Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram tre olika förslag.

Det första förslaget gäller en ändring i

utsökningsbalken. Här föreslås en höjning av de

belopp som skall förbehållas en gäldenär som är

föremål för införsel. Syftet är att anpassa

förbehållsbeloppen till socialstyrelsens vägledande

normer för socialbidrag.

Det andra förslaget gäller en ändring i

rättshjälpslagen. Det föreslås att allmän rättshjälp

skall omfatta ansökningsavgiften i mål om

betalningsföreläggande och handräckning hos

kronofogdemyndigheten.

Slutligen föreslås att några äldre författningar,

som rör bl.a. verksamheten hos länsstyrelserna och

som numera saknar betydelse, skall upphävas.

Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1

januari 1992.

Propositionens lagförslag

1 Förslag till

Lag om ändring i utsökningsbalken

 Härigenom föreskrivs att 15 kap. 6 a §

utsökningsbalken skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 15 kap.

6 a §1

Lön får tas i anspråk för införsel endast i den

mån lönen överstiger vad gäldenären behöver för

eget underhåll och familjens behov

(förbehållsbeloppet) samt till fullgörande av

betalningsskyldighet till annan som vid införsel har

lika rätt som sökanden eller bättre rätt än denne.

Förbehållsbeloppet Förbehållsbeloppet

bestäms med ledning av ett bestäms med ledning av ett

normalbelopp, som utgör normalbelopp, som för

för ensamstående kalenderår utgör för

skattskyldig 22 900 kronor, ensamstående 37 400 kronor,

för sammanlevande makar 39 för sammanlevande makar och

700 kronor och för varje därmed jämställda 62

barn 14 600 kronor 000 kronor och för varje

multiplicerade med det tal barn 21 300 kronor

(jämförelsetal) som multiplicerade med det tal

anger förhållandet (jämförelsetal) som

mellan det allmänna anger förhållandet

prisläget i oktober mellan det allmänna

månad föregående prisläget i oktober

år och prisläget i månad föregående

oktober 1985. Normalbeloppen år och prisläget i

skall avrundas uppåt till oktober 1990. Normalbeloppen

helt hundratal kronor. skall anses innefatta alla

Normalbeloppen skall anses vanliga levnadskostnader utom

innefatta alla vanliga bostadskostnad, som

levnadskostnader utom beräknas särskilt och

bostadskostnad, som läggs till normalbeloppen.

beräknas särskilt och

läggs till normalbeloppen.

 Normalbelopp som avses i

andra stycket

fastställs av myndighet som regeringen bestämmer.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

1 Senaste lydelse 1990:669.

2 Förslag till

Lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429)

 Härigenom föreskrivs att 9 § rättshjälpslagen

(1972:429)1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 9 §2

Vid allmän rättshjälp betalar staten

kostnaderna i den rättsliga angelägenhet som

rättshjälpen avser.

Såsom kostnad för rättshjälpen anses den

rättssökandes kostnad för

1. biträde som varit behövligt för

tillvaratagande av den rättssökandes rätt,

2. bevisning vid allmän domstol,

bostadsdomstolen, marknadsdomstolen eller

arbetsdomstolen samt nödvändig utredning i

angelägenhet, som kan komma under sådan

domstols prövning eller som skall prövas av

skiljemän,

3. utredning i angelägenhet som skall prövas av

förvaltningsdomstol eller förvaltningsmyndighet

om utredningen är skäligen påkallad för

tillvaratagande av den rättssökandes rätt och ej kan

erhållas genom myndigheten,

4. resa och uppehälle för den rättssökande eller

hans ställföreträdare och för vårdare eller annan,

som måste anlitas i samband med inställelse inför

domstol eller annan myndighet, om personlig

inställelse ålagts, eller i samband med inställelse för

sådan blodundersökning eller annan undersökning

rörande ärftliga egenskaper som avses i lagen

(1958:642) om blodundersökning m.m. vid

utredning av faderskap eller läkarundersökning

enligt 21 kap. 11 § föräldrabalken,

5. ansökningsavgift enligt 5. ansökningsavgift enligt

förordningen (1987:452) om förordningen (1987:452) om

avgifter vid de allmänna avgifter vid de allmänna

domstolarna samt särskild domstolarna,

avgift som skall betalas ansökningsavgift i mål

enligt förordningen enligt lagen (1990:746) om

(1981:1185) om betalningsföreläggande

utsökningsavgifter, och handräckning samt

 särskild avgift i

 utsökningsmål,

6. vad som av allmänna medel utgått i

ersättning enligt 4 eller 5 § lagen (1958:642) om

blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap

eller enligt föreskrift i rättegångsbalken eller 3 §

första stycket nämnda lag för bevisning som rätten

självmant föranstaltat om,

7. bodelningsförrättare som har förordnats av

domstol att verkställa bodelning med anledning av

äktenskapsskillnad eller att verkställa sådan

bodelning mellan sambor som förrättas av annan

anledning än att den ena sambon har avlidit,

8. medling enligt 42 kap. 17 § rättegångsbalken.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

1 Lagen omtryckt 1983:487.

2 Senaste lydelse 1988:213.

3 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1991:516) om ändring i

rättshjälpslagen (1972:429)

 Härigenom föreskrivs att 9 a §

rättshjälpslagen (1972:429)1 i paragrafens

lydelse enligt lagen (1991:516) om ändring i

nämnda lag skall ha följande lydelse

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 9 a §

Den som har beviljats allmän rättshjälp är i

målet eller ärendet befriad från expeditionsavgifter

enligt förordningen (1987:452) om avgifter vid de

allmänna domstolarna och för avgifter enligt

expeditionskungörelsens (1964:618) avgiftslista,

avdelning I samt avdelning II under rubriken

Utsökning m.m.

Avgiftsfriheten gäller endast i den mån den

begärda handlingen är erforderlig för den

rättssökande. Avgiftsfriheten gäller inte i fråga om

handling som utfärdas endast på särskild begäran,

om inte handlingen begärs innan avgörandet i

huvudsaken har vunnit laga kraft.

Den som beviljats allmän Den som beviljats allmän

rättshjälp i rättshjälp i

angelägenhet som lett till angelägenhet som lett till

verkställbart avgörande, verkställbart avgörande,

ansvarar inte för ansvarar inte för

grundavgift och grundavgift och

försäljningsavgift försäljningsavgift i

enligt förordningen utsökningsmål. Detsamma

(1981:1185) om gäller den som har

utsökningsavgifter. beviljats allmän

Detsamma gäller den som har rättshjälp i ett mål

beviljats allmän om verkställighet.

rättshjälp i ett mål

om verkställighet.

 Kostnader för kungörelse i mål eller ärende vid

allmän domstol, bostadsdomstolen eller

arbetsdomstolen skall, såvitt de belastar den som

beviljats allmän rättshjälp, utgå av allmänna

medel.

1 Lagen omtryckt 1988:487.

4 Förslag till

Lag om upphävande av fyra författningar som

rör bl.a. verksamheten hos länsstyrelserna

Härigenom föreskrivs att följande författningar

skall upphöra att gälla vid utgången av år 1991,

nämligen

1. kungörelsen (1821:1205) angående vad

genom konvention mellan Kungl. Maj:t samt Hans

Maj:t kejsaren av Ryssland blivit överenskommet

angående brottmålens behandling å ömse sidor om

riksgränsen,

2. förordningen (1828:79 s. 1553) angående

upphörande av styrelseverkens domsrätt i vissa

mål,

3. lagen (1964:651) om överflyttande på

länsstyrelse av vissa magistrat,

kommunalborgmästare m.fl. åvilande uppgifter,

4. lagen (1970:390) med vissa bestämmelser i

anledning av statens övertagande av

lokalhållningen för de allmänna underrätterna.

Justitiedepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 17 oktober 1991

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande,

och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändring i utsökningsbalken,

m.m.

1 Inledning

Riksskatteverket (RSV) gör för närvarande på

regeringens uppdrag en översyn av

utsökningsbalken (UB). Ett av områdena för

översynen är löneexekution. Här överväger RSV

långtgående ändringsförslag. Utredningsarbetet

kan emellertid inte vara avslutat förrän under nästa

år.

RSV har emellertid föreslagit att de belopp som

skall förbehållas gäldenärer som är föremål för

införsel i lön skall höjas redan nu. RSVs förslag har

remissbehandlats. Remissvar har avgivits till

justitiedepartementet av justitiekanslern,

socialstyrelsen, riksförsäkringsverket,

konsumentverket, skattemyndigheterna i

Malmöhus län och Göteborgs och Bohus län,

kronofogdemyndigheterna i Södermanlands län,

Kronobergs län, Kristianstads län och Göteborgs

och Bohus län, Svenska kommunförbundet,

Sveriges advokatsamfund, Svenska

Bankföreningen och Svenska Inkassoföreningen.

En sammanställning av remissvaren har gjorts

inom justitiedepartementet och finns tillgänglig i

lagstiftningsärendet (dnr 91--1871).

Till protokollet i detta ärende bör fogas RSVs

förslag som bilaga 1.

Den 1 januari 1992 träder en nyordning i kraft

på den s.k. summariska processens område.

Sålunda kommer mål om betalningsföreläggande

och handräckning att handläggas vid

kronofogdemyndigheterna - i stället för som nu vid

tingsrätterna - i ett reformerat förfarande. Förutom

den följdlagstiftning till denna nya processordning,

som riksdagen redan har beslutat om, har nu

observerats ett behov av en ändring i

rättshjälpslagen för att åstadkomma att

ansökningsavgiften i den nya summariska

processen skall ingå i kostnaderna för rättshjälpen

i de fall sökanden har beviljats allmän rättshjälp.

Under det arbete med regelförenkling som

bedrivs inom regeringskansliet uppmärksammas

bl.a. författningar som inte längre har någon

betydelse, s.k. obsoleta författningar. Så har nu

skett med ett antal författningar som rör bl.a.

verksamheten vid länsstyrelserna.

I detta ärende avser jag att ta upp förslag till

lagändringar inom de tre områden jag nu har

nämnt.

2 De enskilda förslagen

2.1 Höjning av förbehållsbeloppen vid införsel

Mitt förslag: De belopp som skall

förbehållas en gäldenär vid införsel i lön höjs och

anpassas till socialstyrelsens vägledande normer för

socialbidrag.

RSVs förslag: Överensstämmer med mitt

förslag.

Remissinstanserna: Förslaget har

tillstyrkts eller lämnats utan erinran. En

remissinstans, riksförsäkringsverket, har påpekat

att förslaget inte innehåller någon analys av de

ekonomiska konsekvenserna för staten och de

enskilda borgenärerna.

Skälen för mitt förslag:

Bakgrund

UB trädde i kraft den 1 januari 1982. I ett

regeringsbeslut den 14 april 1988 gavs RSV i

uppdrag att göra en översyn av UB. Två

delrapporter har hittills avgetts (RSV Rapport

1990:5 och RSV Rapport 1991:1). Enligt uppdraget

skall RSV bl.a. överväga förändringar i reglerna

om löneexekution.

Reglerna om bestämmande av förbehållsbelopp

vid införsel är en viktig del av översynen. Arbetet

med reglerna om löneexekution kommer inte att

vara avslutat förrän under nästa år. RSV har

emellertid bedömt det angeläget att

förbehållsbeloppen höjs redan den 1 januari 1992

och har därför redan nu lämnat ett förslag till

ändring i det aktuella lagrummet, 15 kap. 6 a § UB.

Bakgrunden till förslaget är att de nuvarande

förbehållsbeloppen är lägre än de belopp som

socialstyrelsen angivit som vägledande

socialbidragsnorm. Effekten av detta är att en

gäldenär som är föremål för införsel kan bli

berättigad till socialbidrag.

Nuvarande ordning

Införsel i lön eller liknande ersättning får äga

rum främst för underhållsbidrag och skatter. Enligt

15 kap. 6 a § UB får lön tas i anspråk för införsel

endast i den mån lönen överstiger vad gäldenären

behöver för eget underhåll och familjens behov.

Detta kallas gäldenärens förbehållsbelopp.

Förbehållsbeloppet bestäms med ledning av vissa i

kronor per år i lagregeln angivna normalbelopp för

ensamstående, makar resp. barn. Detta

normalbelopp skall multipliceras med ett

jämförelsetal som anger förhållandet mellan det

allmänna prisläget (konsumentprisindex) i oktober

månad föregående år och prisläget i oktober 1985.

Normalbeloppen skall avrundas uppåt till helt

hundratal kronor. Normalbeloppen skall anses

omfatta alla vanliga levnadskostnader.

Bostadskostnaden beräknas särskilt och läggs till

normalbeloppen. RSV fastställer med dessa

utgångspunkter månatliga normalbelopp. För år

1991 gäller följande normalbelopp: 2 703 kr. för

ensamstående, 4 677 kr. för sammanlevande makar

och 1 725 kr. för varje barn.

Den föreslagna ordningen

Statsmakternas avsikt har varit att nivån för

beräkning av normalbelopp vid införsel skall vara

anpassad till allmänt tillämpade normer för

socialbidrag (se t.ex. prop. 1975/76:91, s. 34 f.).

Socialbidragsnormen varierar mellan kommunerna

och normalbeloppen vid införsel kommer i många

fall inte upp till den tillämpade

socialbidragsnormen.

Socialstyrelsen har gett allmänna råd om

vägledande socialbidragsnorm. Följande

månadsbelopp har rekommenderats för år 1991:

3 114 kr. för ensamstående, 5 160 kr. för

sammanboende, 1 504 kr. för barn 0--3 år, 1 770 kr.

för barn 4--10 år och 2 038 kr. för barn 11--20 år. I

beloppen ingår inte bostadskostnad.

Riksdagen har nyligen tagit socialstyrelsens

normbelopp som utgångspunkt för bestämmande

av pensionärers rätt till kommunalt bostadstillägg i

syfte att därigenom garantera pensionärerna en

skälig levnadsnivå (1990/91:SfU19, s. 7).

En jämförelse mellan de av socialstyrelsen givna

normbeloppen för socialbidrag och gällande

förbehållsbelopp vid införsel för år 1991 visar att de

sistnämnda beloppen är så låga att gäldenären

riskerar att hamna under den nivå som i

socialbidragssammanhang definieras som skälig

levnadsnivå. En sådan ordning är inte rimlig och

måste därför ändras. Ett beslut om införsel bör inte

kunna leda till att gäldenären hänvisas till att söka

socialhjälp. En höjning av förbehållsbeloppen så

att dessa överensstämmer med vägledande normer

för socialbidrag är även i enlighet med de

intentioner som förelåg när statsmakterna angav

nivån för beräkning av normalbelopp vid införsel.

RSV har föreslagit att de nya normalbeloppen

vid införsel i görligaste mån skall knyta an till

socialstyrelsens rekommenderade belopp. Jag

ansluter mig till det förslaget. Lagtekniskt har RSV

i sitt förslag utformat regeln i nära anslutning till

den regel som gäller i dag. Därvid har beloppen

enligt 1991 års socialbidragsnorm räknats om till

årsbelopp och avrundats. Normalbeloppet för barn

har därvid inte differentierats utan anpassats till

socialstyrelsens norm för barn i åldern 4--10 år.

Skälet till detta är att kronofogdemyndigheterna på

den korta tid som står till buds inte kan erhålla det

datorstöd som fordras för ett differentierat

normalbelopp. RSV har vidare föreslagit att

avrundningsregeln till jämnt hundratal kronor tas

bort. Regeln saknar praktisk betydelse eftersom

årsbeloppet inte används som normalbelopp utan

omräknas till månadsbelopp. Jag godtar RSVs

förslag till utformning av regeln.

Såsom RSV påpekat innebär den föreslagna

ordningen inte nödvändigtvis en permanent

lösning. I det fortsatta arbetet kommer man

nämligen att överväga att slå ihop införsel i lön och

löneutmätning till ett enhetligt löneexekutivt

institut och det är givet att detta får återverkningar

på hur normalbelopp m.m. bör fastställas. Jag

bedömer dock de nu föreslagna åtgärderna som så

angelägna att de bör genomföras så snart som

möjligt och utan att man avvaktar resultatet av den

fortsatta översynen.

Någon beräkning av vilka kostnader förslaget

kan leda till för staten och enskilda borgenärer har,

som en av remissinstanserna påpekat, inte gjorts.

En sådan beräkning kan enligt min bedömning inte

göras med någon större exakthet. Höjda

förbehållsbelopp innebär att indrivningen av

fordringarna kan ta längre tid och kan leda till visst

bortfall genom att fordringarna preskriberas.

Denna kostnad kompenseras dock mer än väl av att

det disponibla utrymmet för införsel har ökat

väsentligt på grund av den nyligen genomförda

sänkningen av inkomstskatten.

2.2 Allmän rättshjälp skall omfatta

ansökningsavgifter i den nya summariska processen

Mitt förslag: Om sökanden har beviljats

allmän rättshjälp i ett mål om

betalningsföreläggande eller handräckning hos

kronofogdemyndigheten skall ansökningsavgiften i

målet utgöra en kostnad för rättshjälpen.

Skälen för mitt förslag: Som jag nämnde i

inledningen kommer den summariska processen

från och med årsskiftet att handläggas i ett

reformerat förfarande vid

kronofogdemyndigheterna, i stället för som i dag

vid tingsrätterna.

Det är i dag ovanligt att någon av parterna i mål

inom den summariska processen har allmän

rättshjälp. Det förekommer emellertid

undantagsvis. Man kan i den nya ordningen för den

summariska processen förvänta sig en snarlik

situation. Även om rättshjälpsfrågor blir sällsynta

måste dessa dock ha en tillfredsställande lösning

även i det nya systemet.

I 9 § rättshjälpslagen (1972:429) räknas de

kostnader upp som kan vara rättshjälpskostnader,

dvs. de kostnader som staten betalar vid allmän

rättshjälp. En sådan rättshjälpskostnad är enligt

andra stycket 5 ''''''''ansökningsavgift enligt

förordningen (1987:452) om avgifter vid de

allmänna domstolarna samt särskild avgift som

skall betalas enligt förordningen (1981:1185) om

utsökningsavgifter''''''''. Ansökningsavgifter som

omfattas av förordningen (1987:452) om avgifter

vid de allmänna domstolarna är bl.a.

ansökningsavgifter i mål enligt lagsökningslagen

(1946:808) och handräckningslagen (1981:847),

dvs. den nuvarande summariska processen, och i

vanliga tvistemål.

Den summariska processen är avsedd att vara

ett alternativ till den vanliga tvistemålsprocessen.

Den nya summariska processen skiljer sig inte från

den nuvarande på något sätt som motiverar att

ansökningsavgiften behandlas annorlunda från

rättshjälpssynpunkt. Alltså bör rättshjälpslagens

9 § kompletteras så att lagrummet omfattar även

ansökningsavgifterna i den nya summariska

processen.

När det gäller den lagtekniska lösningen är

följande att beakta. Det ankommer på regeringen

att besluta om de nya ansökningsavgifterna. Det

föreligger ännu ingen författningsreglering eller

andra beslut i denna fråga. Riksrevisionsverket har

i uppdrag att senast den 31 oktober 1991 lämna

förslag till regeringen bl.a. om storleken på

ansökningsavgifterna. Tanken är att frågor om

dessa ansökningsavgifter skall regleras inom ramen

för förordningen om utsökningsavgifter. I så fall

bör denna förordning byta namn, eftersom den får

ett vidare innehåll.

Av dessa skäl föreslår jag att den direkta

hänvisningen i 9 § andra stycket 5 rättshjälpslagen

till förordningen om utsökningsavgifter får utgå. I

stället bör anges som rättshjälpskostnader

''''''''ansökningsavgift i mål enligt lagen (1990:746) om

betalningsföreläggande och handräckning samt

särskild avgift i utsökningsmål''''''''. Även i 9 a § tredje

stycket rättshjälpslagen bör hänvisningen till

förordningen om utsökningsavgifter utmönstras på

samma sätt.

2.3 Upphävande av vissa författningar

Mitt förslag: Fyra äldre författningar, som

rör bl.a. verksamheten hos länsstyrelserna och som

inte längre behövs, skall upphävas.

Skälen för mitt förslag: Under arbetet

med länsstyrelsereformen (prop. 1988/89:154,

BoU 1989/90:4 och 9, rskr. 89) har bl.a. en stor

mängd föreskrifter för länsstyrelsernas verksamhet

granskats. Vid denna genomgång har ett antal

författningar bedömts sakna betydelse i den nya

verksamheten.

I lagen (1964:651) om överflyttande på

länsstyrelse av vissa magistrat,

kommunalborgmästare m.fl. åvilande

uppgifter, som utfärdades i samband med att

magistrats- och

kommunalborgmästarinstitutionerna avvecklades

den 1 januari 1965 (prop. 1964:163, LU36,

rskr. 325), regleras överförandet av vissa

arbetsuppgifter från magistrat,

kommunalborgmästare m.fl. till bl.a. länsstyrelsen.

Länsstyrelsen skall sålunda enligt lagen ta ut en

avgift för handräckning i beskattningsärenden som

tidigare magistraten inkasserade.

De uppgifter som länsstyrelserna skall utföra

enligt 1964 års lag utförs numera av

kronofogdemyndigheten enligt lagen (1990:314)

om ömsesidig handräckning i skatteärenden. Sedan

en hänvisning till magistraten i 16 § kungörelsen

(1935:568) angående handräckning åt tysk

myndighet i vissa beskattningsärenden har

upphävts genom en förordning (1991:63) om

ändring i denna kungörelse, har det sista hindret för

upphävande av 1964 års lag undanröjts. Begreppen

kommunalborgmästare och stadsstyrelse, vilka

båda förekommer i 1964 års lag, är sedan länge

avskaffade.

I lagen (1970:390) med vissa bestämmelser i

anledning av statens övertagande av

lokalhållningen för de allmänna underrätterna

regleras vissa ekonomiska och andra relationer

mellan staten och kommunerna i samband med

övertagandet (prop. 1970:106, 1LU43, rskr. 264).

Bl.a. kan länsstyrelsen förelägga

tingshusbyggnadsskyldige, stad eller kommun att

vid vite förelägga den försumlige att fullgöra sin

skyldighet enligt lagen.

Också denna lag saknar i dag betydelse,

eftersom den ansvars- och kostnadsfördelning

mellan staten och kommunerna som föreskrivs i

lagen inte längre tillämpas.

Slutligen föreslår jag även att en kungörelse och

en förordning, båda från 1820-talet, upphävs. Det

gäller dels kungörelsen (1821:1205)

angående vad genom konvention mellan

Kungl. Maj:t samt Hans Maj:t kejsaren av

Ryssland blivit överenskommet angående

brottmålens behandling å ömse sidor om

riksgränsen, dels förordningen (1828:79 s. 1553)

angående upphörande av styrelseverkens domsrätt

i vissa mål. Dessa författningar har länge saknat

betydelse. Innehållet i författningarna --

föreskrifter om brott och om domstolarnas

rättskipningsuppgifter -- tillhör lagområdet enligt

1974 års regeringsform. De måste därför upphävas

genom lag.

2.4 Ikraftträdande m.m.

Den nya lagstiftningen avses träda i kraft den 1

januari 1992 och de obsoleta författningarna avses

upphöra att gälla vid utgången av år 1991.

För tillämpningen av 15 kap. 6 a § UB innebär

detta att de nya förbehållsbeloppen skall gälla för

införsel som verkställs efter ikraftträdandet.

Beslutande myndigheter bör kunna beakta de nya

beloppen före ikraftträdandedagen när

verkställighet skall ske först efter årsskiftet.

3 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu anfört har inom

justitiedepartementet upprättats förslag till

1. lag om ändring i utsökningsbalken,

2. lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429),

3. lag om ändring i lagen (1991:516) om ändring

i rättshjälpslagen (1972:429),

4. lag om upphävande av fyra författningar som

rör bl.a. verksamheten hos länsstyrelserna.

Förslaget under 4 har upprättats i samråd med

chefen för civildepartementet.

4 Lagrådets hörande

På grund av frågornas beskaffenhet skulle

lagrådets hörande sakna betydelse.

5 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört

hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att

anta förslagen till

1. lag om ändring i utsökningsbalken,

2. lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429),

3. lag om ändring i lagen (1991:516) om ändring

i rättshjälpslagen (1972:429),

4. lag om upphävande av fyra författningar som

rör bl.a. verksamheten hos länsstyrelserna.

6 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens

överväganden och beslutar att genom proposition

föreslå riksdagen att anta de förslag som

föredraganden har lagt fram.

Riksskatteverket

Ändring av utsökningsbalken

Bilaga 1

1 Sammanfattning

Ändring föreslås i 15 kap 6 a § utsökningsbalken

(UB) så att nivån för det normalbelopp som

tillämpas vid bestämmande av förbehållsbeloppet i

samband med införselbeslut anpassas till den nivå

som gäller enligt socialstyrelsens vägledande

socialbidragsnorm för år 1991. Dessutom skall även

i fortsättningen normalbelopp ändras enligt

konsumentprisindex vid årsskifte på samma sätt

som tidigare. Gäldenärernas levnadsnivå kommer i

stort sett att överensstämma med bl a den nivå, som

gäller för pensionärer enligt 2 § första stycket lagen

(1991:162) om särskilt kommunalt bostadstillägg

till folkpension. Ändringen föreslås träda i kraft

den 1 januari 1992.

2 Bakgrund

2.1 Riksskatteverkets översyn av UB

UB trädde i kraft den 1 januari 1982.

Regeringen gav den 6 november 1986

riksskatteverket (RSV) i uppdrag att utvärdera UB

i syfte att följa upp den nya lagstiftningen. Verket

fullgjorde uppdraget genom att till regeringen

överlämna rapporten Utvärdering av

utsökningsbalken (RSV Rapport 1987:9). I

rapporten redovisades vissa förslag som regeringen

lade till grund för fortsatta överväganden.

I ett regeringsbeslut den 14 april 1988 gavs RSV

i uppdrag att göra en översyn av UB. Två

delrapporter har hittills avgetts (RSV Rapport

1990:5 och RSV Rapport 1991:1). Enligt uppdraget

skulle bl a övervägas förändringar i reglerna om

löneexekution. Samtidigt med denna framställning

hemställer RSV hos regeringen om anstånd till den

1 mars 1992 med översynen bl a beträffande

reglerna om löneexekution.

Reglerna om bestämmande av

förbehållsbeloppet kommer att vara en viktig del av

den ovannämnda översynen. Det är emellertid

angeläget att normalbeloppen höjs redan den 1

januari 1992. Därför lämnas redan nu ett förslag till

ändring av 15 kap 6 a § UB. I det fortsatta

översynsarbetet kommer ytterligare överväganden

att göras beträffande bestämmande av

förbehållsbelopp.

2.2 Ändrad lagstiftning på grund av ändringar i

skattelagstiftningen

När de tidigare reglerna om extra avdrag vid

taxering och jämkning vid den preliminära

beskattningen på grund av existensminimum

slopades flyttades bestämmelserna om

normalbelopp till 15 kap 6 a § UB från punkt 1 i

anvisningarna till 50 § kommunalskattelagen (SFS

1990:669). Samtidigt togs den tidigare gällande

hänvisningen till kommunalskattelagen i 15 kap 9 §

andra stycket UB bort. I sak påverkades inte

systematiken för bestämmande av förbehållsbelopp

av denna ändring.

Ändringarna av skattelagstiftningen förutsattes

medföra särskilt höga kostnader under år 1991,

varför det senare bestämdes att ett tillägg till

normalbeloppet för år 1991 skulle göras med tre

procentenheter (SFS 1990:1441). Ändringen

motiverades på följande sätt (prop 1990/91:54,

s 197 f).

I kronofogdemyndighetens beslut om införsel

bestäms ett förbehållsbelopp, som anger vad

gäldenären minst skall få behålla för egen del av sin

lön. Förbehållsbelopp kan också fastställas genom

beslut av skattemyndigheten för att begränsa

avdraget för kvarstående skatt. I

förbehållsbeloppet ingår ett normalbelopp, som

skall anses innefatta alla vanliga levnadskostnader

utom bostadskostnad.

Normalbeloppet bestäms med ledning av bl a ett

s k jämförelsetal som anger förhållandet mellan det

allmänna prisläget i oktober månad föregående år

och prisläget i oktober 1985 (15 kap 6 a §

utsökningsbalken). Beräkningsmetoden innebär

att förändringar som inträffar efter oktober månad

inte beaktas och att någon justering av

förbehållsbeloppet i princip inte görs med

anledning av förändringar i prisläget under ett

kalenderår.

I fråga om levnadskostnaderna under år 1991

gäller att de, utöver den ökning som normalt sker

successivt under årets gång, kommer att öka redan

från årets början som en följd av vissa redan

beslutade ändringar i den indirekta beskattningen.

Med den beräkningsmetod som föreskrivs i 15 kap

6 a § beaktas inte denna ökning.

Samtidigt minskar uttaget av direkt skatt fr o m

år 1991. För den som har införsel eller kvarstående

skatt kan emellertid det ekonomiska utrymme som

härigenom frigörs komma att tas i anspråk i sin

helhet genom införseln eller avdraget för

kvarstående skatt.

För att inte vissa gäldenärer och skattskyldiga

skall råka i en alltför besvärlig situation bör vid

bestämmande av normalbelopp för år 1991 ett

tillägg göras till det belopp som räknats fram enligt

15 kap 6 a § utsökningsbalken. Tillägget bör

motsvara tre procentenheter av detta belopp. En

bestämmelse om tillägget kan lämpligen tas in i

ikraftträdandebestämmelsen till den

ändringsförfattning genom vilken bestämmelserna

om beräkning av normalbelopp fördes över till

utsökningsbalken (SFS 1990:669).

Regeln om tillägg med tre procent innebär att

gäldenärerna för år 1991 fått ett förhöjt

förbehållsbelopp som bara gäller under år 1991.

Emellertid beaktar jämförelsetalet mellan

konsumentprisindex mellan månaderna oktober år

1985 och år 1991 de extra kostnadsökningarna

enligt ändringarna i skattelagstiftningen för år

1992.

2.3 Tidigare riksdagsbehandling

Den 11 maj 1990 debatterades i riksdagen RSVs

dåvarande normer för existensminimum.

Statsrådet Bengt[REDACTED_EFTERNAMN] gjorde följande

uttalande i frågan.

Normerna för socialbidrag och riksskatteverkets

normalbelopp för existensminimum kan inte på ett

enkelt sätt jämföras med varandra.

Socialstyrelsen har i allmänna råd arbetat fram

normer för vad som är att anse som skälig

levnadsnivå enligt socialtjänstlagen.

Socialstyrelsens normer omfattar alla vanliga

levnadskostnader, vilket inte normalbeloppet för

existensminimum gör. För att kunna jämföra de

olika normerna bör därför till normalbeloppet för

existensminimum läggas kostnader för resor till och

från arbetet samt vissa kostnader för möbler,

husgeråd, TV, radio, m m.

När det gäller normerna för barn är

normalbeloppet för existensminimum lika för alla

barn oavsett ålder och inte som

socialbidragsnormen uppdelad på olika

åldersgrupper.

Normalt skall socialbidrag till uppehälle inte

behöva utgå till den som har införsel eller

utmätning i lön, eftersom förbehållsbeloppet i

normalfallet ungefärligen motsvarar den skäliga

levnadsnivå som bistånd enligt 6 § socialtjänstlagen

skall tillförsäkra den enskilde.

Regeringen har emellertid gett riksskatteverket

i uppdrag att göra en översyn av utsökningsbalken.

En av huvudpunkterna i översynen gäller just

införsel och utmätning i lön. Där torde även frågor

om beräkning av förbehållsbelopp komma upp.

Uppdraget skall redovisas under hösten 1990.

Vid senare tillfälle har riksdagen fastställt skälig

levnadsnivå för pensionärer i 2 § första stycket

lagen (1991:162) om särskilt kommunalt

bostadstillägg till folkpension. Härvid skall den

pensionsberättigade erhålla minst det belopp som

följer av socialstyrelsens vägledande

socialbidragsnorm. I samband med

riksdagsbehandlingen gjordes bl a följande

utskottsuttalande (1990/91:SfU 19, s 7 n).

Det förslag som nu läggs fram i propositionen

innebär att en pensionär genom en schablonmässig

bedömning skall få medel som räcker till en skälig

levnadsnivå. Utskottet kan inte utesluta att en

sådan schablonmässig bedömning grundad på den

enskilda kommunens norm kan leda till att vissa

pensionärer inte når upp till en skälig levnadsnivå.

Utskottet föreslår därför den ändringen i

propositionens förslag att vid den schablonmässiga

beräkningen av vad som vid utgivande av särskilt

kommunalt bostadstillägg skall anses som skälig

levnadsnivå skall lägst tillämpas den nivå som nu

följer av socialstyrelsens allmänna råd om

vägledande socialbidragsnorm -- vilken grundar sig

på konsumentverkets kostnadsberäkningar -- dvs

för närvarande 3 114 kr för ensamstående och 5 160

kr för samboende, allt per månad. En ändring av

denna innebörd bör göras i lagförslagets 2 §.

2.4 Socialbidrag

I allmänna råd från socialstyrelsen 1985:1,

Socialbidrag, redovisas den vägledande

socialbidragsnorm som åsyftas i lagen (1991:162)

om särskilt kommunalt bostadstillägg till

folkpension. Beloppen omräknas varje år bl a med

ledning av basbeloppet. Beträffande år 1991 har

socialstyrelsen särskilt beaktat konsekvenserna av

skatteomläggningen (jfr socialstyrelsens

meddelandeblad nr 2/91).

Följande månadsbelopp rekommenderas för år

1991.

Ensamstående 3 114 kr

Sammanboende 5 160 kr

Barn

0--3 år 1 504 kr

4--10 år 1 770 kr

11--20 år 2 038 kr

2.5 Normalbelopp vid löneexekution

Som normalbelopp vid införsel gäller för år 1991

följande årsbelopp, när ändring gjorts enligt dels 15

kap 6 a § utsökningsbalken, dels

ikraftträdandebestämmelsen till lagen (1990:669)

om ändring i utsökningsbalken.

Ensamstående 32 445 kr

Sammanboende 56 135 kr

Barn (alla åldrar) 20 703 kr

Efter omräkning gäller följande normalbelopp

avseende månad för införsel år 1991.

Ensamstående 2 703 kr

Sammanboende 4 677 kr

Barn (alla åldrar) 1 725 kr

Denna framställning berör inte normalbeloppen

vid utmätning av lön, vilka f n är 15 % högre än

motsvarande belopp vid införsel. Någon ändring av

UB erfordras inte eftersom RSV kan justera

normalbeloppen för löneutmätning med stöd av 7

kap 4 § utsökningsförordningen (1981:981).

2.6 Sambandet mellan socialhjälpsbelopp och

normalbelopp vid införsel

2.6.1 Motiv

Då nivån för beräkning av normalbelopp vid

införsel fastställdes, bestämdes densamma med

beaktande av då gällande socialbidragsnormer.

Följande uttalande görs av departementschefen i

proposition 1975/76:91 om ändrade regler för

beräkning av existensminimum (s 34 f).

De föreslagna normalbeloppen är anpassade

efter allmänt tillämpade socialhjälpsnormer,

närmast den s k Stockholmsnormens grundbelopp.

Härigenom uppnås den fördelen att den enskilde

inte behöver vända sig till sociala myndigheter för

att få medel till skattebetalning. Så kan bli fallet

med nu gällande bestämmelser, ett förhållande som

har kritiserats. För att undvika detta kan därför de

föreslagna normalbeloppen inte lämpligen knytas

an till lägre belopp än socialhjälpsnormerna.

Av praktiska skäl bör dock enligt min mening ett

fast belopp tillämpas hela kalenderåret.

Procentsatserna har också bestämts på sådant sätt

att beloppen blir högre än socialhjälpsnormerna i

början av året men kan bli något lägre mot slutet av

året.

2.6.2 Skillnader

Vid jämförelse mellan de av socialstyrelsen

rekommenderade månadsbeloppen och

normalbeloppen vid införsel överensstämmer i

stort de kostnader som omfattas av desamma.

Följande avvikelser gäller emellertid.

Fackföreningsavgift omfattas av

normalbeloppen vid införsel. Däremot ingår inte

denna avgift i månadsbeloppet vid beräkning av

socialhjälpsbelopp. Avgiften måste läggas till

särskilt. I socialhjälpsbeloppen ingår bl a även

posten ''''''''möbler, husgeråd, TV, radio m m'''''''' med 376

kr/mån för ensamstående och 488 kr/mån för

sammanboende (preciserat belopp saknas för

barn). Vid beräkning av förbehållsbelopp vid

införsel ingår inte denna kostnad i normalbeloppet.

Däremot kan tillägg till normalbeloppet göras vid

kreditköp avseende beneficieegendom av skäligt

värde, om borgenären kan få egendomen återtagen

vid betalningsdröjsmål. Se punkt 3.2.3 i RSVs

rekommendationer m m om bestämmande av

förbehållsbeloppet vid införsel under år 1991 (RSV

Ex 1990:2). I praktiken är det ovanligt att denna

tilläggsbestämmelse tillämpas.

Till månadsbelopp respektive normalbelopp

läggs boendekostnad och utgift för resor till och

från arbetet (viss schablon förekommer beträffande

tillägg vid beräkning av förbehållsbelopp vid

införsel).

2.7 Införsel mot pensionär

Som redovisats under punkt 2.3 har riksdagen

bestämt att skälig levnadsnivå för ensamstående

pensionär år 1991 är 3 114 kr/mån. Till detta belopp

kommer utgift för boendekostnad.

Normalbeloppet vid införsel är 2 703 kr/mån, dvs

411 kr lägre. För pensionär som är föremål för

införsel kan konsekvensen bli att staten bidrar till

pensionärens boendekostnad enligt lagen om

särskilt kommunalt bostadstillägg till folkpension

samtidigt som en del av detta belopp tas i anspråk

genom införsel. Följande exempel illustrerar det nu

sagda.

En ensamstående pensionär förutsätts få

sammanlagt 5 900 kr/mån genom folkpension,

pensionstillskott och kommunalt bostadstillägg

(KBT). Något avdrag för preliminär skatt görs inte.

Hyran är 3 500 kr/mån. Eftersom endast 2 400

kr/mån återstår efter betalning av

boendekostnaden erhåller pensionären ett särskilt

kommunalt bostadstillägg med 714 kr/mån.

Pensionären lever då på den skäliga levnadsnivån

3 114 kr/mån.

Är gäldenären föremål för införsel kan

kronofogdemyndigheten beräkna

förbehållsbeloppet på följande sätt (KBT förutsätts

vara 1 900 kr/mån).

Normalbelopp 2 703 kr/mån

Boendekostad 886 kr/mån

(3 500--1 900--714)

Förbehållsbelopp 3 589 kr/mån

Den införselbara pensionen är 4 000 kr/mån

(5 900 -- 1 900). Införsel kan meddelas med 411

kr/mån (4 000 -- 3 589). För pensionären får

införselbeslutet följande ekonomiska

konsekvenser.

Pension och bostadstillägg 6 614 kr/mån

Hyra --3 500 kr/mån

Införsel --411 kr/mån

Återstår 2 703 kr/mån

Konsekvensen är att 411 kr/mån av det särskilda

bostadstillägget tas i anspråk till den införselbara

skulden.

3 Överväganden

3.1 Skälig levnadsnivå för gäldenär

Riksdagen har i lagen om särskilt kommunalt

bostadstillägg till folkpension tagit ställning till vad

som är skälig levnadsnivå för pensionär. Bakom

riksdagens ställningstagande får anses ligga ett

accepterande av den nivå som följer av

socialstyrelsens vägledande socialbidragsnorm.

Enligt RSVs mening bör inte införselgäldenärernas

levnadsnivå understiga den nivå som riksdagen

bestämt för pensionärer och accepterat för

socialbidragstagare. Skäl skulle till och med kunna

anföras för att den som arbetar bör få mer än en

bidragstagare. Detta tänkande har numera slagit

igenom i sjukförsäkringssystemet. Motiv skulle av

den anledningen kunna finnas för att låta

förbehållsbeloppet vid införsel vara högre än

socialbidragsnormen. RSV nöjer sig emellertid f n

med att föreslå samma ersättningsnivå. Genom en

höjning till den av socialstyrelsen rekommenderade

socialbidragsnivån undviks den effekt som

illustreras under punkt 2.7.

I 15 kap 6 a § första stycket UB anges bl a att lön

får tas i anspråk för införsel ''''''''endast i den mån

lönen överstiger vad gäldenären behöver för eget

underhåll och familjens behov''''''''. En anpassning av

UBs regler till socialbidragsnormerna innebär att

normalbeloppet vid införsel även kommer att

inbegripa posterna ''''''''möbler, husgeråd, TV, radio

m m''''''''. Enligt RSVs mening ligger en sådan ändring

i tiden. De nuvarande posterna ''''''''kost, kläder, tvätt,

hygien'''''''' bör kompletteras med de ovan nämnda

posterna. En sådan tillämpning strider inte mot

ordalydelsen i 15 kap. 6 a § första stycket UB.

3.2 Barn

Vid anpassning av normalbeloppen till

socialbidragsbeloppet uppkommer en särskild

fråga om förfarandet då det gäller normalbelopp

för barn. Barntillägget enligt socialstyrelsens

normer är differentierat för olika åldrar. Det är inte

möjligt att på kort tid ge kronofogdemyndigheterna

det datastöd som erfordras för ett differentierat

barntillägg. Därför föreslås endast ett barntillägg.

Det exekutiva normalbeloppet för barn anpassas

till vad som gäller för barn i åldern 4--10 år enligt

socialstyrelsens normer.

3.3 Konsekvenser för löneexekutionen

Förslaget om höjning av normalbeloppet vid

införsel kommer även att påverka de

utmätningsfria beloppen vid löneutmätning.

Storleken av dessa belopp kommer dock att

bestämmas senare i särskild ordning av RSV.

Höjningarna kommer att helt eller delvis begränsa

möjligheten till löneexekution, eftersom

gäldenärerna inte kan väntas få löneökningar som

motsvarar de föreslagna ändringarna av

normalbeloppen. Det går inte att förutsäga i vilken

omfattning indrivningen genom löneexekution

minskar. Däremot är skälen för höjning av

normalbeloppet så många och angelägna att den

föreslagna ändringen bör göras, trots att

indrivningen kan komma att påverkas i en icke

förutsägbar omfattning.

3.4 Framtida tillämpning

Som framhållits under punkt 2.1 kommer vid

den fortsatta översynen av UB reglerna om

beräkning av förbehållsbelopp vid löneexekutiva

beslut att ses över ytterligare en gång. Avsikten

med det nu framlagda förslaget är att åstadkomma

en anpassning av dagens regler till den nu gällande

socialbidragsnormen, så att normalbeloppen höjs

redan den 1 januari 1992.

I förslaget har beloppen enligt 1991 års

socialbidragsnorm räknats om till årsbelopp och

därefter rundats av till jämnt hundratal kronor. För

år 1992 skall uppräkning dessutom göras med

beaktande av höjningen av konsumentprisindex

mellan månaderna oktober år 1990 och 1991.

Konsekvensen för år 1992 kan trots detta bli att en

mindre skillnad finns. Detta beror på att

normalbeloppen följer konsumentprisindex och

socialbidragsnormen basbeloppet. Dessutom kan

socialstyrelsen fritt besluta om ytterligare

uppräkning av beloppen. I det fortsatta

utredningsarbetet kommer att övervägas de

konsekvenser som bl a en eventuell höjning av

socialstyrelsens socialbidragsnorm bör få för de

exekutiva besluten.

Oberoende av eventuell skillnad mellan

normalbelopp och socialbidragsnormen under 1992

anser RSV det vara motiverat att föreslå en

anpassning till den nivå som gäller för 1991.

Normalbeloppet för införsel närmar sig väsentligt

socialbidragsnormen. Det är inte osannolikt att en

eventuell skillnad kommer att vara obetydlig.

4 Förslag

Härmed föreslås ändrad lydelse av 15 kap 6 a §

UB i enlighet med bilagt förslag. Förutom

uppräkningen av normalbelopp föreslås att

avrundningsregeln till jämnt hundratal kronor tas

bort. Den saknar praktisk betydelse, eftersom

årsbeloppet inte används utan normalbeloppet

omräknas till bl a månadsbelopp. Dessutom

föreslås vissa redaktionella ändringar.

Beslut i detta ärende har fattats av

undertecknad skattechef. Vid den slutliga

handläggningen har även närvarit kronodirektören

Burup och avdelningsdirektören Sjögren,

föredragande.

Bodil Hulgaard

Ulf Sjögren

Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken

Härigenom föreskrivs i fråga om

utsökningsbalken att 15 kap. 6 a § skall ha nedan

angivna lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 15 kap.

 6 a §

Lön får tas i anspråk för införsel endast i den

mån lönen överstiger vad gäldenären behöver för

eget underhåll och familjens behov

(förbehållsbeloppet) samt till fullgörande av

betalningsskyldighet till annan som vid införsel har

lika rätt som sökanden eller bättre rätt än denne.

Förbehållsbeloppet Förbehållsbeloppet

bestäms med ledning av ett bestäms med ledning av ett

normalbelopp, som utgör normalbelopp, som för

för ensamstående kalenderår utgör för

skattskyldig 22 900 kronor, ensamstående 37 400 kronor,

för sammanlevande makar 39 för sammanlevande makar och

700 kronor och för varje därmed jämställda 62

barn 14 600 kronor 000 kronor och för varje

multiplicerade med det tal barn 21 300 kronor

(jämförelsetal) som multiplicerade med det tal

anger förhållandet (jämförelsetal) som

mellan det allmänna anger förhållandet

prisläget i oktober mellan det allmänna

månad föregående prisläget i oktober

år och prisläget i månad föregående

oktober 1985. Normalbeloppen år och prisläget i

skall avrundas uppåt till oktober 1990. Normalbeloppen

helt hundratal kronor. skall anses innefatta alla

Normalbeloppen skall anses vanliga levnadskostnader utom

innefatta alla vanliga bostadskostnad, som

levnadskostnader utom beräknas särskilt och

bostadkostnad, som beräknas läggs till normalbeloppen.

särskilt och läggs till

normalbeloppen.

 Normalbelopp som avses i andra stycket

fastställs av myndighet som regeringen bestämmer.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

januari 1992.

Innehållsförteckning

Propositionens huvudsakliga innehåll ...............1

Propositionens lagförslag ..........................2

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 17 oktober 1991 ................................6

1 Inledning ........................................6

2 De enskilda förslagen ............................7

2.1 Höjning av förbehållsbeloppen vid införsel .....7

2.2 Allmän rättshjälp skall omfatta

ansökningsavgifter i den nya summariska

processen ..........................................9

2.3 Upphävande av vissa författningar .............10

2.4 Ikraftträdande m.m. ...........................11

3 Upprättade lagförslag ...........................11

4 Lagrådets hörande ...............................11

5 Hemställan ......................................11

6 Beslut ..........................................12

Bilaga 1 Skrivelse från riksskatteverket ..........13