvis provisorisk natur och

skall överarbetas av Skatteflyktskommittén (Fi 1995:04) i syfte att göra den mer

verkningsfull. Regeringen följer noga utvecklingen på området och vill

understryka betydelsen av att Tullverket även fortsättningsvis håller en hög

aktivitetsnivå även när det gäller denna smuggling.

 Beträffande den finansiella redovisningen konstaterar RRV att upp-börds-

bevakningen förbättrats avsevärt i jämförelse med tidigare år. I övrigt har både

budgetåret 1994/95 och innevarande budgetår 1995/96 präglats av det omfattande

förberedelsearbetet inför inträdet i EU och införandet av det nya regelverket

samt Tullverkets omorganisation. I ljuset av detta bedömer regeringen det inte

som meningsfullt att i något djupare avseende analysera Tullverkets

resultatredovisning.

Besparingsåtgärder

Tullverkets verksamhet styrs till stor del av flödet av gods och trafikanter

över gränserna. Eftersom EU-medlemskapet inneburit en kraftig minskning av

Tullverkets arbetsvolymer beträffande klarering av gods och transporter, har

riksdagen tidigare fattat beslut om att anpassa verkets dimensionering efter de

nya förutsättningarna (prop. 1994/95:100 bil. 8, bet. 1994/95:SkU23 och 33,

rskr. 1994/95:240). Beslutet innebär en minskning av Tullverkets anslag med 288

mkr under perioden 1995/96 - 1998, fördelat med 200 mkr under 1995/96 och med

88 mkr under 1997. Besparingsprogrammet kommer att genomföras som planerat.

 På uppdrag av regeringen i föregående års regleringsbrev har Tullverket i en

skrivelse den 14 februari 1996 redogjort för de besparingsåtgärder som hittills

vidtagits, bl.a. neddragning av verksamheten, omorganisation och minskning av

personal. De nya förutsättningarna innebar med nödvändighet att verksamheten

måste förändras och besparingarna har i det närmaste helt genomförts i och med

omorganisationen den 1 juli 1995. Den nya organisationen skulle enligt

förutsättningarna omfatta 2 450 årsarbetskrafter vilket inneburit att

personalstyrkan minskats med ca 820 personer. Den tidigare organisationen med

tre nivåer och 37 lokala och regionala myndigheter har ändrats till att omfatta

två nivåer, Generaltullstyrelsen och 12 regionala myndigheter. Tullnärvaron har

dragits in på tio orter i landet och man har även gjort besparingar på utgifter

för lokaler. Det uppdrogs även åt Tullverket att senast den 15 februari 1997

inkomma med en redovisning av vilka fortsatta åtgärder som vidtagits i syfte att

uppnå de besparingskrav som ställts.

Datorisering

På uppdrag av regeringen har Generaltullstyrelsen även inkommit med en

redovisning av hur Tullverkets datorisering fortskrider. Generaltullstyrelsen

belyser i sin skrivelse det arbete som pågår med den fortsatta anpassningen av

Tullverkets rutiner och system till EU, den fortsatta utvecklingen inom EDI-

området (elektroniskt utbyte av information) samt de insatser som planeras för

effektivisering av övriga administrativa rutiner inom verket.

 Tullverket anger i sin skrivelse att IT-utvecklingen därför ska fortsätta med

inriktning på effektivisering av system och rutiner för att klara anpassningen

till EU:s regelverk. Anpassningen av systemen till EU:s tullkodex och till EU:s

olika informationssystem är dock en fortlöpande process som ännu inte är

avslutad utan kommer att pågå även under perioden 1996-1997. Med rimliga

investeringar kan man även omvandla den datatekniska plattformen till en modern

client/server-miljö där användaren över en och samma terminal kan nå

tulldatasystemet (TDS) och övriga administrativa tillämpningar.

 I föregående års budgetproposition angav regeringen att Tullverket skulle ge

hög prioritet åt genomförande av den del av tulldatasystemet som avser att

möjliggöra utfärdande av tullräkningar på elektronisk väg. Regeringen pekade

därvid på de rationaliseringsvinster inom Tullverket och anslutna företag som

skulle kunna uppnås. Regeringen framhöll också att elektroniska tullräkningar

skulle ge incitament för ytterligare företag att ansluta sig. Tullverket anmäler

i sin skrivelse att utveckling av olika EDI-funktioner pågår och regeringen ser

positivt på detta arbete som avser att öka möjligheterna till elektronisk

kommunikation mellan näringslivet och Tullverket. Regeringen anser att arbetet

med dessa funktioner bör ha en hög prioritet inom Generaltullstyrelsen och att

det fortsatta arbetet bör bedrivas skyndsamt.

 Enligt regeringens uppfattning är det viktigt att Tullverket kan erbjuda ett

tulldatasystem som är attraktivt för företagen. Genom att utveckla möjligheterna

till elektronisk kommunikation - i båda riktningarna - mellan Tullverket och

anslutna företag finns goda förutsättningar att fler företag ska anse det

lönsamt att ansluta sig till systemet. Samtidigt ökar möjlig-heterna till

effektiviseringar inom tullverksamheten. Regeringen har därför för avsikt att

ge Generaltullstyrelsen i uppdrag att göra en utvärdering av vilka möjligheter

det finns att utveckla systemet så att ytterligare effektivitetsvinster kan

göras inom såväl anslutna företag som inom Tullverket.

 Med anledning av Tullverkets datorisering har Riksrevisionsverket (RRV) i sin

revisionsrapport för 1994/95 kommenterat vissa förhållanden beträffande

tulldatasystemet. Man pekar bl.a. på brister i den interna behörighetskontrollen

och man rekommenderar en översyn tillsammans med en förbättrad system- och

kontrolldokumentation. Enligt vad regeringen erfarit så pågår arbetet inom

Generaltullstyrelsen med att vidta de åtgärder som RRV föreslagit.

Nytt övergripande mål

En väl fungerande handel med utlandet är ett samhällsintresse och den

tullhantering som genomförs när varor passerar landets gränser är en del av

denna handel. Det är naturligt att denna hantering tar viss tid och vissa re-

surser i anspråk. För att bidra till svenskt näringslivs konkurrenskraft är det

dock viktigt att kostnaderna för tullprocedurerna för den legitima handeln

minimeras. Detsamma gäller naturligtvis för Tullverkets egna kostnader för

tullprocedurerna. För att det legitima flödet av varor ska underlättas är det

också viktigt att tullhanteringen sker med beaktande av att en god service

upprätthålls mot de som nyttjar systemet.

 Regeringen anser att denna dimension av Tullverkets verksamhet bör

understrykas och föreslår därför att de övergripande målen för Tullverkets

verksamhet kompletteras med ett mål som beaktar behovet av effektiva

tullprocedurer och en god service.

 Det nya övergripande målet har således karaktär av effektivitets- och

servicemål. Målet föreslås formuleras som att Tullverket vid fullgörande av sina

uppgifter ska verka för att kostnaderna för tullprocedurer minimeras både hos

näringsliv, allmänhet och inom Tullverket samt tillhandahålla god service så att

den legitima handeln med tredje land underlättas i största möjliga utsträckning

och att det legitima varuflödet inom EU inte hindras.

 För att nå detta mål måste Tullverket sträva efter att förenkla

tullprocedurerna. Detta kan delvis ske på nationell nivå. Tullprocedurerna styrs

emellertid i betydande utsträckning av EU:s regelverk. Tullverket bör därför

arbeta för förenklingar av regelsystem även på denna nivå.

 Ett första betydande steg har på svenskt initiativ tagits genom det ut-talande

som de 15 EU-ländernas tullmyndigheter och EU-kommissionen antog vid en

konferens i Stockholm i maj 1996. Där underströks behovet av förenklingar och

rationaliseringar av Gemenskapens regler och procedurer inom tullområdet.

 Tullverket har också tillsammans med Kommerskollegium och Jordbruksverket samt

näringslivets organisationer påbörjat ett systematiskt arbete i syfte att

kartlägga, genomföra och föreslå förenklingar av regler och procedurer.

Nya uppgifter i samband med EU-medlemskapet

Tullverket anmäler i sin anslagsframställning för budgetåret ett ökat resurs-

behov p.g.a. arbetsuppgifter som medlemskapet i EU fört med sig. Kort-fattat

innebär dessa arbetsuppgifter insamlande av uppgifter till EU:s system för

internhandelsstatistik, Intrastat, kontroll av jordbruksvaror som är berättigade

till exportbidrag, information till näringslivet samt allmänt merarbete till

följd av EU-medlemskapet. Regeringen föreslår inga nya medel med anledning av

detta utan besparingsprogrammet ligger fast.

 Beträffande frågan om Intrastat och utrikeshandelsstatistiken, där an-svaret

delas mellan Tullverket och Statistiska Centralbyrån (SCB), har regeringen i

enlighet med föregående års budgetproposition i ett särskilt beslut angett att

arbetsfördelningen mellan SCB och Tullverket skall bestå till dess Tullverkets

organisationsstruktur fastställts. Så har nu skett men eftersom ny information

tillkommit om att ett nytt system är under utveckling (Intrastat II), som ska

ersätta det temporära Intrastat och som dessutom blir kopplat till ett inom EU

gemensamt och harmoniserat system för mervärdesskatt, anser regeringen att den

nuvarande arbetsfördelningen mellan Tullverket och SCB bör bestå tills vidare.

När det nya systemet tas i drift bör ansvaret ligga på SCB.

 När det gäller kontrollen av exportbidragsberättigade jordbruksvaror har

regeringen ingenting emot att Tullverket utför dessa uppgifter åt Jordbruks-

verket under förutsättning att det inte inkräktar på Tullverkets ordinarie

verksamhet. Ansvaret för och finansieringen av jordbruksexportkontrollen åvilar

således Jordbruksverket. Om Tullverket skall fortsätta med kontrollen bör därför

Jordbruksverket ersätta Generaltullstyrelsen för dess arbete med denna

verksamhet.

Slutsatser

I och med inträdet i EU har Tullverkets verksamhet förändrats. Förändringen har

främst inneburit att klareringen av gods till och från länder inom EU i princip

bortfallit helt. Arbetsvolymerna har därför minskat kraftigt, vilket också

återspeglat sig i omorganisationen och minskningen av personal under 1995.

 Beträffande handeln med tredje land har verket kvar sina arbetsuppgifter och

tullformaliteterna kvarstår, dock med den förändringen att gränskontrollen ska

ta tillvara hela EU:s intressen. Mot denna bakgrund samt för att bidra till

svenskt näringslivs konkurrenskraft vill regeringen understryka vikten av

effektiva tullprocedurer och en god service och föreslår därför en komplettering

av Tullverkets övergripande mål.

 Med det nya regelverket följer även att en anpassning av Tullverkets ADB-

verksamhet till EU:s system måste ske. Arbetet fortgår kontinuerligt och

fortsätter även under perioden 1996-1997. När det gäller tulldatasystemet anser

regeringen att en vidarutveckling av detta är nödvändigt så att alla möjligheter

till effektiviseringar tas till vara och att systemet därigenom blir attraktivt

för näringslivet.

 Det föreslagna anslaget - 1 031 858 000 kr - innebär att det tidigare be-

slutade besparingsprogrammet för Tullverket för perioden 1995/96 - 1998

fullföljs. Besparingarna uppgår härigenom till 288 miljoner kronor. För 1998 och

1999 har anslaget beräknats till 1 060 679 000 kr respektive 1 099 566 000 kr.

 44