Allmänna bidrag till

kommuner

25

Förslag till statsbudget för 1999

Allmänna bidrag till kommuner

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Lagförslag 7

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1514) om generellt

statsbidrag till kommuner och landsting 7

3 Allmänna bidrag till kommuner 8

3.1 Omfattning 8

3.2 Utgiftsutvecklingen 8

3.3 Utvecklingen inom kommunsektorn 9

3.3.1 Utvecklingen de senaste åren 9

3.3.2 Planerade åtgärder med anledning av ökade statsbidrag åren 1998

 och 1999 10

3.3.3 Uppföljning av överenskommelsen mellan regeringen samt

 Svenska Kommunförbundet och Landstingsförbundet 10

3.3.4 Andra förslag som riktas mot kommuner och landsting 11

3.3.5 Regeringens slutsatser 11

3.3.6 Den kommunala ekonomin de närmaste åren 12

3.4 Anslag 12

A1 Generellt statsbidrag till kommuner och landsting 12

A2 Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting 14

A3 Statligt utjämningsbidrag till kommuner och landsting 15

A4 Bidrag till Rådet för kommunal redovisning 16

A5 Bidrag till kommuners och landstings skatteinkomster

 år 1997 16

3.5 Övriga kommunala frågor 17

3.5.1 Beräkning av generellt statsbidrag vid ändring i rikets indelning i

kommuner och landsting 17

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om ändring

i lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag

till kommuner och landsting,

2. för budgetåret 1999 anvisar anslagen under

utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till

kommuner enligt följande uppställning.

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Generellt statsbidrag till kommuner och landsting

ramanslag

78 680 000

A2

Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting

reservationsanslag

1 014 000

A3

Statligt utjämningsbidrag till kommuner och landsting

obetecknat anslag

21 270 000

A4

Bidrag till Rådet för kommunal redovisning

obetecknat anslag

700

A5

Bidrag till kommuners och landstings skatteinkomster år 1997

obetecknat anslag

2 600 000

Summa

103 564 700

2 Lagförslag

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1514) om

generellt statsbidrag till kommuner och landsting

Härigenom föreskrivs att det i lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag

till kommuner och landsting skall införas en ny paragraf, 3 a §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 a §

Ändras indelningen av kommuner

eller landsting, beräknas bidraget på

grundval av den indelning som gäller

vid bidragsårets ingång.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999.

3 Allmänna bidrag till kommuner

3.1

3.1 Omfattning

Utgiftsområdet omfattar merparten av statens

utgifter för bidrag till kommuner och landsting.

Bidragen lämnas dels i form av ett allmänt

finansiellt stöd till kommuner och landsting, dels

i form av bidrag för att åstadkomma likvärdiga

ekonomiska förutsättningar mellan kommuner

respektive landsting. Utgiftsområdet omfattar

också ett bidrag för särskilda insatser i vissa

kommuner och landsting.

I tabellen nedan redovisas den beräknade

sammanlagda utgiftsnivån för utgiftsområdet

med hänsyn tagen till en höjning av statsbidragen

om 4 000 miljoner kronor för vardera åren 1999

och 2000 som aviserades i 1998 års

budgetproposition (prop. 1997/98:1, bet.

1997/98:FiU1, rskr. 1997/98:35). I denna

proposition aviserar regeringen ett ytterligare

resurstillskott till kommuner och landsting med

2 000 miljoner kronor år 2001. Beslutade och

aviserade tillskott innebär i förhållande till 1996

års nivå en höjning av statsbidragen med 22 000

miljoner kronor år 2001. Vid beräkningen av

utgiftsramen har hänsyn tagits till de regleringar

som föreslås till följd av finansieringsprincipen

och överenskommelsen från våren 1998 mellan

regeringen och politiska företrädare för Svenska

Kommunförbundet samt Landstingsförbundet

om den kommunala ekonomin för åren 1998 och

1999.

Hänsyn har även tagits till den engångsvisa

ersättning om högst 2 600 miljoner kronor som

utgår till kommuner och landsting under år 1999

som tidigare i 1997 års ekonomiska

vårproposition (prop. 1996/97:150) utlovats av

regeringen om summan av de slutliga

kommunalskattemedlen för år 1997 understiger

summan av de preliminära

kommunalskattemedlen.

3.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998 1

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

87 330

97 299

97 319

103 565

105 087

107 267

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1998 i

den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Utvecklingen av de offentliga finanserna har

möjliggjort en betydande ökning av

statsbidragen till kommuner och landsting.

Förutsättningarna för en positiv utveckling av

kvaliteten i skolan, vården och omsorgen har

därmed förbättrats. Det är av stor vikt att denna

utveckling fortsätter och att de utökade

statsbidragen också framöver används till skolan,

vården och omsorgen. De ökande behoven av

kommunal service på grund av demografiska

förändringar ställer emellertid krav på ett fortsatt

omstruktureringsarbete i kommuner och

landsting.

Förändringar

Riksdagen beslutade enligt regeringens förslag i

den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1997/

98:150, bet. 1997/98:FiU20, rskr. 1997/98: 319)

om ytterligare tillskott till kommuner och

landsting om 4 000 miljoner kronor för år 1998,

utöver den höjning som beslutades i samband

med 1998 års budgetproposition. I denna

proposition aviserar regeringen ett ytterligare

resurstillskott till kommuner och landsting med

2 000 miljoner kronor år 2001. Beslutade,

föreslagna och aviserade tillskott innebär i

förhållande till 1996 års nivå en höjning av

statsbidraget med 22 000 miljoner kronor år

2001.

Regeringen föreslår också förändringar av den

statliga inkomstskatten under år 1999. Detta

innebär att kommuner och landsting tillförs

ytterligare 1 300 miljoner kronor i

skatteinkomster för att täcka kostnader som kan

leda till att utrymmet för skola, vård och omsorg

minskar. Ett exempel på sådana kostnader är de

engångsvisa retroaktiva pensionsutbetalningarna

till följd av Arbetsdomstolens dom om det

kommunala pensionsavtalet (Dom nr 109/98).

Mål

Målet för utgiftsområdet är att så långt det är

möjligt skapa goda och likvärdiga ekonomiska

förutsättningar för kommunerna och landstingen

att uppnå de nationella målen inom olika

verksamheter.

Prioriteringar

De ökade statsbidragen om 4 000 miljoner

kronor jämfört med år 1998 och de under år

1999 utökade skatteinkomsterna bidrar till att ge

kommunerna och landstingen väsentligt

förbättrade förutsättningar att satsa på en

utvecklad och förbättrad skola, att minska

väntetiderna i hälso- och sjukvården, att vidta

betydande förbättringar inom äldreomsorgen

och att samtidigt uppnå ekonomisk balans år

2000. Genom de förstärkta statsbidragen och

skatteinkomsterna ökar också förutsättningarna

för att trygga många kommunala arbetstillfällen.

Ramen för år 1999

För år 1999 ökas ramen för utgiftsområdet med

6 246 miljoner kronor jämfört med år 1998.

Förutom det ökade tillskottet påverkas ramen av

regleringar i enlighet med finansieringsprincipen,

en engångsvis ersättning med anledning av den

slutliga regleringen av 1997 års skatteinkomster

samt regleringar i enlighet med

överenskommelsen med Svenska

Kommunförbundet och Landstingsförbundet

avseende åren 1998 och 1999.

3.3 Utvecklingen inom

kommunsektorn

3.3.1 Utvecklingen de senaste åren

Kommunsektorns ekonomiska förutsättningar

påverkas i hög grad av den samhällsekonomiska

utvecklingen. Det finns ett nära samband mellan

den samhällsekonomiska utvecklingen, det

statsfinansiella läget och kommunsektorns

ekonomi. Den statliga budgetsaneringen har

indirekt fått effekter även på kommunsektorn.

Sedan början av 1990 talet har kommunsektorns

resurser sammantaget minskat med drygt 2

procent. Antalet anställda har minskat med ca 9

procent. Samtidigt har köp av material och

tjänster ökat i volym.

De enskilda kommunernas och landstingens

ekonomiska situation varierar emellertid kraftigt.

Många kommuner och landsting har genom

omprövningar och en effektivisering av

verksamheten uppnått balans mellan intäkter och

kostnader. Andra kommuner och landsting

måste fortsätta arbetet med att anpassa sina

kostnader för att nå ekonomisk balans. För att

möta de ökande behoven av kommunal

verksamhet och bl.a. motverka skattehöjningar i

kommuner och landsting har regeringen

föreslagit och aviserat betydande tillskott till

kommuner och landsting för åren 1997 2001.

Riksdagen har även beslutat att förlänga lagen

(1996:1061) om minskning i särskilda fall av det

generella statsbidraget till kommuner och

landsting att gälla även för år 1999.

Sedan år 1996 disponerar regeringen medel för

bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner

och landsting. En stor del av de medel som

regeringen disponerar har fördelats till

kommuner för flyktingkostnader, för

omstruktureringsprojekt och för förebyggande

hiv/aidsverksamhet i kommuner och landsting

samt till kommuner med en svår ekonomisk

situation.

I samband med den ekonomiska

vårpropositionen överlämnades en skrivelse till

riksdagen med en översiktlig redovisning av hur

den kommunala verksamheten har utvecklats i

förhållande till de nationella mål som

statsmakterna satt upp för vissa

verksamhetsområden (skr. 1997/98: 155, bet.

1997/98:FiU26, rskr. 1997/98:310).

3.3.2 Planerade åtgärder med anledning

av ökade statsbidrag åren 1998 och

1999

Regeringen har i olika sammanhang betonat

vikten av att kommuner och landsting använder

de ökade statsbidragen i enlighet med de

prioriteringar som regeringen givit uttryck för

och tillfört resurser till de för välfärden och

framtiden så viktiga verksamheterna skola, vård

och omsorg. Statistiska centralbyrån har på

uppdrag av regeringen under sommaren 1998

genomfört en enkätundersökning i samtliga

kommuner och landsting i syfte att följa upp de

satsningar som regeringen gjort på kommuner

och landsting. Resultaten av enkäten visar att den

allra största delen av statsbidragsökningarna

används till skolan, vården och omsorgen. I 7 av

10 kommuner har de höjda statsbidragen

minskat besparingarna år 1998 inom de

prioriterade områdena och i närmare 5 av 10

kommuner säger man att det skett en utökning

inom barnomsorgen, äldreomsorgen och skolan.

Dessutom görs ökade satsningar inom både

primär- och länssjukvården i över hälften av

landstingen i år.

Av den redovisade undersökningen framgår

att ökningen av statsbidragen även lett till en

ökad sysselsättning.

Både denna enkätundersökning och den som

genomfördes av regeringen år 1997 bekräftar

regeringens uppfattning om att de ökade

statsbidragen till allra största delen används i

kärnverksamheterna.

De ökade statsbidragen ger kommuner och

landsting förbättrade ekonomiska

förutsättningar att uppnå det lagstadgade kravet

på en ekonomi i balans till år 2000. Under våren

1999 har regeringen också för avsikt att lägga

förslag till förändringar av utjämningssystemet.

Det kan trots detta finnas enskilda kommuner

och landsting som av olika skäl kan få svårt att

klara balanskravet. Regeringen kommer att

genomföra ett fördjupat analysarbete rörande

hur den ekonomiska situationen utvecklas i

kommuner och landsting inför vårens förslag om

den kommunala ekonomin år 2000.

Det omstrukturerings- och besparingsarbete

som pågått i kommuner och landsting har

inneburit att situationen på arbetsmarknaden för

bl.a. vård- och omsorgspersonal har förändrats.

Arbetet med att få ekonomin i balans har

inneburit att antalet sysselsatta i kommuner och

landsting minskat. Kommunerna och

landstingens ekonomiska förutsättningar har de

senaste åren förbättrats. Därigenom har behoven

av att minska antalet sysselsatta förändrats.

Antalet nyanmälda platser i kommuner och

landsting ökar nu snabbt. Utvecklingen tyder på

ett ökat rekryteringsbehov av bl.a. lärare, läkare,

sjuksköterskor och omvårdnadspersonal. Denna

utveckling intensifieras framför allt till följd av

de kommande stora pensionsavgångarna i

kombination med en demografiskt betingad

behovsökning i verksamheterna. För att

motverka en framtida bristsituation inom bl.a.

vård- och omsorgsyrken har regeringen tillsatt

en kommission i syfte att kartlägga

utbildningsbehoven samt föreslå åtgärder för att

underlätta rekrytering av personal till vård- och

omsorgssektorn.

Regeringen har också i samarbete med

Svenska Kommunförbundet,

Landstingsförbundet och arbetsmarknadens

parter tillsatt en arbetsgrupp som skall kartlägga

personalförsörjningen och utbildningsbehoven

inom äldreomsorgen.

Även läraryrket påverkas de närmaste åren av

stora pensionsavgångar.

Utbildningsdepartementet, Svenska

Kommunförbundet, Lärarförbundet, Lärarnas

riksförbund och Skolledarna har i augusti 1998

avgivit en avsiktsförklaring om åtgärder för att

främja läraryrkets utveckling.

3.3.3 Uppföljning av överenskommelsen

mellan regeringen samt Svenska

Kommunförbundet och

Landstingsförbundet

Regeringen och de politiska företrädarna för

Svenska Kommunförbundet och

Landstingsförbundet träffade våren 1998 en

överenskommelse om riktlinjer som bör gälla för

den kommunala ekonomin under åren 1998 och

1999. Överenskommelsen är en förlängning av

den överenskommelse som regeringen och

förbunden slöt våren 1996. Svenska

Kommunförbundet och Landstingsförbundet

har vid överläggningar med regeringen inför

denna budgetproposition bl.a. aktualiserat vissa

frågor med anledning av finansieringsprincipens

tillämpning. Förbunden har vidare redovisat de

ekonomiska effekterna till följd av

Arbetsdomstolens dom (Dom nr 109/98) om

det kommunala pensionsavtalet. Avtalet

medförde reducerade pensioner från och med år

1993. Då Arbetsdomstolen ogiltigförklarade

detta avtal måste kommuner och landsting betala

ut retroaktiva pensioner.

Förbunden har även framhållit behovet av en

översyn av det s.k. kommunkontosystemet.

I avsnitt 3.4 redovisas sådana förslag som skall

regleras i enlighet med finansieringsprincipen

och överenskommelsen som påverkar

anslagsnivån på det generella statsbidraget till

kommuner och landsting.

3.3.4 Andra förslag som riktas mot

kommuner och landsting

Det finns flera satsningar inom andra områden

som har positiva effekter för kommuner och

landsting.

I regeringens storstadspolitiska proposition

(prop. 1997/98:165) föreslås att lokala

utvecklingsavtal skall tecknas av stat och

kommun för de utsatta bostadsområdena. Vidare

avsätts medel för förstärkning av utbildningen

för barn och ungdomar samt vuxna i

storstadsregionerna.

Riksdagen antog i juni år 1998 regeringens

förslag till Nationell handlingsplan för

äldrepolitiken (prop. 1997/98:113, bet.

1997/98:SoU24, rskr. 1997/98:307). Förslagen

innebär bl.a. ett ökat stöd till anhöriga, en

satsning på fortbildning av personer i ledande

funktioner samt ökade medel till forskning. För

att genomföra dessa förslag föreslås att

utgiftsområde 9 tillförs 300 miljoner kronor år

1999.

Ett tillfälligt bidrag för äldrebostäder m.m.

infördes i samband med den ekonomiska

vårpropositionen för 1998. Ytterligare 150

miljoner kronor föreslås år 1999. Regeringen

fortsätter prioriteringen av arbetet med att stärka

utbildningens kvalitet och att säkra

likvärdigheten i skolan. Ett tiopunktsprogram

med detta syfte skall genomföras. Ett IT-

program för skolan genomförs till en kostnad av

ca 1 500 miljoner kronor under perioden 1999

till 2001.

Riksdagen beslutade i samband med 1998 års

budgetproposition om lokala

investeringsprogram för att främja en ekologiskt

hållbar utveckling. Stödet för år 1999 uppgår till

knappt 1 500 miljoner kronor.

3.3.5 Regeringens slutsatser

I enlighet med vad som aviserades i 1998 års

budgetproposition anser regeringen att det finns

samhällsekonomiska förutsättningar att höja

statsbidragen till kommuner och landsting med

4 000 miljoner kronor år 1999. Genom tillskottet

skapas goda förutsättningar att förstärka

kvaliteten i skola, vård och omsorg. Vidare bör

tillskottet ge möjligheter för kommuner och

landsting att behålla sin personal och i många fall

även öka antalet sysselsatta. De utökade

statsbidragen underlättar det fortsatta

omstruktureringsarbetet som pågår i kommuner

och landsting samtidigt som förutsättningarna

att uppnå ekonomisk balans år 2000 förbättras.

Tillskottet bör även underlätta för kommuner

och landsting att möta de ökande behoven av

kommunal verksamhet, främst inom

äldreomsorg och skola, som följer av den

demografiska utvecklingen. Kommuner och

landsting har under senare tid fått kostnader som

kan leda till att utrymmet för skola, vård och

omsorg minskar. Ett exempel på sådana

kostnader är de retroaktiva

pensionsutbetalningarna som kommuner och

landsting måste göra med anledning av

Arbetsdomstolens dom om det kommunala

pensionsavtalet. Regeringen föreslår därför att

kommuner och landsting tillfälligt skall tillföras

ytterligare skattemedel. Enligt gällande

skatteregler betalar alla skattskyldiga med

förvärvsinkomster ett fast belopp om 200 kronor

i statlig inkomstskatt utöver den skatt som beror

på inkomstens storlek. Regeringen föreslår att

denna statliga inkomstskatt inkomståret 1999

överförs till kommuner och landsting. För de

ökade kostnaderna och för övriga krav som

ställts för år 1999 tillförs kommuner och

landsting totalt 1 300 miljoner kronor i

ytterligare skatteinkomster. Fördelningen mellan

kommuner och landsting bör ske på så sätt att av

de ökade skatteinkomsterna skall 66,5 procent

tillfalla kommunerna och 33,5 procent

landstingen.

Regeringen aviserade i samband med förslaget

om en förlängning av lagen om minskning i

särskilda fall av det generella statsbidraget till

kommuner och landsting att det kan finnas

kommuner och landsting som befinner sig i en

exceptionellt svår ekonomisk situation beroende

på att de har en relativt låg skattesats. Regeringen

har emellertid funnit att de kommuner som

begärt undantag från lagen inte befinner sig i en

sådan situation som skulle kunna föranleda ett

undantag.

Regeringen gör bedömningen att det även

fortsättningsvis finns behov av särskilda medel

för kommuner och landsting med en särskilt svår

ekonomisk situation. En stor del av de medel

som avsätts framöver för bidrag till särskilda

insatser behövs för att stödja kommuner med

övermäktiga åtaganden för boendet. En särskild

delegation har därför inrättats för att handlägga

sådana ärenden.

Det s.k. kommunkontosystemet infördes år

1996 och innebär att kommuner och landsting

får ersättning för sådan mervärdesskatt som de

inte har rätt att dra av i det ordinarie

mervärdesskattesystemet. Under den tid som

systemet varit i kraft har olika problem

aktualiserats. Regeringen anser därför att det nu

finns anledning att göra en översyn av hur

systemet har fungerat och avser därför att

tillkalla en särskild utredare. En av de frågor som

bör analyseras är effekten av den kommunala

finansieringen mot bakgrund av systemets ökade

omslutning. Regeringen avser att återkomma i

denna fråga under år 1999.

3.3.6 Den kommunala ekonomin de

närmaste åren

Nedan redogörs i korthet för den bedömning av

den kommunala sektorns finansiella utveckling

under åren 1998 2001 som redovisas närmare i

bilagan Svensk ekonomi. I bilagan framgår de

samhällsekonomiska förutsättningarna för

beräkningen. I övrigt bygger beräkningen på de

förutsättningar som har angivits i det föregående.

Utvecklingen kan sammanfattas i följande

tabell.

Tabell 3.2 Kommunsektorns finanser1

Miljarder kronor (löpande priser)

1997

1998

1999

2000

2001

Inkomster

411,3

441,2

462,6

480,8

497,3

Skatter

294,4

300,5

311,2

325,1

337,6

Statsbidrag2

60,2

81,6

91,2

94,1

96,2

Övrigt

56,6

59,1

60,1

61,7

63,5

Utgifter

418,5

441,1

456,1

474,8

490,6

Transfereringar

78,2

90,7

92,4

94,7

96,2

Konsumtion

315,1

329,2

341,5

355,5

368,9

volymförändring %

 0,7

1,7

0,9

0,6

1,0

Investeringar

25,2

21,2

22,2

24,6

25,6

Finansiellt

sparande

 7,2

0,2

6,5

6,1

6,7

1 Inkomster och utgifter redovisas exklusive statligt utjämningsbidrag och

statlig

utjämningsavgift.

2 Redovisas fr.o.m. 1996 netto efter avdrag för kommunernas och landstingens

tillskott till det

kommunala mervärdesskattesystemet.

3.4 Anslag

A1 Generellt statsbidrag till

kommuner och landsting

Tabell 3.3

Tusental kronor (löpande priser)

1997

Utfall

65 981 107

Anslags-

sparande

7 000

1998

Anslag

74 911 400

Utgifts-

prognos

74 918 400

1999

Förslag

78 680 000

2000

Beräknat

82 736 000

2001

Beräknat

84 916 000

Syftet med bidraget är att utgöra ett allmänt

finansiellt stöd till verksamhet i kommuner och

landsting. Bidraget skall dessutom vara ett

instrument för att genomföra ekonomiska

regleringar mellan staten och kommuner

respektive landsting. Anslaget fördelas i relation

till kommunens eller landstingets invånarantal.

En mindre del av bidraget till kommuner

fördelas utifrån åldersbaserade kriterier.

Regeringens överväganden

I enlighet med vad som angavs i den ekonomiska

vårpropositionen föreslår regeringen att de

generella statsbidragen till kommuner och

landsting för år 1999 höjs med 4 000 miljoner

kronor. Av detta tillskott samt en överföring

från anslaget A2 om 200 miljoner kronor föreslås

att 2 550 miljoner kronor fördelas till

kommunerna och 1 650 miljoner kronor till

landstingen i generellt tillskott. För att möta de

ökande behoven inom skolan och omsorgen till

följd av demografiska förändringar föreslår

regeringen att 50 procent av det extra tillskottet

till kommunerna för år 1999 fördelas efter

åldersrelaterade kriterier.

Regleringar enligt finansieringsprincipen

Från år 1997 ingår kompensation till kommuner

respektive landsting avseende pensioner och andra

trygghetsförmåner till lärare, skolledare och

syokonsulenter i de generella statsbidragen

(prop. 1995/96:150, bet. 1995/96:FiU10, rskr.

1995/96: 304). Kompensationen till

kommunerna skall årligen öka fram till år 2005.

Fr.o.m. år 1999 får kommunerna det primära

ansvaret för unga lagöverträdare (prop. 1997/98:

96, bet. 1997/98:JuU21, rskr. 1997/98:275),

vilket beräknas öka kostnaderna för

socialtjänstens verksamhet med ca 8 miljoner

kronor. Anslaget bör därför höjas med

motsvarande belopp.

Fr.o.m. den 1 oktober 1998 har kommunerna

fått ett utökat ansvar för att hjälpa föräldrar att

träffa avtal om vårdnad, boende och umgänge

innan de vidtar rättsliga åtgärder vid skilsmässor

och separationer (prop. 1997/98:7, bet. 1997/98:

LU12, rskr. 1997/98:229, 1997/98:230).

Förslaget innebär att kommunernas kostnader

beräknas öka med ca 12 miljoner kronor år 1999

och 8 miljoner kronor de följande åren.

Med anledning av regeringens förslag om att

uttagsbeskattningen slopas för vissa kommunala

fastigheter fr.o.m. den 1 juli 1998 (prop. 1997/98:

153, bet. 1997/98:FiU28, rskr. 1997/98: 311)

sänktes det generella statsbidraget till kom-

munerna med 15 miljoner kronor för år 1998.

Detta innebär att det generella bidraget bör

sänkas med ytterligare 15 miljoner kronor för år

1999 eftersom de kommunala utgifterna per

helår beräknas minska med 30 miljoner kronor

till följd av förslaget.

Den 1 januari överfördes kostnadsansvaret för

förbrukningsartiklar vid inkontinens från staten

till landstingen vad avser brukare med eget

boende och från staten till kommunerna vad

avser brukare i särskilt boende. Denna

överföring medförde att det generella

statsbidraget höjdes med 1 400 miljoner kronor

fr.o.m. år 1998 och fr.o.m. år 1999 bör

kompensationen höjas med ytterligare 126

miljoner kronor.

Med anledning av fördelningen av den år 1996

gjorda regleringen av kompensationen till

kommunsektorn för de höjda

arbetsgivaravgifterna för att finansiera

medlemsavgiften till EU föreslås att 200 miljoner

kronor förs från landstingens anslagspost till

kommunernas anslagspost.

Till följd av att Malmö kommun under år 1998

har låtit Malmöhus läns landsting utföra viss

verksamhet som kommunen ansvarar för bör en

reglering göras i det s.k. kommunkontosystemet.

Medel motsvarande landstingets ersättning för

ingående mervärdesskatt för dessa verksamheter

bör föras från kommunkontot till

landstingskontot. Svenska Kommunförbundet

och Landstingsförbundet är överens om att en

sådan reglering bör göras. Beloppet beräknas

uppgå till ca 150 miljoner kronor.

Tabell 3.4 Anslagsnivå för generellt statsbidrag till kommuner och landsting

Miljoner kronor (löpande priser)

Kommuner

Landsting

Kommuner och

landsting

1999

2000

2001

1999

2000

2001

2001

Anslagsnivå 1998 1 (inkl. tilläggsbudget)

57 733

57 733

57 733

17 528

17 528

17 528

75 261

Regleringar enligt finansieringsprincipen

Lärarpensioner

100

260

440

440

Unga lagöverträdare

8

8

8

8

Vårdnad, umgänge och boende

12

8

8

8

Kommunala mervärdesskattesystemet

 15

 15

 15

 15

Förbrukningsartiklar inkontinens

63

63

63

63

63

63

126

Skatteunderlagsregleringar

Höjning av reducerat basbelopp

 675

 675

 675

 337

 337

 337

 1 012

Övrigt

EU avgift omföring

200

200

200

 200

 200

 200

0

Tillskott 2 invånarbaserat

1 275

2 395

2 395

1 650

3 310

3 310

5 705

Tillskott 2 åldersrelaterat

1 275

2 395

2 395

2 395

Tillskott år 2001 3

2 000

Summa

59 976

62 372

-

18 704

20 364

-

84 916

1 Justerad för reglering av sjömansskatt och felräkning 1997 i

utjämningssystemet (Örebro).

2 Fördelningen mellan kommuner och landsting åren 2000 och 2001 av tillskottet

om 4 000 miljoner kronor är preliminär. Nuvarande bestämmelser om

åldersrelaterade bidrag gäller endast för åren

1997 2000. Beräkningstekniskt görs dock samma fördelning för år 2001 som för år

2000.

3 Regeringen avser att återkomma senast i samband med 2000 års ekonomiska

vårproposition med fördelning av det aviserade tillskottet om 2 000 miljoner

kronor år 2001.

Förändringar av det kommunala skatteunderlaget

I den ekonomiska vårpropositionen (prop.

1997/98:150, bet. 1997/98:FiU20, rskr. 1997/98:

319) föreslog regeringen att det reducerade

basbeloppet som används vid beräkningen av

pensioner höjs med en procentenhet år 1999 och

ytterligare en procentenhet år 2000. I denna

proposition föreslås att det reducerade

basbeloppet höjs med två procentenheter redan

år 1999. Detta innebär att de kommunala

skatteinkomsterna ökar med 1 012 miljoner

kronor. I enlighet med överenskommelsen

mellan regeringen och politiska företrädare för

de båda kommunförbunden bör därför det

generella statsbidraget sänkas i motsvarande

mån.

Regeringen föreslog i propositionen

Transportpolitik för en hållbar utveckling (prop.

1997/98:56) att fordonsskatten för bussar skall

höjas den 1 januari 1999. För att motverka

kostnadsökningar inom lokal och regional

busstrafik bör landsting och kommuner

kompenseras. Ikraftträdandet för

fordonsskattehöjningen blir emellertid något

fördröjt eftersom den närmare konstruktionen

av fordonsskattehöjningen fortfarande utreds.

Regeringen avser att återkomma i frågan under

våren 1999.

De ekonomiska effekterna för kommuner och

landsting av den beslutade

ålderspensionsreformen kan genom den tillfälliga

förändringen av den statliga inkomstskatten år

1999 anses vara beaktad. Pensionsreformen är

emellertid inte genomförd i sin helhet.

Regeringen föreslår att anslaget för år 1999

uppgår till 78 680 miljoner kronor.

Andra förändringar som påverkar bidragsnivån för

åren efter 1999

Regeringen anser att det samhällsekonomiska

utrymmet medger att statsbidragen till

kommuner och landsting ökas med ytterligare

2 000 miljoner kronor år 2001. Beslutade och

aviserade tillskott innebär i förhållande till 1996

års nivå en höjning av statsbidragen med 22 000

miljoner kronor år 2001. Ett flertal

kommunalekonomiska frågor är aktuella under

kommande år varvid denna resursökning kan

utgöra en delfinansiering.

A2 Bidrag till särskilda insatser i

vissa kommuner och landsting

Tabell 3.5

Tusental kronor (löpande priser)

1997

Utfall

646 928

Ingående

reservation

353 982

1998

Anslag

1 136 600

1

Utgifts-

prognos

640 100

1999

Förslag

1 014 000

2000

Beräknat

1 080 000

2001

Beräknat

1 080 000

1 Varav 400 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998.

Syftet med anslaget för Bidrag till särskilda

insatser i vissa kommuner och landsting är att

kunna utgöra ett stöd till kommuner och

landsting som på grund av speciella

omständigheter kan hamna i en särskilt svår

ekonomisk situation. Vid ingången av år 1998

fanns 1 091 miljoner kronor på anslaget varav

354 miljoner kronor var en ingående reservation.

I enlighet med förslag i den ekonomiska

vårpropositionen höjdes anslaget för år 1998 med

400 miljoner kronor till totalt 1 137 miljoner

kronor. I denna proposition på tilläggsbudget

föreslås att anslaget minskas med 20 miljoner

kronor.

Regeringen har i enlighet med riksdagens

beslut inrättat en särskild delegation

(Bostadsdele-gationen) för att från och med den

1 juli 1998 tillfälligtvis hantera frågor om stöd till

kommuner med övermäktiga åtaganden för

boendet (prop. 1997/98:119, bet.

1997/98:BoU10, rskr. 1997/98:306). Beslut har

även fattats om att Bostadsdelegationen under

andra halvåret 1998 skall förfoga över 500

miljoner kronor av anslaget för bidrag till

särskilda insatser. Inom denna ram finansieras

även Bostadsdelegationens

förvaltningskostnader.

Under de första åtta månaderna av år 1998 har

totalt 50 kommuners och landstings ansökningar

om bidrag för särskilda insatser behandlats av

regeringen. Till den nybildade

Bostadsdelegationen har 31 ansökningar

överförts. Efter prövning har regeringen beslutat

om bidrag till särskilda insatser i 4 kommuner.

Bland dessa ingår bidrag om 159 miljoner kronor

till Bjuvs kommun i enlighet med ett särskilt

avtal mellan staten och Bjuvs kommun. Avtalet

innebär att staten och kommunen gemensamt

enats om en lösning av kommunens mycket

svåra ekonomiska situation genom en långsiktigt

hållbar lösning avseende kommunens

bostadsföretag. Trosa kommun har beviljats

bidrag om 6,1 miljoner kronor för att täcka

kostnader som uppkommit med anledning av

jordskredet i Vagnhärad den 23 maj 1997.

Bidraget har beviljats för att underlätta för

kommunen att nå ekonomisk balans år 2000.

Därutöver har 15 miljoner kronor beviljats till

Smedjebackens och 9 miljoner kronor till Kram-

fors kommuner.

Under år 1998 har dessutom 250 miljoner

kronor betalats ut från anslaget till 20 kommuner

som under åren 1991 95 tog emot en stor andel

flyktingar.

Regeringen tillkallade i augusti 1996 en

kommitté som, av de medel som har anvisats för

särskilda insatser år 1996, fördelade knappt 200

miljoner kronor till projekt i vissa kommuner

och landsting. Avsikten med projekten var att

underlätta omstruktureringen i kommuner och

landsting. Resultatet av denna projektverksamhet

har avrapporterats i betänkandet Nya grepp

kommunal förnyelse och kompetensutveckling

(SOU 1998:91). De projekt som genomförts har

i stor utsträckning innefattat olika typer av

kompetenshöjande insatser.

Projektverksamheten har också skapat

sysselsättning i berörda kommuner och

landsting. Uppskattningsvis har ca 13 000

personer fått kompetensutveckling genom de

olika projekten. Enligt regeringens uppfattning

har de genomförda projekten utgjort ett

värdefullt bidrag för att underlätta

omstruktureringen av verksamhet i kommuner

och landsting.

Regeringen uttalade i vårpropositionen för år

1997 att statens stöd till kommunernas och

landstingens hiv preventiva arbete får anses ingå

i det generella statsbidraget. För att värna den

verksamhet som byggts upp i samarbete mellan

kommuner, landsting och frivilliga

organisationer ger regeringen ett tillfälligt bidrag

för förebyggande hiv/aidsverksamhet i

storstadsområdena under år 1998 och år 1999. År

1998 fördelades 90 miljoner kronor av anslaget

för särskilda insatser till vissa kommuner och

landsting i storstadsområdena för förebyggande

hiv/aidsverksamhet.

Regeringens överväganden

I den ekonomiska vårpropositionen aviserade

regeringen att anslaget för år 1999 bör uppgå till

1 000 miljoner kronor eftersom regeringen

fortfarande gjorde bedömningen att det finns

kommuner och landsting som på grund av

speciella omständigheter kan hamna i en särskilt

svår ekonomisk situation. Regeringen gör även

nu denna bedömning och anser att en stor del av

medlen bör användas för stöd till kommuner

med övermäktiga åtaganden för boendet.

Bostadsdelegationens förvaltningskostnader skall

finansieras under detta anslag.

För år 1999 föreslås att 84 miljoner kronor av

anslaget för särskilda insatser används för bidrag

till kommuner och landsting i storstadsområdena

för förebyggande hiv/aidsverksamhet. Av dessa

utgör 14 miljoner kronor en överföring för år

1999 från utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård

och social omsorg. Bidraget föreslås utges till de

kommuner och landsting som tidigare fått del av

det s.k. extra bidraget och med utgångspunkt

från fördelningen under tidigare år. Detta bidrag

till kommuner och landsting skall kunna

användas såväl för deras egen verksamhet som

för verksamhet de bedriver i samarbete med de

frivilliga organisationerna eller för stöd till dessa.

A3 Statligt utjämningsbidrag till

kommuner och landsting

Tabell 3.6

Tusental kronor

1997

Utfall

20 701 939

1998

Anslag

21 270 000

1

Utgifts-

prognos

21 270 000

1999

Förslag

21 270 000

2000

Beräknat

21 270 000

2001

Beräknat

21 270 000

1 Varav 285 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998.

Syftet med det statliga utjämningssystemet är att

åstadkomma likvärdiga ekonomiska

förutsättningar för kommuner respektive

landsting att bedriva sin verksamhet oavsett

strukturella förhållanden. Det statliga

utjämningssystemet består av inkomstutjämning

och kostnadsutjämning. I inkomstutjämningen

sker det en utjämning av skatteinkomster mellan

kommuner respektive mellan landsting. De som

har en skattekraft som är lägre än genomsnittet

för riket får ett bidrag från staten, medan de som

har en skattekraft som är högre än

riksgenomsnittet får betala en avgift till staten.

Den andra delen i utjämningssystemet,

kostnadsutjämningen, utjämnar för strukturella

kostnadsskillnader. På samma sätt som i

inkomstutjämningen får kommuner och

landsting som har en ogynnsam

kostnadsstruktur ett bidrag. De som har en

gynnsam struktur får betala en avgift.

Utjämningssystemet medförde stora

bidragsförändringar för många kommuner och

landsting när det infördes år 1996. För att dämpa

effekten av omläggningen finns särskilda

införanderegler under åtta år.

Anslaget för utjämningsbidrag motsvarar

summan av samtliga bidrag som kommuner och

landsting får i både inkomst- och

kostnadsutjämningen. Avgiften tas upp på

statsbudgetens inkomstsida. Inkomst- och

kostnadsutjämningen är således statsfinansiellt

neutrala, eftersom summan av bidrag och

avgifter är lika stora.

För kommunerna omfördelas i

inkomstutjämningen ca 9 miljarder kronor och i

kostnadsutjämningen ca 5 miljarder kronor.

Mellan landstingen är omfördelningen i

inkomstutjämningen och kostnadsutjämningen

ca 3 miljarder kronor vardera.

En parlamentarisk kommitté har arbetat sedan

hösten 1995 med att följa, utvärdera och utveckla

utjämningssystemet (dir. 1995:118). Kommittén

skall överlämna förslag till förändringar i sådan

tid de kan träda i kraft den 1 januari år 2000.

Regeringens överväganden

Regeringen föreslår att anslaget för år 1999

uppgår till 21 270 miljoner kronor.

A4 Bidrag till Rådet för kommunal

redovisning

Tabell 3.7

Tusental kronor (löpande priser)

1997

Utfall

500

1998

Anslag

700

Utgifts-

prognos

700

1999

Förslag

700

2000

Beräknat

700

2001

Beräknat

700

Syftet med bidraget är att vara ett ekonomiskt

stöd till Rådet för kommunal redovisning, som

är en ideell förening för normbildning i

redovisningsfrågor för kommuner och landsting.

Rådets uppgift är att främja och utveckla god

redovisningssed i enlighet med lagen (1997:614)

om kommunal redovisning. Medlemmar i rådet

är staten, Svenska Kommunförbundet och

Landstingsförbundet.

Regeringens överväganden

Nivån på anslaget följer av regeringens avtal med

Svenska Kommunförbundet och

Landstingsförbundet som redovisades i den

ekonomiska vårpropositionen. Regeringen

föreslår att anslaget för år 1999 uppgår till

700 000 kronor.

A5 Bidrag till kommuners och

landstings skatteinkomster år

1997

Tabell 3.8

Tusental kronor (löpande priser)

1997

Utfall

0

1998

Anslag

0

1999

Förslag

2 600 000

2000

Beräknat

0

2001

Beräknat

0

Regeringen beslutade den 24 oktober 1996 om

uppräkningsfaktorer för beräkningar av 1997 års

preliminära kommunalskatteinkomster. I

samband med detta gjordes en utfästelse om att

kommuner och landsting skulle få ekonomisk

kompensation om det skulle visa sig att de

slutliga skatteinkomsterna understiger de

preliminärt utbetalade. Kompensationen skulle

dock maximalt uppgå till 2 600 miljoner kronor

för kommunerna och landstingen tillsammans.

Regeringens överväganden

De slutliga skatteinkomsterna för kommuner

och landsting för år 1997 beräknas komma att

understiga de preliminära med ca 3 200 miljoner

kronor. Regeringen föreslår därför att ett särskilt

anslag anvisas på statsbudgeten för år 1999 för

kompensation till kommuner och landsting

avseende den slutliga regleringen av 1997 års

skatteinkomster. Anslaget föreslås uppgå till

2 600 miljoner kronor. I december 1998 fastställs

de slutliga skatteinkomsterna för år 1997.

Regeringens bedömning är att hela

anslagsbeloppet kommer att betalas ut. Beloppet

är en engångsvis ersättning och kommer att

fördelas till kommuner och landsting med ett

enhetligt belopp per invånare den 1 november

1996. Utbetalningen bör ske i samband med att

slutavräkningen för 1997 års

kommunalskattemedel regleras i januari 1999.

3.5 Övriga kommunala frågor

3.5.1 Beräkning av generellt statsbidrag

vid ändring i rikets indelning i

kommuner och landsting

Regeringens förslag: Vid en ändring i rikets

indelning i kommuner och landsting skall det

generella statsbidraget till kommuner och

landsting beräknas på grundval av den indelning

som gäller vid bidragsårets ingång.

Skälen för regeringens förslag: På samma sätt

som gäller vid beräkning av utjämningsbidrag

och utjämningsavgift bör vid en ändring av rikets

indelning i kommuner och landsting det

generella statsbidraget till kommuner och

landsting beräknas på grundval av den indelning

som gäller vid bidragsårets ingång. Att detta

gäller vid beräkning av utjämningsbidrag och

utjämningsavgift framgår av 6 § lagen

(1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner

och landsting respektive 6 § lagen (1995:1516)

om utjämningsavgift för kommuner och

landsting. Utjämningsbidrag, utjämningsavgift

och det generella bidraget beräknas i ett

sammanhang och samma regler bör därför

tillämpas när det gäller indelningsändringar.

Lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag till

kommuner och landsting bör kompletteras med

en bestämmelse så att indelningsändringar

behandlas på motsvarande sätt som när det gäller

utjämningsbidrag och utjämningsavgift.

Regeringen föreslår därför att det i lagen införs

en ny paragraf med denna innebörd. Förslaget

har beretts med Svenska Kommunförbundet,

Landstingsförbundet och Statistiska centralbyrån

som ställt sig positiva till ändringen.

Statsskuldräntor m.m.

26

Förslag till statsbudget för 1999

Statsskuldräntor

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 21

2 Inledning 23

3 Räntor på statsskulden 25

A1 räntor på statsskulden 25

3.1 Prognos för statsskuldräntorna 25

3.2 Upplåning 26

3.3 Faktorer som påverkar ränteutgifterna 28

3.4 Periodiserade ränteutgifter 29

3.5 Känslighetsanalys 29

4 Oförutsedda utgifter 31

B1 Oförutsedda utgifter 31

4.1 Omfattning 31

4.2 Ianspråktagande av anslaget 1997 och hittills 1998 31

4.3 Regeringens överväganden 31

5 Riksgäldskontorets provisionskostnader i samband med upplåning och

skuldförvaltning 33

C1 Riksgäldskontorets provisionskostnader i samband med

upplåning och skuldförvaltning 33

5.1 Omfattning 33

4 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. bemyndigar regeringen att under år 1999

besluta att ramanslaget A1 Räntor på

statsskulden får överskridas om det är

nödvändigt för att fullgöra statens

betalningsåtaganden, (avsnitt 3.1),

2. bemyndigar regeringen att under år 1999

besluta att ramanslaget C1

Riksgäldskontorets provisionskostnader i

samband med upplåning och skuldförvaltning

får överskridas om det är nödvändigt för att

fullgöra statens betalningsåtaganden,

(avsnitt 5.1),

3. för budgetåret 1999 anvisar anslagen under

utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m.

enligt följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Räntor på statsskulden

ramanslag

84 450 000

B1

Oförutsedda utgifter

ramanslag

10 000

C1

Riksgäldskontorets provisionskostnader i samband med

upplåning och skuldförvaltning

ramanslag

100 000

Summa

84 560 000

5 Inledning

Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m.

omfattar räntor på statsskulden, oförutsedda

utgifter samt Riksgäldskontorets

provisionskostnader i samband med upplåning

och skuldförvaltning.

Utgiftsområdet ingår inte i utgiftstaket. Målet

för statsskuldsförvaltningen är att skulden skall

förvaltas så att kostnaden för skulden långsiktigt

minimeras samtidigt som risken i förvaltningen

beaktas. Förvaltningen skall ske inom ramen för

de krav penningpolitiken ställer.

Tabell 2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 26

Miljoner kronor

Utfall

1997

Anslag

1998

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Räntor på statsskulden

98 360

108 415

107 742

84 450

76 890

72 070

Oförutsedda utgifter

7

10

10

10

10

10

Riksgäldskontorets provisionskostnader i samband

med upplåning och skuldförvaltning1

700

95

100

100

100

Totalt för utgiftsområde 26

98 367

109 125

107 847

84 560

77 000

72 180

1 Före 1998 redovisades provisionskostnader i samband med upplåning och

skuldförvaltning under utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning

6 Räntor på statsskulden

A1 Räntor på statsskulden

Tabell 3.1 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1997

Utfall

98 366 882

1998

Anslag

108 415 000

Utgifts-

prognos

107 742 000

1999

Förslag

84 450 000

2000

Beräknat

76 890 000

2001

Beräknat

72 070 000

6.1 Prognos för statsskuldräntorna

Ränteutgifterna för 1998 beräknas uppgå till

knappt 108 miljarder kronor, vilket är en ökning

med nära 5 miljarder kronor jämfört med

beräkningen i den ekonomiska vårpropositionen.

Ökningen förklaras till stor del av att

växelkursrörelser har lett till större utgifter för

realiserade valutaförluster än vad som

prognostiserades i april. Görs motsvarande

jämförelse av ränteutgifter exklusive valuta- och

kursförluster/vinster, dvs. de räntor som

påverkar det finansiella sparandet, så är

minskningen endast 200 miljoner kronor.

Summa räntor minskar fram till år 2001 i takt

med att statsskulden amorteras och i takt med att

äldre lån med höga kuponger förfaller och

refinansieras till lägre räntesatser.

I de totala utgifterna för statsskulden som

belastar statsbudgeten och följaktligen statens

lånebehov ingår emellertid också realiserade

valuta- och kursförluster/vinster. Dessa kan

påverka ränteutgifterna i såväl positiv som

negativ riktning. Valutadifferenserna (dvs.

förluster/vinster) är en funktion av hur mycket

valutakursen för förfallande lån har förändrats

sedan lånet emitterades Kursdifferenser är en

funktion av aktiva skuldskötselåtgärder från

Riksgäldskontorets sida. Valuta- och

kursdifferenserna uppvisar ett mönster som inte

på samma sätt som övriga ränteutgifter

korresponderar mot den årliga

skuldutvecklingen. Detta framgår av siffrorna i

tabell 3.2, där de totala ränteutgifterna (summa

ränteutgifter) uppvisar en mindre jämn

utveckling mellan åren än ränteutgifterna

exklusive valuta- och kursdifferenser (summa

räntor).

Under 1998 har Riksgäldskontoret genomfört

ovanligt stora förtidsinlösen av lån, med

realiserade kursförluster som följd. Även

valutaförlusterna ser ut att bli relativt stora under

1998. För 1999 prognostiseras de totala

ränteutgifterna till 84 miljarder kronor, dvs. ca 24

miljarder kronor lägre än 1998.

Från och med år 1999 påverkas ränteutgifterna

av transaktioner i samband det reformerade

ålderspensionssystemet. År 1999 förs för första

gången medel för premiepension, den fonderade

delen av pensionssystemet, över från förvaltning

i Riksgäldskontoret till privata förvaltare valda av

den enskilde. Riksgäldskontorets inlåning

minskar härmed vilket leder till lägre inkomster

på nettoutlåningen. Samtidigt skall från och med

år 1999 medel successivt föras över från AP-

fonden till statskassan, vilket minskar

lånebehovet och leder till en snabbare amortering

av statsskulden. Åren 1999 och 2000 är de

lånebehovs- och räntepåverkande effekterna av

pensionsreformen relativt små. För år 2001

beräknas en lånebehovsförbättrande effekt på ca

144 miljarder kronor. Trots denna kraftiga

minskning av lånebehovet 2001 ökar

räntekostnaderna för detta år med ca 1 miljard

kronor till följd av ålderspensionsreformen.

Detta är en effekt av att ca 118 miljarder av

överföringen beräknas utgöras av

statsobligationer som inleveraras till

Riksgäldskontoret. Då merparten av kontorets

statsobligationer har kupongräntor som

överstiger marknadsräntan, innebär detta att

inleveransen genererar utgifter i form av

realiserade kursförluster på samma sätt som när

Riksgäldskontoret på eget initiativ genomför

uppköp eller byten av lån. Samtidigt minskar

utgifterna för kupongräntebetalningar, eftersom

den utelöpande statsskulden blir lägre.

Ränteutgifterna för statsskulden blir därmed

lägre även för åren efter 2001.

Regeringen begär årligen ett bemyndigande

att vid behov överskrida ramanslaget Räntor på

statsskulden. Motsvarande bemyndigande

avseende år 1997 behövde inte utnyttjas. Inte

heller bemyndigandet för år 1998 har hittills

behövt utnyttjas.

Regeringen anser att den bör bemyndigas att

överskrida anslaget under år 1999 om det är

nödvändigt för att kunna fullgöra statens

betalningsåtaganden. Regeringen avser att

redovisa i vilken utsträckning den har måst

utnyttja bemyndigandet.

Diagram 3.1 Ränteförutsättningar

Procent

Diagram 3.2 Valutaförutsättningar

6.2 Upplåning

Det övergripande målet för Riksgäldskontorets

statsskuldsförvaltning är enligt riksdagsbeslut att

minimera de långsiktiga kostnaderna för stats-

skulden inom ramen för penningpolitikens krav.

Riksgäldskontoret bedriver upplåning på tre

huvudsakliga delmarknader; nominell svensk

upplåning, real upplåning samt valutaupplåning. I

diagram 3.3 redovisas statsskuldens fördelning på

olika instrumenttyper

Tabell 3.2 Utgiftsmässiga räntor på statsskulden

Miljarder kronor

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

Räntor på lån i svenska kronor

81,8

94,4

82,5

73,7

69,5

64,5

55,6

Räntor på lån i utländsk valuta

21,3

23,3

23,9

24,1

20,2

18,3

15,2

Räntor på in- och utlåning

-14,4

-16,6

-5,6

-3,6

-4,5

-4,0

-4,0

Över-/underkurser vid emission

8,8

-1,5

-1,7

-5,3

-7,0

-4,0

-2,3

Summa räntor

97,4

99,6

99,1

88,9

78,3

74,8

64,5

Valutaförluster/vinster

6,0

-6,1

-3,6

5,4

-2,4

-4,4

-0,9

Kursförluster/vinster

1,4

5,6

2,8

13,5

8,6

6,6

8,5

Övrigt

-0,2

0,4

0,1

0,0

0,0

0,0

0,0

Summa ränteutgifter

104,7

99,5

98,4

107,7

84,4

76,9

72,1

Diagram 3.3 Statsskuldens fördelning, 31 augusti 1998

Den långa nominella upplåningen i svenska

kronor koncentreras till s.k. benchmarklån.

Dessa utgörs av fastförräntade obligationer med

löptider på för närvarande mellan ett och 16 år.

Förutom vid nyintroduktion av lån sker

upplåning genom att nya trancher emitteras i de

befintliga lånen. Huvudsyftet med

benchmarksystemet är att varje lån skall vara

tillräckligt stort för att god likviditet skall kunna

upprätthållas. Detta minskar investerarnas risker

och därmed deras avkastningskrav, och bidrar på

så sätt till lägre upplåningskostnader för staten.

Samtidigt som benchmarklånen främjar likviditet

så sprids upplåningen över en tillräckligt bred

avkastningskurva för att refinansieringsbördan

skall jämnas ut (diagram 3.4). Ytterligare ett

medel för att begränsa refinansieringsrisken när

benchmarklånen förfaller är Riksgäldskontorets

bytestransaktioner, som innebär att delar av

lånen köps upp i förtid och ersätts med lån med

längre löptid eller med statsskuldväxlar.

Kontoret genomför också regelbundna

emissioner av statsskuldväxlar.

Vid sidan av den nominella upplåningen

emitterar Riksgäldskontoret

realränteobligationer. Genom att den reala

avkastningen är känd undviker investerarna

inflationsrisken och behöver därför inte

kompenseras för att ta på sig en sådan risk.

Realräntelånen finns såväl i form av

nollkupongobligationer, för vilka all ränta

inklusive inflationskompensation betalas ut i

samband med att lånet förfaller, som i form av

kuponglån med årlig räntebetalning.

Diagram 3.4 Statsobligationslån 31 augusti 1998,

totalt 748 miljarder kronor

Miloner kronor

Riksgäldskontoret bedriver också upplåning

direkt från hushållen. Hushållen ges därmed

möjlighet att förvärva instrument utan kreditrisk,

samtidigt som hushållsupplåningen, bidrar till att

hålla nere de totala kostnaderna för statsskulden,

eftersom kostnaderna är lägre än för annan

upplåning.

Nettoupplåningen i utländsk valuta har hittills

bestämts för ett år i taget av ett mandat uppsatt

av regeringen, efter samråd med Riksbanken och

Riksgäldskontoret. Inom ramen för mandatet

fattas samtliga beslut av Riksgäldskontoret.

Upplåningen utgörs av såväl lång

kapitalmarknadsupplåning som kort upplåning i

form av emission av Commercial Papers

(statsskuldväxlar i utländsk valuta). Dessutom

genomför Riksgäldskontoret s.k. kron-

/valutaswappar, som innebär att upplåning i

svenska kronor transformeras till upplåning i

utländsk valuta genom skuldbytesavtal där

kronor säljs i utbyte mot utländsk valuta. Kron-

/valutaswapparna i sig är inte finansierade, men

bidrar till ett nettoinflöde av utländsk valuta som

räknas in i upplåningsmandatet.

För att valutaskuldens sammansättning skall

vara förenlig med de riktmärken som har satts

upp avseende skuldens valuta- och ränterisk,

kombineras upplåningen med

derivattransaktioner. Till följd av detta

förfarande skiljer sig sammansättningen av de

utestående lånen markant från

nettoskuldsättningen i olika valutor (se diagram

3.5 och 3.6). Derivatinstrument används också

för att inom fastställda riktlinjer och ramar ta

begränsade valuta- och räntepositioner gentemot

riktmärket. Derivatinstrumenten ingår inte i

statsskuldsbegreppet, däremot belastas

statsbudgeten av ränteutgifter på såväl lån som

derivattransaktioner.

Under utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och

finansförvaltning i volym 2 redovisas en

resultatbedömning av Riksgäldskontorets

upplåning och statsskuldsförvaltning.

Diagram 3.5 Valutaskulden exklusive derivattransaktioner,

31 augusti 1998

Diagram 3.6 Valutaskulden inklusive derivat

transaktioner, 31 augusti 1998

6.3 Faktorer som påverkar

ränteutgifterna

Ränteutgifternas storlek är en funktion av ett

flertal olika faktorer. Grundläggande är

statsskuldens storlek, statens lånebehov samt

ränte- och valutakursutvecklingen. Dessa

faktorer är avgörande för den underliggande

nivån i räntebelastningen sett över en längre

tidsperiod.

Ränteutgifternas fördelning mellan enskilda år

påverkas emellertid också av tekniska faktorer i

form av olika emissionstekniker som

Riksgäldskontoret tillämpar. Exempel på

upplåningsmetoder som kan ge stora sådana

tekniska effekter på ränteutgifterna som påverkar

det finansiella sparandet är emissioner av

nollkupongobligationer samt benchmarklån.

För nollkupongobligationer tas lånets

sammanlagda ränta upp som utgifter för

statsskulden först vid förfallotidpunkten. På

detta sätt skjuts betalningarna av

statskuldräntorna på framtiden.

Vid emission av benchmarklån uppkommer

över- eller underkurser när marknadsräntan

avviker från de emitterade lånens fasta

kupongräntor. En överkurs är ett pris över

obligationens nominella värde, som innebär att

långivaren ersätter Riksgäldskontoret med den

nuvärdesberäknade mellanskillnaden mellan

kupongräntan och marknadsräntan för lånets

återstående löptid. Denna ersättning räknas av

från ränteutgifterna och reducerar därmed nettot

av ränteutgifterna vid upplåningstillfället,

samtidigt som ränteutgifterna blir högre

kommande år genom att Riksgäldskontoret

förbinder sig att betala en högre ränta än

marknadsräntan. Vid emission till underkurs

gäller det motsatta.

I de totala, lånebehovspåverkande

ränteutgifterna ingår också realiserade kurs- och

valutadifferenser som en icke försumbar del.

Uppköp och byten i syfte att jämna ut

förfalloprofilen samt för att snabbt få upp

likviditet i nya lån ingår som ett led i

Riksgäldskontorets aktiva skuldförvaltning.

Analogt med vad som gäller när lån emitteras

uppstår i dessa fall över- och underkurser. Vid

uppköp till överkurs realiserar Riksgäldskontoret

en kursförlust, eftersom långivaren måste

ersättas med den nuvärdesberäknade

mellanskillnaden mellan kupong- och

marknadsränta för lånets återstående löptid.

Samtidigt blir de ordinarie, i det finansiella

sparandet inkluderade, räntorna lägre kommande

år, eftersom uppköp till överkurs innebär att

lånet kan refinansieras till en lägre räntenivå.

Tvärtom innebär uppköp till underkurs en

realiserad kursvinst, samtidigt som

ränteutgifterna blir högre kommande år.

Uppköp till någon form av kursdifferens -

positiv eller negativ - innebär således enbart en

omfördelning av ränteutgifter över tiden.

Valutaskulden omvärderas löpande till aktuella

valutakurser. Statsbudgeten belastas emellertid

inte med orealiserade omvärderingar, utan först

av de realiserade valutakursdifferenser som

uppstår när lånen eller derivatinstrumenten

förfaller. Valutadifferenserna är en funktion av

växelkursrörelser sedan de förfallande

instrumenten emitterades och uppvisar därför

såväl ett oregelbundet mönster mellan åren, som

stor volatilitet beroende på förändrade

växelkursförutsättningar.

6.4 Periodiserade ränteutgifter

Den budgetpåverkande redovisningen av stats-

skuldräntorna är i dag utgiftsmässig, dvs. baserad

på hur mycket som betalas varje år.

Ränteutgifterna blir därmed starkt beroende av

vilka typer av upplåningstekniker som tillämpas

och kan uppvisa stora svängningar mellan åren

som inte direkt kan hänföras till den

underliggande skuld-, ränte- och

valutakursutvecklingen under motsvarande

period. När kostnaderna för statsskulden

utvärderas bör fokus i stället främst ligga på hur

mycket räntekostnader som genereras under en

viss period. I tabell 3.3 redovisas även

periodiserade ränteutgifter för statsskulden.

Periodiseringen innebär att räntorna sprids ut

över lånets löptid. Störst effekt får detta för

nollkupongobligationer. För dessa utbetalas

ingen ränta förrän på förfallodagen, medan det

enligt upplupenprincipen genereras ränta under

hela löptiden.

Vidare görs justeringar för över- och

underkurser som uppstår vid emissionerna. I

stället för att redovisa dem som inkomst-

respektive utgiftsräntor vid upplåningstillfällena,

fördelas de ut över respektive låns återstående

löptid. Varje lån kommer härmed att under hela

sin livstid belasta räntekostnaderna med den

marknadsränta de har emitterats till, eftersom

nettot av ett låns kupongränta och periodiserade

över- eller underkurs sammanfaller med

marknadsräntan vid emissionen.

Förutom löpande ränteutgifter samt över- och

underkurser från emissionerna, vilket också är de

ränteutgifter som påverkar det finansiella

sparandet, är statsskulden behäftad med utgifter i

form av realiserade kursdifferenser vid

förtidsinlösen av lån samt realiserade

valutakursdifferenser. Dessa två kategorier av

räntor har inte periodiserats, på grund av att de

faktiska beloppen blir kända först på

förfallodagen. Man kan emellertid inte helt

bortse från dessa räntor, då de, som nämns under

avsnitt 3.1, påverkar lånebehovet.

Precis som i den utgiftsmässiga redovisningen

tas i de periodiserade ränteutgifterna enbart

hänsyn till realiserade effekter. Orealiserade

omvärderingar av skulden med avseende på

ändringar i marknadsräntor och växelkurser tas

inte upp som kostnader för statsskulden.

Tabell 3.3 Periodiserade ränteutgifter på statsskulden

Miljarder kronor

1997

1998

1999

2000

2001

Summa räntor enligt

tabell 3.2

99,7

88,9

78,3

74,8

64,5

Justering

kursdifferenser vid

emission

-0,3

3,0

5,8

2,8

2,0

Justering noll-

kupongräntor

1,5

2,8

1,6

2,8

2,3

Summa kostnads-

justering

1,1

5,9

7,5

5,6

4,4

Summa beräknade

räntekostnader

100,2

94,8

85,8

80,4

68,9

De periodiserade räntorna blir under hela

perioden högre än de utgiftsmässiga.

Periodiseringen av över- och underkurser vid

emission bidrar till att de kostnadsmässiga

räntorna blir högre, beroende på att det för

perioden på nettobasis prognostiseras realiserade

överkurser vilka genom periodoseringen sprids

ut över en längre tidsperiod. Redovisning av

nollkupongräntor på upplupen basis ökar de

periodiserade räntorna relativt de utgiftsmässiga,

då merparten av nollkuponglånen har relativt

lång löptid med förfall först efter periodens

utgång.

6.5 Känslighetsanalys

En ränteförändring med en procentenhet för

återstoden av 1998 skulle öka eller minska

ränteutgifterna under året med ca 3 miljarder

kronor. Om den svenska marknadsräntan skulle

stiga eller sjunka med en procentenhet från och

med 1999 jämfört med beräkningsantagandena,

så skulle ränteutgifterna stiga respektive sjunka

med nära 8 miljarder kronor 1999. För år 2000

och 2001 skulle effekten på ränteutgifterna bli

mellan 4 och 6 miljarder kronor. Känsligheten

för ränteförändringar minskar i takt med

minskade lånebehov och lägre statsskuld.

En förändring av utländska räntor med en

procentenhet från och med 1999 skulle öka eller

minska ränteutgifterna med mellan 1 och 2

miljarder kronor per år.

En förändring av kronkursen med en procent

1998, beroende på hur olika valutor rör sig mot

varandra, genererar ökade respektive minskade

valutakursdifferenser med upp till ca 2 miljarder

kronor. En förstärkning respektive försvagning

av kronkursen med en procent från och med

1999 skulle minska respektive öka utgifterna för

realiserade valutakursdifferenser med ca 0,5

miljarder per år. Detta gäller en generell

förändring av kronkursen, i de fall kronan rör sig

åt olika håll gentemot olika valutor kan

enprocentiga förändringar implicera betydligt

större ökningar eller minskningar av de

realiserade valutadifferenserna.

En förbättring av lånebehovet med 10

miljarder ett enskilt år skulle öka ränteutgifterna

med ca 0,5 miljarder det året som förbättringen

inträffar (till följd av att

statsobligationsupplåningen under perioden

beräknas ske till överkurser, vilka ackumulerat

blir lägre då mindre volymer upplånas), och

därefter minska ränteutgifterna med ca 0,4

miljarder kronor per år. Ökat upplåningsbehov

med 10 miljarder skulle ge motsatt effekt.

7 Oförutsedda utgifter

B1 Oförutsedda utgifter

Tabell 4.1Anslagsutveckling

Tusental kronor

1997

Utfall

6 769

Anslags-

sparande

3 231

1998

Anslag

10 000

Utgifts-

prognos

10 000

1999

Förslag

10 000

2000

Beräknat

10 000

2001

Beräknat

10 000

7.1 Omfattning

Ett särskilt anslag finns uppställt på

statsbudgeten för att vid behov kunna användas

för att täcka oförutsedda utgifter. Anslaget för

innevarande budgetår uppgår till 10 miljoner

kronor. Medel från anslaget tas i anspråk efter

beslut av regeringen i varje enskilt fall.

7.2 Ianspråktagande av anslaget

1997 och hittills 1998

Under 1997 utbetalades 6,8 miljoner kronor från

detta anslag.

Den 24 maj 1995 uppdrog regeringen åt

Sjöfartsverket att ombesörja bevakning av

platsen för M/S Estonias förlisning. Regeringen

beslutade samtidigt att kostnaden på 4,4 miljoner

kronor för budgetåret 1995/96 skulle belasta

anslaget. Kostnaden kom emellertid av

bokförings-tekniska skäl inte att belasta anslaget.

Regeringen beslutade därför den 11 september

1997 om att anslaget skulle belastas med 4,4

miljoner kronor till följd av nämnda händelse.

Den andra större utbetalning på 2,4 miljoner

kronor avsåg ersättning för särskilda kostnader i

samband med tunnelbygget genom

Hallandsåsen.

Hittills under 1998 har 0,7 miljoner kronor

utbetalats från detta anslag, varav 0,6 miljoner

kronor avser ersättningar för särskilda kostnader

och tillsynsinsatser med anledning av

tunnelbygget genom Hallandsåsen.

7.3 Regeringens överväganden

Enligt regeringens bedömning behövs ett anslag

för oförutsedda utgifter även fortsättningsvis.

 Anslaget bör få disponeras för utgifter som är

av så brådskande art att ärendet inte hinner

underställas riksdagen och att utgifterna inte

lämpligen kan täckas av andra medel som står till

regeringens förfogande.

Under en lång följd av år har riksdagen även

medgett att anslaget får användas för vissa

speciella ändamål om andra medel inte står till

förfogande. Regeringen har sålunda från detta

anslag fått betala ut t.ex. belopp som staten

genom lagakraftvunnen dom ålagts att betala,

belopp som staten till följd av skada i samband

med statlig verksamhet efter uppgörelse har

åtagit sig att ersätta samt skador inom landet som

uppkommit genom tidigare krigsförhållanden (se

prop. 1997/98:1, utgiftsområde 26, s. 13 f).

Regeringen bör även fortsättningsvis få betala ut

ersättning för skador av sådan natur.

Anslaget får inte användas för att tillgodose

behov som omtalas i 9 kap. 3 § tredje stycket

regeringsformen, dvs. behov av medel för rikets

försvar under krig, krigsfara eller andra

utomordentliga förhållanden.

Det ankommer på regeringen att i efterhand

anmäla till riksdagen vilka utgifter som täckts

genom att medel från anslaget tagits i anspråk.

Anslagets karaktär medger inte någon

närmare bedömning av omfattningen av

oförutsedda utgifter. Regeringen föreslår att

medel för oförutsedda utgifter skall anvisas på ett

ramanslag och att anslagsbeloppet skall vara 10

miljoner kronor

8 Riksgäldskontorets provisionskostnader i

samband med upplåning och

skuldförvaltning

C1 Riksgäldskontorets

provisionskostnader i samband

med upplåning och

skuldförvaltning

Tabell 5.1 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Anslag

700 000

Utgifts-

prognos

95 000

1999

Förslag

100 000

2000

Beräknat

100 000

2001

Beräknat

100 000

8.1 Omfattning

Anslaget innefattar provisionskostnader

relaterade till valutaupplåningen.

Merparten av provisionskostnaderna utgörs av

försäljningsprovisioner till de banker som agerar

som mellanhänder vid försäljningen av kontorets

lån. Dessa s k underwriters som består av en eller

flera banker, köper lånet av Riksgäldskontoret

och säljer det sedan vidare till investerarna. De

tar därmed på sig en risk som de kompenseras

för genom provisioner.

I provisionskostnaderna ingår också utgifter

för provisioner i samband med inlösen av lån,

förvaltningsprovisioner till tre externa förvaltare

som vardera förvaltar en liten andel av valuta-

skulden samt kreditavgifter.

För perioden 1999 till 2001 prognostiseras

provisionskostnader för valutaupplåningen på

sammanlagt 100 miljoner kronor per år. Mot

bakgrund av antagande om en fortsatt

nettoamortering av valutaskulden har prognosen

reviderats ned jämfört med tidigare prognoser.

Regeringen anser att den bör bemyndigas att

överskrida ramanslaget Riksgäldskontorets

provisionskostnader i samband med upplåning

och skuldförvaltning under år 1999 om det är

nödvändigt för att kunna fullgöra statens

betalningsåtaganden. Regeringen avser att

redovisa i vilken utsträckning den har utnyttjat

bemyndigandet. Under år 1998 har regeringen

hittills inte behövt utnyttja motsvarande

bemyndigande.

Avgiften

till

Europeiska

gemenskapen

27

Förslag till statsbudget för 1999

Avgiften till Europeiska gemenskapen

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 37

2 Inledning 39

3 Redovisning av EU-budgetens utfall 1997 41

4 Mål för utgiftsområdet 43

5 Bemyndigande 13

6 Anslag 15

A1 Avgiften till Europeiska gemenskapens budget 15

9 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. bemyndigar regeringen att ikläda staten de

åtaganden som följer av EU-budgeten för

budgetåret 1999 avseende åtagandebemyn-

diganden (avsnitt 5),

2. för budgetåret 1999 anvisar anslaget under

utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska

gemenskapen enligt följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

Anslagsbelopp

A1 Avgiften till Europeiska gemenskapens budget

ramanslag

21 908 000

Summa för utgiftsområdet

21 908 000

10 Inledning

Omfattning

Europeiska unionen disponerar en budget för fi-

nansiella åtaganden på unionsnivå. Denna

upprättas med stöd av artikel 199 i fördraget om

Europeiska unionen. Finansieringen av budgeten

med s.k. egna medel, dvs. avgifter från

medlemsländerna, fastställs i fördragets artikel

201 och i rådets beslut om systemet för

gemenskapernas egna medel (94/728/EG,

Euroatom).

Utgiftsområdet avser Sveriges avgift till EU-

budgeten. Utgifterna för budgetåret 1999 avser

Sveriges betalningar under budgetåret till

Europeiska kommissionen avseende EU-

budgeten för 1999 inklusive eventuella

korrigeringar avseende tidigare år. Avgiften kan

under året förändras till följd av faktisk uppbörd

av tullar och importavgifter, utfallet av EU-

budgeten tidigare år, tilläggsbudgetar på

gemenskapsnivå, valutakursändringar samt andra

korrigeringar av avgiften. EU-budgeten för 1999

fastställs för första gången i euro, men betalning

av avgiften sker i kronor. Betalningen av vissa

delar av avgiften grundas på en betalningsbegäran

från kommissionen beräknad utifrån budget och

omräknad till kronor. Den kurs som därvid

används är inte densamma som den som används

vid omräkningen av det svenska

budgeteringsunderlaget från kronor till euro vid

beredningen av EU-budgeten. Avgiften består av

komponenterna tullar, särskilda tullar på

jordbruksprodukter och sockeravgifter,

mervärdesskattebaserad avgift, avgift beräknad

på bruttonationalinkomsten samt avgift för att

täcka Storbritanniens budgetreduktion.

Storbritannien erhåller enligt rådsbeslutet om

egna medel en budgetreduktion, vilken

finansieras av övriga medlemsländer.

Den återbetalning till Sverige av en viss del av

avgiften, vilken enligt anslutningsfördraget gjorts

under åren 1995 till och med år 1998, har

upphört. Sverige betalar fr.o.m. 1999 full avgift

till EU-budgeten.

Avgiften har reviderats i förhållande till de

beräkningar som presenterades i 1998 års

ekonomiska vårproposition. Beräkningen utgår

från kommissionens budgetförslag, vilket för

närvarande är under behandling av rådet och

parlamentet. Förändringarna i förhållande till

bedömningarna i den ekonomiska

vårpropositionen föranleds dels av justeringar av

antagandena för utvecklingen av tullar och

avgifter, mervärdesskattebas och

bruttonationalinkomst samt växelkurs, dels av en

justering av uttagsandelarna med hänsyn till

Europeiska kommissionens budgetförslag för

1999. För betalningar avseende 1999 har kursen

8,66 kr/euro använts.

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 27

Miljoner kronor

Utgift

1997

Anvisat

1998

Utgiftsprognos

1998

Förslag

1999

Beräknat

2000

Beräknat

2001

Avgiften till Europeiska gemenskapens budget

21 908

21 356

22 101

 Tullavgift

2 861

2 934

2 974

 Särskilda jordbrukstullar och sockeravgifter

286

362

405

 Mervärdesskattebaserad avgift

10 298

8 093

9 033

 Avgiften baserad på bruttonationalinkomsten

6 736

8 256

8 743

 Avgift avseende Storbritanniens budgetreduktion

Totalt för utgiftsområde 27

20 181

19 645

21 155

21 908

21 356

22 101

11 Redovisning av EU-budgetens utfall

1997

EU-budgeten omfattar framför allt unionens

utgifter inom ramen för den första pelaren, men

även utgifter inom de övriga pelarna kan i viss

utsträckning täckas inom budgeten. EU-

budgetens aktiviteter budgeteras under anslag

och bemyndiganden, på unionsnivå benämnda

betalningsbemyndiganden och

åtagandebemyndiganden.

Kommissionen lämnar, i enlighet med

budgetförordningen av den 21 december 1977,

en årsredovisning, Ekonomisk rapport .

År 1997 uppgick inkomsterna till 80 548

miljoner ecu netto, varav 76 406 miljoner ecu

egna medel, 3 270 miljoner ecu avsåg disponibla

överskott och 872 miljoner ecu övriga inkomster

(varav 57 miljoner ecu avsåg EFTA:s deltagande i

programsamarbetet). Utgifterna täckta av

betalningsbemyndiganden uppgick enligt

årsredovisningen till 80 003 miljoner ecu netto,

vilket med kursen 8,66 kr/ecu (den kurs som

används i redovisningen) motsvarar 692 826

miljoner kronor. Under året redovisades en

kursvinst om 95 miljoner ecu. Redovisat

underskridande uppgick till 962 miljoner ecu

(varav 4 miljoner ecu avser EFTA). Motsvarande

siffra uppgick 1996 till 4 388 miljoner ecu.

Underskridandet har alltså minskat avsevärt,

framförallt p.g.a. att tidigare överbudgeteringar

av vissa anslag har korrigerats.

Totalt ianspråktagna åtagandebemyndiganden

inklusive åtaganden avseende tredje land och be-

myndiganden överförda från tidigare budgetår

uppgick till 86 627 miljoner ecu, eller 750 190

miljoner kronor. Under året disponibla

bemyndiganden uppgick till 89 812 miljoner ecu.

Utnyttjandegraden för åtagandebemyndiganden

uppgick därmed till 96 procent. Fördelat i

enlighet med finansieringsnyckeln för total egna

medel innebar det att den svenska delen uppgick

till 20 230 miljoner kronor.

Utgifterna (anslag/betalningsbemyndiganden)

fördelade sig enligt följande (miljoner ecu):

Utgiftsfördelning EU-budgeten 1997

UTGIFTSKATEGORI

BELOPP

MILJONER ECU

ANDEL

PROCENT

Jordbruksstöd

40 423

50,5

Strukturåtgärder

26 048

32,6

Interna åtgärder

 4 998

6,2

Utrikesåtgärder

 3 835

4,8

Administration

4 201

5,2

Reserver

286

0,4

Kompensationer till nya

medlemsländer (s.k. infasning)

212

0,3

Totalt

80 003

100 %

Den svenska avgiften för 1997 uppgick till

20 181 miljoner kronor. Återbetalningen till

följd av överenskommelsen om infasning av den

svenska avgiften motsvarande 657 miljoner kr.

Nettoavgiften blev därmed 19 524 miljoner kr.

Anslagna medel samt utfall för 1997

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

A1

Tullavgifter

2 861

2 934

A2

Särskilda jordbrukstullar och

sockeravgifter

286

362

A3

Mervärdesskattebaserad avgift

10 298

8 093

A4

Avgift baserad på bruttonational-

inkomsten

6 736

8 256

Totalt UO

20 181

19 645

Regeringen utnyttjade under 1997 riksdagens be-

myndigande att under vissa förutsättningar få

överskrida ramanslag. Under utgiftsområde 27

överskreds anslaget A3 Mervärdesskattebaserad

avgift. Orsaken till överskridandet var främst

korrigeringsbetalningen avseende 1996.

Betalningen av mervärdesskattebaserad avgift

under löpande budgetår beräknas på en prognos

för mervärdesskattebasen. Efter avslutat

budgetår redovisar medlemsstaten utfallet för

mervärdesskattebasen till kommissionen som

beräknar vilken avgift som skulle ha betalats.

Om för låg avgift betalats debiteras ett tillägg.

För Sveriges vidkommande innebar

utfallskorrigeringen en tilläggsbetalning om

drygt 2 miljarder kronor. Detta hade inte

beaktats vid budgeteringen. På grund av att

riksdagsbeslut om anslag på tilläggsbudget inte

kunde inväntas utnyttjade regeringen riksdagens

bemyndigande att bevilja överskridande av

ramanslag. Effekterna för följande år har beaktats

dels i förslag om tilläggsanslag för 1998, dels i

föreslagen medelstilldelning för 1999 och

beräkningarna för 2000 och 2001. Vid inträdet i

Europeiska unionen finansierades hela den

bedömda budgeteffekten enligt full effekt 1998.

Finansieringen gjordes på såväl utgifts- som

inkomstsidan av budgeten. Valet av

finansieringsnivå och tidshorisont för full effekt

gjordes för att uppnå enhetlighet med det av

regeringen föreslagna programmet för sanering

av statens finanser. Under de första åren av

medlemskapet uppstod på detta sätt en

överfinansiering. Det går dock inte att utan

djupare analys redovisa det exakta

finansieringsläget, eftersom inte heller de

beslutade utgiftsneddragningarna respektive

inkomsförstärkningarna kan anses vara statiska i

förhållande till beräkningstillfället. Det är

mycket svårt att göra en exakt bedömning av

vilken nivå de neddragna utgifterna skulle ha haft

om de inte dragits ned, respektive hur enskilda

komponenter på inkomstsidan vilka inte

särredovisas på egen inkomsttitel utvecklats. Det

är dock regeringens bedömning att det

redovisade överskridandet täcks av tidigare

beslutad finansiering

12 Mål för utgiftsområdet

Målen för den svenska EU-budgetpolitiken

ligger fast i enlighet med riksdagens beslut

(prop. 1994/95:40, bet. 1994/95:FiU5, rskr.

1994/95:67). Detta innebär bl. a. att Sverige skall

verka för en effektiv och återhållsam

budgetpolitik inom unionen. Målen innebär även

att Sverige skall verka för en förbättrad

budgetdisciplin vid användningen av EU:s

budgetmedel.

Den årliga EU-budgeten är resultatet dels av

de ramar som sätts av beslutet om egna medel

och det fleråriga budgetbeslutet, det s.k.

finansiella perspektivet, dels av den årliga

budgetberedningen inom rådet och EU-

parlamentet. Sverige har inom ramen för de

förutsättningar detta ger, strävat efter en budget

på unionsnivå som speglar den restriktivitet som

gäller för den nationella budgetpolitiken inom

Sverige och ett stort antal av de övriga

medlemsländerna.

I behandlingen av 1998 års EU-budget

beslutade rådet och parlamentet om en besparing

om 1,2 miljarder ecu (ca 11 miljarder kronor)

jämfört med kommissionens ursprungliga

budgetförslag.

För svenskt vidkommande utgör fortsatt

restriktivitet en utgångspunkt vid den pågående

behandlingen av 1999 års budgetförslag.

Budgetpolitiken på lite längre sikt kommer i

stor utsträckning att styras av det kommande

beslutet om finansiella ramar efter 1999. De av

regering och riksdagen fastlagda budgetpolitiska

riktlinjerna utgör grunden för svenska

ställningstaganden. Förhandlingar om ett nytt

finansiellt perspektiv sker inom ramen för

Agenda 2000. Beslut om det nya finansiella

perspektivet, som skall gälla åren 2000-2006,

förväntas enligt slutsatserna från Europeiska

rådets möte i Cardiff att fattas senast i mars

1999.

13 Bemyndigande

Finansieringen av budgeten med avgifter från

medlemsländerna avser utgifterna enligt

betalningsbemyndiganden (anslag).

Åtagandebemyndiganden ger inte upphov till

samma direkta betalningsansvar men uttrycker

utgiftsåtagandet för flera kommande år.

Åtagandebemyndiganden styrs dels av tidigare

fattade beslut, dels av den årliga

budgetprocessen. En förutsättning för

möjligheten till långsiktigt hållbar restriktiv

budgetpolitik är att balans uppnås mellan

tilldelningen av anslag och bemyndiganden och

att även tilldelningen av bemyndiganden präglas

av återhållsamhet.

Egna medel dvs. medlemsländernas avgifter

ett visst år, svarar inte direkt mot

åtagandebemyndiganden. Fördelningsnyckeln

för finansieringen av budgeten, dvs. anslagen

(betalningsbemyndiganden) kan dock användas

som grov fördelning av åtagandet på

medlemsländerna.

I kommissionens budgetförslag föreslås att

åtagandebemyndiganden om 86 350 miljoner

euro skall ställas till förfogande för 1999.

Sveriges andel av detta uppgår med fördelning

enligt vår andel av egna medel till 2,9 %, dvs. 2

490 miljoner euro, motsvarande ca 21 570

miljoner kronor. Budgetförslaget är för

närvarande föremål för budgetberedning inom

unionens budgetmyndigheter (rådet och

parlamentet).

Regeringen föreslår mot bakgrund av detta att

riksdagen bemyndigar regeringen att ikläda

staten högst det utgiftsåtagande som följer av

fastställd EU-budget vad gäller

åtagandebemyndiganden

14 Anslag

A1 Avgiften till Europeiska gemenskapens budget

Tabell 6.1 Anslagsutveckling

1997

Utgift

20 181 000

1998

Anslag

19 645 000

Utgifts-

prognos

21 155 000

1999

Förslag

21 908 000

2000

Beräknat

21 356 000

1

2001

Beräknat

22 101 000

2

1 Motsvarar 21 088 tkr i 1999 års prisnivå.

2 Motsvarar 21 446 tkr i 1999 års prisnivå.

Regeringen förslår att utgiftsområdets fyra anslag läggs samman till ett enda

anslag, anslaget A1

Avgiften till Europeiska gemenskapens budget. Under detta anslag kommer fem

anslagsposter att

redovisas. Anslagsposterna utgörs dels av de fyra tidigare anslagen, dels av

anslagsposten Avgift

avseende Storbritanniens budgetreduktion.

Avgiftens olika komponenter är svårbudgeterade. Avgiftens totala storlek har i

stort sett

prognosticerats korrekt men det har visat sig svårt att prognostisera utfallet

på de enskilda anslagen.

Detta har inneburit att medan det har funnits medel inom utgiftsområdet för att

täcka de totala

utgifterna har utfallet för vissa anslag varit högre än budgeterat medan andra

anslag har underskridits.

Den beslutade fördelningen mellan anslagen har således inte överensstämt med den

 faktiska

belastningen på de enskilda anslagen.

Genom att de tidigare anslagen förs ihop till ett anslag uppnås en önskvärd

flexibilitet mellan de

olika delarna av Sveriges avgift. Regeringen kan inom ramen för anslaget föra

medel mellan de olika

anslagsposterna när behov uppstår.

Förändringen av anslagsstrukturen skall inte leda till att riksdagen erhåller

mindre information än

tidigare. Regeringen avser att informera riksdagen om anslagsposterna med samma

detaljeringsgrad

som gäller för anslag.

Regeringens överväganden

Med hänsyn till Europeiska kommissionens budgetförslag beräknas avgiften till

Europeiska

gemenskapen för svensk del för 1999 uppgå till 21 908 miljoner kronor.

Utvecklingen av tullavgiften styrs av importens struktur och utveckling samt

utvecklingen av

unionens tullsatser. Vid förslaget för 1999 har kända nedtrappningar av

tullsatserna beaktats.

De särskilda jordbrukstullarna och sockeravgifternas utveckling styrs av

världsmarknadspriserna,

WTO-överenskommelsen, EU:s produktion samt handelsmönstren.

Den mervärdesskattebaserade avgiften för 1999 beräknas till 8 757 miljoner

kronor med hänsyn till

dels den i EU:s budgetprocess överenskomna prognosen för mervärdesskattebasens

utveckling, dels

de restriktioner som följer av rådets beslut angående egna medel, dels beräknade

korrigeringsbetalningen avseende 1998.

Med hänsyn till den i EU:s budgetprocess överenskomna prognosen för

bruttonationalinkomstens

utveckling 1999 och restriktionerna som följer av rådets beslut angående egna

medel och till den

beräknade utfallskorrigeringen avseende 1998, beräknas avgiften baserad på

bruttonationalinkomsten

för 1999 till 9 988 miljoner kronor.

Avgiften avseende Storbritanniens budgetreduktion för 1999 beräknas uppgå till 1

 300 miljoner

kronor med hänsyn till Europeiska kommissionens budgetförslag.

A1.1 Anslagsposten tullavgift

Tabell 6.2 Anslagspostutveckling

1997

Utgift

2 861 000

1998

Anslag

2 934 000

Utgifts-

prognos

2 974 000

1999

Beräknat

2 740 000

2000

Beräknat

2 662 000

1

2001

Beräknat

2 622 000

2

1 Motsvarar 2 642 000 tkr i 1999 års prisnivå.

2 Motsvarar 2 593 000 tkr i 1999 års prisnivå.

Inkomsterna från den gemensamma tulltaxan utgör egna medel för Europeiska

gemenskapen och

tillfaller därför gemenskapsbudgeten. Medlemsländerna får dock behålla tio

procent av uppburna

medel för att täcka administrativa kostnader i samband med uppbörden.

Anslagsposten avser

inbetalningen till Europeiska kommissionen, dvs. de nittio procent av uppbörden

som tillfaller

gemenskapsbudgeten. Uppbörden budgeteras och redovisas i sin helhet under

inkomsttitel 1471

Tullmedel. På inkomsttiteln redovisas även sådan tulluppbörd som inte tillfaller

 gemenskapen t.ex.

betalningar som hänför sig till ärenden före år 1995 och eventuella inkomster

från avgifter som ej

utgör egna medel.

Tullavgiften för 1997 uppgick till 2 861 miljoner kronor. För budgetåret 1997

innebär detta ett

utfall på 2 861 miljoner kronor, vilket jämfört med de anslagna medlen på

statsbudgeten om 3 230

miljoner kronor innebär ett underskridande om 369 miljoner kronor.

A1.2 Anslagsposten särskilda jordbrukstullar och sockeravgifter

Tabell 6.3 Anslagspostutveckling

1997

Utgift

286 000

1998

Anslag

362 000

Utgifts-

prognos

405 000

1999

Beräknat

423 000

2000

Beräknat

441 000

1

2001

Beräknat

459 000

2

1 Motsvarar 438 000 tkr i 1999 års prisnivå.

2 Motsvarar 454 000 tkr i 1999 års prisnivå.

De särskilda tullarna på jordbruksprodukter och avgifterna på

sockerproduktionen, vilka tas ut i

enlighet med EG:s regelverk, utgör i likhet med tullarna enligt den gemensamma

tulltaxan

gemenskapsbudgetens egna medel. Även för dessa tullar och avgifter gäller att

medlemslandet får

behålla tio procent av uppbörden för att täcka administrativa kostnader kopplade

 till uppbörbehålla tio

procent av uppbörden för att täcka administrativa kostnader kopplade till

uppbörden.

Anslagsposten avser inbetalningarna till Europeiska kommissionen. Den svenska

uppbörden av

dessa avgifter förs upp på inkomsttitel 1473 Jordbruks- och sockeravgifter. Som

en följd av WTO-

överenskommelsen omvandlades den 1 januari 1996 importavgifterna på

jordbruksprodukter till

särskilda tullar på jordbruksprodukter.

De till kommissionen inbetalda jordbruks- och sockeravgifterna uppgick 1997 till

 286 miljoner

kronor. Jämfört med statsbudgetbeloppet om 570 miljoner kronor innebar utfallet

därmed ett

underskridande om ca 284 miljoner kronor.

A1.3 Anslagsposten mervärdesskattebaserad avgift

Tabell 6.4 Anslagspostutveckling

1997

Utgift

10 298 000

1998

Anslag

8 093 000

Utgifts-

prognos

9 033 000

1999

Beräknat

8 757 000

2000

Beräknat

8 691 000

1

2001

Beräknat

9 124 000

2

1Motsvarar 8 504 000 tkr i 1999 års prisnivå.

2Motsvarar 8 746 000 tkr i 1999 års prisnivå.

Den mervärdesskattebaserade komponenten i avgiften till EU:s budget beräknas som

 en procentuell

andel av medlemslandets mervärdesskattebas enligt en prognos för det år budgeten

 avser. Den

nationella skattebasen korrigeras härvid för avvikelser från och variationer

inom EU:s sjätte

mervärdesskattedirektiv så att en enhetlig skattebas erhålles. Uttaget för 1999

är satt till högst 1,00

procent av mervärdesskattebasen. Det faktiska uttaget beräknas i kommissionens

budgetförslag för

1999 till 0,8442034 procent. Efter avslutat budgetår korrigeras utfallet för

avvikelser från den

prognostiserade basen så att fastställt procentuellt uttag vidmakthålls.

Under 1997 betalade Sverige 10 298 miljoner kronor i mervärdesskattebaserad

avgift, vilket innebär

ett överskridande om 2 205 miljoner kronor jämfört med statsbudgetbeloppet om 8

093 miljoner

kronor.

Största delen, 2 083 miljoner kronor, av överskridandet beror på

utfallskorrigeringen för

beräkningsunderlaget för mervärdesskattebaserade avgift 1996. Resterande del

beror på skillnad i

budgeterad och faktisk växelkurs för betalningen av avgiften. De förväntade

utfallskorrigeringarna för

1997 och 1998 uppgår till 808 respektive 390 miljoner kronor men minskar

successivt då nytt utfall

beaktas i beräkningarna.

A1.4 Anslagsposten avgift baserad på bruttonationalinkomsten

Tabell 6.5 Anslagspostutveckling

1997

Utgift

6 736000

1998

Anslag

8 256 000

Utgifts-

prognos

8 743 000

1999

Beräknat

9 988 000

2000

Beräknat

9 562 000

1

2001

Beräknat

9 896 000

2

1 Motsvarar 9 505 000 tkr i 1999 års prisnivå.

2 Motsvarar 9 653 000 tkr i 1999 års prisnivå.

Avgiften som är baserad på bruttonationalinkomsten (BNI-avgiften), beräknas på

en prognos av

medlemslandets BNI till marknadspriser för budgeteringsåret. Uttaget beräknas

som en procentuell

andel av gemenskapens samlade BNI mot bakgrund av återstående finansieringsbehov

 sedan övriga

avgifter beräknats. BNI-avgiften korrigeras i efterhand med hänsyn till

utfallet. Som en följd av

restriktionerna avseende mervärdesskattebaserad avgift i rådets beslut om

systemet för

gemenskapernas egna medel (94/728/EG, Euroatom) ökar BNI-avgiftens andel av

finansieringen fram

till och med 1999. Utvecklingen därefter beror på hur övriga avgiftsslag och

budgetens totala

omslutning utvecklas.

Utfallet för 1997 uppgår till 6 736 miljoner kronor. Jämfört med statsbudgeten

(8 510 miljoner

kronor) innebär detta ett underskridande med drygt 1 774 miljoner kronor.

Underskridandet är

hänförligt framför allt till det överskott som uppstod i EU-budgeten för 1996

och som påverkade

behovet av inbetalningar från medlemsländerna 1997, eftersom överskott

balanseras till följande år.

A1.5 Anslagsposten avgift avseende Storbritanniens budgetreduktion

I enlighet med rådsbeslutet om gemenskapens egna medel erhåller Storbritannien

en budgetreduktion

som finansieras av övriga medlemsländer. Betalningen av den avgift som föranleds

 av detta fördelas i

EU-budgeten på mervärdesskattebaserad avgift och BNI-avgift enligt vissa

principer. Vid betalningen

under löpande år redovisas dock betalningarna avseende reduktionen separat.

Eftersom budgeten

redovisas i euro och betalningen sker i kronor uppstår differenser som inte kan

fördelas slutligt förrän

i ett sent skede av budgetåret. Med hänsyn till presentationen i EU-budgeten har

 hittills avgiften

avseende Storbritanniens budgetreduktion redovisats under anslagen A3

Mervärdesskattebaserad

avgift och A4 Avgift baserade på bruttonationalinkomsten. Den ovan beskrivna

differensen har dock

föranlett onödigt merarbete för de berörda myndigheterna.

För att underlätta den praktiska hanteringen av anslagsavräkningen avser

regeringen därför att från

och med 1999 föra upp avgiften avseende Storbritanniens budgetreduktion som en

egen anslagspost.

Det blir därmed tydligare vad Sveriges avgift till EU består av. Det är inte

meningsfullt att för

närvarande göra en prognos över anslagspostens utveckling. Hela avgiften

redovisas därför i denna

proposition på de fyra övriga anslagsposterna. I kommande budgetpropositioner

kommer

redovisningen av avgiftens fördelning också att avse avgiften med anledning av

Storbritanniens

budgetreduktion.

Med hänsyn till Europeiska kommissionens budgetförslag beräknas avgiften

avseende

Storbritanniens budgetreduktion för 1999 uppgå till 1 300 miljoner kronor.

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

2

5

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

6

7

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

18

17

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

20

21

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

22

23

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

4

1

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

30

29

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

2

7

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

32

31

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

34

33

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

36

37

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

40

39

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

8

7

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

42

41

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

10

9

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

2

43

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

2

11

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

44

45

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

12

13

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

50

49