Prop.

1993/94:240Regeringens proposition

1993/94:240

Statlig garanti för anordnande av olympiska

vinterspel i Sverige år 2002

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 14 april 1994

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslår regeringen att riksdagen bemyndigar

regeringen att

utifrån de i propositionen redovisade förutsättningarna utställa en

statlig

ekonomisk garanti för genomförande av de vinterolympiska spelen i

Östersund och

Åre kommuner år 2002.

 Under förutsättning att riksdagen godkänner förslaget bör regeringen

senare ta

upp förhandlingar med representanter för kommunerna i denna fråga om

de närmare

förutsättningarna för en statlig garanti.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Ärendet och dess beredning 3

3 Allmänt 3

 3.1. Framställningen om statlig garanti 3

 3.2. Remissinstanserna 5

 3.3. Utredarens överväganden 7

4 Garanti för de olympiska vinterspelen år 2002 10

Bilaga 1 Förteckning över remissinstanser 14

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 14 april 1994 15

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 bemyndigar regeringen att utifrån de i propositionen redovisade

 förutsättningarna utställa en statlig ekonomisk garanti för

genomförande av de

 olympiska vinterspelen i Östersund och Åre kommuner år 2002.

2 Ärendet och dess beredning

I en framställning till regeringen den 15 november 1993 har

Östersunds och Åre

kommuner genom ett gemensamt bildat bolag, Vinterspelen i

Östersund-Åre

Aktiebolag (bolaget), anhållit om fullständiga ekonomiska garantier

från staten

för att ansöka om att få arrangera de olympiska vinterspelen i

kommunerna år

2002. Bolagets framställning finns tillgänglig i Finansdepartementet

(dnr

4997/93). Framställningen har remissbehandlats. Remissinstanserna

redovisas i

bilaga 1. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i

Finans-

departementet (dnr 4997/93).

 Generaldirektör Christer Wadelius har på uppdrag av

Finansdepartementet utrett

förutsättningarna för en statlig garanti för genomförandet av de

olympiska

vinterspelen i Östersund/Åre år 2002. Utredaren har i sitt arbete

haft tillgång

till såväl bolagets framställning som remissvaren. Utredarens rapport

finns

tillgänglig i Finansdepartementet (dnr 4997/93).

3 Allmänt

3.1 Framställningen om statlig garanti

Bolaget är det för kommunerna gemensamma organet för förberedelserna

och

genomförandet av vinterspelen. Det representerar också kommunerna vid

överläggningar om statlig ekonomisk garanti för spelen. För att

bedriva

kampanjen för kommunernas kandidatur fram till Internationella

olympiska

kommitténs (IOK) beslut om val av arrangör för OS år 2002 har

Sveriges olympiska

kommitté (SOK) bildat Stiftelsen för Vinter-OS i Östersund år 2002. I

stiftelsens styrelse finns företrädare för SOK, de båda kommunerna,

länsidrotten, näringslivet och länsmyndigheterna.

 Östersunds och Åre kommuner har beslutat ansöka om värdskapet för

vinter-OS år

2002. Ansökan skall vara inlämnad till IOK senast den 1 oktober 1994.

IOK kräver

att det samtidigt med ansökningen lämnas en statlig ekonomisk garanti

för

spelens genomförande. Ansökningen kommer att behandlas slutligt vid

IOK:s

session i Budapest den 16 juni 1995.

 I sin framställning till regeringen framhåller kommunerna bl.a.

följande. Det

är angeläget för regionen och landet att erhålla de olympiska

vinterspelen till

Östersund och Åre år 2002. Spelen ger möjligheter att marknadsföra

och profilera

Sverige och Jämtlands län, att ge en injektion för

kompetensutveckling,

utbildning och forskning i länet. Genom ett olympiskt vinterspel i

Östersund och

Åre får Sverige ett komplett vintersportcentrum för träning och

tävling och

ledarutbildning. Vidare framför kommunerna att spelen kommer att få

prägel av

ett miljöanpassat spel.

 Efter samråd med SOK har kommunerna utrett förutsättningarna för att

arrangera

de olympiska vinterspelen år 2002. De i utredningen föreslagna

investeringarna

och programmen har beräknats i samråd med berörda intressenter,

myndigheter och

företag samt därefter godkänts av SOK och de berörda olympiska

specialförbunden.

Utredningen baseras på kända krav på program, standardkrav och

tävlingsregler

vilka formuleras av IOK. Utredningen visar att de infrastrukturella

förutsättningarna att förlägga ett vinterolympiskt spel till

Östersund och Åre

är mycket goda. Nödvändiga kompletteringar såsom utbyggnader av

kommunikationer

och kapaciteten för boende kommer i huvudsak att genomföras inom

befintliga

planer för orternas behov. Vinterspelen avses bli kompakta spel i Åre

respektive

Östersund.

 I utredningen redovisas beräknade kostnader och intäkter för spelens

genomförande i prisläget i november 1993. Enligt nedan redovisad

kalkyl beräknas

kostnaderna uppgå till 5 545 miljoner kronor och intäkterna till 3

090 miljoner

kronor. Kostnadsberäkningen baseras i hög grad på förhållanden i

Lillehammer.

Till den statliga ekonomiska garantin framställs dessutom önskemål om

medel till

en s.k. efterbruksfond där överskottet skall bekosta den framtida

driften av de

olympiska anläggningar som är av den omfattningen och storleken att

de har mer

än regionalt intresse.

 BOLAGETS FÖRSLAG TILL TOTAL KOSTNADS- OCH INTÄKTSKALKYL FÖR

ARRANGÖREN (TKR)

INVESTERINGAR INTÄKTER

Arenor 1 251 000 TV-ersättningar 1 600 000

Boende 281 000 Sponsoravtal 870 000

Media 223 000 Biljetter 200 000

Övrigt 296 400 Försäljning, mm 220 000

Investeringar 2 051 400 Restvärden inkl moms 200 000

Moms 512 200

 Summa intäkter 3 090 000

DRIFTSKOSTNADER

Administration 930 000

Tele, Radio, TV 731 000

Presscenter 90 000

Arrangemang 230 000

Anläggningar 140 000

Service, boende 140 000

Marknadsföring 245 000

Driftskostnader 2 506 000

Moms 426 000

KAPITALKOSTNADER 50 000 UNDERSKOTT 2 455 600

 Varav moms 938 200

Summa utgifter 4 607 400

Summa moms 938 200 EFTERBRUKSFOND 180 000

 5 545 600

 3

 Bolagets kalkyler bygger bl.a. på 3 300 aktiva och ledare från 75

nationstrupper, 6 500 massmediarepresentanter (varav 1 500 i Åre) och

en publik

med 1 300 000 försålda biljetter (varav 150 000 i Åre). Bolaget

räknar med stort

intresse från och behov av frivilligt arbetande. 12 000 frivilliga

beräknas

medverka.

 Bland större investeringar i arenor finns nybyggnader av

ishockeyhallar, bob-

och rodelbana, hoppbackar, skidskyttestadion, skidstadion och

skridskoarena samt

en olympisk by i Östersund. I Åre rör det sig om investeringar

huvudsakligen i

befintliga alpina anläggningar, nybyggnad av en ishall samt ett nytt

presscenter. Investeringar förutses även i telekommunikation.

 De huvudsakliga intäkterna i kalkylen utgörs av försäljningen av

sändningsrätten för TV. Beräkningen har skett främst med utgångspunkt

dels i

avtalet mellan IOK och Lillehammer, dels i avtalet mellan IOK och

Atlanta vad

gäller de olympiska sommarspelen år 1996.

 Under ärendets beredning har kommunerna i kompletterande skrivelser

framfört

att de är beredda att bl.a. finansiera vissa anläggningar som finns

upptagna i

framställningen om en statlig garanti. Dessa åtaganden utgörs av

investeringar

om 205 miljoner kronor och en minskning av efterbruksfondens storlek

från 180

miljoner kronor till 120 miljoner kronor.

 Kalkylen är en investerings- och driftskalkyl. I kalkylen beaktas

inte

samhällsekonomiska effekter såsom ytterligare ianspråktagande av

samhällelig

service, skatteinkomster, valutaintäkter, sysselsättning- eller

regionalekonomiska effekter. Vissa sådana bedömningar har dock också

redovisats.

 Enligt bolagets beräkningar kommer direkta investeringar i

OS-anläggningar att

medföra 4 000 årsarbeten och förberedelserna och genomförandet 2 000

årsarbeten.

Därutöver antas effekten på sysselsättning till följd av ökad turism

i landet

bli 8 000 årsarbeten fördelade över åren 1995 - 2002, varav 2 500

årsarbeten

förutsätts tillkomma i Jämtlands län. Dessutom beräknas vissa

indirekta

sysselsättningseffekter till 3 500 årsarbeten. Vidare påvisas andra

effekter

såsom goodwillvärde för Sverige och näringslivet samt valutaeffekter.

3.2 Remissinstanserna

Rikspolisstyrelsen, Vägverket, Luftfartsverket och

Generaltullstyrelsen har i

sina remissyttranden redovisat kostnader och andra konsekvenser för

respektive

myndighet av ett vinterspel i Östersund/Åre. Nu identifierbara

utgifter uppgår

till ca 600 miljoner kronor, men kan stiga när omfattningen av

insatserna blivit

mer definitiv. Samtliga myndigheter utgår från att de kompenseras för

merutgifter.

 Försvarsmaktens organisationsmyndighet ställer sig positiv till

spelen och

till att aktivt bistå med resurser för sjukvårds-, sambands-, trafik-

och

transporttjänst i utbildningssyfte. Myndigheten förutsätter dock att

eventuella

merkostnader kommer att täckas.

 Riksrevisionsverkets (RRV) remissvar bygger på en

kostnadsjämförelse med OS i

Lillehammer år 1994. RRV har utgått från de uppgifter som verket

erhållit från

den norska Riksrevisjonen som nära följt kostnadsutvecklingen för

vinterspelen i

Lillehammer. RRV har i sitt remissvar också redovisat en

samhällsekonomisk och

en statsfinansiell kalkyl för OS i Östersund/Åre år 2002.

 RRV anser att merkostnaderna, jämfört med bolagets kalkyl, för att

arrangera

vinterspelen i Östersund/Åre kan komma att ligga i intervallet 0 - 2

100

miljoner kronor för investeringar och drift samt 2 500 miljoner

kronor för ökade

myndighetsinsatser. RRV utgår i sina beräkningar från schablonmässiga

antaganden, som baseras på kostnaderna i Lillehammer, och pekar på

ökade

myndighetskostnader, avsaknaden av en reservfond, underskattning av

investeringar i idrottsanläggningar, mediateknik, infrastruktur och

kulturbyggnader samt driftskostnader. RRV menar att en arrangörs

ambitionsnivå

för spelens genomförande stiger efter det att man tilldelats spelen

och att

detta för med sig stora merkostnader. När det gäller de finansiella

intäkterna

gör RRV ingen annan bedömning än bolaget.

 Statens fastighetsverk har granskat de investeringskalkyler som har

tagits

fram och finner dessa väl genomarbetade och gjorda med den

noggrannhet man kan

begära i detta tidiga skede. Verket anmäler dock att i kalkylen har

kostnaderna

för anläggningsdelar som är oförändrade i förhållande till

kommunernas ansökan

inför vinterspelen år 1998 räknats upp med 13 %. Enligt de

uppräkningstal som

tillämpas inom statsförvaltningen bör uppräkningstalet för samma tid

i stället

vara ± 0 %.

 SOK och Sveriges Riksidrottsförbund (RF) tillstyrker en garanti.

SOK anför att

samrått skett med samtliga de olympiska vinteridrottsförbunden, som

alla

tillstyrker ansökningen. RF betonar att det är mycket positivt för

idrottens

utveckling med stora internationella idrottsevenemang. Olympiska spel

är den

samlade världsidrottens höjdpunkt. RF ser därför positivt på försök

att få OS

till Sverige. RF påpekar också att en satsning på OS i Östersund ej

får inverka

negativt på de årliga anslag som normalt tillkommer idrottsrörelsen.

 Telia AB framhåller att förutsättningarna för spelen är goda

eftersom

infrastrukturen med bl.a. optoteknik och AXE redan är utbyggd.

 Sveriges Television och Sveriges Radio pekar på att kostnaden för

mediainsatserna i enlighet med deras tidigare uppgifter kommer att

bli ca 100

miljoner kronor högre än vad som angivits i kalkylen.

 Luftfartsverket anger att de investeringar som behövs för att

Östersunds

flygplats skall kunna ta emot den internationella trafiken under

spelen beräknas

ge 300 årsarbeten.

 Domän AB pekar på att man ser direkta positiva effekter av spelen

eftersom man

beräknar att vissa infrastruktursatsningar kan bli till viss direkt

nytta för

företaget.

 RRV bygger sina antaganden på att de samhällsekonomiska effekterna

i form av

produktionsökning och ökad turism till följd av olympiska vinterspel

i Östersund

och Åre har en begränsad betydelse. Vidare menar RRV att spelen har

miljömässiga

negativa effekter och positiva goodwilleffekter. Ur statsfinansiell

synpunkt

menar RRV att spelen kan gå med ett underskott i intervallet 2 400 -

7 000

miljoner kronor. Detta bygger på RRV:s grundläggande antagande att

arbetslösheten vid tidpunkten för investeringar och genomförande av

spelen är av

så ringa omfattning att de personer som kommer att sysselsättas

annars skulle

vara sysselsatta med annan verksamhet. RRV redovisar dock ingen annan

bedömning

än bolaget vad gäller antalet sysselsatta för investeringar och

driften av

spelen. Utifrån RRV:s antaganden uppstår ej heller någon positiv

effekt av

indirekta skatteintäkter till staten.

 Naturvårdsverket efterlyser en miljökonsekvensutredning som bl.a.

behandlar

frågor om påverkan av miljön i olika tidsperspektiv och åtgärder för

att

kretsloppsanpassa spelen.

 Länsstyrelsen och Landstinget i Jämtlands län pekar på de positiva

effekter

ett OS i Östersund skulle ge för både länet och landet och

tillstyrker att

staten garanterar spelen.

Länsstyrelsen betonar att ett genomförande av spelen bör kunna bli en

lönsam

regionalpolitisk satsning.

 Bolaget har beretts möjlighet att inkomma med synpunkter på

remissvaren. Vad

gäller de specificerade kostnaderna som vissa myndigheter pekat på

för sin del

vill bolaget anföra följande. Polisbevakning vid idrottsarrangemang

är ej en

kostnad för arrangören. Bolaget vill inte ifrågasätta

Rikspolisstyrelsens

beräkningar men pekar på möjligheten av viss överlappning mellan

beräknade

kostnader inom garantiansökan och polisens beräkningar. Vidare anser

bolaget att

investeringarna på 83 miljoner kronor i Rikspolisstyrelsen remissvar

torde ha

ett avsevärt restvärde. Vad gäller remissvaren från Vägverket,

Luftfartsverket

och Generaltullstyrelsen menar bolaget att vissa kostnader och

investeringar kan

begränsas genom alternativa lösningar.

 Det kan nämnas att bolaget i en senare skrivelse till regeringen

pekat på att

synpunkterna från Naturvårdsverket ligger i linje med den profil som

kampanjen

och ett eventuellt olympiskt vinterspel i Östersund och Åre kommer

att ha.

Bolaget anser också att de resurser för mediainsatser om 100

miljoner kronor

som Sveriges Television och Sveriges Radio anser saknas i bolagets

ansökan finns

beräknade som en sponsorintäkt. Denna intäkt har förts direkt mot de

redovisade

kostnaderna för mediainsatser med motsvarande summa.

3.3 Utredarens överväganden

Den av Finansdepartementet anlitade särskilda utredaren,

generaldirektören

Christer Wadelius, har i en rapport till departementet redovisat sina

resultat.

Utredaren finner att de anläggningar som bolaget redovisar fyller de

krav som

ställts av IOK. Han har vid granskning av de kalkyler som bolaget

gjort funnit

att bedömningen av kostnaderna för de olympiska vinterspelen i

Östersund/Åre år

2002 är noggrann och seriös. Utredaren pekar på svårigheten att

bedöma många

utgifter, vilket fått till följd att bolaget, remissinstanserna och

han själv i

sin utredning kan ha kommit till mycket olika slutsatser.

 Utredaren framhåller följande. Investeringarna i idrottsarenor

uppgår enligt

kalkylen till 1 565 miljoner kronor inklusive mervärdesskatt. Trots

att

Östersund inte avser att bygga någon hall för skridskoåkningen blir

investeringarna i idrottsanläggningar endast 30 miljoner kronor lägre

än i

Lillehammer. Risken för att kraven på en inomhushall för skridsko i

ett senare

skede kan bli stora. Investeringskostnaden skulle därmed öka med ca

160 miljoner

kronor.

 Kostnaderna för komplettering av de alpina anläggningarna i Åre,

330 miljoner

kronor, är nästan lika höga som för de nya anläggningarna i

Lillehammer. Detta

är förvånande mot bakgrund av att Åre tidigare ansetts i det närmaste

klart att

ta emot ett OS. Utredaren pekar på att den föreslagna utökningen av

skidåkningsanläggningarna sannolikt skulle förbättra balansen mellan

antalet

tillgängliga bäddar och skidåkningsmöjligheterna i Åre. Kostnaden för

OS-arrangören borde kunna minskas genom att det bolag som äger

anläggningarna

står för nyinvesteringskostnaderna och att OS-arrangören hyr

tävlingsbanor och

liftsystem under spelen.

 Investeringskostnader som baserats på handlingar av det här

aktuella slaget

brukar vanligen åsättas en kostnadspost oförutsedda kostnader som

normalt uppgår

till 10%. Enligt remissyttrande från Statens fastighetsverk är det

verkets

bedömning att byggkostnaderna från år 1989 till år 1993 inte har ökat

med 13%

som antagits i kalkylen utan enligt gällande statliga index varit

oförändrade.

Man kan utifrån detta hävda att det finns en viss reserv dolt i de

redovisade

bygginvesteringskostnaderna.

 Sammantaget bedömer utredaren att investeringskostnaderna kan

sänkas med minst

100 miljoner kronor. Däremot finner han att driftskostnaderna

kalkylerats med ca

200 miljoner kronor för lågt. Dessa merkostnader avser främst

administrativa

kostnader samt kostnader för olika kultur-arrangemang.

 När det gäller intäkterna i kalkylen, där försäljning av rätten

till

TV-sändningar är klart dominerande, bör noteras att det avtal som

tecknats med

IOK om sändningsrätten till Nagano-spelen visar att ett motsvarande

avtal i

Östersund kan ge en extra intäkt med knappt 300 miljoner kronor. Av

försiktighetsskäl beräknar utredaren emellertid intäkterna för spelen

till samma

belopp som bolaget.

 Utredaren redovisar som sin uppfattning en reviderad kalkyl där

kostnaderna

för spelen uppgår till 5 745 miljoner kronor och intäkterna till 3

090 miljoner

kronor. Resultatet blir således ett underskott på 2 655 miljoner

kronor.

 Som jämförelse kan nämnas att motsvarande kostnader för OS i

Lillehammer

uppgick till 7 064 miljoner kronor och intäkterna till 2 974 miljoner

kronor.

Där blev det alltså ett underskott på 4 090 miljoner kronor.

 För att besvara frågan om det statsfinansiella värdet på spelen bör

man enligt

utredaren lägga till de kostnader om 800 miljoner kronor vilka faller

på berörda

myndigheter. Sammantaget blir det underskott som förväntas bli täckt

av staten

3 455 miljoner kronor.

 Östersund/Åres kalkyl förutsätter att kostnader för polis- och

tullbevakning,

insatser från militär, investeringar i flygplatser, järnvägar och

tidigareläggning av vissa väginvesteringar bekostas med statsmedel.

Omfattningen

av flera av dessa insatser utanför bolagets kalkyl är i dagsläget

mycket svåra

att beräkna men det är inte troligt att de uteblir helt. Omfattningen

kan

beräknas till 600 miljoner kronor enligt remissmyndigheterna, 100

miljoner

kronor för järnvägsinvesteringar och ytterligare minst 100 miljoner

för

oförutsedda kostnader, sammanlagt alltså 800 miljoner kronor. Ungefär

300

miljoner av dessa kostnader är investeringar. Kostnaderna för

motsvarande

insatser i Lillehammer uppgick till 1 047 miljoner kronor.

 I samband med vinter-OS arrangeras också olympiska spel för

handikappade,

Paralympics. I Östersund/Åres kalkyl finns inte några kostnader för

dessa täv-

lingar upptagna. Kostnaderna i Lillehammer har beräknats till 100

miljoner

kronor. Lika stora kostnader bör beräknas för Östersund/Åre.

 UTREDARENS FÖRSLAG TILL REVIDERAD KOSTNADS- OCH

INTÄKTSKALKYL (TKR)

 Bolagets Utredarens

 kalkyl kalkyl +/-

Investeringar 2 563 600 2 463 600 - 100 000

Driftskostnader 2 932 000 3 132 000 + 200 000

Paralympics 100 000 + 100 000

Kapitalkostnader 50 000 50 000 0

S:a kostnader 5 545 600 5 745 600 + 200 000

Intäkter 3 090 000 3 090 000

Underskott 2 455 600 2 655 600 + 200 000

varav moms 938 200 987 600 + 49 400

Efterbruksfond 180 000 - 180 000

Övriga kostnader 800 000 + 800 000

varav moms 60 000 + 60 000

Totalt inkl myndighetskostnader beräknar utredaren således

underskottet till

3 455 miljoner kronor

 Utredaren delar bolagets uppfattning om en ökad direkt

sysselsättning till

följd av spelen avseende 6 000 årsarbeten i förberedelse,

genomförande och

anläggningsarbete. Ökningen i turism bör dock inte bli av en

omfattning att den

skulle ge 10 000 årsarbeten utslaget över fem år utan, menar

utredaren, bör mer

försiktigt beräknas till 7 500 årsarbeten inklusive indirekta

effekter. Med

denna beräkning kommer han fram till inkomster för stat och kommun

som uppgår

till 3 125 miljoner kronor, varav intäkter från mervärdesskatt utgör

1 050

miljoner kronor. Han pekar på att även måttliga förändringar i

antagandena får

stor konsekvens för beräkningen av dessa värden.

 Ett OS kommer enligt den reviderade kalkylen att ge 15 000

årsarbeten

under åren före, under och efter spelen. Av dessa är 4 000 relaterade

till

byggnadsinvesteringar och resten till administrationen av

vinterspelen och

framför allt till ökad turism.

 Investeringarna kommer att ge ett väsentligt tillskott till

bygg-

sysselsättningen i regionen under en längre period.

Byggarbetslösheten i

Jämtland-Härjedalen är för närvarande 58% vilket innebär drygt 1 000

personer.

Med det fastighetsöverskott inom både lokalsidan och bostadssidan som

finns i

regionen och i landet i övrigt tyder det mesta på att

sysselsättningen kommer

att vara låg för lång tid framåt. Utspritt över tiden, från det att

Östersund/Åre utses till invigningsåret, kommer investeringarna att

ligga i

storleksordningen 300-400 miljoner kronor per år vilket inte bedöms

förorsaka

några överhettningstendenser.

 Jämtlands län har för närvarande ca 6 000 arbetslösa inklusive

de ovan

nämnda byggnadsarbetarna. Enligt gällande prognoser väntas inga stora

förbät-

tringar de närmaste åren. Någon överhettning på arbetsmarknaden till

följd av

ett OS uppkommer sannolikt inte.

4 Garanti för de olympiska vinterspelen år 2002

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att utifrån de i

propositionen

redovisade förutsättningarna utställa en statlig ekonomisk garanti

för

genomförande av de vinterolympiska spelen i Östersund och Åre

kommuner år 2002.

 Skälen för regeringens förslag: Från svensk sida har inför såväl

1984 års,

1988 års, 1992 års, 1994 års som 1998 års tävlingar gjorts

ansökningar hos IOK

om att få arrangera olympiska vinterspel.

 Enligt IOK:s regler fordras normalt att en OS-arrangör av staten

tillförsäkras ekonomiska garantier för spelens genomförande.

Riksdagen har med

anledning av bl.a. denna regel vid de tidigare ansökningstillfällena

beslutat om

sådana statsgarantier (prop. 1977/78:146, bet. 1977/78:KrU23, rskr.

1977/78:275,

prop. 1980/81:200, bet. 1980/81: KrU35, rskr. 1980/81:428, prop.

1985/86:104,

bet. 1985/86:KrU23, rskr. 1985/86:331, prop. 1987/88:24, bet.

1987/88:KrU8,

rskr. 1987/88:87 och prop. 1990/91:55, bet. 1990/91:KrU12, rskr.

1990/91: 127).

IOK beslutade dock i de nu nämnda fallen att erbjuda OS till andra

orter,

nämligen Sarajevo i dåvarande Jugoslavien, Calgary i Canada,

Albertville i

Frankrike, Lillehammer i Norge respektive Nagano i Japan.

 Det är av stor vikt för såväl Sverige som för svensk idrott att

större

internationella idrottsevenemang kan förläggas till vårt land. Ett

arrangemang

som OS ger näringsliv och samhälle direkta inkomster genom ett ökat

antal

besökare till landet och bidrar samtidigt till att göra Sverige känt

utomlands.

Redan det förhållandet att Sverige kandiderar till OS har positiv

betydelse i

detta sammanhang. Det är mot denna bakgrund motiverat att staten,

liksom

tidigare, ställer en ekonomisk garanti för anordnande av olympiska

vinterspel i

Östersund/Åre. Regeringen vill betona att såväl denna framställning

som

eventuella framtida framställningar om statlig garanti för olympiska

spel prövas

utifrån de förutsättningar som gäller i det enskilda fallet och inte

ges någon

prejudicerande verkan. Regeringen förutsätter att näringslivet lever

upp till

den ekonomiska medverkan man gett uttryck för i stödet för kampanjen.

 Under förutsättning att riksdagen godkänner förslaget bör

regeringen senare

ta upp förhandlingar med representanter för de båda kommunerna

(bolaget) om de

närmare förutsättningarna för en statlig garanti. I det följande

redovisas

utgångspunkterna för en sådan garanti.

 Regeringen anser att de kostnader för investeringar som

redovisats av

bolaget i det stora hela förefaller rimliga. Det bör nämnas att

eventuella

kvalitetshöjningar på anläggningar enligt regeringens uppfattning bör

finansieras inom ramen för garantiåtagandet.

 Även när det gäller kostnader för driften har bolaget i sin

kalkyl beaktat

erfarenheter från andra olympiska vinterspel, främst Lillehammer. Mot

denna

bakgrund och utredningen i övrigt anser regeringen att bolagets

beräkning av

kostnaderna för driften i stort är tillfredsställande utförd. Därvid

bör man

rikta uppmärksamhet mot de problem som RRV och utredaren pekat på i

denna del,

exempelvis kan risken av ökade kostnader för administration och

kultur nämnas.

 Av stor betydelse för spelens finansiering är intäkterna från

försäljningen

av TV-rättigheterna. Det är också av stor betydelse att OS-budgeten

tillförsäkras största möjliga intäkter genom försäljning av rätten

att använda

OS-symbolen och sponsoring. Bolaget, remissinstanserna och utredaren

är eniga om

nivån på intäkterna för spelen. Regeringen är i och för sig inte av

någon annan

uppfattning. En viss osäkerhet råder emellertid när det gäller de

intäktsbedömningar som kan göras för närvarande.

 Det finansiella kontraktet mellan arrangörerna och IOK sluts

direkt efter

det att arrangörsorten utses, vilket sker sju år innan spelen hålls.

Förändringar i valutakurser är svåra att förutse, vilket påverkar

intäkterna

från TV-rättigheterna och internationell sponsring. Med den

konstruktion av en

statsgaranti som regeringen föreslår kommer utvecklingen i fråga om

intäkterna

att vara avgörande för i vilken utsträckning statsgarantin behöver

tas i

anspråk. Det är därför av stor vikt att alla möjligheter tas till

vara att täcka

de beräknade kostnaderna genom ökade intäkter.

 Garantibeloppet för spelen föreslås omfatta utgifter om högst 5

645

miljoner kronor. Oförutsedda kostnader för drift och investeringar

som omfattas

av garantiramen skall finansieras genom omprioriteringar. Samtliga

ekonomiska

beräkningar bör ta sin utgångspunkt i prisläget i november 1993. En

kostnads-

och intäktskalkyl i enlighet med dessa överväganden ger således ett

beräknat

underskott av 2 555 miljoner kronor. Därtill kommer kommunernas

önskemål om en

efterbruksfond för att möjliggöra drift av vissa idrottsanläggningar

efter OS.

Regeringen föreslår att frågan om en efterbruksfond, dess

konstruktion och

omfattning bör bli föremål för överläggningar mellan staten och

bolaget.

 Den statliga ekonomiska garantin för spelen bör omfatta det av

bolaget

redovisade utgiftsprogrammet kompletterat med utredarens förslag

avseende

anläggningar i Åre. Risken för en viss ökning av driftskostnaderna

bör beaktas.

Garantin bör också rymma frågan om en efterbruksfond samt kostnaderna

för

Paralympics (Handikapp-OS). Det av regeringen föreslagna högsta

beloppet för en

statlig garanti om 5 645 miljoner kronor har beaktat kostnaderna för

detta.

 Överläggningar mellan staten och bolaget bör utgå från att

kommunerna fullt

ut tar ansvaret för de olympiska vinterspelens genomförande och

ekonomi. Avtalet

bör om möjligt utformas så att risktagandet i viss utsträckning

fördelas mellan

staten och kommunerna. En strävan bör vara att kommunerna tar största

möjliga

ekonomiska ansvar för spelens genomförande. Här bör kommunernas

yttrande om

möjligheten av att stå för vissa investeringskostnader särskilt

uppmärksammas.

Kommunerna har pekat på möjligheten att bl.a. finansiera vissa idrot-

tsanläggningar som finns upptagna i framställningen om en statlig

garanti.

 Den ekonomiska verksamheten inom OS-budgeten bör bedrivas så att

det inte

uppstår några onödiga likviditetsproblem eller något behov av alltför

tidig

lånefinansiering. Kommunala investeringsåtaganden på en rimlig nivå

bör också

bidra till att kommunernas ekonomiska ansvar efter spelen för

anläggningar och

därtill knutna driftskostnader kan upprätthållas. Garantin för spelen

skall

endast utlösas i den mån utgifterna överstiger inkomsterna.

 Statens garantiåtagande bör gälla endast mot bolaget. Som ett

villkor för

garantin bör bl.a. gälla att staten ges insyn genom revision av

verksamheten.

Näringslivets uttalade intresse för att medverka med olika

investeringar måste

tas till vara. Bolaget bör uppta erforderliga kontakter med

näringslivet om

detta snarast. Idrottsrörelsens uttalade stöd för att ansöka om de

olympiska

vinterspelen år 2002 bör också vara en garanti för dess medverkan med

ideellt

arbete vilket är av avgörande betydelse för spelens genomförande.

 Såväl kommunerna som Naturvårdsverket har pekat på behovet av

att värna

miljön i samband med spelen. Regeringen delar denna bedömning och

anser att den

fortsatta planeringen för spelen bör innefatta utarbetande av en

utredning

avseende miljökonsekvenserna av spelens genomförande.

 Statsfinansiella kostnader uppkommer också genom de merkostnader

som

myndigheter kan beräknas få som ett resultat av att spelen förläggs

till

Sverige. Remissinstanserna har pekat på beräknade merkostnader upp

till 600

miljoner kronor. Utredaren har skattat behovet till 800 miljoner

kronor, varav

60 miljoner kronor utgör mervärdesskatt. Regeringen bedömer att

merkostnaderna

för myndigheterna ligger i storleksordningen 800 miljoner kronor.

Regeringen

vill betona att alla eventuella merkostnader för myndigheter kommer

att bli

föremål för sedvanliga budgetberedningar.

 De statsfinansiella kostnaderna kan alltså beräknas till

sammanlagt drygt

3 000 miljoner kronor.

 Ärendet bör behandlas under innevarande riksmöte.

 Långsiktigt och vid full sysselsättning av produktionsfaktorerna

är det

inte rimligt att räkna med att total sysselsättning eller total

produktion

påverkas av ökade offentliga utgifter till olika områden.

Sysselsättningen på

lång sikt bestäms i huvudsak av hur flexibel och väl fungerande

arbetsmarknaden

är. I detta fall är det dock orealistiskt att räkna med full

sysselsättning på

den lokala arbetsmarknaden i Östersund/Åre regionen.

 Bland de samhällsekonomiska intäkterna av ett vinter-OS år 2002

är

goodwillvärdet för Sverige och för svenskt näringsliv betydande. Ett

OS innebär

en mycket stark exponering av värdlandet, såväl under

förberedelseåren som under

själva spelen. Spelens attraktionskraft avspeglas i de miljardbelopp

som betalas

för TV-rättigheterna och den stora uppmärksamheten i media som spelen

ges. Detta

ger en indikation på värdet av den reklam för Sverige och svenskt

näringsliv som

ett olympiskt vinterspel skulle ge.

 Ett olympiskt vinterspel i Sverige kommer att engagera idrotts-

och

allmänintresserade i alla samhällsgrupper och upplevas som en mycket

positiv

händelse för en stor del av befolkningen. Vid sidan av de direkta

goodwilleffekterna innebär därför ett OS i Sverige sannolikt

betydande positiva

välfärdseffekter.

 I en statsfinansiell kalkyl har i allmänhet förändringar i

produktionens

och konsumtionens sammansättning budgeteffekter eftersom olika typer

av

produktion och efterfrågan beskattas olika. Därmed påverkas statens

intäkter.

Spelen kommer med all sannolikhet att leda till ökad turism, inte

minst från

utlandet. Samtidigt bör noteras att annan produktion kan komma att

trängas undan

då turistnäringen expanderar. Genomförandet av det utgiftsprogram som

spelen

medför bör ske på ett sådant sätt att annan ekonomisk verksamhet i

området så

långt möjligt inte påverkas negativt. Sammantaget bedömer regeringen

att den

inhemska konsumtionen kommer att öka. Detta innebär att underlaget

för bl.a.

mervärdesbeskattningen ökar.

 Storleken av de positiva skatteeffekterna bestäms till icke

oväsentlig del

av den ökade turismen. Ökad sysselsättning och konsumtion beräknas ge

positiva

ekonomiska bidrag till det allmänna.

 Även indirekt bör ett OS kunna ge positiva effekter för statens

finanser.

Svenskt näringsliv bör kunna öka sina volymer och vinster i handeln

med utlandet

med stöd av den goodwilleffekt som ett vinter-OS i Sverige skulle

medföra. Ökad

produktion för export bör på sikt leda till ökade skatteintäkter för

såväl stat

som kommun.

 Enligt regeringens bedömning kan de statsfinansiella kostnaderna,

med

utgångspunkt i kommunernas framställning, remissyttrandena och

generaldirektör

Wadelius utredning, beräknas till drygt 3 000 miljoner kronor. De

ovan

redovisade statsfinansiella intäkterna är mer svårberäknade.

Regeringen anser

dock att vid en samlad bedömning överväger de positiva effekterna av

olympiska

vinterspel i Östersund/Åre år 2002. Sammantaget anser regeringen mot

denna

bakgrund att en statlig garanti bör beviljas.

 4

Förteckning över remissinstanser

Ansökan om statlig garanti för Olympiska Vinterspel år 2002 (Dnr

4997/93).

Rikspolisstyrelsen, Överbefälhavaren, Fortifikationsförvaltningen,

Väg-verket,

Luftfartsverket, Generaltullstyrelsen, Statens Fastighetsverk,

Riksrevisionsverket, Statens Naturvårdsverk, Länsstyrelsen i

Jämtlands län,

Landstinget i Jämtlands län, Domän AB, Sveriges Olympiska Kommitté,

Sveriges

Riksidrottsförbund, Sveriges Radio AB, Sveriges Television AB och

Telia AB.

 5

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträdet den 14 april 1994

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden

 B.
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

 Regeringen beslutar proposition 1993/94:240 Statlig garanti för

anordnande

av olympiska vinterspel i Sverige år 2002.

 6