Regeringens proposition

1994/95:36

Övergången från EES till EU - vissa kompletterande bestämmelser

Prop.

1994/95:36

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 20 oktober 1994

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Mats[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Utrikesdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner ett avtal mellan EFTA-länderna

Finland, Island, Norge, Sverige och Österrike om övergångsbestämmelser för en

period efter vissa EFTA-staters anslutning till Europeiska unionen.

 Avtalet utgör en uppföljning av anslutningsfördraget och innebär bl.a. att

EFTA:s övervakningsmyndighet och EFTA-domstolen under en övergångsperiod ges

viss fortsatt behörighet enligt avtalet mellan EFTA-länderna om upprättande av

en övervakningsmyndighet och en domstol, även om ett eller flera EFTA-länder

skulle bli medlemmar av unionen.

 I propositionen föreslås vidare att avtalet inkorporeras genom en särskild lag

och att övergångsbestämmelserna i nu liggande förslag till lag med anledning av

Sveriges anslutning till Europeiska unionen ändras såvitt avser

övergångsbestämmelserna.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut.................. 3

2 Lagtext ..................................... 4

 2.1 Förslag till lag om övergångsbestämmelser

 för en period efter vissa EFTA-staters

 anslutning till Europeiska unionen....... 4

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen med

 anledning av Sveriges anslutning till

 Europeiska unionen....................... 9

3 Ärendet och dess beredning .................. 10

 3.1 Bakgrund................................. 10

 3.2 Lagrådet................................. 10

4 Förhållandena under EES...................... 11

 4.1 Allmänt om EES-avtalet................... 11

 4.2 EFTA:s övervakningsmyndighet............. 12

 4.3 EFTA-domstolen........................... 14

5 Övergången från EES till EU ................. 17

 5.1 Anslutningsfördraget..................... 17

 5.2 Övergångsavtalet......................... 18

6 Godkännande av övergångsavtalet.............. 25

7 Lagstiftningsfrågor.......................... 26

8 Kostnader.................................... 27

Bilaga 1 Övergångsavtalet på engelska........... 28

Bilaga 2 Övergångsavtalet på svenska............ 33

Bilaga 3 Artikel 172 i anslutningsakten......... 38

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den

20 oktober 1994................................. 40

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner avtalet mellan Finland, Island, Norge, Sverige och Österrike om

övergångsbestämmelser för en period efter vissa EFTA-staters anslutning till

Europeiska unionen,

2. antar regeringens förslag till lag om övergångsbestämmelser för en period

efter vissa EFTA-staters anslutning till Europeiska unionen,

3. antar regeringens förslag till lag om ändring i förslaget till lag med

anledning av Sveriges medlemskap i Europeiska unionen.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om övergångsbestämmelser för en period efter vissa

EFTA-staters anslutning till Europeiska unionen

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Denna lag gäller tillämpningen av avtalet den 28 september 1994 mellan

Finland, Island, Norge, Sverige och Österrike om övergångsbestämmelser för en

period efter vissa EFTA-staters anslutning till Europeiska unionen

(övergångsavtalet).

2 § Artiklarna 1 - 9 i övergångsavtalet skall gälla som svensk lag.

 Den svenska texten till avtalet finns i bilagan till denna lag[1].

_________

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

 **Fotnot**

 [1]Texterna på de övriga språken finns tillgängliga hos

 Utrikesdepartementet.

AVTAL OM ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER FÖR EN PERIOD EFTER

VISSA EFTA-STATERS ANSLUTNING TILL EUROPEISKA UNIONEN

REPUBLIKEN FINLAND,

REPUBLIKEN ISLAND,

KONUNGARIKET NORGE,

KONUNGARIKET SVERIGE OCH

REPUBLIKEN ÖSTERRIKE

HAR ENATS OM FÖLJANDE

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat

EES-avtalet,

med beaktande av avtalet mellan EFTA-staterna om upprättandet av en

övervakningsmyndighet och en domstol, nedan kallat övervakningsavtalet, och

med beaktande av följande:

Fördraget om Konungariket Norges, Republiken Österrikes, Republiken Finlands och

Konungariket Sveriges anslutning till Europeiska unionen, nedan kallat

anslutningsfördraget, undertecknades på Korfu den 24 juni 1994.

Det är nödvändigt att fastställa vissa övergångsbestämmelser för verksamheten

hos EFTA:s övervakningsmyndighet och EFTA-domstolen.

Rättigheter och förpliktelser, särskilt rättigheter för enskilda och företag,

som har uppkommit inom ramen för EES-avtalet, måste garanteras även efter vissa

EFTA-staters anslutning till Europeiska unionen.

Det här avtalet påverkar rättigheterna och förpliktelserna för enskilda och

företag från såväl anslutande EFTA-stater som EFTA-stater som inte ansluter sig

och tredje land.

ARTIKEL 1

1. Bestämmelserna i övervakningsavtalet skall, i deras lydelse enligt det här

avtalet, fortsätta att gälla under en övergångsperiod efter den dag då

anslutningsfördraget träder i kraft för de EFTA-stater som ansluter sig till

Europeiska unionen.

2. Det här avtalet skall också gälla för en EFTA-stat som inte ansluter sig till

Europeiska unionen vad gäller ärenden där de händelser som givit upphov till ett

förfarande inträffade före anslutningen.

 En sådan stat skall inte, genom bestämmelser i övervakningsavtalet eller det

här avtalet, hindras från att besluta att EFTA:s övervakningsmyndighet och

EFTA-domstolen skall agera i ärenden där de händelser som givit upphov till ett

förfarande inträffade efter anslutningen, med vilken sammansättning som helst

och med den personal som EFTA-staten i fråga anser lämplig.

 Om två eller flera EFTA-stater inte ansluter sig till Europeiska unionen skall

det beslut som avses i andra stycket fattas i samförstånd av dessa staters

regeringar.

ARTIKEL 2

EFTA:s övervakningsmyndighet skall så snart som möjligt efter anslutningen, till

Europeiska kommissionen överlämna alla anmälningar och underrättelser som den

har mottagit från eller som gäller en anslutande EFTA-stat i enlighet med

EES-avtalet och övervakningsavtalet samt som, om den anslutande staten hade

varit medlem av Europeiska unionen, skulle ha getts in till kommissionen.

ARTIKEL 3

EFTA:s övervakningsmyndighet skall så snart som möjligt efter anslutningen, till

Europeiska kommissionen överlämna anhängiga ärenden som till följd av

anslutningen omfattas av kommissionens behörighet.

Detta gäller följande ärenden:

- Ärenden som handläggs enligt artiklarna 53, 54, 57, 61 och 62 eller 65 i

EES-avtalet eller artikel 1 eller 2 i protokoll 25 till det avtalet, inbegripet

ärenden där de faktiska omständigheterna inträffat före anslutningen.

- Alla andra ärenden som har väckts hos EFTA:s övervakningsmyndighet inom ramen

för övervakningsförfarandet enligt EES-avtalet.

ARTIKEL 4

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 2 och 3 får EFTA:s

övervakningsmyndighet efter anslutningen endast utföra de uppgifter som hänger

samman med dess roll i förfaranden inför EFTA-domstolen.

2. EFTA:s övervakningsmyndighet skall emellertid, under tre månader efter

anslutningen, behålla sin behörighet vad gäller ärenden där de händelser som

givit upphov till ett förfarande inträffade före anslutningen och som inte till

följd av anslutningen omfattas av Europeiska kommissionens behörighet.

ARTIKEL 5

1. Efter anslutningen får nya förfaranden inledas inför EFTA-domstolen endast i

ärenden där de händelser som enligt EES-avtalet eller övervakningsavtalet givit

upphov till ett förfarande inträffade före anslutningen och där en ansökan

lämnas till EFTA-domstolen inom tre månader efter anslutningen. En talan enligt

artikel 36 eller 37 i övervakningsavtalet får emellertid väckas inom de

tidsfrister som anges i artikel 36 tredje stycket och artikel 37 andra stycket i

övervakningsavtalet, i dess lydelse enligt artikel 6 a i det här avtalet.

2. Efter anslutningen får nya förfaranden enligt artikel 32 i

övervakningsavtalet inte inledas inför EFTA-domstolen.

ARTIKEL 6

För det här avtalet gäller följande:

a) De tidsfrister som fastställs i artikel 36 tredje stycket och artikel 37

andra stycket i övervakningsavtalet skall efter anslutningen vara en månad.

b) Den tidsfrist som fastställs i artikel 20 i protokoll 5 till

övervakningsavtalet skall efter anslutningen vara en månad.

c) EFTA-domstolen uppmuntras att förkorta de processuella tidsfrister som

fastställts i dess rättegångsregler, antingen allmänt eller i enskilda ärenden,

med vederbörlig hänsyn till de berörda parternas grundläggande processuella

rättigheter. För de beslut som EFTA-domstolen fattar i detta avseende krävs

inget godkännande av EFTA-staternas regeringar.

ARTIKEL 7

EFTA-domstolen skall avsluta alla anhängiga ärenden inom sex månader efter

anslutningen. Regeringarna för parterna till det här avtalet får emellertid,

senast sju veckor före utgången av dessa sex månader, i samförstånd förlänga

denna period med högst sex månader.

ARTIKEL 8

Artikel 13 i protokoll 5 till övervakningsavtalet skall inte tillämpas på domare

i EFTA-domstolen som tjänstgör enligt det här avtalet.

ARTIKEL 9

1. Detta avtal är upprättat i ett enda original på engelska, finska, isländska,

norska, svenska och tyska, vilka samtliga texter är lika giltiga.

2. Detta avtal skall ratificeras av de avtalsslutande parterna i enlighet med

deras respektive konstitutionella krav.

 Det skall deponeras hos Sveriges regering, som skall överlämna bestyrkta

kopior till alla övriga avtalsslutande parter.

 Ratifikationsinstrumenten skall deponeras hos Sveriges regering som skall

anmäla detta till alla övriga avtalsslutande parter.

3. Detta avtal träder i kraft mellan Republiken Finland, Republiken Island,

Konungariket Norge, Konungariket Sverige och Republiken Österrike samma dag som

anslutningsfördraget, under förutsättning att dessa stater har deponerat sina

ratifikationsinstrument före den dagen.

 Efter den dagen träder detta avtal i kraft den första dagen i månaden efter

den då den sista deponeringen gjordes. Om denna deponering görs senare än femton

dagar före påföljande månads början träder detta avtal emellertid i kraft först

den första dagen i den andra månaden efter den då deponeringen gjordes.

4. Furstendömet Liechtenstein kan ansluta sig till detta avtal samma dag, under

förutsättning att EES-avtalet och övervakningsavtalet senast den dagen har trätt

i kraft med avseende på Liechtenstein och att Liechtenstein har deponerat sitt

anslutningsinstrument avseende detta avtal. Efter den dagen kan Liechtenstein

ansluta sig till detta avtal den första dagen i månaden efter den då

Liechtensteins anslutningsinstrument avseende detta avtal har deponerats, under

förutsättning att EES-avtalet och övervakningsavtalet har trätt i kraft med

avseende på Liechtenstein.

 Anslutningsinstrumentet skall deponeras hos Sveriges regering som skall anmäla

detta till alla avtalsslutande parter.

TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.

Som skedde i Bryssel den 28 september 1994.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen med anledning av Sveriges anslutning

till Europeiska unionen

Härigenom föreskrivs att ikraft- och övergångsbestämmelserna till lagen med

anledning av Sveriges anslutning Europeiska unionen skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse[1] Föreslagen lydelse

Denna lag träder i Denna lag träder i kraft

kraft den 1 januari den dag regeringen

1995, då lagen bestämmer såvitt avser b)

(1992:1317) om ett och i övrigt den 1

europeiskt ekonomiskt januari 1995, då lagen

samarbetsområde (EES) (1992:1317) om ett

skall upphöra att gälla. europeiskt ekonomiskt

Den upphävda lagen samarbetsområde (EES)

skall dock fortsätta skall upphöra att gälla.

att tillämpas på Den upphävda lagen skall

förhållanden som hänför dock fortsätta att

sig till den tid under tillämpas på förhållanden

vilken lagen varit i som hänför sig till den

kraft med de undantag tid under vilken lagen

som följer av fördraget varit i kraft med de

den 24 juni 1994 om undantag som följer av

Konungariket Norges,

Republiken Österrikes, a) fördraget den 24 juni

Republiken Finlands 1994 om Konungariket

och Konungariket Norges, Republiken

Sveriges anslutning Österrikes, Republiken

till Europeiska Finlands och

unionen. Konungariket Sveriges

 anslutning till

 Europeiska unionen, och

 b) lagen (1994:000) om

 övergångsbestämmelser för en

 period efter vissa

 EFTA-staters anslutning

 till Europeiska unionen.

De fördrag och andra instrument som anges i 4 § skall kungöras i Svensk

författningssamling (SFS).

 **Fotnot**

 [1] Lydelse enligt prop. 1994/95:19.

3 Ärendet och dess beredning

3.1 Bakgrund

Sveriges förhandlingar om medlemskap i Europeiska unionen (EU) resulterade den

24 juni i år i ett anslutningsfördrag mellan Europeiska unionens medlemsländer

och de ansökande länderna Norge, Österrike, Finland och Sverige. Svenska folket

skall i en folkomröstning den 13 november 1994 ta ställning till om Sverige i

enlighet med anslutningsfördraget skall inträda som medlem i unionen eller inte.

 I propositionen 1994/95:19 Sveriges medlemskap i Europeiska unionen föreslås

bl.a. att riksdagen godkänner anslutningsfördraget och antar förslag till lag

med anledning av Sveriges anslutning till Europeiska unionen.

 Vid ett svenskt medlemskap blir EG:s regler och bestämmelserna i

anslutningsfördraget gällande i Sverige. Det framgår av den föreslagna

anslutningslagen som träder i kraft vid anslutningen. Anslutningslagen

innehåller en övergångsbestämmelse som rör övergången från Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet (EES) till EU och som anger att EES-lagen skall upphöra att

gälla men fortsätta att tillämpas på förhållanden som hänför sig till den tid

under vilken lagen varit i kraft med de undantag som följer av

anslutningsfördraget.

 Som närmare framgår av medlemskapspropositionen behövs därutöver vissa

kompletterande bestämmelser för att säkerställa bl.a. att EFTA-institutionerna

EFTA:s övervakningsmyndighet och EFTA-domstolen trots att övervakningsavtalet

upphör att gälla i förhållande till de EFTA-stater som blir medlemmar i EU, kan

färdigbehandla vissa ärenden som hänför sig till tiden för EES-avtalet. Ett

avtal om detta, i fortsättningen kallat övergångsavtalet, har nu undertecknats.

Övergångsavtalet i engelsk och svensk text finns i bilaga 1 och 2.

 Övergångsreglerna har behandlats bl.a. i den referensgrupp inom

regeringskansliet som upprättats för integrationsrättsliga frågor. Övergången

från EES till EU från rättsliga synpunkter har också behandlats i betänkandet

Anslutning till EU - förslag till övergripande lagstiftning (SOU 1994:10), som

också remissbehandlats.

 Regeringen tar i denna proposition upp frågan om godkännande av

övergångsavtalet och lagstiftningsfrågor med anledning av avtalet.

3.2 Lagrådet

Lagrådets yttrande har inhämtats över förslaget till anslutningslag (prop.

1994/95:19, bilaga 8). Huvudprinciperna när det gäller de rättsliga aspekterna

med avseende på övergången från EES till EU har således behandlats där. De nu

aktuella kompletterande lagförslagen är av sådan beskaffenhet att Lagrådets

hörande skulle sakna betydelse. Yttrande från Lagrådet har därför inte inhämtats

i detta lagstiftningsärende.

4 Förhållandena under EES

4.1 Allmänt om EES-avtalet

Den 2 maj 1992 undertecknade EG och de tolv nuvarande medlemsländerna i EU och

EFTA-länderna avtalet om ett Europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES).

Avtalet går i korthet ut på att EFTA-länderna får del av EG:s inre marknad.

Avtalet omfattar bl.a. en huvuddel och ett stort antal bilagor. I bilagorna görs

hänvisningar till ca 1600 EG-rättsakter som med nödvändiga anpassningar

integrerats i avtalet.

 Samtidigt undertecknade också EFTA-länderna två avtal sinsemellan. Dessa är

avtalet om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol

(övervakningsavtalet) och avtalet om en ständig kommitté för EFTA-staterna

(kommittéavtalet). Därutöver undertecknades ett avtal om en kommitté med

ledamöter från EFTA-staternas parlament. Avtalen har godkänts av riksdagen

(prop. 1991/92: 170 (bil.1), bet. 1992/93:EU 1, rskr. 1992/93:18).

 Sedan Schweiz efter en folkomröstning inte hade möjlighet att ratificera

EES-avtalet eller de tre EFTA-avtalen, utarbetades kompletterande avtal, s.k.

justeringsprotokoll med nödvändiga ändringar i avtalen. Dessa har också godkänts

av riksdagen (prop. 1992/93:225 bet. 1992/93:EU 3, rskr. 1992/93: 404).

 EES-avtalet huvuddel och vissa bestämmelser i EES-avtalets protokoll har

införlivats med svensk rätt genom lagen (1992:1317) om ett europeiskt ekonomiskt

samarbetsområde (EES). I samma lag har också övervakningsavtalets huvuddel jämte

protokollen 1 - 4 införlivats med svensk rätt.

 EES-avtalet har sedermera utökats med ytterligare närmare 500 EG-rättsakter

genom beslut av av EES-kommittén den 21 mars 1994. Riksdagen har godkänt även

dessa ändringar (prop. 1993/94:203, bet. UU23, rskr. 1993/94:367).

 Syftet med EES-avtalet är att skapa ett dynamiskt och homogent EES med lika

konkurrensvillkor och med respekt för samma regler för enskilda och företag

(artikel 1 i EES-avtalet). För att uppnå detta syfte räcker det emellertid inte

att gemensamma regler finns; reglerna måste också införlivas, tolkas och

tillämpas på ett enhetligt sätt.

 Inom EU är det kommissionen och EG-domstolen som har till uppgift att

säkerställa att EG-reglerna införlivas, tolkas och tillämpas på ett enhetligt

sätt. Under EES-förhandlingarna stod det tidigt klart att motsvarande

institutioner skulle behövas också på EFTA-sidan.

 Mot denna bakgrund infördes i artikel 108.1 i EES-avtalet en bestämmelse om

att EFTA-länderna skulle upprätta en oberoende övervakningsmyndighet (EFTA:s

övervakningsmyndighet) samt skapa förfaranden liknande dem som finns inom

gemenskapen, däri inbegripet förfaranden för att säkerställa att skyldigheterna

enligt EES-avtalet uppfylls och för att kontrollera lagenligheten av åtgärder av

EFTA:s övervakningsmyndighet gällande konkurrens.

 Genom artikel 108.1 ålades EFTA-länderna således att upprätta en oberoende

övervakningsmyndighet samt att ge denna övervakningsmyndighet samma befogenheter

som kommissionen har såvitt avser övervakning inom gemenskapen.

 I artikel 108.2 anges att EFTA-länderna skall upprätta en domstol

(EFTA-domstolen). EFTA-domstolen skall, i enlighet med ett särskilt avtal mellan

EFTA-länderna, vad gäller tillämpningen av EES-avtalet, vara behörig särskilt

för

a) mål eller ärenden som rör övervakningsförfarandet avseende EFTA-länderna,

b) överklaganden av beslut på konkurrensområdet i ärenden som fattats av EFTA:s

 övervakningsmyndighet,

c) lösning av tvister mellan två eller flera EFTA-länder.

Artikel 108.2 innebär således att EFTA-länderna åläggs att upprätta en

EFTA-domstol med behörighet som i stor utsträckning motsvarar EG-domstolens.

 Genom övervakningsavtalet, som trädde i kraft samtidigt med EES-avtalet,

upprättades såväl EFTA:s övervakningsmyndighet som EFTA-domstolen. Avtalet

innehåller närmare bestämmelser om dessa två institutioners sammansättning och

behörighet. Enligt artikel 50.2 i övervakningsavtalet skall varje EFTA-stat som

ansluter sig till Europeiska gemenskapen upphöra att vara part i avtalet samma

dag som anslutningen blir gällande.

4.2 EFTA:s övervakningsmyndighet

EFTA:s övervakningsmyndighet består av fem ledamöter. Dessa ledamöter skall vara

oberoende i förhållande till sina respektive regeringar och får varken söka

eller ta emot instruktioner från parlament, regeringar, organisationer etc.

Beslut fattas med enkel majoritet. Det krävs tre ledamöter för beslutförhet.

Till sin hjälp har ledamöterna ett hundratal anställda som bereder de frågor som

övervakningsmyndigheten fattar beslut om. Övervakningsmyndigheten har sitt säte

i Bryssel.

 Dess uppgifter kan delas in i två kategorier, nämligen övervakning och

administrativa uppgifter.

 Övervakningsuppgifterna kan i sin tur delas in i fyra olika delområden

beroende på de olika förfaranderegler som tillämpas. Dessa områden är allmän

övervakning och övervakning på områdena upphandling, statsstöd och konkurrens.

Allmän övervakning

Bestämmelser om allmän övervakning finns i artiklarna 22 och 31 i

övervakningsavtalet. Av dessa artiklar framgår att EFTA:s övervakningsmyndighet

skall övervaka att EFTA-länderna uppfyller sina åtaganden enligt EES-avtalet.

Det kan t.ex. röra sig om huruvida nationell lagstiftning strider mot

diskrimineringsförbudet i EES-avtalet eller frågor om hur EFTA-länderna

införlivar direktiv som omfattas av EES-avtalet.

 Om EFTA:s övervakningsmyndighet misstänker att EES-avtalets bestämmelser inte

iakttas, inleds en dialog med det berörda landet. För att skaffa sig en bättre

överblick över det rådande läget kan övervakningsmyndigheten t.ex. begära in

nödvändig information från landet i fråga, rådfråga oberoende experter etc. Om

EFTA:s övervakningsmyndighet finner att det berörda EFTA-landet inte uppfyller

sina förpliktelser enligt EES-avtalet, kan den utfärda en s.k. formell

underrättelse. I den ombeds landet att inkomma med synpunkter beträffande den

påstådda överträdelsen, vanligtvis inom två månader.

 Om landet i fråga bestrider det påstådda fördragsbrottet, inte vidtar rättelse

eller om landet inte svarar alls, kan EFTA:s övervakningsmyndighet utfärda ett

motiverat yttrande. Rättar sig landet inte efter övervakningsmyndighetens

yttrande inom föreskriven tid, kan frågan föras till EFTA-domstolen.

 Det förfarande som EFTA:s övervakningsmyndighet följer när det gäller allmän

övervakning är identiskt med det förfarande som kommissionen följer enligt

artikel 169 i Romfördraget.

Offentlig upphandling

Av bestämmelserna i artikel 23 och protokoll 2 till övervakningsavtalet framgår

att EFTA:s övervakningsmyndighet också skall övervaka att EES-avtalets

bestämmelser på området för offentlig upphandling iakttas av EFTA-länderna.

 Om en klar och konkret överträdelse av upphandlingsreglerna uppmärksammas,

kan EFTA:s övervakningsmyndighet vända sig till det berörda EFTA-landet och

begära rättelse. EFTA-landet kan då meddela övervakningsmyndigheten att man

vidtagit rättelse, lämna en motiverad förklaring till varför rättelse inte

vidtagits eller ange att upphandlingen uppskjutits. Anser EFTA:s

övervakningsmyndighet att svaret är otillfredsställande, kan den väcka talan mot

EFTA-landet inför EFTA-domstolen.

 Det förfarande som nu beskrivits är identiskt med det som kommissionen

tillämpar i förhållande till medlemsstaterna inom EU enligt det s.k. första

rättsmedelsdirektivet.

Offentliga stöd

Av bestämmelserna i artikel 24 och protokoll 3 till övervakningsavtalet framgår

att EFTA:s övervakningsmyndighet skall övervaka att EES-avtalets bestämmelser på

området för offentliga stöd iakttas av EFTA-länderna.

 EFTA:s övervakningsmyndighet skall således pröva om stödåtgärder i

EFTA-länderna är förenliga med EES-avtalet. I detta syfte skall

övervakningsmyndigheten granska såväl befintliga som planerade stöd för att

avgöra om dessa är förenliga med EES-avtalets stödbestämmelser. Om ett EFTA-land

ger stöd utan att anmäla detta till EFTA:s övervakningsmyndighet eller om stöd

ges trots att EFTA:s övervakningsmyndighet sagt nej, kan övervakningsmyndigheten

väcka talan mot EFTA-landet i fråga vid EFTA-domstolen. EFTA:s

övervakningsmyndighet kan också kräva att EFTA-landet i fråga återkräver ett

felaktigt utbetalat stöd.

 Det förfarande som nu beskrivits är identiskt med det som kommissionen

tillämpar i förhållande till medlemsstaterna inom EU enligt artikel 93 i

Romfördraget.

Konkurrensfrågor

Ovan nämnda övervakningsuppgifter utför EFTA:s övervakningsmyndighet i

förhållande till EFTA-länderna som sådana. På konkurrensområdet har emellertid

EFTA:s övervakningsmyndighet långtgående befogenheter också i förhållande till

företag och enskilda. Protokoll 4 till övervakningsavtalet anger att avtal,

samordnade förfaranden m.m. som begränsar konkurrensen inom EES eller missbruk

av en dominerande ställning på EES-marknaden är förbjudna utan att det krävs

föregående beslut om detta. Förfaranden som strider mot detta förbud kan

föranleda kraftiga administrativa böter. För att undvika detta kan näringsidkare

och företag anmäla avtal till EFTA:s övervakningsmyndighet för s.k.

icke-ingripandebesked, dvs. ett besked att avtalet inte omfattas av

konkurrensreglerna i EES-avtalet, eller för att få ett beslut om undantag från

förbudet. Endast anmälda avtal är skyddade från böter fram till

beslutstidpunkten.

 Övervakningsmyndighetens behörighet på konkurrensområdet motsvarar den som

kommissionen har enligt rådets förordning (EEG) nr 17/62. På områdena för

transport, företagsfusioner och kol- och stål gäller särskilda förfaranderegler

inom gemenskapen. De förfaranderegler EFTA:s övervakningsmyndighet följer på

dessa områden motsvarar dem som gäller för kommissionen inom EU.

4.3 EFTA-domstolen

EFTA-domstolen består av fem domare. Domarna tillsätts av EFTA-ländernas

regeringar i samförstånd. Domstolen fattar beslut i plenum och med enkel

majoritet. Tre ledamöter krävs för beslutförhet.

 Till sin hjälp har domarna var sin rättssekreterare (eng. legal secretary).

Vidare finns två jurister vid domstolen som skall bistå med utredningar om

nationella förhållanden i EFTA-länderna. En justitiesekreterare biträder

domstolen i dess arbete. Sammanlagt är ett trettiotal personer verksamma vid

EFTA-domstolen. Domstolen har sitt säte i Genève.

EFTA-domstolens behörighet

EFTA-domstolens behörighet liknar den behörighet som EG-domstolen och

förstainstansrätten har tillsammans. Viktiga skillnader finns emellertid, av

vilka två särskilt bör nämnas. Dels finns inte någon förstainstansrätt på

EFTA-sidan. Eftersom förstainstansrätten upprättades inom gemenskapen

huvudsakligen av arbetsbelastningsskäl, fanns inte någon anledning vid

EES-avtalets undertecknande att upprätta en förstainstansrätt på EFTA-sidan.Dels

kan inte EFTA-domstolen ogiltigförklara normativa rättsakter inom EES vilket

EG-domstolen enligt artikel 173 i Romfördraget kan göra inom gemenskapen. Nedan

beskrivs kortfattat EFTA-domstolens viktigare uppgifter.

Talan för fördragsbrott

Om EFTA:s övervakningsmyndighet stämmer ett EFTA-land inför EFTA-domstolen

enligt förfarandet för den allmänna övervakningen skall EFTA-domstolen avgöra om

ett fördragsbrott föreligger (artikel 31 i övervakningsavtalet).

Tvister mellan EFTA-länder

EFTA-domstolen har vidare möjlighet att avgöra tvister mellan EFTA-länder

beträffande EES-avtalet (artikel 31 i övervakningsavtalet). Det kan i detta

sammanhang erinras om att tvister mellan medlemsstater inför EG-domstolen är

mycket sällsynta och hittills har endast ett sådant fall fullföljts inför

EG-domstolen.

Rådgivande yttranden

Om en domstol i ett EFTA-land konfronteras med en fråga om hur EES-avtalet skall

tolkas får den domstolen, om den anser det nödvändigt för att döma i saken,

begära ett rådgivande yttrande från EFTA-domstolen (artikel 34 i

övervakningsavtalet).

 En skillnad mellan dessa yttranden och de förhandsavgöranden som EG-domstolen

avger till nationella domstolar i EG:s medlemsstater i motsvarande lägen enligt

artikel 177 i Romfördraget, är att de senare är bindande för de nationella

domstolarna medan EFTA-domstolens yttranden endast är rådgivande.

Ogiltigförklaring av EFTA:s övervakningsmyndighets beslut

Som nämnts ovan kan EFTA:s övervakningsmyndighet fatta beslut som är riktade mot

stater bl.a. enligt reglerna om offentliga stödåtgärder och mot näringsidkare i

konkurrensärenden. Sådana beslut kan överklagas till EFTA-domstolen (artikel 36

i övervakningsavtalet). Domstolen kan då avgöra såväl om formella brister finns

i övervakningsmyndighetens beslut som om beslutets materiella innehåll stämmer

överens med EES-avtalets bestämmelser.

Skadestånd

EFTA-domstolen har behörighet i mål som avser ersättningsanspråk mot EFTA:s

övervakningsmyndighet avseende skada i avtalsförhållanden och utomobligatoriska

förhållanden (artikel 39 i övervakningsavtalet). Om t.ex. EFTA:s

övervakningsmyndighet inte följt de stränga regler som finns om sekretess på

konkurrensområdet och en näringsidkare därigenom lidit skada, är det således

möjligt att kräva skadestånd av EFTA:s övervakningsmyndighet. Sådana frågor

prövas av EFTA-domstolen.

Interimsåtgärder

I ärenden som anhängiggjorts vid EFTA-domstolen får denna föreskriva nödvändiga

interimistiska åtgärder (artikel 41 i övervakningsavtalet).

5 Övergången från EES till EU

5.1 Anslutningsfördraget

Övergången från EES till EU påverkas i första hand av de bestämmelser som

införts i artikel 172 i anslutningsakten till anslutningsfördraget. Artikeln

finns intagen i bilaga 3. Bestämmelserna avser främst förfarandena inom områdena

för konkurrens, statsstöd och upphandling och riktas i första hand till de nya

medlemsstaterna. Enskilda berörs dock också av dessa övergångsbestämmelser genom

att kommissionen övertar ärenden från EFTA:s övervakningsmyndighet och genom att

de flesta beslut av övervakningsmyndigheten avses fortsätta att gälla också i

ett medlemskap. Anslutningsfördragets bestämmelser om övergången har tillkommit

för att underlätta övergången från EES till EU. En av tankarna har varit att

relevanta anmälningar m.m. från anslutande EFTA-länder och enskilda som redan

gjorts enligt EES-avtalets tillämpliga regler till EFTA:s övervakningsmyndighet

inte skall behöva göras på nytt till kommissionen. Vidare skall, som nyss sagts,

beslut som fattats av EFTA:s övervakningsmyndighet enligt motsvarande regler i

princip alltjämt vara giltiga. Övergångsbestämmelserna innehåller i korthet

följande.

 Enligt artikel 172.1 skall de nya medlemsstaterna se till att kommissionen får

de anmälningar och upplysningar av relevans som de lämnat till EFTA:s

övervakningsmyndighet och den ständiga kommittén för EFTA-staterna före

anslutningen. Överlämnandet till kommissionen skall betraktas som anmälningar

och upplysningar enligt motsvarande EG-bestämmelser. Bestämmelsen riktar sig

alltså till de nya medlemsstaterna.

 Artikel 172.2 gäller ärenden som är under handläggning hos EFTA:s

övervakningsmyndighet enligt EES-avtalets bestämmelser om konkurrens, statsstöd

och offentlig upphandling. Huvudregeln är här att vid anslutningen pågående

ärenden skall överlämnas till kommissionen för fortsatt handläggning enligt

motsvarande EG-bestämmelser, även om de faktiska omständigheterna inträffat före

anslutningen. Statsstöds- och upphandlingsreglerna riktar sig främst till

staterna medan mål och ärenden på konkurrensområdet mer direkt berör enskilda. I

konkurrensärenden kan enskilda och företag vara parter och reglerna har genom

att ingångna avtal exempelvis kan vara ogiltiga viktiga civilrättsliga

verkningar.

 I artikel 172.3 föreskrivs att konkurrensärenden som vid anslutningen

handläggs av kommissionen enligt EES-avtalet på motsvarande sätt skall fortsätta

att handläggas av kommissionen men med tillämpning av EG-bestämmelser.

EG-bestämmelserna tar således omedelbart över EES-bestämmelserna.

 Artikel 172.4 och 172.5 behandlar beslut som fattats av EFTA:s

övervakningsmyndighet och kommissionen i konkurrens- och statsstödsärenden.

Huvudregeln innebär att beslut som fattats i konkurrensärenden före anslutningen

skall gälla också efter anslutningen men som beslut enligt motsvarande

bestämmelser i EG-rätten. Kommissionen har dock rätt att besluta annorlunda.

Skälet till att kommissionen har denna möjlighet är att dess kompetens enligt

gemenskapsrätten inte skall inskränkas till följd av anslutningen. Punkten 5

föreskriver en motsvarande tillämpning i fråga om beslut enligt

statsstödsbestämmelserna samt anger att statligt stöd som beviljats under år

1994 i strid med EES-bestämmelserna inte skall betraktas som "förekommande"

statsstöd enligt EG-rätten (artikel 93 i Romfördraget).

 Artikel 172.6 och 172.7 har mer generell karaktär och föreskriver att även

övriga ärenden som handläggs av EFTA:s övervakningsmyndighet inom ramen för

övervakningsförfarandet skall föras över till kommissionen samt att

övervakningsmyndighetens fattade beslut även i övrigt skall fortsätta att gälla

efter anslutningen, om inte kommissionen beslutar något annat.

 Dessa bestämmelser i anslutningsakten blir genom den svenska anslutningslagen

tillämpliga i Sverige. Tolkningen av dem tillkommer ytterst EG-domstolen som har

att uttala sig om deras innebörd.

 Av bestämmelserna framgår att det i anslutningsfördraget förutsätts viss

medverkan av EFTA:s övervakningsmyndighet vid övergången från EES till EU. Denna

medverkan kan inte regleras i anslutningsfördraget utan måste regleras av de

parter i övervakningsavtalet som berörs.

5.2 Övergångsavtalet

EFTA-länderna Finland, Island, Norge, Sverige och Österrike har mot denna

bakgrund slutit ett avtal om övergångsbestämmelser som bl.a. reglerar EFTA:s

övervakningsmyndighets och EFTA-domstolens behörighet under en övergångsperiod.

Syftet med övergångsavtalet är att närmare reglera övergången från EES till EU

och att uppfylla vad som föreskrivs i artikel 172 i anslutningsakten.

 Som framgått innebär den behörighet som EFTA:s övervakningsmyndighet och

EFTA-domstolen har, långtgående befogenheter i förhållande till EFTA-länderna

samt enskilda och företag från dessa länder. Eftersom EES-avtalets bestämmelser

i stor utsträckning innehåller bestämmelser som i sak är identiska med

bestämmelser i EG-rätten, är de regler som skall tillämpas vid ett eventuellt

svenskt medlemskap i EU i mångt och mycket desamma som tillämpas genom

EES-avtalet. Det är dock uppenbart att det behövs kompletterande regler för att

åstadkomma klarhet i hur övergången från EES till EU i praktiken skall

genomföras, inte bara när det gäller åtagandena från länderna på EFTA-sidan i

anslutningsfördraget, utan också när det gäller företags och enskildas

möjligheter att hävda sina rättigheter enligt övervakningsavtalet, som upphör

att gälla i förhållande till de EFTA-länder som ansluter sig till EU om inte

annat överenskoms.

 Det måste t.ex. klargöras vad som händer med mål som redan är anhängiggjorda

vid EFTA-domstolen om övervakningsavtalet upphör att gälla i förhållande till

vissa EFTA-länder. I övervakningsavtalet finns vidare bestämmelser om möjlighet

till resning i fråga om EFTA-domstolens domar inom tio år från domens

meddelande, möjlighet för enskilda att inom fem år från det skadan uppstod väcka

skadeståndstalan mot EFTA:s övervakningsmyndighet etc. Vad som händer med dessa

möjligheter om några EFTA-länder lämnar övervakningsavtalet behöver också

klargöras. Slutligen kan konstateras att EFTA-institutionernas möjligheter att

ingripa mot EFTA-länderna i EES samt enskilda och företag från dessa länder även

i fråga om sådana händelser som inträffade före anslutningsfördragets ikraft-

trädande kräver övergångsregler.

 Övergångsavtalet innehåller nio artiklar och kan sägas innehålla tre

huvudelement. Dessa är

a) en skyldighet för EFTA:s övervakningsmyndighet att överlämna underrättelser,

 anmälningar och pågående ärenden till kommissionen,

b) en möjlighet för EFTA:s övervakningsmyndighet att inom tre månader efter

 övergången till EU anhängiggöra ärenden inför EFTA-domstolen som gäller

 EES-tiden, dvs. den 1 januari 1994 till den 1 januari 1995,

c) en tidsmässig begränsning av rätten att väcka talan vid EFTA-domstolen såvitt

 avser händelser som inträffat under EES-tiden.

Inledande bestämmelser

Avtalets inleds med en ingress där det bl.a. konstateras att vissa

övergångsregler avseende EFTA:s övervakningsmyndighet och EFTA-domstolen är

nödvändiga under en övergångsperiod efter anslutningsfördragets ikraftträdande.

Som skäl anges att det är nödvändigt att säkerställa att rättigheter och

förpliktelser, särskilt för enskilda och företag, som har uppkommit till följd

av EES-avtalet och övervakningsavtalet, garanteras även efter att vissa

EFTA-länder anslutit sig till Europeiska unionen.

Artikel 1

Artikel 1 i övergångsavtalet anger att bestämmelserna i övervakningsavtalet,

sådant det ändras genom övergångsavtalet, skall fortsätta att gälla under en

övergångsperiod efter den dag anslutningsfördraget träder i kraft för de

EFTA-stater som ansluter sig till EU (artikel 1.1).

 Vidare föreskrivs att övergångsavtalet skall tillämpas även beträffande de

EFTA-stater som inte ansluter sig till EU såvitt avser ärenden där

omständigheterna inträffat före anslutningen till EU (artikel 1.2 första

stycket).

 Genom bestämmelserna i artikel 1 öppnas alltså möjlighet för EFTA:s

övervakningsmyndighet och EFTA-domstolen att under en övergångsperiod avsluta

övervakningen och den judiciella kontrollen av EES-avtalets efterlevnad när det

gäller förhållanden som hänför sig till tiden före anslutningsfördragets

ikraftträdande. Som framgår av bestämmelsen gäller denna möjlighet således i

förhållande såväl till de EFTA-länder som ansluter sig till EU, som till de

EFTA-länder som inte ansluter sig till EU.

 Genom denna ordning klargörs att om någon stat, enskild eller företagare,

EFTA- eller EG-institution önskar att EFTA:s övervakningsmyndighet eller

EFTA-domstolen skall pröva ett förhållande som inträffat före

anslutningsfördragets ikraftträdande, måste detta ske under den övergångsperiod

som föreskrivs i övergångsavtalet.

 I artikel 1 anges vidare att de EFTA-stater som inte ansluter sig till EU i

samförstånd kan besluta bl.a. om EFTA:s övervakningsmyndighets sammansättning

vid behandlingen av ärenden som inträffar efter anslutningsfördragets

ikraftträdande.

 Denna bestämmelse överensstämmer med innehållet i artikel 50.3 i

övervakningsavtalet. Där anges nämligen att när en eller flera EFTA-stater

frånträder övervakningsavtalet, skall regeringarna i de återstående

EFTA-staterna i samförstånd besluta om de nödvändiga ändringar som skall göras i

detta avtal. Ett sådant beslut skulle också kunna beröra EFTA:s

övervakningsmyndighets sammansättning och personal.

EFTA:s övervakningsmyndighets behörighet

Artiklarna 2 och 3

I anslutningsfördragets artikel 172 föreskrivs att EFTA:s övervakningsmyndighet,

så snart som möjligt efter anslutningen till EU, skall överlämna vissa

anmälningar och underrättelser till kommissionen samt att EFTA:s

övervakningsmyndighet skall överlämna vissa anhängiga ärenden till kommissionen

om dessa anmälningar, underrättelser och ärenden skulle ha getts in till

kommissionen, om den anslutande staten hade varit medlem i EU.

 Det är emellertid inte möjligt att med bindande verkan ålägga EFTA:s

övervakningsmyndighets skyldigheter i anslutningsfördraget. Detta beror på att

de avtalsslutande parterna i anslutningsfördraget inte är desamma som parterna i

övervakningsavtalet där EFTA:s övervakningsmyndighets behörighet regleras.

Artikel 172 är därför snarare att uppfatta som en skyldighet för de anslutande

EFTA-länderna att uppnå detta resultat, dvs. att EFTA:s övervakningsmyndighet

överlämnar de underrättelser, anmälningar m.m. som avses.

 Den förklaring Finland, Norge, Sverige och Österrike gjort i samband med

anslutningsfördraget (jfr gemensam förklaring nr 9, prop.1994/95:19, bilaga 11,

s 10) tar sikte på detta förhållande. I förklaringen anger avtalsparterna i

anslutningsfördraget att de beaktar att alla ändringar i EES-avtalet och

övervakningsavtalet kräver samtycke från de berörda avtalsslutande parterna.

 För att åstadkomma det resultat som avses i artikel 172 föreskriver således

artikel 2 i övergångsavtalet att EFTA:s övervakningsmyndighet skall överlämna

till kommissionen alla anmälningar och underrättelser den har mottagit från,

eller angående, en EFTA-stat som anslutit sig till EU och som, om den anslutande

staten hade varit medlem i EU, skulle ha överlämnats till kommissionen. Exempel

på sådana anmälningar är anmälningar till EFTA:s övervakningsmyndighet om hur

Sverige genomfört direktiv som det hänvisas till i EES-avtalets bilagor,

underrättelser till EFTA:s övervakningsmyndighet om behöriga myndigheter och

anmälda organ i Sverige enligt bestämmelser i de EG-direktiv som det hänvisas

till i EES-avtalets bilagor m.m.

 Vidare anges i artikel 3 att EFTA:s övervakningsmyndighet så snart som möjligt

efter anslutningen, till kommissionen skall överlämna vissa anhängiggjorda

ärenden som till följd av anslutningen till EU omfattas av kommissionens

behörighet. Det kan t.ex. röra sig om situationer där EFTA:s

övervakningsmyndighet, enligt artikel 53.3 i EES-avtalet är behörig att meddela

ett ansökande företag enskilt undantag från konkurrensreglerna. Om det avtal som

anmälts till EFTA:s övervakningsmyndighet till följd av anslutningen påverkar

handeln mellan EU:s medlemsstater, blir kommissionen enligt artikel 85 i

EG-fördraget behörig att handlägga sådana ärenden. Ett sådant ärende skall

således av EFTA:s övervakningsmyndighet överlämnas till kommissionen.

Artikel 4

Efter anslutningen till EU kommer inte EFTA:s övervakningsmyndighet längre att

ha behörighet i förhållande till de EFTA-länder som ansluter sig till EU såvitt

avser händelser som inträffar efter anslutningsavtalets ikraftträdande. Det

följer av att dessa länder i enlighet med artikel 50.2 i övervakningsavtalet

inte längre är parter i övervakningsavtalet. Detta förhållande innebär

emellertid inte att de kan frånsäga sig sina skyldigheter enligt det avtalet när

det gäller förhållanden som hänför sig till tiden före anslutningsfördragets

ikraftträdande.

 Mot denna bakgrund föreskriver artikel 4.1 i övergångsavtalet att utan att det

påverkar tillämpningen av artiklarna 2 och 3 i övergångsavtalet - dvs. att

överlämna anmälningar, underrättelser och anhängiggjorda ärenden till

kommissionen - får EFTA:s övervakningsmyndighet i förhållande till de anslutande

staterna efter anslutningen endast utöva de befogenheter som hänger samman med

den roll EFTA:s övervakningsmyndighet har vid förfaranden inför EFTA-domstolen.

 Det senare innebär att om EFTA:s övervakningsmyndighet fattat beslut i t.ex.

ett konkurrensärende före anslutningsavtalets ikraftträdande och detta beslut

sedan överklagas till EFTA-domstolen, kan EFTA:s övervakningsmyndighet vara

svarande inför EFTA-domstolen under en övergångsperiod efter anslutningsavtalets

ikraftträdande.

 För att säkerställa efterlevnaden av EES-avtalets och övervakningsavtalets

bestämmelser under tiden efter anslutningsfördragets ikraftträdande är det

viktigt att EFTA:s övervakningsmyndighet kan fatta beslut och föra vissa ärenden

till EFTA-domstolen såvitt avser förhållanden som hänför sig till tiden före

anslutningsfördragets ikraftträdande.

 Om denna möjlighet inte fanns skulle det i praktiken inte gå att säkerställa

kontrollen av EES-avtalets tillämpning under månaderna före anslutningsavtalets

ikraftträdande. Det beror på att de förfaranderegler som EFTA:s

övervakningsmyndighet skall tillämpa i sin övervakningsroll i många fall är

förhållandevis tidsomfattande vilket i praktiken skulle omöjliggöra för

myndigheten att hinna fatta beslut i fråga om sakförhållanden som inträffar

månaderna före anslutningsfördragets ikraftträdande.

 Artikel 4.2 anger därför att EFTA:s övervakningsmyndighet under en

övergångsperiod på tre månader efter anslutningsfördagets ikraftträdande skall

ha fortsatt behörighet enligt övervakningsavtalet vad gäller ärenden där de

faktiska omständigheterna inträffat före anslutningen. En viktig begränsning är

emellertid att ärendet inte får falla under kommissionens behörighet till följd

av anslutningen. Om den begränsningen inte fanns skulle det i praktiken vara

möjligt att pröva samma ärende enligt två olika ordningar, vilket inte vore

förenligt med allmänna rättsprinciper.

 I praktiken innebär detta att EFTA:s övervakningsmyndighet under tre månader

efter anslutningsfördragets ikraftträdande kan fatta beslut i t.ex. ett

konkurrensärende där de faktiska omständigheterna inträffade före

anslutningsfördragets ikraftträdande. Om det är ett ärende där t.ex. ett avtal

har verkningar som står i strid med EES-avtalets konkurrensbestämmelser och som

efter anslutningsfördragets ikraftträdande alltjämt har verkningar som står i

strid med motsvarande bestämmelser i EEG-fördraget, är emellertid EFTA:s

övervakningsmyndighet inte behörig. I ett sådant fall är kommissionen behörig.

EFTA-domstolens behörighet

Artiklarna 2 till 4 ovan behandlar EFTA:s övervakningsmyndighets behörighet

efter anslutningsfördragets ikraftträdande. Artiklarna 5 - 8 behandlar

EFTA-domstolens behörighet efter anslutningsavtalets ikraftträdande. Som nämnts

har EFTA:s övervakningsmyndighet under vissa förutsättningar fortsatt behörighet

under en period av tre månader efter anslutningsfördragets ikraftträdande.

 För att säkerställa möjligheten till rättslig prövning av bl.a. de åtgärder

EFTA:s övervakningsmyndighet vidtagit dels under denna tremånaders-period, dels

åtgärder i tiden före EES-avtalets ikraftträdande, föreskrivs i artikel 5.1 i

övergångsavtalet att nya förfaranden får inledas inför EFTA-domstolen inom den

tremånadersperiod som nämnts ovan. En förutsättning är emellertid att det är

fråga om förhållanden som inträffat före anslutningsfördragets ikraftträdande.

 För att påskynda processen inför EFTA-domstolen införs det vidare i artikel

5.1 i övergångsavtalet vissa begränsningar när det gäller de fatalietider som

anges i övervakningsavtalet (se vidare under artikel 6 nedan).

 Syftet med att ge EFTA:s övervakningsmyndighet och EFTA-domstolen fortsatt

behörighet under en övergångsperiod är att säkerställa att enskildas och

näringsidkares rättigheter enligt EES-avtalet skall kunna upprätthållas.

 När det gäller EFTA-ländernas rättigheter som stater betraktat bör det

emellertid vara möjligt att införa vissa begränsningar. Detta gäller t.ex.

möjligheten att avgöra tvister mellan två eller flera EFTA-länder. Således anges

i artikel 5.2 att det efter anslutningsfördragets ikraftträdande inte är möjligt

för en EFTA-stat att enligt artikel 32 i övervakningsavtalet väcka talan inför

EFTA-domstolen i frågor som gäller en annan EFTA-stats tillämpning eller

tolkning av bl.a. EES-avtalet.

Artikel 6

Genom artikel 6 i övergångsavtalet begränsas vissa tidsfrister i

övervakningsavtalet bl.a. såvitt avser rätten att väcka talan inför

EFTA-domstolen. Detta görs för att begränsa tidsåtgången för EFTA-domstolens

verksamhet enligt övergångsavtalet. De begränsningar som görs torde emellertid

inte behöva inverka menligt på enskildas och företagens möjligheter att

tillvarata sina rättigheter inför EFTA-domstolen.

 Således anger artikel 6 a att de tidsfrister som anges i artikel 36 tredje

stycket och artikel 37 andra stycket skall begränsas från två månader till en

månad.

 Detta innebär t.ex. att ett företag som avser att överklaga ett beslut från

EFTA:s övervakningsmyndighet som fattats efter anslutningsfördragets

ikraftträdande och som rör förhållanden som inträffat före anslutningsavtalets

ikraftträdande, måste överklaga beslutet till EFTA-domstolen inom en månad från

dagen då åtgärden offentliggjorts eller delgivits klaganden, eller om så inte

skett, från den dag då denne fick kännedom om åtgärden, allt efter

omständigheterna (jfr artikel 36 i övervakningsavtalet).

 I artikel 6 b begränsas tidsfristen för bl.a. EFTA-länderna, EFTA:s

övervakningsmyndighet, och kommissionen att inkomma med inlagor och skriftliga

synpunkter i ärenden som anhängiggjorts vid EFTA-domstolen (jfr artikel 20 i

EFTA-domstolens stadga som finns intagen i protokoll 5 till

övervakningsavtalet). Från att tidigare ha varit två månader begränsas

tidsfristen för att inkomma med inlagor etc. till en månad.

 Slutligen uppmanas domstolen i artikel 6 c att begränsa de tidsfrister som

finns angivna i domstolens rättegångsregler. Domstolen måste emellertid i sådana

fall beakta grundläggande processuella krav, dvs. tidsfrister kan inte sättas så

korta att det inte är möjligt att utnyttja de processuella rättigheter som finns

i domstolens rättegångsregler. Ett beslut av EFTA-domstolen att i vissa fall

begränsa dessa tidsfrister behöver inte underställas EFTA-länderna för

godkännande, vilket normalt krävs enligt artikel 43 i övergångsavtalet.

Artikel 7

Som framgår av ovan nämnda bestämmelser i övergångsavtalet är syftet med avtalet

att efter en övergångstid en gång för alla avsluta ärenden som berör

förhållanden som inträffat under tiden före anslutningsfördragets

ikraftträdande. Mot denna bakgrund sätter artikel 7 en tidsgräns för

EFTA-domstolen inom vilken domstolen måsta avsluta dem. Artikel 7 föreskriver

således att EFTA-domstolen skall avsluta alla anhängiggjorda ärenden enligt

övergångsavtalet inom sex månader från anslutningsfördragets ikraftträdande.

Parterna i övergångsavtalet kan emellertid i samförstånd förlänga

sexmånadersperioden med ytterligare max sex månader.

 Med tanke på denna tidsfrist, kan det förväntas att EFTA-domstolen kommer att

begränsa de nu angivna tidsfristerna.

Artikel 8

I artikel 13 i EFTA-domstolens stadga (intagen i protokoll 5 till

övervakningsavtalet) föreskrivs att domarna och justitiesekreteraren är skyldiga

att vara bosatta där domstolen har sitt säte, dvs. i Geneve.

 Artikel 8 anger emellertid att nämnda bestämmelse inte skall tillämpas på

domare i EFTA-domstolen som tjänstgör enligt övergångsavtalet.

Slutbestämmelser

I artikel 9 finns bestämmelser om övergångsavtalets ikraftträdande m.m. Där

anges att övergångsavtalet upprättas i ett original på engelska, finska,

isländska, norska, svenska och tyska. Var och en av dessa texter skall ha lika

giltighet.

 Ratifikation skall ske i enlighet med avtalsparternas respektive

konstitutionella krav. Övergångsavtalet skall deponeras hos den svenska

regeringen som skall överlämna till de avtalsslutande parterna bestyrkta kopior

av avtalet och underrätta avtalsparterna om deponerade ratifikationsinstrument.

 Artikel 9 anger vidare att övergångsavtalet träder i kraft för Finland,

Island, Norge, Sverige och Österrike samma dag som anslutningsfördraget träder i

kraft under förutsättning att dessa stater har deponerat sina

ratifikationsinstrument före den dagen. Om detta datum överskrids utan att

erforderliga ratifikationer deponerats, skall avtalet träda i kraft den första

dagen i månaden som följer efter den sista depositionen. Skulle emellertid den

sista depositionen göras mindre än 15 dagar före den påföljande månaden, skall

avtalet träda i kraft den första dagen i den andra månaden som följer på den

sista depositionen.

 Liechtenstein kan ansluta sig till övergångsavtalet samma dag som övriga

avtalsparter under förutsättning att EES-avtalet och övervakningsavtalet har

trätt i kraft för Liechtenstein och att Liechtenstein deponerat sitt

anslutningsinstrument beträffande övergångsavtalet. Efter den dagen kan

Liechtenstein ansluta sig till övergångsavtalet den första dagen i den månad som

följer efter Liechtensteins deposition under förutsättning att EES-avtalet och

övervakningsavtalet då har trätt i kraft för Liechtenstein.

6 Godkännande av övergångsavtalet

Regeringens förslag: Riksdagen godkänner

övergångsavtalet.

Skälen för regeringens förslag: Övergångsavtalet är en överenskommelse mellan

EFTA-länderna i EES utom Liechtenstein. Det avser att reglera de institutionella

förhållandena på EFTA-sidan som rör EES om ett eller flera EFTA-länder ansluter

sig till EU. Avtalet kan också sägas övergångsvis ersätta övervakningsavtalet

som ju upphör att gälla för de EFTA-länder som blir medlemmar i EU. Genom det

nya övergångsavtalet åstadkoms i första hand två saker. Dels utgör avtalet ett

instrument för EFTA-länderna i EES att uppfylla sina förpliktelser enligt

anslutningsfördraget. Dels ges institutionerna på EFTA-sidan - EFTA:s

övervakningsmyndighet och EFTA-domstolen - en möjlighet att slutföra ärenden

enligt EES-avtalet som inte kommer att behandlas inom EU. Från allmänna

rättssäkerhetssynpunkter är detta väsentligt. Så långt det varit möjligt har nu

klargjorts på vilket sätt och i vilken utsträckning ärenden enligt EES-avtalet

kommer att behandlas av de internationella organen. Riksdagen bör godkänna

avtalet. Eftersom avtalet gäller såväl länder som ansluter sig till EU som

kvarvarande länder på EFTA-sidan, bör godkännande ske oavsett om Sverige blir

medlem i EU eller ej.

7 Lagstiftningsfrågor

Regeringens förslag: Övergångsavtalet inkorpore-

ras i svensk rätt genom en särskild lag, lagen om

övergångsbestämmelser för en period efter vissa

EFTA-staters anslutning till Europeiska unionen.

I övergångsbestämmelsen till lagen med anledning av

Sveriges anslutning till EU införs en hänvisning

till denna lag.

Skälen för regeringens förslag: På samma sätt som vid EES- och EFTA-avtalens

införlivande med svensk rätt, bör också övergångsavtalet införlivas med svensk

rätt genom inkorporering. Övergångsavtalet utgör ju inte en del av den EG-rätt

som blir gällande i Sverige genom anslutningslagen utan kan närmast jämföras med

de avtal EFTA-länderna tidigare träffat sinsemellan med anledning av

EES-avtalet.

 I anslutningslagens ikraftträdandebestämmelse finns en övergångsregel som rör

EES-lagen. I den sägs att EES-lagen skall upphöra att gälla men fortsätta att

tillämpas på förhållanden som hänför sig till den tid under vilken lagen varit i

kraft med de undantag som följer av anslutningsfördraget. Att undantag gjorts

för anslutningsfördraget följer av att däri finns bestämmelser som gör EG-rätten

tillämplig på förhållanden som omfattas av EES-reglerna. Exempelvis övertar

kommissionen handläggningen av vissa ärenden trots att EFTA:s

övervakningsmyndighet också skulle varit behörig. EES-lagen skall med andra ord

inte tillämpas på vissa fall trots att de hänför sig till den tid lagen varit i

kraft.

 Genom övergångsavtalet kompletteras bestämmelserna i anslutningsfördraget så

att det i praktiken skall bli möjligt för organen på EFTA-sidan att medverka i

arrangemanget. Övergångsregeln i anslutningslagens ikraftträdandebestämmelse

behöver därför kompletteras så att undantag också görs för övergångsavtalets

bestämmelser i lagen om övergångsbestämmelser för en period efter vissa

EFTA-staters anslutning till Europeiska unionen. Det bör härvid noteras att utan

övergångsavtalet skulle den upphävda EES-lagens tillämpning på tidigare

förhållanden inte kunna åstadkommas när det gäller de särskilda

EFTA-institutionerna och deras uppgifter, eftersom Sverige då inte längre skulle

vara part i övervakningsavtalet.

 I övergångsavtalet finns ikraftträdandebestämmelser som innebär att avtalet

teoretiskt skulle kunna träda i kraft senare än den 1 januari 1995. Det bör

därför ankomma på regeringen att besluta om ikraftträdande av lagförslagen som

läggs fram i denna proposition.

 Skulle Sverige inte bli medlem av EU, krävs likväl att övergångsavtalet

inkorporeras i svensk rätt.

8 Kostnader

EFTA-institutionernas verksamhet bekostas av EFTA-länderna i EES. För budgetåret

1994/95 har i budgetpropositionen (prop. 1994/95:100) under anslaget B.5 EFTA

anslagits medel för finansiering av Sveriges del. Övergångsavtalet innebär

endast att detta anslag fortsätter att tas i anspråk även om Sverige skulle bli

medlem i EU under budgetåret.

Bilaga 1 Övergångsavtalet på engelska

AGREEMENT ON TRANSITIONAL ARRANGEMENTS FOR A PERIOD AFTER

THE ACCESSION OF CERTAIN EFTA STATES TO THE EUROPEAN UNION

THE REPUBLIC OF AUSTRIA,

THE REPUBLIC OF FINLAND,

THE REPUBLIC OF ICELAND,

THE KINGDOM OF NORWAY AND

THE KINGDOM OF SWEDEN,

HAVING REGARD to the Agreement on the European Economic Area, hereinafter

referred to as the EEA Agreement,

HAVING REGARD to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a

Surveillance Authority and a Court of Justice, hereinafter referred to as the

Surveillance and Court Agreement,

WHEREAS the Treaty concerning the accession of the Kingdom of Norway, the

Republic of Austria, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden to the

European Union, hereinafter referred to as the Accession Treaty, was signed at

Corfu on 24 June 1994,

WHEREAS it is necessary to provide for certain transitional arrangements

relating to the operation of the EFTA Surveillance Authority and the EFTA Court,

WHEREAS rights and obligations, in particular the rights of individuals and

economic operators, which have arisen in the framework of the EEA Agreement,

have to be safeguarded also after the accession of EFTA States to the European

Union,

NOTING that the present Agreement has effects on the rights and obligations of

individuals and economic operators from acceding EFTA States as well as from

non-acceding EFTA States and from third States,

HAVE DECIDED to conclude the following Agreement:

ARTICLE 1

1.The provisions of the Surveillance and Court Agreement shall, as modified by

the present Agreement, continue to apply for a transitional period after the

date of entry into force of the Accession Treaty for EFTA States acceding to the

European Union.

2.The present Agreement shall also apply for an EFTA State which does not accede

to the European Union in respect of cases in which the events giving rise to an

action occurred before accession.

 Nothing in the Surveillance and Court Agreement or the present Agreement shall

prevent such a State from deciding that the EFTA Surveillance Authority and the

EFTA Court shall operate, in respect of cases in which the events giving rise to

an action occurred after accession, in any composition and with the staffing

which that EFTA State deems appropriate.

 In case two or more EFTA States do not accede to the European Union the

decision referred to in the second sub-paragraph shall be taken by common accord

of the Governments of those States.

ARTICLE 2

The EFTA Surveillance Authority shall, as soon as possible after accession,

transmit to the European Commission any notification or information which has

been received from, or which relates to an acceding EFTA State in accordance

with the EEA Agreement and the Surveillance and Court Agreement, and which, had

the acceding State been a member of the European Union, would have been

submitted to the Commission.

ARTICLE 3

The EFTA Surveillance Authority shall, as soon as possible after accession,

transmit to the European Commission pending cases which, as a result of

accession, fall under the Commission''''s competence.

This applies to:

 - cases dealt with under Articles 53, 54, 57, 61 and 62 or 65 of the EEA

Agreement or Articles 1 or 2 of Protocol 25 to that Agreement including cases in

which the facts came to an end before the date of accession;

 - all other cases where the EFTA Surveillance Authority has been seized in the

framework of the surveillance procedure under the EEA Agreement.

ARTICLE 4

1. Without prejudice to Articles 2 and 3 the EFTA Surveillance Authority may,

after accession, only carry out those tasks which are related to its role in

proceedings before the EFTA Court.

2. However, the EFTA Surveillance Authority shall, during a period of three

months after accession, continue to be competent for cases in which the events

giving rise to an action occurred before accession and which do not, as a result

of accession, fall under the European Commission''''s competence.

ARTICLE 5

1. After accession, new proceedings may only be instituted before the EFTA Court

in cases in which the events giving rise to an action under the EEA Agreement or

the Surveillance and Court Agreement occurred before accession and an

application is lodged with the EFTA Court within three months after accession.

However, an action under Article 36 or 37 of the Surveillance and Court

Agreement may be brought within the time-limits provided for in Article 36,

third paragraph, and Article 37, second paragraph, of the Surveillance and Court

Agreement as modified by Article 6(a) of the present Agreement.

2. After accession, new proceedings based on Article 32 of the Surveillance and

Court Agreement may not be instituted before the EFTA Court.

ARTICLE 6

For the purposes of the present Agreement:

(a) the time-limits laid down in Article 36, third paragraph, and Article 37,

second paragraph, of the Surveillance and Court Agreement shall, after

accession, be one month;

(b) the time-limit laid down in Article 20 of Protocol 5 to the Surveillance and

Court Agreement shall, after accession, be one month;

(c) the EFTA Court is encouraged to shorten the procedural time-limits provided

for in its Rules of Procedure, either generally or with regard to individual

cases, taking due account of the basic procedural rights of the parties

concerned. The relevant decisions of the EFTA Court do not require approval by

the Governments of the EFTA States.

ARTICLE 7

The EFTA Court shall conclude all pending cases within six months after

accession. However, the Governments of the Parties to the present Agreement

may, by common accord to be reached at the latest seven weeks before the end of

these six months, extend this period by a period not exceeding six months.

ARTICLE 8

Article 13 of Protocol 5 to the Surveillance and Court Agreement shall not apply

to a judge of the EFTA Court acting under the present Agreement.

ARTICLE 9

1. This Agreement is drawn up in a single original in the English, Finnish,

German, Icelandic, Norwegian and Swedish languages, each of these texts being

equally authentic.

2. This Agreement shall be ratified by the Contracting Parties in accordance

with their respective constitutional requirements.

 It shall be deposited with the Government of Sweden which shall transmit

certified copies to all the other Contracting Parties.

 The instruments of ratification shall be deposited with the Government of

Sweden which shall notify all the other Contracting Parties.

3. This Agreement shall enter into force between the Republic of Austria, the

Republic of Finland, the Republic of Iceland, the Kingdom of Norway and the

Kingdom of Sweden on the same day as the Accession Treaty provided that they

have deposited their instruments of ratification before that day.

 After that date, this Agreement shall enter into force on the first day of the

month following the last deposit. If, however, such deposit is made less than

fifteen days before the beginning of the following month, this Agreement shall

not enter into force until the first day of the second month after the date of

such deposit.

4.The Principality of Liechtenstein may accede to this Agreement on the same

day, provided that by that day the EEA Agreement and the Surveillance and Court

Agreement have entered into force with regard to Liechtenstein and Liechtenstein

has deposited an instrument of accession to this Agreement. After that date,

Liechtenstein may accede to this Agreement on the first day of the month

following the deposit of an instrument of accession to this Agreement, provided

that the EEA Agreement and the Surveillance and Court Agreement have entered

into force with regard to Liechtenstein.

 The instrument of accession shall be deposited with the Government of Sweden

which shall notify all Contracting Parties.

IN WITNESS WHEREOF the undersigned plenipotentiaries, being duly authorised

thereto, have signed this Agreement.

DONE at Brussels, this 28th day of September 1994.

Bilaga 2 Övergångsavtalet på svenska

AVTAL

OM ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER FÖR EN PERIOD EFTER VISSA

EFTA-STATERS ANSLUTNING TILL EUROPEISKA UNIONEN

REPUBLIKEN FINLAND,

REPUBLIKEN ISLAND,

KONUNGARIKET NORGE,

KONUNGARIKET SVERIGE OCH

REPUBLIKEN ÖSTERRIKE

HAR ENATS OM FÖLJANDE

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat

EES-avtalet,

med beaktande av avtalet mellan EFTA-staterna om upprättandet av en

övervakningsmyndighet och en domstol, nedan kallat övervakningsavtalet, och

med beaktande av följande:

Fördraget om Konungariket Norges, Republiken Österrikes, Republiken Finlands och

Konungariket Sveriges anslutning till Europeiska unionen, nedan kallat

anslutningsfördraget, undertecknades på Korfu den 24 juni 1994.

Det är nödvändigt att fastställa vissa övergångsbestämmelser för verksamheten

hos EFTA:s övervakningsmyndighet och EFTA-domstolen.

Rättigheter och förpliktelser, särskilt rättigheter för enskilda och företag,

som har uppkommit inom ramen för EES-avtalet, måste garanteras även efter vissa

EFTA-staters anslutning till Europeiska unionen.

Det här avtalet påverkar rättigheterna och förpliktelserna för enskilda och

företag från såväl anslutande EFTA-stater som EFTA-stater som inte ansluter sig

och tredje land.

ARTIKEL 1

1. Bestämmelserna i övervakningsavtalet skall, i deras lydelse enligt det här

avtalet, fortsätta att gälla under en övergångsperiod efter den dag då

anslutningsfördraget träder i kraft för de EFTA-stater som ansluter sig till

Europeiska unionen.

2. Det här avtalet skall också gälla för en EFTA-stat som inte ansluter sig till

Europeiska unionen vad gäller ärenden där de händelser som givit upphov till ett

förfarande inträffade före anslutningen.

 En sådan stat skall inte, genom bestämmelser i övervakningsavtalet eller det

här avtalet, hindras från att besluta att EFTA:s övervakningsmyndighet och

EFTA-domstolen skall agera i ärenden där de händelser som givit upphov till ett

förfarande inträffade efter anslutningen, med vilken sammansättning som helst

och med den personal som EFTA-staten i fråga anser lämplig.

 Om två eller flera EFTA-stater inte ansluter sig till Europeiska unionen skall

det beslut som avses i andra stycket fattas i samförstånd av dessa staters

regeringar.

ARTIKEL 2

EFTA:s övervakningsmyndighet skall så snart som möjligt efter anslutningen, till

Europeiska kommissionen överlämna alla anmälningar och underrättelser som den

har mottagit från eller som gäller en anslutande EFTA-stat i enlighet med

EES-avtalet och övervakningsavtalet samt som, om den anslutande staten hade

varit medlem av Europeiska unionen, skulle ha getts in till kommissionen.

ARTIKEL 3

EFTA:s övervakningsmyndighet skall så snart som möjligt efter anslutningen, till

Europeiska kommissionen överlämna anhängiga ärenden som till följd av

anslutningen omfattas av kommissionens behörighet.

Detta gäller följande ärenden:

- Ärenden som handläggs enligt artiklarna 53, 54, 57, 61 och 62 eller 65 i

EES-avtalet eller artikel 1 eller 2 i protokoll 25 till det avtalet, inbegripet

ärenden där de faktiska omständigheterna inträffat före anslutningen.

- Alla andra ärenden som har väckts hos EFTA:s övervakningsmyndighet inom ramen

för övervakningsförfarandet enligt EES-avtalet.

ARTIKEL 4

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 2 och 3 får EFTA:s

övervakningsmyndighet efter anslutningen endast utföra de uppgifter som hänger

samman med dess roll i förfaranden inför EFTA-domstolen.

2. EFTA:s övervakningsmyndighet skall emellertid, under tre månader efter

anslutningen, behålla sin behörighet vad gäller ärenden där de händelser som

givit upphov till ett förfarande inträffade före anslutningen och som inte till

följd av anslutningen omfattas av Europeiska kommissionens behörighet.

ARTIKEL 5

1. Efter anslutningen får nya förfaranden inledas inför EFTA-domstolen endast i

ärenden där de händelser som enligt EES-avtalet eller övervakningsavtalet givit

upphov till ett förfarande inträffade före anslutningen och där en ansökan

lämnas till EFTA-domstolen inom tre månader efter anslutningen. En talan enligt

artikel 36 eller 37 i övervakningsavtalet får emellertid väckas inom de

tidsfrister som anges i artikel 36 tredje stycket och artikel 37 andra stycket i

övervakningsavtalet, i dess lydelse enligt artikel 6 a i det här avtalet.

2. Efter anslutningen får nya förfaranden enligt artikel 32 i

övervakningsavtalet inte inledas inför EFTA-domstolen.

ARTIKEL 6

För det här avtalet gäller följande:

a) De tidsfrister som fastställs i artikel 36 tredje stycket och artikel 37

andra stycket i övervakningsavtalet skall efter anslutningen vara en månad.

b) Den tidsfrist som fastställs i artikel 20 i protokoll 5 till

övervakningsavtalet skall efter anslutningen vara en månad.

c) EFTA-domstolen uppmuntras att förkorta de processuella tidsfrister som

fastställts i dess rättegångsregler, antingen allmänt eller i enskilda ärenden,

med vederbörlig hänsyn till de berörda parternas grundläggande processuella

rättigheter. För de beslut som EFTA-domstolen fattar i detta avseende krävs

inget godkännande av EFTA-staternas regeringar.

ARTIKEL 7

EFTA-domstolen skall avsluta alla anhängiga ärenden inom sex månader efter

anslutningen. Regeringarna för parterna till det här avtalet får emellertid,

senast sju veckor före utgången av dessa sex månader, i samförstånd förlänga

denna period med högst sex månader.

ARTIKEL 8

Artikel 13 i protokoll 5 till övervakningsavtalet skall inte tillämpas på domare

i EFTA-domstolen som tjänstgör enligt det här avtalet.

ARTIKEL 9

1. Detta avtal är upprättat i ett enda original på engelska, finska, isländska,

norska, svenska och tyska, vilka samtliga texter är lika giltiga.

2. Detta avtal skall ratificeras av de avtalsslutande parterna i enlighet med

deras respektive konstitutionella krav.

 Det skall deponeras hos Sveriges regering, som skall överlämna bestyrkta

kopior till alla övriga avtalsslutande parter.

 Ratifikationsinstrumenten skall deponeras hos Sveriges regering som skall

anmäla detta till alla övriga avtalsslutande parter.

3. Detta avtal träder i kraft mellan Republiken Finland, Republiken Island,

Konungariket Norge, Konungariket Sverige och Republiken Österrike samma dag som

anslutningsfördraget, under förutsättning att dessa stater har deponerat sina

ratifikationsinstrument före den dagen.

Efter den dagen träder detta avtal i kraft den första dagen i månaden efter den

då den sista deponeringen gjordes. Om denna deponering görs senare än femton

dagar före påföljande månads början träder detta avtal emellertid i kraft först

den första dagen i den andra månaden efter den då deponeringen gjordes.

4. Furstendömet Liechtenstein kan ansluta sig till detta avtal samma dag, under

förutsättning att EES-avtalet och övervakningsavtalet senast den dagen har trätt

i kraft med avseende på Liechtenstein och att Liechtenstein har deponerat sitt

anslutningsinstrument avseende detta avtal. Efter den dagen kan Liechtenstein

ansluta sig till detta avtal den första dagen i månaden efter den då

Liechtensteins anslutningsinstrument avseende detta avtal har deponerats, under

förutsättning att EES-avtalet och övervakningsavtalet har trätt i kraft med

avseende på Liechtenstein.

 Anslutningsinstrumentet skall deponeras hos Sveriges regering som skall anmäla

detta till alla avtalsslutande parter.

TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.

Som skedde i Bryssel den 28 september 1994.

Bilaga 3 Artikel 172 i anslutningsakten

Artikel 172

1. Från dagen för anslutningen skall de nya medlemsstaterna säkerställa att

 kommissionen utan dröjsmål får alla relevanta anmälningar och underrättelser

 som före anslutningen har lämnats till EFTA:s övervakningsmyndighet eller

 Ständiga kommittén för EFTA-staterna enligt EES-avtalet. Det överlämnandet

 skall betraktas som en anmälan eller underrättelse till kommissionen vid

 tillämpningen av motsvarande gemenskapsbestämmelser.

2. Från dagen för anslutningen skall de nya medlemsstaterna säkerställa att

 sådana ärenden som omedelbart före anslutningen är anhängiga vid EFTA:s

 övervakningsmyndighet enligt artiklarna 53, 54, 57, 61, 62 eller 65 i

 EES-avtalet eller artikel 1 eller 2 i protokoll 25 till det avtalet, och som

 omfattas av kommissionens behörighet på grund av anslutningen - även ärenden

 där de faktiska omständigheterna inträffat före anslutningen - utan dröjsmål

 lämnas över till kommissionen för fortsatt handläggning enligt relevanta

 gemenskapsbestämmelser och med bibehållen rätt för intressenter att bli

 hörda.

3. Sådana ärenden hos kommissionen som är anhängiga enligt artikel 53 eller 54 i

 EES-avtalet eller artikel 1 eller 2 i protokoll 25 till det avtalet - här

 inbegrips även ärenden där de faktiska omständigheterna inträffat före

 anslutningen - och som på grund av anslutningen omfattas av artikel 85 eller

 86 i Romfördraget eller artikel 65 eller 66 i Parisfördraget, skall i

 fortsättningen handläggas av kommissionen med tillämpning av relevanta

 gemenskapsbestämmelser.

4. Sådana beslut om undantag i särskilda fall eller sådana icke-ingripandebesked

 enligt artikel 53 i EES-avtalet eller artikel 1 i protokoll 25 till det

 avtalet som EFTA:s övervakningsmyndighet eller kommissionen meddelat före

 anslutningen och som gäller fall som på grund av anslutningen omfattas av

 artikel 85 i Romfördraget eller artikel 65 i Parisfördraget skall i

 fortsättningen gälla som beslut enligt dessa artiklar i Romfördraget och

 Parisfördraget till dess att den tid går ut som anges i besluten eller till

 dess att kommissionen bestämmer något annat genom ett motiverat beslut i

 överensstämmelse med gemenskapsrättens grundläggande principer.

5. Alla beslut som EFTA:s övervakningsmyndighet före anslutningen har meddelat

 enligt artikel 61 i EES-avtalet och som gäller fall som på grund av

 anslutningen omfattas av artikel 92 i Romfördraget skall i fortsättningen

 gälla som beslut enligt artikel 92 i Romfördraget, om inte kommissionen

 beslutar något annat enligt artikel 93 i Romfördraget. Denna punkt skall inte

 gälla beslut enligt förfarandet i artikel 64 i EES-avtalet. Utan att det

 påverkar tillämpningen av punkt 2 skall statligt stöd, som en ny medlemsstat

 har beviljat under år 1994 och som den i strid med EES-avtalet eller

 arrangemang enligt det avtalet inte har anmält till EFTA:s

 övervakningsmyndighet eller som den har anmält dit men lämnat före det att

 EFTA:s övervakningsmyndighet fattat beslut i saken, skall inte anses som

 "förekommande" stöd i medlemsstaten i den mening som avses i Romfördragets

 artikel 93.1.

6. Från dagen för anslutningen skall de nya medlemsstaterna säkerställa att alla

 andra ärenden, som före anslutningen har väckts hos EFTA:s

 övervakningsmyndighet inom ramen för övervakningsförfarandet enligt

 EES-avtalet, utan dröjsmål lämnas över till kommissionen för fortsatt

 handläggning enligt relevanta gemenskapsbestämmelser och med bibehållen rätt

 för intressenter att bli hörda.

7. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4 och 5 skall de beslut som

 EFTA:s övervakningsmyndighet har fattat fortsätta att gälla efter

 anslutningen, om inte kommissionen bestämmer något annat genom ett motiverat

 beslut i överensstämmelse med gemenskapsrättens grundläggande principer.

Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 20 oktober 1994

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],

Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Uusman,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1994/95:36 Övergången från EES till EU - vissa

kompletterande bestämmelser.