Ekonomisk trygghet

vid arbetslöshet

13

Förslag till statsbudget för 1999

Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Lagförslag 7

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:238) om

arbetslöshetsförsäkring 7

3 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet 11

3.1 Omfattning 11

3.2 Utgiftsutvecklingen 11

3.3 Resultatbedömning 12

3.3.1 Effekter av de statliga insatserna 12

3.3.2 Regeringens slutsatser 13

3.4 Åtgärder utanför utgiftsområdet 13

4 Ersättning vid arbetslöshet 15

4.1 Anslag 15

A1 Bidrag till arbetslöshetsersättning 15

A2 Bidrag till lönegarantiersättning 18

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om ändring

i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring,

2. godkänner att högst 150 000 000 kronor av

ramanslaget A1 Bidrag till

arbetslöshetsersättning får användas under

budgetåret 1999 fram till och med den 30

september 1999 för försöksverksamhet med

friare användning av arbetslöshetsersättning,

3. för budgetåret 1999 anvisar anslagen under

utgiftsområdet 13 Ekonomisk trygghet vid

arbetslöshet enligt följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Bidrag till arbetslöshetsersättning

ramanslag

32 796 000

A2

Bidrag till lönegarantiersättning

ramanslag

993 000

Summa

 33 789 000

2 Lagförslag

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:238) om

arbetslöshetsförsäkring

Härigenom föreskrivs att 3 a, 6, 14, 17, 19 och 22 §§ lagen (1997:238) om

arbetslöshetsförsäkring skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 a §

Regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer får, såsom

försöksverksamhet under tiden den 1

juli 1997 den 31 december 1998,

besluta att personer som redan får

ersättning enligt denna lag skall

kunna få fortsatt ersättning enligt

lagen utan att villkoren i 9 §, med

undantag av tredje punkten, är

uppfyllda.

Regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer får, såsom

försöksverksamhet under tiden den 1

juli 1997 den 30 september 1999,

besluta att personer som redan får

ersättning enligt denna lag skall

kunna få fortsatt ersättning enligt

lagen utan att villkoren i 9 §, med

undantag av tredje punkten, är

uppfyllda.

6 §

Ersättning enligt grundförsäkringen lämnas till den som

 inte är medlem i en arbetslöshetskassa, eller

 är medlem i en arbetslöshetskassa men inte uppfyller de villkor som gäller

för rätt till en inkomstrelaterad ersättning.

Ersättningen lämnas tidigast den 1

juli det år den arbetslöse fyller 20 år.

Ersättningen lämnas tidigast den

dag den arbetslöse fyller 20 år.

14 §

Vid prövning av arbetsvillkoret bortses från utfört förvärvsarbete

1. som arbetsgivaren finansierat med stöd av

 förordningen (1997:1275) om anställningsstöd, eller

 förordningen (1987:411) om beredskapsarbete, eller

2. som bedrivits med stöd av

förordningen (1984:523) om bidrag

till arbetslösa m.fl. som startar egen

näringsverksamhet.

2. som bedrivits med stöd av

bestämmelserna om start av

näringsverksamhet enligt

förordningen (1998:000) om

arbetsmarknadspolitiska aktiviteter.

Detta gäller dock inte om den sökande när det i första stycket nämnda

arbetet påbörjades uppfyllde arbetsvillkoret med annat förvärvsarbete enligt

12 13 §§.

17 §

När ramtid skall bestämmas enligt 12 § räknas inte heller tid då den sökande

fått föräldrapenningförmån enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller

varit hindrad att arbeta på grund av

1. tjänstgöring enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt,

2. arbetsmarknadsutbildning,

2. en arbetsmarknadspolitisk

aktivitet enligt förordningen

(1998:000) om

arbetsmarknadspolitiska aktiviteter

med undantag av start av

näringsverksamhet,

3. yrkesinriktad rehabilitering,

4. utbildning för vilken

utbildningsbidrag lämnas enligt

förordningen (1996:1654) om

särskilt utbildningsbidrag, eller

5. deltagande i verksamhet där

ersättning enligt 3 a § har utgått, i

den mån tiden inte jämställs enligt

vad som följer av 19 §.

3. utbildning för vilken

utbildningsbidrag lämnas enligt

förordningen (1996:1654) om

särskilt utbildningsbidrag, eller

4. deltagande i verksamhet där

ersättning enligt 3 a § har utgått, i

den mån tiden inte jämställs enligt

vad som följer av 19 §.

19 §

För sökande som en gång har påbörjat en ersättningsperiod enligt denna lag

gäller följande. När det arbetsvillkor skall uppfyllas som skall ligga till

grund

för en ny ersättningsperiod skall med tid under vilken sökande enligt 12 14 §§

skall ha förvärvsarbetat jämställas den tid då de

1. deltagit i och, om inte särskilda

skäl hindrat det, fullföljt

arbetsmarknadsutbildning eller

yrkesinriktad rehabilitering för

vilken statligt utbildningsbidrag

lämnats,

1. deltagit i och, om inte särskilda

skäl hindrat det, fullföljt en

arbetsmarknadsutbildning eller

yrkesinriktad rehabilitering enligt

förordningen (1998:000) om

arbetsmarknadspolitiska aktiviteter,

för vilka statligt utbildningsbidrag

lämnats,

2. bedrivit näringsverksamhet som

avses i förordningen (1998:000) om

arbetsmarknadspolitiska aktiviteter,

eller

2. deltagit i och, om inte särskilda

skäl hindrat det, fullföljt utbildning

för vilken utbildningsbidrag lämnats

enligt förordningen (1996:1654) om

särskilt utbildningsbidrag,

3. deltagit i och, om inte särskilda

skäl hindrat det, fullföljt utbildning

för vilken utbildningsbidrag lämnats

enligt förordningen (1996:1654) om

särskilt utbildningsbidrag,

3. fullgjort tjänstgöring enligt

lagen (1994:1809) om

totalförsvarsplikt eller fått

föräldrapenningförmån enligt lagen

(1962:381) om allmän försäkring, i

båda fallen dock tillsammans högst 2

månader,

4. fullgjort tjänstgöring enligt

lagen (1994:1809) om

totalförsvarsplikt eller fått

föräldrapenningförmån enligt lagen

(1962:381) om allmän försäkring, i

båda fallen dock tillsammans högst 2

månader,

4. utfört förvärvsarbete som

arbetsgivaren finansierat med stöd av

förordningen (1997:1275) om

anställningsstöd, eller förordningen

(1987:411) om beredskapsarbete,

5. utfört förvärvsarbete som

arbetsgivaren finansierat med stöd av

förordningen (1997:1275) om

anställningsstöd, eller förordningen

(1987:411) om beredskapsarbete,

5. bedrivit egen näringsverksamhet

med stöd av förordningen (1984:523)

om bidrag till arbetslösa m.fl. som

startar egen näringsverksamhet, eller

6. fullföljt verksamhet där

ersättning enligt 3 a § utgått.

6. fullföljt verksamhet där

ersättning enligt 3 a § lämnats.

22 §

Ersättning lämnas under längst 300 dagar (ersättningsperiod). Om den

sökande har fyllt 57 år före ersättningsperiodens slut är perioden i stället 450

dagar.

I ersättningsperioden räknas inte

in dagar under vilka den sökande har

anvisats verksamhet för

arbetslivsutveckling, ett offentligt

tillfälligt arbete för äldre arbetslösa,

verksamhet enligt lagen om

kommuners ansvar för ungdomar

mellan 20 och 24 år eller verksamhet

där ersättning enligt 3 a § utgår i

enlighet med föreskrifter som har

meddelats av regeringen.

I ersättningsperioden räknas inte

in dagar under vilka den sökande har

anvisats ett offentligt tillfälligt arbete

för äldre arbetslösa, verksamhet

enligt lagen om kommuners ansvar

för ungdomar mellan 20 och 24 år

eller verksamhet där ersättning enligt

3 a § utgår i enlighet med föreskrifter

som har meddelats av regeringen.

Om den sökande omedelbart före inträdet i en arbetslöshetskassa har fått

ersättning från en annan arbetslöshetskassa, räknas ersättningsdagar i den

andra kassan in i ersättningsperioden.

Rätten till dagpenning upphör vid månadsskiftet före den månad

då den arbetslöse fyller 65 år.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999. I fråga om personer som har

anvisats verksamhet för arbetslivsutveckling före den 1 januari 1999 gäller 22 §

i sin äldre lydelse.

3 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet

3.1 Omfattning

Utgiftsområde 13 omfattar bidrag till

inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning samt

utgifter för grundbelopp och utjämningsbidrag

till arbetslöshetskassorna. Området omfattar

vidare en aktivare användning av

arbetslöshetsersättningen, offentliga tillfälliga

arbeten för äldre arbetslösa och ersättning till

personer som får tillfällig avgångsersättning eller

ersättning vid generationsväxling.

Arbetsmarknadsverket (AMV) är den

myndighet som i huvudsak svarar för

verksamheten under utgiftsområdet.

I utgiftsområdet ingår också utgifter för

lönegarantiersättning, vilken skall ersätta

arbetstagarnas lönefordringar vid arbetsgivarens

konkurs. Från anslaget som finansierar

lönegarantiersättning betalas vidare till och med

år 1998 avbetalningar till Riksgäldskontoret för

den skuld som kvarstår från lönegarantifonden.

Skulden skall avvecklas vid utgången av år 1998.

3.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 3.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor

Utfall

1997

Anslag

19981

Utgifts-

prognos

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

40 920

38 485

37 842

33 789

26 484

24 063

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för

budgetåret 1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Arbetslöshetsersättningen är en viktig del av den

aktiva arbetsmarknadspolitiken som skall

underlätta strukturomvandlingen. Ersättningen

kompenserar för förlorad arbetsinkomst under

en omställningsperiod vid ofrivillig arbetslöshet.

Lönegarantiersättningen ger ett löneskydd åt

arbetstagare vid arbetsgivares konkurs.

Arbetslöshetens omfattning är avgörande för

utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet. Vidare

påverkas utgifterna av reglerna för arbetslöshets

ersättningen. Därutöver har antalet personer som

berörs av företagskonkurser liksom

bestämmelserna för lönegarantiersättning

betydelse för hur mycket som betalas ut i

lönegarantiersättning.

Den höga arbetslösheten under 1990-talet har

inneburit mycket stora utbetalningar av

arbetslöshetsersättning. Totalt var i genomsnitt

342 000 personer per månad, eller 8,0 procent,

öppet arbetslösa under år 1997. Det första

halvåret 1998 har i genomsnitt 283 000 personer

per månad varit öppet arbetslösa. Det innebär en

öppen arbetslöshet på 6,7 procent av den totala

arbetskraften. Regeringens bedömning i den

reviderade finansplanen är att den öppna

arbetslösheten kommer att uppgå till i

genomsnitt 6,6 procent av arbetskraften under år

1998. Enligt regeringens bedömning kommer

den öppna arbetslösheten att fortsätta att sjunka

så att den vid utgången av år 2000 uppgår till

högst 4 procent av arbetskraften.

Tabell 3.2 Genomsnittligt antal arbetslösa respektive arbetslösa i procent av

arbetskraften

Antal arbetslösa

Arbetslöshet, procent

1996

1997

1997

1:a halvåret

1998

1:a halvåret

1996

1997

1997

1:a halvåret

1998

1:a halvåret

Kvinnor

155 000

154 000

160 000

121 000

7,5

7,5

7,9

6,0

Män

192 000

188 000

203 000

162 000

8,5

8,5

9,1

7,3

Totalt

347 000

342 000

363 000

283 000

8,1

8,0

8,5

6,7

Källa: Statistiska Centralbyrån

Den genomsnittliga utbetalade dagpenningen

från arbetslöshetsförsäkringen har ökat

successivt, framför allt sedan ersättningsnivåerna

höjdes under det andra halvåret 1997.

Sammantaget har emellertid utbetalningarna av

arbetslöshetsersättning minskat mellan år 1996

och år 1997 och väntas fortsätta att minska under

år 1998. Orsakerna är en lägre arbetslöshet samt

färre deltagare i de arbetsmarknadspolitiska

åtgärder vars utgifter täcks under utgiftsområdet.

Antalet konkursföretag som under budgetåret

1997 berördes av utbetalningar från

lönegarantiersättningen var knappt 10 900 och

antalet berörda arbetstagare var omkring 56 000.

Utbetalningarna av lönegarantiersättning har

stabiliserats kring drygt 1 miljard kronor per år.

Förändringar

Under år 1997 har kompensationsnivån i

arbetslöshetsförsäkringen höjts från 75 procent

till 80 procent från och med den 29 september

1997. Vidare har det kontanta

arbetsmarknadsstödet ersatts med ett

grundbelopp från och med den 1 januari 1998.

Grundbeloppet uppgår till 240 kronor per dag.

Den högsta ersättningsnivån för den

inkomstrelaterade ersättningen har höjts från 564

kronor per dag till 580 kronor per dag från och

med den 29 december 1997.

För att göra det möjligt att använda

arbetslöshetsersättningen på ett mer aktivt sätt

har riksdagen bemyndigat regeringen att i

begränsad omfattning besluta om att arbetslösa

skall kunna få arbetslöshetsersättning i andra

situationer än vid öppen arbetslöshet. Vidare

belastar utgifterna för resursarbete, som fram till

den 1 juli 1998 belastade utgiftsområdet, nu

utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv.

Förmånsrättskommittén (Ju 1996:02) utreder

vissa frågor om förmånsrätt vid konkurs m.m.

(dir. 1995:163). Genom tilläggsdirektiv (dir.

1997:82) har kommittén fått i uppdrag att bl. a.

analysera hur den minskning av statens

kostnader för lönegarantin på 300 miljoner

kronor per år, som riksdagen beslutat om, kan

genomföras.

Mål

Utgiftsområdet skall medverka till att underlätta

och stimulera omställning och därigenom öka

flexibiliteten på arbetsmarknaden.

Prioriteringar

Se avsnitt 3.3.2

3.3 Resultatbedömning

3.3.1 Effekter av de statliga insatserna

Arbetslöshetsersättningen ger en ekonomisk

trygghet till personer i arbetskraften. Detta

underlättar strukturomvandlingen och

arbetskraftens omställningsförmåga, vilket ökar

flexibiliteten på arbetsmarknaden. Ersättningen

medverkar vidare till att minska

inkomstklyftorna mellan dem som har arbete

och dem som saknar arbete och är därför även en

viktig del av fördelningspolitiken.

Flera av de arbetsmarknadspolitiska åtgärder

som finansieras med medel från utgiftsområdet

har bidragit till att begränsa arbetslöshetens

skadeverkningar genom att arbetslösa har

aktiverats och ökat sin kompetens. Därigenom

har långtidsarbetslöshet och utslagning från

arbetsmarknaden förhindrats. Vidare har ca

hälften av dem som lämnat resursarbete fått

arbete.

3.3.2 Regeringens slutsatser

Under en konjunkturuppgång är det av största

vikt att det är stor rörlighet på arbetsmarknaden

och att matchningen mellan lediga platser och

arbetssökande fungerar snabbt och effektivt. I

detta sammanhang har arbetslöshetsersättningen

stor betydelse som omställningsförsäkring. I ett

förbättrat konjunkturläge är det också viktigt att

kontrollen av att de arbetslösa är aktiva och står

till arbetsmarknadens förfogande fungerar. En

arbetsgrupp har tillsatts inom Regeringskansliet

för att tillse att kontrollfunktionen inom

arbetslöshetsförsäkringen effektiviseras.

Projektet skall i huvudsak bedrivas under hösten

1998.

Regeringen avser vidare att tillsätta en

utredning som skall få i uppdrag att se över

organisationen av tillsynen över

arbetslöshetsförsäkringen m.m.

Regeringen har tillsatt en arbetsgrupp inom

Regeringskansliet för att se över frågan om

indexering av lägsta och högsta

dagpenningbelopp. Arbetsgruppen skall redovisa

uppdraget den 15 januari 1999.

Regeringen har även tillsatt en särskild

utredare som skall utreda förekomsten av

deltidsarbeten och tillfälliga arbeten och bedöma

hur dessa anställningsformer kan komma att

utvecklas under de närmaste fem till tio åren.

Utifrån analysen skall utredaren överväga om

förändringar bör ske av reglerna om rätt till

arbetslöshetsersättning. Uppdraget skall

redovisas senast den 1 mars 1999 (dir. 1998:27).

3.4 Åtgärder utanför utgiftsområdet

En flexibel arbetsmarknad, med goda

möjligheter till omställning för både anställda

och arbetslösa, är en förutsättning för att målen

om en öppen arbetslöshet på högst fyra procent

vid utgången av år 2000 och full sysselsättning på

längre sikt skall kunna nås. Detta kräver insatser

inom flera politikområden. Regeringens

arbetsmarknadspolitik bidrar till att främst

arbetslösa kan utbilda sig, utveckla sin

kompetens och därigenom förbättra sin

anställbarhet. Vidare har regeringens

utbildningspolitik t.ex. genom kunskapslyftet

och regeringens näringspolitik såväl kortsiktiga

som långsiktiga positiva effekter på

arbetsmarknaden och arbetskraftens

omställningsförmåga.

Tabell 3.3 Utgiftsutvecklingen för de i utgiftsområde 13

ingående verksamheterna

Miljoner kronor

Utfall

1997

Anslag

19981

Utgifts-

prognos

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

40 920

38 485

37 842

33 789

26 484

24 063

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för

budgetåret 1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Hur stora resurser som avsätts för att finansiera

arbetslöshetsersättningen beror framför allt på

arbetslöshetens utveckling. Resursåtgången

beräknas för vart och ett av åren 1999 till och

med år 2001 bli högre än vad som beräknades i

den ekonomiska vårpropositionen 1998 (prop.

1997/98:150, yttr.1997/98:AU5y, bet.

1997/98:FiU20, rskr. 1997/98:318). Detta beror,

förutom på att ålderspensionsavgifter nu belastar

anslaget för bidrag till arbetslöshetsersättning,

bl.a. på att effekterna av de höjda

ersättningsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen

underskattats.

Anslagssparandet under utgiftsområdet för

budgetåret 1997 uppgick till sammanlagt 2 302

miljoner kronor, vilket har förts bort som

besparing. Därutöver har riksdagen på

tilläggsbudget för budgetåret 1998 beslutat att

dra in totalt

4 238 miljoner kronor från utgiftsområdet, varav

606 miljoner kronor förts upp under

utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv

för finansiering av åtgärden resursarbete.

Under år 1997 har ersättningsnivåerna i

arbetslöshetsförsäkringen höjts vilket ökar

utgifterna inom utgiftsområdet. Reformerna har

till största delen finansierats genom en höjning

av finansieringsavgiften till

arbetslöshetsförsäkringen. År 1998 beräknas

inkomsterna från finansieringsavgiften till ca 2,5

miljarder kronor.

De antaganden om den ekonomiska

utvecklingen och arbetslösheten som redovisas i

den reviderade finansplanen ligger till grund för

regeringens beräkning av de förväntade

utgifterna under utgiftsområdet.

4 Ersättning vid arbetslöshet

Verksamhetsområdet överensstämmer med det

tidigare beskrivna utgiftsområdet och regeringen

redovisar därför inte utvecklingen under

verksamhetsområdet.

4.1 Anslag

A1 Bidrag till

arbetslöshetsersättning

Tabell 4.1 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

38 927 377

Anslags-

sparande

2 301 957

1998

Anslag

36 443 000

1

Utgifts-

prognos

35 800 000

1999

Förslag

32 796 000

2000

Beräknat

25 607 000

2001

Beräknat

23 145 000

1 Varav - 4 238 334 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen

1998

Från anslaget Bidrag till arbetslöshetsersättning

utbetalades under budgetåret 1997 arbetslöshets

ersättning, kontant arbetsmarknadsstöd,

ersättning till deltagare i offentliga tillfälliga

arbeten för äldre arbetslösa (OTA), ersättning

till deltagare i resursarbete, tillfällig

avgångsersättning samt utjämningsbidrag.

Anslaget disponeras i huvudsak av

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS).

Hur arbetslösheten utvecklas är avgörande för

anslagets storlek. Utgifterna under anslaget

påverkas, förutom av konjunkturen, av hur

reglerna i arbetslöshetsförsäkringen utformas.

Detta gäller främst regler om ersättningsnivåer,

ersättningsperiodernas längd och villkoren för

kvalificering för rätt till arbetslöshetsersättning.

Under budgetåret 1997 utbetalades 38 927

miljoner kronor i bidrag till

arbetslöshetsersättning. Det var 4 839 miljoner

kronor mer än vad regeringen beräknade inför

budgetåret 1997. Orsaken till ökningen var

framför allt en högre arbetslöshet än vad

regeringen hade förutsett. Riksdagen beslutade, i

enlighet med regeringens förslag på

tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret

1997, att sammantaget tillföra anslaget 7 141

miljoner kronor.

Konjunkturuppgången under andra halvåret

1997 tillsammans med regeringens

utbildningssatsning, kunskapslyftet, och den

tillfälliga avgångsersättningen bidrog till att

arbetslösheten sjönk mer än väntat. Detta

medförde ett anslagssparande på sammanlagt 2

302 miljoner kronor som fördes bort från

anslaget som indragning av anslagsbelopp.

Under det första halvåret 1998 har 16 582

miljoner kronor utbetalats under anslaget.

Regeringen beräknar i den reviderade

finansplanen att i genomsnitt 282 000 personer

kommer att vara öppet arbetslösa under

budgetåret 1998. Det motsvarar ca 6,6 procent av

arbetskraften. I tilläggsbudget för statsbudgeten

för budgetåret 1998 beräknades anslaget till 36

443 miljoner kronor. Det är 4 238 miljoner

kronor mindre än vad som angavs i

budgetpropositionen för budgetåret 1998 (prop.

1997/98:1 utg. omr. 13). Riksdagen beslutade på

tilläggsbudget för statsbudgeten för budgetåret

1998 att dra in detta belopp från anslaget.

Regeringen beräknar nu att kostnaderna för

bidrag till arbetslöshetsersättning kommer att

uppgå till 35 800 miljoner kronor år 1998.

Statsbidrag till arbetslöshetskassor

Under budgetåret 1997 uppgick kostnaderna för

statsbidrag till arbetslöshetsförsäkringen till

36 648 miljoner kronor. Omkring 69 procent av

de arbetslösa år 1997 fick ersättning från

arbetslöshetsförsäkringen. Under det första

halvåret 1998 utbetalades 16 148 miljoner kronor

i statsbidrag till arbetslöshetskassor vilket

inkluderade kostnaderna för grundbeloppet, som

kan lämnas till dem som inte har rätt till

inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning.

KAS/grundbelopp

Till utgången av år 1997 kunde man få

arbetslöshetsersättning i form av kontant

arbetsmarknadsstöd (KAS). De som fick KAS

vid årsskiftet övergick i allmänhet till att få

grundbelopp från och med den 1 januari 1998.

Utgifterna för KAS var under budgetåret 1997

avsevärt mindre än för statsbidraget till

arbetslöshetsförsäkringen. Det beror dels på att

den genomsnittliga ersättningsnivån i KAS var

betydligt lägre jämfört med nivån i försäkringen,

dels på att betydligt färre personer fick KAS än

ersättning från arbetslöshetsförsäkringen.

Omkring 7 procent av de arbetslösa år 1997 fick

KAS. Under budgetåret 1997 uppgick

kostnaderna för KAS till 1 596 miljoner kronor.

Utbetalningarna av KAS blev mindre än

beräknat.

Utjämningsbidrag

Utjämningsbidrag och utjämningsavgift används

för att utjämna skillnaderna i nivån på

medlemsavgifterna i de olika

arbetslöshetskassorna. Arbetslöshetskassorna

betalar avgiften till staten och den går sedan

tillbaka till kassorna i form av utjämningsbidrag.

Kostnaderna för utjämningsbidraget uppgick

under budgetåret 1997 till 64 miljoner kronor.

Under budgetåret 1998 beräknas kostnaderna

för utjämningsbidraget till 66 miljoner kronor.

Aktivare användning av arbetslöshetsersättningen

Under budgetåret 1997 fick högst 500 miljoner

kronor disponeras av regeringen för olika projekt

som innebar en aktivare användning av

arbetslöshetsersättningen. För budgetåret 1998

är beloppet 1 000 miljoner kronor.

Regeringen har bemyndigat AMS att från och

med den 15 juni 1998 fatta beslut om

försöksverksamheten. Regeringens beslut att

initiera en regional försöksverksamhet i Skåne,

Dalarnas, Gävleborgs, Värmlands och Jämtlands

län innebär bl. a. att försökslänen själva får fatta

beslut om att använda högst 230 miljoner kronor

av det anvisade beloppet för budgetåret 1998 för

den aktivare användningen av

arbetslöshetsersättningen. Till och med den 14

juni 1998 hade regeringen fattat beslut om att 14

projekt med en aktivare användning av

ersättningen fick anordnas. Besluten omfattade

knappt 1 600 personer. Enligt de delrapporter

som regeringen erhållit från projektanordnarna

har bl.a. framkommit att starten av projekten av

olika anledningar försenats. INREGIA har på

regeringens uppdrag gått igenom samtliga

ansökningar som regeringen har fattat beslut om.

Rapporten visar bl.a. att i flera av projekten har

vissa samordningseffekter kunnat uppnås genom

en aktivare användning av

arbetslöshetsersättningen. Projekt har t.ex.

anordnats som innebär att deltagarna varvar

utbildnings- och praktikinsatser med

jobbsökaraktiviter och kontakter med

näringslivet. Regeringen avser att under

budgetåret 1999 initiera en utvärdering av

försöksverksamheten vad avser ökad

anställbarhet, placeringar efter deltagande i

projekt på den reguljära arbetsmarknaden och

eventuella undanträngnings och

inlåsningseffekter.

Under budgetåret 1997 utbetalades inga medel

för verksamheten. Hittills under budgetåret 1998

har beslut fattats som innebär att omkring 2 000

personer har kunnat delta i försöksverksamhet

med en aktivare användning av

arbetslöshetsersättningen.

Tillfällig avgångsersättning

Under budgetåret 1997 beviljades sammanlagt

knappt 18 900 personer tillfällig

avgångsersättning. Det var en relativt jämn

könsfördelning bland dem som beviljades

tillfällig avgångsersättning, drygt 9 000 var

kvinnor och 9 800 var män. Under budgetåret

1997 utbetalades 674 miljoner kronor i tillfällig

avgångsersättning till dem som hade rätt till

arbetslöshetsersättning och 6 miljoner kronor till

dem som hade rätt till KAS. Dessa belopp ingår i

det som redovisas under avsnitten statsbidrag till

arbetslöshetskassor och KAS/grundbelopp.

Under första halvåret 1998 har 1 071 miljoner

kronor utbetalats. Utbetalningarna görs från

arbetslöshetskassorna.

Generationsväxling

Möjligheten till generationsväxling infördes från

och med den 1 januari 1998. I slutet av augusti

1998 hade 352 personer beviljats ersättning enligt

reglerna för generationsväxling. Statistik över

könsfördelning förs inte vare sig för de avgående

eller de nyanställda. Under första halvåret 1998

hade 162 generationsväxlingsplatser anmälts till

arbetsförmedlingen. De vanligaste

yrkesområdena var vård och omsorg, kök och

restaurang samt kontor.

Under första halvåret 1998 betalades 3,2

miljoner kronor ut i

generationsväxlingsersättning samtidigt som

arbetsgivarna betalade in drygt

6 000 kronor i finansieringsbidrag. Då

arbetsgivaren erlägger finansieringsbidraget

månadsvis i efterskott medför detta en viss

eftersläpning av inbetalningarna.

Offentliga tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa

Den 1 november 1996 infördes genom lagen

(1996:870) om offentliga tillfälliga arbeten för

äldre arbetslösa och lagen (1996:986) om ändring

i lagen (1996:870) om offentliga tillfälliga

arbeten för äldre arbetslösa en ny

arbetsmarknadspolitisk åtgärd, offentliga

tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa (OTA).

Lagen är tidsbegränsad och upphör att gälla vid

utgången av december 1998. Antalet deltagare i

åtgärden har stigit kontinuerligt sedan starten.

Av AMS årsredovisning för budgetåret 1997

framgår att det genomsnittliga antalet deltagare

per månad varit drygt 5 000 personer. Under det

första halvåret 1998 har i genomsnitt 7 000

personer omfattats av denna åtgärd.

Fördelningen av platserna har varit relativt jämn

mellan könen. Kostnaden för OTA uppgick till

631 miljoner kronor, varav 12 miljoner kronor är

administrativa kostnader som belastar

utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv,

för budgetåret 1997 och till 430 miljoner kronor

första halvåret 1998. Enligt AMS har det funnits

vissa svårigheter att uppnå förväntad omfattning

på åtgärden. En orsak har varit kravet på att

anordnare och berörda arbetstagarorganisationer

skall vara överens om arbetsuppgifter samt antal

deltagare. Det har vidare varit svårt att finna

lämpliga arbetsplatser. I Statskontorets rapport

Offentliga tillfälliga arbeten (1997:9) redovisas

att en majoritet av besluten om OTA avser

verksamhet i kommuner eller föreningar. Av

utvärderingen framgår även att åtgärden sällan

leder till reguljära arbeten. En positiv effekt av

OTA är enligt Statskontoret att insatserna bidrar

till att bryta passivitet och förbättra

långtidsarbetslösas livssituation. Statskontoret

gör bedömningen att en avveckling av åtgärden i

dess nuvarande form bör övervägas. Regeringen

har därför under utgiftsområde 14

Arbetsmarknad och arbetsliv föreslagit att

åtgärden skall fasas ut under kommande

budgetår och att utgifterna från och med den 1

januari skall beräknas under under anslaget A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder.

Anslaget för bidrag till arbetslöshetsersättning

belastas från och med år 1999 med statlig ålders

pensionsavgift (se bilaga 3, vol. 1).

Tabell 4.2 Redovisning av statlig ålderspensionsavgift

Miljoner kronor

Totala utgifter

Bidrag till

arbetslöshets-

ersättning

Ålderspensions

avgift

1999

32 796

30 865

1 931

2000

25 607

24 100

1 507

2001

23 145

21 783

1 362

Regeringens överväganden

Aktivare användning av arbetslöshetsersättningen

år 1999

Försöksverksamheten med en aktivare

användning av arbetslöshetsersättningen får pågå

längst till och med den 31 december 1998.

Regeringen föreslår att försöksverksamheten får

förlängas till att gälla till och med den 30

september 1999. Möjligheten att få förlängning

av försöksverksamheten avser projekt som pågår

den 31 december 1998. Behovet av förlängning

skall prövas av AMS. Regeringen föreslår att

försöksverksamheten under budgetåret 1999 får

omfatta högst 150 miljoner kronor. Förslaget

föranleder en ändring i lagen (1997:238) om

arbetslöshetsförsäkring med innebörd att

verksamheten med aktivare användning av

arbetslöshetsersättningen får gälla till och med

den 30 september 1999. Förslaget påverkar inte

utgifterna under anslaget.

Ändrad åldersgräns för grundbeloppet i

arbetslöshetsförsäkringen

Riksdagen beslutade i samband med

behandlingen av propositionen En effektivare

arbetsmarknadspolitik m.m. (prop.1994/95:218,

bet. 1994/95:AU15, rskr. 1994/95:398) att

kommunerna skulle ges möjlighet att genom

överenskommelse med staten ta ett samlat ansvar

för arbetslösa ungdomar fram till och med den

30 juni det år de fyller 20 år. En följd av detta

beslut är att den tidigaste tidpunkten för att få

grundbelopp i arbetslöshetsförsäkringen är den 1

juli det år en person fyller 20 år. Riksdagen

beslutade på tilläggsbudget (prop. 1997/98:150,

bet. 1997/98:FiU27, rskr. 1997/98:317) för

budgetåret 1998 att åldersgränsen skulle ändras

för vissa arbetsmarknadspolitiska åtgärder från

den 1 juli det år personen fyller 20 år till den dag

personen fyller 20 år. Som en konsekvens av

denna ändring bör tidpunkten för när

grundbeloppet i arbetslöshetsförsäkringen kan

lämnas sättas till tidigast från och med den dag

personen fyller 20 år. Förslaget föranleder en

ändring i 6 § lagen (1997:238) om

arbetslöshetsförsäkring. Ändringen bör gälla från

och med den 1 januari 1999. Förslaget påverkar

inte utgifterna under anslaget.

Sammanfattande medelsberäkning

Vid medelsberäkningen för år 1999 har

regeringen tagit hänsyn till riksdagens beslut

med anledning av den ekonomiska

vårpropositionen (prop. 1997/98:150, bet.

1997/98:FiU20, rskr. 1997/98:318) samt

antaganden om den ekonomiska utvecklingen

enligt den reviderade finansplanen. Mot

bakgrund av detta föreslår regeringen att

riksdagen anvisar ett ramanslag om 32 796

miljoner kronor för budgetåret 1999. För år 2000

beräknar regeringen utgifterna under anslaget till

25 607 miljoner kronor och för år 2001 beräknas

utgifterna till 23 145 miljoner kronor.

A2 Bidrag till lönegarantiersättning

Tabell 4.3 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

1 992 287

Anslags-

sparande

93 763

1998

Anslag

2 042 022

Utgifts-

prognos

2 042 022

1999

Förslag

993 000

2000

Beräknat

877 000

2001

Beräknat

918 000

Från anslaget finansieras utbetalning av

ersättningar till arbetstagare för lönefordringar

vid konkurs i enlighet med lönegarantilagen

(1992:497). Vidare finansieras amorteringar till

Riksgäldskontoret för den skuld som kvarstår

från lönegarantifonden. Den kvarstående

skulden uppgick per den 31 december 1997 till 1

300 miljoner kronor och vid halvårsskiftet 1998

till drygt 900 miljoner kronor. Vidare betalas

från anslaget ersättningar till länsstyrelserna för

deras arbete med utbetalning av

lönegarantimedel. Kostnaderna för

lönegarantiersättning finansieras t.o.m.

budgetåret 1998 genom en särskild

lönegarantiavgift enligt lagen (1981:691) om

socialavgifter. Fr.o.m. den 1 januari 1999 slopas

den särskilda lönegarantiavgiften. I stället har

arbetsmarknadsavgiften inom socialavgifterna

höjts i motsvarande mån (prop. 1997/98:151, del

2, avsnitt 32).

Medel som återvinns ur konkurser inbetalas

till statens inkomsttitel 2812 Återbetalning av

lönegarantimedel.

Så länge skulden från lönegarantifonden

kvarstår styrs utgifterna på området av

avgiftsinkomsterna. Utgifterna vad gäller

lönegarantiersättningar styrs av antalet

konkurser, av hur många arbetstagare som

omfattas av konkurserna samt av de

bestämmelser som styr rätten till ersättning.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Utbetalningarna av ersättningar under

budgetåret 1997 uppgick till 1 252 miljoner

kronor. Antalet berörda konkursföretag var 10

878 och antalet berörda arbetstagare 56 013. Det

innebär en minskning med nästan 100 miljoner

kronor jämfört med år 1996 då 1 350 miljoner

kronor betalades ut som lönegarantiersättningar,

trots att antalet berörda företag och arbetstagare

ökat mellan åren. År 1996 omfattades 7 802

företag och 41 264 arbetstagare av lönegarantin.

Första halvåret 1998 har 585 miljoner kronor

utbetalats enligt reglerna om lönegaranti. Antalet

berörda företag uppgick till 4 181 och antalet

berörda arbetstagare till 21 850. För budgetåret

1998 beräknas utgifterna under anslaget uppgå

till 2 042 miljoner kronor, varav 1 160 miljoner

kronor för lönegarantiersättningar. Övriga

utgifter avser amorteringar av skulden hos

Riksgäldskontoret och administrativa kostnader.

År 1997 inbetalades 238 miljoner kronor, som

utgjorde återvunna medel från konkurser. Första

halvåret 1998 inbetalades 121 miljoner kronor.

Slutsatser

Som aviserades i 1998 års ekonomiska

vårproposition (prop. 1997/98:150) kommer

regeringen att besluta om en avveckling av den

återstående skulden för lönegarantifonden i

Riksgäldskontoret vid utgången av budgetåret

1998. Kostnader för räntor och amorteringar på

skulden lyfts av anslaget för

lönegarantiersättningar, som från och med

budgetåret 1999 endast belastas med utgifter för

lönegarantiersättningar samt vissa

administrationskostnader. Med detta kommer

prognosmetodiken vad gäller

lönegarantiersättningar att behöva utvecklas. Ett

sådant arbete pågår för närvarande i

Regeringskansliet.

Statskontoret har genomfört en förstudie av

statliga resursinsatser för kontroll av

transfereringar i syfte att belysa hur stora

resurser som avsätts för att kontrollera de statliga

transfereringarna. I rapporten påtalar

Statskontoret beträffande lönegarantin att ett

problem med handläggningen av garantin är, att

inte någon myndighet har till uppgift att

samordna hela proceduren kring rätten till

ersättning, statistikfrågor etc. Regeringen avser

att ta initiativ till att en översyn görs av hur

organisationen av lönegarantisystemet kan

förbättras.

Förmånsrättsskommittén (Ju 1996:02) skall

enligt sina direktiv (dir. 1995:163) överväga

bland annat hur reglerna om löneförmånsrätt

och lönegaranti bör ändras så att arbetstagarnas

skydd skall bli så heltäckande som möjligt, utan

att statens kostnader ökar. Kommittén har i

tilläggsdirektiv den 3 juli 1997 (dir. 1997:82)

även fått i uppdrag att utreda hur den minskning

av statens kostnader för lönegarantin på 300

miljoner kronor per år, som riksdagen beslutat

om, kan genomföras. Anslaget för budgetåret

1999 har med anledning av detta minskats med

en halvårseffekt av besparingen, det vill säga med

150 miljoner kronor.

För budgetåret 1999 föreslår regeringen 993

miljoner kronor för anslaget till bidrag till

lönegarantiersättning. Regeringen beräknar

anslaget till 877 miljoner kronor för år 2000 och

918 miljoner kronor för år 2001.

Arbetsmarknad och

arbetsliv

14

Förslag till statsbudget för 1999

Arbetsmarknad och arbetsliv

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 23

2 Lagförslag 25

2.1 Förslag till lag (1998:000) om arbetsmarknadspolitiska aktiviteter

25

2.2 Förslag till lag om fortsatt giltighet av lagen (1996:870) om offentliga

tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa 26

3 Arbetsmarknad och arbetsliv 27

3.1 Omfattning 27

3.2 Utgiftsutvecklingen 27

3.2.1 Tillståndet och utvecklingen inom området 29

3.2.2 De viktigaste statliga insatserna inom området 33

3.2.3 Effekter av statliga insatser 34

3.2.4 Regeringens slutsatser 34

3.3 Åtgärder utanför utgiftsområdet 35

4 Arbetsmarknad 37

4.1 Omfattning 37

4.2 Utgiftsutvecklingen 37

4.3 Resultatbedömning och slutsatser 39

4.4 Anslag 50

A 1 Arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader 50

A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder 53

A3 Särskilda åtgärder för arbetshandikappade 68

A 4 Europeiska socialfonden m.m. 72

A5 Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering 75

A 6 Vissa kostnader för införandet av en allmän och

sammanhållen arbetslöshetsförsäkring 76

5 Arbetsliv 79

5.1 Omfattning 79

5.2 Utgiftsutvecklingen 79

5.3 Resultatbedömning 80

5.4 Revisionens iakttagelser 83

B8 Arbetsdomstolen 98

B10 Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar 100

B12 Internationella avgifter 102

B13 Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell

läggning 103

6 Jämställdhet mellan kvinnor och män 105

6.1 Omfattning 105

6.2 Utgiftsutvecklingen 105

6.3 Resultatbedömning 106

6.4 Anslag 108

C 1 Jämställdhetsombudsmannen 108

C 2 Särskilda jämställdhetsåtgärder 109

C 3 Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet 110

7 Staten som arbetsgivare 111

7.1 Omfattning och ändamål 111

7.1.1 Resultatbedömning 112

7.1.2 Revisionens iakttagelser 112

7.2 Anslag 112

D1 Stabsuppgifter vid Arbetsgivar-verket 112

D2 Statliga tjänstepensioner m.m. 113

7.3 Arbetsgivarverket 113

BILAGA 1 117

BILAGA 2 125

5 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om

arbetsmarknadspolitiska aktiviteter,

2. antar regeringens förslag till lag om fortsatt

giltighet av lagen (1996:870) om offentliga

tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa,

3. godkänner att 14 500 000 kronor av

inflytande arbetsmarknadsavgifter enligt lagen

(1981:691) om socialavgifter får användas för

tillsynen av arbetslöshetsförsäkringen

(ramanslaget A1 Arbetsmarknadsverkets

förvaltningskostnader),

4. godkänner att högst 250 000 000 kronor av

medlen under ramanslaget A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder får

användas för tillfälliga personalförstärkningar

vid arbetsförmedlingar och

arbetsmarknadsinstitut under budgetåret

1999,

5. godkänner förslaget om utökat

personskadeskydd för deltagare i vissa

arbetsmarknadspolitiska åtgärder där

utbildningsbidrag lämnas (ramanslaget A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder),

6. godkänner att flyttningsbidrag till de övriga

nordiska länderna för dem som är eller

riskerar att bli arbetslösa införs i enlighet med

vad regeringen anför(anslaget A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder),

7. bemyndigar regeringen att under år 1999, i

fråga om ramanslaget A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder, besluta om

bidrag som inklusive tidigare åtaganden

innebär utgifter på högst 55 000 000 kronor

efter år 1999,

8. godkänner höjning av bidrag till

arbetsbiträde för egenföretagare med stora

kommunikationssvårigheter (ramanslaget A3

Särskilda åtgärder för arbetshandikappade),

9. bemyndigar regeringen att under budgetåret

1999, i fråga om ramanslaget A4 Europeiska

socialfonden m.m., besluta om åtaganden som

exklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst 1 600 000 000 kronor under åren

2000 och 2001,

10. bemyndigar regeringen att under

budgetåret 1999, i fråga om ramanslaget B3

Forskning, utveckling och utbildning m.m.,

besluta om för åtaganden, som inklusive

tidigare åtaganden medför utgifter under

perioden 2000-2003, som uppgår till högst 250

000 000 kronor,

11. bemyndigar regeringen att under

budgetåret 1999, i fråga om ramanslaget B5

Finansiering av forskning och utveckling inom

arbetslivsområdet, besluta om åtaganden, som

inklusive tidigare åtaganden medför utgifter

under perioden 2000-2004, som uppgår till

högst 420 000 000 kronor,

12. bemyndigar regeringen att träffa

överenskommelse med Finland och Norge om

verksamheten vid Stiftelsen Utbildning

Nordkalotten under åren 2000-2002 (anslaget

B11 Bidrag till Stiftelsen Utbildning

Nordkalotten),

13. för budgetåret 1999 anvisar anslagen under

utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv

enligt följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader

ramanslag

4 189 814

A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder

ramanslag

21 961 114

A3

Särskilda åtgärder för arbetshandikappade

ramanslag

6 655 092

A4

Europeiska socialfonden m.m.

ramanslag

1 840 484

A5

Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering

ramanslag

13 525

A6

Vissa kostnader för införandet av en allmän och sammanhållen

arbetslöshetsförsäkring

ramanslag

61 183

B1

Arbetarskyddsverket

ramanslag

376 133

B2

Arbetslivsinstitutet

ramanslag

145 733

B3

Forskning, utveckling och utbildning m.m.

ramanslag

295 780

B4

Rådet för arbetslivsforskning

ramanslag

26 463

B5

Finansiering av forskning och utveckling inom

arbetslivsområdet

ramanslag

216 831

B6

Bidrag till Samhall AB

ramanslag

4 262 419

B7

AmuGruppen AB

ramanslag

6 513

B8

Arbetsdomstolen

ramanslag

16 061

B9

Statens förlikningsmannaexpedition

ramanslag

2 402

B10

Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar

ramanslag

56

B11

Bidrag till Stiftelsen Utbildning Nordkalotten

obetecknat anslag

3 229

B12

Internationella avgifter

ramanslag

24 195

B13

Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell

läggning

ramanslag

1 000

C1

Jämställdhetsombudsmannen

ramanslag

16 235

C2

Särskilda jämställdhetsåtgärder

ramanslag

13 706

C3

Bidrag till kvinnoorganisationernas centrala verksamhet

obetecknat anslag

3 432

D1

Stabsuppgifter vid Arbetsgivarverket

ramanslag

3 000

D2

Statliga tjänstepensioner m.m.

ramanslag

8 140 000

Summa

48 274 400

6 Lagförslag

Regeringen har följande förslag till lagtext.

6.1 Förslag till lag (1998:000) om arbetsmarknadspolitiska

aktiviteter

Härigenom föreskrivs följande.

1 § Den som av länsarbetsnämnden anvisats en arbetsmarknadspolitisk

aktivitet enligt förordningen (1998:000) om arbetsmarknadspolitiska

aktiviteter, dock inte start av näringsverksamhet, skall inte anses som

arbetstagare när han eller hon deltar i verksamheten. När sådan verksamhet

bedrivs på en arbetsplats, skall deltagaren dock likställas med arbetstagare vid

tillämpning av följande regler i arbetsmiljölagen (1977:1160).

 2 kap. 1 9 §§ om arbetsmiljöns beskaffenhet,

 3 kap. 1 4 och 7 14 §§ om allmänna skyldigheter,

 4 kap. 1 4 och 8 10 §§ om bemyndiganden,

 7 kap. om tillsyn,

 8 kap. om påföljder, och

 9 kap. om överklagande.

Vad som i arbetsmiljölagen sägs om arbetsgivare skall gälla den som har

upplåtit en arbetsplats för arbetsmarknadspolitisk aktivitet.

2 § Regeringen får föreskriva att anordnare som tillhandahåller

arbetsmarknadspolitisk aktivitet i vissa fall skall betala finansieringsbidrag.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999, då lagen (1995:705) om

arbetsplatsintroduktion och lagen (1997:1266) om arbetslivsutveckling skall

upphöra att gälla. De upphävda lagarna gäller dock fortfarande i fråga om de

personer som har anvisats till verksamhet enligt förordningen (1995:711) om

arbetsplatsintroduktion och förordningen (1997:1277) om

arbetslivsutveckling.

6.2 Förslag till lag om fortsatt giltighet av lagen (1996:870)

om offentliga tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa

Härigenom föreskrivs att lagen (1996:870) om offentliga tillfälliga arbeten för

äldre arbetslösa som gäller till utgången av år 1998, skall fortsätta att gälla

till

utgången av år 2001

7 Arbetsmarknad och arbetsliv

7.1 Omfattning

Utgiftsområdet Arbetsmarknad och arbetsliv

omfattar utgifter för Arbetsmarknadsverkets

(AMV), Arbetarskyddsverkets,

Arbetslivsinstitutet, Rådet för

arbetslivsforskning, Institutet för

arbetsmarknadspolitisk utvärdering m.fl.

myndigheters förvaltning. Vidare omfattas

utgiftsområdet av utgifter för

arbetsmarknadspolitiska åtgärder, särskilda

åtgärder för arbetshandikappade, europeiska

socialfonden m.m. Samhall AB:s verksamhet,

jämställdhetspolitiska frågor och statliga

arbetsgivarfrågor. Inom området finns också

avgiftsfinansierad verksamhet, bl.a. inom AMV

rörande yrkesinriktad rehabilitering.

7.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 3.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor

Utfall

19972

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

19982

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

50 005

48 248

47 826

48 274

48 881

47 407

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 i

samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Utfall 1997 och utgiftsprognos 1998 inkluderar äldreanslag.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Under det senaste året har konjunkturen vuxit

sig allt starkare i Sverige. Detta har resulterat i en

ökad sysselsättning och minskad arbetslöshet.

Det förbättrade arbetsmarknadsläget har

inneburit en minskad arbetslöshet för samtliga

grupper. En viktig förklaring till den minskade

arbetslösheten är också regeringens omfattade

utbildningssatsning, kunskapslyftet. Många av de

som deltar i kunskapslyftet har varit borta från

den reguljära arbetsmarknaden under en lång tid

och har därmed varit eller riskerat att bli

långtidsarbetslösa.

Arbetsmarknadspolitiken har under de senaste

åren utsatts för stora påfrestningar till följd av

den höga arbetslösheten och den låga efterfrågan

på arbetskraft. Trots stora insatser från

arbetsförmedlingar och arbetsmarknadsinstitut

har många personer varit utan arbete under en

längre tid. Insatserna har emellertid bidragit till

den positiva utvecklingen på arbetsmarknaden

som vi nu ser. Antalet personer som är

långtidsarbetslösa har kontinuerligt minskat

sedan sommaren 1997, i takt med att efterfrågan

på arbetskraft har ökat. Även antalet

långtidsinskrivna följer samma utveckling. Detta

är en utveckling som skiljer sig från den vi har

sett i många andra europeiska länder, där

långtidsarbetslösheten i stor utsträckning har

tenderat att bita sig fast.

Förändringar

De senaste årens utveckling på arbetsmarknaden

har varit turbulent i många avseenden. Den

snabba tekniska utvecklingen samt en ökad

internationalisering är exempel på faktorer som

påverkat villkoren för dagens och morgondagens

arbetsmarknad. Samtidigt har den långa och

djupa lågkonjunkturen inneburit ett ökat tryck

på omställning inom svenskt näringsliv, men

också inom offentlig sektor. I arbetslivet ställs i

dag allt större krav på arbetsorganisationer med

hög anpassningsförmåga, men också på

arbetskraftens förmåga till omställning. De

anställda skall inte bara ha en bred kompetens

utan också snabbt kunna lära sig nya

arbetsuppgifter och ny teknik.

I denna föränderliga värld spelar

arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken en viktig

roll. Det är därför nödvändigt att

arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken anpassas

kontinuerligt till utvecklingen. Detta har bl.a.

tagit sig uttryck i ambitionen att finna nya

lösningar för att förändra

arbetsmarknadspolitiken samt den omläggning

av arbetsmarknadspolitiken mot en mer tillväxt-

främjande inriktning som påbörjades under år

1997 och som har fortsatt under år 1998.

Sverige deltar aktivt i EU:s gemensamma

arbete för att öka sysselsättningen och bekämpa

arbetslösheten. Inom ramen för detta arbete har

gemensamma sysselsättningsriktlinjer tagits fram

och en nationell handlingsplan för

sysselsättningspolitiken i respektive medlemsstat

utformats. Handlingsplanen visar vilken strategi

Sverige har valt för att öka sysselsättningen och

bekämpa arbetslösheten.

Mål

Regeringens övergripande mål är att halvera den

öppna arbetslösheten fram till slutet av år 2000.

Därefter är målet full sysselsättning. I takt med

att arbetslösheten sjunker föreslår regeringen att

det gamla arbetslöshetsmålet kompletteras med

ett nytt mål för sysselsättningen. Andelen

sysselsatta av befolkningen skall öka från 74

procent år 1997 till 80 procent år 2004.

Arbetsmarknads-, arbetslivs- och

jämställdhetspolitiken spelar en viktig roll i den

ekonomiska politiken och därmed för

möjligheten att nå regeringens övergripande mål.

Arbetsmarknadspolitikens uppgift är främst att

öka anpassningsförmågan på arbetsmarknaden.

Det skall ske genom ett effektivt

platsförmedlingsarbete som tillsammans med

främst kompetenshöjande insatser och övriga

åtgärder leder till en hög rörlighet på

arbetsmarknaden. Det bidrar till att

sysselsättningen kan öka och arbetslösheten

minska utan att det uppstår inflationsdrivande

flaskhalsar på arbetsmarknaden.

Arbetslivspolitiken skall verka för en god

arbetsmiljö och ett utvecklande arbetsliv som är

ett viktigt bidrag för skapande av nya jobb och

för att inte människor skall förslitas, skadas och

slås ut från arbetslivet. En central del i arbetslivet

och dess utveckling och därmed för samhällets

utveckling är jämställdhet mellan kvinnor och

män.

Målen inom utgiftsområdet Arbetsmarknad

och arbetsliv kan sammanfattas i att:

- hålla vakanstiderna nere för lediga platser,

- minska långtidsarbetslösheten,

- motverka långa tider utan reguljärt arbete,

- skapa ett säkert och utvecklande arbetsliv,

- uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män i

arbets- och samhällsliv.

Prioriteringar

I takt med att konjunkturen växer sig allt

starkare är det viktigt att

arbetsmarknadspolitiken blir än mer

tillväxtinriktad. De lediga platserna måste

tillsättas snabbt och effektivt och rörligheten på

arbetsmarknaden måste stimuleras för att främja

den starka tillväxtfas som vi nu befinner oss i,

utan att inflationsdrivande flaskhalsar och

bristsituationer uppstår. Den omställning av

arbetsmarknadspolitiken som påbörjades i slutet

av år 1997 och genomförs under år 1998 i syfte

att höja effektiviteten, måste fortsätta även under

år 1999. Den yrkesinriktade

arbetsmarknadsutbildningen måste prioriteras i

ökad utsträckning.

Arbetet med att motverka långa tider utan

reguljärt arbete samt att förhindra att individer

med en svag ställning på arbetsmarknaden,

däribland många invandrare och

funktionshindrade, slås ut från arbetsmarknaden

måste prioriteras. Arbetet med att bryta den

starkt könsuppdelade arbetsmarknaden måste

även fortsättningsvis prioriteras.

Arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken är

viktiga instrument för att förbättra

jämställdheten mellan kvinnor och män i

arbetslivet och därmed samhällslivet i övrigt.

Regeringen anser det vara angeläget att de som

arbetar deltid ofrivilligt skall få möjlighet att

arbeta den tid de önskar. Detta gäller inte minst

inom vård- och omsorgssektorn. Regeringen

anser vidare att det är viktigt att de personer som

deltar i arbetslivet får tillgång till

kompetensutveckling. Det gäller också äldre.

Österrike har som ordförandeland i EU, i

arbetet med 1999 års sysselsättningsriktlinjer,

valt att särskilt lyfta fram jämställdhetspolitiken.

Det är en prioritering som ligger väl i linje med

den svenska politiken. Vid det Europeiska rådets

möte i Cardiff i juni 1998 aviserades att Sverige

kommer att anordna en konferens om

jämställdhet under hösten 1998. Konferensen

anordnas i samarbete med Österrike och

kommer t.ex. att behandla frågor som lika lön

för likvärdigt arbete och hur kvinnors

förvärvsfrekvens påverkas av individbaserade

skatte- och bidragssystem. Vidare har Sverige

tillsammans med Storbritannien och Italien

föreslagit konkreta och praktiska förstärkningar

av skrivningarna om jämställdhet i EU:s

sysselsättningsriktlinjer.

7.2.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

Av följande tabell framgår några av de

antaganden som har gjorts för arbetsmarknaden

fram till och med år 1999.

Tabell 3.1 Antaganden

1996

1997

1998

1999

2000

BNP, fasta priser

1,3

1,8

3,0

3,0

3,2

Produktivitet

1,3

2,9

2,0

1,9

1,4

Antal arbetade timmar

0,1

-1,1

1,1

1,2

1,5

Medelarbetstid

0,7

-0,1

-0,2

-0,3

-0,2

Antal sysselsatta

-0,6

-1,0

1,3

1,5

1,8

Arbetskraft

-0,2

-1,1

-0,2

0,5

0,4

Öppen arbetslöshet, nivå

8,1

8,0

6,6

5,7

4,4

Personer i konjunkturberoende åtgärder, nivå

4,5

4,3

3,9

3,9

3,5

Källor: Konjunkturinstitutet, Statistiska centralbyrån och Finansdepartementet.

Sysselsättning

Arbetsmarknadsutvecklingen har under 1990-

talet varit dramatisk. Förändringarna har

påverkat kvinnor och män på olika vis. Den

svenska arbetsmarknaden är starkt

könsuppdelad, dvs. kvinnor och män har oftast

olika utbildning, arbetsvillkor och positioner i

arbetslivet. Under de inledande åren av detta

decennium minskade sysselsättningen mest för

männen då konjunkturnedgången främst

drabbade mansdominerande sektorer som

industrin och byggsektorn. Under senare delen

av 1990-talet har sysselsättningen minskat främst

inom den offentliga sektorn, vilket närmast

förklaras av stora besparingskrav inom denna

sektor.

Detta gör att kvinnorna i större utsträckning än

männen har berörts av sysselsättningsnedgången

de senaste åren. Sedan årsskiftet 1997/98 har

emellertid den totala sysselsättningen åter ökat -

en ökning med ca 60 000 personer. Uppgången

är jämnt fördelad mellan privat och offentlig

sektor och även jämnt fördelad mellan män och

kvinnor. Även antalet personer som deltar i

arbetskraften har ökat under det första halvåret

1998. Detta är en naturlig följd av att efterfrågan

på arbetskraft ökar.

Diagram 3.1 Antal sysselsatta män och kvinnor, 1000-tals

personer

Källa: SCB

Under inledningen av 1990-talet utgjorde antalet

tillfälliga anställningar drygt 400 000, vilket

motsvarade ca 10 procent av samtliga anställda.

Under hela 90-talet har de tidsbegränsade

anställningarna ökat stadigt. Ökningen har

fortsatt under det första halvåret 1998. Drygt 15

procent eller ca 520 000 personer av de anställda

har i dag en tidsbegränsad anställning. Det tycks

således finnas en trendmässig utveckling mot att

allt fler får en lösare förankring på

arbetsmarknaden. De flesta anställningar inleds

med en provanställning och övergår sedan i

många fall till en tillsvidare

anställning. Att de tidsbegränsade anställningar-

na ökar under inledningen av en

konjunkturuppgång är dock normalt. Det är

framförallt ungdomar som har tidsbegränsade

anställningar och för dessa är det ett sätt att

komma in och få en fast förankring på

arbetsmarknaden.

Även om antalet tidsbegränsade anställningar

har ökat mer för män än för kvinnor under 1990-

talet som helhet, är det alltjämt fler kvinnor än

män som innehar någon form av tidsbegränsade

anställningsavtal. För kvinnor innebär detta en

ökning från knappt 13 procent till knappt 17

procent under 1990-talet medan andelen

anställda män med tidsbegränsade kontrakt har

ökat från ca 7,5 procent till drygt 12 procent.

Tabell 3.2 Antalet sysselsatta fördelat efter näringsgren, 1000-tals personer

1995

1996

1997

1998:1

Jordbruk m.m.

124

115

109

102

Tillverkningsindustri m.m.

802

809

800

797

Byggnadsindustri

230

225

218

213

Privata tjänster

1 542

1 548

1 567

1 578

Kommunala myndigheter

1 094

1 071

1 034

1 041

Statliga myndigheter

192

192

189

188

Totalt

3 988

3 963

3 921

3 923

Källa: SCB.

Andelen som arbetar deltid i Sverige har under

större delen av 1990-talet uppgått till ca 24

procent av de anställda. Det finns emellertid

branscher där deltidsarbete är mer vanligt

förekommande. Inom den offentliga sektorn

arbetar drygt en tredjedel deltid vilket kan

jämföras med knappt 20 procent inom övriga

branscher. Det är framför allt kvinnor som

arbetar deltid. Kvinnor svarar för ca 80 procent

av allt deltidsarbete vilket förklaras av att det är

främst inom de kvinnodominerande branscherna

som deltidsarbete förekommer. Inom vård- och

omsorgssektorn arbetar totalt sett 44 procent

deltid. 47 procent av kvinnorna arbetar deltid

inom denna sektor. Utvecklingen av

deltidsarbete under 1990-talet tyder inte på att

andelen som arbetar deltid har ökat. Dock är det

fortfarande så att en stor andel av de anställda

inom den offentliga sektorn, i synnerhet inom

vård- och omsorgssektorn, arbetar deltid.

Arbetslöshet

Under inledningen av 1990-talet ökade

arbetslösheten mest för män som ett resultat av

den kraftigt minskade sysselsättningen inom

tillverknings- och byggnadsindustrin. Under

konjunkturuppgången åren 1994 och 1995

minskade dock arbetslösheten för män medan

arbetslösheten för kvinnor i stort var oförändrad.

Detta förklaras av att uppgången medförde en

ökad sysselsättning inom industrin.

Arbetslöshetsökningen bland kvinnor beror till

stor del på neddragningarna inom den offentliga

sektorn. Även de stora personalnedskärningarna

inom det kontorsadministrativa området har

bidragit till kvinnors ökade arbetslöshet. I slutet

av mars 1993 var skillnaden mellan mäns och

kvinnors arbetslöshet som störst, 3,3

procentenheter. Därefter närmade sig dock

kvinnornas arbetslöshet männens till följd av

fortsatta besparingar inom den offentliga

sektorn, företrädesvis inom kommunerna.

Samtidigt kunde män i större utsträckning ta del

av den konjunkturuppgång som inträffade under

åren 1994 och 1995.

Diagram 3.2 Öppet arbetslösa och personer i

konjunkturberoende åtgärder i förhållande till arbetskraften

Sedan sommaren 1997 har arbetslösheten

minskat kraftigt. För kvinnor var nedgången i

arbetslösheten under hösten 1997 främst en

effekt av kunskapslyftet medan män i större

utsräckning kunde ta del av

konjunkturuppgången. Under det första halvåret

1998 har arbetslösheten fortsatt att ligga på en

låg nivå jämfört med föregående år. I augusti

1998 uppgick den öppna arbetslösheten till 7,7

procent för kvinnor och 6,8 procent för män.

Detta innebär att arbetslösheten har minskat

med 1,4 procentenheter för män och 1,2

procentenheter för kvinnor sedan sommaren

1997.

För såväl unga kvinnor som unga män har den

senaste utvecklingen på arbetsmarknaden

inneburit en förbättring. Arbetslösheten bland

ungdomarna har minskat sedan årsskiftet

1996/97. I dag uppgår arbetslösheten bland unga

män till 12,4 procent och till 14,3 procent för

unga kvinnor. En förklaring till den positiva

utveckling under det senaste halvåret är en ökad

sysselsättning, främst i form av tidsbegränsade

anställningar.

Både antalet långtidsarbetslösa och antalet

långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingarna har

minskat kraftigt under innevarande budgetår.

Målet för AMV är att högst 75 000 personer i

genomsnitt under budgetåret får vara

långtidsarbetslösa och att högst 100 000 personer

i genomsnitt under budgetåret får vara

långtidsinskrivna. I slutet av augusti 1998 var 53

000 personer långtidsarbetslösa och 88 000

personer långtidsinskrivna. Orsaken till att

målen överträffats har

främst varit att regeringen har underskattat

kraften i konjunkturförbättringen. Bland

ungdomarna är minskningen av antalet

långtidsarbetslösa särskilt påtaglig under det

senaste året. Regeringens mål är att ingen

ungdom skall vara arbetslös i mer än 100 dagar

utan att få ett erbjudande om arbete eller

utbildning. I slutet av augusti 1998 var 5 800

ungdomar i åldern 18-24 år långtidsarbetslösa

och av dessa hade 2 900 inte fått något

erbjudande om arbete eller utbildning. Således

har AMS inte lyckats uppnå regeringens mål för

ungdomar.

För de utländska medborgarna i synnerhet

de utomnordiska medborgarna är

arbetsmarknadsläget besvärligt. Samtidigt som

många av de tidigare arbetskraftsinvandrarna har

förlorat sina arbeten under 1990-talet har många

av de nyanlända inte kunnat etablera sig på

arbetsmarknaden. Den senaste tidens ökade

arbetskraftsefterfrågan har emellertid medfört att

arbetslösheten också har minskat bland de

utländska medborgarna. Arbetslösheten bland de

utländska medborgarna uppgår i dag till knappt

21 procent vilket är en kraftig nedgång jämfört

med första halvåret 1997 då arbetslösheten

uppgick till drygt 25 procent.

Sysselsättningsgraden är dock fortfarande väldigt

låg bland de utländska medborgarna, ca 46

procent första halvåret 1998 jämfört med ca 44

procent första halvåret 1997.

EU:s sysselsättningsriktlinjer

I samband med 1998 års ekonomiska

vårproposition lämnade Sverige in en nationell

handlingsplan för sysselsättningen till EU-

kommissionen. Sveriges handlingsplan bygger,

liksom övriga medlemsländers, på de riktlinjer

för sysselsättning som antogs vid toppmötet om

sysselsättning i Luxemburg november 1997 och

av Europeiska rådet i december 1997. I

slutsatserna från toppmötet utvecklas också

synen på den procedur för samordning och

övervakning som Amsterdamfördraget och

sysselsättningsriktlinjerna innebär. Riktlinjerna

skall infogas i nationella handlingsplaner för

sysselsättningen som utarbetas av

medlemsstaterna i ett flerårigt perspektiv. En

första avstämmning av medlemsstaternas

handlingsplaner gjordes vid Europeiska rådets

möte i Cardiff i juni 1998. Därefter har

handlingsplanerna kompletterats men en

implementeringsrapport under sommaren 1998.

EU:s sysselsättningsriktlinjer är indelade i fyra

huvudområden; att förbättra anställbarheten, att

utveckla företagarandan, att uppmuntra

företagens och de anställdas anpassningsförmåga

och att stärka jämställdhetspolitiken. Inom varje

huvudområde finns ett antal riktlinjer som anger

vad länderna bör göra och i vissa fall finns

konkreta mål som länderna skall sträva efter att

uppnå. Sysselsättningsriktlinjerna, vars

inriktning Sverige aktivt har påverkat, ligger väl i

linje med den svenska arbetsmarknadspolitiken

och innebär framförallt att förhindra

långtidsarbetslöshet bland alla grupper i

samhället genom en ökad prioritering av

utbildning och aktiv arbetsmarknadspolitik för

att därigenom öka anställbarheten.

I tre fall anger riktlinjerna kvantitativa mål för

medlemsländernas sysselsättningspolitik. För det

första skall alla arbetslösa ungdomar erbjudas

arbete, åtgärd, utbildning eller någon annan

aktiverande insats inom 6 månader. För det

andra skall motsvarande erbjudas arbetslösa

vuxna inom 12 månader. Slutligen skall andelen

arbetslösa som deltar i aktiva

arbetsmarknadspolitiska åtgärder uppgå till

genomsnittet för de tre mest framgångsrika

länderna, vilket är 20 procent.

Sverige uppfyller väl de tre kvantitativa målen.

I flera fall är regeringens ambition mer

långtgående än vad riktlinjerna anger, bl. a. vad

gäller åtgärder för unga arbetslösa.

7.2.2 De viktigaste statliga insatserna

inom området

Arbets- och kompetenslinjen utgör hörnstenen i

den svenska arbetslivs- och

arbetsmarknadspolitiken. Aktiva insatser

prioriteras före passivt understöd för att främja

en snabb platstillsättning och motverka

långtidsarbetslöshet och utslagning från

arbetsmarknaden. Det innebär att de som har

svårigheter att få eller behålla ett arbete i första

hand skall erbjudas utbildning eller andra

kompetenshöjande insatser för att öka deras

anställbarhet. Dessa insatser tillsammans med en

effektiv platsförmedling motverkar

inflationsdrivande flaskhalsar och förbättrar

därmed arbetsmarknadens funktionssätt. Det är

även av stor betydelse att arbetslivet främjar

kompetensutveckling samt lika villkor för

kvinnor och män på arbetsmarknaden och i

arbetslivet. Jämställdhetspolitiken skall

genomsyra samtliga politikområden och

arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken är ett

viktigt instrument för att förbättra

jämställdheten mellan kvinnor och män i

arbetslivet och därmed samhällslivet i övrigt.

Arbetsmarknadspolitiken är ett centralt

instrument för att nå regeringens övergripande

mål om tillväxt, stabilitet och rättvis fördelning

och därmed för att nå de kortsiktiga målen om

halverad arbetslöshet och ökad sysselsättning

samt det långsiktiga målet om full sysselsättning.

Sverige befinner sig för närvarande i begynnelsen

av en högkonjunktur. Centrala uppgifter för

arbetsmarknadspolitiken är därför att snabbt och

effektivt tillsätta de lediga platserna och att i

största möjliga mån stimulera arbetskraftens

rörlighet i syfte att öka sysselsättningen samt

motverka inflationsdrivande flaskhalsar och

bristsituationer. De förändringar som ägt rum år

1997 och det som genomförs under år 1998

strävar till att höja effektiviteten inom

arbetsmarknadspolitiken. Detta sker dels genom

en fortsatt prioritering av utbildnings- och

kompetenshöjande insatser, dels genom en ökad

decentralisering av arbetsmarknadspolitiken och

av förstärkt verksamhetsuppföljning.

Arbetsmarknadspolitiken bör utvecklas så att

den också förenar miljö- och sysselsättningsmål

och samtidigt påskyndar omställningen till en

ekologisk hållbar utveckling.

Arbetslivspolitiken skall främja arbetslivets

utveckling med möjlighet till personlig

utveckling och arbete för den enskilde samt ökad

tillväxt och produktivitet genom ny teknik,

organisationsförändringar, kompetensutveckling

och en sund lönebildning. Den har till uppgift att

förebygga arbetsskador och ohälsa i arbetslivet

och därigenom motverka utslagning samt att

hjälpa människor tillbaka i arbete. En annan

viktig uppgift är att utveckla ny kunskap och att

föra kunskaper och erfarenheter vidare, så att

arbetsmiljöarbetet kan förbättras ytterligare.

Arbetslivspolitiken skall också motverka en

uppdelning av arbetslivet vad gäller arbetsvillkor,

bland annat de olika villkor som råder mellan

kvinnor och män på grund av den

könsuppdelade arbetsmarknaden och den

ojämna fördelningen av ansvaret för hem och

barn. Till arbetslivspolitiken hör också frågor om

arbetsrätt och arbetstider. Ett bra arbetsliv och

fungerande spelregler på arbetsmarknaden ökar

produktiviteten samt främjar ekonomisk tillväxt

och sysselsättning.

Jämställdhetspolitiken skall genomsyra alla

politikområden. Inom ramen för

jämställdhetspolitiken fortsätter arbetet med att

omfördela makt och inflytande mellan kvinnor

och män i samhället. Ett jämställdhetsperspektiv

skall genomsyra alla delar av regeringens politik.

Ett centralt mål för regeringens politik för arbete

och tillväxt är att det råder lika villkor för män

och kvinnor på arbetsmarknaden och i

arbetslivet.

Staten som arbetsgivare utgör en del av den

statliga förvaltningspolitiken. Området omfattar

främst hur staten som arbetsgivare behandlar

frågor om personal- och chefsförsörjning,

personalutveckling och personalrörlighet samt

löne- och anställningsfrågor.

Regeringen har i propositionen Statlig

förvaltning i medborgarnas tjänst (prop.

1997/98:136, bet. KU 1997/98:31, rskr.

1997/98:294) lagt fram riktlinjerna för

förvaltningspolitiken i stort. Regeringen

kommer bl.a. att ägna ökad uppmärksamhet åt

kompetens- och utbildningsfrågor i syfte att

stimulera myndigheternas kompetensförsörjning

och främja kvalitetsarbetet inom förvaltningen.

I enlighet med vad som sades i

budgetpropositionen för år 1998 (prop.

1997/98:1, Utg.omr. 14, s. 80 ff.) har

myndigheterna ålagts att inom ramen för

regeringens system för arbetsgivarpolitisk

uppföljning årligen redovisa sin

kompetensförsörjning och de mål som gäller för

denna. En samlad redovisning av innevarande års

arbetsgivarpolitiska uppföljning lämnas i den

reviderade finansplanen (prop. 1998/99:1 Vol. 1,

avsnitt 9).

Under maj 1998 träffade Arbetsgivarverket

ramavtal om löner m.m. för arbetstagare hos

staten (RALS 1998-2001) med de centrala

arbetstagarorganisationerna. En utförligare

beskrivning lämnas i den reviderade finansplanen

(Vol. 1, avsnitt 9).

I propositionen om den statliga

förvaltningspolitiken återges regeringens

chefspolicy (s. 51 ff.) där myndighetscheferna

ses som främsta målgrupp. Myndighetscheferna

förväntas i sin tur tillämpa regeringens policy på

underlydande chefer.

I propositionen har regeringen också uttalat

att den avser att se över regleringen av bisysslor

inom statsförvaltningen, främst avseende

skyldigheten att anmäla sådan syssla. Översynen

påbörjas under hösten.

7.2.3 Effekter av statliga insatser

Arbets- och kompetenslinjen har varit

vägledande för insatserna inom

arbetsmarknadspolitiken, vilket hittills också

visat sig ge positiva resultat. De lediga platserna

har tillsatts relativt snabbt. Flaskhalsar och

bristyrken har kunnat motverkas.

Arbetslösheten och långtidsarbetslösheten har

minskat kraftigt. Antalet sysselsatta och

arbetslösa arbetshandikappade och utländska

medborgare har förändrats på ungefär samma

sätt som för övriga. En bidragande orsak till

detta har också varit, förutom

konjunkturuppgången, regeringens

utbildningssatsning kunskapslyftet.

Grupper med en svagare anknytning till

arbetsmarknaden såsom ungdomar,

arbetshandikappade och invandrare har

prioriterats till de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna genom att de fått en större andel av

åtgärdsplatserna än vad de utgör av de arbetslösa.

Den stigande arbetslösheten bland kvinnor har

också motverkats genom att arbetslösa kvinnor

har fått en allt större del av de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.

För ungdomarna har långtidsarbetslösheten

under det senaste året minskat kraftigt, vilket

delvis är ett resultat av regeringens starkt uttalade

ambition att ingen ungdom skall vara arbetslös i

100 dagar eller mer utan att få ett erbjudande om

ett jobb eller utbildning.

De ökade medlen till JämO från och med

budgetåret 1997 har inneburit att JämO har

intensifierat sitt arbete bl.a. med att följa upp

arbetsgivares aktiva jämställdhetsarbete.

7.2.4 Regeringens slutsatser

För att uppnå regeringens mål om en ökad

sysselsättning och halverad arbetslöshet i slutet

av år 2000 är det viktigt att arbetsmarknads- och

arbetslivspolitiken än mer inriktas mot att främja

tillväxten i ekonomin. Viktiga instrument inom

arbetsmarknadspolitiken för att uppnå målen är

en fortsatt prioritering av en snabb tillsättning av

de lediga platserna samtidigt som de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna bör användas

mer strategiskt för att motverka flaskhalsar och

bekämpa långa tider utan reguljärt arbete. Den

inriktning som regeringen redan påbörjat med en

ökad satsning på yrkesinriktad

arbetsmarknadsutbildning framför

praktikåtgärder för att motverka bristyrken och

flaskhalsar bör fortsätta. Trots den förbättrade

arbetsmarknadssituationen bedömer regeringen

att det även under de närmaste åren kvarstår

behov av relativt omfattande

arbetsmarknadspolitiska insatser främst för att

erbjuda arbetslösa kompetenshöjande insatser

för att öka anställbarheten. Det är även viktigt att

i konjunkturuppgången rikta insatser mot redan

anställda för att motverka bristyrken samtidigt

som arbetslösa som ersätter dem som deltar i

olika kompetenshöjande insatser får en chans att

få den nödvändiga arbetslivserfarenhet som krävs

för att öka deras chanser till ett reguljärt arbete.

Det finns ett stort behova av ökad IT-kompetens

i hela samhället. Regeringen anser att det är

viktigt att IT-kompetensen inom den offentliga

sektorn breddas.

Inom arbetslivspolitiken har ansträngningar

fortlöpande gjorts för att fullfölja regeringens

ambition att förbättra förutsättningarna för att

åstadkomma moderna arbetsorganisationer i

arbetslivet. Dessa kännetecknas av delaktighet,

helhetsperspektiv, jämställdhet mellan kvinnor

och män, kompetensutveckling av de anställda

samt en god arbetsmiljö i övrigt med

förebyggande av fysiska och psykiska

hälsorisker. Regeringens uppfattning är att ett

säkert och utvecklande arbetsliv är en

förutsättning för det pågående arbetet med att

åstadkomma en ekologisk hållbar utveckling.

JämO skall främja jämställdhet mellan kvinnor

och män i arbetslivet och i samhället samt för att

se till att jämställdhetslagen följs. De ökade

medlen som har anvisats till JämO har inneburit

att JämO kunnat intensifiera sin verksamhet.

Det är dock för tidigt att göra en

helhetsbedömning av effekterna av

resursförstärkningen. JämO skall senast den 1

mars 1999 redovisa hur det ökade anslaget har

påverkat myndighetens verksamhet. Först

därefter kommer regeringen att göra en djupare

analys av verksamhetens inriktning och

omfattning.

7.3 Åtgärder utanför utgiftsområdet

Arbetsmarknadspolitiken är en integrerad del i

den ekonomiska politiken. Regeringens

utbildningssatsning kunskapslyftet anknyter i

högsta grad till arbets- och kompetenslinjen

inom arbetsmarknadspolitiken. Detta gäller även

de stöd som finns till ökat företagande och ökad

sysselsättning. De ökade statsbidragen till

kommunerna, en nivåhöjning med 20 miljarder

kronor år 2000 jämfört med år 1996, innebär

möjligheter för kommunerna att behålla och

utöka sin personalstyrka.

Utgiftsutvecklingen

Utfall

19972

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

19982

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Arbetsmarknad

32 855

34 529

33 517

34 721

35 347

33 765

Arbetsliv

5 745

5 584

5 632

5 377

5 417

5 433

Jämställdhet mellan kvinnor och män

20

31

35

33

34

34

Staten som arbetsgivare

8 161

8 104

8 004

8 143

8 083

8 175

Totalt för utgiftsområde 14

46 781

48 248

47 188

48 274

48 881

47 407

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 i samband med den ekonomiska vårpropositionen

2. Exklusive äldreanslag

8 Arbetsmarknad

8.1 Omfattning

Arbetsmarknadsverket (AMV) är den

myndighet som i huvudsak svarar för den

arbetsmarknadspolitiska verksamheten under

verksamhetsområdet. Utgifterna under

verksamhetsområdet avser därför till största

delen finansieringen av de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och AMV:s

förvaltningskostnader. Verksamhetsområdet

omfattar även utgifter för Europeiska

socialfonden, utgifter för Institutet för

arbetsmarknadspolitisk utvärdering samt utgifter

för vissa kostnader för införandet av en allmän

och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring. Inom

verksamhetsområdet finns även

avgiftsfinansierade verksamheter såsom

Arbetslivstjänster och Aske kursgård som inte

redovisas på statsbudgeten.

8.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 4.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor

Utfall

19971

Anslag

1998 2

Utgifts-

prognos

19983

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

32 855

34 529

33 517

34 721

35 347

33 765

1 I beloppet ingår ej 3,1 miljarder kronor för utgifter från det äldre anslaget

1995/96

X A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder

2 Varav anslaget A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder höjts med 606 miljoner

kronor på

tillägsbudget

3 I beloppet ingår ej 619 miljoner kronor för utgifter från det äldre

anslaget1995/96

X A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Vid utgången av år 1997 var ca 11 500 årsarbetare

anställda inom AMV, varav ca 9 500 på

arbetsförmedlingar och arbetsmarknadsinstitut.

Under budgetåret 1997 deltog i genomsnitt

drygt

197 000 personer per månad i

konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska

åtgärder som finansieras under

verksamhetsområdet samtidigt som drygt 51 000

personer var anställda med lönebidrag eller i

skyddad anställning hos offentliga arbetsgivare

(OSA). Under det första halvåret 1998

omfattade de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna

i genomsnitt 187 500 personer per månad och

antalet personer anställda med lönebidrag eller

OSA uppgick till drygt 54 000 personer.

Förändringar

Riksdagens beslut att AMV under budgetåren

1995/96 1998 skall spara 307 miljoner kronor på

AMS och länsarbetsnämndernas

förvaltningskostnader har genomförts och de

återstående omställningsarbetet fullföljs under

budgetåret 1998. Riksdagen beslutade med

anledning av förslag i budgetpropositionen för

budgetåret 1998 (prop. 1997/98:1, bet.

1997/98:AU1, rskr. 1997/98:125) att AMV får

använda totalt 850 miljoner kronor för tillfälliga

personalförstärkningar vid arbetsförmedlingar

och arbetsmarknadsinstitut, dvs. 150 miljoner

kronor mer än under budgetåret 1997.

Under åren 1997 och 1998 har det i takt med

konjunkturförbättringen skett en successiv

omläggning av politiken bort från

praktikåtgärder till mer tillväxtfrämjande

åtgärder såsom olika former av utbildning. Som

ett resultat av detta har bl.a. den yrkesinriktade

arbetsmarknadsutbildningen ökat och färre

personer deltagit i praktikåtgärder under det

första halvåret 1998 jämfört med motsvarande

period i fjol. Riksdagen beslutade vidare på

tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret

1998 om ett nationellt program för IT

utbildning (prop. 1997/98:1, yttr.

1997/98:AU3y, bet. 1997/98:FiU11, rskr.

1997/98:44) som skall pågå under 1998 och 1999.

En särskild satsning har påbörjats för att

minska arbetslösheten främst bland lågutbildade

ungdomar genom en utvecklingsgaranti som

tillsammans med kommunernas ansvar för unga

arbetslösa syftar till att ungdomar skall erbjudas

aktiva insatser inom 100 dagars arbetslöshet. Det

har även skett en sysselsättningssatsning inom

byggsektorn på grund av den mycket höga

arbetslösheten bland byggnadsarbetare. Detta

har skett bl.a. genom att arbetsmarknadspolitiska

resurser, främst i form av anställningsstöd,

riktats till byggprojekt inom de omfattande

satsningar regeringen tagit initiativ till inom

miljö- och energiområdet för ett ekologiskt

hållbart Sverige.

I regeringens strävan att förenkla reglerna

kring de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har

bl.a. åtgärderna beredskapsarbete,

rekryteringsstöd och utbildningsvikariat

sammanförts till en stödform, anställningsstöd.

Finansieringsbidraget har höjts för arbetsgivare

som anordnar arbetsplatsintroduktion för att

bl.a. motverka undanträngningseffekter. Av

samma skäl har också kraven på samråd med de

fackliga organisationerna skärpts innan någon

placeras i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Till

följd av att ersättningsnivåerna i

arbetslöshetsförsäkringen har höjts har även

utbildningsbidragets storlek för personer som

har rätt till arbetslöshetsersättning ökat i

motsvarande utsträckning.

Arbetslösa invandrare har fått en möjlighet till

ett förlängt starta-eget bidrag. För att bryta den

könsuppdelade arbetsmarknaden har även under

budgetåret 1998 avsatts 30 miljoner kronor till

särskilda brytprojekt. Ramen för otraditionella

insatser har ökat från 600 miljoner kronor under

budgetåret 1997 till 1 792 miljoner kronor under

år 1998 bl.a. för att göra det möjligt att öka det

lokala inflytandet i arbetsmarknadspolitiken. Av

detta belopp är 1 742 miljoner kronor beräknade

under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder

och 50 miljoner kronor under anslaget Särskilda

åtgärder för arbetshandikappade. Den utökade

ramen för otraditionella insatser är främst ett

resultat av regeringens beslut att initiera en

regional försöksverksamhet kring en offensiv

regional och lokal arbetsmarknadspolitik fram

till utgången av budgetåret 1999.

Försöksverksamheten pågår i Skåne, Dalarnas,

Gävleborgs, Värmlands och Jämtlands län. Den

innebär bl.a. att målet för omfattningen på de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har ersatts

med ett sysselsättningsmål och ett mål för den

totala obalansen på arbetsmarknaden i form av

andelen som är arbetslösa eller befinner sig i

någon arbetsmarknadspolitisk åtgärd, samt en

utökad ram för otraditionella insatser under

anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder.

Reglerna för de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna gäller dock för den pågående

försöksverksamheten utan undantag.

Prioriteringar

Under år 1999 skall den omläggning av

arbetsmarknadspolitiken mot en mer

tillväxtinriktad politik som påbörjats under det

senaste året fortsätta. Riksdagens beslut om en

regional näringspolitik och om ett program för

utarbetande av regionala tillväxtavtal bör kunna

resultera i förbättrad samordning av statens

resurser för tillväxt och sysselsättningsfrämjande

åtgärder. Arbetsmarknadspolitiken spelar en

viktig roll i detta sammanhang.

Antalet personer i olika yrkesinriktade

utbildningar skall hållas på en hög nivå samtidigt

som praktikåtgärderna skall fortsätta att minska.

Arbetsförmedlingens huvuduppgift är att snabbt

tillsätta lediga platser och motverka långa

arbetslöshetstider. Det sker främst genom en

effektiv platsförmedling med kompetenshöjande

insatser för att öka de arbetssökande

anställbarhet men också via olika åtgärder som

understryker arbetslöshetsförsäkringens roll som

en omställningsförsäkring. Därigenom kan

tillväxten och sysselsättningen öka och

arbetslösheten minska utan att inflationen tar

fart. Under år 1999 skall målen för

arbetsmarknadspolitiken och AMV vara att:

- hålla vakanstiderna nere för lediga platser,

- minska långtidsarbetslösheten,

- motverka långa tider utan reguljärt arbete.

8.3 Resultatbedömning och

slutsatser

Övergripande mål och verksamhetsmål budgetåren

1997 och 1998

För budgetåren 1997 och 1998 angavs tre

övergripande mål för AMV:

- hålla nere vakanstiderna för lediga platser,

- minska långtidsarbetslösheten,

- motverka långa tider utan arbete.

De övergripande målen har brutits ned till ett

antal verksamhetsmål. De kvantitativa

verksamhetsmålen och AMV:s resultat återfinns

i följande tabell.

Tabell 4.2 Kvantitativa verksamhetsmål för budgetåren 1997 och 1998

 Mål 1997

Resultat 1997

Mål 1998

Resultat första

halvåret 1998

Andel av de lediga platser som anmäls till

af som skall anvisas med lämplig sökande

88%

89%

90%

91%

Antal långtidsarbetslösa skall i

genomsnitt per månad inte överstiga

100 000

94 800

73 000

57 600

Alla långtidsarbetslösa ungdomar skall

erbjudas arbete eller åtgärd inom 100

dagar

Ej mål 1997

Ej mål 1997

0

2 600

Antal långtidsinskrivna skall i genomsnitt

per månad inte överstiga

120 000

118 900

100 000

97 400

Antal personer som deltar i

konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska åtgärder skall

inte överstiga

207 000

197 100

130 000*

124 300*

Antal arbetshandikappde som deltar i

konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska åtgärder skall

minst utgöra

26 000

27 000

17 000*

18 600*

Antal sysselsatta inom ramen för anslaget

Särskilda åtgärder för

arbetshandikappade skall minst utgöra

50 000

51 000

53 000

54 000

Målsättning för den genomsnittliga

bidragsnivån i lönebidrag

60%

59%

58%

60%

* Exklusive Skåne, Gävleborgs, Dalarnas, Jämtlands och Värmlands län som är

försökslän

AMV har uppnått samtliga verksamhetsmål med

undantag för den planerade omfattningen av de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna för

budgetåret 1997. Under första halvåret 1998 har

AMV inte uppnått verksamhetsmålen för den

planerade omfattningen av

arbetsmarknadspolitiska åtgärder, antalet

långtidsarbetslösa ungdomar och bidragsnivån

för lönebidrag.

Under budgetåret 1997 reviderades målen för

antalet långtidsarbetslösa och antalet

långtidsinskrivna arbetssökande. Revideringen av

verksamhetsmålen gjordes delvis på grund av

förändringar i AMV:s verksamhetsstatistik, men

huvudskälet var det försämrade

arbetsmarknadsläget under det första halvåret

1997. Förändringen av arbetslöshetsdefinitionen

i verksamhetsstatistiken får till följd att det

redovisade antalet arbetslösa ökar något

samtidigt som en större överensstämmelse med

SCB:s officiella arbetslöshetsstatistik uppnås.

Under budgetåret 1998 har målen för den

planerade omfattningen av

arbetsmarknadspolitiska åtgärder reviderats när

försöksverksamheten utökades till att omfatta

Skåne, Gävleborgs, Dalarnas, Jämtlands och

Värmlands län.

Under den senare delen av år 1997 ökade

platsinflödet vid arbetsförmedlingarna. Andelen

platser med anvisad lämplig sökande har ökat

fram till första halvåret 1998. De platser som inte

har fått lämpliga sökande anvisade återfinns

främst inom yrken med krav på relativt hög

utbildning i många fall eftergymnasial

utbildning eller krav på teoretisk

specialkompetens. I samband med att

platsinflödet ökade uppstod en tendens till att

vissa arbetsgivare hade svårigheter att rekrytera

efterfrågad arbetskraft. Det gällde främst lediga

platser med krav på högskoleutbildning inom

teknik och data, hälso- och sjukvård och

lärarplatser. AMV skall noggrant följa varje

tendens till flaskhalsar på arbetsmarknaden.

AMS redovisar varje månad utvecklingen till

Arbetsmarknadsdepartementet. AMS utarbetar

också i enlighet med regeringens uppdrag en ny

metod för att följa vakanstiderna för lediga

platser. Under hösten 1998 kommer AMS att

påbörja mätningar som bygger på intervjuer

med arbetsgivarna i syfte att mäta tiden från att

platsen anmälts till arbetsförmedlingen till att

arbetsgivaren anser att de fått förslag på sökande

för att kunna anställa. Även den kvalitativa

aspekten om arbetsgivaren är nöjd med

arbetsförmedlingens insatser kommer att mätas.

Härigenom bör det enligt regeringens

bedömning bli möjligt att på ett bättre sätt mäta

och följa vakanstidernas utveckling.

Under budgetåret 1998 skall de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna användas så

att de tillsammans med anvisning av lämpliga

sökande till de lediga platserna medverkar till att

bryta könsuppdelningen på arbetsmarknaden.

Resultatinformation inom de prioriterade

områdena

Ovan har regeringen redogjort för resultaten

under budgetåren 1997 och 1998 på en mera

övergripande nivå. Regeringen har som mål att

sökande som har särskilt svårt att hävda sig på

arbetsmarknaden skall prioriteras i den

arbetsmarknadspolitiska verksamheten. I det

följande ges en mera detaljerad beskrivning för

olika sökandegrupper och andra prioriterade

områden för budgetåret 1997 och första halvåret

1998. I tabellen nedan framgår i vilken

utsträckning olika grupper av arbetssökande har

fått ta del av de konjunkturberoende åtgärderna i

förhållande till hur stor andel de utgör av de

arbetslösa. Som framgår av tabellen är kvinnor,

ungdomar, arbetshandikappade samt

utomnordiska medborgare något

överrepresenterade bland dem som får åtgärder.

Det finns dock en tendens till att utomnordiska

medborgare prioriteras i allt mindre utsträckning

till åtgärder.

Tabell 4.3 Andel arbetslösa samt i åtgärd fördelat på kön

och ålder och bland prioriterade grupper (procent)

ARBETSLÖSA 1

ÅTGÄRDER

95/96

97

98 2

95/96

97

98 2

Kvinnor

46

46

44

46

48

49

Män

54

54

56

54

52

51

Totalt

100

100

100

100

100

100

55 år

9

9

9

6

4

4

25 54 år

68

70

73

66

69

70

20 24 år

19

18

15

23

20

19

18 19 år

4

3

2

5

7

6

Totalt

100

100

100

100

100

100

Arbets-

handikappade

9

10

10

14

15

15

Utomnordiska

medborgare

11

11

11

14

13

12

1 Enligt ny arbetslöshetsdefinition i AMV:s verksamhetsstatistik

2 Avser första halvåret 1998

Långtidsarbetslösa

Långtidsarbetslösheten ökade kraftigt i takt med

att arbetslösheten steg under

konjunkturnedgången i början av 1990 talet.

Under budgetåret 1997 har utvecklingen vänt

och långtidsarbetslösheten minskar både bland

män och kvinnor. Andelen långtidsarbetslösa av

samtliga arbetslösa uppgick till 20 procent under

det första halvåret 1998. Antalet

långtidsarbetslösa har minskat med 47 procent

bland kvinnor och med 44 procent bland män

första halvåret 1998 jämfört med ett år tidigare.

Diagram 4.1 Antal långtidsarbetslösa januari 1992 till juli

1998

De viktigaste förklaringarna till att

långtidsarbetslösheten har minskat under år 1997

är kunskapslyftet och möjligheten att få tillfällig

avgångsersättning samt de konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. De

långtidsarbetslösa utgjorde 36 procent av

samtliga arbetslösa som hade påbörjat en åtgärd.

Långtidsinskrivna

Personer som har varit inskrivna mer än två år på

arbetsförmedlingen och inte haft reguljärt arbete

räknas som långtidsinskrivna. Män är

överrepresenterade bland de långtidsinskrivna.

Det beror bl.a. på att kvinnor i större omfattning

har vikariat och timanställning. Åldersmässigt är

de långtidsinskivna relativt jämt fördelade över

alla åldrar, förutom i de allra yngsta åldrarna. De

grupper av arbetssökande som har den högsta

andelen långtidsinskrivna är arbetshandikappade

och personer med utomnordiskt medborgarskap.

De individuella handlingsplanerna har stor

betydelse för möjligheterna att snabbt hitta

lämpliga åtgärder som innebär att den

arbetssökande får ett reguljärt arbete. I

regleringsbrevet för AMV för budgetåret 1997

fastslogs att alla arbetssökande som var eller

riskerade att bli långtidsarbetslösa skall ha en

individuell handlingsplan. I slutet av juni 1997

hade 60 procent av de sökande som var eller

riskerade att bli långtidsarbetslösa en individuell

handlingsplan. Vid motsvarande tidpunkt år

1998 hade 91 procent av dessa sökande en

handlingsplan. Enligt de upprättade

handlingsplanerna har bl.a. 44 procent av

kvinnorna och 39 procent av männen behov av

att erhålla kompetenshöjande insatser.

Tabell 4.4 Antalet långtidsarbetslösa och långtidsinskrivna

och deras andel av arbetslösa respektive samtliga inskrivna

LÅNGTIDSARBETSLÖSA

LÅNGTIDS-

INSKRIVNA 2

1997

1998 1

1998

Antal

%

Antal

%

Antal

%

Kvinnor

40 071

24

23 104

18

39 460

18

Män

54 770

27

34 494

22

57 954

23

Totalt

94 841

26

57 597

20

97 414

20

55 år

14 445

44

9 785

37

9 807

24

25 54 år

61 864

24

39 532

19

82 041

24

20 24 år

17 401

27

7 921

18

5 550

7

18 19 år

1 132

10

360

6

16

0

Totalt

94 841

26

57 597

20

97 414

20

Arbets-

handikappade

12 699

35

8 178

28

22 020

39

Utomnordiska

medborgare

11 313

29

7 233

23

15 547

28

1 Avser första halvåret 1998

2 Arbetssökande som varit inskrivna vid förmedlingen i minst två år och som

under denna tid ej har haft ett reguljärt arbete

Ungdomar

Arbetsmarknadsläget för ungdomar är fortsatt

problematiskt, även om ungdomsarbetslösheten

har minskat under år 1997 jämfört med

föregående år. Ungdomar har generellt sett en

större chans än övriga grupper att få ett arbete

när konjunkturen vänder uppåt. De har dock

oftare tidsbegränsade anställningar och arbetar

oftare deltid. Andelen ungdomar i arbetskraften

har minskat kraftigt under 1990 talet. Mellan

åren 1990 och 1997 minskade

arbetskraftsdeltagandet för ungdomar mellan 20

och 24 år från 82 till 63 procent. Den främsta

förklaringen är att allt fler ungdomar studerar.

Under första halvåret 1998 har i genomsnitt

8 300 ungdomar per månad, varav 39 procent

kvinnor och 61 procent män, varit arbetslösa i

mer än 100 dagar. Detta utgör 17 procent av

samtliga arbetslösa ungdomar och 14 procent av

samtliga långtidsarbetslösa.

Långtidsarbetslösheten minskade kraftigt för

ungdomar, både antals och andelsmässigt,

mellan åren 1997 och 1998. Minskningen var

något större för unga kvinnor än för unga män.

De dominerande arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna för unga under år 1997 samt under

första halvåret 1998 var

arbetsmarknadsutbildning,

arbetsplatsintroduktion samt åtgärder inom

ramen för kommunernas ansvar för ungdomar.

Tabell 4.5 Genomsnittliga antalet ungdomar i de vanligaste

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna

1997

19981

Totalt

Andel

Totalt

Andel

 kv

 män

kv

 män

Kommunalt

ansvar 18 20 år

14 120

60

40

14 440

60

40

Arbetsplats-

introduktion

12 310

46

54

7 980

45

55

Arbetsmarknads-

utbildning

7 230

42

58

9 140

40

60

1Avser första halvåret 1998

Äldre

Andelen äldre som deltar i arbetslivet har

minskat kraftigt under 1900-talet men

sysselsättningsgraden är alltjämt mycket hög i ett

internationellt perspektiv. Arbetskraftens

medelålder kommer att stiga under de närmaste

tio åren till följd av att andelen i åldrarna 55 64

år ökar kraftigt. Under lågkonjunkturen under

1990 talet ökade genomsnittsåldern bland de

sysselsatta betydligt. Detta har inneburit att

andelen äldre på arbetsplatserna ökar vilket

medför att arbetsgivarna försöker rekrytera

yngre personer. En bidragande orsak är att äldre

har en allmänt lägre utbildningsnivå jämfört med

den yngre åldersgruppen och arbetsgivarna vill

rekrytera personer med ny och högre

kompetens. Det har blivit allt vanligare att äldre

lämnar arbetslivet före 65 års ålder. År 1997

förvärvsarbetade 39 procent av männen året

innan de fyllde 65 år jämfört med 28 procent av

kvinnorna.

Arbetslösheten för de äldre ligger lägre än

genomsnittet. Samtidigt har de äldre som

förlorat sitt arbete mycket svårt att åter komma

in på arbetsmarknaden. Det är viktigt att under

rådande konjunkturuppgång uppmärksamma de

äldres situation på arbetsmarknaden. Inom

ramen för Finlands ordförandeskap kommer den

finska regeringen sätta arbetsmarknadsfrågor för

de äldre i fokus. Den svenska regeringen

kommer att särskilt uppmärksamma de äldres

situation på arbetsmarknaden under FN:s äldreår

1999.

De äldre skall prioriteras i AMV:s verksamhet.

Under budgetåret 1997 var i genomsnitt per

månad knappt 33 000 personer i åldersgruppen

55-64 år öppet arbetslösa, varav drygt 19 000 var

män och ca 14 000 kvinnor. Den dominerande

arbetsmarknadpolitiska åtgärden för äldre var

under budgetåret 1997 arbetslivsutveckling

(ALU), där i genomsnitt 4 500 personer i

åldersgruppen deltog. Av dessa var 30 procent

kvinnor och 70 procent män. Den 1 november

1996 infördes en ny arbetsmarknadspolitisk

åtgärd under utgiftsområde 13 som enbart riktar

sig till äldre långtidsarbetslösa över 55 år,

Offentliga tillfälliga arbeten för äldre (OTA).

Det genomsnittliga antalet deltagare per

månad var under budgetåret 1997 drygt 5 000

personer. Under första halvåret 1998 ökade det

genomsnittliga antalet som omfattas av åtgärden

till ca 7 000 personer. Åtgärdsplatserna fördelade

sig relativt jämt mellan könen. Det successivt

förbättrade läget på arbetsmarknaden har lett till

att regeringen nu föreslår att åtgärden skall fasas

ut.

Arbetshandikappade

Den öppna arbetslösheten för

arbetshandikappade har minskat de två senaste

åren. Personer med arbetshandikapp har dock en

besvärlig situation på arbetsmarknaden oavsett

konjunkturläge. De arbetshandikappade riskerar

i större utsträckning att bli långtidsarbetslösa

eller långtidsinskrivna än övriga arbetssökande.

Personer med arbetshandikapp prioriterades till

de konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna under år 1997, liksom första halvåret

1998. De utgjorde 15 procent av deltagarna

samtidigt som deras andel av de öppet arbetslösa

utgjorde 10 procent.

AMV har uppfyllt de mål som rör

omfattningen av arbetsmarknadspolitiska

åtgärder för personer med arbetshandikapp år

1997 och första halvåret 1998, vilket framgår av

tabell 4.1. Personer med arbetshandikapp har fått

fler platser än målsättningen både i

konjunkturåtgärder och i särskilda åtgärder för

arbetshandikappade. Arbetshandikappade

kvinnor är dock något underrepresenterade i de

särskilda åtgärderna för arbetshandikappade

medan deras andel i de konjunkturberoende

åtgärderna motsvarar deras andel av de

arbetslösa.

Personer med funktionshinder som har fått en

konjunkturåtgärd har främst fått en anvisning till

arbetsmarknadsutbildning, arbetslivsutveckling,

arbetspraktik samt Ami.

Personer med arbetshandikapp får inte

arbetsmarknadsutbildning i högre omfattning än

andra grupper av arbetssökande. Av utredningen

Aktivt lönebidrag (SOU 1997:5) framgår att

varannan sökande med arbetshandikapp saknade

gymnasieutbildning, vilket kan jämföras med att

var fjärde sökande saknade gymnasieutbildning

av samtliga sökande i oktober 1996.

Av de arbetshandikappade som fått en

konjunkturberoende åtgärd hade i genomsnitt 24

procent ett arbete 90 dagar efter avslutad åtgärd

under första halvåret 1998. Det är en ökning med

sju procentenheter jämfört med budgetåret 1997.

Arbetshandikappade ungdomar

De arbetshandikappade ungdomarna utgjorde

drygt tre procent av alla kvarstående arbetslösa

ungdomar mellan 18 24 år under år 1997

respektive under första halvåret 1998. Av dessa

var 45 procent kvinnor och 55 procent män.

Dessa ungdomar fick sju procent av de

konjunkturberoende åtgärderna under samma

period. I genomsnitt var 2 600

arbetshandikappade ungdomar öppet arbetslösa

under år 1997, och under det första halvåret

uppgick de till i genomsnitt 1 700 personer.

Under år 1997 fick drygt 2 000

funktionshindrade ungdomar del av

verksamheten Unga Handikappade, som riktar

sig till funktionshindrade skolungdomar med

särskilda insatser från arbetsförmedlingen eller

arbetsmarknadsinstitut.

Tabell 4.6 Genomsnittliga antalet arbetslösa och arbetshandikappade i vissa

åtgärder

1997

1:a halvåret 1998

Tot

Kvinnor

Män

Tot

Kvinnor

Män

Öppet arbetslösa

36 100

46%

54%

28 900

45%

55%

Konjunkturåtgärd

27 900

46%

54%

27 800

47%

53%

Lönebidrag/OSA

51 100

37%

63%

54 000

37%

63%

Totalt vid af/ami1

115 500

42%

58%

109 000

42%

58%

1 I gruppen ingår samtliga arbetslösa med arbetshandikapp samt personer i

lönebidrag och OSA.

Utomnordiska medborgare

Antalet utomnordiska medborgare har ökat

under de senaste decennierna, samtidigt som

deras arbetskraftsdeltagande har minskat

betydligt. Andelen sysselsatta i befolkningen

bland de utomnordiska medborgarna har

halverats under 1990-talet från 66 procent år

1990 till 35 procent år 1997. Under samma

period har arbetslösheten bland de utomnordiska

medborgarna ökat från 5 till 33 procent. Det är

en ökning med 28 procentenheter sedan år 1990.

Arbetslösheten varierar mellan personer med

olika medborgarskap. Den högsta andelen

arbetslösa finns bland de afrikanska

medborgarna.

De utomnordiska medborgarnas andel av

åtgärdsplatserna har sjunkit under de senaste

åren. Utomnordiska medborgares andel av

åtgärdplatserna uppgår till 12 procent samtidigt

som deras andel av de arbetslösa uppgår till 11

procent. De vanligaste åtgärderna för

utomnordiska medborgare år 1997 var

arbetslivsutveckling (ALU),

arbetsplatsintroduktion (API) och

arbetsmarknadsutbildning.

Under det första halvåret 1998 har antalet

utomnordiska medborgare som är

långtidsarbetslösa minskat kraftigt. I genomsnitt

under år 1997 var drygt 12 000 utomnordiska

medborgare långtidsarbetslösa. Under det första

halvåret 1998 har det genomsnittliga antalet

minskat till

7 200. Den vanligaste orsaken till att

långtidsarbetslösheten bryts är en placering i en

arbetsmarknadspolitisk åtgärd.

Andelen utomnordiska medborgare som är

långtidsinskrivna och som inte haft arbete under

de senaste två åren uppgick till 28 procent under

det första halvåret 1998. Motsvarande andel för

samtliga arbetssökande var 20 procent.

AMV har tilldelats medel för tillfälliga

personalförstärkningar för att kvaliteten i

förmedlingsarbetet skall upprätthållas. Utsatta

bostadsområden har prioriterats vid fördelningen

av dessa medel.

För kvinnor med utomnordiskt

medborgarskap är situationen särskilt besvärlig.

Andelen sysselsatta kvinnor bland de

utomnordiska medborgarna uppgick år 1997 till

28 procent. Motsvarande siffra för män var drygt

42 procent. Riksdagen har gett regeringen

uppdraget att initiera en studie om

invandrarkvinnornas situation på

arbetsmarknaden. Regeringen har valt att särskilt

belysa de somaliska och irakiska kvinnornas

situation, vilka tillhör de grupper som har det

svårast att komma in på arbetsmarknaden.

Genom tillgänglig statistik kan situationen för

dessa grupper beskrivas utifrån t.ex. arbetslöshet

och sysselsättningsgrad. Som ett komplement till

detta har regeringen valt att beskriva deras

situationen utifrån djupintervjuer. Regeringen

avser att använda undersökningens resultat, som

nyligen presenterades i rapporten, "Somaliska

och irakiska kvinnor på svensk arbetsmarknad", i

bl.a. seminarier för att belysa

invandrarkvinnornas situation.

I rapporten framkommer att många av dessa

kvinnor lever mycket isolerat från det svenska

samhället och en majoritet tillhör inte

arbetskraften. Flera av kvinnorna har avbrutit sfi-

undervisningen av olika skäl. Dessa kvinnors

svaga ställning på den svenska arbetsmarknaden

har många orsaker. Särskilt de somaliska

kvinnorna tillhör de mest isolerade och

marginaliserade grupperna i samhället. Orsaken

till att denna situation har uppstått är många,

bl.a. låg utbildning, ett litet socialt kontaktnät, de

kom till Sverige under perioden då

arbetslösheten ökade samt anpassningsproblem

till ett helt annorlunda samhällssystem.

Regeringen anser att det är av största vikt att

de arbetsmarknadspolitiska insatserna används

på ett bra och effektivt sätt för att underlätta

integreringen i det svenska samhället och

arbetslivet utifrån individen och de lokala

förutsättningarna.

Åtgärder för arbetslösa i utsatta bostadsområden

Regeringen har föreslagit (prop.1997/98:165) att

lokala utvecklingsavtal bör tas fram för de mest

utsatta stadsdelarna i storstadsregionerna i syfte

att bryta den sociala, ekonomiska och etniska

segregationen i storstadsregionerna. Dessa avtal

bör innehålla lokalt framtagna mål, en

åtgärdsplan, en reglering av statliga och

kommunala åtaganden i respektive område.

Regeringen har vidare föreslagit (prop.

1997/98:165) att en storstadsdelegation som får

till uppgift att utveckla och samordna den

nationella storstadspolitiken tillsätts.

Storstadsdelegationen bör ansvara för

överläggningar med kommuner och andra

berörda aktörer om lokala utvecklingsavtal. För

att öka möjligheterna till samverkan bör medel

för otraditionella insatser inom

arbetsmarknadspolitiken kunna disponeras för

användning inom ramen för lokala

utvecklingsavtal.

Kommuner som omfattas av lokala

utvecklingsavtal bör kunna sluta avtal med

länsarbetsnämnd och försäkringskassan i länet

om lokal samverkan med utvecklingsprogram för

arbetslösa i de utsatta stadsdelarna. Regeringen

avser att tillkalla en särskild utredare för att

förbereda överläggningar om sådana avtal. I

uppdraget bör ingå att analysera vilka

utvecklingsmöjligheter som finns för förbättrad

samverkan mellan olika aktörer och

ersättningssystem.

Jämställdheten på arbetsmarknaden

Arbetslösheten bland män sjönk år 1997 vilket

medförde att årsgenomsnittet blev lika stort som

år 1996, dvs. 8,5 procent. Arbetslösheten bland

kvinnor ökade under de tre första kvartalen och

sjönk sedan markant under det sista kvartalet så

att årsgenomsnittet även här blev lika stort år

1997 som år 1996, dvs. 7,5 procent. Under det

första halvåret 1998 var kvinnors arbetslöshet 6,0

procent och mäns 7,3 procent. En viktig

förklaring till att arbetslösheten är lägre bland

kvinnor än bland män är att huvuddelen av dem

som påbörjat studier inom kunskapslyftet har

varit kvinnor.

Arbetslösheten är alltjämt högre bland män än

bland kvinnor. Männen riskerar också i större

utsträckning att bli långtidsarbetslösa.

Deltidsarbetslösheten är dock fortfarande

oacceptabelt hög och berör främst kvinnor.

Regeringens uttalade intention är att ett

jämställdhetsperspektiv skall genomsyra alla

politikområden. Regeringen ställer därför krav

på myndigheterna att tillämpa s.k.

"mainstreaming" som arbetssätt. Det innebär att

de verkställande myndigheterna skall ha ett

jämställdhetsperspektiv i sitt arbete och aktivt

analysera konsekvenserna för kvinnor respektive

män av de åtgärder som vidtas.

Jämställdhetssträvandena inom arbetslivet är

särskilt viktiga för att uppnå en ökad jämställdhet

även i övriga delar av samhället.

Andelen kvinnor i de konjunkturberoende

åtgärderna har ökat med en procentenhet årligen

mellan år 1996 och år 1998 (första halvåret).

Kvinnorna har därmed haft en större andel av

åtgärdsplatserna än vad som motsvarar deras

andel bland dem som registrerats som öppet

arbetslösa. Om kvinnor och män kan sägas få del

av åtgärderna i förhållande till sina andelar av

arbetslösheten beror emellertid på vilka grupper

som inkluderas i jämförelsen. Vissa av åtgärderna

vänder sig till grupper som inte är öppet

arbetslösa, t.ex. deltidsarbetslösa och dem med

tillfälliga timanställningar.

Riksrevisionsverkets översyn av de arbets-

marknadspolitiska åtgärderna ur ett

jämställdhetsperspektiv

Regeringen gav den 21 november 1996

Riksrevisionsverket (RRV) i uppdrag att göra en

översyn av de konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska åtgärder som AMV

förfogar över ur ett jämställdhetsperspektiv. I

uppdraget har ingått att belysa:

- fördelningen av de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna mellan kvinnor och män både vad

avser platser och resurser,

- om åtgärderna bidrar till att män och kvinnor

återinträder på arbetsmarknaden och får en

varaktig inkomst,

- om åtgärderna bidrar till att arbetsmarknaden

blir mindre könssegregerad.

Tabell 4.7 Genomsnittliga antalet arbetslösa, deltidsarbetslösa och i

arbetsmarknadspolitiska åtgärder

1997

Första halvåret 1998

Antal

Andel kvinnor

(%)

Andel män (%)

Antal

Andel kvinnor

(%)

Andel män (%)

Arbetslösa1

367 000

46

54

286 000

44

56

Deltidsarbetslösa1

137 000

80

20

131 000

81

19

I åtgärder2

197 000

48

52

185 000

49

51

1Enligt AMS verksamhetsstatistik

2Avser de konjunkturberoende åtgärderna

I uppdraget har även ingått att belysa huruvida

regeringens övergripande mål för jämställdhets-

politiken "att bryta den könsuppdelade

arbetsmarknaden" är i samstämmighet med

regeringens direktiv för hanteringen av de

arbets-marknadspolitiska åtgärderna samt att

belysa den roll AMV och andra myndigheter har

på området. Översynen omfattar i huvudsak åren

1992-1996. I november 1997 lämnade RRV sin

redovisning. I budgetpropositionen för år 1998

angavs att regeringen avsåg att återkomma till

riksdagen med en redovisning av uppdraget.

AMV:s möjligheter att bryta den

könsuppdelade arbetsmarknaden är, enligt RRV,

begränsade. Detta beror på att en stor grupp

människor söker arbete utan att vända sig till

Arbetsförmedlingen. Företrädesvis består denna

grupp av personer som redan har arbete eller

studerar. Två tredjedelar av de lediga platserna

kommer inte till arbetsförmedlingens kännedom.

Ca 15 procent av arbetskraften deltog år 1996 i

de konjunkturberoende åtgärderna. Det är

således en begränsad del av den totala

arbetskraften som arbetsförmedlingen kommer i

kontakt med via dessa åtgärder. En rad

ytterligare faktorer av betydelse för den

könsuppdelade arbetsmarknaden ligger mer eller

mindre utom räckhåll för AMV:s påverkan, inte

minst de allmänt rådande värderingarna i

samhället.

Regeringen anser trots detta att AMV:s

ansträngningar att bryta den könsuppdelade

arbetsmarknaden är betydande och att insatserna

i större utsträckning bör inriktas på väglednings-

insatserna, eftersom förmedlingen därigenom

kommer i kontakt med flest arbetssökande och

det är då de arbetslösa har störst anledning att

fundera över sitt yrkesval.

RRV:s rapport visar att kvinnor och män i

huvudsak får del av åtgärderna i förhållande till

deras respektive andelar av arbetslösheten. Det

förefaller dock som om kvinnor och män genom

åtgärderna får placeringar i, för könet,

traditionella yrken och sektorer.

Den till omfattningen största åtgärden var

under den studerade perioden

arbetsmarknadsutbildning. Totalt sett är

platserna i arbetsmarknadsutbildningen jämnt

fördelade mellan kvinnor och män. Men

utbildningsinriktningarna följer ett traditionellt

mönster så till vida att det är främst är män som

får utbildning inom t.ex. tillverkningsindustrin

och kvinnor inom vårdsektorn. Andelen kvinnor

inom mansdominerade områden har dock ökat

något under senare år.

Trots att arbetssökande män generellt sett har

lägre utbildningsnivå än kvinnor visar rapporten

att kvinnor och män är representerade i ungefär

samma utsträckning i förberedande utbildning.

Detta tycks bl.a. bero på att män i större

utsträckning ställer krav på yrkesutbildning

medan kvinnor oftare accepterar allmänt

inriktade kurser. Tillgängligt material antyder att

män i högre grad än kvinnor finns i relativt dyra

åtgärder.

Efter avslutade åtgärder får män i högre grad

än kvinnor arbeten som gör att de avaktualiseras

som arbetssökande. Män är också kraftigt

överrepresenterade i de åtgärder som i högst grad

leder till arbete. Huruvida detta är en följd av

åtgärdernas utformning, inriktning eller en följd

av någon form av selektion är svårt att säga. En

näst intill försumbar andel av dem som avslutar

en åtgärd söker efter åtgärden arbete inom andra

yrken än före åtgärden. De byten av sökt yrke

som sker äger huvudsakligen rum inom

könstraditionella yrkesområden. Uppgifter om

vilken typ av arbeten de arbetssökande erhåller

efter avslutad åtgärd registreras ej inom AMV.

Den könsuppdelning som finns på

arbetsmarknaden återspeglas i åtgärderna vilka

alltså har kommit att verka konserverande.

Förutom AMV är JämO och länsstyrelserna

de myndigheter som mest påtagligt kommer i

kontakt med jämställdhetsfrågorna på

arbetsmarknaden. RRV har noterat att

myndigheterna på utbildningsområdet redovisar

få konkreta insatser som syftar till att bryta

könsmönster. Detta bör vara av stor betydelse

eftersom dessa har att göra med unga människor

som ännu inte hunnit göra sina yrkesval.

De direktiv som reglerar den

arbetsmarknadspolitiska verksamheten är

könsneutrala och motverkar inte det

övergripande målet för jämställdhetspolitiken.

Enligt RRV finns det dock en risk för att arbetet

med att uppfylla en mängd andra viktiga mål,

som mäts och följs upp, kan ha medfört att

jämställdhetsmålet, som inte var kopplat till

något verksamhetsmål eller åter-

rapporteringskrav i regleringsbrevet för AMV

för budgetåret 1997, inte beaktades i önskvärd

utsträckning. T.ex. kan målet om en snabb

tillsättning av lediga platser vara svårt att förena

med målet att bryta könsuppdelningen på

arbetsmarknaden eftersom det då handlar om att

ändra attityder, vilket tar tid.

RRV anser att regeringen - för att ge

jämställdhetsmålen eftersträvad tyngd i det

arbetsmarknadspolitiska arbetet - bör ställa krav

som innebär att lokala insatser för att bryta den

könssegregerade arbetsmarknaden ges önskad

prioritet. RRV föreslår att regeringen, i

reglerings-breven, uppdrar åt den lokala att nivån

att utforma mål för att bryta den könsuppdelade

arbets-marknaden. Regleringsbrevet bör också

innehålla krav på återrapportering till regeringen.

I regleringsbrevet för AMV för budgetåret

1998 finns förutom det generella målet, att

arbetsmarknadsmyndigheterna skall arbeta

utifrån ett jämställdhetsperspektiv, ett

verksamhetsmål som anger att de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna skall

användas på ett sådant sätt att de, tillsammans

med anvisningen av lämpliga sökanden till de

lediga platserna, medverkar till att bryta

könsuppdelningen på arbetsmarknaden. Detta

mål gäller för samtliga länsarbetsnämnder vilka

har ansvaret för att man arbetar med

måluppfyllelsen lokalt. AMS skall en gång per

kvartal samt till årsredovisningen göra en analys

av de upp nådda resultaten i förhållande till

samtliga verk samhetsmål.

En viktig förutsättning för att

arbetsförmedlingarna och AMV skall kunna

tillgodose regeringens krav på återrapportering är

att det finns tillgång till lätthanterliga

uppföljningsdata på alla nivåer. I dag går det inte

att på ett enkelt sätt få information om faktiskt

byte av yrkesinriktning eller om resursåtgången,

kopplad till åtgärd och kön, på individnivå. Det

är också svårt att följa upp om de som har fått

arbete efter avslutad åtgärd får arbete i ett för

könet otraditionellt yrke. Genom att man på

lokal nivå får möjlighet att följa upp och värdera

resultaten ökar också möjligheterna att ta tillvara

erfarenheter och lära av dem.

RRV föreslår att det lokala stödet för

registrering och uppföljning kompletteras och

förbättras. Enligt RRV redovisas endast ett

begränsat antal uppgifter fördelade på kvinnor

och män. RRV anser också att det bör göras

möjligt att koppla ihop statistiska uppgifter om

händelser med ekonomisystemens uppgifter om

resursanvändning.

AMV arbetar för närvarande med att utveckla

datasystemen i denna riktning. Redovisning vad

gäller personer görs i dag normalt fördelat på

kvinnor och män. Under år 1998 beräknar man

att ha ett ärendehandläggningssystem utbyggt

där det registreras hos vilken huvudman och i

vilken bransch deltagare finns. Nästa steg blir att

integrera arbetsgivarstöden i

ärendehandläggningssystemet. Med den

informationen blir det lättare att överblicka om

åtgärderna används brytande eller

konserverande. Ett system där kostnaden för de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna redovisas på

individnivå är under projektering och bör enligt

regeringens mening vara i drift inom några år.

Utvecklingsarbetet kommer på sikt att leda till

att man på lokal nivå får tillgång till samma

information om platsförmed-lingen och

åtgärdshandäggningen som man har regionalt

och centralt.

Byte av sökt yrke och det yrke de sökande

slutligen får arbete inom, registreras i dag inte

löpande inom AMV. Dessa uppgifter bör AMS

skaffa rutiner för att inhämta tillsammans med

övriga uppgifter om de sökande. Sådan

information är betydelsefull för såväl AMV:s

egen utvärdering av hur väl uppfyllt målet att

bryta könsuppdelningen på arbetsmarknaden är,

som för externa utredare. De 30- och 90-

dagarsuppföljningar som görs av de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna kunde vara

ytterligare ett instrument att använda i

utvärderingen av arbetet med att bryta

könsuppdelningen på arbetsmarknaden om man

kompletterar uppföljningen med uppgifter om

yrke och kön.

Slutsatser och övergripande mål år 1999

Arbetsmarknadspolitiken skall i linje med de

förändringar som skett inför innevarande

budgetår ges en tydligare tillväxtfrämjande

inriktning. Detta innebär bl.a. ett fortsatt stort

utrymme för den yrkesinriktade

arbetsmarknadsutbildningen som kompletterar

det reguljära utbildningsväsendet samtidigt som

praktikåtgärderna minskar i omfattning. Den nya

inriktningen har även tagit sig uttryck i

ambitionen att finna nya lösningar för att

förändra arbetsmarknadspolitiken. Ett exempel

är regeringens samarbete med Industriförbundet

för en nationell satsning inom IT-området.

Ytterligare exempel är den ökade

decentraliseringen av arbetsmarknadspolitiken i

form av ökat lokalt inflytande via

arbetsförmedlingsnämnderna,

försöksverksamhet med en friare användning av

de arbetsmarknadspolitiska medlen i Skåne,

Värmlands, Dalarnas, Gävleborgs och Jämtlands

län, liksom försöksverksamheten i 19 kommuner

samt den regionala näringspolitiken och arbetet

med regionala tillväxtavtal.

I en konjunkturuppgång måste insatserna i än

större utsträckning inriktas på ett effektivt

platsförmedlingsarbete och företagskontakter

för att motverka inflationsdrivande flaskhalsar.

De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, främst

arbetsmarknadsutbildningen, spelar en viktig roll

för att öka de arbetslösas anställbarhet vilket är

av stor betydelse för att de lediga platserna

snabbt skall kunna tillsättas och för att

upprätthålla arbets- och kompetenslinjen i

arbetsmarknadspolitiken. Likaså krävs insatser

för att främja arbetskraftens rörlighet och bryta

den könsuppdelade arbetsmarknaden samt ta

tillvara utbildning och erfarenheter som är

förvärvade i andra länder. I en

konjunkturuppgång är det särskilt viktigt att

motverka undanträngnings- och

inlåsningseffekter i de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna. Detta är viktiga förutsättning för att

uppnå regeringens mål om 80 procents

sysselsättningsgrad år 2004 samt det långsiktiga

målet om full sysselsättning.

Det finns ett stort antal personer som är

inskrivna på arbetsförmedlingen men som

bedöms inte direkt stå till arbetsmarknadens

förfogande, t.ex. de som snart skall avsluta en

utbildning, är föräldralediga, läser svenska för

invandrare, eller får del av rehabiliteringsinsatser

från kommunen eller försäkringskassan. I slutet

av juni 1998 uppgick denna grupp till drygt 88

000 personer. Regeringen ser det som mycket

angeläget att arbetsförmedlingarna har en

likartad bedömning och ger en fullgod service

utifrån den arbetssökandes förutsättningar.

Regeringen kommer noga följa utvecklingen i

dessa grupper. En förbättrad samverkan med

kommunerna om väglednings- och

informationsinsatser för arbetslösa i

kunskapslyftet är i det här sammanhanget av

särskild vikt.

Den ökade efterfrågan på arbetskraft har lett

till rekryteringssvårigheter inom vissa branscher

och pekar på behoven av utbildningsinsatser

både på kort och lång sikt. Det pågående

kunskapslyftet har inneburit att ett stort antal

arbetslösa med en låg utbildningsnivå har fått

möjlighet till utbildning som på både kort och

lång sikt stärker deras ställning på

arbetsmarknaden. Som ett komplement till de

reguljära utbildningsinsatserna spelar

arbetsmarknadsutbildningen i det korta

perspektivet en viktig roll för att tillgodose

behovet av arbetskraft. Utöver en fortsatt

prioritering av den yrkesinriktade

arbetsmarknadsutbildningen avser regeringen att

ge AMS i uppdrag att inom ramen för befintliga

åtgärder och anslag initiera IT-utbildning för

offentlig sektor framförallt riktat till kvinnor.

Regelförändringsarbetet fortsätter. Åtgärder

där det ingår utbildningsbidrag skall samordnas.

Avsikten är att så långt det är möjligt ha

gemensamma regler rörande bl.a. anvisning till

åtgärd, överklagningar och tidsgränser och om

hur länge åtgärden kan fortgå.

Trots det förbättrade läget på

arbetsmarknaden kommer det att krävas fortsatt

stora insatser inom arbetsmarknadspolitiken för

att förbättra matchningen mellan lediga platser

och arbetslösa och för att motverka utslagning av

de som har särskilt svårt att få arbete. Regeringen

beräknar därför att i genomsnitt 165 000

personer, inklusive de som omfattas av det

nationella programmet för IT utbildning,

kommer att delta i de konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna under

anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder.

Därutöver beräknas 12 000 personer att delta i

den yrkesinriktade rehabiliteringen och

utbildning i företag. Därutöver tillkommer de

åtgärder vars utgifter täcks under utgiftsområde

13 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet och den

särskilda utbildningssatsningen under

utgiftsområde 15 Studiestöd och utgiftsområde

16 Utbildning.

Regeringen satsade 100 miljoner kronor under

år 1998 för att stödja kommunerna i deras arbete

med att skaffa fram feriearbete till ungdomar.

Även i fortsättningen ser regeringen det som

angeläget att så många ungdomar som vill kan få

ett feriearbete. Denna första kontakt med

arbetsmarknaden kan vara av stor betydelse när

den unge senare skall söka sig ut på

arbetsmarknaden.

Ungdomar under 25 år har under 1998 i vissa

fall undantagits från kraven på

långtidsarbetslöshet och tolv månaders

inskrivningstid som annars gäller för att

anställningsstöd skall beviljas. En förutsättning

har varit att ungdomarna varit anmälda som

arbetssökande på förmedlingen i minst 90 dagar.

Regeringen avser därför att utsträcka denna

möjlighet till och med år 2000.

AMV har lyckats väl med sina åtagande för

arbetshandikappade under budgetåret 1997.

AMV har mer än väl nått den omfattning av

arbetsmarknadspolitiska åtgärder som regeringen

har ställt krav på trots en vikande konjunktur.

Även fastställda bidragsnivåer för lönebidragen

har uppnåtts. Det är dock viktigt att AMV i sitt

lönebidragsprojekt tar fasta på den kritik som

RRV fört fram (se avsnitt 4.5, anslaget A3

Särskilda åtgärder för arbetshandikappade) och

vidtar åtgärder så att åtgärderna endast kommer

de avsedda grupperna till del.

Regeringen anser att de övergripande målen

för AMV för budgetåret 1999 skall vara att:

- hålla nere vakanstiderna för lediga platser,

- minska långtidsarbetslösheten,

- motverka långa tider utan reguljärt arbete.

Verksamhetsmålen som regeringen fastställer

för AMV skall vara tydliga och mätbara.

Målförankringen och uppföljningen har de

senaste budgetåren förbättrats. Regeringen avser

också att fortsätta arbetet med att vidareutveckla

styrningen och uppföljningen av den

arbetsmarknadspolitiska verksamheten samt att

stärka den lokala samverkan. Regeringen avser

att noggrant följa de pågående regionala

försöksverksamheterna kring en

arbetsmarknadspolitik på regional och lokal nivå

som för närvarande pågår i fem län för att

tillvarata de erfarenheter som framkommer.

Regeringen kommer också överlag att lägga allt

större tonvikt vid uppföljning och utvärdering.

Detta gäller såväl kvantitativa som kvalitativa

aspekter av verksamheten. Förutom åtgärder för

att vidareutveckla den löpande verksamhets- och

ekonomiuppföljningen föreslår regeringen att

ytterligare resurser skall tillföras Institutet för

arbetsmarknadspolitisk utvärdering (IFAU).

Uppgiften för arbetsmarknadspolitiken är att

öka flexibiliteten på arbetsmarknaden, bryta de

obalanser som finns på olika delarbetsmarknader,

hjälpa personer med särskilda behov och

förebygga utslagning av personer från arbetslivet.

Inom utgiftsområdet prioriteras under 1999

dels åtgärder för att förbättra arbetsmarknadens

funktionssätt och på så sätt bidra till en ökad

sysselsättning, dels åtgärder för att förbättra

effektiviteten och träffsäkerheten i stödformer

som riktas till arbetshandikappade.

Regeringen avser att se över volymkravet för

de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och

återkomma med förslag i den ekonomiska

vårpropositionen 1999.

Regeringen har tillsatt en arbetsgrupp med

uppgift att se över styrning, uppföljning och

utvärdering av arbetsmarknadspolitiken.

Arbetsgruppen skall bl. a. se över de nuvarande

verksamhetsmålen för AMV. Att säkerställa en

effektiv uppföljning av målen som medger

utvärdering av de insatser som görs och ger

underlag för omprövning är också en angelägen

uppgift. Det är även viktigt att se över vilka

samverkansformer som bör finnas inom

arbetsmarknadspolitiken framöver i syfte att

säkerställa hög kvalitetet i utförandet av de

uppgifter som finns.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

RRV:s revisionsberättelse avseende AMS

årsredovisning för budgetåret 1997 var utan

invändning.

RRV påpekar dock att det finns otydligheter

vid redovisningen av måluppfyllelsen av

verksamhetsmålen för långtidsarbetslösa och

långtidsinskrivna. Volymerna i dessa grupper kan

påverkas av att arbetsförmedlingen registrerar

personer som "Övriga sökande". Denna grupp

räknas inte som arbetslösa enligt AMS

definition. Det är personer som av olika skäl inte

bedöms stå direkt till arbetsmarknadens

förfogande av arbetsförmedlingen, men ändå är

anmälda på arbetsförmedlingen. Det kan t.ex.

vara personer som studerar svenska Sfi, personer

som deltar i kunskapslyftet eller är föremål för

rehabiliteringsinsatser inom socialtjänsten. AMS

genomför regelbundna samkörningar med

SCB s arbetskraftsundersökningar, AKU,

studerar flöden mellan olika sökandekategorier

samt gör kvalitativa granskningar för att

förbättra registerkvaliteten i

förmedlingssystemet.

Regeringen vill utifrån detta påtala betydelsen

av god kvalitet i arbetsförmedlingens behandling

av de arbetssökande. Det är även viktigt att

graden av måluppfyllelse inte påverkas genom en

felaktig klassificering av de arbetslösa.

Vid granskningen av årsredovisningen har

RRV iakttagit vissa brister i redovisningen av de

återrapporteringskrav som fanns i

regleringsbrevet för budgetåret 1997. AMS bör

eftersträva en mer koncis återrapportering och

kommentera avvikelser mot

återrapporteringskraven.

Likaså har uppföljningen av bidrag till

utbildning hos landsting och primärkommuner i

flera fall varit bristfällig. Det är samma typ av

brister som RRV påtalade i revisionsrapporten

över granskningen av 1995/96 års årsredovisning.

Även i den finansiella redovisningen av

resultaten rekommenderas AMS definiera de

begrepp som används. Enligt förordningen

(1995:1300) om statliga myndigheters

riskhantering skall varje myndighet upprätta en

riskanalys och vidta lämpliga åtgärder för att

begränsa risker och förebygga skador eller

förluster. AMV:s upprättade en riskanalys under

budgetåret 1994/95, men den har därefter inte

uppdaterats. RRV rekommenderar AMS att

upprätta riskanalys med hänsyn till de

omfattande organisatoriska förändringarna som

genomförts inom AMV.

RRV har i sin revision konstaterat brister i den

dokumentation som utgör underlag för AMS

rapportering avseende Socialfonden till EG-

kommissionen. Dokumentationen är inte

sammanställd så att rapporterade uppgifter kan

verifieras på ett tydligt sätt. Vidare visar RRV:s

granskning att statistikuppgifter för vissa

målprogram, bl.a. avseende deltagarantal, har

redovisats felaktigt eller utelämnats. RRV

rekommenderar bl.a. att AMS snarast förbättrar

dokumentationen så att de rapporterade

uppgifterna utan svårigheter kan verifieras.

Regeringen delar RRV:s bedömning att det är

väsentligt att AMS säkerställer en fullständig

verifieringskedja för de inom Socialfonden

redovisade uppgifterna. Regeringen förutsätter

att AMS även beaktar de brister i övrigt som

framkommit i RRV:s granskning.

RRV har gjort en översiktlig genomgång av de

uppföljningssystem som producerar information

till årsredovisningens resultatredovisningsdel.

Syftet har varit att bedöma om den interna

kontrollen vid systemutveckling och

statistikproduktion säkerställer att tillförlitliga

resultat lämnas i årsredovisningen. RRV:s

sammanfattande bedömning är att kontrollen på

data bör förbättras i vissa avseenden genom

förbättrade rutiner.

Institutet för arbetsmarknadspolitisk

utvärdering (IFAU) bör under år 1998 upprätta

en riskanalys med utgångspunkt från

Statskontorets allmänna råd. I detta

sammanhang bör även problematiken inför år

2000 beaktas. IFAU bör göra en analys och

utarbeta en plan för den anpassning som kan

behövas inför år 2000 och rapportera denna till

Statskontoret. Regeringen delar RRV:s

bedömning och förutsätter att IFAU beaktar

även de brister som i övrigt framkommit.

8.4 Anslag

A 1 Arbetsmarknadsverkets

förvaltningskostnader

Tabell 4.8 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utgift

4 183 974

Anslags-

sparande

235 7001

1998

Anslag

4 118 585

Utgifts-

prognos

4 348 928

1999

Förslag

4 189 814

2000

Beräknat

3 613 964

2001

Beräknat

3 656 960

1 Obetecknad del av anslagssparandet 5,4 miljoner kronor har förts bort från

anslaget.

Resterande anslagssparande beräknasatt förbrukas under innevarande budgetår.

Från anslaget finansieras kostnaderna för

personal och lokaler samt andra

förvaltningskostnader vid

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS),

länsarbetsnämnderna, arbetsförmedlingarna samt

arbetsmarknadsinstituten (Ami). Under anslaget

redovisas också den avgiftsfinansierade

verksamheten vid Arbetslivstjänster, Aske

kursgård och IAESTE-praktik.

Anslaget inkluderar år 1997 medel för

tillfälliga personalförstärkningar som tidigare

budgetår finansierats under anslaget för

arbetsmarknadspolitiska åtgärder.

I slutet av budgetåret 1997 var drygt 11 500

årsarbetare anställda inom AMV, varav ca 9 500

på arbetsförmedling och arbetsmarknadsinstitut.

Totalt har antalet årsarbetande ökat med 500

jämfört med samma period år 1996.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Efter förslag i sysselsättningspropositionen

(prop. 1995/96:222, bet. 1995/96:FiU15, rskr.

1995/96:307) fattade riksdagen beslut om att för

budgetåret 1997 engångsvis anvisa 20 miljoner

kronor för projekt som syftar till att stimulera

effektivare arbetsformer vid arbetsförmedlingar

och arbetsmarknadsinstitut. AMS har fått i

uppdrag att under budgetåret 1998 redovisa hur

medlen har använts. Samtidigt skulle redovisas

hur handlingsplanerna för personer med

lönebidrag skall utformas så att lönebidragen får

en rehabiliterande effekt. AMS har redovisat

uppdraget i årsredovisningen för budgetåret

1997.

AMS har valt att använda de anvisade 20

miljoner kronorna på projekt som möjliggör att

arbetet med arbetssökande kan bygga på

individuella handlingsplaner, ökad

kundanpassning, tydligare differentiering av

service och ökat stöd för de sökandes egna

aktiviteter vilket bl.a. bör leda till att mer tid kan

ägnas åt fördjupad förmedlingsservice. Projekten

har bl.a. inriktats på att utveckla systemstöd för

handlingsplaner, metodutveckling av

handlingsplaner, uppbyggnad av

direktservice/självservice vid arbetsförmedlingar

för arbetssökande och utveckling av självservice

på Internet för både sökande och arbetsgivare.

I regleringsbrevet för budgetåret 1998

föreskrivs att AMS skall utveckla de individuella

handlingsplanerna till att bli ett centralt

hjälpmedel för att förbättra resultaten i

platsförmedlingen. AMS har upprättat en

generell mall för handlingsplaner, som också fått

ett systemstöd i arbetsförmedlingens datasystem.

När handlingsplanen skrivs görs en kartläggning

av de sökandes förutsättningar och behov av

arbetsförmedlingens tjänster. AMS följer

kontinuerligt upp handlingsplanernas aktualitet

och kvalitet. AMS har även en kontinuerlig

metodutveckling för att upprätta individuella

handlingsplaner, inklusive handlingsplanerna för

personer med lönebidrag.

AMV har under ett flertal år fått medel för

tillfälliga personalförstärkningar. Regeringen har

bedömt att dessa är en förutsättning för att

upprätthålla kvalitén i förmedlingsarbetet. Under

budgetåret 1998 har AMS fått 600 miljoner

kronor under anslaget samt 250 miljoner kronor

under anslaget för arbetsmarknadspolitiska

åtgärder för tillfälliga personalförstärkningar.

AMS beräknade att personalförstärkningar

motsvarade ca. 2 500 heltidsarbetande vid

arbetsförmedlingarna och

arbetsmarknadsinstituten under det första

halvåret 1998.

En viktig grund för att hävda arbets- och

kompetenslinjen i arbetsmarknadspolitiken är att

förmedlingarna kontrollerar att de arbetssökande

står till arbetsmarknadens förfogande.

Regeringen har därför betonat vikten av att

arbetsförmedlingarna bör få en ökad

kontrollfunktion. Under budgetåret 1997

avsattes 12 miljoner kronor av

förvaltningsmedlen för AMS tillsyn av

arbetslöshetsförsäkringen samt för AMS

verksamhet i samband med överklagande av

beslut om arbetslöshetsersättning eller

medlemskap i arbetslöshetskassa. Under år 1997

granskade AMS 4 800 enskilda ärenden. AMS

granskning ledde till att mellan tio och femton

procent av det totala antalet granskade ärenden

fick påpekanden. Därtill kom granskningen av

drygt 500 rapporter om ifrågasatt ersättningsrätt

från arbetsförmedlingarna. Därutöver beviljade

regeringen AMS drygt 5 miljoner kronor för två

projekt för att stärka arbetsförmedlingens

kontrollfunktion varav ett sker i samverkan med

RFV, CSN och Arbetslöshetskassornas

Samorganisation. Under år 1998 har ytterligare

ett projekt tillkommit som medför att

arbetsförmedlingen bättre kan kontrollera

hanteringen av åtgärdsrekvisitioner.

AMS är beredskapsmyndighet med

funktionsansvar för funktionen Arbetskraft och

disponerar därför medel under utgiftsområde 6

Totalförsvar för övningsverksamhet, utbildning

till frivilliga organisationer m.m. Funktionen

Arbetskraft har genom redan hittills genomförda

beredskapsåtgärder gjort att den kan anses leva

upp till regeringens målsättning. Funktionens

samlade förmåga bedöms dock endast vara

godtagbar på grund av att

personalplanläggningen av den krigsviktiga

verksamheten inom främst näringslivet inte har

kunnat genomföras fullt ut under år 1997

beroende på det stopp för ändrad krigsplacering

som gällde fram till augusti 1997. AMV är nu

uppkopplad till Pliktverkets informationssystem

(PLIS) vilket är en viktig förutsättning för att

underlätta personalplanläggningen.

Personalplanläggningen är delegerad och sker

numera som ett led i arbetsförmedlingens övriga

företagskontakter.

Yrkesinriktad rehabilitering (Ami)

Arbetshandikappade är en prioriterad grupp

inom den yrkesinriktade rehabiliteringen vid

Ami. En mycket stor del av resurserna, drygt 80

procent, går också till denna grupp. De senaste

årens arbetsmarknadsläge har inneburit stora

påfrestningar på servicen såväl vid

arbetsförmedlingar som arbetsmarknadsinstitut.

Efterfrågan på service har ökat och yrkesinriktad

rehabilitering har efterfrågats av nya grupper,

som har stora problem att komma in på

arbetsmarknaden. Det innebär att resurserna

skall räcka till fler och även till grupper med

svårare problem. Instituten bör därför

effektivisera arbetsmetoderna för att uppnå ett

ökat resursutnyttjande. Det är nödvändigt att

Ami resurserna hålls samman på ett sådant sätt

att specialistfunktionernas kompetens och

kompetensutveckling säkerställs. AMV har

uppmärksammat problemet och nyligen

publicerat en rapport, vars syfte har varit att

analysera den nuvarande situationen och föreslå

åtgärder för den framtida yrkesinriktade

rehabiliteringen.

Arbetslivstjänster

Tabell 4.9 Yrkesinriktad rehabilitering uppdragsverksamhet

Arbetslivstjänster

Tusental kronor

Intäkter

Kostnader

Resultat

Utfall

1997

155

-155

0

Prognos

1998

158

-158

0

Budget

1999

150

-150

0

AMS har en uppdragsfinansierad verksamhet,

Arbetslivstjänster (ALT), som producerar

arbetslivsinriktad rehabilitering för främst

långtidssjuka i arbetslivet. ALT hade intäkter på

158 miljoner kronor under budgetåret 1997.

Intäkterna var något lägre än beräknat, vilket

huvudsakligen berodde på försäkringskassans

minskade köp av tjänster för arbetslivsinriktade

rehabilitering.

Omsättningen har minskat inom ALT jämfört

med tidigare år. Budgetåret 1995/96 var

omsättningen ca 186 miljoner kronor, beräknat

på 12 månader och 1994/95 ca 217 miljoner

kronor. En anledning till att omsättningen

minskat är, förutom försäkringskassans

minskade köp, att konkurrensen ökat från andra

aktörer som erbjuder arbetslivsinriktad

rehabilitering.

ALT omsättning beräknas uppgå till 158

miljoner kronor för år 1998. Omsättningen

uppgick till 77 miljoner kronor under första

halvåret 1998, vilket är en minskning med 5

procent jämfört med samma period föregående

år. Försäkringskassans köp av arbetslivsinriktad

rehabilitering från samtliga rehabiliteringsaktörer

har ökat något under första halvåret 1998.

Nedgången för ALT beror på att

försäkringskassan i högre omfattning köper

tjänster av andra aktörer. Arbetslivstjänsters

omsättning mot gruppen övriga kunder, som

företag och myndigheter, har ökat något. 6 300

personer har fått del av ALT:s insatser under

budgetåret 1997. Uppgifter saknas för första

halvåret 1998.

Aske kursgård

Tabell 4.10 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Intäkter

Kostnader

Resultat

Utfall

1997

16 670

-15 600

1 070

Prognos

1998

18 250

-18 250

0

Budget

1999

18 000

-17 400

600

Verksamheten vid Aske kursgård, som är

avgiftsfinasierad, gick under budgetåret 1997

med ett överskott på drygt 1 miljon kronor.

Överskottet får användas i verksamheten.

IAESTE-praktik

The International Association for Exchange of

Students for technical Experience (IAESTE) är

ett utbytesprogram som skall medverka till att

tekniker får en bättre internationell kompetens.

IAESTE hanteras av Svenska EU

Programkontoret och har under 1997 haft ett

utbyte med 43 länder. Sverige har mottagit drygt

100 utländska praktikanter och sänt ut drygt 100

svenska studenter. Under våren 1998 har

IAESTE hanterat ca 280 praktikplatser. Det är en

ökning jämfört med år 1997.

Slutsatser

Under flera år har AMV kunnat använda medel

för tillfälliga personalförstärkningar. Dessa

medel har inneburit att fler handläggare har

kunnat avsätta mer tid för den individuella

servicen men också för kollektiva insatser, t ex.

jobbsökaraktiviteter. Regeringen bedömer att

det finns ett fortsatt stort behov även under år

1999 av tillfälliga personalförstärkningar. Det är

viktigt att kvaliteten i förmedlingsarbetet kan

öka via t ex. förbättrad individuell vägledning,

ökade företagskontakter, effektivare matchning

av lediga platser och arbetssökande och via

åtgärder som bryter den könsuppdelade

arbetsmarknaden. Regeringen har därför även för

år 1999 beräknat 600 miljoner kronor under

anslaget för tillfälliga personalförstärkningar vid

arbetsförmedlingar och arbetsmarknadsinstitut.

Regeringen anser med hänsyn tagen till det

resultat som AMS redovisat från granskningen

av arbetslöshetskassorna att det är angeläget att

AMS intensifierar insatserna för att skärpa

tillsynen. För innevarande budgetår 1998 har

regeringen beräknat att 14 miljoner kronor skall

användas för detta ändamål. Tillsynen finansieras

genom arbetsmarknadsavgifter från och med den

1 januari 1998 (prop.1996/97:107, bet

1996/97:AU13, rskr.1996/97:236). Regeringen

föreslår för budgetåret 1999 att 14,5 miljoner

kronor får användas för tillsyn.

Det är viktigt att resurserna vid Ami kommer

dem till del som bäst behöver dem. Regeringen

kommer därför att uppdra åt AMS att analysera

och beskriva hur den yrkesinriktade

rehabiliteringen vid Ami skall bedrivas i

framtiden.

AMS är fondansvarig myndighet för

Europeiska socialfonden i Sverige, med vissa

undatag för vissa Interreg II A-program.

Uppgiften innebär att AMS svarar för rekvisition

av socialfondsmedel från EG-kommissionen och

utbetalning av dessa medel inom

strukturfondsprogrammen. I fondansvaret ligger

också att till bl.a. kommissionen redovisa

användningen av socialfondsmedlen och att

säkerställa att denna är förenlig med EG:s regler.

Regeringen beräknar att anslaget bör tillföras

ytterligare 2 miljoner kronor för arbetet med

Socialfonden. De ökade utgifterna finansieras

genom att det inom utgiftsområde 14 uppförda

anslaget B2 Arbetslivsinstitutet minskas med

motsvarande belopp.

AMS har under de senaste åren inlett en

satsning på att tillhandahålla öppna kundsystem

via Internet för både arbetssökande och

arbetsgivare. Syftet är att dels åstadkomma den

överblick på arbetsmarknaden som möjliggör en

effektiv matchning mellan arbetssökande och

arbetsgivare, dels att avlasta

arbetsförmedlingarna med sådana uppgifter som

lika bra kan utföras av de arbetssökande och

arbetsgivarna själva. Ett effektivt

självservicesystem innebära att

arbetsförmedlingarna kan använda sina

personalresurser mer effektivt. För att uppnå

detta kommer AMS under en treårsperiod

genomföra en satsning på systemutveckling och

marknadsbearbetning. Regeringen avser därför

att föreskriva att medel under anslaget A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder får användas

för detta ändamål under de kommande

budgetåren.

Regeringen föreslår vidare att medel avsätts, i

enlighet med riksdagens ställningstagande till

propositionen om konstnärernas villkor, till ett

nytt statligt stöd till arbetsförmedlande insatser

vid centrumbildningarna, studieförbunden och

folkparkerna under en försöksperiod på ett och

ett halvt år f. o.m. den 1 januari 1999. I enlighet

med regeringens förslag bör Statens kulturråd

fördela medel efter ansökan från sådana

centrumbildningar som erhåller

verksamhetsbidrag från Statens kulturråd (utg.

omr. 17, A2.2.2.2 Centrumbildningar för deras

centrala verksamhet) samt till studieförbunden

och folkparkerna till stöd för den

arbetsförmedlande verksamhet som bedrivs.

Syftet är att ovanstående institutioner under

försöksperioden skall ges ekonomiskt utrymme

att anställa arbetsförmedlare.

Försöksverksamheten skall utvärderas av AMS i

samråd med Statens kulturråd och

Konstnärsnämnden. Mot denna bakgrund har

regeringen för avsikt att avsätta 10 miljoner

kronor för ändamålet.

Under år 1998 avser regeringen även att ge

Arbetsmarknadsstyrelsen i uppdrag att fr.o.m.

den 1 januari 1999 vidta åtgärder i syfte att

begränsa de oetablerade konstnärernas tillgång

till arbetsmarknadsåtgärder inom

kulturarbetsmarknaden. Syftet är att komma till

rätta med den strukturella obalans som råder på

denna marknad.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget för budgetåret 1999.

Justeringen har genomförts med anledning av att

en korrigering har gjorts av den justering som

genomfördes av anslaget för år 1998 med

anledning av att sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på statliga området förändrats.

I tabellen redovisas justeringen enligt

nedanstående:

Tabell 4.11Beräkning av anslaget för år 1999

Tusental kronor

Anslag 1998

4 118 585

Pris och löneomräkning

69 206

Justering av premier

13 458

Beslut inkl. förslag

-11 435

Förslag 1999

4 189 814

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att riksdagen anvisar ett ramanslag

om

4 189 814 000 kronor för budgetåret 1999. För

budgetåren 2000 och 2001 har utgifterna

beräknats till 3 613 964 000 respektive 3 656 960

000 kronor.

A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder

Tabell 4.12 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

21 511 275

Anslags-

sparande

1 977 400

1998

Anslag

21 649 793

Utgifts-

prognos

20 700 000

1999

Förslag

21 961 114

2000

Beräknat

23 183 894

2001

Beräknat

21 616 323

I beloppen ingår ej utgifter från det äldre anslaget 1995/96 X A 2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder där utfallet för år 1997 var 3,1 miljarder

kronor och

där utgiftsprognosen för år 1998 beräknas till 619,2 miljoner kronor. Av

anslagssparandet från budgetåret 1997 har 268 miljoner kronor förts från

anslaget.

Därutöver beräknas 1,3 miljarder kronor förbrukas under åren 1998 och 1999 i den

pågående IT-utbildningen. Resterande anslagssparande som inte beräknas att

förbrukas under år 1998 kommer att föras bort från anslaget.

Utbetalningarna under anslaget avser utgifter för

arbetsmarknadsutbildning,

arbetsplatsintroduktion, datortek,

arbetslivsutveckling (ALU), starta-eget bidrag

samt ersättning till dem som deltar i

yrkesinriktad rehabilitering vid

arbetsmarknadsinstitut. Till dem som deltar i

dessa åtgärder lämnas ett aktivitetsstöd

motsvarande den ersättning som de vid

arbetslöshet skulle fått i form av

arbetslöshetsersättning. Till de personer som

deltar i åtgärder som berättigar till

utbildningsbidrag men som inte har rätt till

arbetslöshetsersättning lämnas sedan den 1 juli

1997 ett utbildningsbidrag om 103 kronor per

dag. Från anslaget betalas även köp av utbildning

samt kringkostnader i form av lokalkostnader i

samband med anordnande av ALU-projekt m.m.

Under anslaget bekostas även utgifter för

individuellt anställningsstöd, som sedan den 1

januari 1998 ersatt de tidigare stödformerna

vikariatstödsdelen i utbildningsvikariat,

rekryterings stöd och beredskapsarbete, samt

bidrag till utbildning i företag. För att uppnå en

förenkling och ett förtydligande kring

finansieringen av de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna beslutade riksdagen på tilläggsbudget

till statsbudgeten för budgetåret 1998 att 606

miljoner kronor skulle tillföras anslaget för

utgifter för resursarbete som dessförinnan

beräknades under det inom utgiftsområde 13

uppförda anslaget Bidrag till

arbetslöshetsersättning (prop. 1997/98:150, yttr.

1997/98:AU9y, bet. 1997/98:FiU27, rskr.

1997/98:317).

Vidare utbetalas från anslaget medel för

interpraktikstipendier, ersättning till kommuner

och landsting för kostnader i samband med

offentliga tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa,

ersättning till kommunerna för deras ansvar för

unga arbetslösa samt utvecklingsgarantin för

ungdomar mellan 20-24 år. Från anslaget betalas

även utgifter för viss nationell medfinansiering

som svarar mot utbetalningarna från anslaget A4

Europeiska socialfonden m.m. avseende mål 3,

flyttningsbidrag, utredningskostnader,

informationsinsatser, försäkringskostnader,

arbetshjälpmedel, otraditionella insatser,

försöksverksamhet med sysselsättningsskapande

åtgärder samt särskilda medel. Riksdagen

beslutade på statsbudgeten för budgetåret 1998

att 250 miljoner kronor av anslaget får användas

för tillfälliga personalförstärkningar vid

arbetsförmedlingar och arbetsmarknadsinstitut

(prop. 1997/98:1, bet. 1997/98: AU1, rskr.

1997/98:125). Utgående reservationer från

medel som fram till budgetåret 1995/96 anvisats

under anslaget för den statliga medfinansieringen

av Europeiska socialfondens mål 4, särskilda

åtgärder för regional utveckling och tillväxt samt

för bygginvesteringar m.m. beräknas förbrukas i

sin helhet under år 1998.

Huvuddelen av anslaget utgör ersättning för

försörjning till de personer som deltar i olika

former av arbetsmarknadspolitiska åtgärder.

Utgifterna under anslaget påverkas därför till

största delen av omfattningen på de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, hur stor del

av deltagarna i åtgärder som har rätt till

arbetslöshetsersättning samt regler kring

bidragsnivåer.

För budgetåret 1997 anvisades på

statsbudgeten 25 613 miljoner kronor under

anslaget. I enlighet med regeringens förslag

fattade riksdagen beslut på tilläggsbudget till

statsbudgeten för budgetåret 1997 att 2 124

miljoner kronor skulle föras bort från anslaget

(prop. 1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20, rskr.

1996/97:284) samtidigt som kravet på

omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna som finansieras från anslaget

minskades från 228 000 till 207 000 perso ner i

genomsnitt per månad. I budgetpropositionen

för budgetåret 1998 gjorde regeringen

bedömningen att AMV skulle ha svårt att under

budgetåret 1997 nå upp till kravet för

omfattningen på de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna och att ett betydande anslagssparande

skulle uppstå vid utgången av budgetåret.

Riksdagen beslutade på regeringens förslag på

tilläggsbudget till statsbudgeten för år 1998 om

ett nationellt program för IT-utbildning (prop.

1997/98:1, bet. 1997/98:FiU11, rskr.

1997/98:44) som finansieras med en del av

anslagssparandet för budgetåret 1997. Utgifterna

blev också i enlighet med regeringens

bedömning lägre än beräknat och

anslagssparandet för budgetåret 1997 uppgick till

sammanlagt 1 977 miljoner kronor. Regeringen

bedömer även att omfattningen på de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och därmed

utgifterna under anslaget under innevarande

budgetår kommer att vara lägre än vad som

beräknades i statsbudgeten för budgetåret 1998.

Detta beror främst på att AMV haft svårigheter

att nå upp till kravet för omfattningen av de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.

Mot bakgrund av detta föreslår därför

regeringen på tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 att 800 miljoner kronor förs

bort från anslaget som besparing av

anslagsbelopp.

Anslaget belastas från och med år 1999 med

statlig ålderspensionsavgift (se bilaga 3, vol. 1).

Tabell 4.13 Redovisning av statlig ålderspensionsavgift

Miljoner kronor

Totala utgifter

Utbildnings

bidrag

Ålderspensions

avgift

1999

21961

12 133

761

2000

23184

13 356

837

2001

21616

12 227

767

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Regeringen har i inledningen till

verksamhetsområdet redogjort för AMV:s

resultat på en övergripande nivå. Följande är en

mer detaljerad redovisning för de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna som inleds

med en sammanfattande tabell.

Tabell 4.14 Konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder 1

ÅTGÄRDER UNDER

UTGIFTSOMRÅDE 14

GENOMSNITTLIGT

ANTAL PER MÅNAD

DÄRAV MÄN RESPEKTIVE KVINNOR (%)

ANDEL I ARBETE 90 DAGAR

EFTER AVSLUTAD ÅTGÄRD

1997

1998

1997

1997

1998

1998

1997

1998

Totalt

Totalt

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

Totalt

Totalt

Anställningsstöd 2

8 779

39

61

Arbetslivsutveckling

52 545

45 001

46

54

47

53

15

22

Arbetsmarknadsutbildning

36 931

40 829

49

51

46

54

21

31

Arbetsplatsintroduktion

34 292

24 901

47

53

47

53

32

41

Beredskapsarbete

7 118

2 281

37

63

41

59

23

40

Datortek

13 961

13 005

56

44

54

46

19

24

IT-utbildning

184

25

75

Kommunala uppföljningsplatser

14 158

14 482

60

40

60

40

28

35

Resursarbete 3

4 295

78

22

60

Rekryteringsstöd

3 698

946

32

68

30

70

67

75

Starta-eget-bidrag

12 280

12 934

42

58

48

52

72

70

Utbildningsvikariat

3 545

656

77

23

76

24

51

70

Utvecklingsgaranti 20 24 år

1 361

41

59

Yrkesinriktad rehabilitering (Ami)

6 939

8 375

48

52

48

52

16

23

Jobbsökaraktiviteter

3 331

2 588

Övriga åtgärder

8 307

4 878

Totalt

197 105

185 495

48

52

49

51

26

33

ÅTGÄRDER UNDER

UTGIFTSOMRÅDE 13

Offentliga tillfälliga arbeten

5 351

7 151

47

53

47

53

7

Resursarbete 3

637

4 295

82

18

1 Uppgifterna för budgetåret 1998 avser första halvåret 1998. I övriga åtgärder

 ingår utbildning i företag och Europeiska socialfondens mål 3-program. OTA

ingår ej i regeringens

mål för AMV vad gäller omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.

2 Rekryteringsstöd, vikariatsstöd samt annat beredskapsarbete slogs från och

med den 1 januari 1998 ihop till en åtgärd, individuellt anställningsstöd.

3 Under 1997 belastar kostnaderna för Resursarbete UO 13. Från den 1 januari

1998 belastar kostnaderna för Resursarbete UO 14.

Källa: AMS

Aktivitetsstöd

Aktivitetsstöd i form av utbildningsbidrag

lämnades för budgetåret 1997 vid de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna

arbetsmarknadsutbildning, yrkesinriktad

rehabilitering, arbetsplatsintroduktion, datortek,

arbetslivsutveckling och vid start av egen

näringsverksamhet. Kostnaderna för

utbildningsbidrag är direkt beroende av nivån på

arbetslöshetsersättningen. Under budgetåret

1997 utbetalades ca 15 miljarder kronor från

anslaget i aktivitetsstöd. Detta kan jämföras med

budgetåret 1995/1996 då ca 12 miljarder kronor

utbetalades från anslaget. Under första halvåret

1998 har det utbetalats ca 7,3 miljarder kronor i

utbildningsbidrag från anslaget.

Arbetsmarknadsutbildning

Arbetsmarknadsutbildning är en på

arbetsmarknadspolitiska grunder prioriterad

vuxenutbildning som riktar sig till arbetslösa.

Kostnaden för arbetsmarknadsutbildningen

under budgetåret 1997 inklusive

utbildningsbidrag var 6,1 miljarder kronor, varav

den särskilt upphandlade

arbetsmarknadsutbildningen svarade för 5,5

miljarder kronor. Detta är en minskning jämfört

med budgetåret 1995/96 (18 mån) då kostnaden

för den upphandlade utbildningen var ca 11

miljarder kronor. Budgetåret 1997 påbörjade 94

832 personer arbetsmarknadsutbildning, varav 48

procent var kvinnor. Under första halvåret 1998

deltog 33 897 personer i genomsnitt per månad i

den upphandlade arbetsmarknadsutbildningen

detta kan jämföras med första halvåret år 1997 då

det deltog 29 640 deltagare i genomsnitt per

månad.

Under år 1997 har

arbetsmarknadsutbildningens betydelse för att

stödja tillväxt och att undanröja

flaskhalsar/bristyrken betonats alltmer mot

bakgrund av en ökad efterfrågan på arbetskraft

och den stora satsningen på vuxenutbildning

inom ramen för kunskapslyftet.

Arbetsförmedlingen anvisade under år 1997

uppskattningsvis ca 70 000 arbetssökande till

kunskapslyftet.

Under slutet av 1980-talet fick merparten

arbete efter avslutad yrkesinriktad utbildning.

Högsta andelen uppmättes år 1989 då 74 procent

hade arbete sex månader efter avslutad

utbildning. Sedan föll resultaten i takt med

försämrad arbetskraftsefterfrågan. Botten nåddes

år 1993, varefter en viss återhämtning skett.

Under budgetåret 1997 hade 41 procent av

deltagarna arbete sex månader efter avslutad

utbildning. Träffsäkerheten i utbildningen, dvs. i

vilken utsträckning kursdeltagarna får arbete

inom, eller nära, det yrkesområde som de

utbildats för har också ökat. Under budgetåret

1997 fick 79 procent ett arbete inom eller nära

det område de utbildats för, av samtliga som

fullföljt och fick arbete. Det är den högsta

träffsäkerheten sedan år 1991.

Tabell 4.15 Arbetsmarknadsutbildnings inriktning under år

1997 (procent)

Varav

Totalt

Män

Kvinnor

Teknik

20

53

47

Vårdarbete

3

17

83

Administration

8

31

69

Tillverkning

20

83

17

Service

7

41

59

Förberedande

39

45

55

Övrigt **

3

48

52

Summa

100

** Bl.a. jordbruks- och gruvutbildningar

Jämfört med övriga arbetsmarknadspolitiska

åtgärder har arbetsmarknadsutbildning den

jämnaste könsfördelningen. Könsfördelningen

mellan de olika utbildningsinriktningarna

avspeglar dock fortfarande kvinnors och mäns

traditionella yrkes- och utbildningsval. Tydligast

är detta för utbildningar inom

tillverkningsområdet där 83 procent av

deltagarna är män och inom vårdområdet där 83

procent är kvinnor.

I enlighet med regeringens omdisposition i

regleringsbrevet för budgetåret 1998 för AMV

har regeringen beslutat att skapa ett utrymme

om 2 miljarder miljoner kronor extra till

arbetsmarknadsutbildning i syfte att höja

kvaliteten i utbildningen samt för att motverka

de flaskhalsar och bristyrken som nu riskerar att

uppkomma. Regeringen menar att

arbetsmarknadsutbildningen även

fortsättningsvis skall ha en klar yrkesinriktning

som syftar till att leda till arbete dock skall även

yrkesförberedande utbildningar tillåtas i takt

med att efterfrågan på yrkesutbildad personal

ökar. Allmän behörighetsgivande utbildning

skall även i fortsättningen endast undantagsvis

vara möjligt för vissa grupper.

SwIT Yrkesutbildning

Den 16 december 1997 träffades ett avtal mellan

staten, genom Arbetsmarknadsdepartementet,

och SwIT-yrkesutbildning med uppgift att

genomföra ett nationellt program för IT-

utbildning. Detta avtal bygger på en

överenskommelse mellan

Arbetsmarknadsdepartementet,

Industriförbundet och IT-Företagen (Svenska

IT-företagens Organisation) där syftet är att

innan budgetåret 1999 är slut yrkesutbilda 10 000

personer i modern informationsteknik. 75

procent av deltagarna skall rekryteras från

gruppen arbetslösa och inskrivna vid

arbetsförmedlingen och övriga 25 procent kan

vara redan anställda, under förutsättning att

arbetsgivaren betalar lön och andra förmåner

under utbildningstiden för arbetstagaren.

SwIT-yrkesutbildning har sedan avtalet

tecknades byggt upp en rikstäckande

organisation med drygt femtio lokala

projektledare, vilka kartlägger företagens

rekryteringsbehov inom de yrkesområden där

programmet verkar. SwIT-yrkesutbildnings

centrala kansli genomför därefter en

upphandling av utbildningar enligt lagen om

offentlig upphandling. Enligt AMS

veckostatistik för vecka 40 år 1998 deltog 1 092

personer i IT-satsningen.

Yrkesinriktad rehabilitering (Ami)

Arbetshandikappade utgör huvuddelen av dem

som deltar i yrkesinriktad rehabilitering. År

1997, samt under första halvåret 1998, var drygt

fyra av fem deltagare arbetshandikappade.

Deltagandet i åtgärden har ökat mellan år 1997

och första halvåret 1998. Könsfördelningen var

jämn. Ami tillhandahåller också service i form av

kortare insatser utan att utbildningsbidrag

lämnas. Dessa deltagare registreras inte som

inskrivna vid Ami. Denna del av verksamheten

går följaktligen inte att följa upp.

Datortek/aktivitetscenter

I genomsnitt har ca 14 000 personer deltagit i

datortek/aktivitetscenter varje månad år 1997.

Det är en ökning med 4 000 personer jämfört

med budgetåret 1995/96. Under år 1997 var i

genomsnitt 63 procent av deltagarna över 25 år.

Andelen som fått arbete 90 dagar efter att ha

avslutat åtgärden minskade under budgetåret

1997 jämfört med budgetåret 1995/96 och är låg

vid en jämförelse med andra åtgärder.

Minskningen beror delvis på att andelen

ungdomar, vilka har lättare att få arbete än äldre,

har minskat. Den förhållandevis låga andelen

som fått arbete förklaras också av att deltagarna

ofta går till andra aktiviteter i form av studier

m.m.

Det första halvåret 1998 har i genomsnitt

13 000 personer deltagit i datortek/aktivitets

center varje månad. Andelen som fått arbete har

ökat under det första halvåret 1998 trots att

andelen ungdomar minskat. Ökningen förklaras

av det förbättrade arbetsmarknadsläget. Statens

kostnad för datortek/aktivitetscenter uppgick

under budgetåret 1997 till 1 218 miljoner kronor

varav 60 miljoner kronor användes till

investeringar och resterande del till

utbildningsbidrag till deltagarna. Därutöver har

otraditionella medel använts till ersättning till de

programansvariga. Kapacitetsutnyttjandet har

under år 1997 legat kring 55 procent, där fullt

kapacitetsutnyttjande är fyra deltagare per dator

och dag. Kapacitetsutnyttjandet ökade under år

1997 samtidigt som målet modifierades till att

uppnå ett så högt kapacitetsutnyttjande som

möjligt med hänsyn till kvaliteten på innehållet i

datorteken.

Arbetslivsutveckling (ALU)

Av dem som började ALU år 1997 var ca 77 000

män och ca 65 200 kvinnor. Inom alla

ålderskategorier är de ALU-anvisade till

övervägande delen män. En förklaring till detta

är att de flesta ALU-platser finns inom

organisationer och föreningar, där det

förekommer flera traditionellt manliga

arbetsuppgifter. Deltagarna får utbildningsbidrag

under tiden i ALU. Kostnaderna för

utbildningsbidrag för dessa uppgick till 5 701

miljoner kronor år 1997. Under budgetåret 1997

använde AMS 159 miljoner kronor för

kringkostnader i samband med ALU-verk-

samheten. Motsvarande kostnad för budgetåret

1995/96 (18 månader) var 264 miljoner kronor.

Utgifterna avser planering och organisation av

anordnarens verksamhet samt resekostnader för

deltagare i ALU-verksamhet.

Starta-eget bidrag

Starta-eget bidrag har under år 1997 omfattat

12 280 personer i genomsnitt per månad, vilket

är den högsta omfattningen sedan stödet

infördes år 1984. Kostnaden för bidraget var ca

1,4 miljarder kronor under år 1997. Förlängd

bidragstid för personer med invandrarbakgrund

infördes den 1 januari 1998. Effekterna har inte

ännu kunnat bedömas. Möjligheterna till

förlängning för kvinnor infördes år 1996.

Utfallet är positivt. Av personer kvarstående i

åtgärden vid utgången av juni månad år 1998 var

47 procent kvinnor. År 1996 var motsvarande

siffra 35 procent. Enligt nuvarande regler lämnas

utbildningsbidrag vid start av näringsverksamhet

under högst sex månader. Bidragstiden får

förlängas till högst tolv månader i fyra fall

nämligen, om det finns särskilda skäl,

näringsverksamheten bedrivs i glesbygd eller

avseende arbetslösa kvinnor och arbetslösa

invandrare enligt närmare angivna

förutsättningar. Regeringen anser att i det

pågående förenklingsarbetet beträffande

arbetsmarknadspolitiska författningar bör dessa

förlängningsregler samordnas. I förenklingssyfte

bör därför fortsättningsvis endast en

undantagssituation uttryckligen anges, nämligen

särskilda skäl. Typiskt sett har de nyss nämnda

prioriterade grupperna särskilda svårigheter på

arbetsmarknaden. De bör därför även

fortsättningsvis särskilt komma ifråga för

förlängt bidrag.

Arbetsplatsintroduktion (API)

Under år 1997 deltog per månad i genomsnitt

34 300 personer i API. Omkring 60 procent av

API-platserna har varit förlagda till privat sektor,

medan kommuner och landsting varit anordnare

för knappt 30 procent av praktikplatserna.

Under år 1997 uppgick utgifterna för

utbildningsbidrag vid API till 2 878 miljoner

kronor. Inkomsterna av finansieringsbidraget

under inkomsttitel 2424 Bidrag till API uppgick

under samma period till 371 miljoner kronor.

Under första halvåret 1998 betalades 1 189

miljoner kronor ut i utbildningsbidrag samtidigt

som arbetsgivarna betalade in 124 miljoner

kronor i finansieringsbidrag. Regeringen

bedömer att inkomsterna för

finansieringsbidraget blir 235 miljoner kronor

lägre än vad som beräknades i samband med

statsbudgeten för budgetåret 1998. Orsaken till

att inkomsterna från finansieringsbidraget blir

lägre än beräknat är framförallt en lägre

omfattning bl.a. beroende på att

länsarbetsnämnderna blivit restriktivare i att

anvisa personer till åtgärden för att i

konjunkturuppgången motverka

undanträngningseffekter. Bortfallet beror dock

även på att det tidigare funnits brister i

uppföljning och administrativa rutiner kring

finansieringsbidraget hos RFV och AMS. Som

ett resultat härav flyttades från och med den 1

januari 1998 administrationen av

finansieringsbidraget från de allmänna

försäkringskassorna till länsarbetsnämnderna.

Vidare infördes från och med den 1 april 1998 en

förändring som innebär att arbetsgivaren betalar

finansieringsbidraget månadsvis i stället för som

tidigare i samband med anvisningstidens slut.

Gruppaktiviteter

Antalet deltagare i jobbsökaraktiviteter var under

år 1997 drygt 6 000 personer per vecka.

Merparten av dessa genomfördes inom ramen

för datorteksverksamheten, men även i övriga

gruppaktiviteter har deltagarantalet ökat från ca 1

350 per vecka under år 1994 till ca 2 300 per

vecka år 1997. Totalt beräknas omkring 60 000

personer ha deltagit i gruppaktiviteter utanför

datorteksverksamheten. Inklusive aktiviteter

inom datorteksverksamheten beräknas ca 140

000 personer ha genomfört jobbsökaraktiviteter

under år 1997.

Beredskapsarbete

Från och med den 1 juli 1997 anordnades

beredskapsarbete i form av resursarbete eller

annat beredskapsarbete. Åtgärden annat

beredskapsarbete upphörde från och med den 1

januari 1998 då individuellt anställningsstöd

infördes. Beredskapsarbete har kraftigt minskat i

omfattning under de senaste åren. Orsaken till

minskningen var sänkta bidragsnivåer samt att

det varit svårt att få fram anordnare av

beredskapsarbeten. Budgetåret 1997 utgjorde

kvinnorna 37 procent och männen 63 procent av

deltagarna i beredskapsarbete. Beredskapsarbete

anordnades i huvudsak av kommuner och

landsting. Den totala kostnaden för

beredskapsarbeten uppgick budgetåret 1997 till

786 miljoner kronor. Budgetåret 1995/96 (18

månader) uppgick kostnaden till 2 030 miljoner

kronor.

Rekryteringsstöd

Rekryteringsstödet upphörde från och med den

1 januari 1998 då individuellt anställningsstöd

infördes. Rekryteringsstödet omfattade

budgetåret 1997 i genomsnitt 3 700 personer per

månad. Det är en mycket kraftig minskning

jämfört med budgetåret 1995/96 då 13 500

personer i genomsnitt per månad deltog i

åtgärden. Orsaken till minskningen förklaras

främst av den högsta ram på 315 miljoner kronor

för stödet som fanns under år 1997. Kvinnorna

utgjorde 32 procent och männen 68 procent av

deltagarna i rekryteringsstöd. Det var främst

privata arbetsgivare som anställde arbetslösa med

hjälp av rekryteringsstöd. Den totala kostnaden

för rekryteringsstöd uppgick år 1997 till 265

miljoner kronor. Budgetåret 1995/96 (18

månader) uppgick kostnaden till 1 697 miljoner

kronor.

Utbildningsvikariat

Utbildningsvikariat har till och med år 1997

bestått dels av ett vikariatstöd, dels av ett

utbildningsstöd. Från och med den 1 januari

1998 ersattes vikariatstödsdelen av det

individuella anställningsstödet. I genomsnitt per

månad omfattade utbildningsvikariatet 3 500

personer budgetåret 1997. Det är en kraftig

minskning jämfört med budgetåret 1995/96 då i

genomsnitt 9 700 personer deltog. Den totala

kostnaden för utbildningsvikariat uppgick till

326 miljoner kronor budgetåret 1997 och till 2

609 miljoner kronor budgetåret dessförinnan (18

mån). Orsaken till minskningen var att

ersättningen till arbetsgivaren gradvis

försämrades. Utbildningsvikariat har

förekommit främst inom kvinnodominerade

branscher såsom vård och omsorg, vilket

förklarar varför kvinnor utgjorde hela 77 procent

av deltagarna under budgetåret 1997.

Individuellt anställningsstöd

För att undvika onödig administration och som

ett led i regeringens förenklingsarbete har

åtgärderna rekryteringsstöd, annat

beredskapsarbete och vikariatstödsdelen i

utbildningsvikariat, från och med den 1 januari

1998, ersatts av individuellt anställningsstöd. I

detta ingår även det som tidigare benämndes

annat beredskapsarbete som medför

investeringar. Under första halvåret 1998 var

antalet deltagare i anställningsstöd 8 800

personer i genomsnitt per månad. Kvinnorna

utgjorde 39 procent och männen 61 procent av

deltagarna. Utgifterna för anställningsstödet

uppgick till 479 miljoner kronor under första

halvåret 1998, inklusive utgifter för

beredskapsarbete, rekryteringsstöd och

utbildningsvikariat där pågående beslut fortsatt

att gälla under innevarande budgetår i enligt

övergångsreglerna vid införandet av det

individuella anställningsstödet.

Bidrag till utbildning i företag

I genomsnitt deltog 775 personer per månad i

åtgärden utbildning i företag budgetåret 1997.

Av dessa var 188 kvinnor och 587 män. Utöver

detta deltog 1 797 personer inom ramen för

kommunavtalen. Under första halvåret 1998 var

motsvarande siffra för utbildning i företag 780

personer, varav 172 kvinnor och 608 män.

Utöver detta deltog 1 649 personer inom ramen

för kommunavtalen.

Resursarbete

I augusti 1998 deltog nära 3 000 personer i

åtgärden, varav två tredjedelar var kvinnor. Drygt

90 procent av de anordnade resursarbetena finns

i kommunal verksamhet och av dessa rör 80

procent vård och omsorg. Resursarbete kan

bedrivas på heltid men kan också anordnas för

deltidsarbetslösa. 75 procent av dem som har

deltagit i åtgärden har gjort det på heltid. På

många arbetsplatser är det vanligt att

resursarbetarna har vikarierat halva arbetstiden.

Omfattningen av vikariat varierar dock kraftigt

mellan olika arbetsplatser. En delegation har

tillsatts med representanter från

arbetsmarknadens parter, AMV och

Arbetsmarknadsdepartementet med uppgift att

följa åtgärdens utveckling. Delegationen har

anordnat konferenser över hela landet med

inbjudna deltagare från berörda

arbetsgivarkategorier och

arbetstagarorganisationer. Konferenserna har

varit välbesökta och bidragit till att fler arbetslösa

har fått möjlighet att delta i åtgärden.

Kommunala uppföljningsansvaret för ungdomar

Den 1 oktober 1995 infördes en möjlighet för

kommunerna att efter avtal med

länsarbetsnämnderna kunna ta ett samlat ansvar

för arbetslösa ungdomar upp till 20 år. Samtliga

kommuner har tecknat avtal. Under såväl 1997

som förtsa halvåret 1998 har i genomsnitt per

månad drygt 14 000 ungdomar deltagit i

verksamheten. Den utvärdering av det

kommunala ansvaret för ungdomar under 20 år

som Ungdomsstyrelsen redovisade till

regeringen i augusti 1997 visar att 58 procent av

de ungdomar som genomgått åtgärden har

kunnat gå vidare till arbete eller studier.

Inställningen från kommunernas sida har varit

övervägande positiv och det har setts som en

fördel att kommunerna kunnat utnyttja lokala

kontakter och kännedom om den lokala

arbetsmarknaden. Möjligheten till samarbete

med socialtjänsten har setts som en annan viktig

fördel.

Budgetåret 1995/96 belastades anslaget med

357 miljoner kronor och budgetåret 1997 med

420 miljoner kronor för denna åtgärd. Under

första halvåret 1998 uppgick utgifterna till 190

miljoner kronor.

Kommuners ansvar för ungdomar mellan 20 och

24 år

Den 1 januari 1998 infördes en möjlighet för

kommunerna att genom avtal med

länsarbetsnämnderna åta sig att erbjuda

ungdomar mellan 20 och 24 år som står till

arbetsmarknadens förfogande en aktiverande och

utvecklande insats på heltid. I början av juni 1998

hade 204 av landets 288 kommuner tecknat avtal

medan förhandlingar pågick i ytterligare 42

kommuner. Under första halvåret 1998 var det

genomsnittliga antalet deltagare per månad 1 356

ungdomar, varav 41 procent kvinnor och 59

procent män. Statskontoret har i augusti 1998 till

Arbetsmarknadsdepartementet redovisat en

delrapport i ett regeringsuppdrag avseende en

utvärdering av åtgärden. Av redovisningen

framgår bl.a. att majoriteten av ungdomarna,

knappt 60 procent, är sysselsatta med någon

form av utbildning varvad med praktik samt att

en dryg fjärdedel av ungdomarna praktiserar

inom näringslivet.

Kompetensutveckling inom kommuner och

landsting

Regeringen beslutade den 17 juni 1998 att inrätta

en kommission med uppgift att kartlägga

rekryteringsbehoven samt föreslå åtgärder för att

underlätta rekryteringen av personal till vård-

och omsorgssektorn. Kommissionen skall fästa

särskild vikt vid åtgärder som gynnar en ökad

rekrytering av yngre arbetskraft samt en jämnare

könsfördelning bland personalen.

Kommissionen skall också överväga en långsiktig

lösning av dimensioneringen för högre

utbildning inom vård- och omsorgssektorn.

Bakgrunden till uppdraget är den bristsituation

som är på väg att uppstå inom vissa delar av

arbetsmarknaden för vård- och omsorgspersonal.

Antalet nyanmälda lediga platser ökar i snabb

takt medan heltidsarbetslösheten minskar.

Samtidigt ökar deltidsarbetslösheten inom flera

områden inom vård- och omsorgssektorn.

Ledamöter i kommissionen är representanter för

regeringen och arbetsmarknadens parter.

Ordförande är chefen för

Arbetsmarknadsdepartementet. Kommissionens

arbete skall vara slutfört den 31 juli 1999.

En arbetsgrupp har också tillsatts inom

Socialdepartementet med uppgift att kartlägga

personalförsörjningen och utbildningsbehovet

inom äldreomsorgen. Arbetsgruppen består av

representanter från Regeringskansliet,

Landstingsförbundet, Svenska Kommun-

förbundet samt arbetsmarknadens parter.

Likaså har en arbetsgrupp inom

Utbildningsdepartementet med representanter

från bland annat arbetsmarknadens parter

tillsatts för att utarbeta förslag beträffande

kompetensutveckling och karriärmöjligheter för

lärare samt rekrytering till lärarutbildningen.

Interpraktikstipendier

Interpraktikstipendierna ersatte från och med

den 1 oktober 1997 de tidigare

europastipendierna. Regeringen räknade med att

135 ungdomar skulle utnyttja

interpraktikstipendier under de tre sista

månaderna år 1997. För budgetåret 1998

beräknade regeringen att 700 ungdomar skulle

beviljas stipendier. Då intresset för stipendierna

visade sig vara stort beslöt regeringen att utöka

antalet stipendier under budgetåret 1998 till

sammanlagt 1 000. Under hösten 1997

beviljades 168 ungdomar ett

interpraktikstipendium och under första halvåret

1998 beviljades 666 interpraktikstipendier. Av

samtliga stipendiater är 57 procent kvinnor och

43 procent män. Ca 80 procent av stipendiaterna

är mellan 20 och 25 år och flertalet är

lågutbildade. Under hösten 1997 utbetalades 4,1

miljoner kronor i stipendier och under första

halvåret 1998 utbetalades 21,2 miljoner kronor.

Otraditionella medel

AMV har möjlighet att använda en del av

anslaget för s.k. otraditionella insatser. Med detta

avses insatser som kan motiveras av

arbetsmarknadsskäl men som inte ryms inom de

ordinarie arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.

Insatserna får dock inte göra att villkoren i de

befintliga regelverken ändras. Under budgetåret

1997 uppgick utrymmet för otraditionella

insatser till 550 miljoner kronor. Inför

innevarande budgetår höjdes ramen för

otraditionella insatser under anslaget till 750

miljoner kronor. Denna ram har dock utökats

ytterligare till 1 742 miljoner kronor som ett

resultat av regeringens beslut att initiera en

regional försöksverksamhet i Skåne, Dalarnas,

Värmlands, Gävleborgs och Jämtlands län.

För budgetåret 1998 har ramen för

otraditionella insatser under anslaget utökats

med 50 miljoner kronor för

kompetensutveckling inom kommuner och

landsting. Insatserna skall vara åtgärder som

underlättar för kommunal- och

landstingsanställda, som på grund av bristande

utbildning annars riskerar att förlora arbetet, att

få den utveckling i arbetslivet som de behöver.

Totalt utnyttjades drygt 80 procent av ramen

inom anslaget för otraditionella insatser under

budgetåret 1997. Det är stora skillnader mellan

länen beträffande i vilken utsträckning man har

använt de otraditionella medlen. Det finns län

där bara 45 procent av ramen har utnyttjats. Av

de medel som under budgetåret 1997 användes

för otraditionella insatser utgjorde en stor del

ersättning till resor och traktamenten för dem

som deltar i arbetsmarknadsutbildning på annan

ort än hemorten samt ersättning för

programansvariga vid datorteken. Merparten av

medlen används dock till olika projekt.

Utformningen av projekten varierar i stor

utsträckning mellan länen. De kan dock

översiktligt indelas i projekt som syftar till:

- att utveckla metoder för att bryta arbetslöshet

för olika grupper,

- att utveckla samverkan mellan olika aktörer

med olika arbetsmarknadspolitiska målsättningar

(t.ex. reducera flaskhalsproblem),

- att utöva påverkan (attityder till olika yrken),

- att hitta nya lösningar på problem där de

konventionella metoderna utifrån ett lokalt

perspektiv inte visat sig tillräckligt

verkningsfulla.

Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering

samt Statskontoret har av regeringen fått i

uppdrag att följa och utvärdera den pågående

regionala försöksverksamheten och skall i

samband med detta särskilt studera

användningen av otraditionella medel.

Statskontoret, som enbart följer utvecklingen i

Skåne län, skall lämna en delrapport i oktober

1998 samt en slutrapport i februari 1999.

Återrapporteringen kring användningen av de

otraditionella medlen har hittills varit bristfällig.

Det är väsentligt att bra rutiner utvecklas som

möjliggör en förbättrad uppföljning av hur

medlen används bl.a. vad avser antalet deltagare,

kostnader per deltagare samt resultaten efter

dessa insatser.

Under första halvåret 1998 har sammanlagt

205 miljoner kronor använts av ramen för otra

ditionella insatser.

Försöksverksamhet med lokal samverkan

Försöksverksamhet med lokal samverkan

inleddes den 1 juli 1996 och skulle pågå till den

31 december 1997. Försöksverksamheten syftar

till att finna former för ökad lokal samverkan

inom arbetsmarknadspolitiken mellan

arbetsförmedlingarna och kommunerna för att

där minska arbetslösheten. Ambitionen är att

effektivisera användningen av de offentliga

medlen. Genom avtal med regeringen har

kommunerna förbundit sig att bidra till

finansieringen av verksamheten. Enligt

huvudregeln svarar den kommunala

finansieringen för minst 25 procent av de totalt

satsade medlen.

Totalt erbjöds 40 kommuner att delta i

verksamheten och regeringen tecknade avtal om

försöksverksamhet med 28 av dessa kommuner.

Lagen (1996:423) om kommuners medverkan i

försöksverksamhet med lokal samverkan om

arbetsmarknadsutvecklingen har förlängts till

och med den 31 december 1998 och 19

kommuner har fått rätt att förlänga

försöksverksamheten under år 1998.

RRV har utvärderat försöksverksamheten och

konstaterade att den haft positiva effekter på

både arbetslösheten och antalet personer som

fått arbete efter avslutad åtgärd (RRV 1997:58). I

undersökningen framkommer även att såväl

arbetsförmedlingar som kommuner ansåg att

formerna för den lokala samverkan har

förändrats betydligt. Det har dock enligt RRV

varit svårt att avgöra i vilken grad förändringarna

i samverkansformer beror på införandet av de

nya arbetsförmedlingsnämnderna eller på

försöksverksamheten som sådan. Trots de

positiva resultaten anser inte RRV att det finns

grund för en bedömning om i vilken

utsträckning det är effektivt att utvidga

försöksverksamheten.

Högskolan i Växjö, som också fått i uppdrag

att utvärdera försöksverksamheten, har dock inte

som RRV kunnat konstatera att verksamheten

hittills haft tydligt positiva effekter på

arbetslösheten och sysselsättningen. Högskolan i

Växjö bedömer att de studerade verksamheterna

antingen har haft alltför begränsad omfattning

och varaktighet eller att den lokala samverkan

faktiskt inte har haft någon effekt på

arbetsmarknadens funktionssätt.

Regeringen har förståelse för RRV:s och

Högskolans i Växjö svårigheter att dra säkra

slutsatser. Regeringens preliminära bedömning

är att försöksverksamheten med lokal samverkan

förefaller ha haft förtjänster för ansvariga

aktörer, men att det även finns nackdelar som

måste beaktas. Regeringens bedömning är att ett

och ett halvt år är en alltför kort tid för att

säkerställa resultat från en

arbetsmarknadspolitisk försöksverksamhet som

skall omfatta nya aktörer. Det är skälet till att

regeringen har beviljat de 19 kommuner som

ansökt om en förlängning tillstånd att bedriva

verksamheten även under år 1998. Regeringen

gav också den 10 september 1998 Högskolan i

Växjö ett nytt uppdrag att utvärdera den

förlängda försöksverksamheten med lokal

samverkan. Uppdraget skall redovisas senast den

31 maj 1999.

Försöksverksamheten med en aktivare användning

av åtgärdsmedel och arbetslöshetsersättning

Flera kommuner och län ansökte under år 1997

om att få rätt att använda de

arbetsmarknadspolitiska åtgärdsmedlen på ett

friare sätt. Den 1 mars 1998 fick

Länsarbetsnämnden i Skåne län rätt att bedriva

sådan försöksverksamhet till och med utgången

av december 1999. Från och med den 1 juli 1998

har Dalarnas, Gävleborgs, Jämtlands och

Värmlands län fått samma möjligheter.

Försöksverksamheten innebär att i stället för ett

volymkrav som innebär att ett visst antal

personer skall delta i arbetsmarknadspolitiska

åtgärder skall länen uppvisa resultat beträffande

ökad sysselsättning, minskad arbetslöshet och

färre personer i åtgärder samtidigt som

utbetalningen av arbetslöshetsersättning inte får

överstiga vad som skulle ha förväntats. Den friare

användningen innebär vidare att en större andel

av åtgärdsmedlen, 19 procent, får användas

otraditionellt än vad som gäller för övriga län.

Respektive länsarbetsnämnd får också rätt att

använda sin andel av den miljard kronor i

arbetslöshetsersättning som riksdagen under år

1998 har bemyndigat regeringen att använda på

ett aktivt sätt. Ordinarie regelverk gäller. Syftet

med försöksverksamheten är att bedöma om en

friare användning av åtgärdsmedel och beslut

som fattas nära den lokala nivån leder till

effektivare resursutnyttjande och bättre resultat.

Institutet för arbetsmarknadspolitisk

utvärdering skall utvärdera försöksverksamheten

med avseende på åtgärdseffektivitet, påverkan på

tillväxten, fördelningseffekter, undanträngnings-

och inlåsningseffekter samt övervältringseffekter

mellan stat och kommun. Statskontoret skall

löpande följa verksamheten i Skåne län och ägna

särskild uppmärksamhet åt hur de otraditionella

medlen och medlen för den s.k. aktivare

användningen av arbetslöshetsersättningen

utnyttjats. Den tid försöksverksamheten har

pågått är ännu för kort för att ge några påvisbara

resultat och sättet att utnyttja

försöksverksamheten har varierat.

Tillfälliga personalförstärkningar

AMV tilldelades för budgetåret 1997 medel för

tillfälliga personalförstärkningar under anslaget

till förvaltningskostnader med 600 miljoner

kronor och under anslaget

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder med 100

miljoner kronor. Ett viktigt syfte med dessa

medel var att förstärka arbetsförmedlingarna i

invandrartäta områden. Arbetsförmedlingarna

och arbetsmarknadsinstituten har utökat sin

personal med 730 årsarbetare till följd av de 100

miljoner kronorna för tillfälliga

personalförstärkningen som erhölls den 1 juli

1997. I storstadslänen har de invandrartäta

kontoren förstärkts med 180 personer. De

tillfälliga medlen har inneburit att fler

handläggare har kunnat avsätta mer tid för

individuell service men också kollektiva insatser,

t. ex. jobbsökaraktiviteter.

Brytprojekt

Under budgetåret 1997 fick AMS använda 30

miljoner kronor för projektverksamhet som

syftar till att bryta den könsuppdelade

arbetsmarknaden och för att utbilda den egna

personalen i jämställdhetsfrågor (brytmedel).

Medlen fördelades till länsarbetsnämnderna efter

ansökan. Länens begärda brytmedel uppgick till

drygt 67 miljoner kronor. AMS beviljade 19

miljoner kronor till länens projektverksamhet.

Kostnader i brytprojekten som fallit inom ramen

för länens ordinarie budget för

arbetsmarknadspolitiska åtgärder, såsom

kartläggningssamtal eller vanliga åtgärder, har

fått täckas av ordinarie medel. Brytmedlen har

använts till otraditionella insatser, t.ex.

studiebesök, nätverk eller samverkan mellan

aktörer och främst täckt kostnader för

projektledares löner, resor, lokalhyra och

konsulttjänster.

Under året fick AMS 122 ansökningar och

beviljade medel till 86 projekt varav 70 startade.

23 projekt riktades till både kvinnor och män, 21

riktades till enbart kvinnor och 17 till enbart

män. Totalt deltog knappt 1 100 personer i

projekten. 62 procent av deltagarna var kvinnor

och 38 procent var män. Flertalet projekt var av

kortare karaktär med start och slut under hösten

1997. Ett mindre antal projekt fortsätter under år

1998. Deltagarnas medverkan i projekten har

varierat från enstaka veckor till flera månader.

Projektens resultat har formulerats både i

kvalitativa och kvantitativa termer. Skillnader i

resultat mellan projekten beror på skilda

målgrupper, innehåll och syften. Andelen

deltagare i arbete efter avslutat projekt varierar

mellan 72 och 20 procent. Samarbetet mellan

olika aktörer anges av projektledarna ha

påverkat projektarbetet positivt. Regeringen har

även för budgetåret 1998 tilldelat AMS 30

miljoner kronor för att bryta den könsuppdelade

arbetsmarknaden.

Rörlighetsstimulerande åtgärder

Under budgetåret 1997 har sammanlagt 266

miljoner kronor betalats ut i flyttningsbidrag.

Motsvarande belopp för föregående budgetår var

339 miljoner kronor. Under första halvåret 1998

har flyttningsbidrag betalats ut med 131

miljoner kronor.

Östersjösamarbete kring språkstudier

Regeringen har under anslaget beräknat högst

30 miljoner kronor för att stärka

förutsättningarna för svenskar att studera språk i

andra östersjöländer och ge studenter från

östersjöländer möjlighet att studera i Sverige.

Medlen fördelas av Svenska Institutet, som vid

halvårsskiftet 1998 betalat ut 11,4 miljoner

kronor.

Försöksverksamhet med sysselsättningsskapande

åtgärder och särskilda medel

Under budgetåret 1997 disponerade regeringen

110 miljoner kronor under anslaget till

försöksverksamhet med sysselsättningsskapande

åtgärder och särskilda medel. För budgetåret

1998 disponerar regeringen 310 miljoner kronor

för detta ändamål. Projekten som finansieras

med dessa anslagsmedel skall vara

arbetsmarknadsinriktade samt avse aktiviteter

man har svårt att genomföra inom ramen för

AMV:s ordinarie verksamhet och reglerna för de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Under

budgetåret 1997 beviljades sammanlagt 114

miljoner kronor till 38 sysselsättningsskapande

projekt. Besluten under det första halvåret 1998

har omfattat 21 projekt på sammanlagt drygt 62

miljoner kronor. Projekten har syftat till att bl.a.

stärka den lokala samverkan kring stödinsatser

för arbetslösa, främja en ökad jämställdhet

mellan kvinnor och män, samt att förbättra de

utlandsföddas situation på arbetsmarknaden.

Därutöver har medel beviljats till särskilda

sysselsättningsinsatser i bl.a. Ljungbyhed,

Arboga och Söderhamn med anledning av de

kraftiga omstruktureringar som drabbat

näringslivet på dessa orter. Projektmedlen

rekvireras i efterhand och vissa projekt kan

sträcka sig över flera budgetår. Totalt utbetalades

drygt 72 miljoner kronor under budgetåret 1997

för detta ändamål och under det första halvåret

1998 har motsvarande utbetalningarna under

anslaget uppgått till 43 miljoner kronor.

Bygginvesteringar m.m.

Arbetsmarknadspolitiska medel har under en rad

år använts för att stimulera renovering och

tillbyggnad (ROT) av angelägna byggprojekt. I

och med att arbetsmarknadspolitiken allt mer

fokuserats på utveckling av de arbetssökandes

kompetens har dessa satsningar under senare år

minskat i omfattning. Satsningarna genomförs

främst genom Boverket och AMV.

Boverket har under år 1997 haft utgifter på

cirka 2,4 miljarder kronor som belastat tidigare

års reservationsanslag för

arbetsmarknadspolitiska åtgärder. De största

posterna rör bostads- och miljöinvesteringar.

Förutom dessa poster förekommer stöd för

investeringar i solvärmeanläggningar,

ackumulatortankar, samlingslokaler,

kulturlokaler, bidrag för förbättring av

inomhusklimat m.m. Huvuddelen av icke

intecknade medel har förts bort från anslaget

som en indragning av anslagsbelopp under år

1997 eller kommer att föras bort under år 1998.

AMS har under år 1997 förbrukat ca 35 miljoner

kronor för ROT-insatser som belastat tidigare

års reservationsanslag för

arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Medlen har

använts som bidrag till offentliga lokaler,

miljöförbättringar i lokaler för undervisning,

vård och omsorg och till miljöförbättringar i

bostäder. Icke intecknad del av anslaget, 112

miljoner kronor, har förts bort från anslaget som

en indragning av anslagsbelopp. Resterande icke

intecknade medel kommer att föras bort under

år 1998. Även andra myndigheter har under året

använt arbetsmarknadspolitiska medel i liknande

syften. Till dessa hör Riksantikvarieämbetet,

Statens fastighetsverk och NUTEK. Även vid

dessa myndigheter har icke intecknade medel

förts bort från anslaget som en indragning av

anslagsbelopp år 1997 eller kommer att föras

bort under år 1998.

Feriearbeten

Regeringen betonade i

sysselsättningspropositionen (prop.

1995/96:222) vikten av att näringsliv, stat,

kommun och landsting tar ett gemensamt ansvar

för att uppfylla målsättningen att de

gymnasieungdomar som söker feriearbete också

skall få ett sådant.

Arbetsmarknadsdepartementet och Barn- och

ungdomsdelegation gav i slutet av år 1996 SIFO i

uppdrag att undersöka feriearbetsmarknaden för

ungdomar. Undersökningen visade att flertalet

ungdomar vill ha ett sommararbete och att

majoriteten av dem, ca 73 procent, fick

sommararbete år 1997. Det var lika många pojkar

som flickor som fick sommararbete.

Undersökningen visade också att ungdomar

födda utomlands eller med föräldrar födda

utomlands och ungdomar med arbetslösa

föräldrar hade betydligt svårare att få

sommararbete än andra ungdomar.

Efter förslag i budgetpropositionen för

budgetåret 1998 (prop. 1997/98:1, bet.

1997/98:AU1, rskr. 1997/98:125) beslutade

riksdagen att 100 miljoner kronor av medlen

under anslaget A2 Arbetsmarknadspolitiska

åtgärder fick användas för att ersätta

kommunerna för att dessa skulle stimulera det

lokala näringslivet till att anordna fler

feriearbeten för gymnasieungdomar, samt till

insatser inom kommunen.

Det skulle även inom ramen för insatsen vara

möjligt att anordna kombinationer av utbildning

och praktik eller ren utbildning.

Enligt AMS preliminära beräkningar har

satsningen lett till att knappt 34 000

sommararbeten tillkommit år 1998.

Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tabell 4.16 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1997

utfall

1998

prognos

1999

beräknat

2000

beräknat

2001

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

20 230

55 000

55 000

55 000

Nya förpliktelser

41 330

75 000

55 000

55 000

55 000

Infriade förpliktelser

-21 100

-42 000

-55 000

-55 000

-55 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

20 230

53 230

55 000

55 000

55 000

Erhållet/föreslagen bemyndiganderam

55 000

55 000

55 000

55 000

55 000

Riksdagen har på regeringens förslag på

tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret

1997 (prop. 1996/97:150, yttr. 1996/97:AU7y,

bet. 1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284) beslutat

om ett beställningsbemyndigande för anslaget

som innebär att regeringen får fatta beslut om

sammanlagt 55 miljoner kronor som belastar

anslaget påföljande budgetår. Regeringen har på

tilläggsbudget föreslagit motsvarande

bemyndigande för innevarande budgetår.

Motivet till bemyndigandet avser de

anslagsbelopp regeringen disponerar för

försöksverksamhet med sysselsättningsskapande

åtgärder och särskilda medel. Projektmedlen

rekvireras i efterhand och vissa projekt pågår

längre än under ett budgetår.

Slutsatser

Omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna år 1999

Utifrån vad som redogjorts för vid inledningen

av verksamhetsområdet beräknar regeringen att

omfattningen för de konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna under

budgetåret 1999 kommer att uppgå till 165 000

personer, inklusive det nationella programmet

för IT-utbildning. Därutöver beräknas 12 000

personer delta i den yrkesinriktade

rehabiliteringen och utbildning i företag.

Tillfälliga personalförstärkningar år

AMV får under budgetåret 1998 använda

sammanlagt 850 miljoner kronor för tillfälliga

personalförstärkningar. Av dessa medel

beräknades 250 miljoner kronor under anslaget

samt 600 miljoner kronor under anslaget A1

Arbetsmarknadsverketsförvaltningskostnader.

Regeringen föreslår att motsvarande medel

avsätts även under år 1999 och att 250 miljoner

kronor under anslaget får användas för detta

ändamål. I takt med den förbättrade situationen

på arbetsmarknaden bör dessa medel kunna

reduceras i ett första steg år 2000 med 250

miljoner kronor. Förslaget påverkar inte ramen

för utgiftsområdet och bör gälla från och med

den 1 januari 1999.

Arbetspraktik

För närvarande finns flera

arbetsmarknadspolitiska åtgärder som har det

gemensamt att de innefattar praktik och där

syftet är att deltagaren skall få den nödvändiga

kontakten med arbetslivet som ökar dennes

kompetens så att deltagaren efter

praktikperioden kan få ett reguljärt arbete.

Arbetsplatsintroduktion och arbetslivsutveckling

är sådana åtgärder. Regeringen anser att det även

i framtiden kommer att finnas behov av en

åtgärd med denna inrikting. För att undvika

onödig administration och som ett led i

regeringens förenklingsarbete bör dessa åtgärder

dock ersättas av en ny form av praktikåtgärd,

arbetspraktik.

Det förbättrade sysselsättningsläget och den

ökade efterfrågan på arbetskraft ställer höga krav

på praktikplatsernas kvalitet. Arbetspraktiken får

inte medföra undanträngning av ordinarie

arbetstillfällen. Arbetspraktiken bör också kunna

användas som ett led i en yrkesvägledning. Den

bör även kunna användas till att bryta den

könsuppdelade arbetsmarknaden. När det är

motiverat bör arbetspraktik kunna kombineras

med utbildning.

Arbetspraktik skall i princip kunna användas

för alla som är anmälda som arbetslösa

arbetssökande vid arbetsförmedlingen och som

arbetsförmedlingen bedömer vara i behov av

praktik. Anvisning till arbetspraktik bör kunna

ske från och med den dag personen i fråga fyller

20 år. Undantag från åldersregeln bör dock

kunna göras för arbetslösa unga handikappade

samt för arbetslösa som får inkomstrelaterad

arbetslöshetsersättning. Vidare bör undantag

från åldersregeln kunna göras för ungdomar i de

kommuner som inte tecknat avtal enligt lagen

(1995:706) om kommuners ansvar för

ungdomar. I detta fall bör dock inte

utbildningsbidrag kunna lämnas. Innehållet

liksom längden av arbetspraktiken skall

bestämmas av arbetsförmedlingen utifrån

individens behov. Praktikperioden bör omfatta

högst sex månader. Tiden i arbetspraktik bör

dock kunna förlängas med högst sex månader för

utrikes födda och arbetshandikappade. För unga

handikappade bör en längre tid kunna medges.

Arbetsgivare som anordnar arbetspraktik bör

kunna åta sig en delfinansiering av åtgärden.

Efter en överenskommelse med

länsarbetsnämnden skall anordnaren som regel

åta sig att månadsvis betala ett

finansieringsbidrag på 3 000 kronor per månad

och deltagare. Anordnare av arbetspraktik för

grupper som har en svagare ställning på

arbetsmarknaden såsom utrikes födda och

arbetshandikappade bör kunna undantas från

kravet att betala finansieringsbidrag. Likaså bör

ideella organisationer som anordnar

arbetspraktik kunna undantas från skyldigheten

att betala finansieringsbidrag, liksom anordnare

av arbetspraktik för personer som deltar i

arbetspraktik i vägledningssyfte under maximalt

åtta veckor. Anordnare av arbetspraktik för unga

handikappade bör undantas från skyldigheten att

betala finansieringsbidrag.

För att undvika undanträngning av ordinarie

arbetstillfällen skall länsarbetsnämnden före

beslut om arbetspraktik bl. a. samråda med

berörda fackliga organisationer. Deltagarna får

under praktiken utbildningsbidrag i form av

dagpenning enligt de bestämmelser som gäller

för detta. Samma försäkringsvillkor bör gälla

som för övriga grupper som får

utbildningsbidrag. Det bör regleras i lag att den

som deltar i arbetspraktik inte skall anses som

arbetstagare. När det gäller arbetsmiljölagen bör

dock deltagaren betraktas som arbetstagare.

Enligt beräkningar kompenseras staten för

bortfallet av finansieringsbidraget vid API av

statens inkomster från finansieringsbidraget vid

arbetspraktik. Förslaget påverkar inte ramen för

utgiftsområdet och bör gälla från och med den 1

januari 1999.

Regelförenklingar

I det pågående arbetet med att förbättra och

förenkla de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna

föreslås ovan bl.a. att arbetsplatsintroduktion

och arbetslivsutveckling sammanförs till en ny

åtgärd, arbetspraktik. I samband med införandet

av denna åtgärd avser regeringen att förenkla och

harmonisera flera av de andra

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna där

aktivitetsstöd i form av utbildningsbidrag utgår.

Regeringen avser därför att sammanföra de

bestämmelser som styr

arbetsmarknadsutbildning, yrkesinriktad

rehabilitering och bidrag till start av

näringsverksamhet till en och samma förordning

där också den nya åtgärden arbetspraktik skall

ingå. Den nya förordningen bör få namnet

förordning om arbetsmarknadspolitiska

aktiviteter.

Förslaget till den nya åtgärden arbetspraktik

föranleder, som nämnts ovan i avsnittet om

arbetspraktik, en ny lag som i likhet med t.ex.

lagen (1995:705) om arbetsplatsintroduktion,

bör reglera att deltagarna i åtgärden inte skall

betraktas som arbetstagare samt att vissa av

arbetsmiljölagens (1997:1160) bestämmelser

skall gälla för deltagare i åtgärden. I lagen bör

regeringen ges befogenhet att föreskriva att

anordnare som tillhandahåller åtgärden i vissa fall

skall betala finansieringsbidrag. För att uppnå en

större enhetlighet bör lagen vara utformad så att

den förutom arbetspraktik också reglerar alla de

åtgärder som faller under begreppet

arbetsmarknadspolitiska aktiviteter. Den nya

lagen om arbetsmarknadspolitiska aktiviteter bör

träda i kraft den 1 januari 1999. Samtidigt bör

lagen (1995:705) om arbetsplatsintroduktion och

lagen (1997:1266) om arbetslivsutveckling

upphöra att gälla. De personer som har påbörjat

någon av åtgärderna API och ALU före den 31

december 1998, bör få fortsätta i dessa åtgärder,

dock längst till och med den 30 juni 1999. Detta

bör komma till uttryck i ovan nämnda lag. Den

ovan föreslagna sammanslagningen av åtgärder

medför vissa förändringar i lagen (1997:238) om

arbetslöshetsförsäkring.

Beteckningen egen i begreppet egen

näringsverksamhet föreslås slopas på grund av att

bidrag till den arbetslöse, i likhet med vad som

redan gäller, kan lämnas även om den arbetslöse

skulle välja att driva näringsverksamhet genom

juridisk person t.ex. aktiebolag. Detta föranleder

också en ändring i lagen om

arbetslöshetsförsäkring. Lagändringen bör träda

i kraft den 1 januari 1999. Lagförslaget finns

upptaget under utgiftsområde 13 Ekonomisk

trygghet vid arbetslöshet.

I enlighet med vad som ovan anförts har inom

Arbetsmarknadsdepartementet upprättats

förslag till:

1. lag om arbetsmarknadspolitiska aktiviteter,

2. lag om ändring i lagen (1997:238) om

arbetslöshetsförsäkring.

Lagförslaget under 1 faller inom Lagrådets

granskningsområde. Det förslag som läggs fram

motsvarar emellertid till konstruktion och

innehåll, i huvudsak, de nuvarande lagar som

föreslås upphöra att gälla. Den nya lagen får

därför anses vara av den beskaffenheten att

Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

Förslaget påverkar inte ramen för

utgiftsområdet.

Resursarbete under år 1999

Åtgärden har inte fått den omfattning som

förväntats även om antalet deltagare i

resursarbete ökar stadigt. Under det första

halvåret 1998 deltog i genomsnitt drygt 4 000

personer i resursarbete. Åtgärden är betydelsefull

inte bara för den arbetslöse som får chans att

upprätthålla sin kompetens genom resursarbetet.

Även allmänheten gynnas av att kvaliteten på

offentligt tillhandahållna tjänster kan höjas.

Även om arbetskraftsefterfrågan inom

offentlig sektor nu ökar finns fortfarande ett

utrymme för kvalitetshöjande insatser utan att

ordinarie arbetstillfällen trängs undan. När

åtgärden först föreslogs i tilläggsbudget till

statsbudgeten 1997 (prop. 1996/96:150) var

avsikten att åtgärden skulle pågå fram till och

med utgången av år 1998. Såväl

Arbetsmarknadsutskottet (yttr. 1996/97:AU7y)

som Finansutskottet (bet. 1996/97:FiU20, rskr.

1996/97:284) hade dock ändringsförslag vilket

ledde till att resursarbete fördes till åtgärden

beredskapsarbete och därmed kom att införas i

förordningen (1987:411) om beredskapsarbete

som inte har någon tidsbegränsning.

Resursarbete bör avvecklas men först vid

utgången av december 1999, eftersom

konjunkturutvecklingen och de ökade

statsbidragen till kommunerna då antas ge

väsentligt ökad efterfrågan på arbetskraft inom

berörda sektorer. Detta påverkar inte ramen för

utgiftsområdet.

Förlängning och utfasning av åtgärden offentliga

tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa

Regeringen föreslår att de personer som har

anvisats OTA och som fyller 62 år senast den 31

december 1998 får möjlighet att åter anvisas till

åtgärden fram till pensionsåldern. För de som är

yngre än 62 år och som redan deltar i OTA skall

gälla att förlängningsbeslut kan fattas att gälla till

och med december 1999. Regeringen anser att

det är angeläget att äldre personer även i

fortsättningen kan få det stöd som de behöver

för att kunna delta i aktiv yrkesvägledning eller

utbildning. Regeringen anser därför att lagen

(1996:870) om offentliga tillfälliga arbeten för

äldre arbetslösa skall förlängas från och med den

1 januari 1999 till och med utgången av

december år 2001. Lagförslaget, som faller inom

Lagrådets granskningsområde, innebär endast att

lagen (1996:870) om tillfälliga arbeten för äldre

förlängs. Den frågan är av sådan beskaffenhet att

Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

IT-utbildning inom den offentliga sektorn

Regeringen aviserade i den ekonomiska

vårpropositionen för budgetåret 1998 (prop.

1997/98:150) att den övervägde att föreslå

riksdagen en satsning på IT-utbildning inom den

offentliga sektorn. Statskontoret fick i uppdrag

att kartlägga behovet av IT-utbildning inom

offentlig sektor, inventera pågående insatser

samt att ge förslag till ytterligare insatser.

Statskontoret har redogjort för resultatet av

kartläggningen i rapporten IT-kompetens för

offentlig sektor (1998:21).

Statskontoret föreslår i rapporten att en

särskild satsning görs på främst breddutbildning

mot IT-området inom den offentliga sektorn

under en period av två till tre år med början år

1999. Statskontoret föreslår vidare ett

ansökningsförfarande för kompetenssatsningen.

Den offentliga sektorns arbetsgivare skall ges

möjlighet att ansöka om bidrag till IT-utbild-

ningsprojekt som uppfyller ett antal specificerade

kriterier inriktade mot dels

arbetsmarknadspolitiska mål, dels

effektivitetsmål. Enligt Statskontoret bör en

tillfällig delegation inrättas av regeringen för att

kunna hantera ansökningarna om bidrag.

Statskontoret menar även att åtgärder inom ett

mycket brett fält skall kunna finansieras för både

IT-personal, verksamhetspersonal inklusive

chefer och personer som kan rekryteras till den

offentliga sektorn samt för förtroendevalda.

Regeringen menar att det av flera skäl är

viktigt att en höjning av IT-kompetensen inom

den offentliga sektorn kommer till stånd, bl.a.

för att det ger möjlighet att bryta den

könsuppdelade arbetsmarknaden då flertalet

anställda som arbetar med IT som främsta

arbetsuppgift i dag är män. Regeringen gör

emellertid den bedömningen, efter att ha

analyserat Statskontorets förslag samt efter det

arbetsmöte som Arbetsmarknadsdepartementet

anordnade den 10 september 1998 med

representanter för den offentliga sektorn, att det

inte finns skäl för att en särskild satsning

motsvarande den som nu görs i samarbete med

Industriförbundet också görs inom offentlig

sektor. Behovet av IT-kompetens inom den

offentliga sektorn är dock stort och regeringen

avser därför att i regleringsbrevet för AMV inför

budgetåret 1999 ge AMS i uppdrag att inom

ramen för befintliga åtgärder och anslag initiera

IT-utbildning för anställda inom offentlig sektor

och framför allt riktat till kvinnor. I detta

sammanhang ser regeringen även det som viktigt

att rikta insatser till grupper av arbetslösa som

tidigare varit verksamma inom sektorer där

arbetsuppgifter försvunnit genom den snabba

tekniska utvecklingen i samhället. Ett exempel på

en sådan yrkesgrupp är kontorister.

Utformningen av insatserna för att öka

möjligheterna för dessa yrkesgrupper att åter ta

sig tillbaka till arbetsmarknaden bör ske i

samarbete med parterna på arbetsmarknaden.

Förstärkt försäkringsskydd för deltagare i

arbetsmarknadspolitiska åtgärder där

utbildningsbidrag lämnas

Personer som deltar i arbetsmarknadspolitiska

åtgärder där utbildningsbidrag lämnas (gäller

dock inte utbildningsbidrag vid starta-eget-

bidrag) har genom statsmakterna tillförsäkrats

ett visst försäkringsskydd. I detta ingår

arbetsskadeförsäkring, ersättning för ideell

skada, grupplivförsäkring samt ersättning till

arbetsgivare/anordnare som förorsakats skada av

en person i arbetsmarknadspolitisk åtgärd.

Kostnaderna för de tre sistnämnda

försäkringarna som belastar anslaget

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder uppgick år

1997 till ca 151 miljoner kronor.

De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna har

förändrats genom åren. Flera av dem innehåller

praktiska inslag som till sin art liknar ordinarie

arbete. Detta kan innebära en ökad risk för

arbetsskada och regeringen anser därför att det

finns skäl att komplettera försäkringsskyddet

vad avser vissa kostnadsersättningar i samband

med skador/olycksfall i arbetet. Utöver

ersättning från arbetsskadeförsäkringen har

ersättning för ideell skada hittills kunnat lämnas.

Den totala kostnaden för ersättningar för ideell

skada uppgick år 1997 till 7 754 000 kronor.

Regeringen anser att deltagare i vissa

arbetsmarknadspolitiska åtgärder där

utbildningsbidrag lämnas i princip skall omfattas

av samma försäkringsskydd vid personskada som

statstjänstemän för skador som har inträffat den

1 januari 1999 eller senare.

Kostnaden för det förstärkta

försäkringsskyddet beräknas uppgå till 200 000

kronor det första året. Först det sjätte året kan

systemet anses fullt utnyttjat varvid kostnaden

för det förstärkta försäkringsskyddet beräknas

uppgå till ca 2 900 000 kronor per år. Den totala

kostnaden för en fullt utbyggd

personskadeförsäkring inklusive ersättning för

ideell skada som utgår redan idag, blir då 10,6

miljoner kronor beräknat utifrån de

omständigheter som rådde för år 1997. Förslaget

påverkar inte ramen för utgiftsområdet och bör

gälla från och med den 1 januari år 1999.

Flyttningsbidrag inom Norden

Flyttningsbidraget är en viktig åtgärd för att

stimulera rörligheten och kan därmed bidra till

att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt. I

dag är möjligheten att få flyttningsbidrag för den

som är eller riskerar att bli arbetslös och som

söker arbete på annan ort begränsad till att gälla

enbart inom Sveriges gränser. I våra nordiska

grannländer är efterfrågan på vissa

yrkeskategorier mycket stor. Möjligheterna för

de arbetslösa i Sverige att ta dessa arbeten

begränsas dock då de inte kan få flyttningsbidrag

när de söker eller får dessa arbeten. Vidare

påverkas rörligheten på arbetsmarknaden mellan

de nordiska länderna negativt av denna

begränsning.

Regeringen gav därför hösten 1997 AMS i

uppdrag att inom ramen för den nordiska

överenskommelsen på arbetsmarknaden uppta

förhandlingar med berörda myndigheter i övriga

nordiska länder om möjligheten och villkoren att

ge flyttstöd även när en arbetslös i ett nordiskt

land söker eller får ett arbete i ett annat nordiskt

land. Överläggningarna har resulterat i ett

gemensamt förslag som skall redovisas för

respektive regering. Förslaget innebär att

flyttningsstöd geografiskt skall utsträckas till att

omfatta övriga nordiska länder. Miniminivån för

flyttstödet skall vara att ersättning för

resekostnader i samband med sökande och

tillträdande av anställning i annat berört land

skall kunna beviljas med undantag för Danmark

som inte ersätter kostnader för tillträdesresa.

Utöver ersättning för resor kan ett land även ge

annat flyttstöd till arbetssökande som tillträder

anställning i något av de berörda länderna.

Ersättning skall lämnas enligt respektive lands

nationella regelverk och betalas av avsändande

land.

Regeringen tillstyrker förslaget och hemställer

om riksdagens godkännande att införa ett

flyttningsbidrag till den som är eller riskerar att

bli arbetslös och som söker arbete i övriga

nordiska länder när resultatet av de fortsatta

överläggningarna med de övriga nordiska

länderna är klart.

Insatser för konstnärer

Medel kommer att avsättas, i enlighet med

riksdagens ställningstagande till propositionen

Konstnärers villkor (prop.1997/98,yttr.

1997/98:Auy, bet.1997/98:KrU13, rskr. 1997/98,

till stöd för verksamheten med vad som har

kallats "en tredje anställningsform inom teatern"

under en försöksperiod på ett och ett halvt år

med början den 1 januari 1999. 10 miljoner

kronor från anslaget A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder bör avsättas

för ändamålet. Syftet med verksamheten är att

avlasta utgifterna för arbetslöshetsförsäkringen

och öka frilansande skådespelares trygghet samt

att öka den konstnärliga friheten. Bidraget

förutsätter att arbetsmarknadens parter kommer

överens om förändringar i de avtal som reglerar

anställningsformer och anställningsskydd.

Insatsen skall utvärderas efter ett år av AMS i

samråd med Statens kulturråd,

Konstnärsnämnden och arbetsmarknadens

parter på teaterområdet.

Sammanfattande medelsberäkning

Vid medelsberäkningen för år 1999 har

regeringen tagit hänsyn till riksdagens beslut i

anledning av den ekonomiska vårpropositionen

(prop. 1997/98:150, bet. 1997/98:FiU20, rskr.

1997/98:318) samt de ovan beskrivna förslagen.

Därutöver har anslaget för budgetåret 1999

minskats engångsvis med 235 miljoner kronor

för att finansiera det beräknade bortfallet under

budgetåret 1998 av finansieringsbidrag under

inkomsttitel 2524 Bidrag till

arbetsplatsintroduktion. Vidare har hänsyn tagits

till att anslaget minskas med 3,5 miljoner kronor

från och med budgetåret 1999 som finansiering

av de ökade kostnaderna för bl.a. spanings- och

utredningsverksamhet i samband med

kriminaliseringen av köp av sexuella tjänster

(prop. 1997/98:55, bet. 1997/98:JuU13,

rskr.1997/98:250).

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att riksdagen anvisar ett ramanslag

om 21 961 114 000 kronor för budgetåret 1999.

För år 2000 beräknar regeringen utgifterna under

anslaget till 23 183 894 000 kronor och för år

2001 beräknas utgifterna till 21 616 323 000

kronor.

A3 Särskilda åtgärder för arbets-

handikappade

Tabell 4.17 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

5 981 545

Anslags-

sparande1

254 982

1998

Anslag

6 596 798

Utgifts-

prognos

6 600 000

1999

Förslag

6 655 092

2000

Beräknat

6 714 561

2001

Beräknat

6 770 812

1 Hela anslagssparandet för år 1997 har dragits in.

Från anslaget bekostas, lönebidrag, statsbidrag

till skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare

(OSA), kostnader för vissa otraditionella insatser

för arbetshandikappade, bidrag till

arbetshjälpmedel m.m. till arbetshandikappade,

utveckling av ny teknik och datorbaserade

arbetshjälpmedel för arbetshandikappade samt

för särskild expertmedverkan i sådana ärenden,

särskilt introduktions- och uppföljningsstöd

(SIUS) samt viss nationell medfinansiering som

svarar mot utbetalningar från anslaget

Utgiftsområde 14 A4 Europeiska socialfonden

m.m. Syftet med åtgärderna som finansieras

under anslaget är att arbetshandikappade

arbetssökande skall ges samma möjligheter att

delta i arbetslivet som icke arbetshandikappade

har.

Lönebidrag och bidrag för offentligt skyddad

anställning (OSA) kan lämnas till arbetsgivare

som anställer personer med funktionshinder.

Bidrag till arbetshjälpmedel m.m. lämnas för

arbetsplatsanpassningar för personer med

funktionshinder, arbetsbiträde, vissa

resekostnader och näringshjälp. SIUS-

verksamheten ger möjlighet att anställa en

särskild stödperson, som hjälper personer med

funktionshinder in i arbetslivet.

Budgetåret 1997 anvisades på statsbudgeten

6,5 miljarder kronor under anslaget Särskilda

åtgärder för arbetshandikappade. Utgifterna

stannade dock vid ca 6,0 miljarder kronor. Av

dessa gick 97 procent till lönebidrag och OSA.

Resterande utgifter rör kringkostnader i form av

exempelvis arbetshjälpmedel m.m. Den lägre

förbrukningen berodde till viss del på att det

genomsnittliga bidraget till lönebidrag minskade

från 9 600 till 9 400 kronor per månad mellan

budgetåren 1995/96 och 1997.

Regeringen beslutade den 18 december 1997

samt den 17 juni 1998 att föra bort 250

respektive 255 miljoner kronor från 1997 års

anslag.

Omfattningen av de särskilda åtgärderna för

arbetshandikappade har ökat kraftigt under

första halvåret 1998, från 52 600 i januari 1998 till

55 300 personer i juni 1998. Anslaget beräknas

förbrukas fullt ut under budgetåret 1998.

Anslagets utgifter styrs främst av

omfattningen av lönebidrag och OSA samt det

genomsnittliga bidraget för dessa stödformer.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Resultatinformationen överensstämmer med den

beskrivning som lämnas beträffade

arbetshandikappade under verksamhetsområdet.

Regeringen redovisar därför inte

resultatinformationen under anslaget.

Personer med lönebidrag har under år 1997

framför allt varit anställda i privata företag (42

procent) och i allmännyttiga organisationer (31

procent). Under åren 1994 1997 har det blivit

allt vanligare att personer med lönebidrag arbetar

i privata företag och i kommuner. Andelen

lönebidrag i statliga myndigheter eller

motsvarande, affärsdrivande verk, landsting och

hos annan arbetsgivare har minskat.

Förändringen har medfört att bidraget till

arbetsgivarna därmed har minskat under samma

tidsperiod.

Det genomsnittliga bidraget för lönebidrag

och OSA uppgick till 9 700 kronor per månad

under år 1997. Den genomsnittliga

styckkostnaden för lönebidrag och OSA har

stigit något under första halvåret 1998.

Lönebidrag kan fram till och med år 1998

beviljas arbetshandikappade anställda som löper

risk att slås ut från arbetsmarknaden när

personalminskningar inträffar eller verksamheten

omstruktureras. Regeringen har medgivit att

högst 500 personer får omfattas av sådant bidrag

under år 1997 och år 1998. Drygt 23 miljoner

kronor betalades ut för ändamålet, som omfattat

ca 200 personer under år 1997.

Under juni 1998 har RRV publicerat

rapporten Det flexibla lönebidraget (RRV

1998:37), som är kritisk till i fall lönebidraget

generellt sett haft en rehabiliterande verkan.

Avgångarna till osubventionerade anställningar

har varit få och bidragsandelarna har sällan

minskat i väsentlig omfattning. RRV drar

slutsatsen att handlingsplanernas kvalitet

behöver öka.

RRV har i rapporten konstaterat att det i mer

än hälften av de lönebidragsärenden som

myndigheten har granskat inte är styrkt att det

finns ett funktionshinder som har betydelse för

det aktuella arbetet. RRV har gjort bedömningen

att i uppskattningsvis en tredjedel av samtliga

granskade ärenden är det egentliga skälet till

lönebidragsanställning att personer som fått dem

har haft svårt att få arbete av andra skäl än

funktionshinder, t.ex. förhållandevis hög ålder

eller låg utbildningsnivå. RRV menar även att

lönebidragsnivåerna ofta är högre än vad

arbetshandikappet motiverar. RRV räknar med

att minst 1,4 miljarder kronor därmed utbetalas

för andra ändamål än det avsedda, varav ca en

miljard kronor avser lönebidrag till personer som

saknar egentligt arbetshandikapp och ca 400

miljoner kronor i överkompensation. RRV anser

mot denna bakgrund att det finns skäl att överge

lönebidragens nuvarande konstruktion.

AMV har under året påbörjat det

lönebidragsprojekt som regeringen aviserade i

1997 års ekonomiska vårproposition, vilket bl.a.

syftar till att utveckla metoder, kompetens samt

uppföljnings- och utvärderingsinsatser för att

förbättra och effektivisera den lokala hanteringen

av lönebidrag. Projektet kommer att pågå under

åren 1998 och 1999. I projektet beaktas bl.a. den

kritik som finns i RRV:s rapport.

LOSAM-utredningen har i delbetänkandet

Aktivt lönebidrag (SOU 1997:5) redovisat en

studie av kvinnor och män med funktionshinder.

När det gäller lönebidraget, har utredningen

funnit att kvinnor i högre utsträckning än män

finns representerade i allmännyttiga

organisationer och kommuner. Män återfinns i

högre omfattning inom privata sektorn. Den

bidragsgrundande lönekostnaden är 2 500

kronor högre per månad för män än för kvinnor.

Detta kan vara ett resultat av löneskillnaden

inom de sektorer som könen arbetar inom. Det

kan också bero på att män har gravare

arbetshandikapp än kvinnor och därigenom får

en högre kompensation.

Utredningen har även funnit att kvinnor i

något högre utsträckning har varit anställda i

lönebidrag under mycket långa tider, dvs. mer än

sju år. Siffrorna visar på att det finns tendenser

till en högre omsättning bland männen med

funktionshinder än kvinnorna. En del av denna

omsättning kan innebära övergångar till den

öppna arbetsmarknaden utan något lönestöd till

arbetsgivaren.

Lönebidragssamordning

I 1997 års vårproposition (prop. 1996/97:150)

föreslog regeringen att 10 miljoner kronor skulle

avsättas för särskilda lönebidragssamordnare

under perioden 1999 2001. Samordnarna skall

utveckla metoder, kompetens samt uppföljnings-

och utvärderingsinsatser inom ramen för

hanteringen av lönebidrag. Under första halvåret

1998 har drygt en miljon kronor förbrukats för

ändamålet. Samtliga län deltar i projektet. Länen

har inventerat hanteringen av lönebidrag och

behovet av kompetensutveckling. Nu pågår ett

arbete med att fastställa kvalitetskriterier för

hanteringen av lönebidraget. Utbildningsinsatser

kommer att bedrivas under år 1999.

Särskilt introduktions- och uppföljningsstöd

(SIUS)

Verksamheten med särskilt introduktions- och

uppföljningsstöd SIUS infördes som en

försöksverksamhet 1993. Syftet var att underlätta

för personer med stora funktionshinder att få

arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Stödet

innebär att en funktionshindrad arbetstagare får

hjälp av en stödperson (en s.k. SIUS-konsulent)

under introduktionen och träningen på

arbetsplatsen samt för att kunna utföra arbetet.

Kostnaderna för SIUS-verksamheten uppgick

under år 1997 till ca 12 miljoner kronor.

Otraditionella medel

För otraditionella insatser avsattes högst 50

miljoner kronor under anslaget för budgetåret

1997. Totalt 38 miljoner kronor av dessa

förbrukades under budgetåret. AMS har följt

upp hur medlen har använts under år 1997.

Nästan samtliga projekt har haft en eller flera

samverkanspartners. AMV har samverkat med

försäkringskassan, kommunen, landstinget,

företagshälsovården, gymnasieskolan, Samhall

AB och handikapporganisationerna. Under

första halvåret 1998 har drygt 17 av de 50

miljoner kronor som avsatts för otraditionella

insatser förbrukats. Under senvåren 1998 var ca

30 miljoner kronor intecknade.

Drygt 1 500 personer har sysselsatts under år

1997. Ca 27 procent av dessa har fått arbete eller

åtgärd efteråt. I genomsnitt beräknar AMV att ca

400 personer sysselsatts per månad under första

halvåret 1998.

Arbetshjälpmedel m.m.

AMV har förbrukat ca 145 miljoner kronor för

arbetshjälpmedel m.m. under budgetåret 1997.

Ungefär en tredjedel vardera har avsett

arbetshjälpmedel, näringshjälp respektive

arbetsbiträde.

Slutsatser

Omfattningen av de icke-konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna för

arbetshandikappade år 1999

AMV har mer än väl nått de mål som regeringen

har satt för år 1997 vad avser omfattningen av

icke-konjunkturberoende åtgärder och den

genomsnittliga bidragsnivån i lönebidrag.

Regeringen avser att uppdra åt AMV att under

år 1999 ge minst 55 000 personer i genomsnitt

per månad en anställning med lönebidrag eller

skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare (OSA).

För budgetåret 1999 får den genomsnittliga

bidragsnivån uppgå till högst 60 procent av den

bidragsgrundande lönekostnaden i platser med

lönebidrag, exklusive de allmännyttiga organisa-

tionerna.

Vidare är det viktigt att kvinnor med

arbetshandikapp i allt högre omfattning får del av

de särskilda åtgärder som finns för

arbetshandikappade. Regeringen avser att ge

AMV ett tilläggsuppdrag till det pågående

lönebidragsprojektet att dels uppmärksamma

skillnaderna i bidragsgrundande lönekostnader

mellan kvinnor och män i lönebidrag, dels se

över möjligheten att öka andelen kvinnor i

lönebidrag.

I detta relativt goda konjunkturläge är det

angeläget att försöka få ut personer med

funktionshinder på den öppna arbetsmarknaden,

eventuellt med hjälp av en

arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Därtill bör

övergångarna från lönebidrag till den öppna

arbetsmarknaden öka. I detta arbete är det

särskilt viktigt att prioritera kvinnor.

Det är viktigt att det goda konjunkturläge som

nu råder utnyttjas så att många

funktionshindrade som möjligt får ett reguljärt

arbete. Samhället gör många insatser för

arbetshandikappade för att kunna få och behålla

ett arbete. Det kan ske antingen på eller utanför

den reguljära arbetsmarknaden. En mycket stor

del av dessa insatser görs inom

arbetsmarknadspolitikens område. Effekterna är

emellertid svårbedömda. Detta gäller inte minst

inom arbetsmarknadspolitikens område. RRV:s

studie av lönebidragssystemet tyder bl.a. på att

det kan finnas allvarliga brister i träffsäkerheten i

lönebidragssystemet. Regeringen ser allvarligt på

detta problem. AMS skall som tidigare sagt bl.a.

beakta denna kritik i det lönebidragsprojekt som

AMS påbörjat på uppdrag av regeringen.

Regeringen avser att utreda konkreta förslag till

hur effektiviteten och träffsäkerheten kan öka i

de arbetsmarknadsstöd som riktas till de

arbetshandikappade. I syfte att främja ett

helhetsperpektiv på handikappolitiken skall

översynen även omfatta Samhall samt ske i

samråd med handikappdelegationen.

Höjt bidrag till egenföretagare som har stora

kommunikationssvårigheter

Personer med stora kommunikationssvårigheter

har begränsade möjligheter att driva egna företag.

Ett kompensatoriskt hjälpmedel är arbetsbiträde.

För närvarande kan bidrag till arbetsbiträde

beviljas med högst 50 000 kronor per år. Detta

belopp kompenserar inte funktionshindret i

sådan omfattning att möjligheterna att starta eget

företag för denna grupp ökar i den utsträckning

regeringen anser vara rimligt.

Under år 1996 beviljades ungefär 30 000

personer starta-eget-bidrag, varav ca 2 500 var

arbetshandikappade. Ungefär 1 000 personer

beviljas bidrag till arbetsbiträde per år till en total

kostnad av 40 miljoner kronor. En grupp som är

i stort behov av arbetsbiträde på grund av stora

kommunikationssvårigheter är de döva. Trots

detta är endast drygt 40 personer av dem som

beviljas bidrag till arbetsbiträde varje år döva.

Regeringen anser att det är angeläget att de

personer som har ett funktionshinder som

medför svåra kommunikationssvårigheter ges

bättre möjlighet att starta och behålla ett företag.

Regeringen föreslår därför att bidrag till

arbetsbiträde bör kunna lämnas med högst 100

000 kronor per år för egenföretagare med svåra

kommunikationssvårigheter. Förslaget ökar

utgifterna under anslaget med 3 miljoner kronor

och finansieras genom att anslaget A 2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskas med

motsvarande belopp

Förslaget föreslås träda i kraft den 1 januari

1999.

Kulturarvs-IT

Inom AMV och inom kultursektorn har ett antal

projekt drivits genom åren, som innebär att

arbetslösa registrerar bilder, arkivmaterial och

föremål. Myndigheter och institutioner inom

kultursektorn har stått som huvudmän för en del

av dessa projekt. Projekten har drivits tillfälligt

och sällan skapat varaktig sysselsättning.

Regeringen genomför nu en

försöksverksamhet Kulturarvs-IT för att

kulturarvet skall bli mer tillgängligt. Satsningen

skall avse samlingarna i framför allt centrala

kulturarvsinstitutioner och regionala museer.

Förutom att personer med arbetshandikapp får

arbete är ett syfte med verksamheten att öka

möjligheterna för t.ex. skolor och andra

utbildningsinstitutioner, forskningen och

allmänheten att ta del av museernas samlingar.

För de regionala museernas del skall detta ske

genom att en arbetsenhet vid varje museum

inrättas som kan registrera och göra t.ex.

fotografier och arkivmaterial men även andra

föremålssamlingar tillgängliga genom digital

registrering, inläsning och bearbetning. Även

andra regionala kulturinstitutioner bör kunna få

viss hjälp med liknande uppgifter. Utöver dessa

uppgifter bör verksamheten kunna omfatta

sökning i databaser och annan

informationstjänst.

I försöksverksamheten ingår också en särskild

regionalpolitisk satsning förlagd till i första hand

Kiruna, men även till Ulriksfors och

Grängesberg. Denna skall avse vissa centrala

kulturarvsinstitutioners, i första hand de centrala

museernas, behov av registrering och digital

bearbetning av sina samlingar.

Målgruppen utgörs av personer med mycket

nedsatt arbetsförmåga, dvs. av personer som

arbetsgivaren kan få upp till 100 procent

lönebidrag för. Regeringen utgår ifrån att det blir

ett nytillskott av lönebidragsanställningar och att

de berörda institutionerna inte för över redan

lönebidragsanställda inom institutionernas

ordinarie verksamhet till den föreslagna

verksamheten. Satsningen bör heller inte

innebära att befintlig personal med lönebidrag

vid de regionala museerna sägs upp.

Bild- och föremålsregistreringen sker på dator

med scanner och annan modern

digitaliseringsteknik. Investeringskostnaderna

bärs av de berörda institutionerna.

För att verksamheten skall kunna genomföras

på ett kvalificerat sätt skall de anställda med

arbetshandikapp och arbetsledaren delta i en

arbetsmarknadsutbildning på tio veckor för att

lära sig hur de skall hantera kulturföremål,

dataprogram m.m. Ändamålsenliga

utbildningsprogram finns utarbetade i samband

med det s.k. Sesam-projektet, ett kulturpolitiskt

projekt, som upphör i december i år, inom

museieområdet.

Riksantikvarieämbetet kommer att ha

arbetsgivaransvaret för arbetsledare och personer

med lönebidrag som är placerade vid de regionala

museerna. Riksantikvarieämbetet kommer vidare

att ha ett särskilt ansvar för att samordna och

leda satsningen i samråd med de regionala

museerna. Stiftelsen föremålsvård i Kiruna

kommer att bli arbetsgivare för arbetsledare och

personer med lönebidrag i Kiruna, Ulriksfors

och Grängesberg.

Verksamheten beräknas omfatta 130 personer

med lönebidrag vid de regionala museerna och

110 personer med lönebidrag i Kiruna,

Ulriksfors och Grängesberg. Därtill beräknas en

arbetsledare anställas per regionalt museum samt

14 arbetsledare i Kiruna, Ulriksfors och

Grängesberg. Arbetsledarna bekostas inom

ramen för arbetsmarknadspolitiken.

Verksamheten ökar utgifterna under anslaget

med 14 miljon kronor och finansieras genom att

anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder

minskas med motsvarande belopp.

Verksamheten bör träda i kraft den 1 januari

1999. Satsningen är en försöksverksamhet under

tre år med en första utvärdering som skall ske

efter två år.

Utökade möjligheter till arbetshjälpmedel för

arbetshandikappade som deltar i

arbetsmarknadspolitiska åtgärder

En funktionshindrad person kan i dagsläget få

bidrag till arbetshjälpmedel om han eller hon

deltar i vissa av de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna, t ex. arbetsplatsintroduktion (API)

och arbetslivsutveckling (ALU). Regeringen

anser att det skall vara möjligt att få tillgång till

arbetshjälpmedel oavsett vilken

arbetsmarknadspolitisk åtgärd som är aktuell,

eftersom arbetshjälpmedel kan vara en

förutsättning för att en funktionshindrad person

skall kunna tillgodogöra sig en innehållet i en

åtgärd.

Bidrag till arbetshjälpmedel bör kunna lämnas

vid deltagande i samtliga

arbetsmarknadspolitiska åtgärder, utom vid

arbetsmarknadsutbildning i det reguljära

utbildningsväsendet. Bidraget bör dessutom,

som tidigare, kunna lämnas till

funktionshindrade ungdomar vid praktisk

arbetslivsorientering.

Vid utbildning som upphandlas som

arbetsmarknadsutbildning skall kostnaderna för

eventuella arbetshjälpmedel vara en del av

upphandlingen. Ändringen ökar utgifterna under

anslaget med 1 miljon kronor och finansieras

genom att anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska

åtgärder minskas med motsvarande belopp.

Förslaget bör träda i kraft den 1 januari 1999.

Sammanfattande medelsberäkning

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att riksdagen anvisar ett ramanslag

om 6 655 092 000 kronor för budgetåret 1999.

För år 2000 beräknar regeringen utgifterna under

anslaget till 6 714 561 000 kronor och för år 2001

beräknas utgifterna till 6 770 812 000 kronor.

A 4 Europeiska socialfonden m.m.

Tabell 4.18 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

1 169 504

Anslags-

sparande

811 761

1998

Anslag

2 100 600

Utgifts-

prognos

1 800 000

1999

Förslag

1 840 484

2000

Beräknat

1 754 563

2001

Beräknat

1 640 344

Under detta anslag redovisas utbetalningarna

från Europeiska Socialfonden. Utbetalningarna

avser delfinansiering av insatser inom ramen för

strukturfondsmålen 2, 3, 4, 5b och 6 samt

gemenskapsinitiativen. Från anslaget bekostas

vidare den statliga medfinansieringen av mål 4

och insatser av mål 4-karaktär inom mål 6, samt

viss administration av bl.a. mål 4.

Sverige har för innevarande programperiod,

som omfattar åren 1995 1999, tilldelats totalt ca

750 miljoner ecu från Socialfonden. Beloppet

motsvarar ca 6 400 miljoner kronor. Beslut om

nya projekt inom de olika

strukturfondsprogrammen får fattas till och med

år 1999, medan projektverksamhet och

utbetalningar beräknas fortgå in på år 2001.

Nästkommande programperiod för EG:s

strukturpolitik planeras avse åren 2000 2006

och förbereds för närvarande på bl.a. unionsnivå.

Verksamheten inom ramen för

strukturfondsmålen och gemenskapsinitiativen

regleras främst av de samlade

programdokumenten respektive de operativa

programmen som efter förslag från och

förhandlingar med regeringen har fastställts av

EG-kommissionen. För varje mål och

gemenskapsinitiativ finns en

övervakningskommitté, i vilken representanter

för svenska myndigheter och organisationer

samt EG-kommissionen ingår.

Övervakningskommittéerna har till uppgift att

följa upp genomförandet av programmen och

därvid se till att beslutade prioriteringar och

riktlinjer efterlevs.

Målen 3 och 4 samt gemenskapsinitiativen

Employment och Adapt omfattas av enbart

Socialfonden medan övriga program

delfinansieras av flera strukturfonder. En

övergripande redovisning avseende samtliga

strukturfondsprogram lämnas inom

utgiftsområde 19.

Mål 3 syftar till att slussa in ungdomar på

arbetsmarknaden, bekämpa långtidsarbetslöshet

och stödja personer som riskerar att utestängas

från arbetsmarknaden. De svenska mål 3-

insatserna är inriktade på kompetensutveckling,

vägar till sysselsättning via datortekens

aktivitetscentra, vägledning och rådgivning,

utveckling av små och medelstora företag samt

hjälp till egen företagarverksamhet. Ett

jämställdhetsperspektiv skall genomsyra

insatserna. Mål 3 administreras av AMS. I varje

län finns en regional kommitté som tillsammans

med länsarbetsnämnden svarar för

genomförandet av programmet. I de regionala

kommittéerna ingår bl.a. företrädare för

organisationer och myndigheter.

Mål 4 syftar till att ge erforderlig

kompetensutveckling till anställda som hotas av

arbetslöshet till följd av strukturella förändringar.

Målgruppen är anställda i små och medelstora

företag samt anställda i vård och omsorg. Det

svenska mål 4-programmet, även kallat Växtkraft

Mål 4, är inriktat på att förändra

arbetsorganisationen för att därigenom stärka de

anställdas och företagens konkurrenskraft. Av

dem som omfattas av kompetensutvecklingen

skall hälften vara kvinnor. Svenska EU-

programkontoret för utbildning och

kompetensutveckling är ansvarig myndighet för

programmet som genomförs i samarbete med

regionala partnerskap, i vilka bl.a.

arbetsmarknadens parter och andra

organisationer ingår.

Gemenskapsinitiativet Employment har till

syfte att genom utvecklingsprojekt öka

jämställdheten på arbetsmarknaden samt

förbättra möjligheterna till arbete för

arbetshandikappade, utsatta grupper och

ungdomar. Gemenskapsinitiativet Adapt syftar

till att genom utvecklingsprojekt underlätta för

anställda att klara arbetsmarknadens förändrade

krav, skapa nya arbetstillfällen och stärka

företagens konkurrensförmåga. De två

gemenskapsinitiativen är transnationella, vilket

innebär att projekten genomförs i partnerskap

med liknande projekt i minst två andra

medlemsländer. Svenska EU-programkontoret

administrerar programmen.

För år 1997 redovisas under anslaget ett

anslagssparande om 812 miljoner kronor, vilket

motsvarar 41 procent av budget.

Anslagssparandet förklaras delvis av

fördröjningarna i strukturfondsverksamheten,

vilka har haft en inverkan på omfattningen av

flera program också under år 1997.

Uppbyggnaden av verksamheten var mer

tidskrävande än vad som kunnat förutses.

Anslagssparandet visar även på tidigare

svårigheter att prognostisera utbetalningarna

under anslaget.

Andelen intecknade socialfondsmedel är

emellertid relativt hög. Inom flertalet av

strukturfondsprogrammen har hittills mer än

hälften av medlen för programperioden

intecknats genom beslut. Bl.a. mot denna

bakgrund kan takten i utbetalningarna förväntas

öka under innevarande och kommande budgetår.

Inom ramen för många övervakningskommittéer

betonas nu vikten av en ökad takt i

utbetalningarna, och åtgärder för att påskynda

projektens medelsrekvisitioner och hanteringen

av dessa vidtas inom berörda program. Vidare

har regeringen den 17 september 1998 uppdragit

åt de tre centrala fondmyndigheterna, dvs. AMS,

NUTEK och Statens jordbruksverk, att i samråd

med berörda myndigheter vidta åtgärder för att

utveckla de administrativa rutinerna inom målen

2, 5b och 6.

Enligt AMS delårsrapport för det första

halvåret 1998 har totalt 767 miljoner kronor

betalats ut från anslaget, exklusive vissa

administrationsmedel som disponeras av Svenska

EU-programkontoret, vilket utgör 37 procent av

budget. Regeringen beräknar dock med ledning

av AMS prognos en ökning av utbetalningarna

under det andra halvåret 1998 och en total nivå

om 1 800 miljoner kronor, eller 86 procent av

budget, för året som helhet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Från programmets start i juli 1995 till och med

april 1998 har totalt 113 000 personer deltagit i

mål 3, fördelade på 1 300 projekt. Av deltagarna

utgörs 54 procent av kvinnor och 46 procent av

män. Ungdomarnas andel uppgår till 40 procent.

Drygt häften av deltagarna har ingått i projekt

som särskilt riktar sig till långtidsarbetslösa och

29 procent av deltagarna har omfattats av projekt

för ungdomar. Andelen deltagare i projekt för

arbetshandikappade och invandrare uppgår till 13

respektive 6 procent.

Kommunerna har bedrivit flest mål 3-projekt,

en tredjedel av samtliga, därefter följer företag

och statliga myndigheter framför allt AMV.

Andelen projektanordnare från verksamheter

som primärt har ett samhälleligt ändamål men är

organisatoriskt fristående från den offentliga

sektorn har ökat över tiden.

Av de för mål 3 avsatta socialfondsmedlen för

programperioden som helhet, totalt ca 3 100

miljoner kronor, har per den 31 juli 1998 ca 81

procent intecknats genom beslut och ca 52

procent utbetalats till projektanordnarna.

Stora insatser görs inom mål 3 för att sprida

goda exempel. Länsarbetsnämnderna och en

arbetsgrupp inom ramen för

övervakningskommittén har tagit fram en

förteckning över ca 100 projekt som utgör

särskilt goda exempel att sprida genom olika

informationsinsatser. Övervakningskommittén

har också lämnat förslag till förenklingar av det

administrativa systemet inom mål 3.

Övervakningskommittén har upphandlat

oberoende utvärderingar av mål 3. I den senaste

rapporten, vilken avlämnades i maj 1998, föreslås

bl.a. åtgärder i syfte att förskjuta tyngdpunkten i

verksamheten till mer av uppföljning och

spridning av erfarenheter från genomförda

projekt. Även förslag till förenklingar av

ekonomiadministrationen lämnas. I

utvärderingen görs en jämförelse mellan mål 3

och ordinarie arbetsmarknadspolitiska åtgärder

med avseende på andelen deltagare som erhållit

arbete. Jämförelsen tyder på ett totalt något

sämre resultat för mål 3 än genomsnittet för

övriga åtgärder. I detta sammanhang bör dock

nämnas att ett kriterium för projekt inom mål 3

är att dessa skall vara nyskapande. De syftar

således till att pröva nya vägar inom

arbetsmarknadspolitiken och resultaten kan

därför variera väsentligt mellan olika projekt.

Ytterligare en utvärderingsrapport skall avlämnas

under år 1999.

De svenska mål 4-insatserna har rönt ett stort

intresse inom landet och har dessutom i olika

sammanhang på unionsnivå lyfts fram som goda

exempel. Från programmets start i juni 1996 till

och med juni 1998 har ca 12 000 företag beviljats

stöd för steg 1-insatser, dvs. analys av

kompetensbehovet och utarbetande av en

handlingsplan i företaget. Dessa företag har totalt

210 000 anställda, varav 47 procent är kvinnor

och 53 procent är män. Under samma period har

6 400 beslut fattats om stöd till steg 2-insatser

som innebär genomförande av

kompetensutveckling i enlighet med

handlingsplanerna. Av de för programperioden

tillgängliga bidragsmedlen för mål 4, vilka utgörs

av lika delar socialfondsmedel och statlig

medfinansiering - totalt ca 3 100 miljoner

kronor, har ca 63 procent intecknats genom

beslut per den 31 juli 1998. De utbetalda medlen

uppgår till ca 27 procent.

Arbetet inom mål 4 är starkt decentraliserat

vilket enligt regeringens bedömning bidragit till

det mycket stora engagemang som ledamöterna i

de regionala partnerskapen har visat. Detta har i

sin tur bildat grund för goda resultat i

programmet.

Övervakningskommittén har upphandlat

oberoende utvärderingar av mål 4. Till följd av en

interimsrapport som avlämnades i början av år

1997 har åtgärder vidtagits för att i högre grad

styra mål 4-insatserna till prioriterade grupper

som lågutbildade och kvinnor. Andelen kvinnor i

programmet har därvid ökat.

Utvärderingsrapporter avseende slutet av

programperioden skall avlämnas i oktober 1998

och under år 1999.

TEMO har på Svenska EU-programkontorets

uppdrag genomfört en studie av

sysselsättningseffekten i mål 4. Studien tyder på

positiva resultat, t.ex. uppger en femtedel av

företagen att de har nyanställt personal som en

följd av mål 4-insatserna.

Gemenskapsinitiativen Employment och

Adapt omfattar totalt 120 respektive 56 projekt

fördelade på två ansökningsomgångar. Den

andra och sista ansökningsomgången

genomfördes under år 1997. Mer än 90 procent

av socialfondsmedlen inom de två programmen

har intecknats genom beslut per den 31 juli 1998.

Andelen utbetalda medel uppgår till ca 41

procent inom Employment och till ca 22 procent

inom Adapt.

Arbetet med Employment och Adapt har nu

gått in i en ny fas där tyngdpunkten ligger på

spridning av resultat och s.k mainstreaming med

sikte på mål 3 respektive mål 4 och ordinarie

verksamhet. Strategier för resultatspridning och

mainstreaming utarbetas för närvarande av

övervakningskommittén.

Övervakningskommittén har upphandlat

oberoende utvärderingar av de två gemenskaps-

initiativen. De första utvärderingsrapporterna

berördes i förra årets budgetproposition. Av de

utvärderingar som skall omfatta slutet av

programperioden har hittills en rapport

redovisats för Employment. I rapporten pekas

bl.a. på behovet av ökad samverkan med

myndigheter och andra aktörer för ett

erfarenhetsutbyte kring projektens resultat. En

utvärderingsrapport för Adapt avlämnas i

oktober 1998 och ytterligare rapporter för båda

programmen under år 1999.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Verksamheten inom strukturfondsprogrammen

omfattar främst fleråriga projekt. Det innebär att

åtagandena under anslaget medför kostnader för

kommande budgetår. Regeringen bör därför

bemyndigas att för år 1999 besluta om åtaganden

under anslaget som medför framtida utgifter.

AMS samt vissa länsstyrelser vad avser

gemenskapsinitiativet Interreg II A som

utbetalningsansvariga myndigheter för

Socialfonden får då rätt att göra åtaganden inom

den ram som beräknats för programperioden

som helhet.

Socialfondsmedlen indexuppräknas varje år.

För närvarande kan den totala ramen för

innevarande programperiod under anslaget

beräknas till ca 7 700 miljoner kronor, vilket

inkluderar viss statlig medfinansiering.

Regeringen föreslår att riksdagen bemyndigar

regeringen att för anslaget under år 1999 fatta

beslut om åtaganden som exklusive tidigare

åtaganden innebär utgifter om högst 1 600

miljoner kronor under åren 2000 och 2001.

Slutsatser

Regeringen bedömer att genomförandet av mål

3, mål 4, Employment och Adapt i många

avseenden har fungerat mycket väl. I mål 3 och

de två gemenskapsinitiativen har mer än 80

respektive 90 procent av socialfondsmedlen

intecknats genom beslut och arbete pågår med

att lyfta fram och sprida goda exempel från

programmen. I mål 4 har ca 63 procent av

bidragsmedlen intecknats genom beslut. Mot

bakgrund av de, som regeringen bedömer, goda

resultaten i programmet är det väsentligt med

fortsatta åtgärder för att utnyttja de för

programperioden tillgängliga medlen till fullo.

I såväl mål 3 som mål 4 har de regionala

partnerskapen ett starkt inflytande i

genomförandet av programmen. Dessa

partnerskap har enligt regeringens mening

medfört att samarbetsformerna och

kontaktnäten på regional och lokal nivå har

utvecklats och utökats väsentligt. Detta kan antas

vara till gagn för arbetsmarknaden och

arbetsmarknadspolitiken också i ett bredare

perspektiv.

Regeringen bedömer vidare att genomförda

och planerade utvärderingar ger

övervakningskommittéerna ett kvalificerat

beslutsunderlag för eventuella åtgärder i syfte att

inför slutet av programperioden ytterligare styra

upp verksamheten mot målen i programmen.

Regeringen har vid beräkningen av anslaget

tagit hänsyn till AMS prognos för

utbetalningarna av socialfondsmedel. Dessutom

ingår medel för den statliga medfinansieringen av

mål 4 och insatser av mål 4-karaktär inom mål 6.

Svenska EU-programkontorets kostnader för

administration av mål 4, Employment och Adapt

täcks till största delen av s.k. tekniskt stöd inom

ramen för de två programmen. Överskjutande

kostnader måste finansieras nationellt. För detta

ändamål har 11 miljoner kronor beräknats under

anslaget. Mot bakgrund av de regler som gäller

inom andra strukturfondsprogram har

regeringen vidare beräknat högst 1 miljoner

kronor under anslaget för ersättning vid

löneavdrag och reseförmåner till icke statligt

anställda ledamöter i de regionala partnerskapen

inom mål 4. De ökade utgifterna finansieras

genom att anslaget B 2 Arbetslivsinstitutet

minskas i motsvarande omfattning

Med hänsyn till det ovanstående föreslår

regeringen att riksdagen anvisar ett ramanslag

om 1 840 484 000 kronor för budgetåret 1999.

För budgetåren 2000 och 2001 beräknas

utgifterna under anslaget till 1 754 563 000

kronor respektive 1 640 344 000 kronor. Hänsyn

har därvid också tagits till den nya

programperioden för strukturfonderna.

A5 Institutet för arbetsmarknads-

politisk utvärdering

Tabell 4.19 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

715

Anslags-

sparande

5 368

1998

Anslag

11 274

Utgifts-

prognos

16 642

1999

Förslag

13 525

2000

Beräknat

13 771

2001

Beräknat

13 977

Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering

(IFAU) inrättades den 1 januari 1997 och har

varit under uppbyggnad under hela år 1997.

IFAUs uppgift är att främja, stödja och

genomföra främst utvärderingsstudier av

arbetsmarknadspolitiskt motiverade åtgärder och

studier av arbetsmarknadens funktionssätt.

Under IFAUs första verksamhetsår har

grunden för dess forskningsverksamhet lagts.

Detta har inneburit att IFAU har kontaktat

forskare av intresse för de projekt som skall

genomföras under år 1998. Bland påbörjade

projekt finns en studie av

arbetsmarknadspolitikens

undanträngningseffekter och en

sammanställning av arbetsmarknadspolitiken

under år 1997. En kurs i utvärderingsekonometri

i vilken internationellt kända forskare

medverkade hölls i juni 1998. I denna kurs deltog

forskare, doktorander samt de personer som

arbetar med utvärderingsfrågor vid departement

och myndigheter.

IFAU har också haft regelbundna seminarier

under hösten 1997 och personal från IFAU har

också deltagit i konferenser och workshops.

Resultaten från IFAUs forskning publiceras i två

rapporter, den fullständiga rapporten som

working paper och en sammanfattande mer

lättillgänglig publikation form av en

forskningsrapport.

Slutsatser

Det arbete inom arbetsmarknadspolitisk

utvärdering som IFAU har inlett under år 1997

ligger i linje med de behov som riksdagen har

påvisat för att öka kunskapen om

arbetsmarknadspolitikens effekter.

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder innebär en

stor offentlig utgift och därför är det mycket

betydelsefullt att utvärdera åtgärdernas

effektivitet.

Det finns därför anledning att förstärka

IFAU. med ytterligare 2 miljoner kronor

budgetåret 1999. Förslaget finansieras genom

anslaget B 3 bidrag och uppdrag inom

arbetslivsområdet m.m. minskas med

motsvarande belopp. De ytterligare resurserna

som institutet tilldelas skall användas för olika

utvärderingar av de arbetsmarknadspolitiskt

motiverade åtgärderna.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av en korrigering av

den justering som genomfördes av anslagen för

år 1998 med anledning av sättet att finansiera

avtalsförsäkringar på det statliga området.

I tabellen redovisas justeringen enligt följande:

Tabell 4.20 Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslag

11 274

Pris- och löneomräkning

226

Justering av premier

25

Beslut inkl. förslag

2 000

Förslag

13 525

A 6 Vissa kostnader för införandet av

en allmän och sammanhållen

arbetslöshetsförsäkring

Tabell 4.21Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

7 500

Anslags-

sparande

0

1998

Anslag

51 500

Utgifts-

prognos

51 500

1999

Förslag

61 183

2000

Beräknat

65 924

2001

Beräknat

66 917

Mot bakgrund av detta föreslår regeringen att

riksdagen anvisar ett ramanslag om 13 525 000

kronor. För budgetåren 2000 och 2001 beräknas

utgifterna till 13 771 000 kronor respektive

13 977 000 miljoner kronor.

Från anslaget finansieras vissa

förvaltningskostnader i den nya kompletterande

arbetslöshetskassan. Utgifterna avser dels

administrationen av grundbelopp, dels

administrationen av inkomstbortfallsersättning

för dem som valt att ansluta sig till

arbetslöshetskassan i den mån dessa inte

finansieras genom anslutningsavgifter.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Regeringen föreslog i proposition 1996/97:107

En allmän och sammanhållen

arbetslöshetsförsäkring att en kompletterande

arbetslöshetskassa skulle bildas. Riksdagen

beslutade den 11 juni 1997 att ett nytt anslag

skulle uppföras för kostnader under

uppbyggnadsskedet av den nya kompletterande

arbetslöshetskassan (bet. 1996/97:AU13, rskr.

1996/97:236). En särskild utredare tillkallades för

att säkerställa att den kompletterande

arbetslöshetskassan kunde bildas och att den

kunde vara i full drift den 1 januari 1998. Vissa

förberedelser behövde göras under budgetåret

1997 och för detta ändamål fanns anvisat 7,5

miljoner kronor. Medlen var avsedda att

användas till anskaffning av utrustning samt

utbildning m.m.

Den 11 december 1997 godkände regeringen

Arbetslöshetskassan ALFA som den

kompletterande arbetslöshetskassan. I samband

med godkännandet ingick staten avtal med

Arbetslöshetskassan ALFA som bl.a. innebar att

kassan övertog den verksamhet avseende kontant

arbetsmarknadsstöd som fram till utgången av år

1997 bedrevs vid länsarbetsnämnderna i

Gävleborgs, Älvsborgs, Gotlands och Blekinge

län.

Under budgetåret 1998 betalar

Arbetslöshetskassan ALFA inte

finansieringsavgift för dem som anslutit sig till

kassan. Detta beror på att denna avgift beräknas

utifrån uppgifter från verksamhetsåret som

föregår det år när avgiften skall betalas och att

kassan bara har varit i drift sedan den 1 januari

1998. Detsamma gäller systemet med

utjämningsbidrag och utjämningsavgift.

Arbetslöshetskassan ALFA:s administration

av grundbeloppet skall helt finansieras genom

statsbidrag medan kassans administration av

inkomstbortfallsersättningen för dem som

anslutit sig till kassan skall finansieras genom

statsbidrag endast under ett initialskede.

Regeringen har därför begärt en redovisning av

hur stor del av de tilldelade medlen som använts

för de olika ändamålen. AMS har redovisat att

kassan hittills enbart delvis kunnat särskilja

administrationskostnaderna avseende dem som

får grundbelopp och dem som är anslutna till

kassan. AMS har konstaterat att svårigheten

beror på den korta tid som kassan bedrivit

verksamhet och att många faktorer, som antalet

som kommer att ansluta sig under år 1998 och

storleken av de insatser kassan behöver vidtaga

för att informera om möjligheten att ansluta sig,

fortfarande är osäkra.

Under andra halvåret 1998 kommer kassan

därför att fortsätta arbetet med att etablera

fördelningsnycklar för verksamheten.

Under första halvåret 1998 hade drygt 2 200

personer anslutit sig till Arbetslöshetskassan

ALFA.

Slutsatser

Regeringen bedömer att AMS i samarbete

med Arbetslöshetskassan ALFA under

budgetåret 1999 kommer att slutföra det

påbörjade arbetet med att fastställa hur stor del

av kassan verksamhet som hänför sig till

administrationen av grundbeloppet respektive

inkomstbortfallsersättningen. Under budgetåret

1999 kommer kassan även att till staten betala

finansieringsavgift samt att omfattas av systemet

med utjämningsavgift och utjämningsbidrag.

Vissa av kassans kostnader har varit höga

under år 1998 men regeringen bedömer att detta

beror på att kassan befinner sig i ett

uppbyggnadsskede. Under budgetåret 1999

kommer dessutom de medel som avsåg

kostnaderna för den tidigare KAS-hanteringen

vid Riksförsäkringsverket och

försäkringskassorna att kunna tillgodoräknas

anslaget fullt ut.

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att riksdagen anvisar ett ramanslag

om 61 183 000 kronor för budgetåret 1999. För

budgetåret 2000 beräknas utgifterna under

anslaget bli 65 924 000 kronor. För budgetåret

2001 beräknas utgifterna till 66 917 000 kronor.

9 Arbetsliv

9.1 Omfattning

Arbetslivspolitiken skall medverka till att få till

stånd ett säkert och utvecklande arbetsliv med en

god arbetsorganisation som kännetecknas av

delaktighet, jämställdhet mellan kvinnor och

män, kompetensutveckling av de anställda samt

förebyggande av belastningssjukdomar, allvarliga

olycksfall, allergier och psykiska belastningar.

Vidare inrymmer arbetslivspolitiken insatser för

att öka arbetslivets tillgänglighet och förbättra

möjligheterna till arbete för personer med

funktionshinder.

Arbetarskyddsverkets (AV) verksamhet skall

bidra till att minska riskerna för ohälsa och

olycksfall i arbetslivet och förbättra arbetsmiljön.

Inom arbetslivsområdet ställs medel till

förfogande för forskning, utveckling, utbildning

och information. Rådet för arbetslivsforskning

(RALF) finansierar forsknings- och

utvecklingsarbete främst vid universitet,

högskolor och forskningsinstitut.

Arbetslivsinstitutet (ALI) bedriver egen

forskning och utvecklingsverksamhet och skall

genom forskning, utbildning och

utvecklingsprojekt bidra till en förnyelse av

arbetslivet genom en ökad tillgänglighet till

arbetsmarknaden, en förbättrad arbetsmiljö samt

bättre och effektivare former för

arbetsorganisation. Kvinnors och mäns olika

villkor i arbetslivet skall beaktas.

Samhall AB har till uppgift att anordna, leda

och samordna verksamhet som bedrivs inom

Samhallkoncernen för att ge meningsfullt och

utvecklande arbete åt personer med

funktionshinder.

Arbetsdomstolen prövar mål enligt kollektiv-

avtal och andra arbetstvister enligt lagen

(1974:371) om rättegången i arbetstvister.

Statens förlikningsmannaexpedition är central

myndighet för det statliga förlikningsväsendet.

Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar

avger utlåtanden i frågor som avser

tillämpningen av lagen (1949:345) om rätten till

arbetstagares uppfinningar.

Inom verksamhetsområdet finansieras även

Sveriges andel av kostnaderna för ILO:s

verksamhet och lämnas bidrag till verksamheten

vid Stiftelsen Utbildning Nordkalotten.

Från anslaget AmuGruppen AB finansieras

avvecklingen av den tidigare myndigheten

AMU-gruppens outhyrda lokaler.

9.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 5.1 - Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor

Utfall

1997

Anslag

1998

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

5 745,3

5 584,5

5 632,2

5 376,8

5 417,3

5 432,7

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Resultatredovisningsdelarna i årsredovisningarna

för myndigheterna och de statliga bolagen visar

att förändringsarbetet till följd av

besparingskraven på statlig konsumtion och

anpassningen av verksamheterna till nya mål sker

fortlöpande. De minskade resursramarna har i en

del fall tvingat fram kraftiga omprioriteringar i

verksamheten och personalneddragningar. En av

de berörda myndigheterna har, bl.a. med hänsyn

till omvärldsförändringar och ett smärre

budgetunderskott, begärt uppräkning av

anslaget. Anpassningen till de nya villkoren har

emellertid inte medfört att verksamheternas

produktivitetsutveckling har minskat. De nya

målen för myndigheterna har bl.a. inneburit att

samarbetet på regional nivå har ökat. Den

satsning på forskarstationer runt om i landet som

Arbetslivsinstitutet påbörjade år 1997 har

utvecklats på ett positivt sätt. Detsamma gäller

Yrkesinspektionens samarbete med

myndigeheterna inom

socialförsäkringsadministrationen. Tillsynen på

rehabiliterings- och arbetsanpassningsområdet

har stärkts.

Förändringar

Regeringen har i proposition 1997/98:180

föreslagit att riksdagen antar ett förslag om lag

om förbud mot diskriminering i arbetslivet på

grund av sexuell läggning. Lagen föreslås träda i

kraft den 1 april 1999. Under förutsättning att

riksdagen godkänner regeringens förslag, införs

ett nytt ombudsmannainstitut, Ombudsmannen

mot diskriminering på grund av sexuell läggning.

Ombudsmannen skall bland annat se till att

lagen efterlevs och genom rådgivning se till att

den som blivit utsatt för diskriminering på grund

av sexuell läggning kan ta till vara sina

rättigheter.

Regeringen förordar att staten som ägare av

Samhall AB på ett tydligare sätt anger

ekonomiska mål och verksamhetsmål för

Samhallkoncernen. Samhall bör genomföra ett

program för fortsatta resultatförbättringar.

Prioriteringar

Insatser för att motverka utslagningen från

arbetslivet med systematiskt förebyggande

insatser skall ha fortsatt hög prioritet. Målet är

att arbetslivet skall vara säkert och utvecklande.

En god arbetsorganisation skall kännetecknas

bl.a. av möjligheter till kompetensutveckling och

lika villkor för kvinnor och män. Möjligheterna

för personer med funktionshinder att få och

behålla ett arbete skall underlättas. Forskning

och utveckling liksom tillsyn bör i ökad

utsträckning bedrivas i aktiv samverkan med

regionala och lokala aktörer. Det regionala

forsknings- och utvecklingsarbetet skall så långt

möjligt ske utifrån regionernas förutsättningar.

De nya arbeten som skapas skall präglas av goda

utvecklingsmöjligheter och ekologisk hållbarhet.

Regeringen har genom ett beslut i augusti 1998

bestämt att bl.a. Arbetarskyddsstyrelsen skall

vara en av de myndigheter som skall ha ett

särskilt sektorsansvar för ekologisk hållbarhet.

Risken för ohälsa och olycksfall skall vara så liten

som möjligt.

9.3 Resultatbedömning

De viktigaste statliga insatserna inom utgifts-

området

De statliga insatserna syftar till att finna

långsiktigt stabila lösningar, som främjar en god

och hållbar samhällsutveckling med ett säkert

och utvecklande arbetsliv. Insatserna inbegriper

till exempel forskning och utveckling som skall

bidra till en förnyelse av arbetslivet med goda

arbetsorganisationer och en ökad tillgänglighet

till arbetsmarknaden med lika villkor för kvinnor

och män. Effektiva tillsynsåtgärder på

arbetsplatserna syftar bl.a. till att säkra företagens

och förvaltningarnas interna styrning av hälso-

och säkerhetsfrågorna. Vidare vidtas åtgärder

avseende rehabilitering och integrering i

arbetslivet av personer med funktionshinder

samt åtgärder för att stärka arbetslösas ställning

på arbetsmarknaden genom utbildning och

kompetensutveckling.

Effekter av statliga insatser

Verksamheten inom arbetslivsområdet har

genom en ökad inriktning av forskningen mot

arbetsorganisationsfrågor, ett effektivare

tillsynsarbete genom bl.a. ett bättre samarbete

mellan myndigheter, ökad erfarenhetsåterföring

med bl.a. andra myndigheter och universitet och

högskolor, nätverksbildande och bättre

informationsutbyte sammantaget gett

förbättrade förutsättningar för att forsknings-

och utvecklingsresultat samt tillsyn kan bidra till

en positiv utveckling av arbetslivet. Det finns i

dag ökade kunskaper om arbetsmarknadens

funktionssätt och villkor och vad som till

exempel orsakar segregation på

arbetsmarknaden. Sådan kunskap är betydelsefull

för att bekämpa arbetslösheten, främja en hållbar

samhällsutveckling med säkra och utvecklande

arbetsplatser och skapandet av nya jobb.

Människors arbetsmiljö har blivit säkrare genom

bl.a. effektivare internkontroll på arbetsställena,

förebyggande åtgärder mot arbetsmiljörisker och

insatser av företagshälsovården samt kunskaper

från olycksfallsforskningen. De

funktionshindrades förhållanden och möjligheter

i arbetslivet och på arbetsmarknaden stärks, bl.a.

genom ny lagstiftning mot diskriminering i

arbetslivet av personer med funktionshinder.

Slutsatser

Förnyelse när det gäller hur arbetet organiseras

är ett utmärkande drag för dagens arbetsliv och

för de nya jobb som skapas. Fasta anställningar

har i ökad utsträckning fått ge vika för olika

typer av tillfälliga anställningar och konsult- eller

entreprenadverksamhet. Behovet av ständigt

lärande ökar. Distansarbete har ökat i

omfattning. Budgetsaneringen i offentlig sektor

och kraven i övrigt på företag och förvaltningar

har medfört att frågor om effektivitet och

produktivitet har kommit i fokus. Utvecklingen,

som i huvudsak är positiv, kan samtidigt leda till

en ökad psykisk och fysisk belastning för de

anställda.

Arbetsrelaterad ohälsa orsakar stora

samhällsekonomiska kostnader. Inriktningen

skall vara att motverka utslagningen från

arbetslivet med systematiskt förebyggande

insatser. Åtgärder i form av arbetsanpassning och

rehabilitering, arbetsorganisationsutveckling

samt möjligheter till kompetensutveckling och

långsiktigt lärande är väsentliga instrument för

att skapa ett säkert och utvecklande arbetsliv.

Genom att integrera arbetsmiljöarbetet i

styrningen och driften av verksamheten ökar

förutsättningarna för att skapa en god

arbetsorganisation som främjar arbetstagarnas

hälsa samtidigt som effektiviteten och

produktiviteten kan öka. Gemensamma

strategier och insatser av arbetsmarknadens

parter är viktiga för en positiv utveckling, inte

minst då det gäller ökad jämställdhet mellan

kvinnor och män.

Arbetslivspolitiken skall inriktas på

- ett säkert och utvecklande arbetsliv en

förutsättning för nya jobb,

- åtgärder för att få till stånd en god

arbetsorganisation kännetecknad av delaktighet,

jämställdhet mellan kvinnor och män,

kompetensutveckling samt förebyggande av

belastningssjukdomar, allvarliga olycksfall,

allergier och psykiska belastningar,

- åtgärder för att påskynda omställningen till

ett ekologiskt hållbart Sverige,

- åtgärder som leder till att hälso- och

säkerhetsfrågorna säkras genom en kontinuerlig

och systematisk intern styrning i företagen och

förvaltningarna.

Till arbetslivsområdet hör exempelvis frågor

om lönebildning och arbetsrätt, arbetstid och

semester, arbetsorganisation, jämställdhet mellan

kvinnor och män, företagshälsovård, frågor om

arbetslivsinriktad rehabilitering och situationen i

arbetslivet för personer med funktionshinder

samt internationella frågor på arbetslivsområdet.

Kompetensutveckling i arbetslivet

Regeringen tillsatte den 5 februari 1998 en

arbetsgrupp för kompetensutveckling i

arbetslivet (A98/265/AL) med företrädare för

arbetsmarknadens parter och Regeringskansliet.

Arbetsgruppen, som lämnade sin slutrapport

den 3 september 1998, föreslår att

arbetsmarknadens parter och regeringen träffar

en trepartsöverenskommelse som dels innefattar

att arbetsmarknadens parter driver en

omfattande kampanj för lokala

överenskommelser om kompetensutveckling,

dels att staten ger en statlig stimulans till

kompetensutveckling.

Arbetsgruppen har även utarbetat ett förslag

till hur staten skall kunna bidra med en

ekonomisk stimulans till de företag och

förvaltningar som upprättar en lokal

överenskommelse och genomför ett program för

verksamhetsrelaterad kompetensutveckling.

Däremot lämnas inga förslag beträffande

stimulansens omfattning och finansiering.

Arbetsgruppen föreslår att när väl förslag till

omfattning, finansiering och tidpunkt för

ikraftträdande föreligger kan den föreslagna

trepartsöverenskommelsen mellan

arbetsmarknadens parter och regeringen

undertecknas.

Frågan om stärkandet av

kompetensutveckling i arbetslivet är av

avgörande betydelse för ekonomisk tillväxt.

Kompetensutvecklingen skall ses som en

investering för individen, arbetsgivaren och

samhället. Det är därför viktigt att de frågor som

återstår för att en trepartsöverenskommelse skall

kunna träffas snarast klargörs.

Regeringen avser därför att under år 1999

återkomma med förslag på hur

kompetensutvecklingen i arbetslivet kan stärkas.

En förutsättning för att en statlig stimulans skall

införas är att arbetsmarknadens parter bidrar till

en ansvarsfull finansiering.

Arbetslivsdelegationen

Regeringen har i juni 1998 beslutat om en

utredning (dir. 1998:62) som skall hämta in och

sprida kunskap om arbetslivsområdet i syfte att

främja en positiv utveckling av det moderna

arbetslivet. Delegationen skall identifiera

betydelsefulla utvecklingstendenser i arbetslivet

samt beskriva och analysera särskilt angelägna

problemområden. Delegationen skall vara ett

forum där forskare, arbetsmarknadens parter,

myndighetsexperter och andra med kunskap och

intresse inom området kan mötas.

Distansarbete

Regeringen tillkallade i juni 1997 en särskild

utredare för att se över den lagstiftning som

berör distansarbete (dir. 1997:83). Utredaren har

haft till uppgift att klarlägga de hinder

lagstiftningen kan innebära för att införa och

genomföra distansarbete, behovet av skydd för

den enskilde samt föreslå de lagstiftningsåtgärder

som behövs. Den centrala arbetsrättsliga

lagstiftningen, arbetsmiljölagen, arbetstidslagen,

jämställdhetslagen, lagstiftningen om ansvar och

ersättning för skada på person eller egendom

samt socialförsäkringslagstiftningen har ingått i

översynen, liksom annan lagstiftning som har

betydelse för distansarbete. Utredaren har den 9

september överlämnat betänkandet

Distansarbete (SOU 1998:115).

Lönebildning

I syfte att förbättra förutsättningarna för en väl

fungerande lönebildning har regeringen givit en

särskild utredare i uppdrag att lämna förslag till

ett förstärkt förlikningsmannainstitut. Ett

delbetänkande redovisades den 27 november

1997, Medlingsinstitut och lönestatistik (SOU

1997:164), som innehåller förslag till

förbättringar av lönestatistiken samt förslag om

ett nytt medlingsinstitut. Medlingsinstitutet skall

enligt utredarens förslag ha två huvuduppgifter.

Den första är att verka för en väl fungerande

lönebildning och den andra är att medla i

arbetstvister. Delbetänkandet har

remissbehandlats och bereds för närvarande i

Regeringskansliet. Slutbetänkandet skall

redovisas senast den 30 november 1998.

Företagshälsovård

En arbetsgrupp under

Arbetsmarknadsdepartementet har utarbetat

promemorian Företagshälsovård En resurs i

samhället (Ds 1998:17). Förslagen i

promemorian syftar till att integrera

företagshälsovården i arbetsmiljöarbetet på den

enskilda arbetsplatsen och att ta tillvara dess

resurser ur ett samhälleligt perspektiv.

Promemorian, som har remissbehandlats, bereds

för närvarande i Regeringskansliet.

Arbetstidsfrågan

Arbetstidskommittén lämnade sitt

slutbetänkande "Arbetstid längd, förläggning

och inflytande" (SOU 1996:145) till regeringen i

september 1996. Förslaget har remitterats och

remissyttranden kom in i början av april 1997. I

arbetet med beredning av förslagen i

betänkandet har ett projekt genomförts som

syftar till att initiera en fördjupad diskussion

kring arbetstidsfrågorna.

Arbetslivsinriktad rehabilitering

Det sker snabba förändringar inom

arbetsmarknad och arbetsliv som på olika sätt

påverkar välfärdssystemets och

socialförsäkringssystemets funktionssätt. Det

finns ett stort behov av att utveckla modellerna

för prevention och arbetsrehabilitering liksom

ett behov att förbättra effektiviteten hos

företagshälsovård och andra expertsystem med

dessa uppgifter. Forsknings- och

utvecklingsarbete som berör relationen mellan

arbete och välfärdssystemets olika delar samt tar

fasta på att förbättra människors möjligheter att

förvärvsarbeta är således av stor och ökande

betydelse.

AGRA-utredningen (S 1997:11) har i augusti

1998 avgett betänkandet Arbetsgivarens

rehabiliteringsansvar (SOU 1998:104) med

förslag på området.

Diskrimineringslagstiftning avseende

funktionshindrade

Utredningen om förbud mot diskriminering i

arbetslivet av personer med funktionshinder

(FUDA) avlämnade hösten 1997 ett förslag till

lagstiftning på området (SOU 1997:176).

Regeringen har därefter förelagt riksdagen ett

förslag till lag om förbud mot diskriminering i

arbetslivet av personer med funktionshinder

(prop. 1997/98:179). FUDA har i augusti 1998

lämnat sitt slutbetänkande Främjandelagen en

översyn (SOU 1998:107). Betänkandet

remissbehandlas för närvarande.

EU-frågor inom arbetslivet

Följande direktiv av betydelse för

arbetsmiljöområdet har antagits under år 1998:

- direktivet om användning av kemiska ämnen,

- arbetsmiljödirektivet om första ändringen av

carcinogendirektivet, samt

- produktdirektivet om tryckbärande

anordningar.

Behandling i rådsarbetsgruppen sker för

närvarande av arbetsmiljödirektivet om en

ändring av carcinogendirektivet,

arbetsmiljödirektivet om arbete i explosiva

miljöer och arbetsmiljödirektivet om

byggnadsställningar. En översyn för att föreslå

åtgärder för att förbättra den sociala dialogen

pågår i rådsarbetsgruppen. Kommissionen

planerar att lyfta fram direktivet om asbest,

direktivet om isocyanater (en grupp reaktiva

ämnen som används för framställning av

polyuretanplaster som kan frigöras i samband

med uppvärmning) och produktdirektivet om

maskiner.

En vitbok om arbetstid inom vissa undantagna

sektorer har lämnats av kommissionen.

9.4 Revisionens iakttagelser

RRV bedömer att årsredovisningarna under

utgiftsområdet i allt väsentligt är rättvisande.

Rådet för arbetslivsforsknings (RALF)

ledning har enligt RRV inte haft ett tillförlitligt

underlag för att fortlöpande kunna följa upp och

kontrollera den egna verksamheten under år

1997. RALF har påbörjat ett utvecklingsarbete

med syfte att förbättra de ekonomiadministrativa

rutinerna. Arbetet har redan gett positiva

effekter och det finns goda förutsättningar att

den interna kontrollen därmed kommer att

förbättras.

B1 Arbetarskyddsverket

Tabell 5.2 - Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

376 537

Anslags-

sparande

47 171

1998

Anslag

365 343

1

Utgifts-

prognos

375 049

1999

Förslag

376 133

2000

Beräknat

382 688

2001

Beräknat

388 346

1 Varav 147 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998.

Arbetarskyddsverket (AV) består av

Arbetarskyddsstyrelsen (ASS) och

Yrkesinspektionen (YI).

AV har till uppgift att se till att

arbetsmiljölagstiftningen samt, inom

arbetsmiljöområdet, lagstiftningen om

kemikaliekontroll och om tobak efterlevs. Det

åligger verket även att utarbeta och sprida

information i syfte att förbättra arbetsmiljön.

ASS är central förvaltningsmyndighet för

arbetsmiljö- och arbetstidsfrågor, utom i fråga

om fartygsarbete, samt chefsmyndighet för YI.

ASS ansvarar vidare för den officiella statistiken

över arbetsskador och arbetsmiljö.

YI som är uppdelad på elva distrikt, är regional

tillsynsmyndighet på arbetsmiljö- och

arbetstidsområdet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

De övergripande målen för AV:s verksamhet är

att

- minska riskerna för ohälsa och olycksfall, och

- förbättra arbetsmiljön ur ett

helhetsperspektiv, dvs. från såväl fysisk, psykisk

som social och arbetsorganisatorisk synpunkt.

Tillsynsarbetet har blivit mer komplext och

tidskrävande med omfattande dialoger och

djupgående analyser av arbetsmiljöproblemen.

Många av bristerna i arbetsmiljön har koppling

till hur företag och förvaltningar organiserar och

leder sina verksamheter. På ASS ställs ökade

krav, bl.a. till följd av den svenska och europeiska

standardiseringsverksamheten och EU-arbetet.

Till följd av minskade resurser har AV gjort

stora omprioriteringar i sin verksamhet.

Verksamheten visar emellertid på en viss

produktivitetsökning jämfört med föregående

budgetår, bl.a. i fråga om YI:s arbetsställebesök.

I tillsynsverksamheten har AV prioriterat

faktorer i arbetsmiljön som har stor betydelse för

uppkomsten av besvär i rörelseorganen, allvarliga

olycksfall, allergier och annan överkänslighet

samt psykologiska och sociala förhållanden. Ca

85 procent av det totala antalet arbetsställebesök

har genomförts med en inriktning av bland annat

sådant slag.

Vidare har arbetet med att förmå företag och

förvaltningar att åstadkomma en fungerande

integrering av arbetsmiljöarbetet med

verksamheten i övrigt (internkontroll) haft ett

betydande utrymme i verksamheten.

Utvecklingen, särskilt vad avser små och

medelstora företag, går inte så snabbt som den

borde. Sammantaget kan dock en liten ökning

noteras. AV utvecklar och prövar fortlöpande

nya tillsynsmetoder för att bestående

förändringar skall uppnås. På initiativ av ASS har

Arbetslivsinstitutet startat ett

forskningsprogram om internkontroll.

Samarbetet med myndigheterna inom

socialförsäkringsadministrationen har utvecklats

på ett bra sätt. Numera har samtliga YI-distrikt

samarbetsavtal med Försäkringskassan och YI:s

tillsyn på rehabiliterings- och

arbetsanpassningsområdet har stärkts, bl.a.

genom ett ökat informationsutbyte och

gemensamma inspektioner med kassorna.

Hälsoeffekter av arbete med produkter

innehållande isocyanater (en grupp reaktiva

ämnen som används för framställning av

polyuretanplaster som kan frigöras i samband

med uppvärmning) har fått ökad

uppmärksamhet. ASS har utarbetat ett

tiopunktsprogram för fortsatta insatser inom

området. Vidare har ASS utarbetat en policy om

hur problem med misstänkta hälsoeffekter på

arbetsplatserna av elektromagnetiska fält,

datorer, elinstallationer och mobiltelefoner skall

hanteras.

ASS har kommit med redovisningar av nedan

angivna uppdrag:

- En strategi för arbetet med frågor om

kvinnors arbetsförhållanden.

- Företags och förvaltningars attityder till och

användning av den information om arbetsmiljön

som utformas och sprids av AV.

- Arbetet med att utforma sektorsansvaret för

den officiella statistiken över arbetsskador och

arbetsmiljö.

- Det europeiska standardiseringsarbetet som

ASS deltar i.

Tabell 5.3 - Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Informationsverksamhet m.m.

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1997

66 366

-77 623

-11 257

Prognos 1998

61 500

-76 000

-14 500

Budget 1999

70 000

-70 000

0

Regeringen följer fortlöpande arbetet med och

uppnådda resultat av AV:s verksamhetsprogram

för perioden 1997 1999.

Slutsatser

Regeringen bedömer att AV:s verksamhet har

haft en inriktning som mycket väl svarar mot

målen i regleringsbrevet.

AV har sedan år 1992 bedrivit ett samarbete

med främst de baltiska staterna för att stödja

deras utveckling på arbetsmiljöområdet.

Regeringen ser positivt på att AV fortsätter och

fullföljer detta samarbete.

AV har en central roll, dels att se till att

arbetsmiljön fyller kraven i arbetsmiljölagen och

med stöd av den utfärdade föreskrifter, dels att i

fråga om utvecklingen inom sin sektor delta i det

samarbete och utföra de uppgifter som följer av

Sveriges medlemskap i den Europeiska Unionen.

Regeringen föreslår, särskilt med hänsyn till

de ökade krav som följer av samarbetet inom den

Europeiska Unionen, en förstärkning av anslaget

med fyra miljoner kronor och att riksdagen

anvisar 376 133 000 kronor till AV för

budgetåret 1999. Anslagsökningen bör

finansieras genom en omfördelning av medel

inom utgiftsområdet. För budgetåren 2000 och

2001 beräknas utgifterna under anslaget till 382,7

respektive 388,3 miljoner kronor.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av att en korrigering

har gjorts av den justering som genomfördes av

anslagen för år 1998 med anledning av att sättet

att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades.

I tabellen redovisas justeringen enligt

nedanstående:

Beräkning av anslaget för 1999 (tkr)

Anslag 1998

365 196

1

Pris- och löneomräkning

7 487

Justering av premier

884

Överföring från anslag

4 000

2

Bottenbudgetering av lokaler 1999

-1 434

Förslag 1999

376 133

1 På tilläggsbudget i samband med den ekonomiska vårpropositionen 1998 ökades

anslaget med 147 000 kronor.

2 Anslagsökningen finansierad genom att anslagen B 2 Arbetslivsinstitutet, B 3

Forskning, utveckling och utbildning m.m. och B 11 Bidrag till Stiftelsen

Utbildning

Nordkalotten har minskats med 0,5 miljoner kronor, 2,5 miljoner kronor

respektive 1

miljon kronor.

B2 Arbetslivsinstitutet

Tabell 5.4 - Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

210 742

Anslags-

sparande

34 080

1998

Anslag

208 361

Utgifts-

prognos

227 156

1999

Förslag

145 733

1

2000

Beräknat

141 970

2001

Beräknat

144 099

1 Fr.o.m. 1999 avser anslaget Arbetslivsinstitutets förvaltningskostnader.

För budgetåren 1997 och 1998 avser anslaget

Arbetslivsinstitutets förvaltnings- och

verksamhetskostnader. Kostnaderna för bidrag

och uppdrag behandlas under anslaget B 3

Forskning, utveckling och utbildning m.m. En

förändring avseende kostnadsfördelning och

inriktning mellan de två anslagen föreslås gälla

från och med budgetåret 1999.

Anslagssparandet från budgetåret 1997

beräknas att vara helt förbrukat vid utgången av

år 2000.

Arbetslivsinstitutet är en FoU-myndighet

med uppgift att bedriva och främja forskning,

utbildning och utveckling som rör arbetsliv,

arbetsmiljö, arbetsorganisation och relationerna

på arbetsmarknaden. Institutet skall samverka

med andra myndigheter, vetenskapliga

institutioner, universitet och högskolor i och

utanför Sverige.

Institutet skall bedriva och främja en

långsiktig kunskaps- och kompetensuppbyggnad

samt bidra till informations- och

kunskapsspridning inom arbetslivsområdet.

Institutets forskning skall vara mångvetenskaplig

och äga relevans för problem och

utvecklingstendenser i arbetslivet. Institutet skall

inom sitt område verka för en ökad jämställdhet

mellan kvinnor och män.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Verksamhetens organisation och inriktning har

genomgått en genomgripande förändring och

fokusering under verksamhetsåret. Nya och

framväxande arbetslivsfrågor har fått större

utrymme samtidigt som samarbetsprogram med

högskolan säkrat viktiga kompetensområden. En

viktig utgångspunkt för förändringen har varit

att skapa förutsättningar för mångvetenskapliga

möten och långsiktig samverkan mellan olika

discipliner.

Kravet på institutet avseende en omstyrning

av inriktning mot en ökad andel forsknings- och

utvecklingsinsatser inom områdena

arbetsorganisation, arbetsmarknad och arbetsrätt

har fått genomslag i verksamheten. Omfattande

organisatoriska förändringar är genomförda i

syfte att stärka mångvetenskaplighet och

inriktning mot relevanta forskningsområden.

Institutet har därmed ökat fokuseringen på de

frågor som rör relationer och strukturer på

arbetsmarknaden och samspelet mellan

arbetsorganisatoriska och arbetshälsorelaterade

frågor. Förskjutningen illustreras av

nedanstående tabell:

Tabell 5.5 - Forskningsområdenas kostnadsfördelning

Tusental kronor

Arbetsmarknad

Arbetsorga-

nisation

Arbetsmiljö

1996

22 100

56 776

188 158

1997

34 699

91 901

174 700

Arbetslivsinstitutet har under året bedrivit ett

kunskaps- och erfarenhetsutbyte med andra

myndigheter, vetenskapliga institutioner,

universitet och högskolor i Sverige och

utomlands. En viktig del av kunskapsspridningen

har skett genom institutets

utbildningsverksamhet. En betydande del av

utbildningsverksamheten riktar sig mot

företagshälsovårdens experter men bedrivs också

i samarbete med externa kursarrangörer och

vänder sig mot nyckelpersoner i arbetslivet.

Inom Arbetslivsinstitutet pågår en satsning på

forskarutbildning. Kunskaps- och

erfarenhetsspridning sker också inom ramen för

forsknings- och utvecklingsarbetet. Efterfrågan

på kopior och lån från institutets bibliotek har

ökat med cirka 25 procent per år under perioden

1995-1997. Arbetslivsbiblioteket har under året

satsat ytterligare på internet som ett sätt att

främja användningen av den samlade

dokumentationen inom arbetslivsområdet.

Arbetslivsinstitutet har bedrivit en omfattande

forskning om besvär och sjukdomar som är

relaterade till fysisk och psykisk belastning.

Forsknings- och utvecklingsarbetet inom detta

område har gett kunskaper om hur arbetsplatser

tekniskt och organisatoriskt kan utformas för att

förbättra anställdas förhållanden och minska

risken för ohälsa och olycksfall. Ett

forskningscentrum i Umeå är under

uppbyggnad, där kompetens kring

belastningsskador kommer att samlas.

Vid Arbetslivsinstitutet bedrivs forskning om

kvinnors villkor och hälsa i arbetslivet.

Under året har institutet och SCB gemensamt

publicerat två böcker: Kvinnor och män på

arbetsmarknaden och Kvinnors och mäns löner.

Resultaten i dessa publikationer visar bl.a. att

kvinnors yrken har ett löneläge som ligger 5

procent lägre än männens. Arbetet med att

kartlägga löneskillnader fortsätter under år 1998.

Arbetet inriktas mot att i samarbete med SCB

vidareutveckla det lönestatistiska

grundmaterialet så att det kan användas som

grund för fördjupade analyser.

Institutet bedriver också en omfattande

forskning om skillnaden mellan kvinnors och

mäns arbetssituation ur ett hälsoperspektiv.

Institutet redovisar i sin årsredovisning

målsättning och planer för ett

enhetsövergripande program om kvinnors

arbetsmarknad, arbetsvillkor och hälsa.

Programmet kommer att drivas tvärvetenskapligt

och relatera till verksamhetsområdets samtliga

delområden. Ett enhetsövergripande program är

också under uppbyggnad inom skolområdet.

Arbetslivsinstitutet har regeringens uppdrag

att genomföra en förstudie över forskningen i

EU:s medlemsländer om kvinnors och mäns

villkor i arbetslivet. Som ett första led i detta

uppdrag har institutet till regeringen inlämnat

forskningsöversikten State of the art review on

women and labour market. Institutet skall med

utgångspunkt från bl.a. denna översikt skapa en

arena för kunskapsuppdatering och bidra till ett

utvecklande samtal mellan intresserade parter.

Detta skall ske genom öppna seminarier som tar

sin början hösten 1998.

Arbetslivsinstitutet har regeringens uppdrag

att påbörja forskning med målsättning att

klargöra de mekanismer som återskapar

könssegregeringen på arbetsmarknaden. I och

med att en plan för dessa forskningsinsatser har

inlämnats under året har uppdraget

slutredovisats. Av den redovisade planen framgår

att forskning med denna inriktning kommer att

bedrivas inom ramen för institutets övriga

satsningar inom jämställdhetsområdet.

Arbetslivsinstitutet har i april 1998 till

Arbetsmarknadsdepartementet redovisat ett

regeringsuppdrag avseende en inventering av de

forsknings- och utbildningsinsatser som behövs

för att belysa vilken påverkan åtgärder för att

främja utvecklingen mot en förbättrad yttre

miljö kan ha för arbetsmiljön inom olika

branscher och yrkesgrupper.

Slutsatser

Den nuvarande fördelningen av kostnader

mellan Arbetslivsinstitutets två anslag innebär att

kostnader för forskning återfinns under båda

anslagen. Det är regeringens bedömning att en

tydligare fördelning mellan institutets

förvaltningskostnader och forsknings-,

utveckling och utbildningskostnader skulle

underlätta uppföljningen av de utgifter staten har

för forskning och utveckling inom

arbetslivsområdet. En sådan förändring bör

också leda till en ökad flexibilitet och därigenom

ge bättre förutsättningar för anpassning av

verksamheten till förändrade behov inom

området. Regeringen föreslår därför att anslaget

B 2 Arbetslivsinstitutet fortsättningsvis skall avse

institutets förvaltningskostnader såsom

administration, vissa gemensamma kostnader

såsom lokaler och kapitalkostnader samt

forsknings- ,utvecklings- och

utbildningsstödjande verksamhet (häri ingår

informations- och biblioteksverksamheten).

Under anslaget B 3 Forskning, utveckling och

utbildning m.m. kvarstår institutets kostnader

för uppdrag och bidrag samt förs samtliga

kostnader som rör forskning, utveckling och

utbildning.

Den uppbyggnad och vidareutveckling av

verksamheten vid institutet som nu pågår

innebär långsiktiga åtaganden och bör därför så

långt det är möjligt föregås av ett gediget analys-

och planeringsarbete. Det är regeringens

bedömning att insatser för att förstärka

institutets förmåga till analys och planering samt

utvärdering av verksamheten bör göras.

Det är vidare regeringens bedömning att

forskningen inom jämställdhetsområdet bör

vidareutvecklas och ha fortsatt hög prioritet.

Regeringen föreslår att riksdagen anvisar

145 733 000 kronor för budgetåret 1999. För

budgetåren 2000 och 2001 beräknas utgifterna

till 142 miljoner kronor respektive 144,1

miljoner kronor.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av att en korrigering

har gjorts av den justering som genomfördes av

anslagen för år 1998 med anledning av att sättet

att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades.

I tabellen redovisas justeringen enligt

nedanstående:

Beräkning av anslaget för 1999 (tkr)

Anslag 1998

208 361

Pris- och löneomräkning

5 646

Justering av premier

178

Omfördelning av medel till B3

- 63 952

Förslag 1999

145 733

1

1 Anslaget är minskat med 4,5 miljoner kronor genom omprioriteringar mellan

anslag

inom utgiftsområdet.

B3 Forskning, utveckling och ut

 bildning m.m.

Tabell 5.6 - Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

229 176

Anslags-

sparande

192 554

1998

Anslag

261 485

Utgifts-

prognos

257 553

1999

Förslag

295 780

2000

Beräknat

331 045

2001

Beräknat

337 203

Anslaget avser medel för bidrag och uppdrag

inom arbetslivsområdet. Anslaget disponeras av

Arbetslivsinstitutet. Myndighetens verksamhet

och mål beskrivs under anslaget B 2

Arbetslivsinstitutet. Den ackumulerade

anslagsbehållningen förklaras av att

Arbetslivsinstitutet endast är inne på sitt tredje

verksamhetsår. Forskningsverksamhet är till sin

karaktär långsiktig och institutet är i ett

uppbyggnadsskede varför det kommer att ta

ytterligare några år att förbruka anslagssparandet.

En stor del av anslagssparandet för budgetåret

1997 är intecknat men ej utbetalt inom

budgetåret. Enligt utgiftsprognosen kommer en

stor del av anslagssparandet att förbrukas under

de närmast kommande åren.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Den större delen av anslaget har använts till

samverkan med arbetsmarknadens parter och

stöd till den omfattande utbildnings- och

informationsverksamheten som bedrivs av till

exempel fackliga funktionärer. Genom detta

uppnås och bibehålls en betydande

kompetensnivå vad gäller arbetsmiljö och

arbetslivets frågeställningar på landets

arbetsplatser. Under året har Arbetslivsinstitutet

initierat en rad samarbetsaktiviteter med

arbetsmarknadens parter vilket gett utrymme för

en minskning av de direkta bidragen till parterna.

Erfarenheterna från detta talar för att fortsatta

initiativ bör tas för att utveckla samarbetet med

parterna i nya former där verksamhetens form

och innehåll gemensamt kan diskuteras,

utvecklas och utvärderas.

Ett antal regionala och lokala samarbetsavtal

om forsknings- och utvecklingsverksamhet har

initieras och upprättats under åren 1997 och

1998. Avsikten är att koncentrera insatserna till

ett urval av regioner och att bedriva

verksamheten i samverkan med berörda

högskolor, forskningsprogram samt statliga och

kommunala organisationer. Samarbetet avser att

leda till uppbyggandet av regionala

forskningsorganisationer som skall medverka till

att förstärka forsknings- och

utvecklingsinsatserna för arbetslivet i dessa

regioner.

Samarbetsavtalen bedöms också bidra till

bättre förutsättningar för mångvetenskaplighet

och för förmågan att fånga in och bedöma vilka

som är de relevanta framtidsfrågorna.

Samarbetsavtal har tecknats med regionala och

lokala aktörer i Östersund, Norrköping,

Göteborg och Trollhättan samt Malmö.

Dessutom har regionala nätverksarbeten

initierats för arbetsskapande åtgärder och

regional utveckling i Bergslagen, Söderhamn och

Gnosjö. Verksamheten har till syfte att utveckla

en modell för att bredda basen för ekonomiska

initiativ och utveckla näringslivet och

sysselsättningen i regionen.

Beslutsbemyndigande

Tusental kronor

1997

utfall

1998

prognos

1999

beräknat

2000

beräknat

2001

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

99 673

148 748

180 000

250 000

250 000

Nya förpliktelser

88 516

96 080

160 000

160 000

160 000

Infriade förpliktelser*

-39 405

-64 828

-90 000

-160 000

-160 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

148 748

180 000

250 000

250 000

250 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

150 000

180 000

250 000

250 000

250 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Under år 1997 har forskningsverksamhet,

finansierad av Arbetslivsinstitutet avseende

utveckling av kemiska analysmetoder av

ohälsosamma kemiska föreningar i arbetsmiljö,

placerats vid Stockholms universitet. Denna

satsning görs av Arbetslivsinstitutet i samarbete

med Stockholms universitet för att långsiktigt

bredda och förstärka forskningen kring kemiska

hälsorisker i arbetsmiljön i nära anslutning till

den redan pågående forskningen inom området

vid Stockholms universitet. En

överenskommelse har träffats mellan

Arbetslivsinstitutet och Stockholms universitet

och 677 000 kronor förs över från anslaget B 3

Bidrag och uppdrag inom arbetslivsområdet

m.m. till Stockholms universitet budgetåret

1999.

Arbetslivsinstitutet har under år 1998 ett

bemyndigande att besluta om medel för bidrag

och uppdrag som medför utgifter för budgetåren

1999-2002 inom en ram som tillsammans med

tidigare fattade beslut får uppgå till högst 180

miljoner kronor. Ramen för bemyndigandet har

dock visat sig vara alltför snäv för den typ av

verksamhet som finansieras via anslaget. Det

handlar ofta om långsiktiga samarbetsprojekt.

Regeringen föreslår därför att

Arbetslivsinstitutet för budgetåren 2000-2003

bemyndigas att besluta om medel för bidrag och

uppdrag inom en total om högst 250 miljoner

kronor.

Slutsatser

Arbetsmarknadens och arbetslivets utveckling

blir alltmer sammansatt och komplex.

Arbetsmiljöarbetet har fått en allt vidare

innebörd. Detta ställer ökade krav på helhetssyn

och därmed på ett ökat samarbete mellan olika

forskningsdiscipliner och verksamhetsfält inom

arbetslivsforskningen. Det är därför regeringens

bedömning att den förskjutning av inriktning

och angreppssätt som nu får genomslag inom

den arbetslivsinriktade forskningen bör fortsätta.

Erfarenhetsutbyte mellan arbetslivets aktörer

samt kunskapsspridning mellan forskning och

arbetsliv, och då särskilt på lokal och regional

nivå, är av väsentlig betydelse för både

arbetslivets utveckling och för att säkerställa

relevansen i den forskning som utförs.

Regeringen bedömer det därför som viktigt att

insatser inom detta område ges en fortsatt hög

uppmärksamhet och att de regionala

forskningssamarbeten som initierats bör

fortsätta att utvecklas.

Regeringen föreslår att riksdagen anvisar

295 780 000 kronor för budgetåret 1999. För

budgetåren 2000 och 2001 beräknas utgifterna

till 331 miljoner kronor respektive 337,2

miljoner kronor.

Beräkning av anslaget för 1999 (tkr)

Anslag 1998

261 485

Pris- och löneomräkning

5 541

Omfördelning av medel frånl B2

63 931

Omprioriteringar inom

statsbudgeten m.m.

- 35 177

1

Förslag 1999

295 780

1 Sänkningen innebär att anslaget B3 minskas med 4,5 miljoner kronor på grund

av

omprioriteringar mellan anslagen inom utgiftområdet. Engångsvis för 1999 minskas

anslaget med 30 miljoner kronor på grund av omprioriteringar inom statsbudgeten.

677 000 kronor har förts över till anslaget B 8 Stockholms universitet:

forskning och

forskarutbildning under utgiftsområde 16.

B4 Rådet för arbetslivsforskning

Tabell 5.7 - Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

22 420

Anslags-

sparande

3 552

1998

Anslag

24 752

Utgifts-

prognos

24 640

1999

Förslag

26 463

2000

Beräknat

26 944

2001

Beräknat

27 348

Anslaget avser myndighetens

förvaltningskostnader. Kostnaderna för

forskning och utveckling behandlas under

anslaget B 5 Finansiering av forskning och

utveckling inom arbetslivsområdet.

Rådet för arbetslivsforskning har till uppgift

att bevilja medel till sådan forskning och

utveckling som är av betydelse på

arbetslivsområdet. Den forskning och utveckling

som beviljas stöd skall ha en hög grad av

samhällsrelevans. Rådet har också till uppgift att

bidra till att kunskaperna från den av rådet

finansierade verksamheten förmedlas till olika

nyttjare. Rådet skall främja internationellt

samarbete och erfarenhetsutbyte.

Det övergripande målet för myndighetens

verksamhet är att initiera och finansiera

forskning och utveckling samt anslutande

kunskapsförmedling och därigenom bidra till

utvecklingen av en god arbetsmiljö, en effektiv

arbetsorganisation och en arbetsmarknad

tillgänglig för alla.

Rådet har byggt upp sin interna organisation

kring tre olika program; arbetsmiljö,

arbetsorganisation och arbetsmarknad. Inom

varje område bedrivs forskning, utveckling och

kunskapsspridning. Programstrukturen innebär

dock inte någon definitiv gränsdragning mellan

områdena, utan problem kan och bör kunna

hanteras inom flera programområden.

Inom samtliga program initierar och

finansierar rådet FoU med

jämställdhetsperspektiv.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Rådet för arbetslivsforskning har under de

senaste två åren lagt ned avsevärda resurser för

att utveckla och förbättra myndighetens förmåga

att hantera information om de projekt som

beviljas stöd. För att göra en tidsseriebaserad

redovisning av rådets FoU-finansiering möjlig i

framtiden förbereder rådet en årlig insamling av

data från pågående projekt. Rådet kommer också

att under år 1998 börja använda sig av ett nytt

datoriserat projekthanteringssystem. Dessa

åtgärder skall göra det möjligt för myndigheten

att fortsättningsvis redovisa verksamheten för

flera år, och därigenom i kommande

årsredovisningar ge ett förbättrat underlag för

regeringens bedömning av verksamhetens

utveckling.

En viktig förutsättning för att myndigheten

skall bidra till uppfyllandet av det övergripande

målet om en god arbetsmiljö, en effektiv

arbetsorganisation och en arbetsmarknad

tillgänglig för alla är att den forskning som

beviljas stöd är relevant utifrån målet samt att

resultaten kommer till praktisk nytta. I detta

syfte har nya rutiner för ansökningsförfarande

och tydligare instruktioner till forskarna

avseende krav på relevans och kunskapsspridning

införts. De programråd som infördes under år

1996 innebär att verksamhetens intressenter ges

möjlighet att påverka FoU-verksamhetens

inriktning. Under år 1997 har också

partsrepresentanter inbjudits att ingå som

adjungerade deltagare i tre

prioriteringskommittéer.

Prioriteringskommittéerna, som är sammansatta

av forskare inom olika sakområden, svarar

framförallt för granskningen av den

vetenskapliga kvaliteten i

forskningsansökningarna.

Uppdraget till rådet att följa upp och

sammanställa resultat från genomförd forskning

inom området elöverkänslighet fortskrider.

Regeringen har förlängt uppdraget till den 1

december 2000. En delrapport har lämnats och

ytterligare delrapporter skall publiceras den 1

mars 1999 och den 1 mars 2000. Slutredovisning

skall ske senast den 1 december 2000. En

konsensuskonferens planeras äga rum runt

milleniumskiftet.

Rådet har under innevarande budgetår

etablerat en centrumbildning för

tjänsteforskning i Söderhamn benämnd

TjänsteForum. Den forskningsstrategiska

inriktningen skall vara tjänster och kunskap i ett

regionalt utvecklings- och företagarperspektiv.

Slutsatser

Den ökade satsning på forsknings- och

utvecklingsverksamhet som påbörjats inom

områdena arbetsorganisation och arbetsmarknad

skall genomföras i enlighet med myndighetens

plan.

Regeringen föreslår att riksdagen anvisar

26 463 000 kronor för budgetåret 1999. För

budgetåren 2000 och 2001 beräknas utgifterna

till 26,9 miljoner kronor respektive 27,3 miljoner

kronor.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av att en korrigering

har gjorts av den justering som genomfördes av

anslagen för år 1998 med anledning av att sättet

att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades.

I tabellen redovisas justeringen enligt

nedanstående:

Beräkning av anslaget för 1999 (tkr)

Anslag 1998

24 752

Pris- och löneomräkning

1 586

Justering av premier

125

Förslag 1999

26 463

B5 Finansiering av forskning och

 utveckling inom arbetslivs-

 området

Tabell 5.8 - Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

187 427

Anslags-

sparande

49 983

1998

Anslag

212 217

Utgifts-

prognos

234 900

1999

Förslag

216 831

2000

Beräknat

220 579

2001

Beräknat

224 793

Anslaget avser medel för forskning och

utveckling inom arbetslivsområdet. Anslaget

disponeras av den medelsbeviljande myndigheten

Rådet för arbetslivsforskning. Myndighetens

verksamhet och mål beskrivs under anslaget B 4

Rådet för arbetslivsforskning.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Under år 1997 har bidrag beviljats till 454 FoU-

projekt inom områdena arbetsmiljö,

arbetsorganisation, arbetsmarknad och

programövergripande projekt. Vid

verksamhetsårets slut pågick 881 FoU-projekt

med stöd av rådet. I allt större utsträckning

beviljas medel till områdena arbetsorganisation

och arbetsmarknad. Största antalet beviljade

projekt finns nu inom området

arbetsorganisation. Bidragens fördelning mellan

respektive områden framgår av nedanstående

tabell. Fördelningen gäller beslut fattade under år

1997 men utbetalningarna kan dock avse flera år.

Tabell 5.9 - Fördelning av bidrag på områden

Tusental kronor

Arbetsmiljö

Arbetsorgani-

sation

Arbetsmarknad

Övrigt

86 233

106 319

44 724

5 023

Universitetet och högskolor är största mottagare

av bidrag från rådet. Rådet samarbetar aktivt med

övriga forskningsfinansiärer. Vidare lägger rådet

en ökad vikt vid internationaliseringen av FoU-

arbetet. Internationell bevakning sker också på

uppdrag av rådet genom Sveriges tekniska

attachéer (STATT). För att främja en långsiktig

kunskapsuppbyggnad inom arbetslivsområdet

stöder rådet fyra större s.k. centrumbildningar.

Tre av dessa centrumbildningar bedriver

tvärvetenskaplig forsknings- och

utvecklingsverksamhet inom områdena

arbetsorganisation och förändringsarbete.

Dessutom stöder rådet verksamheten vid

Centre for Advanced Studies in Leadership vid

Handelshögskolan i Stockholm, som har sin

tyngdpunkt i arbetsorganisationsfrågor.

Ett allt komplexare arbetsliv ställer ökade krav

på att de forskningsinsatser som sker inom

området bedrivs i projekt där fler än ett ämne

eller en forskningsdisciplin är företrädda. Rådet

redovisar att cirka 1/3 av de beviljade projekten

bedrivs utifrån ett sådant mångvetenskapligt

perspektiv. Utöver dessa projekt tillkommer de

centrumbildningar och forskningsinstitut som

rådet stödjer och som till sin natur är

mångvetenskapliga.

Tabell 5.10 - Beslutsbemyndigande

Tusental kronor

1997

utfall

1998

prognos

1999

beräknat

2000

beräknat

2001

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

429 000

365 000

400 000

420 000

420 000

Nya förpliktelser

187 000

298 000

215 000

195 000

195 000

Infriade förpliktelser

-251 000

-263 000

-195 000

-195 000

-195 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

365 000

400 000

420 000

420 000

420 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

160 000

400 000

420 000

420 000

420 000

Riksdagen har på regeringens förslag i den

ekonomiska vårpropositionen 1998 (prop.

1997/98:150, bet. 1997/98:FiU 27, rskr.

1997/98:317) beslutat om ett utökat

beställningsbemyndigande för anslaget som

innebär att regeringen får fatta beslut inom en

högsta ram om 420 miljoner kronor och som

medför utgifter under en femårsperiod. Skälet till

den utökade bemyndiganderamen var att det

tidigare bemyndigandet, om totalt 160 miljoner

kronor för en fyraårsperiod, visade sig innebära

en alltför kraftig begränsning av rådets

möjligheter att utnyttja anslagsnivån och att fatta

långsiktiga beslut. Rådet belastades också av de

åtaganden som gjorts av den tidigare

Arbetsmiljöfonden.

Slutsatser

Regeringen stöder rådets pågående

omprioriteringar av FoU-medel, där en ökad

andel av medlen skall avse FoU inom områdena

arbetsorganisation och arbetsmarknad.

Regeringen föreslår att riksdagen anvisar

216 831 000 kronor för budgetåret 1999. För

budgetåren 2000 och 2001 beräknas utgifterna

till 220,6 miljoner kronor respektive 224,8

miljoner kronor.

B6 Bidrag till Samhall AB

Tabell 5.11 - Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

4 424 419

1998

Anslag

4 456 419

1

Utgifts-

prognos

4 456 419

1999

Förslag

4 262 419

2000

Beräknat

4 262 419

2001

Beräknat

4 262 419

1 Varav 100 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen

1998.

Samhall Aktiebolags uppgift är att anordna, leda

och samordna verksamhet som bedrivs inom

koncernen för att ge meningsfullt och

utvecklande arbete åt arbetshandikappade där

behoven finns (prop. 1991/92:91, bet.

1991/92:AU16, rskr. 1991/92:249).

De utgifter som belastar anslaget avser bidrag

till kostnader för anordnande och drift av

verksamheten med att ge arbete åt

arbetshandikappade, som anvisats arbete hos

Samhallkoncernen och hos andra huvudmän som

anordnar arbete åt arbetshandikappade med

bidrag från Samhall AB.

Utgifterna på anslaget styrs av politiska beslut

om statens bidrag till verksamheten. Besluten är

grundade på vissa krav som statsmakterna ställer

på verksamheten. Företagsgruppens inkomster

och utgifter utöver vad som kan relateras till

ifrågavarande anslag styrs av konjunkturella och

marknadsmässiga förhållanden, som påverkar

efterfrågan på de varor och tjänster som

produceras inom företagsgruppen.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Statens merkostnadsersättning till Samhall AB

för budgetåret 1997 uppgick till 4 424 miljoner

kronor. Koncernens övriga rörelseintäkter 1997

var 4 568 miljoner kronor. Lönekostnaden för de

arbetshandikappade anställda var 4 514 miljoner

kronor och övriga rörelsekostnader 4 815

miljoner kronor, inklusive avskrivningar.

Revisionsberättelsen till bolagsstämman 1998

innehåller inga anmärkningar.

De krav som statsmakterna ställt på Samhall

AB att gälla för budgetåret 1997 är följande:

- Samhall skall erbjuda en minsta

sysselsättningsvolym för arbetshandikappade

anställda om minst 31,9 miljoner arbetstimmar.

- Rekryteringen skall till minst 40 procent ske

från de s.k. prioriterade grupperna dvs.

utvecklingsstörda, psykiskt sjuka och

flerhandikappade, enligt de definitioner som

AMS och Samhall har enats om.

- Andelen övergångar för arbetshandikappade

anställda från företagsgruppen till arbete på den

reguljära arbetsmarknaden skall uppgå till minst

3 procent (brutto) på årsbasis av det totala

antalet arbetshandikappade anställda.

- Verksamheten skall bedrivas med ökad

effektivitet och ett bättre resursutnyttjande inom

koncernen och med inriktning på att en successiv

nedtrappning av statens ersättning kan ske.

Kravet på en minsta sysselsättningsvolym för

arbetshandikappade anställda på minst 31,9

miljoner timmar uppfylldes och volymen

uppgick verksamhetsåret 1997 till 32,2 miljoner

timmar. Antalet anställda med arbetshandikapp

var 26 447 vid utgången av budgetåret. Andelen

kvinnor var 46 procent.

1 050 personer lämnade Samhall för arbete hos

andra arbetsgivare. Det motsvarar 4 procent av

de anställda och innebär en större andel än det

uppställda kravet på minst 3 procent övergångar

till annat arbete. 80 procent av övergångarna

skedde med hjälp av lönebidrag. Kvinnorna var

underrepresenterade med 35 procent av

övergångarna. Av 1996 års totalt 776 övergångar

har 324 eller 42 procent återgått till Samhall. En

enkätundersökning som Samhall genomfört av

1996 och 1997 års återgångar visade att 27

procent berodde på arbetsbrist hos arbetsgivaren,

inklusive konkurser, och 23 procent på att en

tidsbegränsad anställning hade upphört. Andra

skäl var "höga arbetskrav" (12 procent) och

"trivdes inte" (12 procent).

Kravet på viss minsta andel rekryterade från

de prioriterade grupperna utvecklingsstörda,

psykiskt sjuka och personer med mer än ett

handikapp uppfylldes. Andelen nyrekryterade

från dessa grupper uppgick till 45 procent.

Den statliga merkostnadsersättningen som

andel av lönekostnaden för de

arbetshandikappade anställda har minskat under

en följd av år. Det är helt i linje med de krav som

staten ställde inför bolagiseringen år 1992.

Effektivitetsförbättringar skulle möjliggöra en

successiv nedtrappning under en femårsperiod av

statens ersättning så att den motsvarade högst

lönekostnaden för de arbetshandikappade

arbetstagarna (prop. 1991/92:91, s. 29). År 1997

blev det första året då statens

merkostnadsersättning var lägre än både

lönekostnaderna för de arbetshandikappade

anställda och koncernens samlade fakturering.

Som redovisats i 1998 års ekonomiska

vårproposition blev Samhalls resultat

verksamhetsåret 1997, på koncernnivå, en förlust

på 238 miljoner kronor efter finansnetto och

skatt. År 1996 hade Samhall ett negativt resultat

på 71 miljoner kronor. Även för år 1998

beräknades ett underskott, som bedömdes uppgå

till ca 100 miljoner kronor. Riksdagen har

beslutat (prop. 1997/98:150, yttr.

1997/98:AU9y, bet. 1997/98:FiU27, rskr.

1997/98:317)) att på tilläggsbudget för

budgetåret 1998 anvisa ett medelstillskott på 100

miljoner kronor i syfte att förhindra en minskad

sysselsättningsvolym för arbetshandikappade

inom koncernen.

Verksamhetsåret 1998 kan därmed antas ge ett

nollresultat.

Samhalls halvårsredovisning visar ett positivt

resultat på 13 miljoner kronor för det första

halvåret 1998, efter finansiella poster. Antalet

anställda sjunker inte längre. Statens krav på

rekrytering av prioriterade grupper och

övergångar till den reguljära arbetsmarknaden

uppfylls mer än väl. Orderingång och försäljning

ökade under perioden. Statens ersättning

motsvarade under perioden ca 95 procent av

lönekostnaden för de arbetshandikappade

anställda.

Regeringen beslutade den 18 december 1997

att bevilja Samhall AB ett bidrag på högst 7

miljoner kronor till etablering av ny verksamhet

i Arboga. Samhall AB har den 31 mars 1998

lämnat en delrapport om etableringen.

Slutsatser

Regeringens bedömningar och slutsatser

redovisas närmare i det följande, där regeringen

tar ställning till förslag och synpunkter som förts

fram av LOSAM-utredningen samt redovisar en

översyn av Samhall. Förslag från LOSAM som

inte berörs här avser regeringen inte att behandla

vidare.

Utredning och analys av Samhall

Ekonomisk översyn och analys

Samhall AB skisserade i sin koncernplanering för

år 1999 ett scenario som innebär fortsatta och

snabbt ökande underskott i verksamheten och

ett direkt konkurshot något år in på 2000-talet.

Scenariot byggde på att Samhall inte heller i

fortsättningen kompenseras för

lönekostnadsökningar, samtidigt som mål och

resultatkrav kvarstår oförändrade.

I 1998 års ekonomiska vårproposition

aviserade regeringen i anslutning till förslag om

ytterligare medel till Bidrag till Samhall AB på

tilläggsbudget för budgetåret 1998 att ett

analysarbete skulle genomföras, bl.a. genom

oberoende ekonomisk expertis, i syfte att studera

Samhalls ekonomiska situation och

förutsättningar såväl företagsekonomiskt som

organisatoriskt. Regeringen har den 9 juli 1998

beslutat om en sådan översyn. Ett uppdrag att

genomföra översynen har lämnats till Öhrlings

Coopers dessutom ingår fastighetsskatt och

förmögenhetsskatt i slutlig skatt. Åldersgruppen

50 64 år betalar något mer slutlig skatt än yngre

grupper då förvärvsinkomsterna i genomsnitt är

högre, kapitalinkomsterna är högre och

amortering av fastighetsskulder medför lägre

underskottsavdrag och högre förmögenhetsskatt.

Det antal ATP-poäng som inkomsttagarna i

genomsnitt uppnått år 1996 är lägre för kvinnor

än för män inom varje redovisad åldersgrupp.

Poängen har ökat jämfört med föregående år

inom alla åldersgrupper utom för de yngre. Detta

innebär att de som har arbete har fått en real

förbättring av sin pensionsgrundande inkomst

och ökningen av den genomsnittliga

pensionspoängen är något större för kvinnor än

för män.

Andelen utan pensionspoäng år 1996 har ökat

både för kvinnor och män i samtliga

åldersgrupper. Andelen påverkas av

konjunkturen och hur många som ingår i

arbetskraften och medför att den framtida

pensionen riskerar att bli lägre.

Enligt RFV:s statistik för år 1996 ökade

andelen personer i åldern 16 64 år med maximal

pensionspoäng (=6,50, dvs. inkomster över 7,5

basbelopp). Andelen kvinnor med maximal

poäng var 4,2 procent. Det är den största andelen

och antalet sedan år 1960 när ATP-systemet

infördes. Antalet kvinnor med någon ATP-

poäng var dock lägre år 1996 än de föregående 10

åren. Andelen män med maximal poäng var 19,0

procent år 1996, vilket är den högsta redovisade

andelen sedan år 1960. Fortfarande är det nästan

fem gånger så många män som kvinnor som

uppnår maximal ATP-poäng.

Medelarbetstiden per vecka är lägre för

kvinnor än för män i alla åldrar som följd av att

deltidsarbete är betydligt vanligare för kvinnor.

Att veckoarbetstiden för män överstiger 40

timmar i genomsnitt beror till viss del på övertid

men

huvudsakligen på att egna företagare ingår i

underlaget.

Det nya skattesystemet skiljer på

förvärvsinkomster och kapitalinkomster. I tabell

6 redovisas uppgifter för dem som har överskott

resp. underskott av kapital. Medelvärdena avser

den grupp som har över- respektive underskott.

Det kan noteras att betydligt fler kvinnor än män

har ett överskott av kapital även om

medelbeloppen är väsentligt lägre och att fler

män har underskott av kapital och att

underskottsbeloppen är högre.

Av tabell 7 framgår att en något större andel

kvinnor än män gör avdrag i sina deklarationer

för inbetalda pensionspremier. Andelarna har

ökat sedan 1995 för både kvinnor och män. De

avdragna beloppen är dock något lägre än

föregående år. Den skattemässiga

avdragsmöjligheten var dock densamma.

Möjligheten att dra av försäkringspremien

som allmänt avdrag i deklarationen halverades år

1995 och premien får 1996 dras av med upp till

18 100 kronor (ett halvt basbelopp). Personer

med högre inkomster får dessutom dra av 5

procent av den del av tjänsteinkomsten som

överstiger 362 000 kronor (10 basbelopp) men

inte

724 000 kronor (20 basbelopp). För företagare

gäller särskilda regler.

Tabell 1 Månadslön för anställda inom olika sektorer med fördelning på

utbildningsnivå år 1997

Kronor/månad

KVINNOR

MÄN

KVINNORS

LÖN REL.

ANTAL

MÅNADSLÖN

ANTAL

MÅNADSLÖN

MÄNS, %

Statligt anställda

112 400

17 500

143 500

21 100

83

Förgymnasial utbildning

 12 300

15 400

10 900

16 900

91

Gymnasial utbildning

42 600

15 700

36 800

18 000

87

Eftergymn 

16 300

17 700

30 600

20 000

89

Eftergymn >= 3 år

24 000

20 600

38 400

24 000

86

Forskarutbildning

3 200

25 500

10 200

28 800

88

Kommunalt anställda

598 600

15 500

154 900

17 500

88

Förgymnasial utbildning

79 300

13 900

19 000

15 100

92

Gymnasial utbildning

285 600

14 600

53 100

15 800

92

Eftergymn 

108 600

16 100

29 500

17 600

91

Eftergymn >= 3 år

111 300

18 500

43 200

20 500

90

Forskarutbildning

600

24 000

1 200

26 500

91

Kyrkokommunalt anställda

13 500

14 800

7 700

15 500

96

Förgymnasial utbildning

2 400

13 700

2 300

14 400

95

Gymnasial utbildning

5 000

14 300

3 100

14 800

97

Eftergymn 

2 500

15 500

800

16 800

92

Eftergymn >= 3 år

1 500

17 100

900

19 500

88

Landstingsanställda

182 800

17 200

44 900

24 100

71

Förgymnasial utbildning

 9 600

13 900

2 700

14 700

94

Gymnasial utbildning

75 700

15 000

13 100

16 200

92

Eftergymn 

60 200

17 600

8 100

18 400

95

Eftergymn >= 3 år

34 700

21 900

17 200

30 900

71

Forskarutbildning

1 100

33 100

3 100

41 700

79

Tjänstemän privat sektor

436 400

17 600

604 100

23 400

75

Förgymnasial utbildning

62 100

16 200

78 000

20 000

81

Gymnasial utbildning

239 600

16 500

278 200

21 300

77

Eftergymn 

80 600

18 500

133 500

23 000

81

Eftergymn >= 3 år

49 700

23 000

101 700

30 800

75

Forskarutbildning

1 400

28 000

6 400

34 800

80

Arbetare privat sektor

327 200

14 500

741 300

16 300

89

Förgymnasial utbildning

130 300

14 400

257 300

16 200

89

Gymnasial utbildning

175 300

14 500

441 300

16 300

89

Eftergymn 

16 300

14 900

32 300

16 400

91

Eftergymn >= 3 år

2 200

14 800

4 500

16 000

92

Källa: SCB, Lönestatistiken

Tabell 2 Kvinnornas lön i procent av männens lön åren 1973-1996,

heltidsanställda

PRIVAT SEKTOR

INDUSTRI-

OFFENTLI SEKTOR

PRIMÄR-

INDUSTRI-

TJÄNSTEMÄN

STATS-

KOMMUNALT

LANDSTINGS-

ARBETARE

ANSTÄLLDA

ANSTÄLLDA

ANSTÄLLDA

1973

84

63

81

74

..

1977

88

70

86

82

..

1981

91

72

89

85

..

1985

90

73

91

87

75

1989

90

75

89

83

74

1991

90

75

85(90)1

87(84)1

75

1993

91

77

84

86

73

1995

90

77

84

88

70

1996

90

78

85

88

71

1997

91

77

84

89

71

1. Lärarpersonal har fr.o.m. 1991 kommunalt reglerade löner och redovisas bland

primärkommunalt anställda. Siffrorna inom parentes är fiktiva tal som visar

procentsiffran om

jämförelsegruppen varit densamma som tidigare år.

Källa: SCB, lönestatistiken

Tabell 3 Arbetsinkomst för anställda 20-64 år samt företagare efter

sysselsättningsnivå och socioekonomisk grupp år 1996

Tusentals kronor

KVINNOR

MÄN

KVINNORS

INKOMST

ANTAL

INKOMST

ANTAL

INKOMST

REL. MÄNS %

Samtliga

1 737 000

157,0

1 676 000

228,1

69

Deltidsarbetande 1 - 49 %

269 000

74,7

141 000

80,1

 93

Deltidsarbetande 50 - 90 %

549 000

128,3

147 000

132,2

97

Helårs- o heltidsarbetande

919 000

198,2

1 389 000

253,2

78

därav

Arbetare o lägre tjänstemän

374 000

178,5

611 000

213,4

84

Tjänstemän på mellannivå

203 000

202,8

268 000

271,3

75

Högre tjänstemän

115 000

261,6

194 000

357,5

73

Företagare/lantbrukare

43 000

77,5

120 000

107,1

72

Arbetsinkomst utgör summan av lön, företagarinkomst, sjukpenning,

föräldrapenning och dagpenning vid utbildning eller tjänstgöring inom

totalförsvaret. Ägare av fåmansbolag

räknas som anställd.

Källa: SCB If 21 SM 9801

Tabell 4 Sammanräknad förvärvsinkomst för samtliga oavsett ålder år 1996, tkr

KVINNOR

MÄN

KVINNORS

INKOMST

ANTAL

INKOMST

ANTAL

INKOMST

REL. MÄNS %

Totalt

3 525 000

124,9

3 377 000

182,6

68

Ensamstående utan barn

1 563 000

111,6

1 638 000

144,5

77

Ensamstående med barn

290 000

134,8

48 000

206,4

65

Sambeskattade utan barn

972 000

127,0

1 084 000

205,5

62

Sambeskattade med barn

700 000

147,4

608 000

242,7

61

20-64 år

2 434 000

145,6

2 517 000

202,9

72

65-74 år

422 000

102,7

369 000

169,2

61

75 - år

503 000

79,5

319 000

128,7

62

Sammanräknad förvärvsinkomst består av inkomst av tjänst och inkomst av

näringsverksamhet.

Källa: SCB If 20 SM 9801.

Tabell 5 Inkomst, skatt, ATP-poäng och veckoarbetstid efter åldersgrupper år

1996

1996

1995

16-19

20-24

25-34

35-49

50-64

SAMTLIGA

SAMTLIGA

20-64

20-64

Sammanräknad förvärvs-inkomst,

tkr

kvinnor

män

16,7

18,4

80,7

100,1

132,0

180,6

160,7

225,6

161,5

230,3

145,6

202,9

140,0

194,7

Slutlig skatt, tkr

kvinnor

män

4,5

4,0

25,5

33,0

42,6

63,4

54,6

87,4

55,9

94,7

49,1

78,0

44,6

70,5

Genomsnittlig ATP-poäng

kvinnor

män

0,67

0,84

2,02

2,65

2,89

4,07

3,50

4,66

3,61

4,75

3,24

4,34

3,13

4,27

Andel utan ATP-poäng

kvinnor

män

93,5

92,6

39,2

35,8

15,4

12,6

9,4

8,9

13,6

9,9

15,7

13,3

13,8

11,6

Medelarbetstid per vecka,

tim

kvinnor

män

20,3

24,3

31,3

37,5

32,9

40,4

34,2

41,5

31,9

38,4

33,4

40,4

33,1

40,6

Källa: SCB If 20 SM 9801 (Inkomster), RFV (Pensioner), SCB AKU grundtabeller

(Arbetstid)

Tabell 6 Över- och underskott av kapital för personer med kapitalinkomst år 1996

Tusentals kronor

KVINNOR

MÄN

ANTAL

ÖVER-

ANTAL

UNDER-

ANTAL

ÖVER-

ANTAL

UNDER-

SKOTT

SKOTT

SKOTT

SKOTT

Totalt

2 221 000

12,1

1 395 000

15,2

1 825 000

24,3

1 729 000

22,6

Ensamst utan barn

1 371 000

9,5

416 000

11,3

1 206 000

13,1

664 000

14,8

Ensamst med barn

58 000

16,5

195 000

15,5

8 000

48,5

36 000

29,2

Sambeskattade u barn

602 000

16,4

325 000

14,3

506 000

39,1

548 000

23,1

Sambeskattade m barn

190 000

16,6

460 000

19,1

105 000

80,0

481 000

32,5

20-64 år

948 000

15,6

1 282 000

15,7

770 000

39,3

1 564 000

23,5

65-74 år

311 000

16,5

78 000

9,3

229 000

32,3

120 000

15,1

75 - år

427 000

14,3

32 000

7,3

258 000

22,1

42 000

11,5

Medelvärden är beräknade för den grupp som haft kapitalinkomst

Källa: SCB If 20 SM 9801

Tabell 7 Frivilligt pensionssparande och värdet av avdragsgilla pensionspremier

år 1996, andel procent och avdragsbelopp,

tkr

KVINNOR

MÄN

ANDEL

AVDRAG

ANDEL

AVDRAG

%

TKR

%

TKR

Totalt

23,2

5,9

19,6

7,5

Ensamst utan barn

13,9

5,6

14,7

6,0

Ensamst med barn

29,5

3,8

24,5

5,9

Sambeskattade u barn

24,2

8,3

19,4

9,9

Sambeskattade m barn

40,0

4,8

32,5

6,9

Medelvärden är beräknade för den grupp som haft avdrag

Källa: SCB If 20 SM 9801

BILAGA 2

Könsfördelningen i statliga lekmannastyrelser

Könsfördelningen i statliga lekmannastyrelser

Sedan 1988 har könsfördelningen i statliga

myndighetsstyrelser på central och regional nivå

redovisats varje år för att ge riksdagen möjlighet

att kunna följa utvecklingen. Bakgrunden är de

mål för kvinnorepresentationen i statliga organ

som föreslogs i propositionen

Jämställdhetspolitiken inför 90-talet (prop.

1987/88:105, bet. 1987/88:AU17, rskr.

1987/88:364). Det första etappmålet som angavs

i propositionen om

30 procent kvinnor år 1992 uppnåddes år 1992

och redovisades i 1992 års budgetproposition

(1992/93:100, bilaga 12, s. 337 f.). Det andra

delmålet om 40 procent kvinnor år 1995

uppnåddes i de centrala styrelserna och

redovisades i regeringens skrivelse

Jämställdhetspolitiken (skr. 1996/97:41, bilaga 2,

bet. 1996/97:AU 8, rskr. 1996/97:155). De

uppgick då till 42procent. De regionala

styrelserna hade detta år 34 procent kvinnor.

Årets redovisning avser förhållanden per den 1

juli 1997. Då hade centrala och regionala

styrelser sammantaget 42 procent% kvinnor.

Det är en ökning med tre procentenheter sedan

år 1996.

Andelen kvinnor i statliga kommittéer

redovisas årligen i kommittéberättelsen.

Centrala myndigheters styrelser

Centrala myndigheter, nämnder m.m. ingår i

redovisningen.

Av tabell 1 och 2 nedan framgår att andelen

kvinnor bland de ordinarie ledamöterna ökat

med en procentenhet sedan 1996 års redovisning.

De uppgår nu till 44 procent (med ordinarie

ledamöter avses även ordförande). Högst andel

kvinnliga ledamöter finns i styrelser under

Arbetsmarknadsdepartementet med 52 procent,

tätt följt av Utbildningsdepartementet och

Kulturdepartementet med 49 procent samt

Socialdepartementet med 48 procent kvinnliga

ledamöter. Andelen kvinnliga ordföranden har

ökat. År 1996 uppgick de till 29 procent. År 1997

uppgick de till 34 procent. Fyra departement,

samma som ovanstående, har fler kvinnliga än

manliga ordföranden. Två av departementen

saknar helt kvinnor på denna post.

Regionala myndigheters styrelser

I tabell 3 redovisas andelen kvinnor i sex

regionala myndighetsgrupper. Uppgifterna

omfattar samtliga län och avser även här

förhållanden per den 1 juli 1997.

Kvinnorna utgjorde 40 procent av de ordinarie

ledamöterna (inkl. ordförande). Motsvarande

andel för år 1996 var 36 procent. Av tabell 3

framgår att flest kvinnliga ledamöter återfinns i

försäkringskassornas,

kronofogdemyndigheternas samt

länsarbetsnämndernas styrelser med 47 procent i

samtliga. Störst ökning av kvinnliga ledamöter

har skogsvårdsstyrelserna, som ökat från 25

procent till 43 procent.

Kronofogdemyndigheternas styrelser har ökat

från 35 procent till 47 procent Lägst ligger

länsstyrelsernas styrelser med 33 procent

kvinnor.

Tabell 1 Könsfördelningen i centrala statliga lekmannastyrelser fördelade på

departement; ordinarie ledamöter exkl.

personalföreträdare

ORDFÖRANDE

LEDAMÖTER INKL. ORDFÖRANDE

DEP.

ANTAL

KVINNOR

MÄN

SAMTLIGA

KV

M

ANTAL

%

%

ANTAL

%

%

ANTAL

%

1997

1997

1997

1997

1996

1997

1997

1996

1997

1997

Ju

 2

14

 54

46

48

 63

54

52

 117

100

UD

 1

 3

 15

39

50

 23

61

50

 38

100

Fö

 1

10

 29

32

29

 61

68

71

 90

100

S

 10

 9

 78

48

47

 86

52

53

 164

100

K

 6

 5

 35

41

42

 50

59

58

 85

100

Fi

 3

 8

 38

40

38

 56

60

62

 94

100

U

 4

 3

 26

49

52

 27

51

48

 53

100

Jo

 1

 5

 22

42

43

 30

58

57

 52

100

A

 5

 2

 30

52

53

 28

48

47

 58

100

Ku

 10

10

 80

49

48

 83

51

52

 163

100

N

 5

14

 57

37

42

 99

63

58

 156

100

In

 0

 7

 30

45

44

 36

55

56

 66

100

M

 0

 5

 18

44

46

 23

56

54

 41

100

Totalt

48

95

512

44

43

665

56

57

1177

100

Tabell 2 Könsfördelningen i centrala statliga lekmannastyrelser fördelade på

myndighet; ordinarie ledamöter exkl.

personalföreträdare

ORDFÖRANDE

ANTAL LEDAMÖTER

INKL. ORDFÖRANDE

CENTRALA MYNDIGHETER

KV

M

KV

M

SAMTLIGA

Justitiedepartementet

Domstolsverket

1

3

5

8

Rikspolisstyrelsen

1

3

4

7

Kriminalvårdsstyrelsen

1

3

4

7

Brottsförebyggande rådet

1

5

3

8

Datainspektionen

1

5

4

9

Registernämnden, Rikspolisstyrelsen

1

2

3

5

Personalnämnden, Rikspolisstyrelsen

1

1

3

4

Tjänsteförslagsnämnden, Rikspolisstyrelsen

1

2

4

6

Nämnden vid Brottsofersmyndigheten

1

6

4

10

Tjänsteförslagsnämnden för Domstolsväsendet

1

3

6

9

Notarienämnden

1

3

3

6

Rådgivande nämnden vid Riksåklagarens kansli

1

5

2

7

Tjänsteförslagsnämnden för åklagarväsendet

1

2

3

5

Gentekniknämnden

1

7

9

16

Rättshjälpsnämnden

1

3

2

5

Fideikommissnämnden

1

1

4

5

Utrikesdepartementet

Statens invandrarverk

1

4

5

9

SIDA, Forskningsrådsnämnden

1

4

4

8

SIDA

1

5

6

11

Nordiska afrikainstitutet

1

2

8

10

Försvarsdepartementet

Fortifikationsverket

1

1

5

6

Försvarets materialverk

1

4

3

7

Kustbevakningen

1

2

7

9

Överstyrelsen för civil beredskap

1

0

9

9

Statens räddningsverk

1

5

3

8

Styrelsen för psykologiskt försvar

1

2

7

9

FOA

1

2

8

10

Försvarshögskolan

1

5

7

12

Flygtekniska försöksanstalten

1

2

5

7

Överklagandenämnden för totalförsvaret

1

3

4

7

Totalförsvarets pliktverk

1

3

3

6

Socialdepartementet

Socialstyrelsen

1

5

5

10

Läkemedelsverket

1

3

4

7

Statens institut för psykosocial miljömedicin

1

6

5

11

Rättsmedicinalverket

1

2

5

7

ORDFÖRANDE

ANTAL LEDAMÖTER

INKL. ORDFÖRANDE

CENTRALA MYNDIGHETER

KV

M

KV

M

SAMTLIGA

Riksförsäkringsverket

1

5

4

9

Folkhälsoinstitutet

1

3

7

10

Smittskyddsinstitutet

1

1

6

7

Statens institutionsstyrelse

1

6

3

9

Handikappinstitutet

1

5

3

8

Handikappombudsmannen

1

7

6

13

Barnombudsmannen

1

4

3

7

Statens nämnd för internationella adoptioner

1

6

3

9

Arvsfondsdelegationen

1

3

4

7

Statens institut för särskilt utbildningsstöd

1

4

4

8

Alkoholsortimentsnämnden

1

1

4

5

Alkoholinspektionen

1

4

3

7

Fullmäktige för förvaltningen av Riksförsäkrings-

verkets fonder m.m.

1

3

7

10

Statens beredning för utvärdering av medicinsk

metodik

1

5

6

11

Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd

1

5

4

9

Kommunikationsdepartementet

Statens järnvägar

1

2

5

7

Banverket

1

2

4

6

Vägverket

1

5

4

9

Sjöfartsverket

1

5

3

8

Handelsflottans kultur- och fritidsråd

1

3

5

8

SMHI

1

3

4

7

Luftfartsverket

1

2

5

7

Statens väg- och transportforskningsinstitut

1

2

6

8

Statens geotekniska institut

1

2

4

6

Post- och telestyrelsen

1

4

6

10

Kommunikationsforskningsberedningen

1

5

4

9

Finansdepartementet

Riksgäldskontoret

1

2

6

8

Generaltullstyrelsen

1

3

4

7

Statistiska centralbyrån

1

4

5

9

Finansinspektionen

1

3

6

9

Riksrevisionsverket

1

5

5

10

Riksskatteverket

1

3

7

10

Kammarkollegiet

1

4

4

8

Statens löne- och pensionsverk

1

4

5

9

Statens lokalförsörjningsverk

1

4

6

10

Statens fastighetsverk

1

3

6

9

Lotteriinspektionen

1

3

2

5

ORDFÖRANDE

ANTAL LEDAMÖTER

INKL.ORDFÖRANDE

CENTRALA MYNDIGHETER

KV

M

KV

M

SAMTLIGA

Utbildningsdepartementet

Kungliga bibliotektet

1

4

6

10

Centrala studiestödsnämnden

1

7

3

10

CSN, Delegationen för utländska studerande

1

2

2

4

Institutet för rymdfysik

1

3

4

7

Statens psykologisk-pedagogiska bibliotekt

1

3

3

6

Arkivet för ljud och bild

1

3

3

6

Högskoleverket

1

4

6

10

Jordbruksdepartementet

Statens jordbruksverk

1

3

4

7

Statens livsmedelsverk

1

5

8

13

Fiskeriverket

1

3

4

7

Statens utsädeskontroll

1

2

4

6

Statens veterinärmedicinska anstalt

1

5

4

9

Sveriges lantbruksuniversitet

1

4

6

10

Arbetsmarknadsdepartementet

Arbetslivsinstitutet

1

6

4

10

Rådet för arbetslivsforskning

1

4

3

7

Arbetarskyddsstyrelsen

1

2

4

6

Arbetsmarknadsstyrelsen

1

3

5

8

Jämställdhetsnämnden

1

5

3

8

Nämnden för styrelserepresentationsfrågor

1

6

3

9

Expertgruppen för arbetsmarknadspolitiska

utvärderingsstudier

1

4

6

10

Kulturdepartementet

Statens kulturråd

1

7

6

13

Riksarkivet

1

4

5

9

Riksantikvarieämbetet

1

3

5

8

Livrustkammaren, Skokloster slott och Hallwylska

museet

1

4

3

7

Naturhistoriska riksmuseet

1

4

6

10

Folkens museum - etnografiska

1

3

4

7

Arkitekturmuseet

1

4

3

7

Statens musiksamlingar

1

3

3

6

Talboks- och punktskriftsbiblioteket

1

6

2

8

Svenskt biografiskt lexikon

1

3

4

7

Statens biografbyrå

1

4

3

7

Granskningsnämnden för Radio och TV

1

3

2

5

Presstödsnämnden

1

5

5

10

Taltidningsnämnden

1

3

4

7

Nämnden för hemslöjdsfrågor

1

5

3

8

Språk- och folkminnesinstitutet

1

3

4

7

ORDFÖRANDE

ANTAL LEDAMÖTER

INKL. ORDFÖRANDE

CENTRALA MYNDIGHETER

KV

M

KV

M

SAMTLIGA

Statens konstmuseer

1

3

5

8

Statens sjöhistoriska museer

1

4

5

9

Konstnärsnämnden

1

6

6

12

Statens konstråd

1

4

3

7

Statens försvarshistoriska muséer

1

2

7

9

Näringsdepartementet

Affärsverket svenska kraftnät

1

2

5

7

Delegationen för utländska investeringar i Sverige

1

4

5

9

Elsäkerhetsverket

1

2

8

10

Exportkreditnämnden

1

3

10

13

Glesbygdsverket

1

3

3

6

Kommerskollegium (Handelsprocedurrådet)

1

3

6

9

Kommerskollegium (Krishandelsrådet)

1

1

6

7

Konkurrensverket

1

3

7

10

Närings- och teknikutvecklingsverket

1

3

5

8

Patent- och registreringsverket

1

4

4

8

Patentbesvärsrätten

1

4

4

8

Revisorsnämnden

1

4

5

9

Rymdstyrelsen

1

3

4

7

Skogsstyrelsen

1

4

5

9

Sprängämnesinspektionen

1

2

5

7

Statens institut för regionalforskning

1

3

3

6

Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll

1

3

6

9

Sveriges geologiska undersökning

1

3

4

7

Turistdelegationen

1

3

4

7

Inrikesdepartementet

Konsumentverket

1

5

4

9

Ungdomsstyrelsen

1

5

6

11

Lantmäteriverket

1

4

4

8

Byggforskningsrådet

1

3

5

8

Boverkets stadsmiljöråd

1

6

10

16

Statens bostadskreditnämnd

1

3

2

5

Boverket

1

4

5

9

Miljödepartementet

Kemikalieinspektionen

1

4

4

8

Statens kärnkraftinspektion

1

3

6

9

Statens strålskyddsinstitut

1

5

4

9

Statens naturvårdsverk

1

5

6

11

Koncessionsnämnden för miljöskydd

1

1

3

4

Tabell 3 Andelen kvinnor i regionala myndigheters styrelser; ordinarie

ledamöter exkl. personalföreträdare

Procent

MYNDIGHETSGRUPPER

KVINNOR %

FÖRÄNDRING

1997

1996

PROCENTENHETER

Försäkringskassor

47

47

+0

Länsskattemyndigheter

36

34

+2

Kronofogdemyndigheter

47

35

+12

Länsarbetsnämnder

47

46

+1

Länsstyrelser

33

33

+0

Skogsvårdsstyrelser

43

25

+18

Samtliga

40

36

+4

Tabell 4 Antal kvinnor och män i regionala myndigheters styrelser fördelade på

län; ordinarie ledamöter exkl.

personalföreträdare

LÄN

Försäkringskassan

Länsskattemynd.

Kronofogedmynd.

Länsarbetsnämnd

Länsstyrelser

Skogsvårdsstyr.

KV

M

Kv

M

Kv

M

Kv

M

Kv

M

Kv

M

BLEKINGE

3

3

2

6

3

5

3

12

DALARNA

2

4

1

7

4

4

6

9

4

5

GOTLAND

3

3

5

3

4

4

5

10

GÄVLEBORG

3

3

3

5

4

6

4

4

5

10

GÖTEBORG O BOHUS

6

6

2

6

5

4

3

5

4

11

HALLAND

2

4

4

4

3

5

11

4

3

6

JÄMTLAND

4

2

4

4

4

4

5

10

4

5

JÖNKÖPING

3

3

2

6

4

5

3

5

5

10

4

5

KALMAR

2

4

2

6

4

6

4

4

5

9

4

5

KRONOBERG

3

3

1

7

4

4

5

10

NORRBOTTEN

2

4

3

2

3

5

2

13

5

4

SKARABORG

2

4

4

4

4

4

4

11

4

5

SKÅNE

6

8

4

4

4

5

4

4

5

10

STOCKHOLM

5

3

2

8

4

5

3

5

5

10

SÖDERMANLAND

2

4

3

5

5

4

3

5

7

8

4

5

UPPSALA

5

1

3

5

3

5

3

12

VÄRMLAND

4

2

3

5

5

4

3

5

8

7

4

5

VÄSTERBOTTEN

3

3

5

3

4

5

4

4

7

8

3

6

VÄSTERNORRLAND

3

3

2

6

4

5

4

4

4

11

VÄSTMANLAND

2

4

4

4

3

5

5

10

ÄLVSBORG

2

4

3

5

4

4

5

10

ÖREBRO

4

2

2

6

4

4

4

11

ÖSTERGÖTLAND

2

4

2

6

7

1

3

12

SUMMA

73

81

66

120

43

49

85

99

116

228

39

51

 Senaste lydelse 1997:1271.

 Senaste lydelse 1997:1271.

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

2

5

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

10

9

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

12

13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

20

19

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

24

23

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

26

25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

34

35

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

44

45

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

76

77

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

104

103

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

110

109

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

116

115

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

122

123

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

132

131