Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås ändringar i räddningstjänstlagen

(1986:1102). Förslagen innebär dels att efterforskning av

försvunna personer hänförs till räddningstjänst, dels att

begreppet sjöräddningstjänst förbehålls sådan

efterforskning och räddning av människor till sjöss som

sjöfartsverket ansvarar för medan kustbevakningens

verksamhet i fråga om utsläpp av skadliga ämnen till sjöss

benämns miljöräddningstjänst till sjöss.

Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 april 1992.

Propositionens lagförslag

Förslag till

Lag om ändring i räddningstjänstlagen (1986:1102)

Härigenom föreskrivs i fråga om räddningstjänstlagen

(1986:1102)

dels att 2, 25, 27, 32 och 36 §§

räddningstjänstlagen (1986:1102) skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer,

27 a och 27 b §§, samt närmast före 27 a och 27 b §§ nya

rubriker av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §

Med räddningstjänst avses i lagen de räddningsinsatser

som staten eller kommunerna skall svara för vid

olyckshändelser och överhängande fara för olyckshändelser

för att hindra och begränsa skador på människor eller

egendom eller i miljön.

Till räddningstjänst Till räddningstjänst

hänförs också hänförs också

räddningsinsatser som räddningsinsatser som

polisen gör i görs enligt 25-27 a

fjällområden enligt §§ utan att det har

polislagen (1984:387) samt inträffat någon

räddningsinsatser som olyckshändelse eller

görs enligt 26 och 27 föreligger

§§ utan att det har överhängande fara för

inträffat någon en olyckshändelse.

olyckshändelse eller

föreligger

överhängande fara för

en olyckshändelse.

 Skyldighet för staten eller kommun att göra en

räddningsinsats föreligger endast, om det med hänsyn till

behovet av ett snabbt ingripande, det hotade intressets vikt,

kostnaderna för insatsen och omständigheterna i övrigt är

påkallat att staten eller kommunen svarar för insatsen.

 25 §

Inom fjällområden skall Inom fjällområden skall

polisen till följd av polisen

polislagen (1984:387)

 1. efterforska och rädda

1. efterforska och rädda den som har försvunnit

den som har försvunnit under sådana

under sådana omständigheter att det kan

omständigheter att det kan befaras att det föreligger

befaras att det föreligger fara för hans liv eller

fara för hans liv eller allvarlig risk för hans

allvarlig risk för hans hälsa,

hälsa,

 2. rädda den som har

2. rädda den som har råkat ut för en

råkat ut för en olyckhändelse eller

olyckshändelse eller drabbats av en sjukdom och

som

drabbats av en sjukdom och som snabbt behöver komma under

snabbt behöver komma under vård eller få annan

vård eller få annan hjälp.

hjälp.

 27 §1

Inom Sveriges Inom Sveriges

sjöterritorium, med sjöterritorium, med

undantag för vattendrag, undantag för vattendrag,

kanaler, hamnar samt andra kanaler, hamnar samt andra

insjöar än Vänern, insjöar än Vänern,

Vättern och Mälaren, Vättern och Mälaren,

skall skall sjöfartsverket svara

 för efterforskning och

1. sjöfartsverket svara räddning av människor,

för efterforskning och som är eller kan befaras

räddning av människor, vara i sjönöd, och

som är eller kan befaras för sjuktransporter från

vara i sjönöd, och fartyg.

för sjuktransporter från

fartyg,

2. kustbevakningen svara

för

räddningstjänsten,

när olja eller andra

skadliga ämnen har kommit

ut i vattnet.

 Efterforskning av försvunna

 personer i andra fall

 27 a § I andra fall än

 som avses i 25-27 §§

 skall polisen efterforska

 personer som har försvunnit

 under sådana

 omständigheter att det kan

 befaras att det föreligger

 fara för deras liv eller

 allvarlig risk för deras

 hälsa.

 Miljöräddningstjänst

 till sjöss

 27 b § Inom Sveriges

 sjöterritorium, med

 undantag för vattendrag,

 kanaler, hamnar samt andra

 insjöar än Vänern,

 Vättern och Mälaren,

 skall kustbevakningen svara

 för

 räddningstjänsten,

 när olja eller andra

 skadliga ämnen har kommit

 ut i vattnet.

 32 §

Räddningsledare är

1. i den kommunala räddningstjänsten räddningschefen

eller den som denne har utsett,

2. i 2. i

fjällräddningstjänsten fjällräddningstjänsten

polischefen i distriktet eller och i fråga om

den som denne har utsett efterforskning enligt 27 a

eller, om räddningsinsatsen § polischefen i distriktet

berör flera polisdistrikt, eller den som denne har

utsett

länspolischefen eller den eller, om räddningsinsatsen

som denne har utsett, berör flera polisdistrikt,

 den regionale polischefen

 eller den som denne har

 utsett,

3. i övrig räddningstjänst den som den ansvariga

myndigheten har utsett.

Samverkar två eller flera räddningskårer i en

räddningsinsats som berör mer än en kommuns område

inom samma län, skall länsstyrelsen bestämma vem av

räddningsledarna som skall leda insatsen, om inte

räddningsledarna själva har bestämt det.

 36 §

Vid kommunal Vid kommunal

räddningstjänst med räddningstjänst med

anledning av utflöde i anledning av utflöde i

vatten av olja eller andra vatten av olja eller andra

skadliga ämnen har kommunen skadliga ämnen har kommunen

rätt till ersättning av rätt till ersättning av

staten för den del av staten för den del av

räddningstjänstkostnaderna räddningstjänstkostnaderna

som överstiger ett av som överstiger ett av

regeringen fastställt regeringen fastställt

belopp, om utflödet har belopp, om utflödet har

inträffat utanför inträffat utanför

Sveriges sjöterritorium Sveriges sjöterritorium

eller inom en del av eller inom en del av

sjöterritoriet där sjöterritoriet där

räddningsinsatser skall räddningsinsatser skall

göras enligt 27 § eller göras enligt 27 b §

inom Göta älv, eller inom Göta älv,

Trollhätte kanal eller Trollhätte kanal eller

Södertälje kanal. Södertälje kanal.

Denna lag träder i kraft den 1 april 1992.

Försvarsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21

november 1991

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och

statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om vissa ändringar i räddningstjänstlagen

1 Inledning

Efterforskning av försvunna personer är en uppgift som

åligger bl.a. polisen. Detta följer av det allmänna

stadgandet i 2 § polislagen (1984:387) och, såvitt avser

efterforskning inom ramen för fjällräddningstjänst, av 25 §

räddningstjänstlagen (1986:1102). När det gäller sådan

efterforskning som görs inom ramen för flygräddningstjänst

och sjöräddningstjänst, har dock luftfartsverket resp.

sjöfartsverket huvudansvaret.

I dag är räddningstjänstlagen tillämplig endast på sådan

efterforskning av försvunna personer som görs inom ramen

för fjäll-, flyg- eller sjöräddningstjänst. Med utgångspunkt i

överväganden om hur samhällets resurser bäst kan utnyttjas

i samband med efterforskningsinsatser har

rikspolisstyrelsen föreslagit regeringen att

räddningstjänstlagen görs tillämplig även i fråga om

efterforskning i andra fall av personer som försvunnit under

sådana omständigheter att de kan befaras befinna sig i

allvarlig fara utan att det för den skull föreligger misstanke

om brott.

I propositionen behandlas också en annan fråga som är

av terminologisk natur. Enligt 27 § räddningstjänstlagen

skall sjöfartsverket svara för efterforskning och räddning av

människor som är eller kan befaras vara i sjönöd och för

sjuktransporter från fartyg medan kustbevakningen skall

svara för räddningstjänsten när olja eller andra skadliga

ämnen har kommit ut i vattnet. Begreppet

sjöräddningstjänst används som en samlande beteckning för

all denna verksamhet. Den rådande ordningen har

kritiserats, eftersom benämningen sjöräddningstjänst inte

ter sig naturlig i fråga om kustbevakningens åtgärder vid

skadliga utsläpp.

I en sekretariatsrapport utarbetad inom ramen för

kustbevakningskommitténs utredning om kustbevakningens

roll i den framtida sjöövervakningen (SOU 1989:26)

föreslogs att kustbevakningens verksamhet skulle

benämnas miljöräddningstjänst till sjöss. Förslaget las dock

inte fram i propositionen om kustbevakningens roll i den

framtida sjöövervakningen m.m. (prop. 1989/90:127).

Förslagen har remitterats till chefen för marinen,

kustbevakningen, statens räddningsverk, sjöfartsverket,

statskontoret, riksrevisionsverket, rikspolisstyrelsen, SOS

Alarmering och svenska sällskapet för räddning af

skeppsbrutne. Remissyttrandena finns tillgängliga i

lagstiftningsärendet (dnr Fo90/1742/2).

Regeringen beslutade den 31 oktober 1991 att inhämta

lagrådets yttrande över lagförslaget. Det förslag som

remitterades till lagrådet bör fogas till protokollet i detta

ärende (bilaga 1). Förslaget föranledde ingen annan erinran

från lagrådets sida än att hänvisningen i

räddningstjänstlagens 36 § till 27 § numera bör avse 27 b §.

Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet (bilaga 2).

Utöver den ändring i lagtexten som föranleds av

lagrådsgranskningen föreslår jag även att 32 § ges en annan

lydelse än i lagrådsremissen. Bakgrunden till detta är att

regeringen i prop. 1991/92:52 föreslagit vissa ändringar av

polisorganisationen på regional nivå.

2 Efterforskning

Mitt förslag: Räddningstjänstlagen görs tillämplig

även på annan efterforskning än sådan som bedrivs inom

fjäll-, flyg- eller sjöräddningstjänstverksamheten.

Rikspolisstyrelsens förslag: Överensstämmer med

mitt förslag.

Remissinstanserna: Har inte haft några

invändningar mot förslaget. Statens räddningsverk har

tillstyrkt förslaget. Statskontoret har efterlyst en

redovisning av beräknad kostnadsökning och en analys av

räddningsledaransvaret.

Bakgrunden till mitt förslag: I den hjälpande

verksamhet som enligt 2 § 4 polislagen åligger

polismyndigheterna ingår efterforskning av försvunna och

saknade personer. Människor försvinner av många olika

anledningar och det är inte alltid en olyckshändelse som

ligger bakom ett försvinnande. Det har ansetts naturligt att

låta efterforskning ankomma i första hand på polisen.

När ett flygplan saknas åligger efterforskningen dock

luftfartsverket och om det gäller människor som kan befaras

vara i sjönöd är det sjöfartsverket som har huvudansvaret

för efterforskningen. Detta följer av 26 resp. 27 §

räddningstjänstlagen. Samma lag innehåller i 25 § en

särskild bestämmelse om efterforskning inom ramen för

fjällräddningstjänsten. Sådan efterforskning skall göras av

polisen.

Efterforskning av försvunna människor förekommer i en

mängd olika situationer. I vissa fall fordras endast någon

enkel åtgärd för att situationen skall klaras ut medan i andra

fall omfattande ingripanden kan bli nödvändiga. Det är inte

ovanligt att efterforskning måste bedrivas med hjälp av,

förutom polisens egna resurser, även försvarsmaktens

personal och frivilliga insatser. Inte ens i de fall där det från

början står relativt klart att en räddningsinsats kommer att

behövas -- personen i fråga har kanske försvunnit i oländig

terräng och temperatur- eller väderförhållandena är sådana

att en allvarlig risksituation kan antas föreligga -- är

räddningstjänstlagen tillämplig i fråga om

efterforskningsarbetet, om detta bedrivs utanför fjäll-, flyg-

eller sjöräddningstjänsten. Först när man vet var den

nödställde befinner sig och det fordras särskilda åtgärder för

att undsätta honom, kan åtgärderna enligt nu gällande

regler anses utgöra räddningstjänst.

Skälen för mitt förslag: Efterforskningsarbete är

en vanligt förekommande verksamhet för

polismyndigheterna. Enligt ingripandestatistiken för år

1989 förekom över 8 000 fall där polisiära ingripanden fick

göras på grund av att personer försvunnit. Stora insatser

krävs i ett icke ringa antal sådana fall varje år. De personer

som försvunnit är ofta barn eller åldringar och det kan vara

nödvändigt med stor snabbhet i insatsen. Avsevärda

personella resurser måste ibland sättas in och ofta finns

endast frivilliga insatser att ta till som förstärkning av

polisens egen personal. Efterforskningsarbetet medför en

stor belastning på polisorganisationen.

Enligt 2 § räddningstjänstlagen hänförs till

räddningstjänst inte enbart de räddningsinsatser som staten

eller kommunen skall svara för vid olyckshändelser och

överhängande fara för olyckshändelser utan även bl.a. de

räddningsinsatser -- inklusive efterforskning -- som polisen

gör i fjällområden enligt polislagen. Däremot räknas inte

polisens efterforskning av försvunna personer i andra fall till

räddningstjänst.

I många fall leder även annan efterforskning än sådan

som bedrivs i fjällvärlden direkt över till ett

räddningstjänstskede. Gränsen mellan de olika formerna av

insatser är ofta flytande. Enligt min mening ter det sig

därför naturligt att betrakta all efterforskning av försvunna

personer som räddningstjänst, om verksamheten inte är ett

led i spaningsarbete i samband med förundersökning på

grund av brott. Syftet med efterforskningsinsatser är ju ofta

just att hindra eller begränsa skador på människor. Jag delar

också rikspolisstyrelsens uppfattning att verksamheten kan

effektiviseras om räddningstjänstlagen görs tillämplig även

i andra fall av efterforskning än de som nu särskilt anges i

lagen. På så sätt kan bl.a. 34, 44 och 45 §§

räddningstjänstlagen tillämpas i alla

efterforskningssituationer.

I enlighet med vad jag nu har sagt bör en ny paragraf

införas i räddningstjänstlagen som slår fast att polisen i

andra fall än som avses i 25 -- 27 §§ skall utföra

efterforskning efter försvunna personer. I och med att

denna polisens skyldighet läggs fast i räddningstjänstlagen

behövs det inte någon hänvisning till polislagen. I

konsekvens härmed bör den hänvisning till samma

bestämmelse, som nu finns i 25 § räddningstjänstlagen,

utgå.

Mitt förslag innebär också att det vid varje

efterforskningstillfälle skall finnas en räddningsledare enligt

32 § första stycket 2 räddningstjänstlagen. Räddningsledare

är polischefen i distriktet eller den som denne har utsett

eller, om räddningsinsatsen berör flera polisdistrikt,

länspolischefen eller den som denne har utsett.

Enligt 34 § är statliga och kommunala myndigheter

skyldiga att på anmodan av räddningsledaren delta i en

räddningsinsats, om de har lämpliga resurser och ett

deltagande inte allvarligt hindrar myndighetens vanliga

verksamhet. 44 § innehåller bestämmelser om tjänsteplikt.

Enligt dessa är var och en mellan 18 och 65 år skyldig att

medverka i räddningstjänst i den mån hans kunskaper, hälsa

och kroppskrafter tillåter det. 45 § ger möjlighet för

räddningsledaren att vid en räddningsinsats göra ingrepp i

annans rätt.

En kommun eller en enskild som medverkat i

räddningstjänst enligt de nämnda bestämmelserna har rätt

till ersättning. Förslaget medför emellertid enligt min

mening inte att kostnaderna för efterforskningsarbetet

ökar. Genom förslaget kommer verksamheten att

effektiviseras. Dessutom har de polisiära myndigheternas

ianspråktagande av externa resurser redan tidigare delvis

skett mot ersättning. Genom de nu föreslagna reglerna blir

rättsläget klarlagt och man vinner, som rikspolisstyrelsen

hävdat, stadga åt hela verksamheten.

Jag vill särskilt påpeka att polisens spaningsarbete i

samband med förundersökning på grund av misstanke om

brott naturligtvis inte skall betraktas som räddningstjänst.

Befogenheten gentemot allmänheten att i samband med

räddningstjänst tillämpa tjänsteplikten enligt 44 §

räddningstjänstlagen bör inte gälla vid brottsutredningar.

Däremot kan det i något fall förekomma att sådan

efterforskning som med de föreslagna reglerna skall utgöra

räddningstjänst blir nödvändig även i samband med brott,

nämligen om en misstänkt person befaras ha råkat ut för en

olyckshändelse som gör det nödvändigt att undsätta honom.

3 Sjöräddningstjänst

Mitt förslag: Sjöfartsverkets verksamhet inom

räddningstjänstens område benämns sjöräddningstjänst.

Kustbevakningens räddningstjänstverksamhet benämns

miljöräddningstjänst till sjöss.

Rapportens förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som

yttrat sig i frågan ställer sig positiva till förslaget utom

räddningsverket som ställer sig tveksamt och anför att

nuvarande begreppsapparat är väl inarbetad.

Skälen för mitt förslag: I 27 § räddningstjänstlagen

används begreppet sjöräddningstjänst som benämning för

såväl räddande av liv som räddande av miljö till sjöss.

Bakom detta förhållande ligger bl.a. de överväganden som

fortfarande pågick vid räddningstjänstlagens tillkomst om

att kustbevakningen skulle ingå i sjöfartsverket. När

kustbevakningen i stället blev en självständig myndighet har

det framstått som omotiverat att behålla den samlande

beteckningen för sjöfartsverkets och kustbevakningens

verksamhetsområden, särskilt som det finns nackdelar med

denna ordning.

Ordet sjöräddningstjänst förknippas i allmänt språkbruk

främst med efterforskning och räddning av nödställda

människor. Det motsvaras i internationella sammanhang av

begreppet ''''''''search and rescue''''''''. Det kan leda till

missförstånd både hos den svenska allmänheten och i

internationella sammanhang att låta begreppet täcka även

kustbevakningens miljöräddande verksamhet.

Benämningen sjöräddningstjänst bör enligt min mening

fortsättningsvis förbehållas den räddningstjänstverksamhet

för vilken sjöfartsverket har huvudansvaret.

Som ny benämning för kustbevakningens verksamhet

inom räddningstjänsten föreslår jag miljöräddningstjänst

till sjöss. Därigenom framhålls kustbevakningens

miljövårdande uppgift och det framgår tydligare att denna

uppgift är skild från den livräddande.

4 Upprättat lagförslag

I enlighet med det anförda har inom

försvarsdepartementet upprättats förslag till

lag om ändring i räddningstjänstlagen (1986:1102).

Förslaget har upprättats i samråd med chefen för

justitiedepartementet och med chefen för

kommunikationsdepartementet.

Lagrådet har granskat lagförslaget.

5 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag

att regeringen föreslår riksdagen att anta förslaget.

6 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens

överväganden och beslutar att genom proposition föreslå

riksdagen att anta det förslag som föredraganden har lagt

fram.

Bilaga 1

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till

Lag om ändring i räddningstjänstlagen (1986:1102)

Härigenom föreskrivs i fråga om räddningstjänstlagen

(1986:1102)

dels att 2, 25, 27 och 32 §§ räddningstjänstlagen

(1986:1102) skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer,

27 a och 27 b §§, samt närmast före 27 a och 27 b §§ nya

rubriker av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §

Med räddningstjänst avses i lagen de räddningsinsatser

som staten eller kommunerna skall svara för vid

olyckshändelser och överhängande fara för olyckshändelser

för att hindra och begränsa skador på människor eller

egendom eller i miljön.

Till räddningstjänst Till räddningstjänst

hänförs också hänförs också

räddningsinsatser som räddningsinsatser som

polisen gör i görs enligt 25-27 a

fjällområden enligt §§ utan att det har

polislagen (1984:387) samt inträffat någon

räddningsinsatser som olyckshändelse eller

görs enligt 26 och 27 föreligger

§§ utan att det har överhängande fara för

inträffat någon en olyckshändelse.

olyckshändelse eller

föreligger

överhängande fara för

en olyckshändelse.

 Skyldighet för staten eller kommun att göra en

räddningsinsats föreligger endast, om det med hänsyn till

behovet av ett snabbt ingripande, det hotade intressets vikt,

kostnaderna för insatsen och omständigheterna i övrigt är

påkallat att staten eller kommunen svarar för insatsen.

 25 §

Inom fjällområden skall Inom fjällområden skall

polisen till följd av polisen

polislagen (1984:387)

 1. efterforska och rädda

1. efterforska och rädda den som har försvunnit

den som har försvunnit under sådana

under sådana omständigheter att det kan

omständigheter att det kan befaras att det föreligger

befaras att det föreligger fara för hans liv eller

fara för hans liv eller allvarlig risk för hans

allvarlig risk för hans hälsa,

hälsa,

 2. rädda den som har

2. rädda den som har råkat ut för en

råkat ut för en olyckhändelse eller

olyckshändelse eller drabbats av en sjukdom och

som

drabbats av en sjukdom och som snabbt behöver komma under

snabbt behöver komma under vård eller få annan

vård eller få annan hjälp.

hjälp.

 27 §2

Inom Sveriges Inom Sveriges

sjöterritorium, med sjöterritorium, med

undantag för vattendrag, undantag för vattendrag,

kanaler, hamnar samt andra kanaler, hamnar samt andra

insjöar än Vänern, insjöar än Vänern,

Vättern och Mälaren, Vättern och Mälaren,

skall skall sjöfartsverket svara

 för efterforskning och

1. sjöfartsverket svara räddning av människor,

för efterforskning och som är eller kan befaras

räddning av människor, vara i sjönöd, och

som är eller kan befaras för sjuktransporter från

vara i sjönöd, och fartyg.

för sjuktransporter från

fartyg,

2. kustbevakningen svara

för

räddningstjänsten,

när olja eller andra

skadliga ämnen har kommit

ut i vattnet.

 Efterforskning av försvunna

 personer i andra fall

 27 a § I andra fall än

 som avses i 25-27 §§

 skall polisen efterforska

 personer som har försvunnit

 under sådana

 omständigheter att det kan

 befaras att det föreligger

 fara för deras liv eller

 allvarlig risk för deras

 hälsa.

 Miljöräddningstjänst

 till sjöss

 27 b § Inom Sveriges

 sjöterritorium, med

 undantag för vattendrag,

 kanaler, hamnar samt andra

 insjöar än Vänern,

 Vättern och Mälaren,

 skall kustbevakningen svara

 för

 räddningstjänsten,

 när olja eller andra

 skadliga ämnen har kommit

 ut i vattnet.

 32 §

Räddningsledare är

1. i den kommunala räddningstjänsten räddningschefen

eller den som denne har utsett,

2. i 2. i

fjällräddningstjänsten fjällräddningstjänsten

polischefen i distriktet eller och i fråga om

den som denne har utsett efterforskning enligt 27 a

eller, om räddningsinsatsen § polischefen i distriktet

berör flera polisdistrikt, eller den som denne har

utsett

länspolischefen eller den eller, om räddningsinsatsen

som denne har utsett, berör flera polisdistrikt,

 länspolischefen eller den

 som denne har utsett,

3. i övrig räddningstjänst den som den ansvariga

myndigheten har utsett.

Samverkar två eller flera räddningskårer i en

räddningsinsats som berör mer än en kommuns område

inom samma län, skall länsstyrelsen bestämma vem av

räddningsledarna som skall leda insatsen, om inte

räddningsledarna själva har bestämt det.

Denna lag träder i kraft den 1 april 1992.

Bilaga 2

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1991-11-06

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Hamdahl,

justitierådet Hans-Gunnar Solerud, regeringsrådet Anders

Swartling.

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 31

oktober 1991 har regeringen på hemställan av statsrådet
[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till

lag om ändring i räddningstjänstlagen (1986:1102).

Förslaget har inför lagrådet föredragits av

hovrättsassessorn Lars Arfvidson.

Förslaget föranleder ingen annan erinran från lagrådets

sida än att hänvisningen i räddningstjänstlagens 36 § till 27

§ numera bör avse 27 b §.

Innehåll

Proposition 1

Propositionens huvudsakliga innehåll 1

Propositionens lagförslag 2

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21

november 1991 5

1 Inledning 5

2 Efterforskning 6

3 Sjöräddningstjänst 8

4 Upprättat lagförslag 9

5 Hemställan 9

6 Beslut 9

Bilaga 1

Lagrådsremissens lagförslag 10

Bilaga 2

Lagrådets yttrande 12

1 Senaste lydelse 1988:438.

2 Senaste lydelse 1988:438.