Regeringens proposition

1997/98:33

Utfärdande av F-skattsedel, m.m.

Prop.

1997/98:33

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 16 oktober 1997

Thage G[REDACTED_EFTERNAMN]

 Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att det skall bli lättare för den som startar

näringsverksamhet att få en F-skattsedel.

Vidare föreslås vissa justeringar i skattebetalningslagen (1997:483)

och därmed sammanhängande lagstiftning som riksdagen antog strax

före sommaren. Dessa berör bl.a. reglerna för beräkning av ränta.

I propositionen föreslås dessutom att skatteregisterlagen (1980:343)

ändras så att uppgift om delägare i enkelt bolag och partrederi skall få

registreras i det centrala skatteregistret.

Slutligen föreslås vissa justeringar i lagen (1983:1092) med regle-

mente för Allmänna pensionsfonden.

De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 januari 1998.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 4

2 Lagtext 5

2.1 Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen

(1997:483) 5

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:1072) om

förmånsberättigade skattefordringar m.m. 14

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:1092) med

reglemente för Allmänna pensionsfonden 15

2.4 Förslag till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) 17

2.5 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen

(1994:200) 18

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:356) om

ändring i lagen (1996:1331) om ändring i

kommunalskattelagen (1928:370) 20

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:524) om

ändring i lagen (1996:1344) om ändring i

skatteregisterlagen (1980:343) 21

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1941:416) om

arvsskatt och gåvoskatt 25

2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring 26

2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1969:205) om

pensionstillskott 30

2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring 31

2.12 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:84) om

delpensionsförsäkring 33

2.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om

punktskatter och prisregleringsavgifter 35

2.14 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:773) om

särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig

vård av sjukt eller handikappat barn 36

2.15 Förslag till lag om ändring i tullagen (1994:1550) 37

3 Ärendet och dess beredning 38

4 Utfärdande av F-skattsedel 39

4.1 Bakgrund 39

4.2 Överväganden och förslag 39

5 Skatteregisterlagen 41

6 Allmänna pensionsfonden 42

7 Ekonomiska konsekvenser 43

8 Författningskommentar 44

8.1 Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen

(1997:483) 44

8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:1072) om

förmånsberättigade skattefordringar m.m. 47

8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:1092) med

reglemente för Allmänna pensionsfonden 47

8.4 Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) 47

8.5 Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen

(1994:200) 48

8.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:356) om

ändring i lagen (1996:1331) om ändring i

kommunalskattelagen (1928:370) 48

8.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:524) om

ändring i lagen (1996:1344) om ändring i

skatteregisterlagen (1980:343) 48

8.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1941:416) om

arvsskatt och gåvoskatt 48

8.9 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring 49

8.10 Förslaget till lag om ändring i lagen (1969:205) om

pensionstillskott 50

8.11 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring 50

8.12 Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:84) om

delpensionsförsäkring 50

8.13 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:151) om

punktskatter och prisregleringsavgifter 51

8.14 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:773) om

särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig

vård av sjukt eller handikappat barn 51

8.15 Förslaget till lag om ändring i tullagen (1994:1550) 51

Bilaga 1 Lagrådsremissens förslag 52

Bilaga 2 Lagrådets yttrande 73

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 16 oktober 1997 78

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483),

2. lag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade

 skattefordringar m.m.,

3. lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för

 Allmänna pensionsfonden,

4. lag om ändring i taxeringslagen (1990:324),

5. lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200),

6. lag om ändring i lagen (1997:356) om ändring i lagen

 (1996:1331) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

7. lag om ändring i lagen (1997:524) om ändring i lagen

 (1996:1344) om ändring i skatteregisterlagen (1980:343),

8. lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt,

9. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

10. lag om ändring i lagen (1969:205) om pensionstillskott,

11. lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring,

12. lag om ändring i lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring,

13. lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och pris

 regleringsavgifter,

14. lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg

 till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat

 barn,

15. lag om ändring i tullagen (1994:1550).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen

(1997:483)

Härigenom föreskrivs i fråga om skattebetalningslagen (1997:483)

dels att 15 kap. 12 § skall upphöra att gälla,

dels att 1 kap. 1 och 4 §§, 4 kap. 5 och 7 §§, 5 kap. 2, 7, 9 och

14 §§, 10 kap. 30 §, 11 kap. 13 §, 16 kap. 4 och 6 §§ och 19 kap. 8 och

10 §§ samt rubriken närmast före 11 kap. 13 § och punkterna 1, 4, 5, 8

och 9 av övergångsbestämmelserna till nämnda lag skall ha följande

lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 12 kap. 8 a § samt

närmast före den nya paragrafen en ny rubrik av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

1 §

Denna lag gäller vid bestämmande, debitering, redovisning och

betalning av

1. sådan skatt eller avgift som avses i 1 kap. 1 § första stycket

taxeringslagen (1990:324),

2. avgift enligt lagen (1981:691) om socialavgifter,

3. skatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa för-

värvsinkomster,

4. skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200),

5. avgift enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift,

6. skattetillägg och förseningsavgift i fråga om sådan skatt eller

avgift som avses i 1 5 samt förseningsavgift enligt

fastighetstaxeringslagen (1979:1152), och

7. ränta på skatt, skattetillägg eller avgift som avses i 1 6.

Lagen gäller inte när skatt

enligt mervärdesskattelagen

skall tas ut för varor vid import.

I sådant fall gäller tullagen

(1994:1550).

4 §

Vad som sägs i denna lag om skatt och skattskyldig gäller även

1. avgift och avgiftsskyldig,

2. belopp som skall dras från ersättning för arbete, ränta eller

utdelning för betalning av preliminär skatt (avdragen skatt) och den

som är skyldig att göra sådant avdrag, samt

3. skattetillägg, förseningsavgift och ränta och den som är skyldig

att betala skattetillägg, avgift eller ränta.

Med skatt likställs

1. belopp som någon annan än den skattskyldige är

betalningsskyldig för enligt denna lag eller, såvitt gäller belopp som

har debiterats enligt denna lag, 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om

handelsbolag och enkla bolag, och

2. belopp som betalats tillbaka till den skattskyldige men som på

grund av ett senare beskattningsbeslut skall betalas in igen till

skattemyndigheten.

Med skattskyldig likställs

1. handelsbolag även om det inte är skyldigt att betala någon av de

skatter som anges i 1 §,

2. den som har rätt till återbetalning av ingående mervärdesskatt

enligt 10 kap. 9-13 §§ mervärdesskattelagen (1994:200),

3. den som utan att vara

skattskyldig här i landet har fått

en F-skattsedel enligt 4 kap. 7

eller 8 §, och

4. den som skattemyndigheten

enligt 23 kap. 3 § har beslutat

skall svara för redovisning och

betalning av skatt som hänför sig

till verksamhet som bedrivs

genom enkelt bolag eller part-

rederi.

3. den som utan att vara

skattskyldig här i landet har fått

en F-skattsedel enligt 4 kap. 7

eller 8 §,

4. den som skattemyndigheten

enligt 23 kap. 3 § har beslutat

skall svara för redovisning och

betalning av skatt som hänför sig

till verksamhet som bedrivs

genom enkelt bolag eller part-

rederi, och

5. delägare i handelsbolag

som enligt 2 kap. 20 § lagen om

handelsbolag och enkla bolag

har ålagts betalningsskyldighet

för skatt.

4 kap.

5 §

Särskild A-skatt betalas av den

skattskyldige efter beslut av

skattemyndigheten. Sådant be-

slut får meddelas endast beträff-

ande den som inte har fått en F-

skattsedel och tillämpas endast

beträffande sådan ersättning för

vilken det inte skall göras

skatteavdrag enligt 5 kap.

Särskild A-skatt betalas av den

skattskyldige efter beslut av

skattemyndigheten. Sådant be-

slut får meddelas endast beträff-

ande den som inte har fått en F-

skattsedel.

Beslut om särskild A-skatt får meddelas under förutsättning att

överensstämmelsen mellan den preliminära skatten och den beräknade

slutliga skatten därigenom kan antas bli bättre än om endast

skatteavdrag görs.

7 §

En F-skattsedel skall, om inte

annat följer av 8, 10 eller 11 §,

efter ansökan utfärdas för den

som bedriver eller kan antas

komma att bedriva näringsverk-

samhet här i landet.

En F-skattsedel skall, om inte

annat följer av 8, 10 eller 11 §,

efter ansökan utfärdas för den

som uppger sig bedriva eller ha

för avsikt att bedriva närings-

verksamhet här i landet, såvida

det inte finns skälig anledning

att anta att näringsverksamhet

varken bedrivs eller kommer att

bedrivas.

5 kap.

2 §

Skatteavdrag skall, om inte annat följer av 3-5 §§, göras från

kontant ersättning för arbete.

Med ersättning för arbete likställs i denna lag

1. pension,

2. livränta som inte är ersättning för avyttrade tillgångar,

3. sådan ersättning vid sjukdom eller olycksfall som avses i 32 § 1

mom. första stycket e och g kommunalskattelagen (1928:370) samt

ersättning som avses i tredje stycket samma moment,

4. sjukpenning och annan ersättning som avses i punkt 11 av

anvisningarna till 22 § och punkt 12 av anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen,

5. ersättning för förlorad arbetsförtjänst och för intrång i närings-

verksamhet,

6. undantagsförmåner och så-

dant periodiskt understöd eller

sådan liknande periodisk utbetal-

ning för vilken givaren enligt

23 § kommunalskattelagen är

berättigad till avdrag, och

7. behållning på pensions-

sparkonto som skall avskattas

enligt 32 § 1 mom. första

stycket j kommunalskattelagen

på grund av att pensions-

sparavtalet har upphört att gälla

eller att behållningen tagits i

anspråk vid utmätning, konkurs

eller ackord.

6. undantagsförmåner och så-

dant periodiskt understöd eller

sådan liknande periodisk utbetal-

ning för vilken givaren enligt

23 § kommunalskattelagen är

berättigad till avdrag,

7. behållning på pensions-

sparkonto som skall avskattas

enligt 32 § 1 mom. första

stycket j kommunalskattelagen

på grund av att pensions-

sparavtalet har upphört att gälla

eller att behållningen tagits i

anspråk vid utmätning, konkurs

eller ackord, och

8. annan kontant ersättning

som utgår med anledning av

tjänsten.

7 §

Om den som tar emot er-

sättning för ett utfört arbete har

en F-skattsedel utan villkor

enligt 4 kap. 9 § eller åberopar

en F-skattsedel med sådant

villkor trots att det är uppenbart

att arbetet har utförts under

sådana förhållanden att den som

utfört arbetet är att anse som

anställd hos den som betalar ut

ersättningen för arbetet, skall

utbetalaren skriftligen anmäla

detta till skattemyndigheten.

Om den som tar emot er-

sättning för ett utfört arbete har

eller åberopar en F-skattsedel

utan villkor enligt 4 kap. 9 §

eller åberopar en F-skattsedel

med sådant villkor, trots att det

är uppenbart att arbetet har

utförts under sådana förhåll-

anden att den som utfört arbetet

är att anse som anställd hos den

som betalar ut ersättningen för

arbetet, skall utbetalaren skrift-

ligen anmäla detta till skatte-

myndigheten.

9 §

Skatteavdrag skall inte göras från

1. ränta på ett konto, om räntan är mindre än 100 kronor,

2. ränta eller utdelning till juridiska personer, med undantag för

svenska dödsbon,

3. ränta eller utdelning till fysiska personer som inte är bosatta i

Sverige,

4. ränta eller utdelning som enligt dubbelbeskattningsavtal är helt

undantagen från beskattning i Sverige,

5. ränta på ett förfogarkonto som avses i 3 kap. 57 § lagen

(1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, om räntan är

mindre än 1 000 kronor,

6. ränta på ett konto för klientmedel,

7. ränta som betalas ut till-

sammans med ett annat belopp,

om det är okänt för utbetalaren

hur stor del av utbetalningen

som utgör ränta och utbetalaren

därför skall redovisa hela

beloppet i kontrolluppgift enligt

3 kap. 22 § sista stycket lagen

om självdeklaration och kon-

trolluppgifter, eller

7. ränta som betalas ut till-

sammans med ett annat belopp,

om det är okänt för utbetalaren

hur stor del av utbetalningen

som utgör ränta och utbetalaren

därför skall redovisa hela

beloppet i kontrolluppgift enligt

3 kap. 22 § sjätte stycket lagen

om självdeklaration och kon-

trolluppgifter, eller

8. ränta eller utdelning som ett utländskt företag skall lämna

kontrolluppgift för enligt 3 kap. 32 b § lagen om självdeklaration och

kontrolluppgifter.

14 §

Om den för vars räkning skatteavdrag har gjorts kan visa att ett

avdrag har gjorts med för högt belopp och beloppet ännu inte har

betalats in till skattemyndigheten, skall den som har gjort skatte-

avdraget skyndsamt betala tillbaka mellanskillnaden mot kvitto.

Återbetalning som grundas på

ett beslut om ändrad beräkning

av preliminär skatt i samband

med konkurs eller utmätning

enligt 8 kap. 27 eller 28 § skall

göras till konkursboet respektive

kronofogdemyndigheten.

10 kap.

30 §

Den som är skattskyldig för

import av varor skall redovisa

den utgående skatten för impor-

ten på det sätt som gäller för

tull.

Utgående skatt som avser sådana gemenskapsinterna förvärv som

anges i 1 kap. 1 § första stycket 2 mervärdesskattelagen (1994:200)

skall redovisas särskilt.

11 kap.

För hög F - s k a t t e l l e r

s ä r s k i l d A - s k a t t

För hög p r e l i m i n ä r

s k a t t

13 §

Om debiterad F-skatt eller

särskild A-skatt överstiger den

slutliga skatten, skall den preli-

minära skatten sättas ned med

mellanskillnaden.

Om debiterad preliminär skatt

tillsammans med andra belopp

som skall tillgodoräknas den

skattskyldige enligt 14 § andra

stycket 1 överstiger den slutliga

skatten, med tillägg enligt 14 §

andra stycket 2, skall den

debiterade preliminära skatten

sättas ned med mellanskillnaden.

12 kap.

Ansvar för delägare i handels-

bolag

8 a §

Skattemyndigheten beslutar

om ansvar för delägare i han-

delsbolag enligt 2 kap. 20 §

lagen (1980:1102) om handels-

bolag och enkla bolag avseende

skatt enligt denna lag.

16 kap.

4 §

Avdragen skatt, arbetsgivar-

avgifter och mervärdesskatt som

har redovisats i en skattedek-

laration skall ha betalats senast

samma dag som deklarationen

skall ha kommit in till skatte-

myndigheten enligt 10 kap. 18,

19 eller 22 §.

Avdragen skatt, arbetsgivar-

avgifter och mervärdesskatt som

skall redovisas i en skattedek-

laration skall ha betalats senast

samma dag som deklarationen

skall ha kommit in till skatte-

myndigheten enligt 10 kap. 18,

19 eller 22 §.

Den som redovisar mervärdesskatt på beskattningsunderlag som

exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret

beräknas sammanlagt överstiga 40 miljoner kronor skall dock ha

betalat avdragen skatt och arbetsgivaravgifter, som skall redovisas i en

skattedeklaration, senast den 12, i januari senast den 17, i månaden

efter redovisningsperioden.

Mervärdesskatt som har redovisats i en särskild skattedeklaration

enligt 10 kap. 32 § första stycket skall ha betalats samma dag som

deklarationen skall ha kommit in till skattemyndigheten.

6 §

Skatt som skall betalas enligt ett grundläggande beslut om slutlig

skatt skall ha betalats senast den förfallodag som infaller närmast efter

det att 90 dagar har gått från beslutsdagen.

Skatt som har bestämts genom

omprövningsbeslut eller beslut

om debiteringsåtgärd enligt 11

kap. 20 § eller till följd av dom-

stols beslut skall ha betalats se-

nast den förfallodag som infaller

närmast efter det att 30 dagar har

gått från beslutsdagen. Slutlig

skatt behöver dock inte betalas

före den tidpunkt som anges i

första stycket.

Skatt som har bestämts genom

omprövningsbeslut eller beslut

om debiteringsåtgärd enligt 11

kap. 20 § skall ha betalats senast

den förfallodag som infaller

närmast efter det att 30 dagar har

gått från beslutsdagen. Detsam-

ma gäller beslut om debitering

av skattetillägg och försenings-

avgift samt skattemyndighetens

beslut om ansvar enligt 12 kap.

Slutlig skatt behöver dock inte

betalas före den tidpunkt som

anges i första stycket.

Med förfallodag enligt första och andra styckena avses den 17 och

26 januari, den 12, 17 och 26 augusti, den 12 och 27 december samt

den 12 och 26 i övriga månader.

Skattemyndigheten får besluta att betalning skall ske en annan dag

än som anges i första och andra styckena, om det finns särskilda skäl.

19 kap.

8 §

Om betalning inte sker i rätt

tid, skall ränta, för tid efter den

dag skatten senast skulle ha

betalats till dess ränta skall

beräknas enligt 9 §, beräknas

efter en räntesats som motsvarar

basräntan plus 15 procenten-

heter. Till den del skatten inte

överstiger 10 000 kronor skall

dock ränta beräknas efter en

räntesats som motsvarar bas-

räntan.

Om betalning inte sker i rätt

tid, skall ränta, för tid efter den

dag skatten senast skulle ha

betalats till dess ränta skall

beräknas enligt 9 §, beräknas

efter en räntesats som motsvarar

basräntan plus 15 procenten-

heter.

10 §

Kostnadsränta påförs varje månad.

Om bestämmelserna i 4, 5, 7

och 8 §§ medför att ränta skall

beräknas efter en räntesats som

är högre än basräntan, skall den

högsta räntesatsen ersättas med

en räntesats motsvarande bas-

räntan på ett belopp upp till och

med 10 000 kronor. Om den

skattskyldige betalar en del av

skatteskulden, skall den delen

anses vara den på vilken den

högsta kostnadsräntan skulle ha

beräknats.

Kostnadsränta beräknas inte efter den dag betalning har skett eller

statens fordran på skatten har preskriberats.

_______________

_______________

1. Denna lag träder i kraft den 1 november 1997. Lagen tillämpas

första gången när det gäller

a) F-skatt och särskild A-skatt: på skatt som avser inkomståret 1998,

b) skatt som skall redovisas i en skattedeklaration: på skatt som

avser redovisningsperioden januari 1998,

c) annan skatt: på skatt som

avser det beskattningsår som

gått ut närmast före den 1

januari 1999.

c) annan skatt: på skatt som

avser det beskattningsår som

gått ut närmast före den 1

januari 1999,

d) uppgiftsskyldighet enligt 10

kap. 33 §: på uppgifter som

avser första kalenderkvartalet

1998.

4.

En skattskyldig som för

tidigare år eller redovisnings-

perioder står i skuld för skatt

som uppbärs enligt uppbörds-

lagen, lagen (1984:668) om

uppbörd av socialavgifter från

arbetsgivare eller mervärdes-

skattelagen (1994:200) har vid

återbetalning enligt 18 kap. 1-4

§§ i den nya lagen rätt att få

tillbaka bara vad som överstiger

skulden samt ränta och avgift

som är hänförlig till skulden.

4. Vid tillämpningen av

bestämmelserna om återkallelse

av en F-skattsedel i 4 kap. 13 §

5 skall hänsyn tas också till

brister i redovisning eller betal-

ning av skatt eller avgift som

uppbärs enligt uppbördslagen,

lagen (1984:668) om uppbörd

av socialavgifter från arbets-

givare eller enligt mervärdes-

skattelagen (1994:200).

En skattskyldig som för

tidigare år eller redovisnings-

perioder står i skuld för skatt

eller avgift som uppbärs enligt

uppbördslagen, lagen om

uppbörd av socialavgifter från

arbetsgivare eller mervärdes-

skattelagen har vid återbetalning

enligt 18 kap. 1 4 §§ i den nya

lagen rätt att få tillbaka bara vad

som överstiger skulden samt

ränta och avgift som är hänförlig

till skulden.

5. Vid utgången av oktober

1997 upphör följande lagar att

gälla:

a) uppbördslagen, som dock,

om inte annat följer av 7 eller 8,

fortfarande skall tillämpas i

fråga om preliminär skatt för tid

före den 1 januari 1998 samt

slutlig, kvarstående och tillkom-

mande skatt avseende 1998 eller

tidigare års taxeringar samt

avgift eller ränta på sådan skatt,

och

b) lagen om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare,

som dock, om inte annat följer

av 8, fortfarande skall tillämpas i

fråga om arbetsgivaravgifter för

utgiftsåret 1997 och tidigare år

samt avgift eller ränta på dessa.

5. Vid utgången av oktober

1997 upphör följande författ-

ningar att gälla:

a) uppbördslagen, som dock,

om inte annat följer av 7 eller 8,

fortfarande skall tillämpas i

fråga om preliminär skatt för tid

före den 1 januari 1998 samt

slutlig, kvarstående och tillkom-

mande skatt avseende 1998 eller

tidigare års taxeringar samt

avgift eller ränta på sådan skatt,

b) lagen om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare,

som dock, om inte annat följer

av 8, fortfarande skall tillämpas i

fråga om arbetsgivaravgifter för

utgiftsåret 1997 och tidigare år

samt avgift eller ränta på dessa,

och

c) Riksskatteverkets föreskrif-

ter m.m. (RSFS 1982:4) om läns-

styrelses inventering hos krono-

fogdemyndighet.

8. Vid tillämpning av bestäm-

melserna om begränsning av

rätten till återbetalning i 68 § 5

mom. uppbördslagen och 25 §

lagen om uppbörd av social-

avgifter från arbetsgivare skall

hänsyn tas också till skyldighet

att betala skatt enligt den nya

lagen.

8. Bestämmelserna om beslut-

ande myndighet i 2 kap. 1 3 §§ i

den nya lagen tillämpas från och

med den 1 januari 1998 även i

fråga om beslut avseende ar-

betsgivare enligt uppbördslagen

och lagen om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare.

Vid tillämpningen av bestäm-

melserna om begränsning av

rätten till återbetalning i 68 § 5

mom. uppbördslagen och 25 §

lagen om uppbörd av social-

avgifter från arbetsgivare skall

hänsyn tas också till skyldighet

att betala skatt enligt den nya

lagen.

9. Bestämmelserna om betal-

ningsskyldighet för företrädare

för juridisk person i 12 kap.

tillämpas från ikraftträdandet

även i fråga om innehållen skatt,

arbetsgivaravgifter och mer-

värdesskatt som tas ut enligt

uppbördslagen, lagen om

uppbörd av socialavgifter från

arbetsgivare, lagen (1968:430)

om mervärdeskatt eller mer-

värdesskattelagen. Detsamma

gäller i fråga om avgiftstillägg,

skattetillägg, ränta och dröjs-

målsavgift enligt nämnda lagar.

Äldre bestämmelser om betal-

ningsskyldighet för företrädare

gäller fortfarande i fråga om mål

om sådan betalningsskyldighet

som anhängiggjorts före ut-

gången av år 1997.

9. Bestämmelserna om betal-

ningsskyldighet för företrädare

för juridisk person och delägare

i handelsbolag i 12 kap.

tillämpas från ikraftträdandet

även i fråga om innehållen skatt,

arbetsgivaravgifter och mer-

värdesskatt som tas ut enligt

uppbördslagen, lagen om

uppbörd av socialavgifter från

arbetsgivare, lagen (1968:430)

om mervärdeskatt eller mer-

värdesskattelagen. Detsamma

gäller i fråga om avgiftstillägg,

skattetillägg, ränta och dröjs-

målsavgift enligt nämnda lagar.

Äldre bestämmelser om betal-

ningsskyldighet för företrädare

för juridisk person och delägare

i handelsbolag gäller fort-

farande i fråga om mål om sådan

betalningsskyldighet som an-

hängiggjorts före utgången av år

1997.

____________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:1072) om

förmånsberättigade skattefordringar m.m.

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1971:1072) om förmåns-

berättigade skattefordringar m.m. att ikraftträdande- och övergångs-

bestämmelserna till lagen (1997:517) om ändring i nämnda lag skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Denna lag träder i kraft den 1

november 1997. Äldre föreskrif-

ter gäller fortfarande i fråga om

avgiftstillägg för utgiftsåret 1997

och tidigare år.

Denna lag träder i kraft den 1

november 1997. Äldre föreskrif-

ter gäller fortfarande i fråga om

fordringar på

1. slutlig skatt enligt upp-

bördslagen (1953:272),

2. avgifter enligt lagen

(1984:668) om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare,

och

3. avgiftstillägg för utgiftsåret

1997 och tidigare år.

________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:1092)

med reglemente för Allmänna pensionsfonden

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1983:1092) med reglemente för

Allmänna pensionsfonden1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 § 2

Riksförsäkringsverket skall varje år överföra

1. till första fondstyrelsens förvaltning tilläggspensionsavgifter som

erläggs av staten, kommuner och därmed jämförliga samfälligheter

samt av bolag, föreningar och stiftelser, i vilka staten, kommuner eller

därmed jämförliga samfälligheter har ett bestämmande inflytande,

2. till andra fondstyrelsens

förvaltning tilläggspensionsav-

gifter som erläggs av andra

arbetsgivare än som har nämnts

under 1, såvitt de avser månad

med ett avgiftsunderlag som

överstiger 20 gånger det bas-

belopp som gäller enligt lagen

(1962:381) om allmän försäkring

samt

2. till andra fondstyrelsens

förvaltning tilläggspensionsav-

gifter som erläggs av andra

arbetsgivare än som har nämnts

under 1, såvitt de avser ett

avgiftsunderlag som per år

överstiger 240 gånger det bas-

belopp som gäller enligt lagen

(1962:381) om allmän försäkring

samt

3. till tredje fondstyrelsens förvaltning övriga tilläggspensions-

avgifter,

4. till första tredje fond-

styrelsernas förvaltning pen-

sionsavgifter enligt lagen

(1994:1744) om allmänna egen-

avgifter och enligt lagen om

sjömansskatt (1958:295) fördel-

ade på respektive fondstyrelse

med en andel som motsvarar den

andel av tilläggspensionsavgift-

erna som förs till var och en av

fondstyrelserna.

4. till första tredje fond-

styrelsernas förvaltning pen-

sionsavgifter enligt lagen

(1994:1744) om allmän pen-

sionsavgift fördelade på

respektive fondstyrelse med en

andel som motsvarar den andel

av tilläggspensionsavgifterna

som förs till var och en av fond-

styrelserna.

Vad som sägs i första stycket 1-4 gäller med den begränsning som

följer av bestämmelserna i 26 § om fjärde och femte fondstyrelsernas

rätt att rekvirera medel hos Riksförsäkringsverket.

Till varje fondstyrelses förvaltning skall också hänföras avkast-

ningen av de medel som styrelsen förvaltar.

_________________

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2. Äldre föreskrifter i 2 § första stycket 2 gäller fortfarande för

avgifter som belöper på tid före ikraftträdandet.

3. Äldre föreskrifter i 2 § första stycket 4 gäller fortfarande i fråga

om penningmedel som förs till Allmänna pensionsfonden enligt 3 §

lagen (1958:295) om sjömansskatt.

2.4 Förslag till lag om ändring i taxeringslagen

(1990:324)

Härigenom föreskrivs i fråga om taxeringslagen (1990:324) att

punkt 3 av övergångsbestämmelserna till lagen (1997:494) om ändring

i nämnda lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3. De nya föreskrifterna i 2

kap. 2 § tillämpas från och med

den 1 januari 1998.

3. De nya föreskrifterna i 2

kap. 2 § tillämpas från och med

den 1 januari 1998. Äldre före-

skrifter skall dock fortfarande

tillämpas i fråga om 1998 och

tidigare års taxeringar.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998

2.5 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen

(1994:200)

Härigenom föreskrivs att 11 kap. 5 § mervärdesskattelagen

(1994:200) och punkt 2 av övergångsbestämmelserna till lagen

(1997:502) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11 kap.

5 §1

En faktura eller jämförlig handling skall i de fall som anges i 2 § 1

eller 2 och 2 a § innehålla uppgift om

1. ersättningen,

2. skattens belopp för varje skattesats,

3. utställarens och mottagarens namn och adress eller någon annan

uppgift genom vilken de kan identifieras,

4. transaktionens art,

5. platsen för varans mottagande,

6. den skattskyldiges registre-

ringsnummer eller, då den skatt-

skyldige inte är registrerad, hans

person- eller organisationsnum-

mer om det finns ett sådant och

annars en likvärdig uppgift, och

6. den skattskyldiges registre-

ringsnummer till mervärdesskatt

eller, då den skattskyldige inte är

registrerad, hans person- eller

organisationsnummer om det

finns ett sådant och annars en

likvärdig uppgift, och

7. övrigt som kan ha betydelse för bedömningen av skattskyldig-

heten och mottagarens avdragsrätt eller rätt till återbetalning.

En faktura eller jämförlig handling som utfärdas enligt 2 § 3 skall

innehålla uppgift om den utgående skatt som säljaren har redovisat

eller skall redovisa för gjorda skattepliktiga uttag av tjänster på

fastigheten. Handlingen skall dessutom innehålla de uppgifter som

anges i första stycket 3, 4, 6 och 7.

Bestämmelserna i första stycket 3-5 får frångås då fråga är om en

faktura eller jämförlig handling som upptar endast ett mindre belopp.

______________ ______________

2. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om redo-

visningsperioder som gått till

ända senast vid utgången av

1997. Detsamma gäller för redo-

visningsperiod som på grund av

bestämmelserna i 14 kap. 8 §

tredje stycket slutar under

januari 1998.

2. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om redo-

visningsperioder som gått till

ända senast vid utgången av år

1997 och för periodiska sam-

manställningar som avser tid

före utgången av år 1997.

Detsamma gäller för redovis-

ningsperiod som på grund av

bestämmelserna i 14 kap. 8 §

tredje stycket slutar under

januari 1998.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:356) om

ändring i lagen (1996:1331) om ändring i

kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs att punkt 4 av anvisningarna till 49 §

kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse enligt lagen

(1997:356) om ändring i lagen (1996:1331) om ändring i

kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Anvisningar

till 49 §

4. Riksskatteverket skall

årligen lämna besked beträffande

de fartyg ombord på vilka de

anställda skall få sjöinkomst-

avdrag enligt 49 § och skatt-

ereduktion enligt 2 § 4 mom.

andra - fjärde styckena upp-

bördslagen (1953:272) samt

beträffande vilket fartområde

som fartyget går i (klassifi-

cering). Därvid skall ett fartyg

anses gå i fjärrfart, om det

huvudsakligen går i sådan fart.

Riksskatteverkets beslut får inte

överklagas.

4. Riksskatteverket skall

årligen lämna besked beträffande

de fartyg ombord på vilka de

anställda skall få sjöinkomst-

avdrag enligt 49 § och skatte-

reduktion enligt 11 kap. 11 §

andra och tredje styckena skatte-

betalningslagen (1997:483) samt

beträffande vilket fartområde

som fartyget går i (klassifi-

cering). Därvid skall ett fartyg

anses gå i fjärrfart, om det

huvudsakligen går i sådan fart.

Riksskatteverkets beslut får inte

överklagas.

En redare skall före den 1 oktober varje år till Riksskatteverket

lämna uppgift för nästkommande år om sådana svenska handelsfartyg

som avses i punkt 1 anvisningarna rörande

1) storleken av fartyg som redaren skall använda i sin närings-

verksamhet,

2) den fart som fartygen är avsedda att användas i, och

3) entreprenör som redaren anlitar för sin verksamhet ombord samt

4) övriga förhållanden som kan vara av betydelse för Riksskatte-

verket vid handläggning av ärenden om klassificering.

Inträffar ändring i förhållande om vilken uppgift lämnats, är redaren

skyldig att snarast anmäla detta till Riksskatteverket.

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:524) om

ändring i lagen (1996:1344) om ändring i

skatteregisterlagen (1980:343)

Härigenom föreskrivs att 7 § skatteregisterlagen (1980:343)1 i

paragrafens lydelse enligt lagen (1997:524) om ändring i lagen

(1996:1344) om ändring i skatteregisterlagen (1980:343) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7 §

För fysisk och juridisk person får, utöver de uppgifter som anges i 5

och 6 §§, det centrala skatteregistret innehålla följande uppgifter.

1. Sådana uppgifter om

ägarförhållandena i fåmansföre-

tag, företag som enligt 3 § 12 a

mom. tredje stycket lagen

(1947:576) om statlig inkomst-

skatt skall behandlas som få-

mansföretag, fåmansägt handels-

bolag och dotterföretag som

avses i 2 kap. 16 § lagen

(1990:325) om självdeklaration

och kontrolluppgifter samt upp-

gift om företagsledare i dessa

företag.

1. Sådana uppgifter om

ägarförhållandena i fåmansföre-

tag, företag som enligt 3 § 12 a

mom. tredje stycket lagen

(1947:576) om statlig inkomst-

skatt skall behandlas som få-

mansföretag, fåmansägt handels-

bolag och dotterföretag som

avses i 2 kap. 16 § lagen

(1990:325) om självdeklaration

och kontrolluppgifter, uppgift

om företagsledare i dessa företag

samt uppgift om delägare i en-

kelt bolag och partrederi.

2. Uppgifter angående avslutad revision, verkställt besök eller annat

sammanträffande enligt 3 kap. 7 § taxeringslagen (1990:324) eller 14

kap. 6 § skattebetalningslagen (1997:483). För varje sådan åtgärd får

anges tid, art, beskattningsperiod, skatteslag, myndighets beslut om

beloppsmässiga ändringar av skatt eller underlag för skatt med

anledning av åtgärden samt uppgift huruvida bokföringsskyldighet har

fullgjorts.

3. Uppgift om registrering av

skyldighet att betala skatt, upp-

gift om innehav av skattsedel på

preliminär skatt, uppgifter om

beslut om återkallelse av F-skatt-

sedel med angivande av skälen

för beslutet, uppgifter som be-

hövs för att bestämma skatt

enligt skattebetalningslagen

(1997:483), lagen (1991:586)

om särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta, lagen

(1990:912) om nedsättning av

socialavgifter, mervärdesskatte-

lagen och lagen (1951:763) om

beräkning av statlig inkomstskatt

på ackumulerad inkomst samt

uppgifter om redovisning, in-

betalning och återbetalning av

sådana skatter eller avgifter.

3. Uppgift om registrering av

skyldighet att betala skatt, upp-

gift om innehav av skattsedel på

preliminär skatt, uppgifter om

beslut om återkallelse av F-skatt-

sedel med angivande av skälen

för beslutet, uppgifter som be-

hövs för att bestämma skatt

enligt skattebetalningslagen,

lagen (1991:586) om särskild

inkomstskatt för utomlands

bosatta, lagen (1990:912) om

nedsättning av socialavgifter,

mervärdesskattelagen och lagen

(1951:763) om beräkning av

statlig inkomstskatt på ackumu-

lerad inkomst samt uppgifter om

redovisning, inbetalning och

återbetalning av sådana skatter

eller avgifter.

4. Uppgift om maskinellt framställt förslag till beslut om

beskattning.

5. Uppgift om ansökan om anstånd med att lämna deklaration,

uppgift om beslut om anstånd med att lämna deklaration och med att

betala skatt, dock ej skälen för ansökningarna eller besluten, samt

uppgift om att laga förfall föreligger för underlåtenhet att fullgöra

deklarationsskyldighet.

6. Administrativa och tekniska uppgifter som behövs för beskatt-

ningen.

7. Uppgifter som skall lämnas i förenklad självdeklaration, särskild

självdeklaration enligt 2 kap. 10 § första stycket punkterna 2 4 och

andra stycket lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter samt

uppgifter som skall lämnas enligt 2 kap. 25 § lagen om själv-

deklaration och kontrolluppgifter.

8. Uppgift om beslut om beskattning, dock ej skälen för beslutet och

uppgift om utmätning enligt 18 kap. 9 § skattebetalningslagen.

9. Uppgift om att fordran mot personen registrerats hos

kronofogdemyndighet, uppgift om indrivningsresultat, uppgift om att

en person ålagts betalningsskyldighet i egenskap av bolagsman eller

företrädare för en juridisk person, uppgift om beslut om

skuldsanering, ackord, likvidation eller konkurs samt uppgift om

betalningsinställelse.

10. Uppgift om antal anställda och de anställdas personnummer.

11. Uppgift om telefonnummer, särskild adress för skatt-

sedelsförsändelse samt namn, adress och telefonnummer för ombud.

12. Uppgift från kontrolluppgift som enligt 3 kap. lagen om

självdeklaration och kontrolluppgifter skall lämnas utan föreläggande

samt från sådan särskild uppgift som avses i 3 § lagen (1959:551) om

beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om

allmän försäkring.

13. Uppgift om beteckning, köpeskilling, basvärde, delvärde,

taxeringsvärde, omräknat delvärde, beskattningsnatur, typ av fång och

tidpunkt för fånget för fastighet som ägs eller innehas av personen,

andelens storlek om fastigheten har flera ägare och övriga uppgifter

som behövs för beräkning av statlig fastighetsskatt samt uppgift som

behövs för värdering av bostad på fastighet.

14. Uppgift om tid och art för planerad eller pågående revision samt

beskattningsperiod och skatteslag som denna avser samt uppgift om

tid för planerat besök eller annat sammanträffande enligt 3 kap. 7 §

taxeringslagen eller 14 kap. 6 § skattebetalningslagen.

15. Uppgift om postgiro- och bankgironummer, om personen är

näringsidkare samt, om fullmakt lämnats för bank- eller postgiro att ta

emot skatteåterbetalning på ett konto, datum för fullmakten samt

kontots nummer och typ.

16. Uppgift om antal dagar för vilka den skattskyldige uppburit

sjöinkomst enligt punkt 1 av anvisningarna till 49 § kommunal-

skattelagen (1928:370).

17. Uppgift om omsättning i näringsverksamhet.

18. Uppgifter angående resultat av bruttovinstberäkning, annan

beräkning av relationstal eller liknande, skönsmässig beräkning och

belopp som under beskattningsåret stått till förfogande för

levnadskostnader.

19. Uppgift från centrala bilregistret om innehav av fordon samt om

fordonets registreringsnummer, märke, typ och årsmodell samt

tillstånd enligt yrkestrafiklagen (1988:263) och lagen (1979:561) om

biluthyrning.

20. Uppgift för beräkning av skattereduktion för fackförenings-

avgift, uppgifter enligt 6 § första och andra styckena lagen (1993:672)

om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus,

uppgifter enligt 7 § lagen (1995:1623) om skattereduktion för

riskkapitalinvesteringar, uppgifter enligt 6 § första och andra styckena

lagen (1996:725) om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete

på bostadshus för bestämmande av skattereduktion enligt nämnda

lagar samt uppgift om beslut om sådan skattereduktion, uppgifter för

bestämmande av skattereduktion enligt lagen (1996:1231) om

skattereduktion för fastighetsskatt i vissa fall vid 1997 2001 års

taxeringar samt uppgift om beslut om sådan skattereduktion.

21. Uppgift om bosättningsland och tidpunkt för byte av bo-

sättningsland.

22. Uppgifter om antal årsanställda i en koncern i fall som avses i 2

kap. 16 § sista stycket lagen om självdeklaration och kontroll-

uppgifter, totalt respektive i Sverige, koncernomsättning och

koncernbalansomslutning för koncernmoderföretag.

23. Uppgift om beteckning på ersättningsbostad som avses i 11 §

lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad, upp-

skovsavdragets storlek, belopp som enligt 10 § nämnda lag skall

reducera omkostnadsbeloppet samt, om ersättningsbostaden utgörs av

bostad som avses i 11 § andra meningen nämnda lag, föreningens eller

bolagets organisationsnummer och namn.

24. Uppgift som skall lämnas enligt 10 kap. 17 § första stycket 5

och andra stycket samt 33 § skattebetalningslagen.

25. Uppgifter från aktiebolagsregistret om styrelseledamöter, verk-

ställande direktör, firmatecknare och revisor, om att styrelsen inte är

fulltalig eller att årsredovisning inte har lämnats i tid, om företags-

rekonstruktion och fusion samt uppgifter från handels- och

föreningsregistret om firmatecknare, revisor och företagsrekon-

struktion.

26. Uppgifter från Alkoholinspektionen om tillstånd enligt

alkohollagen (1994:1738) och om omsättning enligt restaurangrapport.

27. Uppgifter från länsarbetsnämnder om beslut om arbets-

marknadspolitiska åtgärder samt utbetalt belopp och datum för

utbetalningen.

28. Uppgifter från Generaltullstyrelsen om debiterad mervärdesskatt

vid import, exportvärden, antal import- och exporttillfällen samt de

tidsperioder som uppgifterna avser.

29. Uppgifter från Riksförsäkringsverket om försäkring mot

kostnader för sjuklön såvitt avser arbetsgivarens organisations- eller

personnummer, beräknad lönesumma, datum då försäkringen börjat

gälla och datum för förändring av lönesumma samt om sjuk-

penninggrundande inkomst av annat förvärvsarbete såvitt avser den

försäkrades personnummer och datum för inkomstanmälan.

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1941:416) om

arvsskatt och gåvoskatt

Härigenom föreskrivs att 70 § lagen (1941:416) om arvsskatt och

gåvoskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

70 §1

Ett överklagande av ett beslut om fastställande av skatt enligt denna

lag inverkar inte på skyldigheten att betala den skatt som beslutet

avser.

Återbetalning av skatt enligt

61 § skall ske även om det beslut

som föranleder återbetalningen

inte har vunnit laga kraft. Om

hovrätten fastställt skatten till ett

lägre belopp än den enligt 64 § 1

mom. förordnade gransknings-

myndigheten medgett eller yrkat,

får dock återbetalning inte ske

om granskningsmyndigheten an-

mäler hinder mot detta. I

sistnämnda fall får skatte-

myndigheten efter ansökan av

dödsbo eller skattskyldig medge

återbetalning, varvid bestäm-

melserna i 49 § 2 mom. sista

stycket uppbördslagen

(1953:272) om ställande av

säkerhet skall tillämpas.

Återbetalning av skatt enligt

61 § skall ske även om det beslut

som föranleder återbetalningen

inte har vunnit laga kraft. Om

hovrätten fastställt skatten till ett

lägre belopp än den enligt 64 § 1

mom. förordnade gransknings-

myndigheten medgett eller yrkat,

får dock återbetalning inte ske

om granskningsmyndigheten an-

mäler hinder mot detta. I

sistnämnda fall får skatte-

myndigheten efter ansökan av

dödsbo eller skattskyldig medge

återbetalning, varvid bestäm-

melserna i 17 kap. 3 § första

stycket skattebetalningslagen

(1997:483) om ställande av

säkerhet skall tillämpas.

__________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 a §, 13 kap. 3 §, 14 kap. 3 § och

15 kap. 1 § lagen (1962:381) om allmän försäkring1 samt punkt 8 av

övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881) om ändring i nämnda

lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap.

2 a §2

Vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst skall ersättning

från en arbetsgivare som är bosatt utomlands eller är en utländsk

juridisk person anses som inkomst av annat förvärvsarbete, om

ersättningen avser arbete som utförts inom riket samt arbetsgivaren

och arbetstagaren träffat överenskommelse om att ersättningen skall

hänföras till sådan inkomst.

Vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst skall som inkomst

av annat förvärvsarbete också anses ersättning som utgör skattepliktig

inkomst av tjänst enligt kommunalskattelagen (1928:370) och som,

utan att anställningsförhållande förelegat, utbetalas av fysisk person

bosatt utomlands eller utländsk juridisk person. Detta gäller dock inte i

fråga om sådan skattepliktig intäkt som avses i 11 kap. 2 § första

stycket tredje meningen.

Som inkomst av annat förvärvsarbete räknas dessutom ersättning

för arbete under förutsättning att ersättningen betalas ut

1. till mottagare som har en F-

skattesedel antingen när ersätt-

ningen bestäms eller när den be-

talas ut,

2. till mottagare som har en A-

skattesedel eller som saknar

skattsedel på preliminär skatt om

ersättningen tillsammans med

annan ersättning för arbete från

samma utbetalare under in-

komståret kan antas komma att

understiga 10 000 kronor och

utbetalaren är en fysisk person

eller ett dödsbo samt vad som

utbetalats inte utgör utgift i en av

utbetalaren bedriven närings-

verksamhet,

1. till mottagare som har en F-

skattsedel antingen när ersätt-

ningen bestäms eller när den be-

talas ut,

2. till mottagare som har en A-

skattsedel eller som saknar skatt-

sedel på preliminär skatt om

ersättningen tillsammans med

annan ersättning för arbete från

samma utbetalare under in-

komståret kan antas komma att

understiga 10 000 kronor och

utbetalaren är en fysisk person

eller ett dödsbo samt vad som

utbetalats inte utgör utgift i en av

utbetalaren bedriven närings-

verksamhet,

3. till delägare i handelsbolag av bolaget,

4. till medlem i europeisk ekonomisk intressegruppering av

grupperingen.

Om i fall som avses i tredje

stycket 1 mottagaren har både en

F-skattesedel och en A-skatte-

sedel, räknas ersättningen som

inkomst av annat förvärvsarbete

bara om F-skattesedeln skrift-

ligen åberopas.

Om i fall som avses i tredje

stycket 1 mottagaren har en F-

skattsedel med villkor enligt

4 kap. 9 § skattebetalningslagen

(1997:483), räknas ersättningen

som inkomst av annat förvärvs-

arbete bara om F-skattsedeln

skriftligen åberopas.

13 kap.

3 §3

Äger den försäkrade icke

komma i åtnjutande av förtids-

pension enligt vad i 2 § stadgas

men skulle han hava varit

berättigad till tilläggspension i

form av ålderspension, därest

han uppnått sextiofem års ålder

det år då pensionsfallet inträffar,

skall hel förtidspension utgå

med belopp motsvarande vad

den försäkrade i sådant fall

skulle hava erhållit i ålders-

pension, beräknad enligt 12 kap.

2 § första och andra styckena.

Kan den försäkrade inte få

förtidspension enligt 2 § men

skulle ha varit berättigad till

tilläggspension i form av ålders-

pension om han uppnått sex-

tiofem års ålder det år då

pensionsfallet inträffar, skall hel

förtidspension utges med belopp

motsvarande vad den försäkrade

i sådant fall skulle ha erhållit i

ålderspension, beräknad enligt

12 kap. 2 § första stycket och

12 kap. 2 § andra stycket i

styckets lydelse före den 1

januari 1998.

14 kap.

3 §4

Barnpension för ett barn utgör

för år räknat, 30 procent av hel

förtidspension beräknad enligt

13 kap. 2 och 3 §§, som den

försäkrade var berättigad till

eller skulle ha erhållit om rätt till

sådan pension hade inträtt vid

tidpunkten för dödsfallet, eller,

om den försäkrade var berättigad

till ålderspension, av sådan pen-

sion beräknad enligt 12 kap. 2 §

första och andra styckena. Är

flera barn berättigade till barn-

pension efter den försäkrade,

ökas det nämnda procenttalet

med 20 för varje barn utöver det

första. Det sammanlagda barn-

pensionsbeloppet fördelas därvid

lika mellan barnen.

Barnpension för ett barn utgör

för år räknat, 30 procent av hel

förtidspension beräknad enligt

13 kap. 2 och 3 §§, som den

försäkrade var berättigad till

eller skulle ha erhållit om rätt till

sådan pension hade inträtt vid

tidpunkten för dödsfallet, eller,

om den försäkrade var berättigad

till ålderspension, 30 procent av

sådan pension beräknad enligt 12

kap. 2 § första stycket och 12

kap. 2 § andra stycket i styckets

lydelse före den 1 januari 1998.

Är flera barn berättigade till

barnpension efter den för-

säkrade, ökas det nämnda

procenttalet med 20 för varje

barn utöver det första. Det

sammanlagda barnpensionsbe-

loppet fördelas därvid lika

mellan barnen.

15 kap.

1 §5

Om en försäkrad är svensk

medborgare och född under

något av åren 1896-1914, skall

vid tillämpning av 12 kap. 2 §

första stycket talet trettio utbytas

mot talet tjugu. Beträffande en

sådan försäkrad tillämpas inte

bestämmelserna i 12 kap. 2 §

andra stycket.

Om en försäkrad är svensk

medborgare och född under

något av åren 1915-1923, skall

vid tillämpning av 12 kap. 2 §

första och andra styckena talet

trettio utbytas mot talet tjugu

ökat med ett för varje år som den

försäkrade är född senare än år

1914. Dessutom skall för varje

år, som den försäkrade är född

senare än år 1914, en ökning

som i 12 kap. 2 § andra stycket

sägs ske med en tiondel av det

antal år, för vilket den försäkrade

till följd av underlåten avgifts-

betalning inte tillgodoräknats

pensionspoäng.

Om en försäkrad är svensk

medborgare och född under

något av åren 1896-1914, skall

vid tillämpning av 12 kap. 2 §

första stycket talet trettio utbytas

mot talet tjugo.

Om en försäkrad är svensk

medborgare och född under

något av åren 1915-1923, skall

vid tillämpning av 12 kap. 2 §

första stycket och 12 kap. 2 §

andra stycket i styckets lydelse

före den 1 januari 1998 talet

trettio utbytas mot talet tjugo

ökat med ett för varje år som den

försäkrade är född senare än år

1914. Dessutom skall för varje

år, som den försäkrade är född

senare än år 1914, en ökning

som anges i 12 kap. 2 § andra

stycket i styckets lydelse före den

1 januari 1998 ske med en

tiondel av det antal år, för vilket

den försäkrade till följd av

underlåten avgiftsbetalning inte

tillgodoräknats pensionspoäng.

_______________

_______________

8. Om en kvinna, som avses i punkt 5 och är född under något av

åren 1930-1944 samt har rätt till tilläggspension i form av

änkepension enligt äldre bestämmelser, för samma månad får

tilläggspension i form av ålderspension, utges änkepensionen endast i

den mån den överstiger ålderspensionen. Kvinnan har dock alltid rätt

till änkepension med sådant belopp att denna, tillsammans med

tilläggspensionen i form av ålderspension, motsvarar viss andel av

summan av kvinnans tilläggspension i form av ålderspension och den

tilläggspension för mannen som avses i 14 kap. 3 § i dess äldre

lydelse. Denna andel utgör 60 procent om kvinnan är född år 1930, 58

procent om kvinnan är född år 1931, 56 procent om kvinnan är född år

1932, 54 procent om kvinnan är född år 1933, 52 procent om kvinnan

är född år 1934 och 50 procent om kvinnan är född under något av

åren 1935-1944. Med stöd av denna regel får emellertid inte utbetalas

tilläggspension i form av änkepension med högre belopp än vad som

följer av 14 kap. 3 § i dess äldre lydelse.

Vid tillämpning av bestäm-

melserna i första stycket skall,

om kvinnan uppskjuter uttaget

av ålderspension till en senare

tidpunkt än från och med den

månad då hon fyller 65 år,

hänsyn tas till den tilläggs-

pension i form av ålderspension

som skulle ha utgått om rätt

därtill hade inträtt från och med

nämnda månad. Vidare skall, då

kvinnan gjort undantagande från

försäkringen för tilläggspension,

hänsyn tas till den tilläggs-

pension i form av ålderspension

som skulle ha utgått om undan-

tagande inte skett. Motsvarande

skall gälla då pensionspoäng

enligt 11 kap. 6 § första stycket

inte tillgodoräknats kvinnan på

grund av underlåten avgifts-

betalning.

Vid tillämpning av bestäm-

melserna i första stycket skall,

om kvinnan uppskjuter uttaget

av ålderspension till en senare

tidpunkt än från och med den

månad då hon fyller 65 år,

hänsyn tas till den tilläggs-

pension i form av ålderspension

som skulle ha utgått om rätt

därtill hade inträtt från och med

nämnda månad. Vidare skall, då

kvinnan gjort undantagande från

försäkringen för tilläggspension,

hänsyn tas till den tilläggs-

pension i form av ålderspension

som skulle ha utgått om undan-

tagande inte skett. Motsvarande

skall gälla om bestämmelserna i

11 kap. 6 § första stycket om

tillgodoräknande av pensions-

poäng vid underlåten eller brist-

ande avgiftsbetalning har till-

lämpats.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1969:205) om

pensionstillskott

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1969:205) om pensionstillskott

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 § 1

Vid tillämpning av 3 § skall,

då pensionspoäng enligt 11 kap.

6 § första stycket lagen

(1962:381) om allmän försäkring

på grund av underlåten avgifts-

betalning inte tillgodoräknats

den försäkrade, hänsyn tas till

den tilläggspension, som skulle

ha utgetts om avgift erlagts.

Därvid skall inte beaktas sådan

tilläggspension i form av änke-

pension, omställningspension

eller särskild efterlevandepen-

sion som skulle ha utgetts om

avgift erlagts.

Vid tillämpning av 3 § skall,

då pensionspoäng enligt 11 kap.

6 § första stycket lagen

(1962:381) om allmän försäkring

på grund av underlåten eller

bristande avgiftsbetalning inte

tillgodoräknats den försäkrade

till fullo, hänsyn tas till den

tilläggspension, som skulle ha

utgetts om full avgift erlagts.

Därvid skall inte beaktas sådan

tilläggspension i form av änke-

pension, omställningspension

eller särskild efterlevandepen-

sion som skulle ha utgetts om

full avgift erlagts.

_____________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 5 § och 6 kap. 1 § lagen (1976:380)

om arbetsskadeförsäkring1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

5 §2

För den som är sjukpenningförsäkrad enligt 3 kap. lagen (1962:381)

om allmän försäkring utgörs livränteunderlaget av hans sjukpenning-

grundande inkomst enligt 3 kap. 2 § nämnda lag vid den tidpunkt från

vilken livräntan skall utges eller den inkomst som då skulle ha utgjort

hans sjukpenninggrundande inkomst, om försäkringskassan hade känt

till samtliga förhållanden.

Vid tillämpningen av första

stycket gäller följande avvikelser

från bestämmelserna i 3 kap. 2 §

lagen om allmän försäkring. Vid

beräkningen skall också andra

skattepliktiga förmåner än

pengar beaktas. Med inkomst av

anställning likställs kostnads-

ersättning som inte enligt 10 §

uppbördslagen (1953:272) un-

dantas vid beräkning av preli-

minär A-skatt. Semesterlön och

semesterersättning skall medräk-

nas utan den begränsning som

anges i 3 kap. 2 § tredje stycket

lagen om allmän försäkring.

Inkomst i form av skattepliktiga

förmåner skall värderas på det

sätt som är föreskrivet för

beräkning av pensionsgrundande

inkomst enligt lagen om allmän

försäkring.

Vid tillämpningen av första

stycket gäller följande avvikelser

från bestämmelserna i 3 kap. 2 §

lagen om allmän försäkring. Vid

beräkningen skall också andra

skattepliktiga förmåner än

pengar beaktas. Med inkomst av

anställning likställs kostnads-

ersättning som inte enligt 8 kap.

19 eller 20 § skattebetalnings-

lagen (1997:483) undantas vid

beräkning av skatteavdrag. Se-

mesterlön och semesterersätt-

ning skall medräknas utan den

begränsning som anges i 3 kap.

2 § tredje stycket lagen om

allmän försäkring. Inkomst i

form av skattepliktiga förmåner

skall värderas på det sätt som är

föreskrivet för beräkning av

pensionsgrundande inkomst en-

ligt lagen om allmän försäkring.

6 kap.

1 § 3

Är någon som har rätt till livränta enligt 4 eller 5 kap. samtidigt

berättigad till folkpension eller tilläggspension i form av förtids-

pension eller efterlevandepension enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring med anledning av den inkomstförlust som har föranlett

livräntan, utgår livräntan endast i den mån den överstiger pensionen.

Har delpension utgått till någon som tillerkänns livränta enligt 4

kap. och avser livräntan samma inkomstförlust som delpensionen, får

livränta för förfluten tid utges endast i den mån den överstiger den

delpension som utgått för samma tid.

Första stycket gäller även i fråga om pension som enligt utländskt

system för social trygghet utgår med anledning av arbetsskadan.

Om den försäkrade till följd av

underlåten avgiftsbetalning ej

har tillgodoräknats pensions-

poäng enligt 11 kap. 6 § lagen

om allmän försäkring för år efter

det då arbetsskadan har inträffat,

skall vid tillämpning av denna

paragraf och 4 kap. 4 § hänsyn

tas till den tilläggspension som

skulle ha utgått om avgift hade

erlagts.

Om bestämmelserna i 11 kap.

6 § första stycket lagen om

allmän försäkring om tillgodo-

räknande av pensionspoäng vid

underlåten eller bristande av-

giftsbetalning har tillämpats för

år efter det då arbetsskadan har

inträffat, skall vid tillämpning av

denna paragraf och 4 kap. 4 §

hänsyn tas till den tilläggs-

pension som skulle ha utgivits

om full avgift hade erlagts.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.12 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:84) om

delpensionsförsäkring

Härigenom föreskrivs att 4 och 12 §§ lagen (1979:84) om

delpensionsförsäkring skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 §1

För att någon skall vara försäkrad för delpension fordras vidare att

han från och med det år då han fyllde 45 år har varit förvärvsverksam i

sådan utsträckning att han för minst tio år har tillgodoräknats

pensionsgrundande inkomst för tilläggspension enligt 11 kap. lagen

(1962:381) om allmän försäkring.

Vid tillämpning av första

stycket skall i förekommande fall

tas hänsyn även till år, för vilket

den förvärvsarbetande skulle ha

tillgodoräknats pensionsgrund-

ande inkomst om han inte hade

underlåtit att erlägga tilläggs-

pensionsavgift.

12 §2

För en försäkrad som avses i 6 § utgörs pensionsunderlaget av

skillnaden mellan hans genomsnittliga förvärvsinkomst före

arbetstidsminskningen och den förvärvsinkomst som han efter

arbetstidsminskningen kan antas ha tills vidare. Därvid tillämpas 8 §

och 9 § andra stycket. Vid denna beräkning skall dock bortses från en

minskning av arbetstiden som överstiger 10 timmar per arbetsvecka i

förhållande till den försäkrades arbetstid innan delpension först

beviljats.

Den försäkrades genomsnitt-

liga förvärvsinkomst före arbets-

tidsminskningen beräknas med

ledning av dels de pensions-

poäng för tilläggspension som

han har tillgodoräknats för de

närmaste fem åren före arbets-

tidsminskningen, dels det bas-

belopp som gällde vid arbetstids-

minskningen. Därvid skall till-

läggas en pensionspoäng för

varje år. Har inkomsten något år

understigit vad som motsvarar

en pensionspoäng för det året,

skall den försäkrade i stället

tillgodoräknas motsvarande del

av en pensionspoäng. I förekom-

mande fall skall hänsyn tas även

till pensionspoäng som den

försäkrade skulle ha tillgodo-

räknats om han inte hade under-

låtit att erlägga tilläggspen-

sionsavgift. Vid beräkningen av

den genomsnittliga förvärvs-

inkomsten bortses från de två år

för vilka pensionspoängen är

lägst.

Den försäkrades genomsnitt-

liga förvärvsinkomst före arbets-

tidsminskningen beräknas med

ledning av dels de pensions-

poäng för tilläggspension som

han har tillgodoräknats för de

närmaste fem åren före arbets-

tidsminskningen, dels det bas-

belopp som gällde vid arbetstids-

minskningen. Därvid skall till-

läggas en pensionspoäng för

varje år. Har inkomsten något år

understigit vad som motsvarar

en pensionspoäng för det året,

skall den försäkrade i stället

tillgodoräknas motsvarande del

av en pensionspoäng. I förekom-

mande fall skall hänsyn tas även

till pensionspoäng som den

försäkrade skulle ha tillgodo-

räknats om han till fullo erlagt

tilläggspensionsavgift. Vid be-

räkningen av den genomsnittliga

förvärvsinkomsten bortses från

de två år för vilka pensions-

poängen är lägst.

Avviker försäkrads inkomst efter arbetstidsminskningen väsentligt

från vad som kan anses vanligt för arbetet i fråga eller från vad som

kan motiveras med hänsyn till minskningen av arbetstiden, särskilda

arbetsförhållanden eller förändrade arbetsuppgifter, skall vid

beräkning av denna inkomst bortses från sådana avvikelser.

_________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om

punktskatter och prisregleringsavgifter

Härigenom föreskrivs att 5 kap. 17 § lagen (1984:151) om punkt-

skatter och prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 kap.

17 §1

I fråga om betalningsskyl-

dighet för företrädare för skatt-

skyldig som är juridisk person

och som inte betalat in skatt i

den tid och ordning som anges i

2 kap. 6-9 §§ samt 5 kap. 1 och

2 §§ gäller 12 kap. 6 § första,

andra och fjärde styckena, 7 §,

12 § första stycket och 13 §

skattebetalningslagen (1997:483.

I fråga om betalningsskyl-

dighet för företrädare för skatt-

skyldig som är juridisk person

och som inte betalat in skatt i

den tid och ordning som anges i

2 kap. 6-9 §§ samt 5 kap. 1 och

2 §§ gäller 12 kap. 6 § första,

andra och fjärde styckena, 7 §,

12 § första stycket och 13 §

skattebetalningslagen

(1997:483).

Beskattningsmyndigheten

beslutar om ansvar för delägare

i handelsbolag enligt 2 kap. 20 §

lagen (1980:1102) om handels-

bolag och enkla bolag avseende

skatt enligt denna lag.

________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998. Den nya bestämmelsen

skall dock inte tillämpas i mål om betalningsskyldighet för delägare i

handelsbolag som anhängiggjorts före utgången av år 1997.

2.14 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:773) om

särskilt pensionstillägg till folkpension för

långvarig vård av sjukt eller handikappat barn

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1990:773) om särskilt pen-

sionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handi-

kappat barn skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 §

Storleken av det särskilda pensionstillägget beräknas på grundval av

det antal vårdår som föräldern räknas till godo. Till grund för

beräkningen av pensionstillägget får läggas högst femton vårdår.

Vid beräkningen bortses från år för vilket föräldern enligt lagen

(1962:381) om allmän försäkring

1. har fått förtidspension eller sjukbidrag under större delen av

kalenderåret,

2. har tillgodoräknats pensionspoäng,

3. skulle ha tillgodoräknats

pensionspoäng om tilläggspen-

sionsavgift hade betalats inom

föreskriven tid,

3. inte har tillgodoräknats

pensionspoäng på grund av

bristande eller underlåten av-

giftsbetalning,

4. skulle ha tillgodoräknats pensionspoäng om undantagande från

försäkringen för tilläggspension enligt 11 kap. 7 § i lagrummets

lydelse före den 1 januari 1982 inte hade gällt för honom.

För år efter det då föräldern fyllt 64 år får vårdår inte tillgodoräknas

honom. Detsamma gäller för år då föräldern enligt 6 kap. 1 § tredje

stycket samma lag har tagit ut ålderspension före den månad under

vilken han fyllt 65 år.

_________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.15 Förslag till lag om ändring i tullagen (1994:1550)

Härigenom föreskrivs att 38 § tullagen (1994:1550) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

38 §1

I fråga om betalningsskyl-

dighet för företrädare för en

tullskyldig som är juridisk per-

son och som inte har betalat in

tull i rätt tid och ordning gäller

12 kap. 6 § första, andra och

fjärde styckena, 7 §, 12 § första

stycket och 13 § skattebetal-

ningslagen (1997:483).

I fråga om betalningsskyl-

dighet för företrädare för en

tullskyldig som är juridisk per-

son och som inte har betalat in

tull i rätt tid och ordning gäller

12 kap. 6 § första, andra och

fjärde styckena, 7 §, 12 § första

stycket och 13 § skattebetal-

ningslagen (1997:483).

Tullmyndigheten beslutar om

ansvar för delägare i handels-

bolag enligt 2 kap. 20 § lagen

(1980:1102) om handelsbolag

och enkla bolag avseende tull

enligt denna lag.

Hos den som har blivit ålagd

betalningsskyldighet får indriv-

ning ske i samma ordning som

gäller för tull enligt 37 §.

Hos den som har blivit ålagd

betalningsskyldighet får indriv-

ning ske i samma ordning som

gäller för tull enligt 37 §.

__________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998. Den nya bestämmelsen

skall dock inte tillämpas i mål om betalningsskyldighet för delägare i

handelsbolag som anhängiggjorts före utgången av år 1997.

3 Ärendet och dess beredning

I budgetpropositionen för 1998 (prop. 1997/98:1) aviserade regeringen

att den avsåg att förelägga riksdagen ett förslag som syftade till att det

skulle bli lättare för den som startar näringsverksamhet att få F-

skattsedel. Budgetpropositionen överlämnades till riksdagen den 19

september 1997.

Regeringen lägger nu fram ett förslag till förändringar i reglerna om

utfärdande av F-skattsedlar som har utarbetats inom Finans-

departementet. Synpunkter på förslaget har under hand hämtats in från

Riksskatteverket.

Strax innan 1996/97 års riksmöte avslutades beslutade riksdagen om

ett nytt system för skattebetalningar m.m. (prop. 1996/97:100, bet.

1996/97:SkU23, rskr. 1996/97:276, SFS 1997:483 m.fl.). Under

arbetet med den närmare utformningen av de administrativa rutinerna

för det nya systemet har Riksskatteverket uppmärksammat vissa regler

som bör justeras. Vi kommer därför att i detta sammanhang också

föreslå några sådana justeringar. Vi föreslår även ett antal

följdändringar i anslutning till den nya lagen, skattebetalningslagen

(1997:483). Synpunkter på ändringarna har under hand hämtats in från

Riksförsäkringsverket.

Vidare har uppmärksammats att det nya systemet påverkar

medelstilldelningen till Allmänna pensionsfonden. Regeringen tar i

detta sammanhang därför även upp ändringar som rör fördelningen av

medel mellan andra och tredje fondstyrelserna. Frågan har beretts

gemensamt med Riksskatteverket, Riksförsäkringsverket, Riksrevi-

sionsverket och Riksgäldskontoret. Synpunkter har också under hand

hämtats in från Allmänna pensionsfonden.

Regeringen behandlar slutligen en framställning från Riksskatte-

verket om ändring i skatteregisterlagen (1980:343). Datainspektionen

har yttrat sig över framställningen (dnr Fi97/2226).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 25 september 1997 att inhämta Lagrådets

yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 1. Övriga lagförslag

faller inte inom Lagrådets granskningsområde eller är av sådan

beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. I denna

proposition läggs inte fram något förslag till ändring av

bestämmelserna om företrädare för staten vid ackord och

skuldsanering m.m. Regeringen avser att förelägga riksdagen förslag i

dessa frågor i ett senare sammanhang.

Lagrådets yttrande finns i bilaga 2.

Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag. Lagrådets

synpunkter behandlas i författningskommentarerna till de lagrum som

Lagrådet lämnat synpunkter på. Lagrådets granskning har också lett

till vissa redaktionella ändringar i lagtexten.

4 Utfärdande av F-skattsedel

4.1 Bakgrund

Reglerna om F-skattsedel infördes den 1 april 1993 (prop.

1991/92:112, bet. 1991/92:SkU29, rskr. 1991/92:292, SFS 1992:680

m.fl.). Syftet med förändringen var bl.a. att åstadkomma klara och

enkla regler i fråga om skyldigheten att göra skatteavdrag och betala

sociala avgifter på ersättningar till uppdragstagare. Det är numera

arbets- eller uppdragstagarens skattsedel som avgör om arbets- eller

uppdragsgivaren skall göra preliminärskatteavdrag och betala sociala

avgifter. Skattsedeln avgör däremot inte till vilket inkomstslag en viss

ersättning skall hänföras vid taxeringen. Skattsedeln avgör inte heller

det arbetsrättsliga förhållandet.

Det finns två typer av skattsedlar på preliminär skatt, A-skattsedel

och F-skattsedel. F-skattsedeln är avsedd för fysiska och juridiska

personer som bedriver eller kan antas komma att bedriva

näringsverksamhet. En fysisk person som har en F-skattsedel betalar

själv sin preliminära skatt och sina sociala avgifter i form av

egenavgifter. Har mottagaren av ersättning för arbete en A-skattsedel

skall i stället den som betalar ut ersättningen göra skatteavdrag för

betalning av den preliminära skatten och betala sociala avgifter i form

av arbetsgivaravgifter. Ansökan om F-skattsedel görs hos

skattemyndigheten.

4.2 Överväganden och förslag

Regeringens förslag: Det skall bli lättare för den som startar

verksamhet att få en F-skattsedel. En F-skattsedel skall efter ansökan

utfärdas för den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva

näringsverksamhet, såvida det inte finns skälig anledning att anta att

näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas.

Skälen för regeringens förslag: Vid årsskiftet 1997/98 ersätts

uppbördslagen (1953:272, UBL) av en ny lag om betalning av skatter

och avgifter, skattebetalningslagen (1997:483, SBL). Enligt 4 kap. 7 §

SBL skall en F-skattsedel efter ansökan utfärdas för den som bedriver

eller kan antas komma att bedriva näringsverksamhet. Bestämmelsen

har förts över från 33 b § första stycket UBL.

Som en grundläggande förutsättning för att en F-skattsedel skall

utfärdas gäller således att det skall vara fråga om näringsverksamhet. I

21 § kommunalskattelagen (1928:370) definieras begreppet närings-

verksamhet som yrkesmässig självständigt bedriven förvärvs-

verksamhet.

Vid prövning av en ansökan om F-skattsedel gör skattemyndigheten

en preliminär bedömning av om den skattskyldiges inkomster vid

taxeringen kommer att behandlas som inkomst av tjänst eller inkomst

av näringsverksamhet. Bedöms verksamheten vara inkomst av tjänst

skall någon F-skattsedel inte utfärdas. Detta medför att arbets- eller

uppdragsgivaren skall göra skatteavdrag för betalning av den

preliminära skatten samt betala sociala avgifter.

Den nuvarande ordningen för utfärdande av F-skattsedlar har fun-

gerat mycket väl. Viss kritik har dock riktats mot villkoren för att få

en F-skattsedel. De som startar eget företag har ibland alltför svårt att

få F-skattsedel beroende på att vissa skattemyndigheter tolkat bestäm-

melserna restriktivt och bl.a. krävt att företaget redan innan det startar

skall kunna uppge ett visst antal uppdragsgivare. Om inte tillräckligt

många uppdragsgivare uppgivits har verksamheten bedömts inte vara

näringsverksamhet.

Som nyss sagts är villkoren för att utfärda en F-skattsedel direkt

knutna till begreppet näringsverksamhet. En eventuell förändring i

näringsverksamhetsbegreppet kommer automatiskt att få genomslag i

tilldelningen av F-skattsedlar. Näringsverksamhetsbegreppet har under

lång tid mejslats ut i praxis. Riksskatteverket har startat ett projekt

som syftar till att kartlägga nuvarande praxis särskilt med avseende på

självständighetskriteriet. Regeringen anser att ett sådant arbete är

angeläget.

Enligt Riksskatteverket är det så gott som uteslutande i samband

med fysiska personers ansökningar om F-skattsedel som det kan

uppstå problem. Av statistikuppgifter som Riksskatteverket tagit fram

framgår det att 40 343 fysiska personer ansökte om F-skattsedel under

1996. Av dessa nekades 1 510 personer F-skattsedel, varav 488

personer på grund av att förutsättningarna för näringsverksamhet inte

ansågs vara uppfyllda. Detta innebär att endast 1,21 % av ansök-

ningarna avslogs med motiveringen att det inte var fråga om

näringsverksamhet. För första halvåret 1997 var motsvarande siffror

26 513 ansökningar och 818 avslag, varav 312 stycken eller 1,18 % på

grund av att det inte var fråga om näringsverksamhet.

I praktiken är det således ett mycket litet antal personer som vägras

F-skattsedel. För den enskilde individen är emellertid frågan av

väsentlig betydelse. Med de rättsverkningar som är knutna till F-

skattsedeln är det svårt för en näringsidkare att få uppdrag om han

eller hon inte har en F-skattsedel.

När det gäller utfärdandet av F-skattsedlar för aktiebolag och

ekonomiska föreningar behöver skattemyndigheten inte mer ingående

utreda om dessa bedriver eller har för avsikt att bedriva närings-

verksamhet. I dessa fall är det tillräckligt med en enkel ansökan. En

mer ingående prövning är i princip aktuell enbart om den juridiska

personen fått sin F-skattsedel återkallad (prop. 1991/92:112 s. 92). För

enskilda personer görs däremot i vissa fall en mer omfattande

utredning för att bedöma om F-skattsedel skall utfärdas eller inte.

Detta gäller särskilt när det kan vara svårt att avgöra om en nystartad

verksamhet kan betraktas som näringsverksamhet eller inte. Det

avgörande är hur verksamheten faktiskt har bedrivits. Den bedöm-

ningen kan göras först i efterhand. Det är således först efter någon tid

och ofta inte förrän i samband med taxeringen som det går att

konstatera om verksamheten har bedrivits under sådana former att den

är att hänföra till näringsverksamhet.

På grund av den osäkerhet som kan råda vid bedömningen av om en

verksamhet är näringsverksamhet eller inte och i syfte att underlätta

för egenföretagare i ett inledande skede bör reglerna för att få F-

skattsedel bli mer generösa. Med en mer generös utformning av reg-

lerna uppnår man även en mer lika behandling av de olika företags-

formerna. Redan när systemet med F-skattsedel infördes uttalades det

dessutom i lagens förarbeten att man borde vara relativt generös när

det gäller möjligheten att utfärda F-skattsedel (prop. 1991/92:112

s. 80).

Att föreslå att alla som ansöker om en F-skattsedel skall få en sådan

vore dock att sträcka sig för långt. Det måste finnas en möjlighet för

skattemyndigheten att vägra utfärda F-skattsedel i de fall där det

framgår att den uppgivna verksamheten inte är näringsverksamhet.

Regeringen anser att en mer ändamålsenlig ordning är att F-

skattsedel får utfärdas för den som uppger sig bedriva eller ha för

avsikt att bedriva näringsverksamhet, såvida det inte finns skälig

anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer

att bedrivas. Regeringen föreslår en sådan ordning.

Förslaget innebär inte någon ändring av begreppet näringsverk-

samhet, men gör att det blir lättare att få en F-skattsedel eftersom en

sådan skall utfärdas om det inte finns skäl anta att det varken bedrivs

eller kan komma att bedrivas näringsverksamhet. Skäl till sådant

antagande kan finnas om sökanden inte lämnat tillräckliga uppgifter

om verksamheten eller inte lämnat några uppgifter alls. Att ansökan

om F-skatt skall göras på särskild blankett bör lämpligen anges i

förordningsform. Det bör ankomma på Riksskatteverket att fastställa

formulär för blanketter som används vid ansökan.

Med den föreslagna utformningen av reglerna blir det än viktigare

än i dag att skattemyndigheten i samband med utfärdandet av F-

skattsedel informerar sökanden om att bedömningen är preliminär och

att en annan bedömning kan göras senare t.ex. vid taxeringen. Det kan

vara lämpligt att skattemyndigheterna, liksom många av dem gör

redan nu, genom samtal eller besök följer upp de som nyligen fått F-

skattsedel i syfte att kontrollera att den bedrivna verksamheten är

näringsverksamhet.

Förslaget föranleder ändringar i 4 kap. 7 § SBL.

5 Skatteregisterlagen

Regeringens förslag: Uppgift om delägare i enkelt bolag och

partrederi skall få registreras i det centrala skatteregistret.

Riksskatteverkets förslag överensstämmer med regeringens.

Datainspektionen har inget att erinra mot förslaget.

Skälen för regeringens förslag: Uppgift om enkla bolag och

partrederier får i dag registreras i det centrala skatteregistret. De får

också tilldelas organisationsnummer enligt 2 § lagen (1974:174) om

identitetsbeteckning för juridiska personer m.fl. Ett enkelt bolag är

dock inte någon juridisk person och därmed inte skattskyldigt. Varje

delägare skall redovisa och betala sin andel av bolagets skatter och

avgifter.

Av 23 kap. 3 § skattebetalningslagen (1997:483) framgår att

skattemyndigheten efter ansökan av samtliga delägare i ett enkelt

bolag eller partrederi skall kunna besluta att en viss delägare tills

vidare skall svara för redovisning och betalning av avdragen skatt,

arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt som hänför sig till

verksamheten, och i övrigt företräda bolaget eller partrederiet i frågor

som rör sådan skatt. Om den utsedda representanten inte fullgör dessa

skyldigheter ansvarar även övriga delägare.

Samtliga beskattningsbeslut för en skattskyldig kommer att debi-

teras eller krediteras personens skattekonto. För att skattemyndigheten

skall kunna avgöra om representanten skött sina åligganden för

bolaget eller partrederiet måste dessa debiteringar och krediteringar

särskiljas från skattetransaktioner som inte rör bolaget. Denne måste

därför tilldelas ett skattekonto under sitt registreringsnummer som

representant. Skattemyndigheten måste dessutom registrera uppgifter

om samtliga delägare i bolaget. Skälet till detta är att samtliga delägare

måste ansöka om registrering och att skattemyndigheten skall ha

möjlighet att kräva de andra delägarna om inte representanten fullgör

sina skyldigheter. Det är oklart om registrering av delägare i enkla

bolag och partrederier med nuvarande regler får ske i det centrala

skatteregistret. Enligt regeringens mening bör sådan uppgift få

registreras. Uppgiften kan inte anses integritetskänslig och är nöd-

vändig för att skattemyndigheten skall kunna sköta sin verksamhet.

Bestämmelser om att uppgift om delägare i enkla bolag och part-

rederier får registreras bör tas in i 7 § skatteregisterlagen (1980:343).

6 Allmänna pensionsfonden

Regeringens förslag: Fördelningen av medel mellan andra och tredje

fondstyrelsen skall utgå från arbetsgivarens avgiftsunderlag per år,

dvs. arbetsgivarnas totala årslönesumma. Till andra fondstyrelsen

skall de tilläggspensionsavgifter överföras som erläggs av arbetsgivare

med en årslönesumma på minst 240 basbelopp. Årslönesumman skall

avse det år som föregått inkomståret.

Skälen för regeringens förslag: Skattekontosystemet kommer i

viss mån att påverka medelstilldelningen till Allmänna pensions-

fonden. Bestämmelser om Allmänna pensionsfonden finns i lagen

(1983:1092) med reglemente för Allmänna pensionsfonden. I lagens

2 § regleras hur Riksförsäkringsverket skall fördela influtna tilläggs-

pensionsavgifter mellan första, andra och tredje fondstyrelserna. Till

första fondstyrelsens förvaltning överförs tilläggspensionsavgifter som

erläggs av staten, kommuner och därmed jämförliga samfälligheter

samt av bolag, föreningar och stiftelser i vilka staten, kommuner eller

därmed jämförliga samfälligheter har ett bestämmande inflytande. Till

andra fondstyrelsen överförs tilläggspensionsavgifter från andra

arbetsgivare som har ett avgiftsunderlag som per månad överstiger 20

basbelopp. Tilläggspensionsavgifter som erläggs av övriga arbets-

givare överförs till tredje fondstyrelsen.

Skattekontosystemet påverkar fördelningen mellan andra och tredje

fondstyrelsen på så sätt att det kommer att bli svårt att fördela medlen

på grundval av de månatliga redovisningarna. Det är därför nöd-

vändigt att finna en annan grund för fördelningen. En ändrad fördel-

ningsgrund bör i likhet med den nuvarande utgå från arbetsgivarens

avgiftsunderlag. Regeringen föreslår därför att fördelningen utgår från

avgiftsunderlaget per år i stället för avgiftsunderlaget per månad.

Detta innebär att andra fondstyrelsen skall erhålla de medel som

erläggs av arbetsgivare med en årslönesumma på minst 240 bas-

belopp. Vid bestämmandet av vilka arbetsgivare som omfattas bör

man kunna utgå från föregående års redovisning. Riksskatteverket kan

därvid i förväg märka ut vilka arbetsgivare som är aktuella. Nystartade

företag får under första året hänföras till tredje fonden. Förslaget torde

endast innebära en marginell förändring i fördelningen mellan andra

och tredje fondstyrelsen.

Förslaget föranleder ändringar i 2 § lagen med reglemente för

Allmänna pensionsfonden.

7 Ekonomiska konsekvenser

Det kan inte uteslutas att de ändrade reglerna om utfärdande av F-

skattsedel leder till en marginell ökning av de slutliga uppbörds-

förlusterna vad gäller skatter och avgifter. Å andra sidan bör de

förbättrade möjligheterna att starta verksamhet leda till en viss

minskning av utnyttjandet av olika bidragssystem. Eftersom de nu

nämnda effekterna måste antas bli mycket små och dessutom kan

förväntas till större eller mindre del ta ut varandra står det enligt

regeringens mening klart att de sammantagna statsfinansiella effekt-

erna av förslagen är försumbara.

8 Författningskommentar

8.1 Förslaget till lag om ändring i

skattebetalningslagen (1997:483)

1 kap.

1 §

I ett nytt andra stycke klargörs att tullagen (1994:1550) skall tillämpas

när mervärdesskatt skall betalas för varor vid import.

4 §

I en ny punkt 5 i tredje stycket anges i förtydligande syfte att med

skattskyldig likställs en delägare i ett handelsbolag som enligt 2 kap.

20 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag har ålagts

betalningsansvar för skatt. Att beslut om betalningsskyldighet för

delägare i handelsbolag fattas av skattemyndigheten framgår av

12 kap. 8 a §.

4 kap.

5 §

Ändringen har gjorts för att skattemyndigheten skall kunna utfärda

särskild A-skatt för den som skall betala förmögenhetsskatt eller

fastighetsskatt.

7 §

Frågan om utfärdande av F-skattsedel har behandlats i avsnitt 4.2.

Syftet med den föreslagna ändringen av bestämmelsen är att göra det

lättare för den som startar en verksamhet att få en F-skattsedel. För att

en F-skattsedel skall utfärdas räcker det med att sökanden lämnar

uppgifter som visar att han eller hon har för avsikt att bedriva

näringsverksamhet. Att ansökan om F-skatt skall göras på särskild

blankett bör lämpligen anges i förordningsform. Det bör ankomma på

Riksskatteverket att fastställa formulär för blanketter som används vid

ansökan. Det är enbart i det fall skattemyndigheten har skälig

anledning att anta att det varken är eller kommer att vara fråga om

näringsverksamhet som en F-skattsedel skall vägras. Här avses bl.a.

det fallet att det av sökandes uppgifter framgår att verksamheten inte

kan betraktas som näringsverksamhet eller att sökanden inte lämnat

föreskrivna uppgifter.

5 kap.

2 §

En ny punkt 8 i andra stycket har införts för att skatteavdrag skall

kunna göras från bl.a. avgångsvederlag, skadestånd enligt lagen

(1982:80) om anställningsskydd och liknande ersättningar som utgör

skattepliktig intäkt av tjänst. Dessa ersättningar utgör som regel inte

ersättning för arbete och kan därför inte med paragrafens nuvarande

lydelse bli föremål för skatteavdrag. Enligt 2 kap. 3 § lagen

(1981:691) om socialavgifter skall arbetsgivaravgifter betalas på

denna typ av ersättning.

7 §

Genom ändringen kan också den som betalar ut ersättning för arbete

till någon som åberopar en F-skattsedel utan att faktiskt ha en sådan

göras solidariskt ansvarig för skatten enligt 12 kap. 3 §.

9 §

I punkt 7 har en felaktig hänvisning till sista stycket i lagen om

självdeklaration och kontrolluppgifter rättats.

14 §

I ett nytt andra stycke har tagits in en bestämmelse motsvarande den

som redan finns i 18 kap. 3 § fjärde stycket.

10 kap.

30 §

Ändringen är en följd av att ett nytt andra stycke förs in i 1 kap. 1 §.

11 kap.

13 §

Med paragrafens nuvarande utformning skall nedsättning av

preliminär skatt göras endast om debiterad F-skatt eller särskild A-

skatt överstiger den slutliga skatten. Preliminär skatt kan emellertid

även betalas genom skatteavdrag. Även denna form av skatt och andra

belopp som skall beaktas enligt 14 § andra stycket 1 och 2 bör ingå

vid en jämförelse mellan slutlig och debiterad preliminär skatt.

Paragrafen och rubriken närmast före paragrafen har därför

formulerats om.

12 kap.

8 a §

Paragrafen som är ny har införts på inrådan av Lagrådet. Den ordning

beträffande källskatter och arbetsgivaravgifter som sedan länge

tillämpats i praktiken slås här fast, nämligen att skattemyndigheten har

rätt att fastställa betalningsskyldighet för delägare i handelsbolag

enligt 2 kap. 20 § lagen om handelsbolag och enkla bolag.

Bestämmelserna avses gälla också i fråga om mervärdesskatt.

Skattemyndigheten kan således ålägga en delägare i ett handelsbolag

betalningsskyldighet avseende handelsbolagets källskatter, arbets-

givaravgifter och mervärdesskatt.

15 kap.

12 §

Paragrafen slopas som en följd av att ett nytt andra stycke förs in i

1 kap. 1 §.

16 kap.

4 §

Ändringen har gjorts för att klargöra vad som avses med ursprunglig

förfallodag enligt 19 kap. 7 §.

6 §

I paragrafen har ett tillägg gjorts för beslut om debitering av

skattetillägg och förseningsavgift. Sådana beslut kan fattas separat och

inte enbart genom omprövningsbeslut. Detsamma gäller skatte-

myndighetens beslut om ansvar enligt 12 kap. Samtidigt har orden

 eller till följd av domstols beslut tagits bort. Ett beslut från domstol

omfattas av begreppet debiteringsåtgärd enligt 11 kap. 20 §.

19 kap.

8 §

Ändringen är en följd av tillägget i 19 kap. 10 §.

10 §

I skattekontosystemet är det inte möjligt att direkt avgöra vilka

skatteskulder ett underskott består av eftersom det inte finns någon

automatisk avräkningsordning i systemet. För att man inte skall

tvingas att fördela ett underskott på olika skatter bör ett underskott

som inte överstiger 10 000 kr behandlas på ett och samma sätt

oberoende av hur det har uppkommit. På ett sådant underskott bör den

lägsta kostnadsräntan alltid beräknas, dvs. räntan bör i dessa fall

beräknas efter en räntesats som motsvarar basräntan. Om olika

räntesatser är tillämpliga skall vid betalning av en del av skatteskulden

i första hand den delen anses vara betald på vilken den högsta

kostnadsräntan skulle ha beräknats. Bestämmelser om detta har tagits

in i ett nytt andra stycke.

Ändringen motsvarar delvis förslaget i 19 kap. 2 § i lagrådsremissen

men har kompletterats.

Punkt 1 d av övergångsbestämmelserna

I en ny punkt föreskrivs att skattebetalningslagens bestämmelser om

periodisk sammanställning skall börja tillämpas första gången på

uppgifter som avser första kalenderkvartalet 1998.

Punkt 4 av övergångsbestämmelserna

Ändringen innebär att även den som har brustit i sin redovisning eller

betalning av skatter och avgifter enligt uppbördslagen, lagen om

uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller mervärdesskattelagen

kan få sin F-skattsedel återkallad.

Punkt 5 c av övergångsbestämmelserna

Riksskatteverkets föreskrifter m.m. om länsstyrelses inventering hos

kronofogdemyndighet har utfärdats med stöd av 10 och 44 §§ i den

numera upphävda medelsförvaltningskungörelsen (1964:886). Efter-

som författningen med bemyndigande för Riksskatteverket att ge

föreskrifter har upphört att gälla kan verket inte besluta om att

upphäva föreskriften. Det måste i stället göras genom lag.

Punkt 8 av övergångsbestämmelserna

Tillägget innebär att reglerna i skattebetalningslagen om vilken

myndighet som skall fatta beslut även skall gälla för tidigare år när

uppbördslagen och lagen om uppbörd av socialavgifter från

arbetsgivare skall tillämpas om beslutet rör arbetsgivare.

Punkt 9 av övergångsbestämmelserna

Bestämmelsen har kompletterats med en regel om betalnings-

skyldighet för delägare i handelsbolag.

8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:1072)

om förmånsberättigade skattefordringar m.m.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna

Bestämmelserna har kompletterats med en regel om vad som skall

gälla i fråga om slutlig skatt och avgift som fortfarande skall uppbäras

enligt bestämmelserna i uppbördslagen eller lagen om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare.

8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:1092)

med reglemente för Allmänna pensionsfonden

2 §

Ändringen i första stycket punkt 2 föranleds av att fördelningen av

medel mellan andra och tredje fondstyrelsen skall utgå från arbets-

givarens avgiftsunderlag per år i stället för avgiftsunderlaget per

månad (se avsnitt 7). Till andra fondstyrelsen skall de tilläggspen-

sionsavgifter överföras som erläggs av arbetsgivare med en årslöne-

summa på minst 240 basbelopp.

Ändringarna i första stycket punkt 4 är en följd av att sjömans-

skattelagen upphör att gälla vid utgången av 1997 och att rubriken till

lagen (1994:1744) om allmänna egenavgifter föreslås ändrad i

budgetpropositionen (prop. 1997/98:1) till lagen om allmän pensions-

avgift.

8.4 Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen

(1990:324)

Punkt 3 av övergångsbestämmelserna

Tillägget innebär att samma myndighet skall fatta beslut i taxerings-

ärenden och i ärenden om debitering av slutlig, kvarstående eller

tillkommande skatt för år 1998 och tidigare års taxeringar.

8.5 Förslaget till lag om ändring i

mervärdesskattelagen (1994:200)

11 kap.

5 §

I paragrafen regleras vilka uppgifter som en faktura skall innehålla. I

punkt 6 fanns rörande registreringsnumret tidigare en hänvisning till

14 kap. 24 §. När 14 kap. upphävdes slopades även hänvisningen.

Genom det nu gjorda tillägget klargörs att det är registreringsnumret

till mervärdesskatt som skall anges.

Punkt 2 av övergångsbestämmelserna

I punkten anges att mervärdesskattelagens bestämmelser skall

tillämpas för periodiska sammanställningar som avser tid före

utgången av år 1997. För tiden därefter gäller de nya bestämmelserna i

skattebetalningslagen.

8.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:356) om

ändring i lagen (1996:1331) om ändring i

kommunalskattelagen (1928:370)

Punkt 4 av anvisningarna till 49 §

I punkten har en felaktig hänvisning till uppbördslagen (1953:272)

rättats.

8.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:524) om

ändring i lagen (1996:1344) om ändring i

skatteregisterlagen (1980:343)

7 §

I punkt 1 har tagits in en bestämmelse om att registrering av delägare i

enkla bolag och partrederier skall få ske i det centrala skatteregistret.

I punkt 3 har SFS-numret till skattebetalningslagen tagits bort

eftersom detta anges redan i punkt 2.

8.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1941:416) om

arvsskatt och gåvoskatt

70 §

I paragrafen har en felaktig hänvisning till uppbördslagen rättats till.

8.9 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring

3 kap.

2 a §

Ändringarna i tredje stycket är enbart av terminologisk art.

I fjärde stycket har i förtydligande syfte angetts att det skall vara

fråga om en F-skattsedel med villkor enligt 9 kap. 4 §

skattebetalningslagen som skall ha åberopats för att ersättningen skall

räknas som inkomst av annat förvärvsarbete.

13 kap.

3 §

I paragrafen anges att 12 kap. 2 § andra stycket skall tillämpas enligt

den lydelse stycket hade fram till den 1 januari 1998. Innebörden av

detta är att de äldre föreskrifterna i nämnda lagrum fortfarande skall

tillämpas såvitt avser år före år 1998 för vilka den försäkrade på grund

av utebliven betalning av tilläggspensionsavgift inte tillgodoräknats

pensionspoäng.

Språket i paragrafen har vidare moderniserats.

14 kap.

3 §

I paragrafen anges att 12 kap. 2 § andra stycket skall tillämpas enligt

den lydelse stycket hade fram till den 1 januari 1998. De äldre

föreskrifterna i nämnda lagrum skall fortfarande tillämpas såvitt avser

år före år 1998 för vilka den försäkrade på grund av utebliven

betalning av tilläggspensionsavgift inte tillgodoräknats pensions-

poäng. Vidare har, i förtydligande syfte, den tillämpbara procentsatsen

30 upprepats.

15 kap.

1 §

Ändringen i paragrafens första stycke är en följdändring.

I paragrafens andra stycke anges att 12 kap. 2 § andra stycket skall

tillämpas enligt den lydelse stycket hade fram till den 1 januari 1998.

Innebörden av detta är att de äldre föreskrifterna i nämnda lagrum

fortfarande skall tillämpas såvitt avser år före år 1998 för vilka den

försäkrade på grund av utebliven betalning av tilläggspensionsavgift

inte tillgodoräknats pensionspoäng.

Punkt 8 av övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881) om

ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

Ändringen i andra stycket har gjorts på grund av att bestämmelserna i

11 kap. 6 § första stycket har ändrats. Ändringen är en följdändring

och innebär således inte någon ändring i sak.

8.10 Förslaget till lag om ändring i lagen (1969:205) om

pensionstillskott

4 §

Ändringen har gjorts på grund av att bestämmelserna i 11 kap. 6 §

första stycket har ändrats. Ändringen är en följdändring och innebär

således inte någon ändring i sak.

8.11 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring

4 kap.

5 §

Ändringarna i andra stycket föranleds av att uppbördslagen ersatts av

skattebetalningslagen och att skyldigheten att betala preliminär A-

skatt ersatts av en skyldighet att vidkännas skatteavdrag för betalning

av den preliminära skatten.

6 kap.

1 §

Ändringen har gjorts på grund av att bestämmelserna i 11 kap. 6 §

första stycket har ändrats. Ändringen är en följdändring och innebär

således inte någon ändring i sak.

8.12 Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:84) om

delpensionsförsäkring

4 §

I paragrafens första stycke anges att kravet för att vara försäkrad för

delpension också är att den försäkrade från och med det år denne fyllt

45 år skall ha varit förvärvsverksam i sådan utsträckning att denne för

minst tio år tillgodoräknats pensionsgrundande inkomst för till-

Läggspension. Kravet innebär således att pensionsgrundande inkomst

skall ha fastställts för den försäkrade under minst tio år. Sådan

inkomst fastställs om summan av inkomst av anställning och inkomst

av annat förvärvsarbete överstiger det för det aktuella året gällande

basbeloppet, oavsett om den försäkrade erlagt någon tilläggs-

pensionsavgift eller inte. Andra stycket i paragrafen har därför tagits

bort.

12 §

I paragrafens andra stycke har en ändring gjorts på grund av att

bestämmelserna i 11 kap. 6 § första stycket har ändrats. Ändringen är

en följdändring och innebär således inte någon ändring i sak.

8.13 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:151) om

punktskatter och prisregleringsavgifter

5 kap.

17 §

I ett nytt andra stycke anges att beskattningsmyndigheten har rätt att

fatta beslut om betalningsskyldighet för delägare i handelsbolag enligt

2 kap. 20 § lagen om handelsbolag och enkla bolag. Bestämmelsen har

tagits in sedan Lagrådet ansett att det i skattebetalningslagen

(1997:483) borde finnas en uttrycklig bestämmelse om vem som har

rätt att ålägga en delägare i ett handelsbolag betalningsskyldighet. I

skattebetalningslagen togs en sådan bestämmelse in i ny paragraf,

12 kap. 8 a §. En motsvarande bestämmelse bör införas även på

punktskatteområdet.

8.14 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:773) om

särskilt pensionstillägg till folkpension för

långvarig vård av sjukt eller handikappat barn

4 §

Ändringen i andra stycket punkt 3 har gjorts på grund av att

bestämmelserna i 11 kap. 6 § första stycket har ändrats. Ändringen är

en följdändring och innebär således inte någon ändring i sak.

8.15 Förslaget till lag om ändring i tullagen

(1994:1550)

38 §

I ett nytt andra stycke anges att tullmyndigheten har rätt att fatta beslut

om betalningsskyldighet för delägare i handelsbolag enligt 2 kap. 20 §

lagen om handelsbolag och enkla bolag. Bestämmelsen har tagits in

sedan Lagrådet ansett att det i skattebetalningslagen (1997:483) borde

finnas en uttrycklig bestämmelse om vem som har rätt att ålägga en

delägare i ett handelsbolag betalningsskyldighet. I skattebetalnings-

lagen togs en sådan bestämmelse in i en ny paragraf, 12 kap. 8 a §. En

motsvarande bestämmelse bör införas även på tullområdet.

LAGRÅDET

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1997-10-13

Närvarande: regeringsrådet Stig von Bahr, regeringsrådet

Arne Baekkevold, justitierådet Edvard[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligt en lagrådsremiss den 25 september 1997 (Finansdeparte-

mentet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över

förslag till

1. lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483),

2. lag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade

 skattefordringar m.m.,

3. lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för

 Allmänna pensionsfonden,

4. lag om ändring i taxeringslagen (1990:324),

5. lag om ändring i lagen (1993:892) om ackord rörande

 statliga fordringar m.m.,

6. lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200),

7. lag om ändring i lagen (1997:356) om ändring i lagen

 (1996:1331) om ändring i kommunalskattelagen

 (1928:370),

8. lag om ändring i lagen (1997:524) om ändring i lagen

 (1996:1344) om ändring i skatteregisterlagen (1980:343).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn

Ingrid Engquist.

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483)

1 kap. 4 §

I tredje stycket räknas under olika punkter upp personer som skall

likställas med skattskyldig. Uppräkningen utvidgas enligt förslaget

med en ny punkt 5 avseende delägare i handelsbolag som enligt

2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag

(HBL) har ålagts betalningsskyldighet för skatt. I författnings-

kommentaren sägs att det rör sig om en ändring i förtydligande syfte

och att det av bestämmelsen följer att beslut om betalningsskyldighet

för bolagsmän i handelsbolag fattas av skattemyndigheten.

 Enligt 2 kap. 20 § HBL svarar bolagsmännen solidariskt för

bolagets förpliktelser. Avsikten med den ifrågavarande föreskriften i

skattebetalningslagen är tydligen att klargöra att skattemyndigheten

har rätt att fastställa sådan betalningsskyldighet för bolagsmännen och

därigenom tillskapa exekutionstitlar mot dem. Enligt Lagrådets

mening kan lagändringen ifrågasättas från två utgångspunkter. För det

första är det tveksamt i vad mån fråga är om ett förtydligande och inte

en materiell ändring. För det andra kan den åsyftade innebörden -

dvs. att skattemyndigheten skall ha rätt att fastställa betalnings-

skyldigheten inte anses framgå av den föreslagna föreskriften.

Frågan om skattemyndighet är behörig att fastställa betalnings-

skyldighet enligt 2 kap. 20 § HBL vad gäller skatt har diskuterats

sedan lång tid. Olika meningar har framförts bl.a. beroende på vilken

 typ av skatt det gällt. Vad beträffar källskatt och arbetsgivaravgifter

har Regeringsrätten i rättsfallet RÅ 1990 ref. 50 funnit att skatte-

myndigheten har behörighet att meddela fastställelsebeslut mot en

bolagsman (se också RÅ 1981 Ba 3 och JO:s ämbetsberättelse

1982/83 s. 369-371). När det å andra sidan gäller mervärdesskatt har i

olika sammanhang uttalats att skattemyndigheten saknar behörighet att

fastställa en bolagsmans betalningsskyldighet och att detta i stället

skall ske genom dom eller utslag i mål om betalningsföreläggande, på

samma sätt som gäller beträffande civilrättsliga fordringar i allmänhet

(se NJA 1994 s. 231 samt JK:s beslut den 1 augusti 1979, dnr 278-79-

40; jfr NJA 1976 s. 230). Det finns emellertid också uttalanden av

motsatt innebörd (se SOU 1987:10 s. 321 f. och prop. 1995/96:170

s. 147).

 Mot denna bakgrund hade det enligt Lagrådets mening - oavsett

vad som kan anses vara gällande rätt varit värdefullt om förslaget,

när nu frågan avses att slutligen regleras, belysts ytterligare bl.a. ge-

nom en remissbehandling. Med hänsyn till att den föreslagna ord-

ningen tillämpats i praktiken sedan länge beträffande källskatter och

arbetsgivaravgifter vill Lagrådet dock inte motsätta sig att en lag-

reglering nu sker i huvudsak enligt förslaget. Som Lagrådet tidigare

anfört ger emellertid den föreslagna bestämmelsen inte något klart

uttryck för vad som åsyftas. Om skattemyndighet skall ges rätt att

besluta om betalningsskyldighet i förevarande fall bör en uttrycklig

bestämmelse härom införas i lagen.

19 kap. 2 och 8 §§

I remissen föreslås att den nuvarande bestämmelsen i 8 § om en lägre

räntenivå (basränta) avseende för sent betald skatt till den del skatten

inte överstiger 10 000 kr skall upphöra att gälla. I stället införs i 2 §

första stycket en regel av innebörd att kostnadsränta skall beräknas

efter en räntesats motsvarande basräntan till den del den sammanlagda

skatteskulden uppgår till högst 10 000 kr. Förslaget motiveras med att

det i skattekontosystemet inte är möjligt att direkt avgöra vilka

skatteskulder ett underskott består av. För att man inte skall tvingas att

fördela ett underskott på flera skatter bör enligt författningskom-

mentaren ett underskott behandlas på ett och samma sätt oberoende av

hur det uppkommit.

 Lagrådet inser att svårigheter kan uppkomma när räntereglerna

skall tillämpas på en skattskyldig vars underskott består av skatte-

skulder för vilka gäller olika ränteberäkningsregler. Såvitt Lagrådet

kan förstå innebär emellertid de föreslagna ändringarna en lösning på

problemet endast i de fall då den sammanlagda skatteskulden un-

derstiger 10 000 kr. Till den del skuldbeloppet överstiger 10 000 kr

synes reglerna om ränteberäkning även framdeles förutsätta att under-

skottet i förekommande fall kan fördelas på olika skatter.

 Tilläggas kan vidare att lagtexten inte ger klart besked om vilken av

flera skatteskulder som skall omfattas av den förmånliga basräntan.

Antag exempelvis att en fysisk person, som har en inte förfallen

skatteskuld enligt 5 § på 45 000 kr, samtidigt har en förfallen skatte-

skuld på 15 000 kr. För dessa skulder gäller tre olika räntenivåer. Det

framgår inte hur förmånsbeloppet i 2 § första stycket skall fördelas

mellan dessa skulder.

 Med hänsyn till att de föreslagna ändringarna synes underlätta

tillämpningen i åtminstone en del fall vill Lagrådet inte motsätta sig

att dessa genomförs. Den nya bestämmelsen i 2 § första stycket bör

dock förtydligas. Lagrådet finner det vidare angeläget att ränte-

beräkningsreglerna ses över med inriktning på att åstadkomma ett

enklare system.

Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:892) om ackord

rörande statliga fordringar m.m.

3 §

I första stycket föreskrivs för närvarande att förslag om ackord får

antas, om det kan anses fördelaktigt för det allmänna. I lagråds-

remissen föreslås det ytterligare villkoret för godkännande av ett

ackordsförslag att annan åtgärd inte behövs från allmän synpunkt.

Avsikten med detta tillägg är enligt författningskommentaren att göra

det tydligt att det inte enbart handlar om en ekonomisk jämförelse

mellan utfallet av ett ackord och utfallet av ett exekutivt förfarande.

Som exempel på omständigheter som kan föranleda att ett ackords-

förslag inte antas, trots att det är till fördel för det allmänna i snävt

ekonomisk mening, nämns i lagrådsremissen att företagsledningen har

förfarit brottsligt eller på annat sätt illojalt mot samhället, liksom att

förutsättningar finns för att ådöma företagsledaren näringsförbud.

Också andra omständigheter sägs kunna inverka på bedömningen,

t.ex. att konkurrensförhållandena är sådana att det framstår som

stötande att godta ackordsförslaget.

 Den nya bestämmelsen har utformats i överensstämmelse med ett

förslag av Riksskatteverket, trots att detta förslag under remissbehand-

lingen kritiserats från flera håll för att inte ge tillräcklig ledning för

bedömningen om ett ackordsförslag skall antas eller ej. Att bestäm-

melsen inte gavs en annan utformning motiverades med att denna

utformning överensstämde med vad som gäller på andra rättsområden

och fick anses lämplig även i detta sammanhang. Några exempel på

förebilder i lagar på andra rättsområden lämnades dock inte.

 Lagrådet delar uppfattningen under remissbehandlingen att den nya

bestämmelsen från lagteknisk synpunkt inte är tillfredsställande ut-

formad. I stället för att återspegla syftet med bestämmelsen väcker det

föreslagna tillägget bl.a. frågan vilka andra åtgärder än godkännande

av ett ackordsförslag som "behövs" från allmän synpunkt.

 Bestämmelsens nuvarande lydelse ger enligt Lagrådets mening

visst utrymme för tolkningen att det inte kan anses fördelaktigt för det

allmänna att anta ett ackordsförslag, om denna lösning med hänsyn till

att gäldenären har förfarit klandervärt eller av annan anledning

framstår som stötande. För att denna innebörd skall komma till

tydligare uttryck bör det framgå av lagtexten att det rör sig om dels en

renodlat ekonomisk bedömning, dels en lämplighetsbedömning med

hänsyn till gäldenärens personliga förhållanden och andra omstän-

digheter.

 Med hänvisning till det anförda förordar Lagrådet att 3 § första

stycket ges följande lydelse:

"Förslag om ackord får antas, om det kan anses ekonomiskt

fördelaktigt för det allmänna och det inte med hänsyn till

gäldenärens personliga förhållanden eller av annan anledning

framstår som olämpligt från allmän synpunkt."

4 §

Enligt förslaget till ändring av paragrafen flyttas uppgiften att före-

träda staten som borgenär vid skuldsanering enligt skuldsane-

ringslagen (1994:334) från skattemyndigheten till kronofogde-

myndigheten. Sistnämnda myndighet tilläggs borgenärsfunktionen

också vid det i lagrådsremissen beskrivna första oreglerade steget av

skuldsanering och får därvid möjlighet att under vissa förutsättningar

helt eller delvis efterge statens fordran på skatt.

 Den föreslagna ordningen innebär, som framhålls i remissen, att

kronofogdemyndigheten får dubbla roller vid skuldsanerings-

förfarandet, nämligen dels som borgenärsföreträdare, dels som hand-

läggande och beslutande myndighet. Vidare skall enligt förslaget

statens borgenärsfunktioner delas upp på två myndigheter. Skatte-

myndigheten skall sålunda i princip ha kvar borgenärsfunktionen bl.a.

vid ackord (2 §). Överflyttningen till kronofogdemyndighet av

borgenärsfunktionen vid skuldsanering motiveras med att den nuvar-

ande ordningen med kronofogdemyndigheten som skuldsanerings-

myndighet och skattemyndigheten som borgenärsföreträdare medfört

åtskilligt dubbelarbete.

 De principiella betänkligheter som kan resas mot att kronofogde-

myndigheten får en dubbelroll är enligt Lagrådets mening inte av den

arten att Lagrådet har anledning att motsätta sig förslaget. Lagrådet

har inte heller anledning att ifrågasätta att den föreslagna ordningen

innebär en effektivitetsvinst vad gäller skuldsaneringsarbetet. Vad

som möjligen kan diskuteras är om det är lämpligt att på föreslaget

sätt dela upp statens borgenärsfunktioner på två myndigheter.

 Åtminstone i teorin kan beträffande en och samma gäldenär sam-

tidigt uppkomma frågan om ackord eller skuldsanering skall tillämpas.

Det är angeläget att utvecklingen på området följs så att åtgärder kan

vidtas om den föreslagna ordningen visar sig ge upphov till problem i

praktiken.

6 §

Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den

myndighet som regeringen bestämmer att meddela de föreskrifter som

behövs för tillämpningen av lagen. Av den allmänna motiveringen

framgår att bemyndigandet ansetts nödvändigt bl.a. för att Riks-

skatteverket skall kunna ange riktlinjer för när en skattemyndighet

med stöd av 2 § andra stycket skall uppdra åt en kronofogdemyndighet

att fatta beslut om att anta förslag till ackord.

 I remissen sägs inget om hur bemyndigandet förhåller sig till reg-

lerna om normgivning i 8 kap. regeringsformen. Det framgår således

inte om bemyndigandet tar sikte på materiella föreskrifter och i så

fall hur delegeringens lagenlighet bedömts med hänsyn till reglerna i

8 kap. 3 och 7 §§ regeringsformen. Har avsikten emellertid varit att

bemyndigandet skall avse endast verkställighetsföreskrifter eller andra

föreskrifter som regeringen kan meddela med stöd av 8 kap. 13 §

regeringsformen, kan det sättas i fråga om bemyndigandet är nöd-

vändigt. Saken bör enligt Lagrådets mening klarläggas under det

fortsatta lagstiftningsarbetet.

Övriga lagförslag

Förslagen lämnas utan erinran.

Lagrådsremissens lagförslag

9 Lagtext

9.1 Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen

(1997:483)

Härigenom föreskrivs i fråga om skattebetalningslagen (1997:483)

dels att 15 kap. 12 § skall upphöra att gälla,

dels att 1 kap. 1 och 4 §§, 4 kap. 5 och 7 §§, 5 kap. 2, 7 och 9 §§, 10

kap. 30 §, 11 kap. 13 §, 16 kap. 4 och 6 §§ och 19 kap. 2 och 8 §§ samt

rubriken närmast före 11 kap. 13 § och punkterna 1, 4, 5 och 8 av

övergångsbestämmelserna till nämnda lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

1 §

Denna lag gäller vid bestämmande, debitering, redovisning och

betalning av

1. sådan skatt eller avgift som avses i 1 kap. 1 § första stycket

taxeringslagen (1990:324),

2. avgift enligt lagen (1981:691) om socialavgifter,

3. skatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster,

4. skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200),

5. avgift enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift,

6. skattetillägg och förseningsavgift i fråga om sådan skatt eller avgift

som avses i 1 5 samt förseningsavgift enligt fastighetstaxeringslagen

(1979:1152), och

7. ränta på skatt, skattetillägg eller avgift som avses i 1 6.

Lagen gäller inte när skatt

enligt mervärdesskattelagen skall

tas ut för varor vid import. I

sådant fall gäller tullagen

(1994:1550).

4 §

Vad som sägs i denna lag om skatt och skattskyldig gäller även

1. avgift och avgiftsskyldig,

2. belopp som skall dras från ersättning för arbete, ränta eller utdelning

för betalning av preliminär skatt (avdragen skatt) och den som är skyldig

att göra sådant avdrag, samt

3. skattetillägg, förseningsavgift och ränta och den som är skyldig att

betala skattetillägg, avgift eller ränta.

Med skatt likställs

1. belopp som någon annan än den skattskyldige är betalningsskyldig

för enligt denna lag eller, såvitt gäller belopp som har debiterats enligt

denna lag, 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla

bolag, och

2. belopp som betalats tillbaka till den skattskyldige men som på grund

av ett senare beskattningsbeslut skall betalas in igen till

skattemyndigheten.

Med skattskyldig likställs

1. handelsbolag även om det inte är skyldigt att betala någon av de

skatter som anges i 1 §,

2. den som har rätt till återbetalning av ingående mervärdesskatt enligt

10 kap. 9-13 §§ mervärdesskattelagen (1994:200),

3. den som utan att vara

skattskyldig här i landet har fått en

F-skattsedel enligt 4 kap. 7 eller

8 §, och

4. den som skattemyndigheten

enligt 23 kap. 3 § har beslutat

skall svara för redovisning och

betalning av skatt som hänför sig

till verksamhet som bedrivs

genom enkelt bolag eller part-

rederi.

3. den som utan att vara

skattskyldig här i landet har fått en

F-skattsedel enligt 4 kap. 7 eller

8 §,

4. den som skattemyndigheten

enligt 23 kap. 3 § har beslutat

skall svara för redovisning och

betalning av skatt som hänför sig

till verksamhet som bedrivs

genom enkelt bolag eller part-

rederi, och

5. delägare i handelsbolag som

enligt 2 kap. 20 § lagen om

handelsbolag och enkla bolag

har ålagts betalningsskyldighet

för skatt.

4 kap.

5 §

Särskild A-skatt betalas av den

skattskyldige efter beslut av

skattemyndigheten. Sådant beslut

får meddelas endast beträffande

den som inte har fått en F-

skattsedel och tillämpas endast

beträffande sådan ersättning för

vilken det inte skall göras

skatteavdrag enligt 5 kap.

Särskild A-skatt betalas av den

skattskyldige efter beslut av

skattemyndigheten. Sådant beslut

får meddelas endast beräffande

den som inte har fått en F-

skattsedel.

Beslut om särskild A-skatt får meddelas under förutsättning att

överensstämmelsen mellan den preliminära skatten och den beräknade

slutliga skatten därigenom kan antas bli bättre än om endast skatteavdrag

görs.

7 §

En F-skattsedel skall, om inte

annat följer av 8, 10 eller 11 §,

efter ansökan utfärdas för den som

bedriver eller kan antas komma att

bedriva näringsverksamhet här i

landet.

En F-skattsedel skall, om inte

annat följer av 8, 10 eller 11 §,

efter ansökan utfärdas för den som

bedriver eller uppger sig ha för

avsikt att bedriva närings-

verksamhet här i landet, såvida

det inte finns skälig anledning att

anta att näringsverksamhet

varken bedrivs eller kommer att

bedrivas.

5 kap.

2 §

Skatteavdrag skall, om inte

annat följer av 3-5 §§, göras från

kontant ersättning för arbete.

Skatteavdrag skall, om inte

annat följer av 3-5 §§, göras från

kontant ersättning för arbete eller

från annan kontant ersättning som

betalas ut med anledning av

tjänsten.

Med ersättning för arbete likställs i denna lag

1. pension,

2. livränta som inte är ersättning för avyttrade tillgångar,

3. sådan ersättning vid sjukdom eller olycksfall som avses i 32 § 1

mom. första stycket e och g kommunalskattelagen (1928:370) samt

ersättning som avses i tredje stycket samma moment,

4. sjukpenning och annan ersättning som avses i punkt 11 av

anvisningarna till 22 § och punkt 12 av anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen,

5. ersättning för förlorad arbetsförtjänst och för intrång i

näringsverksamhet,

6. undantagsförmåner och sådant periodiskt understöd eller sådan

liknande periodisk utbetalning för vilken givaren enligt 23 §

kommunalskattelagen är berättigad till avdrag, och

7. behållning på pensionssparkonto som skall avskattas enligt 32 § 1

mom. första stycket j kommunalskattelagen på grund av att

pensionssparavtalet har upphört att gälla eller att behållningen tagits i

anspråk vid utmätning, konkurs eller ackord.

7 §

Om den som tar emot ersättning

för ett utfört arbete har en F-

skattsedel utan villkor enligt 4

kap. 9 § eller åberopar en F-

skattsedel med sådant villkor trots

att det är uppenbart att arbetet har

utförts under sådana förhållanden

att den som utfört arbetet är att

anse som anställd hos den som

betalar ut ersättningen för arbetet,

skall utbetalaren skriftligen

anmäla detta till

skattemyndigheten.

Om den som tar emot ersättning

för ett utfört arbete har eller

åberopar en F-skattsedel utan

villkor enligt 4 kap. 9 § eller

åberopar en F-skattsedel med

sådant villkor trots att det är

uppenbart att arbetet har utförts

under sådana förhållanden att den

som utfört arbetet är att anse som

anställd hos den som betalar ut

ersättningen för arbetet, skall

utbetalaren skriftligen anmäla

detta till skattemyndigheten.

9 §

Skatteavdrag skall inte göras från

1. ränta på ett konto, om räntan är mindre än 100 kronor,

2. ränta eller utdelning till juridiska personer, med undantag för

svenska dödsbon,

3. ränta eller utdelning till fysiska personer som inte är bosatta i

Sverige,

4. ränta eller utdelning som enligt dubbelbeskattningsavtal är helt

undantagen från beskattning i Sverige,

5. ränta på ett förfogarkonto som avses i 3 kap. 57 § lagen (1990:325)

om självdeklaration och kontrolluppgifter, om räntan är mindre än 1 000

kronor,

6. ränta på ett konto för klientmedel,

7. ränta som betalas ut

tillsammans med ett annat belopp,

om det är okänt för utbetalaren

hur stor del av utbetalningen som

utgör ränta och utbetalaren därför

skall redovisa hela beloppet i

kontrolluppgift enligt 3 kap. 22 §

sista stycket lagen om själv-

deklaration och kontrollupp-

gifter, eller

7. ränta som betalas ut

tillsammans med ett annat belopp,

om det är okänt för utbetalaren

hur stor del av utbetalningen som

utgör ränta och utbetalaren därför

skall redovisa hela beloppet i

kontrolluppgift enligt 3 kap. 22 §

sjätte stycket lagen om själv-

deklaration och kontrollupp-

gifter, eller

8. ränta eller utdelning som ett utländskt företag skall lämna

kontrolluppgift för enligt 3 kap. 32 b § lagen om självdeklaration och

kontrolluppgifter.

10 kap.

30 §

Den som är skattskyldig för

import av varor skall redovisa den

utgående skatten för importen på

det sätt som gäller för tull.

Utgående skatt som avser sådana gemenskapsinterna förvärv som

anges i 1 kap. 1 § första stycket 2 mervärdesskattelagen (1994:200) skall

redovisas särskilt.

11 kap.

För hög F - s k a t t e l l e r

s ä r s k i l d A - s k a t t

För hög p r e l i m i n ä r

s k a t t

13 §

Om debiterad F-skatt eller

särskild A-skatt överstiger den

slutliga skatten, skall den

preliminära skatten sättas ned med

mellanskillnaden.

Om debiterad preliminär skatt

tillsammans med andra belopp

som skall tillgodoräknas den

skattskyldige enligt 14 § andra

stycket 1 överstiger den slutliga

skatten, med tillägg enligt 14 §

andra stycket 2, skall den

debiterade preliminära skatten

sättas ned med mellanskillnaden.

16 kap.

4 §

Avdragen skatt, arbetsgivar-

avgifter och mervärdesskatt som

har redovisats i en skatte-

deklaration skall ha betalats senast

samma dag som deklarationen

skall ha kommit in till

skattemyndigheten enligt 10 kap.

18, 19 eller 22 §.

Avdragen skatt, arbetsgivar-

avgifter och mervärdesskatt som

skall redovisas i en skatte-

deklaration skall ha betalats senast

samma dag som deklarationen

skall ha kommit in till

skattemyndigheten enligt 10 kap.

18, 19 eller 22 §.

Den som redovisar mervärdesskatt på beskattningsunderlag som

exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret

beräknas sammanlagt överstiga 40 miljoner kronor skall dock ha betalat

avdragen skatt och arbetsgivaravgifter, som skall redovisas i en

skattedeklaration, senast den 12, i januari senast den 17, i månaden efter

redovisningsperioden.

Mervärdesskatt som har redovisats i en särskild skattedeklaration enligt

10 kap. 32 § första stycket skall ha betalats samma dag som

deklarationen skall ha kommit in till skattemyndigheten.

6 §

Skatt som skall betalas enligt ett grundläggande beslut om slutlig skatt

skall ha betalats senast den förfallodag som infaller närmast efter det att

90 dagar har gått från beslutsdagen.

Skatt som har bestämts genom

omprövningsbeslut eller beslut om

debiteringsåtgärd enligt 11 kap.

20 § eller till följd av domstols

beslut skall ha betalats senast den

förfallodag som infaller närmast

efter det att 30 dagar har gått från

beslutsdagen. Slutlig skatt

behöver dock inte betalas före den

tidpunkt som anges i första

stycket.

Skatt som har bestämts genom

omprövningsbeslut eller beslut om

debiteringsåtgärd enligt 11 kap.

20 § skall ha betalats senast den

förfallodag som infaller närmast

efter det att 30 dagar har gått från

beslutsdagen. Detsamma gäller

beslut om skattetillägg och

förseningsavgift samt

skattemyndighetens beslut om

ansvar enligt 12 kap. och om

ansvar för bolagsman i

handelsbolag. Slutlig skatt

behöver dock inte betalas före den

tidpunkt som anges i första

stycket.

Med förfallodag enligt första och andra styckena avses den 17 och 26

januari, den 12, 17 och 26 augusti, den 12 och 27 december samt den 12

och 26 i övriga månader.

Skattemyndigheten får besluta att betalning skall ske en annan dag än

som anges i första och andra styckena, om det finns särskilda skäl.

19 kap.

2 §

Ränteberäkningen skall grundas

på den sammanlagda skatteskuld

eller skattefordran enligt denna

lag som den skattskyldige har

varje dag.

Ränteberäkningen skall grundas

på den sammanlagda skatteskuld

eller skattefordran enligt denna

lag som den skattskyldige har

varje dag. Till den del den

sammanlagda skatteskulden inte

överstiger 10 000 kronor

beräknas kostnadsränta efter en

räntesats som motsvarar

basräntan.

Till den del skatteskulden gäller skatt som avses i 4, 5 eller 7 §

beräknas kostnadsränta inte för tiden från och med den 13 februari till

och med den 3 maj taxeringsåret på belopp upp till och med 20 000

kronor.

8 §

Om betalning inte sker i rätt tid,

skall ränta, för tid efter den dag

skatten senast skulle ha betalats

till dess ränta skall beräknas enligt

9 §, beräknas efter en räntesats

som motsvarar basräntan plus 15

procentenheter. Till den del

skatten inte överstiger 10 000

kronor skall dock ränta beräknas

efter en räntesats som motsvarar

basräntan.

Om betalning inte sker i rätt tid,

skall ränta, för tid efter den dag

skatten senast skulle ha betalats

till dess ränta skall beräknas enligt

9 §, beräknas efter en räntesats

som motsvarar basräntan plus 15

procentenheter.

_______________

_______________

1. Denna lag träder i kraft den 1 november 1997. Lagen tillämpas

första gången när det gäller

a) F-skatt och särskild A-skatt: på skatt som avser inkomståret 1998,

b) skatt som skall redovisas i en skattedeklaration: på skatt som avser

redovisningssperioden januari 1998,

c) annan skatt: på skatt som

avser det beskattningsår som gått

ut närmast före den 1 januari

1999.

c) annan skatt: på skatt som

avser det beskattningsår som gått

ut närmast före den 1 januari

1999,

d) uppgiftsskyldighet enligt 10

kap. 33 §: uppgifter som avser

första kalenderkvartalet 1998.

4.

En skattskyldig som för tidigare

år eller redovisningsperioder står i

skuld för skatt som uppbärs enligt

uppbördslagen, lagen (1984:668)

om uppbörd av socialavgifter från

arbetsgivare eller mervärdes-

skattelagen (1994:200) har vid

återbetalning enligt 18 kap. 1-4 §§

i den nya lagen rätt att få tillbaka

bara vad som överstiger skulden

samt ränta och avgift som är

hänförlig till skulden.

4. Vid tillämpningen av

bestämmelserna om återkallelse

av en F-skattsedel i 4 kap. 13 § 5

skall hänsyn tas också till brister i

redovisning eller betalning av

skatt eller avgift som uppbärs

enligt uppbördslagen, lagen

(1984:668) om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare

eller enligt mervärdesskattelagen

(1994:200).

En skattskyldig som för tidigare

år eller redovisningsperioder står i

skuld för skatt eller avgift som

uppbärs enligt uppbördslagen,

lagen om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare

eller mervärdesskattelagen har vid

återbetalning enligt 18 kap. 1 4

§§ i den nya lagen rätt att få

tillbaka bara vad som överstiger

skulden samt ränta och avgift som

är hänförlig till skulden.

5. Vid utgången av oktober 1997 upphör följande lagar att gälla:

a) uppbördslagen, som dock, om inte annat följer av 7 eller 8,

fortfarande skall tillämpas i fråga om preliminär skatt för tid före den 1

januari 1998 samt slutlig, kvarstående och tillkommande skatt avseende

1998 eller tidigare års taxeringar samt avgift eller ränta på sådan skatt,

och

b) lagen om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, som dock, om

inte annat följer av 8, fortfarande skall tillämpas i fråga om

arbetsgivaravgifter för utgiftsåret 1997 och tidigare år samt avgift eller

ränta på dessa.

Detsamma gäller Riksskatte-

verkets föreskrift (RSFS 1982:4)

om länsstyrelses inventering hos

kronofogdemyndighet.

8. Vid tillämpning av

bestämmelserna om begränsning

av rätten till återbetalning i 68 §

5 mom. uppbördslagen och 25 §

lagen om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare

skall hänsyn tas också till

skyldighet att betala skatt enligt

den nya lagen.

8. Bestämmelserna om

beslutande myndighet i 2 kap. 1

3 §§ i den nya lagen tillämpas

från och med den 1 januari 1998

även i fråga om beslut avseende

arbetsgivare enligt uppbörds-

lagen och lagen om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare.

Vid tillämpningen av bestäm-

melserna om begränsning av

rätten till återbetalning i 68 § 5

mom. uppbördslagen och 25 §

lagen om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare

skall hänsyn tas också till

skyldighet att betala skatt enligt

den nya lagen.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

9.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:1072) om

förmånsberättigade skattefordringar m.m.

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1971:1072) om

förmånsberättigade skattefordringar m.m. att ikraftträdande- och

övergångsbestämmelserna till lagen (1997:517) om ändring i nämnda lag

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Denna lag träder i kraft den 1

november 1997. Äldre föreskrifter

gäller fortfarande i fråga om

avgiftstillägg för utgiftsåret 1997

och tidigare år.

Denna lag träder i kraft den 1

november 1997. Äldre föreskrifter

gäller fortfarande i fråga om

fordringar på slutlig skatt enligt

uppbördslagen (1953:272) och

avgift som uppbärs enligt lagen

(1984:668) om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare

samt för avgiftstillägg för

utgiftsåret 1997 och tidigare år.

________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

9.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:1092)

med reglemente för Allmänna pensionsfonden

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1983:1092) med reglemente för

Allmänna pensionsfonden1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 § 2

Riksförsäkringsverket skall varje år överföra

1. till första fondstyrelsens förvaltning tilläggspensionsavgifter som

erläggs av staten, kommuner och därmed jämförliga samfälligheter samt

av bolag, föreningar och stiftelser, i vilka staten, kommuner eller därmed

jämförliga samfälligheter har ett bestämmande inflytande,

2. till andra fondstyrelsens

förvaltning

tilläggspensionsavgifter som er-

läggs av andra arbetsgivare än

som har nämnts under 1, såvitt de

avser månad med ett

avgiftsunderlag som överstiger 20

gånger det basbelopp som gäller

enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring samt

2. till andra fondstyrelsens

förvaltning

tilläggspensionsavgifter som er-

läggs av andra arbetsgivare än

som har nämnts under 1, såvitt de

avser ett avgiftsunderlag som per

år överstiger 240 gånger det

basbelopp som gäller enligt lagen

(1962:381) om allmän försäkring

samt

3. till tredje fondstyrelsens förvaltning övriga tilläggspensionsavgifter,

4. till första tredje fond-

styrelsernas förvaltning pen-

sionsavgifter enligt lagen

(1994:1744) om allmänna egen-

avgifter och enligt lagen om

sjömansskatt (1958:295) för-

delade på respektive fondstyrelse

med en andel som motsvarar den

andel av tilläggs-

pensionsavgifterna som förs till

var och en av fondstyrelserna.

4. till första tredje fond-

styrelsernas förvaltning pen-

sionsavgifter enligt lagen

(1994:1744) om allmänna egen-

avgifter fördelade på respektive

fondstyrelse med en andel som

motsvarar den andel av tilläggs-

pensionsavgifterna som förs till

var och en av fondstyrelserna.

Vad som sägs i första stycket 1-4 gäller med den begränsning som

följer av bestämmelserna i 26 § om fjärde och femte fondstyrelsernas rätt

att rekvirera medel hos Riksförsäkringsverket.

Till varje fondstyrelses förvaltning skall också hänföras avkastningen

av de medel som styrelsen förvaltar.

_________________

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2. Äldre föreskrifter i 2 § första stycket 2 gäller fortfarande för avgifter

som belöper på tid före ikraftträdandet.

3. Äldre föreskrifter i 2 § första stycket 4 gäller fortfarande i fråga om

penningmedel som förts till Allmänna pensionsfonden enligt 3 § lagen

(1958:295) om sjömansskatt.

9.4 Förslag till lag om ändring i taxeringslagen

(1990:324)

Härigenom föreskrivs i fråga om taxeringslagen (1990:324) att punkt 3

av övergångsbestämmelserna till lagen (1997:494) om ändring i nämnda

lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3. De nya föreskrifterna i 2 kap.

2 § tillämpas från och med den 1

januari 1998.

3. De nya föreskrifterna i 2 kap.

2 § tillämpas från och med den 1

januari 1998. Äldre föreskrifter

skall dock tillämpas i fråga om

1998 och tidigare års taxeringar.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

9.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:892) om

ackord rörande statliga fordringar m.m.

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:892) om ackord rörande

statliga fordringar m.m.

dels att 2 - 5 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 6 och 7 §§, och

närmast före 1 § en ny rubrik med lydelsen Inledande bestämmelse

samt närmast före 2, 4 och 6 §§ nya rubriker av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Ackord

2 §

Beslut om att anta förslag om

ackord eller godta förslag om

frivillig skuldsanering fattas av

skattemyndigheten i det län där

gäldenärens hemortskommun är

belägen. Om gäldenären saknar

hemortskommun i landet fattas

beslutet av Skattemyndigheten i

Stockholms län.

Beslut om att anta förslag om

ackord fattas av den skatte-

myndighet som är behörig enligt 2

kap. 1-3 och 5 §§ skatte-

betalningslagen (1997:483).

Den skattemyndighet som anges

i första stycket får uppdra åt en

kronofogdemyndighet att fatta

beslut om att anta förslag om

ackord.

3 §

Förslag om ackord får antas om

det kan anses fördelaktigt för det

allmänna.

Förslag om ackord får antas om

det kan anses fördelaktigt för det

allmänna och om annan åtgärd

inte behövs från allmän synpunkt.

Ackordsförslag som inte framställts i konkurs eller enligt lagen

(1996:764) om företagsrekonstruktion får antas endast om övriga

borgenärer som ackordet angår godkänner det.

Förslag om frivillig skuld-

sanering får godtas om

förutsättningarna för skuld-

sanering enligt skuldsanerings-

lagen (1994:334) är uppfyllda.

Skuldsanering

4 §

I ett ärende om ackord skall

kronofogdemyndigheten beredas

tillfälle att yttra sig, om det inte

kan anses obehövligt.

Beslut om nedsättning av

fordran och beslut om att godta

förslag om frivillig skuldsanering

fattas av kronofogdemyndigheten i

den region där gäldenärens

hemortskommun är belägen. Om

gäldenären saknar hemorts-

kommun i landet fattas beslutet av

Kronofogdemyndigheten i

Stockholm.

5 §

Beslut enligt denna lag får inte

överklagas.

Beslut om nedsättning av

fordran får fattas och förslag om

frivillig skuldsanering får godtas

om förutsättningarna för

skuldsanering enligt skuld-

saneringslagen (1994:334) är

uppfyllda. Beslut om nedsättning

av fordran får dock fattas endast

om de övriga borgenärer som

skuldsaneringen angår gör

motsvarande eftergift.

Övriga bestämmelser

6 §

De föreskrifter som behövs för

tillämpningen av denna lag

meddelas av regeringen eller den

myndighet som regeringen

bestämmer.

7 §

Beslut enligt denna lag får inte

överklagas.

_______________

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om ackordsförslag

som har framställts och ansökan om frivillig skuldsanering som har gjorts

före ikraftträdandet.

9.6 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen

(1994:200)

Härigenom föreskrivs att 11 kap. 5 § mervärdesskattelagen (1994:200)

och punkt 2 av övergångsbestämmelserna till lagen (1997:502) om

ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11 kap.

5 §1

En faktura eller jämförlig handling skall i de fall som anges i 2 § 1

eller 2 och 2 a § innehålla uppgift om

1. ersättningen,

2. skattens belopp för varje skattesats,

3. utställarens och mottagarens namn och adress eller någon annan

uppgift genom vilken de kan identifieras,

4. transaktionens art,

5. platsen för varans mottagande,

6. den skattskyldiges

registreringsnummer eller, då den

skattskyldige inte är registrerad,

hans person- eller

organisationsnummer om det

finns ett sådant och annars en

likvärdig uppgift, och

6. den skattskyldiges

registreringsnummer till mer-

värdesskatt eller, då den

skattskyldige inte är registrerad,

hans person- eller organisations-

nummer om det finns ett sådant

och annars en likvärdig uppgift,

och

7. övrigt som kan ha betydelse för bedömningen av skattskyldigheten

och mottagarens avdragsrätt eller rätt till återbetalning.

En faktura eller jämförlig handling som utfärdas enligt 2 § 3 skall

innehålla uppgift om den utgående skatt som säljaren har redovisat eller

skall redovisa för gjorda skattepliktiga uttag av tjänster på fastigheten.

Handlingen skall dessutom innehålla de uppgifter som anges i första

stycket 3, 4, 6 och 7.

Bestämmelserna i första stycket 3-5 får frångås då fråga är om en

faktura eller jämförlig handling som upptar endast ett mindre belopp.

______________ ______________

2. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om redo-

visningsperioder som gått till ända

senast vid utgången av 1997.

Detsamma gäller för

redovisningsperiod som på grund

av bestämmelserna i 14 kap. 8 §

tredje stycket slutar under januari

1998.

2. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om redo-

visningsperioder som gått till ända

senast vid utgången av 1997 och

för periodiska sammanställningar

som avser tid före utgången av

1997. Detsamma gäller för redo-

visningsperiod som på grund av

bestämmelserna i 14 kap. 8 §

tredje stycket slutar under januari

1998.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

9.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:356) om

ändring i lagen (1996:1331) om ändring i

kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs att punkt 4 av anvisningarna till 49 §

kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse enligt lagen (1997:356)

om ändring i lagen (1996:1331) om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Anvisningar

till 49 §

4. Riksskatteverket skall årligen

lämna besked beträffande de

fartyg ombord på vilka de

anställda skall få sjöinkomst-

avdrag enligt 49 § och

skattereduktion enligt 2 § 4 mom.

andra - fjärde styckena

uppbördslagen (1953:272) samt

beträffande vilket fartområde som

fartyget går i (klassificering).

Därvid skall ett fartyg anses gå i

fjärrfart, om det huvudsakligen

går i sådan fart. Riksskatteverkets

beslut får inte överklagas.

4. Riksskatteverket skall årligen

lämna besked beträffande de

fartyg ombord på vilka de

anställda skall få sjöinkomst-

avdrag enligt 49 § och

skattereduktion enligt 11 kap. 11

§ andra och tredje styckena

skattebetalningslagen (1997:483)

samt beträffande vilket fartområde

som fartyget går i (klassificering).

Därvid skall ett fartyg anses gå i

fjärrfart, om det huvudsakligen

går i sådan fart. Riksskatteverkets

beslut får inte överklagas.

En redare skall före den 1 oktober varje år till Riksskatteverket lämna

uppgift för nästkommande år om sådana svenska handelsfartyg som avses

i punkt 1 anvisningarna rörande

1) storleken av fartyg som redaren skall använda i sin

näringsverksamhet,

2) den fart som fartygen är avsedda att användas i, och

3) entreprenör som redaren anlitar för sin verksamhet ombord samt

4) övriga förhållanden som kan vara av betydelse för Riksskatteverket

vid handläggning av ärenden om klassificering.

Inträffar ändring i förhållande om vilken uppgift lämnats, är redaren

skyldig att snarast anmäla detta till Riksskatteverket.

9.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:524) om

ändring i lagen (1996:1344) om ändring i

skatteregisterlagen (1980:343)

Härigenom föreskrivs att 7 § skatteregisterlagen (1980:343)1 i

paragrafens lydelse enligt lagen (1997:524) om ändring i lagen

(1996:1344) om ändring i skatteregisterlagen (1980:343) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7 §

För fysisk och juridisk person får, utöver de uppgifter som anges i 5

och 6 §§, det centrala skatteregistret innehålla följande uppgifter.

1. Sådana uppgifter om

ägarförhållandena i fåmans-

företag, företag som enligt 3 § 12

a mom. tredje stycket lagen

(1947:576) om statlig

inkomstskatt skall behandlas som

fåmansföretag, fåmansägt

handelsbolag och dotterföretag

som avses i 2 kap. 16 § lagen

(1990:325) om självdeklaration

och kontrolluppgifter samt uppgift

om företagsledare i dessa företag.

1. Sådana uppgifter om

ägarförhållandena i fåmans-

företag, företag som enligt 3 § 12

a mom. tredje stycket lagen

(1947:576) om statlig

inkomstskatt skall behandlas som

fåmansföretag, fåmansägt

handelsbolag och dotterföretag

som avses i 2 kap. 16 § lagen

(1990:325) om självdeklaration

och kontrolluppgifter, uppgift om

företagsledare i dessa företag samt

uppgift om delägare i enkelt bolag

och partrederi.

2. Uppgifter angående avslutad revision, verkställt besök eller annat

sammanträffande enligt 3 kap. 7 § taxeringslagen (1990:324) eller 14

kap. 6 § skattebetalningslagen (1997:483). För varje sådan åtgärd får

anges tid, art, beskattningsperiod, skatteslag, myndighets beslut om

beloppsmässiga ändringar av skatt eller underlag för skatt med anledning

av åtgärden samt uppgift huruvida bokföringsskyldighet har fullgjorts.

3. Uppgift om registrering av

skyldighet att betala skatt, uppgift

om innehav av skattsedel på

preliminär skatt, uppgifter om

beslut om återkallelse av F-

skattsedel med angivande av

skälen för beslutet, uppgifter som

behövs för att bestämma skatt

enligt skattebetalningslagen

(1997:483), lagen (1991:586) om

särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta, lagen

(1990:912) om nedsättning av

socialavgifter, mervärdesskatte-

lagen och lagen (1951:763) om

beräkning av statlig inkomstskatt

på ackumulerad inkomst samt

uppgifter om redovisning,

inbetalning och återbetalning av

sådana skatter eller avgifter.

3. Uppgift om registrering av

skyldighet att betala skatt, uppgift

om innehav av skattsedel på

preliminär skatt, uppgifter om

beslut om återkallelse av F-

skattsedel med angivande av

skälen för beslutet, uppgifter som

behövs för att bestämma skatt

enligt skattebetalningslagen, lagen

(1991:586) om särskild

inkomstskatt för utomlands

bosatta, lagen (1990:912) om

nedsättning av socialavgifter,

mervärdesskattelagen och lagen

(1951:763) om beräkning av

statlig inkomstskatt på

ackumulerad inkomst samt

uppgifter om redovisning,

inbetalning och återbetalning av

sådana skatter eller avgifter.

4. Uppgift om maskinellt framställt förslag till beslut om beskattning.

5. Uppgift om ansökan om anstånd med att lämna deklaration, uppgift

om beslut om anstånd med att lämna deklaration och med att betala skatt,

dock ej skälen för ansökningarna eller besluten, samt uppgift om att laga

förfall föreligger för underlåtenhet att fullgöra deklarationsskyldighet.

6. Administrativa och tekniska uppgifter som behövs för beskatt-

ningen.

7. Uppgifter som skall lämnas i förenklad självdeklaration, särskild

självdeklaration enligt 2 kap. 10 § första stycket punkterna 2 4 och andra

stycket lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter samt uppgifter

som skall lämnas enligt 2 kap. 25 § lagen om självdeklaration och

kontrolluppgifter.

8. Uppgift om beslut om beskattning, dock ej skälen för beslutet och

uppgift om utmätning enligt 18 kap. 9 § skattebetalningslagen.

9. Uppgift om att fordran mot personen registrerats hos krono-

fogdemyndighet, uppgift om indrivningsresultat, uppgift om att en person

ålagts betalningsskyldighet i egenskap av bolagsman eller företrädare för

en juridisk person, uppgift om beslut om skuldsanering, ackord,

likvidation eller konkurs samt uppgift om betalningsinställelse.

10. Uppgift om antal anställda och de anställdas personnummer.

11. Uppgift om telefonnummer, särskild adress för skattsedels-

försändelse samt namn, adress och telefonnummer för ombud.

12. Uppgift från kontrolluppgift som enligt 3 kap. lagen om

självdeklaration och kontrolluppgifter skall lämnas utan föreläggande

samt från sådan särskild uppgift som avses i 3 § lagen (1959:551) om

beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om

allmän försäkring.

13. Uppgift om beteckning, köpeskilling, basvärde, delvärde,

taxeringsvärde, omräknat delvärde, beskattningsnatur, typ av fång och

tidpunkt för fånget för fastighet som ägs eller innehas av personen,

andelens storlek om fastigheten har flera ägare och övriga uppgifter som

behövs för beräkning av statlig fastighetsskatt samt uppgift som behövs

för värdering av bostad på fastighet.

14. Uppgift om tid och art för planerad eller pågående revision samt

beskattningsperiod och skatteslag som denna avser samt uppgift om tid

för planerat besök eller annat sammanträffande enligt 3 kap. 7 §

taxeringslagen eller 14 kap. 6 § skattebetalningslagen.

15. Uppgift om postgiro- och bankgironummer, om personen är

näringsidkare samt, om fullmakt lämnats för bank- eller postgiro att ta

emot skatteåterbetalning på ett konto, datum för fullmakten samt kontots

nummer och typ.

16. Uppgift om antal dagar för vilka den skattskyldige uppburit

sjöinkomst enligt punkt 1 av anvisningarna till 49 § kommunal-

skattelagen (1928:370).

17. Uppgift om omsättning i näringsverksamhet.

18. Uppgifter angående resultat av bruttovinstberäkning, annan

beräkning av relationstal eller liknande, skönsmässig beräkning och

belopp som under beskattningsåret stått till förfogande för

levnadskostnader.

19. Uppgift från centrala bilregistret om innehav av fordon samt om

fordonets registreringsnummer, märke, typ och årsmodell samt tillstånd

enligt yrkestrafiklagen (1988:263) och lagen (1979:561) om biluthyrning.

20. Uppgift för beräkning av skattereduktion för fackföreningsavgift,

uppgifter enligt 6 § första och andra styckena lagen (1993:672) om

skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus, uppgifter

enligt 7 § lagen (1995:1623) om skattereduktion för

riskkapitalinvesteringar, uppgifter enligt 6 § första och andra styckena

lagen (1996:725) om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på

bostadshus för bestämmande av skattereduktion enligt nämnda lagar samt

uppgift om beslut om sådan skattereduktion, uppgifter för bestämmande

av skattereduktion enligt lagen (1996:1231) om skattereduktion för

fastighetsskatt i vissa fall vid 1997 2001 års taxeringar samt uppgift om

beslut om sådan skattereduktion.

21. Uppgift om bosättningsland och tidpunkt för byte av

bosättningsland.

22. Uppgifter om antal årsanställda i en koncern i fall som avses i 2

kap. 16 § sista stycket lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter,

totalt respektive i Sverige, koncernomsättning och

koncernbalansomslutning för koncernmoderföretag.

23. Uppgift om beteckning på ersättningsbostad som avses i 11 § lagen

(1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad, uppskovsavdragets

storlek, belopp som enligt 10 § nämnda lag skall reducera

omkostnadsbeloppet samt, om ersättningsbostaden utgörs av bostad som

avses i 11 § andra meningen nämnda lag, föreningens eller bolagets

organisationsnummer och namn.

24. Uppgift som skall lämnas enligt 10 kap. 17 § första stycket 5 och

andra stycket samt 33 § skattebetalningslagen.

25. Uppgifter från aktiebolagsregistret om styrelseledamöter,

verkställande direktör, firmatecknare och revisor, om att styrelsen inte är

fulltalig eller att årsredovisning inte har lämnats i tid, om

företagsrekonstruktion och fusion samt uppgifter från handels- och

föreningsregistret om firmatecknare, revisor och företagsrekonstruktion.

26. Uppgifter från Alkoholinspektionen om tillstånd enligt

alkohollagen (1994:1738) och om omsättning enligt restaurangrapport.

27. Uppgifter från länsarbetsnämnder om beslut om arbetsmarknads-

politiska åtgärder samt utbetalt belopp och datum för utbetalningen.

28. Uppgifter från Generaltullstyrelsen om debiterad mervärdesskatt

vid import, exportvärden, antal import- och exporttillfällen samt de

tidsperioder som uppgifterna avser.

29. Uppgifter från Riksförsäkringsverket om försäkring mot kostnader

för sjuklön såvitt avser arbetsgivarens organisations- eller

personnummer, beräknad lönesumma, datum då försäkringen börjat

gälla och datum för förändring av lönesumma samt om

sjukpenninggrundande inkomst av annat förvärvsarbete såvitt avser

den försäkrades personnummer och datum för inkomstanmälan.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 16 oktober 1997

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Freivalds,

Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1997/98:33 Utfärdande av F-

skattsedel, m.m.

1 Lagen omtryckt 1991:1857.

2 Senaste lydelse 1994:1749.

1 Senaste lydelse 1997:502.

1 Lagen omtryckt 1983:143.

1 Senaste lydelse 1996:253.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1996:1213.

3 Senaste lydelse 1974:784.

4 Senaste lydelse 1988:881.

5 Senaste lydelse 1981:692.

1 Senaste lydelse 1988:884.

1 Lagen omtryckt 1993:357.

2 Senaste lydelse 1996:1064.

3 Senaste lydelse 1988:882.

1 Senaste lydelse 1981:695.

2 Senaste lydelse 1994:742.

1 Senaste lydelse 1997:492.

1 Senaste lydelse 1997:505.

1 Lagen omtryckt 1991:1857.

2 Senaste lydelse 1994:1749.

 Senaste lydelse 1994:345.

 Senaste lydelse 1996:779.

1 Senaste lydelse 1997:502.

1 Lagen omtryckt 1983:143.

Prop. 1997/98:33

76

1