Regeringens proposition 1992/93:29

om vissa socialavgiftsfrågor

Prop. 1992/93:29

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 29 oktober 1992.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås en ny lydelse av 19 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring varigenom klargörs att folkpensionsavgiften endast är avsedd för finansiering av ålders-, förtids- och efterlevandepensioner från folkpensioneringen och att de särskilda folkpensionsförmånema fmansieras av statsmedel.

I propositionen läggs även fram förslag om ändringar i lagen om all­män försäkring och lagen (1981:691) om socialavgifter så att det klart framgår att en vinstandelsstiftelse inte skall erlägga arbetsgivaravgifter på ersättning som betalas till den som är eller varit anställd hos arbets­givare som lämnat bidrag till stiftelsen och att sådana ersättningar inte heller skall utgöra sjukpenning- eller pensionsgrundande inkoinst för mottagaren. Bestämmelsema skall tillämpas fr.o.m. år 1992. För att er­sättningar som länmas fr.o.m. år 1993 skall vara avgiftsfria och inte förmånsgrundande skall gälla att bidragen varit avsedda att vara bundna under minst tre kalenderår och tillkomma en betydande del av de an­ställda på likartade villkor. Avgiftsfriheten gäller inte ersättningar fill företagsledare med väsentligt inflytande i företaget och delägare i få­mansföretag eller fåmansägt handelsbolag och närstående till dessa.

1 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 29

Proposidonens lagförslag

Prop. 1992/93:29

1 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 19 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän för­säkring' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

19 kap.

3§.

Folkpensioneringen     finansieras.     Ålders-, förtids- och efterlevande-

förutom genom avgifter som avses     pensioner från folkpensioneringen

i 1 §, av statsmedel, om ej annat     finansieras, förutom genom avgif-

särskilt föreskrivits.

ter som avses i 1 §, av statsmedel,

om ej armat särskilt föreskrivits. Särskilda folkpensionsförmåner finansieras av statsmedel.

Denna lag träder i kraft den I januari 1993.

' Lagen omtryckt 1982:120.

2 Förslag till

Prop. 1992/93:29

Lag om ändring i lagen (1992:682) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 § och 11 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring' i paragrafemas lydelse enligt lagen (1992:682) om ändring i nämnda lag samt ikraftträdandebestämmelsema till lagen (1992:682) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap. 2§ Sjukpenninggrundande inkomst är den årliga inkomst i pengar eller andra skattepliktiga förmåner som en försäkrad kan antas komma att tills vidare fa för eget arbete, antingen såsom arbetstagare i allmän eller enskild tjänst (inkomst av anställning) eller på arman grand (inkomst av annat förvärvsarbete). Med inkomst av anställning likställs kostnadser­sättning som inte enligt 10 § uppbördslagen (1953:272) undantas vid beräkning av preliminär A-skatt. Som inkomst av anställning räknas dock inte ersättning från en arbetsgivare som är bosatt utomlands eller en utländsk juridisk person, om arbetet har utförts i arbetsgivarens verk­samhet utom riket. I fråga om arbete som utförs utomlands av den som av en statlig arbetsgivare sänts till ett armat land för arbete for arbets­givarens räkning bortses vid beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst från sådana lönetillägg som betingas av ökade levnadskostnader och andra särskilda förhållanden i sysselsättningslandet. Som inkomst av anställning eller inkomst av annat förvärvsarbete räknas inte heller intäkt som avses i 32 § 1 mom. första stycket h och i kommunalskattelagen (1928:370) eller sådan ersättning som enligt 1 § första stycket 2-6 lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster utgör un­derlag för nämnda skatt. Som inkomst av annat förvärvsarbete räknas inte sådan ersättning enligt gmppsjukforsäkring eller trygghetsförsäk­ring vid arbetsskada som enligt 2 § första stycket lagen om särskild lö­neskatt på vissa förvärvsinkomster utgör underlag för nämnda skatt. Den sjukpenninggmndande inkomsten fastställs av försäkringskassan. In­komst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete skall därvid var för sig avmndas till närmast lägre hundratal kronor.

Vid beräkning av sjukpeiming-

Vid beräkning av sjukpenning­

gmndande inkomst bortses från

gmndande inkomst bortses frän

sådan inkomst av anställning och

sådan inkomst av anställning och

annat förvärvsarbete som översti-

annat förvärvsarbete som översti­

ger sju och en halv gånger basbe-

ger sju och en halv gånger basbe­

loppet. Det belopp som sålunda

loppet. Det belopp som sålunda

skall undantas skall i första hand

skall undantas skall i första hand

räknas av från inkoirust av annat

räknas av från inkomst av annat

förvärvsarbete. Ersättning i peng-

förvärvsarbete. Ersättning i peng­

ar eller andra skattepliktiga förmå-

ar eller andra skattepliktiga förmå­

ner för utfört arbete i annan form

ner för utfört arbete i arman form

än pension räknas som inkomst av

än pension räknas som inkomst av

' Lagen omtryckt 1982:120.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:29

anställning, såvida ersättningen under ett år uppgår till rainst 1 000 kronor, även om mottaga­ren inte är anställd hos den som utger ersättningen. I nu angivna fall skall den som utför arbetet anses såsom arbetstagare och den som utger ersättningen såsom arbetsgivare. Kan ersättning för arbete för någon annans räkning under året inte antas uppgå till minst 1 000 kronor, skall ersätt­ningen från denne inte tas med vid beräkningen av den sjukpenning­gmndande inkomsten i annat fall än då den utgör inkomst av nä­ringsverksamhet. Vid beräkning av sjukpenninggmndande inkorrLst av anställning skall bortses från ersättning som enligt 2 a § skall anses som inkomst av annat för­värvsarbete samt ersättning som idrottsutövare får från sådan ideell förening som avses i 7 § 5 mom. lagen (1947:576) om statlig in-komstslcatt och som har till huvud­sakligt syfte att främja idrottslig verksamhet, om ersättningen från föreningen under året inte kan antas uppgå till minst ett halvt basbelopp.

anställning, såvida ersättningen under ett år uppgår till minst 1 000 kronor, även om mottaga­ren inte är anställd hos den som utger ersättningen. I nu angivna fall skall den som utför arbetet anses såsom arbetstagare och den som utger ersättningen såsom arbetsgivare. Kan ersättning för arbete för någon annans räkning under året inte antas uppgå till minst 1 000 kronor, skall ersätt­ningen från denne inte tas med vid beräkningen av den sjukpenning­gmndande inkomsten i annat fall än då den utgör inkomst av nä­ringsverksamhet. Vid beräkning av sjukperminggrandande inkomst av anställning skall bortses från ersättning som enligt 2 a § skall anses som inkomst av annat för­värvsarbete samt ersättning som idrottsutövare får från sådan ideell förening som avses i 7 § 5 mom. lagen.(1947:576) om statlig in­komstskatt och som har till huvud­sakligt syfte att främja idrottslig verksamhet, om ersättningen från föreningen under året inte kan antas uppgå till minst ett halvt basbelopp. Vid beräkning av sjuk-penninggrundatide inkomst av anställiung bortses även från er­sättning från en juridisk person (vinstandelsstiftelse) som har till väsentligt ändamål att tillgodose ekonomiska intressen hos dem som är eller har varit anställda hos en arbetsgivare som lättmat bidrag till stiftelsen, om ersättningen avser en sådan anställd och inte utgör ersättningför arbete för stif­telsens räkning. Detta gäller dock endast om de bidrag arbetsgivaren lämnat till stiftelsen varit avsedda att vara butidna utider minst tre kalenderår och att på likartade villkor tillkomma en betydande del av de anställda. Om arbetsgivaren är ett fåmansföretag eller ett få­mansägt handelsbolag skall vid beräkningen inte bortses från ersättning som stiftelsen lämnar

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:29

till sådan företagsledare eller delägare i företaget eller denne närstående person som avses i punkt 14 av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen.

Beräkningen av den sjukpenninggrandande inkomsten skall, där för­hållandena inte är kända för försäkringskassan, gmndas på de upplys­ningar som kassan kan inhämta av den försäkrade eller dennes arbetsgi­vare eller som kan framgå av den uppskattning, som vid taxering gjorts av den försäkrades inkomst. Inkomst av arbete för egen räkning får ej beräknas högre än som motsvarar skälig avlöning för liknande arbete för annans räkning. Om inkomsten helt eller delvis utgörs av skattepliktiga förmåner skall de tas upp till ett värde som bestäms i enlighet med 8 § första-fjärde och sjätte styckena uppbördslagen (1953:272). När skäl föreligger får awikelse ske från förmånsvärde som skattemyndigheten bestämt enligt 5 § andra stycket lagen (1984:668) om uppbörd av social­avgifter från arbetsgivare.

11 kap. 2§ Med inkomst av anställning avses lön eller annan ersättning i pengar eller andra skattepliktiga förmåner, som en försäkrad har fått såsom arbetstagare i allmän eller enskild tjänst. Med lön likställs kostnads­ersättning som inte enligt 10 § uppbördslagen (1953:272) undantas vid beräkning av preliminär A-skatt. Till sådan inkomst räknas dock inte från en och samme arbetsgivare utgiven lön som under ett år ej uppgått till 1 000 kronor. Till sådan inkomst räknas inte heller intäkt som avses i 32 § 1 mom. första stycket h och i kommunalskattelagen (1928:370) eller sådan ersättning som enligt 1 § första stycket 2-6 lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster utgör underlag för nänrnda skatt. I fråga om arbete som har utförts utomlands bortses vid beräkningen av pensionsgmndande inkomst från sådana lönetillägg som betingas av ökade levnadskostnader och andra särskilda förhållanden i sysselsättningslandet. Såsom inkomst av anställning anses även

a)

sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt denna lag samt sjuk­perming enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller motsva­rande ersättaing som utgår enUgt annan författning eller på gmnd av regeringens förordnande, i den mån ersättningen träder i stället för för­säkrads inkomst såsom arbetstagare i allmän eller enskild tjänst,

b)

föräldrapenning förmåner,

c)

vårdbidrag enligt 9 kap. 4 §, i den mån bidraget inte är ersättning för merkostnader,

d)     dagpenning från erkänd arbetslöshetskassa,

e)  kontant arbetsmarknadsstöd enligt lagen (1973:371) om kontant

arbetsmarknadsstöd,

f)  utbildningsbidrag under arbetsmarknadsutbildning och yrkesinriktad

rehabilitering i form av dagpeiming,

g)  korttidsstudiestöd, vuxenstudiebidrag och utbildningsarvode enligt

studiestödslagen (1973:349),

h) delpension enligt lagaraa (1975:380) och (1979:84) om delpensions­försäkring,

i) dagpenning till vämpliktiga och vapenfria tjänstepliktiga under repe­titionsutbildning, frivilliga som genomgår utbildning under krigsförbands-

övning eller särskild övning inom vämpliktsutbildningen, läkare under

Prop. 1992/93:29

försvarsmedicinsk tjänstgöring samt civilförsvarspliktiga,

j) utbildningsbidrag för doktorander,

k) timersättning vid kommunal vuxenbildning (komvux), vid vuxenut­bildning för psykiskt utvecklingsstörda (särvux) och vid svenskunder­visning för invandrare (sfi),

1) livränta enligt 4 kap. lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller motsvarande livränta som bestäms med tillämpning av sagda lag,

m) från Sveriges författarfond och konstnärsnämnden utgående bidrag som ej är att hänföra till inkomst av annat förvärvsarbete enligt 3 §, i den mån regeringen så förordnar,

n) statsbidrag till arbetslösa som tillskott till deras försörjning när de startar egen rörelse,

p) ersättning enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård,

q) tillfälliga förvärvsinkomster av verksamhet som inte bedrivs själv­ständigt,

r) ersättning som en allmän försäkringskassa utger enligt 20 § lagen (1991:1047) om sjuklön.

I fråga om ersättning i pengar I fråga om ersättning i pengar

eller andra skattepliktiga förmåner eller andra skattepliktiga förmåner

för utfört arbete i annan form än för utfört arbete i annan form än

pension samt i fråga om ersättning pension, i fråga om ersättning till

till idrottsutövare från visst slag idrottsutövare från visst slag av

av ideell förening gäller i tillämp- ideell förening samt i fråga om

liga delar bestämmelsema i 3 kap. ersättning från vinstandelsstiftelse

2 § andra stycket samt 2 a § tredje gäller i tillämpliga delar bestäm-

och fjärde styckena.

melserna i 3 kap. 2 § andra stycket

samt   2   a   §   tredje   och   fjärde

styckena.

Vid beräkning av inkomst av anställning skall hänsyn tas till lön eller annan ersättning, som den försäkrade har fått från en arbetsgivare, som är bosatt utom riket eller är utländsk juridisk person, endast i fall då den försäkrade sysselsatts här i riket och överenskommelse inte träffats enligt 3 kap. 2 a § första stycket eller då han tjänstgjort som sjöman om­bord på svenskt handelsfartyg. Vad som sägs här skall inte gälla beträff­ande lön till svenska medborgare, om svenska staten eller, där lönen härrör från utländsk juridisk person, en svensk juridisk person, som äger ett bestämmande inflytande över den utländska juridislca personen, enligt av Riksförsäkringsverket godtagen förbindelse har att svara för tilläggspensionsavgiften.

Hänsyn skall ej heller tas till lön eller annan ersättning från främmande makts beskickning eller lönade konsulat här i riket eller från arbetsgiva­re, som tillhör sådan beskickning eller sådant konsulat och som inte är svensk medborgare. Vad som sägs här skall inte gälla beträffande lön till svensk medborgare eller till den som utan att vara svensk medborga­re är bosatt i riket, om en utländsk beskickning här i riket enligt av Riksförsäkringsverket godtagen förbindelse har att svara för tilläggspen­sionsavgiften.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:29

Den som åtagit sig förbindelse enligt tredje eller fjärde stycket skall anses som arbetsgivare.

Denna lag träder i kraft den 1 april 1993. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om sjuk­penninggrandande inkomst och pensionsgrandande inkoinst som avser tid före ikraftträdandet.

1.

Denna lag träder i kraft såvitt avser bestämmelserna om vinstan­delsstiftelse i 3 kap. 2 § andra stycket och 11 kap. 2 § andra stycket den 1 januari 1993 och i övrigt den 1 april 1993.

2.

Bestämmebema om vinstan­delsstiftelse i 3 kap. 2 § andra stycket tillämpas dock från och med den 1 januari 1992 utom såvitt avser föreskrifterna i de två sista meningarna.

3.    De nya bestämmelserna i

3 kap. 2 § andra stycket såvitt

avser de två sista meningarna till-

lämpas inte på ersättning från en

vinstandelsstiftelse som motsvarar

bidrag som lämnats av en arbets­

givare före den 1 januari 1992 och

för vilka arbetsgivaren erlagt

arbetsgivaravgifter enligt lagen

(1981:691)om socialavgifter.

4.   1 övrigt gäller äldre bestäm­

melser fortfarande i fråga om

sjukpenninggrandande inkomst

och pensionsgmndande inkomst

som avser tid före ikraftträdandet.

3 Förslag till

Prop. 1992/93:29

Lag om ändring i lagen (1992:683) om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 4 § lagen (1981:691) om socialav­gifter' i paragrafens lydelse enligt lagen (1992:683) om ändring i nämnda lag samt ikraftträdandebestämmelsema till lagen (1992:683) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

4§ Vid bestämmande av avgiftsunderlaget skall bortses från

1.

ersättning till en och samme arbetstagare om den under året inte uppgått till 1 000 kronor,

2.

ersättning till arbetstagare som vid årets ingång fyllt 65 år,

3.

ersättning till arbetstagare vid sjukdom eller ledighet för vård av bam eller med anledning av baras födelse, till den del ersättningen mot­svarar sjukpenning, föräldrapeiming eller rehabiliteringspenning som arbetsgivare får uppbära enligt 3 kap. 16 §, 4 kap. 18 § eller 22 kap. 12 § lagen (1962:381) om allmän försäkring,

4.

ersättmng för vilken skall betalas särskild inkomstskatt enligt lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl.,

5.

ersättning som en arbetsgivare utgett till bam för arbete som utförts i hans förvärvsverksamhet i de fall avdrag för ersättningen inte får göras vid inkomsttaxeringen,

6.

ersättning till den del denna motsvarar kostnader i arbetet som ar­betstagare haft att täcka med ersättningen,

7.

ersättning för tjänstgöring i verkskydd enligt 47 § tredje stycket civilförsvarslagen (1960:74) i den mån ersättningen utgör eller motsva­rar dagpenning,

8.

ersättning för arbete som har utförts utomlands, till den del denna inte räknas som lön enligt 11 kap. 2 § första stycket lagen om allmän försäkring,

9.

ersättning för skiljemannauppdrag i fall där parteraa i skiljeförfaran­det är av utländsk nationalitet,

10.

ersättning som på grand av bestämmelsema i 5 § lagen (1984:947) om beskattning av utländska forskare vid tillfälligt arbete i Sverige inte utgör skattepliktig intäkt,

11.

ersättning som avses i 3 kap. 2 a § lagen om allmän försäkring,

12.

intäkt som avses i 32 § 1 mom. första stycket h och i kommunal­skattelagen (1928:370),

13.

sådan ersättning som enligt 1 § första stycket 2-6 lagen (1990:659) ora särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster utgör underlag för nämnda skatt,

14.

ersättning till en och samme

14. ersättning till en och samme idrottsutövare från en sådan ideell

idrottsutövare från en sådan ideell förening sora avses i 7 § 5 mom.

förening som avses i 7 § 5 mom. lagen  (1947:576)  om statlig  in-

lagen  (1947:576)  om statlig  in-

' Lagen omtryckt 1989:633.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:29

komstskatt och som har till huvud- komstskatt och som har till huvud­

sakligt syfte att främja idrottslig sakligt syfte att främja idrottslig

verksamhet, om ersättningen från verksamhet, ora ersättningen från

föreningen under året inte uppgått föreningen under året inte uppgått

till ett halvt basbelopp enligt lagen till ett halvt basbelopp enligt lagen

om allmän försäkring.

om allmän försäkring,

75.   sådan  ersättning från  en

vinstandelsstiftelse  som   avses   i

3 kap. 2 § andra stycket lagen om

allmän försäkring och från vilken

skall   bortses   vid  beräkning  av

sjukpenninggrundande inkomst.

Bestämmelsen i första stycket 6 är tillämplig endast om kostnaderaa kan beräknas uppgå till minst 10 procent av arbetstagarens ersättning från arbetsgivaren under utgiftsåret. Regeringen eller den rayndighet som regeringen bestämmer får fastställa schablon för beräkning av ar­betstagares kostnader i viss verksamhet. Schablonen skall avse bestäm­da yrkesgrapper och grandas på de genomsnittliga kostnadema inom respektive gmpp.

Denna lag träder i kraft den Denna lag träder i kraft såvitt

1 april 1993. Äldre bestämmelser avser 2 kap. 4 § första stycket 15

gäller fortfarande i fråga om av- den 1 januari 1993 och i övrigt

gifter som avser tid före ikraft- den 1 april 1993. De nya bestäm-

trädandet.

melserna   i   2  kap.   4   § första

stycket 15 tillämpas dock på av­gifter som avser tid från och med den I januari 1992.1 övrigt gäller äldre bestämmelser fortfarande i fråga om avgifter som avser tid före ikraftträdandet.

Socialdepartementet

Prop. 1992/93:29

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 29 oktober 1992

Närvarande: statsministera[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén, Hömlund,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

1 Inledning

Inför ett införlivande i EES-avtalet av en ändring i förordning (EEG) nr 1408/71 har frågan aktualiserats om hur olika folkpensionsförmåner fmansieras. Ett klargörande bör göras av vilka förmåner som är avgifts­finansierade.

I skrivelse den 5 juni 1992 har Riksskatteverket anfört att problem uppstått vid rättstillämpningen såvitt avser fråga huravida socialavgifter skall utgå vid utbetalning av belopp från vinstandelsstiftelse till anställ­da. Problemen hänför sig till den utvidgning av arbetsgivarbegreppet som genomfördes i anslutning till skattereformen. Riksskatteverket före­slår mot bakgrand härav viss lagändring.

I förevarande ärende avser jag att ta upp dessa frågor.

2 Folkpensionsavgiften

Mitt förslag: 19 kap. 3 § lagen om allmän försäkring ges en ny lydelse varigenom klargörs att folkpensionsavgiften endast är avsedd för finansiering av ålders-, förtids- och efterlevandepen­sioner från folkpensioneringen och att de särskilda folkpensions­förmånema finansieras av statsmedel.

Skälen för mitt förslag: I propositionen ora Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (prop. 1991/92:170 del II bilaga 4) har regeringen lagt fram förslag till lag om samordning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedleraraar flyttar inora Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Genora denna lag kommer rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om samordning av systemen för

10

social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemed-

Prop. 1992/93:29

lemmar flyttar inom gemenskapen, med de ändringar i förordningen sora gjorts fram till och raed juli raånad 1991 och med de EES-anpassningar som framgår av bilaga 

VI 

till EES-avtalet, att inkorporeras med svensk rätt. Genom en senare förordmng (EEG) nr 1248/92 har förordning (EEG) nr 1408/71 ändrats för att klarlägga vilka regler sora skall gälla vissa sociala förmåner i gränslandet mellan social trygghet och andra sociala förmåner, exempelvis socialtjänstförmåner. Denna ändrings-förordning har inora EG trätt i kraft den 1 juni 1992.

Andringen, som utgör en anpassning till EG-domstolens praxis, inne­bär ett klarläggande av vad som skall anses sora social trygghet i förord­ningens mening. Sora social trygghet skall anses dels vissa förmåner som antingen utgår som tillägg till eller i stället för sedvanliga förmåner vid de risksituationer som täcks av förordning (EEG) nr 1408/71, exem­pelvis sjukdom, invaliditet och ålderdom, dels förmåner som endast avser särskilt skydd för handikappade. Genom att ange förmåner av det senare slaget i en ny bilaga Ila till förordningen sanktioneras att för­månen utges endast under bosättning i landet i fråga. Förmåner som inte angetts i bilagan måste däremot på samma sätt som pensioner betalas oavsett förmånstagarens bosättningsland.

För närvarande pågår informella samtal mellan EFTA-länderaa och EG-kommissionen om införlivande av förordning (EEG) nr 1248/92 i EES-avtalet för formellt beslut av den gemensamma EES-koramittén så snart som möjligt efter det att avtalet trätt i kraft.

En föratsättning för att en förraån skall få anges i bilaga Ila är att den inte bygger på avgiftsplikt. På engelska används uttrycket "non-contribu-tory". Från svensk sida har i dessa saratal bl.a. framförts krav på att i bilaga Ila föra upp de särskilda folkpensionsförmåneraa vårdbidrag och handikappersättning i de fall sådan inte utgår som tillägg till pension enligt 9 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL). Ett problem har i detta samraanhang varit att dessa särskilda folkpensionsförmåner enligt 19 kap. 3 § AFL finansieras på samma sätt som övriga folkpen­sionsförmåner såväl genom folkpensionsavgiften som av statsmedel.

Med anledning av det anförda anser jag att det i AFL bör anges att huvudförmåneraa inom folkpensioneringen i första hand finansieras genom folkpensionsavgiften och i övrigt av statsmedel samt att de sär­skilda folkpensionsförmånema finansieras av statsmedel.

Jag föreslår att 19 kap. 3 § AFL ändras i enlighet härmed.

n

3 Socialavgifter och vinstandelsmedel

Prop. 1992/93:29

Mitt förslag: Till följd av problem som aktualiserats i rätts­tillämpningen klargörs genora lagändring att fr.o.ra. år 1992 skall socialavgifter inte tas ut vid utbetalning av raedel från vinstandels-stiftelse till anställda eller tidigare anställda personer i företag som lämnat bidrag till stiftelsen. Fr.o.m. år 1993 skall en föratsätt­ning dock vara att de bidrag en arbetsgivare lämnar är avsedda att vara bundna under minst tre kalenderår och avsedda att tillkomma en betydande del av de anställda på likartade villkor. Avgiftsfri­heten gäller inte ersättningar till företagsledare med väsentligt inflytande i företaget och delägare i fåmansföretag eller fåmansägt handelsbolag och närstående till dessa. Ersättningar som är av­giftsfria är inte heller sjukpenning- eller pensionsgrandande.

Skälen för mitt förslag: I ett stort antal företag har åtgärder vidtagits för att genom vinstandelssystem göra de anställda delaktiga av företagets resultat, öka produktiviteten, sprida det individuella ägandet i företaget och öka känslan av samhörighet med företaget.

överföring av vinstmedel till en företagsanknuten vinstandelsstiftelse beslutas av företaget i regel i anslutning till att resultatet för det gångna året fastställs. Överföringen sker till en av de anställda eller personal-organisationeraa vid företaget bildad stiftelse. Stiftelsen utgör ett från företaget fristående rättssubjekt. Enligt praxis får företaget under vissa föratsättningar göra avdrag vid inkomsttaxeringen för det till stiftelsen överförda beloppet. Ofta bildar varje avsättning en särskild fond raen andra konstruktioner förekommer också. Stiftelsen placerar i regel med­len i värdepapper, ofta i aktier i det företag som lämnat bidraget.

Andelsrätt i stiftelsens förmögenhet grandas på anställning i det över­förande företaget vid en viss tidpunkt eller under viss tidsperiod. De in­dividuella andelaraa bestäms med utgångspunkt i anställningsform, av­lönad tid eller liknande.

Stiftelsen förvaltar de överförda medlen (vinstandelsmedlen), inkl. avkastning och realiserad värdestegring, för andelsägarnas räkning. Efter viss tid - ofta efter fem år eller vid pensionering - erhåller den andelsberättigade utbetalning av sin andel i form av kontanter eller aktier. När så sker beskattas mottagaren för sin andel i inkomstslaget tjänst. Den som slutar sin anställning erhåller i allmänhet ett s.k. fribrev avseende sin andelsrätt. Med fribrev avses ett bevis om den eller de andelar som den anställde tillgodoförts i redan överförda raedel.

För åren 1988-1991 var arbetsgivaren skyldig att erlägga arbetsgivar­avgifter på de bidrag sora lämnades till stiftelsen. Värdet som därvid tillgodofördes en försäkrad var pensionsgrandande.

För att stimulera det sparande som vinstandelssystem i företag innebär har statsmakteraa beslutat att fr.o.m. den 1 januari 1992 skall socialav­gifter inte tas ut på bidrag till vinstandelsstiftelser (prop. 1991/92:60,

12

bet.   1991/92:SkU10,   rskr.   1991/92:97,   SFS   1991:1842).   I  prop.

Prop. 1992/93:29

1991/92:60 om skattepolitik för tillväxt föreslogs att socialavgifter inte skulle utgå vare sig när medel lämnas till en vinstandelsstiftelse eller när anställda eller tidigare anställda erhåller sin andel från stiftelsen, I sam­band härmed föreslogs en ändring av 2 kap. 3 § lagen (1981:691) om socialavgifter sora innebar att arbetsgivares avgiftsskyldighet för bidrag till vinstandelsstiftelser togs bort. Riksdagen beslöt i enlighet med för­slaget.

I samband med skattereformen (prop. 1989/90:110, bet. 1989/90:SkU30, rskr. 1989/90:356 samt prop. 1990/91:54, bet. 1990/91:SkU10, rskr. 1990/91:106) ändrades bl.a. andra stycket i 3 kap. 2 § AFL. Ändringen syftade till att även vissa förmåner som utges av annan än arbetsgivaren skall räknas som inkomst av anställ­ning.

För att undanröja de problem som härigenom uppstått i rättstillämp­ningen föreslår jag vissa lagändringar så att det klart framgår att ersätt­ningar från en vinstandelsstiftelse varken skall vara förmåns- eller av­giftsgmndande. Ändring bör således göras i 2 kap. 3 § och 11 kap. 2 § AFL samt i 2 kap. 4 § lagen om socialavgifter. Dessa bestämmelser bör fillämpas fr.o.m. år 1992 i enlighet med regeringens och riksdagens tidigare intentioner.

Den föreslagna ändringen i 2 kap. 4 § lagen om socialavgifter medför att särskild löneskatt inte heller skall erläggas på ersättning som stiftel­sen betalar till den som är 65 år eller äldre.

Syftet med avgiftsfriheten är att främja produktiviteten och det långsik­tiga sparandet som följer av att anställda blir delaktiga i företagets resul­tat och att ägandet sprids. Vad som avses med en vinstandelsstiftelse är emellertid inte reglerat i lag och det föreligger därför behov av att när­mare precisera vilka ersättningar som skall vara avgiftsfria.

Sora föratsättning för avgiftsfrihet bör gälla att de bidrag arbetsgivaren lämnar till stiftelsen är avsedda att vara bundna minst tre kalenderår. Medlen skall således normalt inte få betalas ut tidigare än det fjärde året efter det att bidraget lämnades. Om en anställd avgår med pension eller avlider skall ersättning dock få lämnas före det fjärde året utan att detta skall medföra avgiftsskyldighet för stiftelsen.

En ytterligare föratsättning bör vara att bidragen är avsedda att till­komma en betydande del av de anställda och fillkomraa dem på likartade villkor. Detta skall innebära att minst ca en tredjedel av personalen om­fattas av vinstandelssystemet och att ersättningen lämnas till dessa an­ställda efter enhetliga principer.

Avgiftsfrihet bör inte medges för ersättningar som lämnas till delägare i ett fåmansföretag eller fåmansägt handelsbolag eller till företagsledare i ett sådant företag om denne har ett väsentligt inflytande i företaget. Avgiftsfrihet bör inte heller avse ersättningar som lämnas till närstående till sådan företagsledare eller delägare. Med fåmansföretag och fåmans­ägt handelsbolag avses detsamma som i punkt 14 av anvisningaraa till 32 § kommunalskattelagen (1928:370). Den personkrets som avses skall också vara densamma som i dessa anvisningar.

13

Om de angivna föratsättningama inte är uppfyllda bör sfiftelsen vara

Prop. 1992/93:29

skyldig att erlägga arbetsgivaravgifter på motsvarande ersättningar.

De angivna preciseringaraa bör tas in i 2 kap. 3 § andra stycket AFL. Genom hänvisning till detta lagmm i 11 kap. 2 § AFL och 2 kap. 4 § socialavgiftslagen koramer bestämmelserna samtidigt att bli tillämpliga i pensions- och avgiftshänseende samt beträffande särskild löneskatt på förvärvsinkomster.

Den närmare avgränsningen av vilka ersättningar från vinstandelsstif­telser som inte skall vara avgifts- eller förmånsgrandande skall gälla ersättningar som lämnas fr.o.m. den 1 januari 1993. I övergångsbestäm-raelseraa bör dock anges att, om de särskilda villkoren inte är uppfyllda, stiftelsen inte skall vara skyldig att erlägga arbetsgivaravgifter på ersätt­ningaraa ora arbetsgivaren redan har erlagt arbetsgivaravgifter på raot-svarande bidragsbelopp i enlighet raed de lagregler om gällde till ut­gången av år 1991. I så fall skall ersättningen från stiftelsen inte heller vara förmånsgrandande.

Slutligen vill jag närana att bidragen från arbetsgivaren till stiftelsen i likhet raed vad sora för närvarande gäller skall vara fria från arbets­givaravgifter och inte granda rätt till sjukpenning eller tilläggspension. Vidare tar de redovisade förslagen endast sikte på uttag av avgifter. Någon ändring av gällande rätt i fråga ora möjligheten till avdrag vid inkomstbeskattningen för arbetsgivarens avsättning till vinstandelsstiftel­sen är inte avsedd.

Jag har i detta ärende samrått med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

4 Upprättade lagförslag

Inom Socialdepartementet har upprättats förslag till

1.

lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2.

lag om ändring i lagen (1992:682) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

3.

lag om ändring i lagen (1992:683) om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter.

Lagförslag 3 avser ett ämne som faller inom Lagrådets gransknings­område. Eftersom ändringama är en följd av ett tidigare riksdagsbeslut anser jag att förslaget är av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

5 Hemställan

Med hänvisning till vad som nu har anförts hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att anta förslagen till

1.

lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2.

lag om ändring i lagen (1992:682) ora ändring i lagen (1962:381) ora allmän forsäkring,

3.

lag ora ändring i lagen (1992:683) ora ändring i lagen (1981:691) ora socialavgifter.

14

6 Beslut

Prop. 1992/93:29

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som föredrag­anden har lagt fram.

15

Innehållsförteckning

Prop. 1992/93:29

Proposition............................................................. 1

Propositionens huvudsakliga innehåll   ......................... 1

Propositionens lagförslag........................................... 2

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 29 oktober 1992 10

1

Inledning    ................................................... 10

2

Folkpensionsavgiften   .................................... 10

3

Socialavgifter och vinstandelsmedel    ............... 12

4

Upprättade lagförslag...................................... 14

5

Hemställan    ................................................ 14

6

Beslut    ....................................................... 15

gotab  42202, Stockholm 1992

16