Regeringens proposition 2005/06:174

Förenklade skatteregler med anledning av ny

Prop.

redovisningslagstiftning

2005/06:174

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen. Harpsund den 16 mars 2006 Göran[REDACTED_EFTERNAMN] Pär[REDACTED_EFTERNAMN] (Finansdepartementet) Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen lämnas förslag på lagstiftning som skall göra det möjligt för enskilda näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut att lägga ett sådant bokslut till grund för inkomstbeskattningen utan några ytterligare justeringar. Förslagen berör vissa grundläggande periodiseringsbestämmelser samt reglerna om lager, pågående arbeten och inventarier. I propositionen föreslås vidare ändringar i mervärdes- skattelagen (1994:200) som anpassar mervärdesskattereglerna till reglerna om förenklat årsbokslut. Det föreslås också vissa ändringar i syfte att vidareanpassa mervärdesskattelagen till EG:s sjätte mervärdesskattedirektiv 77/388/EEG. Reglerna föreslås träda i kraft den 1 januari 2007. 1

Innehållsförteckning

Prop. 2005/06:174

1

Förslag till riksdagsbeslut..................................................................

3

2

Lagtext

...............................................................................................

4

2.1

Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen

(1994:200)...........................................................................

4

2.2

Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen

(1999:1229).........................................................................

8

3

Ärendet och dess beredning.............................................................

11

4

Förenklingar på inkomstskatteområdet ...........................................

11

4.1

Bakgrund...........................................................................

11

4.2

Periodiseringsfrågor..........................................................

13

4.3

Anskaffningsvärde för lager och inventarier ....................

16

4.4

Värdering av lager och pågående arbeten.........................

19

4.5

Värdeminskningsavdrag på inventarier ............................

21

5

Mervärdesskatteregler .....................................................................

23

5.1

Bakgrund...........................................................................

23

5.2

Gällande rätt......................................................................

24

5.3

Kontantmetoden................................................................

27

5.4

Byte av redovisningsmetod...............................................

34

5.5

Redovisning av gemenskapsinterna förvärv .....................

35

5.6

Sammanfattning ................................................................

36

6

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser...................................

37

7

Konsekvensanalys ...........................................................................

38

8

Effekter för de offentliga finanserna ...............................................

39

9

Författningskommentar ...................................................................

42

9.1

Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen

(1994:200).........................................................................

42

9.2

Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen

(1999:1229).......................................................................

45

Bilaga 1

Promemorians huvudsakliga innehåll....................................

47

Bilaga 2

Promemorians lagförslag.......................................................

48

Bilaga 3

Remissinstanser .....................................................................

53

Bilaga 4

Lagrådsremissens lagförslag .................................................

54

Bilaga 5

Lagrådets yttrande .................................................................

60

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 16 mars 2006 .........

61

2 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1.

lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200),

2.

lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229).

Prop. 2005/06:174 3 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1

Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200)

Härigenom föreskrivs i fråga om mervärdesskattelagen (1994:200) 1 dels att 1 kap. 4 a § samt 13 kap. 6, 8 och 18 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 13 kap. 8 a, 8 b och 18 a §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap. 4 a § 2

Vid gemenskapsinterna förvärv inträder skattskyldigheten vid tidpunkten för förvärvet. Denna tidpunkt anses inträffa den 15:e i månaden efter den månad under vilken varan har levererats. Om en faktura utfärdas till förvärvaren innan dess, inträder skattskyldigheten vid utfärdandet av fakturan. Vid gemenskapsinterna förvärv inträder skattskyldigheten vid tidpunkten för förvärvet. Denna tidpunkt skall anses vara densamma som den då skatt- skyldighet inträder enligt 3 § första stycket första meningen vid motsvarande omsättning av varor inom landet. 13 kap. 6 § Om inget annat följer av 715 §§, skall utgående skatt redovisas för den redovisningsperiod under vilken 1. den som enligt 1 kap. 2 § första stycket 1 omsätter en vara eller en tjänst enligt god redovisningssed har bokfört eller borde ha bokfört

omsättningen,

2. den som enligt 1 kap. 2 §

2. den som enligt 1 kap. 2 §

första stycket 25 är skattskyldig

första stycket 24 b är skattskyldig

för förvärv av en vara eller en

för förvärv av en vara eller en

tjänst enligt god redovisningssed

tjänst enligt god redovisningssed

har bokfört eller borde ha bokfört

har bokfört eller borde ha bokfört

förvärvet, eller

förvärvet, eller

3. den som anges i 1 eller 2 har tagit emot eller lämnat förskotts- eller a conto-betalning.

1

Lagen omtryckt 2000:500.

2

Senaste lydelse 2003:1134.

Prop. 2005/06:174 4 Om den skattskyldige bokför obetalda fakturor i förteckningar som förs löpande men som inte avslutas på ett sådant sätt att de utgör ett tillräckligt underlag för redovisning av utgående skatt enligt 6 §, får Skatteverket medge att han får redovisa den utgående skatten för andra fordringar än sådana som anges i 9 § först för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut. Redovisningen skall dock alltid göras senast för den redovisningsperiod under vilken betalning flyter in eller fordringen diskonteras eller överlåts. 8 § 3

Den utgående skatten får redo- visas för den redovisningsperiod under vilken betalning tas emot kontant eller på annat sätt kommer den skattskyldige till godo, om den skattskyldige inte är skyldig att upprätta en års- redovisning enligt 6 kap. 1 § bokföringslagen (1999:1078), och värdet av den skattskyldiges sammanlagda årliga omsättning här i landet normalt uppgår till högst 3 miljoner kronor. Den utgående skatten för samtliga fordringar som är obetalda vid beskattningsårets utgång skall dock alltid redovisas för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för skattskyldiga som inte uppfyller förutsättningarna enligt första stycket första och andra streck- satserna om det endast förekommer ett mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och fordringarna och skulderna enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp. 8 a § En skattskyldig som tillämpar de allmänna bestämmelserna i 6 § i fråga om redovisning av utgående skatt kan inte övergå till att tillämpa bestämmelserna i 8 § utan att först ansöka om detta hos Skatteverket. En sådan ansökan får beviljas endast om det finns särskilda skäl. 8 b § Utgående skatt som hänför sig till gemenskapsinterna förvärv skall redovisas för den redo- visningsperiod som omfattar den femtonde dagen i den månad som

3 Senaste lydelse 2003:659. Prop. 2005/06:174 5

följer på den månad under vilken skattskyldigheten för förvärvet har inträtt enligt 1 kap. 4 a §. Om faktura utfärdas dessförinnan, skall den utgående skatten redovisas för den redovisnings- period under vilken fakturan utfärdas. Omsättning av varor som undantas från skatteplikt enligt 3 kap. 30 a § skall redovisas för den redovisningsperiod som omfattar den femtonde dagen i den månad som följer på den månad under vilken skattskyldigheten för förvärvet har inträtt enligt 1 kap. 4 a §. Om faktura är utfärdad dessförinnan, skall omsättningen redovisas för den redovisnings- period under vilken fakturan utfärdas. 18 § Om den skattskyldige har medgetts senareläggning av redovisningen av utgående skatt enligt 8 §, får avdrag för ingående skatt för andra förvärv än sådana som avses i 19 eller 22 § göras först för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut eller under vilken betalning dessförinnan har gjorts. Om en skattskyldig redovisar utgående skatt enligt 8 §, skall den ingående skatten dras av först för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut eller under vilken betalning dessför- innan har gjorts. 18 a § Ingående skatt som hänför sig till gemenskapsinterna förvärv skall dras av för den redovisningsperiod för vilken den utgående skatten skall redovisas enligt 8 b §.

1.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer i fråga om 13 kap. 18 § och i övrigt den 1 januari 2007.

2.

Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mervärdesskatt för vilken redovisningsskyldighet inträtt före ikraftträdandet.

3.

Skattskyldiga som före ikraftträdandet redovisar mervärdesskatt enligt de allmänna reglerna i 13 kap. 6 § får vid ikraftträdandet välja att

tillämpa de särskilda bestämmelserna i 13 kap. 8 § utan krav på dispens Prop. 2005/06:174 6 enligt 13 kap. 8 a §. För skattskyldiga som har brutet räkenskapsår får övergången ske vid början av det räkenskapsår som påbörjas efter ikraftträdandet. Prop. 2005/06:174 7

2.2

Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen

Prop. 2005/06:174

(1999:1229)

Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) dels att 14 kap. 2 §, 17 kap. 2, 3 och 24 §§ samt 18 kap. 7 och 13 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 17 kap. 4 a §, av föl- jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

14 kap. 2 § Resultatet skall beräknas enligt bokföringsmässiga grunder. Vid beräkningen av resultatet skall inkomster tas upp som intäkt och utgifter dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag. Detta gäller även skattskyldiga som inte är bokföringsskyldiga. Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078), skall vid beräk- ningen av resultatet inkomster tas upp som intäkt och utgifter dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag, även om detta strider mot bokfö- ringsmässiga grunder. För räntor gäller detta dock endast om de sammanlagda ränteinkomsterna eller de sammanlagda ränteutgif- terna uppgår till högst 5 000 kro- nor. 17 kap. 2 § 4

Med anskaffningsvärde, nettoförsäljningsvärde och återanskaffnings- värde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 9 § andrafjärde styckena årsredovisningslagen (1995:1554) eller i förekommande fall 4 kap. 5 § lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller 4 kap. 4 § lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. Med verkligt värde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 14 a § andra stycket årsredovisningslagen. Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut

4 Senaste lydelse 2003:1102.

8

En enskild näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078) får tillämpa bestäm- melserna om arbeten som utförs på löpande räkning även på arbeten som utförs till fast pris.

enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen

(1999:1078), avses med anskaff-

ningsvärde det värde som följer av

god redovisningssed.

3 § 5

En tillgång som är avsedd för

En tillgång som är avsedd för

omsättning

eller

förbrukning

omsättning

eller

förbrukning

(lagertillgång) får inte tas upp till

(lagertillgång) får inte tas upp till

lägre värde än det lägsta av an-

lägre värde än det lägsta av an-

skaffningsvärdet och

nettoförsälj-

skaffningsvärdet och

nettoförsälj-

ningsvärdet, om inte annat följer

ningsvärdet, om inte annat följer

av 4 §. Om det finns särskilda

av 4 eller 4 a §. Om det finns sär-

skäl,

får återanskaffningsvärdet, i

skilda skäl, får återanskaffnings-

förekommande fall med avdrag för

värdet, i förekommande fall med

inkurans, eller något annat värde

avdrag för inkurans, eller något

som är förenligt med 2 kap. 2 och

annat värde som är förenligt med 2

3

§§

årsredovisningslagen

kap. 2 och 3 §§ årsredovisningsla-

(1995:1554) användas i stället för

gen (1995:1554) användas i stället

nettoförsäljningsvärdet. Särskilda

för nettoförsäljningsvärdet. Sär-

bestämmelser om djur i jordbruk

skilda bestämmelser om djur i

och renskötsel finns i 5 §. Be-

jordbruk och renskötsel finns i 5 §.

stämmelser

om nedskrivning på

Bestämmelser om nedskrivning på

rätt till leverans finns i 22 §.

rätt till leverans finns i 22 §.

När anskaffningsvärdet bestäms, skall de lagertillgångar som finns kvar i lagret vid beskattningsårets utgång anses vara de som anskaffats eller tillverkats senast. 4 a § Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078), behöver något värde på lagertillgångarna inte tas upp om lagrets sammanlagda värde uppgår till högst 5 000 kronor. 24 § Inkomsten av de pågående arbetena skall beräknas för

arbeten på löpande räkning enligt 26, 31 och 32 §§, och

arbeten till fast pris enligt 

2732 §§. En enskild näringsidkare får tillämpa bestämmelserna om ar- beten som utförs på löpande räk- ning även på arbeten som utförs till fast pris, om den årliga brutto- omsättningen i näringsverksam- heten normalt understiger 20 gånger det prisbasbelopp som

5 Senaste lydelse 2003:1102. Prop. 2005/06:174 9

gäller vid beskattningsårets ut-

Prop. 2005/06:174

gång.

18 kap. 7 § Anskaffningsvärdet för inventarier är utgiften för förvärvet om de för- värvas genom köp, byte, egen tillverkning eller på liknande sätt. Om in- ventarierna förvärvas på annat sätt, anses marknadsvärdet vid förvärvet som anskaffningsvärde.

Om en

enskild näringsidkare

upprättar

ett förenklat årsbokslut

enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen

(1999:1078), avses med anskaff-

ningsvärde det värde som följer av

god redovisningssed.

13 §

Värdeminskningsavdrag får för

Värdeminskningsavdrag får för

ett visst beskattningsår göras vid

ett visst beskattningsår göras vid

räkenskapsenlig avskrivning med

räkenskapsenlig avskrivning med

högst 30 procent och vid restvär-

högst 30 procent och vid restvär-

desavskrivning med högst 25 pro-

desavskrivning med högst 25 pro-

cent per år av avskrivningsunder-

cent per år av avskrivningsunder-

laget.

laget. Om

avskrivningsunderlaget

uppgår till högst 5 000 kronor, får

en enskild näringsidkare som upp-

rättar ett förenklat årsbokslut en- ligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078) i stället göra värde- minskningsavdrag med ett belopp som motsvarar hela avskrivnings- underlaget. Avskrivningsunderlaget består av följande:

1.

värdet på inventarierna vid det föregående beskattningsårets utgång

 vid räkenskapsenlig avskrivning värdet enligt balansräkningen, och vid restvärdesavskrivning det skattemässiga värdet,

2.

ökat med anskaffningsvärdet på sådana inventarier som anskaffats under beskattningsåret och som vid utgången av detta fortfarande tillhör näringsverksamheten,

3.

minskat med avdrag enligt 15 och 16 §§.

Om beskattningsåret är längre eller kortare än tolv månader, skall vär- deminskningsavdraget justeras i motsvarande mån. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2007 och tillämpas på beskatt- ningsår som börjar efter den 31 december 2006. 10

3

Ärendet och dess beredning

Prop. 2005/06:174

I november 2004 remitterade Justitiedepartementet en promemoria med förslag till förenklingar i framför allt bokföringslagen (1999:1078) och årsredovisningslagen (1995:1554), Förenklade redovisningsregler, m.m. (dnr Ju2004/10672). I promemorian föreslogs också nya regler om när ett företag skall utse en auktoriserad revisor eller en godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen, när en revisor skall registreras i ett företags- register, vilka uppgifter som skall registreras i handelsregistret och vilka språk som skall kunna användas i bokföringen. I propositionen Förenk- lade redovisningsregler, m.m. (prop. 2005/06:116) tar regeringen upp flertalet av de frågor som behandlades i promemorian. De skattefrågor som fanns med i Justitiedepartementets promemoria bereddes vidare inom Finansdepartementet. Som ett resultat av denna beredning remitterades den 20 december 2005 en promemoria (Vissa skattefrågor med anledning av ny redovisningslagstiftning, dnr Fi2005/6427). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. En förteckning över remissin- stanserna finns i bilaga 3. En remissammanställning finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Fi2005/6427). I denna proposition tar regeringen upp de frågor som behandlas i Finansdepartementets promemoria. När hänvisning görs till 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078) så avses paragrafens nya lydelse enligt för- slagen i prop. 2005/06:116. I förhållande till lagförslagen i lagrådsremissen har vissa redaktionella ändringar gjorts i mervärdesskattelagen (1994:200). Lagrådet Regeringen beslutade den 9 februari 2006 att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran.

4

Förenklingar på inkomstskatteområdet

4.1

Bakgrund

Utvecklingen på redovisnings- och revisionsområdet har under de

senaste tio åren gått mycket fort. Den svenska lagstiftningen har skrivits

om och anpassats till EG-rätten. Internationella redovisningsstandarder,

främst International Accounting Standards (IAS) och, senare, Internatio-

nal Financial Reporting Standards (IFRS), har fått allt större inflytande

och är, som en följd av Europaparlamentets och rådets förordning (EG)

nr 1606/2002 av den 19 juli 2002 om tillämpning av internationella redo-

visningsstandarder, fr.o.m. år 2005 tvingande rätt för noterade svenska

företag. Även andra företag har fått en större möjlighet att använda sig av

internationellt utvecklade redovisningsregler. Bokföringsnämnden har

lagt ned ett omfattande arbete på att anpassa de internationella redovis-

ningsreglerna, ursprungligen avsedda för börsföretagen, för övriga före-

11

tags behov. Sammantaget har detta inneburit en utveckling mot mera omfattande och mera komplicerade regler, i synnerhet på redovisnings- området. Denna utveckling är inte utan problem. Bokföringsnämnden har i sitt budgetunderlag för åren 20052007 konstaterat att framväxten av inter- nationella redovisningsregler för de noterade företagen har inneburit att reglerna för de små företagen har blivit för omfattande och komplicerade. Nämnden anser att redovisningsreglerna i alltför stor utsträckning tillåter att företagen väljer mellan olika redovisningsprinciper och att detta leder till svårigheter för dem som skall tillämpa reglerna. Enligt Bokförings- nämnden finns det mycket som talar för att problemen kan lösas endast genom en ny inriktning på arbetet med normgivning för icke noterade företag. Nämnden har därför fattat ett principbeslut om att ge ut särskilda regelverk för företag i fyra olika kategorier. Den första kategorin skall omfatta enskilda näringsidkare och handelsbolag med en omsättning som understiger ett visst gränsvärde. Den andra kategorin skall främst omfatta aktiebolag och ekonomiska föreningar som ligger under ett visst gräns- värde samt de enskilda näringsidkare och handelsbolag som inte kan eller vill höra till den första kategorin. Den tredje kategorin skall gälla större företag, dock inte sådana som tillämpar IAS/IFRS. Den fjärde kategorin, slutligen, skall omfatta de företag som tillämpar IAS/IFRS, i första hand de noterade företagen. Ett företags organisationsform eller storlek skall, enligt nämndens principbeslut, avgöra vilket av regelverken som företa- get skall få tillämpa. Företaget skall kunna välja att tillämpa ett mera avancerat regelverk än det som företaget genom sin organisationsform eller storlek primärt tillhör men i så fall skall det tillämpa alla de regler som gäller för den kategorin. Vidare skall samtliga företag inom en kon- cern tillhöra samma kategori och alltså tillämpa samma redovisnings- regler. Redan innan Bokföringsnämnden hade bestämt sig för den kategorise- ring som beskrivits ovan inleddes ett projekt för att förenkla redovis- ningsreglerna för de enskilda näringsidkarna. Projektet bedrevs i samver- kan med bland annat dåvarande Riksskatteverket. Avsikten var att ta fram ett sammanhängande regelverk som det stora flertalet av alla en- skilda näringsidkare skulle kunna tillämpa. I juni 2003 remitterade nämnden ett utkast till en sådan vägledning. Förslagen i utkastet bygger på att kontantmetoden skall tillämpas vid den löpande bokföringen men att periodiseringar skall göras vid bokslu- tet. Samtliga näringsidkare skall upprätta ett bokslut men reglerna för detta förenklas och anpassas i stor utsträckning till skattereglerna. Alla förenklingar som nämnden ansåg önskvärda gick inte att genom- föra inom ramen för befintlig lagstiftning. Bland annat behövdes regler som tillåter kontantmetoden vid den löpande bokföringen och regler om ett förenklat årsbokslut. Dessutom behövs vissa ändringar i skattelag- stiftningen. Nämnden har i två framställningar till Justitie- respektive Finansdepartementen hemställt om dessa lagändringar (Ju2003/5588 resp. Fi2003/3670). Den 22 november 2004 remitterade Justitiedepartementet en promemo- ria, Förenklade redovisningsregler, m.m. (Ju2004/10672), som bland an- nat innehöll förslag på de lagändringar som nämnden hade begärt. Prop. 2005/06:174 12 För den löpande bokföringen föreslogs att bokföringsskyldiga, som Prop. 2005/06:174 inte behöver upprätta en årsredovisning och vars nettoomsättning nor- malt uppgår till högst tre miljoner kronor, skall kunna vänta med att bok- föra affärshändelserna i verksamheten till dess betalning sker (kontant- metoden). Detsamma skall gälla andra bokföringsskyldiga, under förut- sättning att det förekommer endast ett mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och fordringarna och skulderna enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp. För närvarande gäller att vissa företag är undantagna från kravet på att upprätta ett årsbokslut eller en årsredovisning. Det gäller i praktiken främst vissa enskilda näringsidkare, ideella föreningar och registrerade trossamfund samt vissa handelsbolag där samtliga bolagsmän är fysiska personer. De nu nämnda slagen av företag är skyldiga att upprätta ett bokslut endast om verksamheten omsätter mer än 20 prisbasbelopp (se 2 kap. 1 § bokföringslagen). Eftersom Bokföringsnämndens utkast bygger på att alla skall upprätta ett bokslut föreslogs i promemorian att undantagsregeln skulle tas bort och att det införs regler om ett förenklat årsbokslut. På beskattningens område hade Bokföringsnämnden begärt vissa änd- ringar beträffande värdering av lager och pågående arbeten samt beträf- fande avskrivningar på inventarier. Även dessa förslag fanns med i Justi- tiedepartementets promemoria. När skatteförslagen bearbetades i Finansdepartementet uppmärksam- mades att vissa ytterligare ändringar var nödvändiga för att ett förenklat bokslut skall kunna läggas till grund för beskattningen. Finansdeparte- mentet remitterade därför den 20 december 2005 en ny promemoria med vissa ytterligare förslag. Även de förslag som fanns med i Justitiedepar- tementets promemoria togs efter viss ytterligare bearbetning med för fullständighetens skull. Regeringen behandlar nu dessa frågor. 4.2 Periodiseringsfrågor Regeringens förslag: För en enskild näringsidkare som upprättar ett för- enklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078) skall den skattemässiga periodiseringen göras enligt god redovisningssed även om detta inte överensstämmer med bokföringsmässiga grunder. Sam- manlagda räntor som överstiger 5 000 kronor skall dock alltid periodise- ras.

Förslagen i Finansdepartementets promemoria: Överensstämmer i

huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslogs dock att

räntor alltid skulle periodiseras oavsett belopp.

Remissinstanserna: Alla som har yttrat sig är positiva eller lämnar

förslaget utan erinran. Skatteverket, Bokföringsnämnden och Svenska

Revisorsamfundet anser att räntor under 5 000 kronor inte skall behöva

periodiseras. Några remissinstanser anser att reglerna även bör göras

tillämpliga på handelsbolag som bara har fysiska personer som delägare.

Länsrätten i Göteborg anser att förslagen riskerar att föregripa slutsat-

serna från Utredningen om sambandet mellan redovisning och beskatt-

ning.

13

Förslagen i Justitiedepartementets promemoria: Förslaget fanns Prop. 2005/06:174 inte med. Remissinstanserna: Ingen remissinstans uppmärksammade särskilt periodiseringsfrågan. Generellt kan sägas att de remissinstanser som ytt- rade sig över skatteförslagen var positiva till förenklingarna. Flera av dem som yttrade sig ansåg att tillämpningsområdet för de förenklade skattereglerna bör utvidgas till att omfatta även handelsbolag som enbart har fysiska personer som delägare och som normalt har en årsomsättning som uppgår till högst 3 miljoner kronor. Även vissa tekniska synpunkter framfördes. Skälen för regeringens förslag: Under det fortsatta beredningsarbetet i Finansdepartementet har det observerats att ytterligare lagändringar krävs för att ett förenklat årsbokslut som det kommer till uttryck i nämndens utkast skall kunna ligga till grund för beskattningen. Något förenklat kan man säga att nämndens utkast bygger på att kontantprinci- pen skall tillämpas vid den löpande bokföringen men att periodiseringar skall göras vid bokslutet. De periodiseringar som skall göras är dock inte fullständiga. Hänsyn skall nämligen inte tas till upplupna intäkter och kostnader. Det innebär att intäkter kommer att redovisas respektive kost- nader dras av antingen vid betalningen eller faktureringen. Utkastet byg- ger också på att näringsidkaren inte behöver aktivera tillgångar som har ett värde som uppgår till högst 5 000 kronor. För beskattningen gäller att Sverige sedan länge tillämpar ett starkt samband mellan redovisning och beskattning. De grundläggande reglerna finns numera i 14 kap. inkomstskattelagen (1999:1229, IL). Enligt 2 § gäller att det skattemässiga resultatet skall beräknas enligt bokförings- mässiga grunder. I paragrafens andra stycke sägs att periodiseringen skall ske enligt god redovisningssed om inte något annat är särskilt före- skrivet i lag. Begreppet bokföringsmässiga grunder beskrivs i prop. 1999/2000:2 (Del 2, s 177 f) enligt följande: Lagrådet anför att begreppet bokföringsmässiga grunder inte definieras i lagtexten och att någon närmare ledning inte heller ges i författningskom- mentaren. Det går enligt Lagrådet inte att utläsa om det är någon skillnad mellan begreppen bokföringsmässiga grunder och god redovisningssed. Lagrådet framhåller att det mesta synes tala för att hänvisningen till bokfö- ringsmässiga grunder inte anger mer än att resultatberäkningen inte skall be- räknas på exempelvis betalningen av inkomster och utgifter, dvs. på en kontantprincip utan på ett företagsekonomiskt synsätt. Lagrådet menar att om detta är riktigt är det först genom kopplingen till god redovisningssed som något egentligt besked lämnas om vilka regler som skall ligga till grund för periodiseringen av inkomster och utgifter. Lagrådet anser att regelsyste- met skulle bli lättare att förstå om anknytningen till bokföringsmässiga grunder slopades och periodiseringen i stället enbart kopplades till begrep- pet god redovisningssed. Av 24 § KL och anvisningspunkten 1 av anvisningarna till 24 § KL framgår att den i bokföringen företagna inkomstberäkningen godtas om den står i överensstämmelse med god redovisningssed och om KL inte innehål- ler avvikande regler. Det innebär att god redovisningssed tillämpas om KL saknar reglering eller inte reglerat en fråga fullständigt. Såsom KL, inne- håller IL flera periodiseringsbestämmelser som kan innebära att den civil- rättsliga redovisningen inte kan godtas vid beskattningen utan modifikatio- 14 ner. Även om begreppet bokföringsmässiga grunder slopas kommer således Prop. 2005/06:174 inte redovisningen att enbart kopplas till god redovisningssed. Vid den skattemässiga redovisningen skall således inkomstberäkningen av näringsverksamhet alltid ske enligt bokföringsmässiga grunder. Begrep- pet används här i samma betydelse som det normalt har i såväl den skatte- rättsliga som i den civilrättsliga doktrinen. Såsom Lagrådet anfört innebär begreppet bokföringsmässiga grunder att inkomster och utgifter inte skall redovisas med tillämpning av en kontantprincip utan hänföras till den period som de med tillämpning av företagsekonomiska principer belöper sig på. Begreppet ger enligt regeringens mening uttryck för en grundläggande prin- cip för den skattemässiga redovisningen. Även om begreppet god redovis- ningssed i något fall omfattar redovisning med tillämpning av en kontant- princip kan en sådan redovisning således inte godtas vid beskattningen. Re- geringen anser att begreppet bokföringsmässiga bör behållas. Ett slopande på sätt som Lagrådet föreslagit skulle enligt regeringens mening kunna in- nebära en sådan materiell ändring som inte bör ske i detta lagstiftnings- ärende. IL bygger alltså på principen att periodisering skall ske och att en kon- tantprincip inte kan godtas vid beskattningen. Bokföringsnämndens ut- kast innebär emellertid att det förenklade bokslutet i viss mån skall upp- rättas enligt en kontantprincip, nämligen såvitt avser s.k. upplupna in- täkter och kostnader. Sådana poster skall inte tas med i det förenklade bokslutet. Även beträffande s.k. förutbetalda intäkter och kostnader gäller i viss mån en kontantprincip. Sådana poster skall nämligen bara tas med i balansräkningen om de uppgår till mer än 5 000 kronor. Det skulle därför kunna hävdas att det förenklade bokslutet inte skulle kunna ligga till grund för beskattningen utan ytterligare justeringar. För att uppnå de avsedda förenklingarna är det emellertid viktigt att bokslutet kan ligga till grund för beskattningen utan några justeringar. Den 21 oktober 2004 beslutade regeringen att utse en särskild utredare med uppdrag att förutsättningslöst pröva hur sambandet mellan redovis- ning och inkomstbeskattningen skall se ut i framtiden och föreslå de skatteregler som är motiverade utifrån analysen (dir. 2004:146). Uppdra- get skall redovisas före utgången av juni 2007. Utredningen har antagit namnet Utredningen om sambandet mellan redovisning och beskattning (SamRoB). Avsikten är att frågan om sambandet mellan redovisning och beskatt- ning vilket inkluderar periodiseringsfrågor skall få en allsidig belys- ning av SamRoB. Detta talar för att man inte bör ändra några skattemäs- siga periodiseringsregler nu. Med tanke på att utvecklingsarbetet beträf- fande de minsta företagen de enskilda näringsidkarna med en årsom- sättning på högst 3 miljoner kronor har nått så långt och på att det är angeläget att de föreslagna förenklingarna för de allra minsta företagen kan genomföras utan att hindras av skattereglerna bör dock vissa av peri- odiseringsbestämmelserna i IL ändras redan nu. Ändringarna görs lämp- ligen på så sätt att kravet på bokföringsmässiga grunder stryks för de en- skilda näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut. För dessa skall den skattemässiga periodiseringen i stället enbart göras enligt god redovisningssed (vilket kommer att motsvaras av Bokföringsnämndens allmänna råd). Denna princip bör dock inte gälla utan undantag. Eftersom det finns stora möjligheter att skatteplanera med räntor bör dessa särregleras. I 15 Finansdepartementets promemoria föreslogs därför att ränteinkomster Prop. 2005/06:174 och -utgifter alltid skulle periodiseras enligt bokföringsmässiga grunder. Detta förslag har kritiserats av Bokföringsnämnden, Skatteverket och Svenska Revisorsamfundet. Remissinstanserna menar att räntor under 5 000 kronor inte borde behöva periodiseras. Regeringen har förståelse för de synpunkter som remissinstanserna för fram och lägger fram för- slag i enlighet med remissvaren. Den lösning som föreslås i denna proposition skall i viss mån ses som ett provisorium i avvaktan på den heltäckande översyn som SamRoB genomför. Ett nytt ställningstagande i periodiseringsfrågan kommer att göras i samband med behandlingen av utredningens slutbetänkande. Detta gäller samtliga inkomstskattefrågor som tas upp i denna proposi- tion. I både Justitiedepartementets och Finansdepartementets promemorior avgränsades skatteförslagen till att bara omfatta de enskilda näringsid- kare som upprättar ett förenklat årsbokslut (och inte alla som har rätt att upprätta ett sådant). Ett antal remissinstanser har i sina remissvar ansett att tillämpningsområdet bör utvidgas till att omfatta även handelsbolag som enbart har fysiska personer som delägare och som normalt har en årsomsättning som uppgår till högst 3 miljoner kronor. Orsaken är att även dessa företag kommer att kunna upprätta ett förenklat årsbokslut och kommer att omfattas av regelverket för Bokföringsnämndens kate- gori 1. Inte heller i denna proposition lämnas förslag som omfattar handels- bolag. Periodiseringsreglerna för dessa företag (och andra företag som kommer att omfattas av regelverket i kategori 1) kräver mer ingående överväganden än vad som har varit möjligt inom ramen för detta lagstift- ningsärende. Frågan omfattas av det utredningsuppdrag som SamRoB har och får övervägas vidare inom ramen för denna utredning.

4.3

Anskaffningsvärde för lager och inventarier

Regeringens förslag: En enskild näringsidkare som upprättar ett för- enklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078) skall vid värdering av lager och inventarier använda det anskaffningsvärde som följer av god redovisningssed. Förslagen i Finansdepartementets promemoria: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen har berört frågan. Förslagen i Justitiedepartementets promemoria: Överensstämmer med regeringens förslag såvitt avser lagervärdering. Däremot omfattades inte inventarier av promemorians förslag. Remissinstanserna: Kammarrätten i Sundsvall anförde att det inte framgår om den föreslagna ändringen även avses gälla värdering av på- gående arbeten. 16

Bakgrund

Prop. 2005/06:174

Lager Bestämmelser om den skattemässiga värderingen av lager finns i 17 kap. IL. De fick sin nuvarande utformning år 1992 (prop. 1991/92:86, bet. 1991/92:SkU30). Enligt huvudregeln får lager inte tas upp till lägre värde än det lägsta av anskaffningsvärdet och nettoförsäljningsvärdet. Vidare skall, när anskaffningsvärdet bestäms, de tillgångar som finns kvar i lag- ret vid beskattningsårets utgång anses vara de som anskaffats eller till- verkats senast. Lagrets sammansättning bestäms således av den s.k. först- in-först-ut-principen. För att förebygga praktiska problem som kan upp- komma vid en strikt värdering enligt dessa principer har huvudregeln kompletterats med en alternativregel enligt vilket lagret med undantag för vissa typer av tillgångar tas upp till lägst 97 procent av tillgångarnas sammanlagda anskaffningsvärde. För värdering av djur i jordbruk och renskötsel finns särskilda regler. Med begreppen anskaffningsvärde och nettoförsäljningsvärde avses i dessa sammanhang enligt en uttrycklig hänvisning i 17 kap. 2 § IL detsamma som i 4 kap. 9 § andrafjärde styckena årsredovisningslagen eller, i förekommande fall, någon av de övriga årsredovisningslagar som gäller för vissa typer av verksamheter. Med en tillgångs anskaffningsvärde förstås enligt årsredovisningslagen utgiften för tillgångens förvärv eller tillverkning. I anskaffningsvärdet för förvärvade tillgångar inräknas, utöver inköpspriset, kostnader direkt hän- förliga till varan, såsom tull, frakt och andra hanteringskostnader. I an- skaffningsvärdet för egentillverkade tillgångar räknas in, utöver sådana kostnader som direkt kan hänföras till produktionen, en skälig del av in- direkta tillverkningskostnader. Direkta kostnader är hänförliga till en viss produkt eller order och avser främst i produkten ingående råmaterial samt löner och andra ersättningar till den personal som varit verksam vid framställningen av tillgången. Indirekta kostnader är sådana kostnader som inte är direkta, t.ex. avskrivningar och lokalkostnader. Inventarier Bestämmelser om inventarier finns i 18 kap. IL. Enligt 18 kap. 7 § IL är anskaffningsvärdet för inventarier utgiften för förvärvet om de förvärvas genom köp, byte, egen tillverkning eller på liknande sätt. Om inventari- erna förvärvas på annat sätt, anses marknadsvärdet vid förvärvet som anskaffningsvärde. Bestämmelsen om anskaffningsvärdet för inventarier infördes 1938 (prop. 1938:258, bet. 1938:BevU32, SFS 1938:358). Vid onerösa fång inräknas i anskaffningsvärdet, utöver kostnaden för själva inventariet, samtliga förvärvskostnader såsom tull, frakt, provisioner, etc. Om inventarierna förvärvas genom byte torde normalt marknadsvärdet på de bortbytta inventarierna bestämma värdet på de nya tillgångarna. För maskiner och inventarier, som anskaffas genom egen tillverkning inräknas direkta och indirekta tillverkningskostnader i anskaffningsvär- det. 17 Skälen för regeringens förslag Lager Bokföringsnämndens utkast till allmänt råd för redovisningen i enskild näringsverksamhet innebär att anskaffningsvärdet skall fastställas enligt en enklare metod än vad som gäller enligt årsredovisningslagen. Meto- den innebär att man inventerar lagret post för post på samma sätt som i dag men att man sedan kan titta på den senaste fakturan och beräkna an- skaffningsvärdet utifrån den. Andra externa utgifter (t.ex. tull eller frakt) än sådana som framgår av fakturan och som inte överstiger 5 000 kronor behöver inte räknas med. Inte heller räknas värdet av eget och anställdas arbete samt indirekta kostnader med. För inkurans får avdrag göras med 3 procent. När enskilda näringsidkare kan upprätta ett förenklat årsbokslut enligt god redovisningssed öppnas möjligheten att i redovisningen använda Bokföringsnämndens metod för förenklad lagervärdering. Eftersom IL uttryckligen hänvisar till årsredovisningslagen beträffande definitionen anskaffningsvärdet skulle Bokföringsnämndens metod emellertid inte kunna användas vid beskattningen. Detta är inte önskvärt. IL bör därför ändras så att de enskilda näringsidkare som upprättar ett förenklat års- bokslut även vid beskattningen skall kunna värdera lagret i enlighet med god redovisningssed. Kopplingen mellan 17 kap. 2 § IL och årsredovis- ningslagen bör därför tas bort såvitt avser aktuella näringsidkare. I stället bör hänvisas till god redovisningssed. Som Kammarrätten i Sundsvall har påpekat omfattar lagrummet inte bara lager utan även pågående arbeten. Enligt Bokföringsnämndens ut- kast skall en enskild näringsidkare emellertid alltid tillämpa reglerna om löpande räkning på pågående arbeten (se nedan). Det blir därför aldrig aktuellt att ta upp sådana som en tillgång. Bokföringsnämnden har anfört att den förenklade lagervärderingen också kräver att lagen (1955:257) om inventering av varulager för in- komsttaxeringen ändras. Sedan den 1 januari 2004 (bet. 2003/04:SkU16, SFS 2003:1104) hänvisar denna lag, med ett undantag som kan bortses från i detta sammanhang, inte längre till årsredovisningslagarna utan till 17 kap. IL. Några ändringar är därför inte nödvändiga. Inventarier Bokföringsnämnden har även föreslagit förenklade regler för beräkning av anskaffningsvärdet för inventarier. De ligger i linje med de regler som har föreslagits för lagervärderingen och innebär bl.a. att värdet av eget arbete inte skall tas med i anskaffningsvärdet. I anskaffningsvärdet för maskiner och inventarier skall inte heller anställdas arbete tas med. Vid köp av maskiner och inventarier skall anskaffningsvärdet normalt endast utgöras av inköpspriset plus andra utgifter som ingår i fakturabeloppet och som kan hänföras till tillgången. Externa utgifter som inte ingår i fakturabeloppet men som direkt kan hänföras till tillgången skall dock räknas in om de uppgår till mer än 5 000 kronor per inköpstillfälle eller leverantör. Av samma skäl som i fråga om lagervärderingen bör näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut vid beskattningen kunna värdera Prop. 2005/06:174 18 inventarierna i enlighet med god redovisningssed. En bestämmelse om Prop. 2005/06:174 detta bör införas i 18 kap. 7 § IL.

4.4

Värdering av lager och pågående arbeten

Regeringens förslag: En enskild näringsidkare som upprättar ett för-

enklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078) be-

höver inte ta upp något värde på lagertillgångarna om lagrets sam-

manlagda värde uppgår till högst 5 000 kronor. En sådan skattskyldig

behöver inte heller ta upp något värde på pågående arbeten. I stället

skall reglerna om pågående arbeten som utförs på löpande räkning

tillämpas. Detta innebär att kostnader dras av löpande och intäkter re-

dovisas i takt med faktureringen.

Förslagen i Finansdepartementets promemoria: Överensstämmer

med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Ingen har särskilt berört frågan förutom Bokfö-

ringsnämnden som anför vissa tekniska synpunkter.

Förslagen i Justitiedepartementets promemoria: I promemorian

fanns det inte med någon bestämmelse om direktavdrag för lager på

högst 5 000 kronor. I övrigt överensstämmer förslagen med regeringens

förslag.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrade sig tillstyr-

ker.

Bakgrund: Bestämmelser om pågående arbeten infördes år 1981 i

punkt 3 av anvisningarna till 41 § kommunalskattelagen (1928:370)

(prop. 1980/81:68, bet. 1980/81:SkU25 och 47). Före denna lagstiftning

innehöll kommunalskattelagen inte några särskilda bestämmelser om

behandlingen av sådana tillgångar. Bakgrunden till lagstiftningen var

bl.a. den bristande överensstämmelsen mellan redovisning och beskatt-

ning. Enligt god redovisningssed ansågs resultatredovisning kunna ske

först när arbetet var slutfört, men vid beskattningen ansågs resultatberäk-

ning kunna ske löpande genom beskattning av dellikvider.

Bestämmelserna om pågående arbeten finns numera i 17 kap. IL. De

avser byggnads-, anläggnings-, hantverks- eller konsultrörelse. För andra

verksamheter baseras inkomstberäkningen således på den allmänna be-

stämmelsen om inkomstberäkning enligt bokföringsmässiga grunder.

För de rörelser som omfattas av bestämmelserna i 17 kap. IL skall den

redovisning som gjorts i räkenskaperna av pågående arbeten följas vid

beskattningen om den inte strider mot inkomstskattelagens bestämmelser

om pågående arbeten. Dessa skiljer mellan arbeten på löpande räkning

och arbeten till fast pris.

Ett arbete anses utfört på löpande räkning om ersättningen uteslutande

eller så gott som uteslutande grundar sig på ett på förhand bestämt ar-

vode per tidsenhet, den faktiska tidsåtgången och de eventuella faktiska

utgifterna för arbetet. I annat fall anses arbetet utfört till fast pris.

Värdet av pågående arbeten som utförs på löpande räkning redovisas

enligt faktureringsmetoden. Det betyder att de inte behöver tas upp som

tillgång. I stället skall de belopp som den skattskyldige under beskatt-

ningsåret fakturerar för arbetena tas upp som intäkt.

19

För pågående arbeten till fast pris gäller att ersättning som den skatt- skyldige erhåller inte tas upp som en intäkt utan som en skuld till den för vars räkning arbetet utförs. Direkta och indirekta kostnader vid beskatt- ningsårets utgång aktiveras, dvs. behandlas som en tillgång. Arbeten som inte har slutredovisats får inte tas upp till ett lägre värde än det lägsta av anskaffningsvärdet och nettoförsäljningsvärdet. För byggnads-, anlägg- nings- och hantverksrörelse får det pågående arbetet emellertid tas upp till lägst 97 procent av det sammanlagda anskaffningsvärdet. Värdet av arbetsinsats som utförts av den skattskyldige, dennes make eller barn under 16 år skall inte beaktas. Om det finns intressegemenskap mellan den skattskyldige och uppdragsgivaren och det finns anledning att anta att bestämmelserna om arbeten till fast pris har utnyttjas för att erhålla obehöriga skatteförmåner, skall värdet av arbetet beräknas efter vad som är skäligt. Om den skattskyldige i betydande omfattning har låtit bli att slutredo- visa eller fakturera belopp i enlighet med god redovisningssed, skall be- lopp som skäligen hade kunnat slutredovisas eller faktureras tas upp som intäkt. En redovisning som förutsätter att kostnaderna aktiveras är mer kom- plicerad än den som följer faktureringen. Skattskyldiga vars verksamhet är av begränsad omfattning får därför använda sig av reglerna för lö- pande räkning även i fråga om arbeten som utförs till fast pris. Denna valfrihet har reserverats för näringsidkare vars årliga bruttoomsättning normalt understiger 20 gånger det prisbasbelopp som gäller vid beskatt- ningsårets utgång (dvs. gränsen för när man enligt hittillsvarande regler har varit skyldig att upprätta årsbokslut). Antalet näringsidkare som deklarerar sin verksamhet utan årsbokslut uppgår till cirka 400 000. Totalt finns cirka 660 000 enskilda näringsidkare. Skälen för regeringens förslag: I Bokföringsnämndens utkast till allmänt råd föreslås förenklade regler för värdering av tillgångar. Som nämnts ovan föreslås bland annat att värdet av eget och anställdas arbete inte skall räknas med vid värdering av materiella anläggningstillgångar och lager. En naturlig följd av detta skulle vara att sådana kostnader inte heller skulle räknas in i värdet av pågående arbeten (i de fall sådana skall tas upp som tillgång). Bokföringsnämnden anser därför att det inte är särskilt meningsfullt att redovisa några pågående arbeten över huvud taget eftersom värdet av dessa i allt väsentligt består just av nedlagt ar- bete. Bokföringsnämnden anser vidare att de flesta enskilda näringsid- kare som omfattas av det föreslagna allmänna rådet inte har resurser att föra en projektredovisning för varje pågående arbete. Mot den bakgrun- den och eftersom det stora flertalet näringsidkare redan enligt nuva- rande regler inte behöver redovisa pågående arbeten vid beskattningen har Bokföringsnämnden föreslagit att alla de näringsidkare som omfattas av det föreslagna allmänna rådet skall kunna tillämpa reglerna om lö- pande räkning. Enligt nämnden skulle detta avsevärt förenkla redovis- ningen. Regeringen delar Bokföringsnämndens uppfattning och föreslår att alla enskilda näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut skall kunna tillämpa reglerna om löpande räkning på alla pågående arbeten. I Bokföringsnämndens utkast finns även med en regel om att lager som har ett sammanlagt värde som uppgår till högst 5 000 kronor inte behöver tas upp i balansräkningen. Sådana utgifter skall alltså dras av omedelbart. Prop. 2005/06:174 20 Eftersom det finns uttryckliga bestämmelser om värdering av lager i Prop. 2005/06:174 17 kap. IL kan en sådan bestämmelse emellertid inte tillämpas vid be- skattningen. IL bör därför ändras så att detta blir möjligt. Ändringen kan lämpligen ske genom en ny 4 a § i 17 kap. Bokföringsnämnden anförde vissa tekniska synpunkter på den lagtext som föreslogs i Finansdeparte- mentets promemoria. Dessa behandlas i författningskommentaren (av- snitt 9.2).

4.5

Värdeminskningsavdrag på inventarier

Regeringens förslag: En enskild näringsidkare som upprättar ett för-

enklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078) får,

om avskrivningsunderlaget inte överstiger 5 000 kronor, göra värde-

minskningsavdrag med ett belopp som högst motsvarar hela avskriv-

ningsunderlaget.

Förslagen i Finansdepartementets promemoria: Överensstämmer

med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Svenska Revisorsamfundet anser att direktavdrag

skall kunna göras om avskrivningsunderlaget efter årets avskrivning inte

överstiger 5 000 kronor.

Förslagen i Justitiedepartementets promemoria: Överensstämmer

med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Juridiska Fakultetsnämnden vid Uppsala univer-

sitet anförde att förslaget inte är en nödvändig följd av förslagen i övrigt

och kommer att orsaka ett skattebortfall för staten. Svenska Revisorsam-

fundet hade synpunkter i fråga om tolkningen av den föreslagna lagtex-

ten.

Bakgrund: Utgifter för inventarier i med en ekonomisk livslängd på

mer än tre år dras av genom årliga värdeminskningsavdrag. Utgifter för

inventarier som kan antas ha en kortare livslängd eller som är av mindre

värde får dras av direkt.

Frågan om vad som skall anses som mindre värde har behandlats i

ett allmänt råd av dåvarande Riksskatteverket (RSV 2003:9). Där fram-

går att för små företag bör inventarier vars anskaffningsvärde exklusive

mervärdesskatt uppgår till högst 5 000 kronor normalt anses vara av

mindre värde. Med små företag avses sådana som inte är skyldiga att

upprätta årsredovisning. Vidare anförs att en omedelbar kostnadsföring

bör vara förenlig med god redovisningssed, dvs. beloppen får inte i det

enskilda företaget vara väsentliga med avseende på företagets resultat

och ställning. Rådet är avsett att tillämpas från och med 2004 års taxe-

ring.

Värdeminskningsavdrag medges enligt två schabloniserade metoder,

räkenskapsenlig avskrivning och restvärdesavskrivning. Den räkenskaps-

enliga avskrivningen infördes 1955. Restvärdesavskrivningen infördes

först i inkomstslaget jordbruksfastighet år 1972 och utvidgades år 1981

till att även avse inkomstslaget rörelse. Samma år infördes även den

omedelbara avdragsrätten för inventarier av mindre värden. Bestämmel-

serna om värdeminskningsavdrag och omedelbart avdrag för inventarier

och tillgångar som behandlas som inventarier finns numera i 18 kap. IL.

21

Bestämmelserna om räkenskapsenlig avskrivning får endast tillämpas om den skattskyldige haft ordnad bokföring som avslutas med ett års- bokslut och om avdraget motsvarar avskrivningen i bokföringen. Den räkenskapliga avskrivningen beräknas enligt två metoder, huvudregeln och kompletteringsregeln. Enligt huvudregeln (30-regeln) beräknas av- skrivningen utifrån ett underlag som uppgår till värdet på inventarierna vid årets början, ökat med anskaffningar under året och minskat med er- sättning för avyttrade inventarier. Avskrivningen får uppgå till högst 30 procent av underlaget. Inventarier som köps och säljs under samma år ingår inte i underlaget. Eftersom avskrivningen enligt 30-regeln baseras på föregående års bokförda värde, skulle en inventarie aldrig bli helt av- skrivet om endast denna metod fanns. För att motverka detta har en kompletteringsregel (20-regeln) införts. Enligt denna medges en årlig avskrivning med 20 procent beräknat på anskaffningsvärdet. Om det verkliga värdet på inventarierna är lägre än det lägsta värde som erhålls genom en tillämpning av huvud- respektive kompletteringsregeln, får ytterligare avskrivning göras med ett belopp som motsvarar skillnaden. Reglerna är konstruerade så att den skattskyldige inte kan tillämpa huvudregeln för vissa inventarier och kompletteringsregeln för andra. Samma regel måste tillämpas för ett företags hela inventariebestånd för ett visst år. Det står emellertid den skattskyldige fritt att byta metod från år till år. Restvärdesavskrivning kan ses som en förenklad variant av räken- skapsenlig avskrivning. Metoden skiljer sig från räkenskapsenlig av- skrivning främst genom att överensstämmelse inte behöver föreligga mellan det skattemässiga restvärdet och bokfört värde, att den högsta procentsatsen för avskrivning är 25 procent och att det inte finns någon motsvarighet till kompletteringsregeln (20-regeln). Även vid restvärdes- avskrivning får ytterligare avskrivning göras om det visas att tillgångar- nas verkliga värde understiger det skattemässiga värdet. Skälen för regeringens förslag: Enligt Bokföringsnämnden gör många små företag år efter år skattemässiga avskrivningar på ett mycket lågt avskrivningsunderlag. Detta tros bero på att företagen inte kan reg- lerna om räkenskapsenlig avskrivning eller tillämpar reglerna för rest- värdesavskrivning. I utkastet till allmänt råd föreslås att 5 000 kronor genomgående skall behandlas som ett oväsentligt belopp. En inventarie som inte har ett högre anskaffningsvärde skall således kostnadsföras direkt och behöver inte tas upp i balansräkningen. Av den anledningen borde enligt Bokföringsnämndens mening också ett avskrivningsunder- lag som inte uppgår till mer än 5 000 kronor få skrivas av direkt. Detta skulle innebära att de eviga avskrivningarna kan brytas och ligger i linje med förslaget i övrigt. Bokföringsnämnden har mot denna bakgrund hemställt att reglerna om värdeminskningsavdrag ändras. Regeringen delar Bokföringsnämndens uppfattning och föreslår att enskilda närings- idkare som upprättar ett förenklat årsbokslut skall kunna göra avdrag för ett belopp som motsvarar hela avskrivningsunderlaget när detta inte överstiger 5 000 kronor. I sitt remissvar på Justitiedepartementets promemoria anförde Svenska Revisorsamfundet att förslaget borde förtydligas eftersom det enligt deras uppfattning kan tolkas på olika sätt. Samfundet tolkade bestämmelsen på så sätt att direktavdrag får göras för inventarier vars anskaffningsvärde Prop. 2005/06:174 22 inte överstiger 5 000 kronor och att direktavdrag får göras om kvarstå- Prop. 2005/06:174 ende belopp efter årets avskrivning understiger 5 000 kronor. I Finansde- partementets promemoria angavs att denna tolkning inte var riktig. Enligt gällande rätt, som inte föreslås ändras i detta avseende, får mindre företag normalt göra direktavdrag för inventarier vars anskaff- ningsvärde exklusive mervärdesskatt uppgår till högst 5 000 kronor efter- som det normalt anses vara av mindre värde. Dessa regler påverkas inte av förslaget. De föreslagna reglerna innebär att näringsidkaren i stället för att det aktuella året göra räkenskapsenlig avskrivning eller restvärde- avskrivning får göra ett värdeminskningsavdrag med ett belopp som mot- svarar hela avskrivningsunderlaget när detta uppgår till högst 5 000 kro- nor. Detta framgår av den föreslagna lagtexten och behöver inte förtydli- gas. I remissvaret på Finansdepartementets promemoria anför Svenska Revisorsamfundet att reglerna bör ändras så att deras ursprungliga tolk- ning kan gälla. Regeringen väljer att följa förslaget i promemoriorna och delar bedömningen att något ytterligare förtydligande inte behövs. 5 Mervärdesskatteregler

5.1

Bakgrund

Regeringen har i proposition Förenklade redovisningsregler, m.m. 2005/06:116 angett att det är önskvärt att gränsvärdet för tillämpningen av den i propositionen föreslagna kontantmetoden samordnas med de regler som gäller i fråga om redovisning av mervärdesskatt (avsnitt 7.1 i den propositionen). Det konstateras i propositionen att de förslag som lämnas har tagits i beaktande genom de förslag som lämnats i den lag- rådsremiss som föregått denna proposition avseende ändringar i mervär- desskattelagstiftningen. Regeringens proposition 2005/06:116 föregicks av en promemoria som utarbetades av Justitiedepartementet, Förenklade redovisningsregler, m.m. (Ju2004/10672). I promemorian togs bland an- nat upp lagändringar som hade föreslagits av Bokföringsnämnden. Bok- föringsnämnden hade i två framställningar till Justitiedepartementet (dnr Ju 2003/5588) respektive Finansdepartementet (dnr Fi 2003/3670) hem- ställt om att regler införs som tillåter kontantmetoden vid löpande bokfö- ring och regler om ett förenklat årsbokslut. Vidare behövdes vissa änd- ringar i lagstiftningen på inkomstskatteområdet. Se vidare avsnitt 4.1 ovan. Bokföringsnämnden har vidare, som en följd av de ändringsförslag som lämnades i Justitiedepartementets promemoria, i ett ärende som kom in till Finansdepartementet den 14 april 2005, dnr Fi2005/2168, hemställt om en lagändring som möjliggör redovisning av mervärdesskatt enligt en kontantmetod för mindre enskilda näringsidkare och mindre handelsbo- lag som ägs av fysiska personer i vilka den årliga nettoomsättningen normalt uppgår till högst tre miljoner kronor. Bokföringsnämnden anför i sin hemställan att för att de förenklingar avseende löpande bokföring och periodisering av inkomster och utgifter vid bokslutet skall kunna genom- föras krävs att även redovisningsreglerna för mervärdesskatt förenklas för de berörda företagen. 23 I det följande behandlas de förändringar av mervärdesskattelagstift- Prop. 2005/06:174 ningen som behövs för att samordna reglerna med de förenklingsregler som föreslås i regeringens proposition 2005/06:116 på redovisningsom- rådet för mindre företag. Vid behandlingen av Bokföringsnämndens hemställan kommer även Mervärdesskatte-utredningens (Mervärdesskatt i ett EG-rättsligt perspektiv, SOU 2002:74) ställningstagande avseende kontantredovisning att beröras. När det i detta kapitel anges utred- ningen avses Mervärdesskatteutredningen. I skrivelser till Finansdepartementet den 28 januari 2003 (dnr Fi2003/759) respektive den 18 februari 2003 (dnr Fi2003/1138) har Företagarna och FöretagarFörbundet, hemställt att tidpunkten för inbe- talning av mervärdesskatt skall förskjutas med en månad respektive, för företag med omsättning upp till 40 miljoner kronor, till den sista dagen i andra månaden efter redovisningsperioden. Som skäl åberopas att den genomsnittliga tiden innan kunden betalar sina fakturor är 32 dagar, att var tionde småföretag har en genomsnittlig inbetalningstid från kunderna på minst 42 dagar samt att var femte företag har drabbats av en ensidigt förlängd betalningstid och för hälften av dessa företag har förlängningen medfört likviditetsproblem. Den ensidiga förlängningen uppges ha sin grund i att stora kundföretag krävt kredittid på exempelvis 60 dagar. Skrivelserna behandlas i det följande.

5.2

Gällande rätt

Mervärdesskattelagen Det finns två metoder i mervärdesskattelagen (1994:200, ML) för att be- stämma tidpunkten för redovisning av mervärdesskatt, dvs. i vilken redo- visningsperiod den utgående respektive den ingående mervärdesskatten på en viss omsättning skall redovisas. Det är faktureringsmetoden och bokslutsmetoden. Faktureringsmetoden grundar sig på redovisning med fakturorna som underlag. Metoden är avsedd för den som löpande bokför fakturor direkt i grundbok och huvudbok med eller utan sidoordnad re- dovisning eller som löpande bokför fakturor i förteckning som även ut- gör grundbokföring. Bokslutsmetoden är en form av kontantredovisning. Den är avsedd för den som i sin bokföring under löpande beskattningsår bokför affärshändelsen när kontanta in- och utbetalningar sker och som bokför obetalda fordringar och skulder vid räkenskapsårets slut. I samband med registreringen till mervärdesskatt tar Skatteverket ställ- ning till bl.a. vilken redovisningsmetod som skall tillämpas. Valet mellan faktureringsmetoden eller bokslutsmetoden, är beroende av hur bokfö- ringen skall ske enligt bokföringslagen (1999:1078, BFL). Ett formellt beslut fattas endast om Skatteverket frångår den skattskyldiges begäran. Faktureringsmetoden tillämpas av bokslutsföretag enligt bokförings- lagen och andra företag som löpande bokför fordringar och skulder. Vissa bokslutsföretag med begränsad verksamhet kan dock tillämpa bok- slutsmetoden, se nedan. Med bokslutsföretag avses enligt 1 kap. 2 § BFL följande företag:

a)

aktiebolag,

b)

ekonomiska föreningar,

24

c)

handelsbolag i vilka en eller flera juridiska personer är delägare,

d)

företag som omfattas av lagen (1995:1559) om årsredovisning i kre- ditinstitut och värdepappersbolag eller lagen (1995:1560) om årsredo- visning i försäkringsföretag,

e)

stiftelser som är bokföringsskyldiga enligt bokföringslagen,

f)

företag som är moderföretag i en koncern,

g)

företag i vilka den årliga nettoomsättningen normalt uppgår till mer än ett belopp motsvarande tjugo prisbasbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde under den sista månaden av räken-

skapsåret. Företag som redovisar enligt faktureringsmetoden skall redovisa utgå- ende skatt för den redovisningsperiod under vilken den som omsatt en vara eller tjänst har bokfört eller borde ha bokfört omsättningen (13 kap. 6 § ML). Ingående skatt skall redovisas för den redovisningsperiod under vilken den som förvärvar en vara eller en tjänst har bokfört eller borde ha bokfört förvärvet enligt god redovisningssed (13 kap. 18 § ML). Skatteverket kan medge att bokslutsmetoden får tillämpas av företag som bokför affärshändelserna först när betalning sker i enlighet med be- stämmelserna om kontantredovisning i 5 kap. 2 § BFL. Enligt den be- stämmelsen har andra företag än bokslutsföretag rätt att tillämpa kontant- redovisning. Hit hör främst enskilda näringsidkare eller handelsbolag med endast fysiska personer som delägare med en årlig nettoomsättning som normalt inte överstiger 20 prisbasbelopp (dvs. 794 000 kronor för år 2006). Bokslutsmetoden får emellertid även tillämpas av företag som är bokslutsföretag men som har rätt att tillämpa kontantredovisning, dvs. företag som endast har ett mindre antal fakturor i verksamheten och ford- ringarna och skulderna enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp. För den som redovisar enligt bokslutsmetoden skall redovisning av ut- gående skatt ske senast för den redovisningsperiod under vilken betal- ning sker och för fordringar, utom för vissa avbetalningsköp mellan när- ingsidkare, först vid beskattningsårets utgång (13 kap. 8 § ML). Om den skattskyldige tillämpar en sådan senareläggning av redovisningen av ut- gående skatt får avdrag för ingående skatt, utom för vissa avbetalnings- köp mellan näringsidkare och förvärv av avverkningsrätt till skog, göras först för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut eller under vilken betalning dessförinnan gjorts (13 kap. 18 § ML). För den som inte är bokföringsskyldig enligt bokföringslagen skall den utgående skatten redovisas för den redovisningsperiod under vilken skattskyldighet har inträtt (13 kap. 7 § ML). Den ingående skatten skall i dessa fall redovisas för den redovisningsperiod under vilken varan har levererats eller tjänsten har tillhandahållits förvärvaren (13 kap. 17 § ML). Den som är skyldig att redovisa mervärdesskatt skall lämna en skatte- deklaration enligt reglerna i 10 kap. 18 och 19 §§ SBL eller redovisa mervärdesskatten i självdeklaration enligt 10 kap. 31 § SBL. Tidpunkten för när skattedeklarationen skall lämnas in och därmed för inbetalning av mervärdesskatt är för företag med ett beskattningsunderlag som exklu- sive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst 40 miljoner kronor den 12:e (17:e i januari och augusti) i andra månaden efter redovisningsperioden. För företag med ett beskattningsunderlag som överstiger 40 miljoner kronor skall Prop. 2005/06:174 25 skattedeklarationen lämnas den 26:e (27:e december) i månaden efter re- Prop. 2005/06:174 dovisningsperioden. Reglerna om inbetalning av mervärdesskatt innebär för företag som redovisar enligt faktureringsmetoden att mervärdesskatt skall inbetalas mellan 40 och drygt 70 dagar efter att en faktura har bok- förts enligt god redovisningssed. Det exakta antalet dagar beror på när under en redovisningsperiod den aktuella fakturan i varje enskilt fall ställs ut. Företag som tillämpar bokslutsmetoden berörs av dessa regler såvitt avser sista perioden under beskattningsåret. För dessa företag skall mervärdesskatten på fordringar och skulder som är obetalda vid beskatt- ningsårets utgång alltid redovisas för den redovisningsperiod under vil- ken beskattningsåret går ut. Sjätte direktivet Enligt huvudregeln i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande om- sättningsskatter Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräk- ningsgrund (sjätte direktivet) skall utgående skatt redovisas för den redo- visningsperiod då skattskyldigheten inträder, dvs. när omsättningen äger rum. Direktivet ger dock medlemsstaterna en möjlighet att föreskriva att den utgående skatten kan tas ut senast vid mottagandet av köpeskillingen (artikel 10.2 tredje stycket andra strecksatsen i sjätte direktivet). En tillämpning av en sådan kontantmetod innebär således att utgående skatt inte behöver redovisas innan säljaren får betalt av kunden. Regeln utgör därmed ett avsteg från huvudregeln för när den utgående skatten kan tas ut. En sådan kontantmetod skall enligt sjätte direktivet begränsas till att omfatta vissa transaktioner eller vissa kategorier av beskattningsbara per- soner. Sjätte direktivets bestämmelser innebär att avdragsrätt för den ingå- ende skatten inträder samtidigt som skattskyldigheten uppkommer för den utgående skatten (artikel 17.1 i sjätte direktivet). Detta betyder att mervärdesskatten på en viss transaktion skall redovisas samtidigt av säl- jaren och köparen, den s.k. reciprocitetsprincipen. En förutsättning för att utnyttja rätten till avdrag för ingående skatt i en redovisningsperiod är dock att en faktura innehas av den som yrkar avdraget (artikel 18.2 första stycket i sjätte direktivet och EG-domstolen dom den 29 april 2004, C 152/02 Terra Baubedarf-Handel GmbH, punkt 38). Enligt sjätte direktivet får en kontantmetod inte tillämpas avseende gemenskapsinterna förvärv. Som framgår ovan möjliggörs en tillämpning av kontantmetoden genom artikel 10.2 i sjätte direktivet. I artikel 28d.2 och 3 i sjätte direktivet särregleras dock situationen vid gemenskapsin- terna förvärv. Enligt artikel 28d.2 i sjätte direktivet skall skatt tas ut den femtonde dagen i den månad som följer på den under vilken skattskyl- digheten inträder. I artikel 28d.3 i sjätte direktivet anges att med av- vikelse från artikel 28d.2 skall skatt tas ut vid utställandet av faktura då denna utställts på köparen före den femtonde dagen i den månaden som följer efter den månad då skattskyldigheten inträdde. 26

5.3

Kontantmetoden

Prop. 2005/06:174

Regeringens förslag: En skattskyldig som inte är skyldig att upprätta

årsredovisning enligt 6 kap. 1 § bokföringslagen (1999:1078) och vars

sammanlagda årliga omsättning här i landet

uppgår till högst 3 miljo-

ner kronor får tillämpa en redovisningsmetod som innebär att den ut-

gående skatten skall redovisas först under den redovisningsperiod då

betalning tas emot (kontantmetod). Den skattskyldiges ingående skatt

får dras av för den redovisningsperiod under vilken betalning erläggs.

Redovisning av mervärdesskatt på obetalda fordringar och skulder

som föreligger vid beskattningsårets utgång skall dock alltid göras se-

nast för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut.

Kontantmetoden skall även få tillämpas av skattskyldiga som är

skyldiga att upprätta årsredovisning om det endast förekommer ett

mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och ford-

ringarna eller skulderna enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp.

Förslaget i Finansdepartementets promemoria: I promemorian fö-

reslogs att skattskyldiga med årliga intäkter som normalt uppgår till

högst 3 miljoner kronor och som inte är skyldiga att upprätta årsredo-

visning enligt 6 kap. 1 § BFL skall få tillämpa en kontantmetod. Enligt

förslaget skulle inte någon redovisning av mervärdesskatten för obetalda

fordringar och skulder ske vid beskattningsårets utgång.

Remissinstanserna: Kammarrätten i Sundsvall förutsätter att begrep-

pen mindre antal och avsevärda belopp som anges i den föreslagna

lydelsen av 13 kap. 8 § andra stycket ML har samma innebörd som i

5 kap. 2 § fjärde stycket BFL. Skatteverket anser att en precisering av

mindre antal fakturor och ej avsevärda belopp vore att föredra av det

skälet att skrivningen vållat problem i det praktiska arbetet. I det fall nå-

gon precisering inte låter sig göras föreslår Skatteverket att regeln ut-

mönstras. Skatteverket har dock förståelse för att utformningen av regeln

i mervärdesskattelagen och bokföringslagen måste ha samma innehåll.

Länsrätten i Göteborg ser positivt på att förslaget i mervärdesskattelagen

uttryckligen anger vilka skattskyldiga som skall få tillämpa en kontant-

metod. Enligt länsrätten är det otydligt huruvida den föreslagna avgräns-

ningen av kretsen skattskyldiga är förenlig med de krav som ställs i arti-

kel 10.2 i sjätte direktivet om att en sådan regel skall knytas till vissa

skattskyldiga eller vissa kategorier av skattskyldiga personer. Länsrätten

noterar att möjligheten för skattskyldiga att i vissa fall få välja redovis-

ningsmetod saknar motsvarighet i direktivet. Ekobrottsmyndigheten,

Sveriges Advokatsamfund och Lantbrukarnas Riksförbund lämnar försla-

get utan erinran. FAR tillstyrker förslaget. NUTEK tillstyrker förslaget

men anger att konsekvensanalysen kunde vara fylligare. En uppskattning

av hur förslagen påverkar de mindre företagen saknas. Skatteverket anför

vidare att det i momssammanhang normalt inte används begreppet in-

täkter. Från momssynpunkt är därför omsättning ett mer relevant be-

grepp. Att använda begreppet intäkter kommer att försvåra en uppfölj-

ning av om ett företag har rätt att använda kontantmetoden eller inte.

Skatteverket är dock medvetet om att en samstämmighet bör finnas mel-

lan de begrepp som används i mervärdesskattelagen och bokföringslagen.

En avvägning måste därför göras med hänsyn till de fördelar som kan

27

finnas att i andra sammanhang använda begreppet intäkter. Bokförings- nämnden anser att ett företags nettoomsättning är ett lämpligare mått för storleksbegränsningen. Det är osäkert vilka poster som ingår i beteck- ningen intäkter. Näringslivets Skattedelegation (NSD) till vilket yttrande Svenskt Näringsliv, Svenska Bankföreningen, Fastighetsägarna och Stockholms Handelskammare ansluter sig, anser att begreppet intäkter ger upphov till gränsdragningsproblem och oklarheter. NSD förordar att gränsvärdet på samma sätt som hittills bestäms till beskattningsunderla- gets värde i stället för det föreslagna begreppet intäkter. Svenska Revisor- samfundet (SRS) anser att det är lämpligare att använda begreppet netto- omsättning för enskilda näringsidkare och överväga andra lösningar för föreningar m.fl. Begreppet normalt bör preciseras. Skatteverket påpekar att förslaget i promemorian utformats så att moms kan redovisas enligt tre olika metoder nämligen faktureringsmetoden, bokslutsmetoden eller kontantmetoden. En sådan effekt är inte önskvärd. Lagförslaget bör i stället utformas så att endast två metoder blir tillämpliga. Bokförings- nämnden anser att större företag där det endast förekommer ett mindre antal fakturor eller andra handlingar redan med stöd av 13 kap. 6 § ML kan använda bokslutsmetoden som följer av hänvisningen till god redo- visningssed. Det är viktigt att redovisning enligt 13 kap. 6 § ML får vara kvar för de skattskyldiga som inte kan eller vill upprätta ett förenklat års- bokslut enligt kontantmetoden. Sveriges Kommuner och Landsting till- styrker förslagen men anser att en mer självständig utformning av lagen bör kunna komma till stånd för att i högre grad eliminera vissa påtalade oformligheter med gällande redovisningsprinciper. SRF och Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet tillstyrker förslaget. NSD tillstyrker förslaget om en kontantmetod men anser att förslaget diskriminerar mel- lan företagsformer. NSD föreslår att gränsen för när företagen får redo- visa mervärdesskatten i självdeklarationen höjs till 3 miljoner kronor av beskattningsunderlaget för mervärdesskatt. NSD vill att en generell för- längning av inbetalningstiden för mervärdesskatt införs, att en möjlighet införs för företagen att avvakta med inbetalning av momsen för fakturor där betalning inte influtit och att en höjning görs av gränsen 40 miljoner kronor för när den något längre inbetalningstiden får tillämpas. SRS anser att man bör överväga att höja gränsen för när företag får redovisa moms i inkomstdeklarationen så att regelverken harmoniserar. Företagarna anser att tiden för inbetalning av mervärdesskatt måste förlängas eftersom be- talningstiderna har blivit längre och det medför likviditetsproblem. Infö- randet av en kontantmetod innebär att de företag som använder den me- toden undviker problemet. Problemet kvarstår dock för ett stort antal småföretag och bör snarast åtgärdas. Sveriges Byggindustrier har inget att erinra mot förslaget om man ser det isolerat. Införandet av en kon- tantmetod innebär att ännu ett sätt att redovisa moms införs. Ytterligare förslag när det gäller redovisning av moms är dock att vänta och innan dessa är kända är det omöjligt att se helheten och bedöma vilka konse- kvenser förslaget kan få för byggföretagen och näringslivet som helhet. SRS menar att förslaget inte har någon effekt för dem som redovisar i självdeklaration. Inte heller för dem som redovisar i skattedeklaration innebär det någon senareläggning av inbetalningen av moms. Skälen för regeringens förslag: I ett betänkande som lades fram av den så kallade Mervärdesskatteutredningen (SOU 2002:74) föreslogs att Prop. 2005/06:174 28 mervärdesskattelagen (1994:200, ML) skulle anpassas till principerna för skattskyldighetens- och redovisningsskyldighetens inträde enligt det sjätte mervärdesskattedirektivet (77/388/EEG). Utredningen föreslog att nuvarande bokslutsmetod i 13 kap. 8 § ML skulle slopas. Enligt utred- ningen skulle redovisningstidpunkten inte kopplas till när betalning sker för omsättningen förutom i de fall då betalning erläggs före tidpunkten för leverans av vara eller tillhandahållande av tjänst, dvs. vid förskott. Utredningen ansåg att en kontantmetod för redovisning av mervärdes- skatt, som visserligen tillåts enligt det sjätte mervärdesskattedirektivet, helst bör knytas till vissa kategorier av beskattningsbara personer, fram- för allt små företag. Utredningen ansåg inte att en sådan grupp kunde urskiljas på ett bra sätt, betänkandet del 1 s. 595 f. Det sjätte direktivet medger, som framgår ovan, att medlemsstaterna tillåter skattskyldiga att redovisa mervärdesskatt enligt en kontantmetod. Ett av kraven enligt direktivet är dock att denna metod avgränsas till vissa skattskyldiga eller vissa kategorier av skattskyldiga personer. Enligt regeringens bedömning är det förenligt med det sjätte direktivet att av- gränsa de företag som kan komma i fråga för tillämpning av förenklade redovisningsregler för mervärdesskatt genom att införa en omsättnings- tröskel. Härigenom avgörs storleken på de företag som kan omfattas av reglerna. I enlighet med direktivet omfattas därmed endast vissa skatt- skyldiga av bestämmelserna. I regeringens proposition 2005/06:116 Förenklade redovisningsregler, m.m. föreslås att definitionen i 1 kap. 2 § BFL av vad som utgör bok- slutsföretag, dvs. företag som är skyldiga att avsluta den löpande bokfö- ringen med ett årsbokslut eller en årsredovisning, tas bort. I propositio- nen föreslås att alla som är bokföringsskyldiga skall avsluta den löpande bokföringen med en årsredovisning eller ett årsbokslut (avsnitt 8.2 och 9 i propositionen). Det föreslås vidare att företag som inte är skyldiga att upprätta en årsredovisning och som normalt har en nettoomsättning om högst 3 miljoner kronor per år skall vid den löpande bokföringen få an- vända sig av en kontantmetod och få upprätta årsbokslutet i förenklad form. Enligt propositionen skall lagen endast ställa mycket grundläg- gande krav på ett sådant bokslut. Kravet enligt förslaget skall endast vara att det innehåller en resultaträkning och en balansräkning samt vissa formkrav (propositionen avsnitt 9.1). Det anges i propositionen att det är önskvärt att det gränsvärde som skall gälla för rätten att tillämpa kontant- redovisning samordnas med de regler som gäller i fråga om redovisning av mervärdesskatt (avsnitt 7.1 i propositionen). Flera remissinstanser har kritiserat förslaget i Finansdepartementets promemoria som innebär att den skattskyldiges årliga intäkter skall ligga till grund för avgränsningen för vilka som kan komma i fråga att tillämpa en kontantregel för redovisning av den utgående skatten. Remissinstan- serna anser att begreppet inte normalt används i mervärdesskattesam- manhang, att det försvårar kontrollen av om den skattskyldige uppfyller kriterierna för att tillämpa kontantredovisning av den utgående skatten och att det även för den skattskyldige kommer att vara svårt att se om man uppfyller kriterierna för tillämpning av kontantredovisning. Remissinstanserna anser att det är svårt att avgöra vilka poster som skall ingå i begreppet. Regeringen delar remissinstansernas uppfattning att det i mervärdesskattesammanhang är lämpligare att välja ett begrepp som har Prop. 2005/06:174 29 en tydligare koppling till mervärdesskattesystemet. Regeringen föreslår därför att det avgörande för tillämpligheten av kontantmetoden vid redo- visning av mervärdesskatt bör vara värdet av den skattskyldiges sam- manlagda omsättning. Detta belopp får inte normalt överstiga 3 miljoner kronor. Genom att välja detta begrepp uppnås överensstämmelse med det begrepp som regeringen efter remisskritik har valt i proposition 2005/06:116 Förenklade redovisningsregler, m.m. Bokföringsnämnden har anfört att större företag redan tillämpar bok- slutsmetoden med stöd av den hänvisning till god redovisningssed som anges i 13 kap. 6 § ML och att det är viktigt att dessa får behålla denna metod. Skatteverket har bedömt att med lagförslaget i Finansdeparte- mentets promemoria skulle tre olika metoder för redovisning av mervär- desskatt uppkomma. En kontantmetod utan avslutning vid årsskiftet en- ligt promemorians förslag till lydelse av13 kap. 8 § ML, en bokslutsme- tod (avslutning vid årsskiftet) och en faktureringsmetod. De bägge sist- nämnda metoderna i enlighet med Skatteverkets tolkning av 13 kap. 6 § ML (god redovisningssed). Det förslag som lades fram i Finansdepartementets promemoria inne- bar att vissa skattskyldiga kunde tillämpa en kontantmetod. Enligt försla- get skulle dessa skattskyldiga inte behöva redovisa mervärdesskatten för obetalda fordringar och skulder vid beskattningsårets utgång, vilket krävs enligt de nuvarande reglerna i 13 kap. 8 och 18 §§ ML. Enligt 5 kap. 2 § tredje stycket BFL skall emellertid vid räkenskapsårets utgång samtliga då obetalda fordringar och skulder bokföras. Denna bestämmelse ändras inte i regeringens proposition om Förenklade redovisningsregler, m.m. 2005/06:116. Vidare skall vid beräkningen av det skattemässiga resulta- tet som ligger till grund för inkomstskatten hänsyn tas till fordringar och skulder som föreligger vid beskattningsårets utgång. Mot denna bak- grund görs följande bedömning. Syftet med det förslag som lades fram i Finansdepartementets prome- moria var att samordna reglerna på skatteområdet med de förenklings- regler på redovisningens område som föreslagits i Justitiedepartementets promemoria avseende bland annat användandet av en kontantmetod i den löpande bokföringen och det tröskelvärde (gränsvärde) som skulle gälla för denna. Ett företag som kontantredovisar med stöd av reglerna i bok- föringslagen måste vid räkenskapsårets utgång bokföra samtliga då obe- talda fordringar eller skulder, inklusive mervärdesskatten på dessa. Även regeringens förslag i denna proposition avseende inkomstskattereglerna förutsätter att periodisering i stor utsträckning skall göras vid beskatt- ningsårets utgång. Det på redovisningsområdet föreslagna förenklade årsbokslutet skall kunna läggas till grund för inkomstbeskattningen utan några ytterligare justeringar. Enligt förslaget i Finansdepartementets promemoria rörande mervärdesskattereglerna skulle däremot den utgå- ende skatten för en transaktion som den skattskyldige inte fått betalt för inte behöva redovisas vid årsskiftet. Det skulle således innebära två olika redovisningssystem, ett system enligt bokföringslagens och inkomst- skattelagens regler och ett system enligt mervärdesskattelagen. Regeringen anser att samma principer för redovisning av fordringar och skulder vid årets slut bör gälla för såväl den löpande bokföringen som vid beräkning av det skattemässiga resultatet för inkomstskatt och för redovisning av mervärdesskatt. Mervärdesskatten som belöper på Prop. 2005/06:174 30 obetalda fordringar och skulder bör enligt regeringens uppfattning där- med alltid redovisas senast under den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut. Detta ger även kontrollmyndigheten en möjlighet till avstämning av redovisningen och kan förhindra eventuellt skatteun- dandragande genom att regelverket utnyttjas på ett otillbörligt vis. Såvitt avser frågan om antal metoder för redovisning av mervärdes- skatt enligt mervärdesskattelagen vill regeringen framhålla följande. Med lagtextens utformning i mervärdesskattelagen föreligger endast två olika metoder för redovisning av mervärdesskatt. Den ena metoden är den så kallade faktureringsmetoden som regleras i 13 kap. 6 § ML. Den andra metoden är den föreslagna kontantmetoden enligt 13 kap. 8 § ML. Enligt 13 kap. 6 § ML skall, om inte annat följer av 13 kap. 715 §§, utgående skatt redovisas för den redovisningsperiod under vilken transaktionen har bokförts enligt god redovisningssed. Begreppet god redovisningssed en- ligt denna bestämmelse kommer enligt regeringens uppfattning inte att omfatta kontantredovisning enligt 5 kap. 2 § BFL eftersom förutsättning- arna för kontantredovisning följer av specialbestämmelsen i den före- slagna 13 kap. 8 § ML. Några remissinstanser har pekat på att det är viktigt att begreppen mindre antal och avsevärda belopp i den föreslagna bestämmelsen i 13 kap. 8 § ML har samma innebörd som i 5 kap. 2 § fjärde stycket BFL. Regeringen delar denna uppfattning. Det vore olyckligt om begreppen skulle bedömas på olika sätt vid tillämpning av mervärdesskattelagen och bokföringslagen. I regeringens proposition 2005/06:116 anges att en pre- cisering av begreppen inte är lämplig att göra i lagtext utan att en sådan precisering bör ske genom en utveckling i praxis (propositionen avsnitt 7.1). Någon precisering av dessa begrepp bör inte heller göra i mervär- desskattelagen. Några remissinstanser har anfört att begreppet normalt i bestämningen av tröskelvärdet för vilka som får tillämpa kontantregeln bör preciseras. Regeringen anser det lämpligt att någon form av ventil finns med vid angivandet av tröskelvärdet för att undvika att situationer som är tillfälliga påverkar den skattskyldiges möjlighet att tillämpa kon- tantredovisningsreglerna. Även i detta fall görs dock bedömningen att det är olämpligt att precisera detta ytterligare i lagtexten. Till grund för tolk- ningen bör ledning hämtas från den praxis som utvecklas avseende be- greppet normalt i den föreslagna bestämmelsen i 5 kap. 2 § BFL. Några remissinstanser har ansett att förslaget diskriminerar mellan fö- retagsformer. Som framgått ovan avser förslagen en anpassning till de förenklingsförslag som lades fram i Justitiedepartementets promemoria. Syftet är att anpassa reglerna till bokföringslagens regler så att de för- enklingseffekter som eftersträvas uppnås. Fler skattskyldiga har möjlig- het att tillämpa reglerna när tröskelvärdet höjs till 3 miljoner kronor men t.ex. aktiebolag kan som nämnts endast omfattas av reglerna om de upp- fyller förutsättningarna i den föreslagna bestämmelsen i 13 kap. 8 § tredje stycket ML. Samma avgränsning görs i bokföringslagen såvitt av- ser möjligheten att tillämpa kontantredovisning. Regeringen anser att samma avgränsning bör gälla i mervärdesskattelagen så att regelsyste- men blir så likartade som möjligt. Bokföringsnämnden har under arbetet med denna proposition inkom- mit med synpunkter på regeringens förslag att redovisning av mervärdes- skatt på obetalda fordringar och skulder alltid skall ske senast under den Prop. 2005/06:174 31 redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut. Genom att inte införa den årsöverskridande kontantmetod som föreslogs i Finansdepar- tementets promemoria kommer enligt BFN förenklingsarbetet inte att medföra någon reell förenkling för de allra minsta företagen. BFN uppger emellertid att det får anses uppenbart att en årsöverskridande kontant- metod skulle kunna öppna möjligheter till ett otillbörligt utnyttjande mellan närstående. BFN föreslår därför att det införs en eller flera spärrar för att förhindra en sådan utveckling. BFN föreslår att ändringar görs i lagtexten så att kravet på avstämning av mervärdesskatten på obetalda fordringar och skulder för den sista perioden under beskattningsåret endast skall omfatta fordringar och skulder som är äldre än 90 dagar. Skatteverket har beretts tillfälle att yttra sig över BFN:s synpunkter. Skatteverket anser att det knappast kan vara en förenkling för de mindre företagen att slippa redovisa mervärdesskatten per beskattningsårets ut- gång eftersom skatten enligt Skatteverkets mening ändå måste bokföras vid detta tillfälle. Skatteverket anför vidare att redovisning av mervärdes- skatt enligt den bokslutsmetod som nu tillämpas av de mindre företagen inte enligt Skatteverkets erfarenhet medfört några mera omfattande olä- genheter för företagen. Vid en samlad bedömning vidhåller regeringen sitt förslag att redovis- ning av mervärdesskatt på obetalda fordringar och skulder bör ske senast för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut. De vidare överväganden som kan behöva göras i fråga om redovisning av mervärdesskatt får göras i samband med ställningstagande till de förslag som lämnats av mervärdesskatteutredningen (SOU 2002:74). Särskilt om rätten att på vissa villkor välja redovisningsmetod En skattskyldig som omfattas av reglerna för kontantredovisning av mer- värdesskatt skall alltid ha en möjlighet att i stället tillämpa de allmänna reglerna för redovisning av mervärdesskatt enligt 13 kap. 6 § ML. Läns- rätten i Göteborg har anfört att möjligheten för skattskyldiga att i vissa fall få välja redovisningsmetod saknar motsvarighet i sjätte direktivet. Enligt regeringens bedömning föreligger dock inte något hinder för att tillåta skattskyldiga att i vissa fall få välja redovisningsmetod för mervärdesskatt. Till stöd för detta åberopas den tillämpning av kontantmetoden som genom ett särskilt bemyndigande av ministerrådet har medgivits Förenade kungariket. Förenade kungariket har bemyndi- gats att avvika från den i artikel 17 i sjätte direktivet angivna tidpunkten om avdragsrättens inträde för den ingående mervärdesskatten (Council Decision of 23 July 1987 authorizing the United Kingdom to apply an optional measure derogating from Article 17 of the Sixth Directive on the harmonization of the laws of the Member States relating to turnover taxes 87/400/EEC som förlängts senast genom rådets beslut 2003/909/EG). Förenade kungariket tillämpar ett frivilligt kontantredo- visningssystem för utgående mervärdesskatt. För att ha möjlighet att tillämpa systemet får en skattskyldig inte ha ett sammanlagt värde avse- ende beskattningsbar omsättning som överstiger £ 660 000. Den skatt- skyldige kan välja att tillämpa ett sådant system eller att redovisa mer- värdesskatten enligt allmänna regler. Om den skattskyldige väljer att Prop. 2005/06:174 32 redovisa utgående skatt enligt kontantmetoden får den skattskyldige inte göra avdrag för sin ingående mervärdesskatt innan denne har betalt sin leverantör eller tillhandahållare. För att kunna tillämpa en sådan ordning när det gäller avdragsrätt krävs således att en medlemsstat bemyndigas att avvika från artikel 17.1 i sjätte direktivet. Förenade kungarikets ord- ning är en fakultativ ordning för den skattskyldige. Väljer den skattskyl- dige att redovisa den utgående skatten enligt en kontantmetod måste så- ledes den skattskyldige även redovisa den ingående skatten enligt en så- dan metod, dvs. att avdrag får ske först i samband med att betalning skett. Ett motsvarande bemyndigande behövs även för Sveriges del (se nedan). Redovisning av ingående mervärdesskatt vid tillämpning av kontant- metoden I sjätte direktivet finns inte några särskilda bestämmelser om att även den ingående skatten skall kunna få dras av i enlighet med en kontantmetod. För att införa en kontantmetod för ingående skatt som innebär att avdrag medges först i samband med att betalning av mervärdeskatten på förvärv för verksamheten sker, krävs ett beslut från ministerrådet enligt artikel 27 i sjätte direktivet. Enligt artikel 27 får rådet enhälligt på kommissionens förslag bemyndiga varje medlemsstat att genomföra särskilda åtgärder som avviker från bestämmelserna i sjätte direktivet, för att förenkla skatteuttaget eller för att hindra vissa typer av skatteflykt eller skatteun- dandragande. En medlemsstat som önskar genomföra en sådan åtgärd skall underrätta kommissionen om dem och förse kommissionen med alla nödvändiga upplysningar. Regeringen avser att i anslutning till att beslut tas om denna proposition även besluta att ge in en formell begäran till kommissionen om att få avvika från det sjätte direktivets bestämmelser i detta avseende. Ett liknande undantag har, som anförts ovan, medgivits Förenade kungariket (senast förlängt genom rådets beslut 2003/909/EG). Remissinstansernas synpunkter kring betalningstidpunkterna för mervärdesskatt Flera remissinstanser har anfört att det förslaget i Finansdepartementets promemoria belyser ett problem avseende den likviditetspåfrestning som företag utsätts för då de är skyldiga att redovisa utgående mervärdesskatt trots utebliven betalning från kunden. Remissinstanserna har anfört att man önskar ytterligare förändringar av reglerna såsom en generell möj- lighet att avvakta med inbetalningen av mervärdesskatt tills betalning mottagits. Vidare har framförts att man vill ha en höjning av gränsen på 40 miljoner kronor för när den något längre inbetalningstiden får tilläm- pas. Remissinstanserna menar att förslaget i promemorian endast avhjäl- per problemet i en mycket begränsad omfattning. I skrivelser till Finans- departementet från Företagarna och Företagarförbundet har liknande synpunkter framförts (se avsnitt 5.1). Den nu föreslagna regleringen innebär en utvidgning av möjligheten att redovisa mervärdesskatt enligt en kontantmetod. Genom utvidgningen av den nuvarande kontantmetoden kommer de problem som framförts av Prop. 2005/06:174 33 remissinstanserna och Företagarna och Företagarförbundet i viss be- Prop. 2005/06:174 gränsad utsträckning avhjälpas. Mervärdesskatt kommer i de föreslagna fallen inte att behöva betalas in till staten förrän efter det att betalning erhållits av kunden. För de skattskyldiga som inte får tillämpa den före- slagna kontantmetoden kvarstår dock den påpekade effekten. Det gäller i de fall fakturan ställs ut sent under en redovisningsperiod och skatten skall betalas in till staten senast den 12:e i den andra månaden efter redo- visningsperiodens utgång (17:e i augusti och januari) och köparen inte betalar inom cirka 40 dagar. NSD har i sitt remissyttrande anfört att för- slaget om en utökad kontantmetod belyser problemet med att företag oavsett storlek tvingas förskottera statens mervärdesskatt. Det kan i sammanhanget nämnas att Svenskt Näringsliv vid ett besök nyligen hos Skatteutskottet i Riksdagen redovisade en Temoundersökning enligt vil- ken cirka 45 procent av de tillfrågade företagen angett att de måste betala in mervärdesskatten till staten innan de fått betalt av sina kunder. Regeringen gör följande bedömning. De problem som remissinstan- serna pekar på kräver ytterligare överväganden. Dessa är inte möjliga att göra inom ramen för detta lagstiftningsprojekt. I denna proposition görs endast en anpassning av mervärdesskattelagens regler till de förslag som läggs fram i regeringens proposition 2005/06:116 om förenklade redo- visningsregler m.m., dvs. att vissa företag får dröja med att bokföra affärshändelser tills betalning sker. Frågor om redovisning och inbetal- ning av mervärdesskatt, som remissinstanserna och Företagarna och Företagarförbundet i särskilda skrivelser tar upp, får behandlas inom ramen för ett påbörjat arbete i skatteförfarandeutredningen (dir 2005:129). Några förslag avseende de ytterligare ändringar som remissinstanserna, Företagarna och Företagarförbundet begärt läggs därför inte fram i denna proposition.

5.4

Byte av redovisningsmetod

Regeringens förslag: Den som tillämpar de allmänna bestämmelserna

för redovisning av mervärdesskatt enligt 13 kap. 6 § mervärdesskattela-

gen (1994:200) får hos Skatteverket ansöka om att få tillämpa kontantre-

dovisning enligt 13 kap. 8 § mervärdesskattelagen, om förutsättningarna

för kontantredovisning enligt den bestämmelsen är uppfyllda. En sådan

ansökan får beviljas av Skatteverket endast om det föreligger särskilda

skäl.

Förslaget i Finansdepartementets promemoria: Överensstämmer

med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Företagarna har i sitt remissyttrande anfört att de

företagare som redovisat enligt de allmänna reglerna inte skall behöva

ansöka hos Skatteverket om att få använda kontantmetoden. I stället bör

företagaren anmäla till Skatteverket att man har för avsikt att använda

kontantmetoden i redovisningen. Skatteverket skall då registrera detta om

det inte finns särskilda skäl som talar emot detta.

Skälen för regeringens förslag: Om ett företag som skulle kunna om-

fattas av reglerna om kontantredovisning ändå väljer att tillämpa de all-

männa reglerna för redovisning av utgående skatt enligt 13 kap. 6 § ML,

34

bör en senare övergång till kontantmetoden endast ske efter beslut från Prop. 2005/06:174 Skatteverket och endast om det föreligger särskilda skäl. Regeringen de- lar därmed inte Företagarnas uppfattning. Väljer en skattskyldig som tillämpar de allmänna reglerna i 13 kap. 6 § ML att övergå till att redo- visa enligt de föreslagna reglerna i 13 kap. 8 § ML kan det finnas en risk för att köparen medges avdrag för ingående mervärdesskatt för samma transaktion vid två tillfällen. Det bör därför särskilt uppmärksammas när en skattskyldig vill göra ett sådant byte av redovisningsmetod och det bör föreligga särskilda skäl för att ett sådant byte skall tillåtas. Skatteverket bör därför pröva en anmälan om byte av redovisningsmetod.

5.5

Redovisning av gemenskapsinterna förvärv

Regeringens förslag: Kontantmetoden får inte tillämpas vid redovisning

av utgående skatt hänförlig till gemenskapsinterna förvärv. För sådan

utgående skatt finns särskilda regler i det sjätte mervärdesskattedirektivet

som nu införs i enlighet med den systematik som används i direktivet.

Ingående skatt som är hänförlig till ett gemenskapsinternt förvärv skall

dras av för den redovisningsperiod under vilken den utgående skatten på

förvärvet skall redovisas.

Förslaget i Finansdepartementets promemoria: Överensstämmer

med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Skatteverket pekar på att kontantmetoden enligt

lagförslaget inte får tillämpas vid gemenskapsinterna förvärv. Det bör

enligt Skatteverket innebära att redovisning skall ske enligt 13 kap. 6 §

ML, dvs. då förvärvet enligt god redovisningssed har bokförts eller borde

ha bokförts. För de berörda skattskyldiga torde detta innebära att redo-

visning skall ske vid tidpunkten för betalning. Det åsyftade resultatet i

den föreslagna bestämmelsen i 13 kap. 8 a § ML uppnås därför inte.

Konkurrensverket har i sitt remissyttrande ansett att den praktiska effek-

ten av en bestämmelse som anger att gemenskapsinterna förvärv inte kan

redovisas enligt en kontantprincip, kan förväntas bli att handeln inom

gemenskapen påverkas negativt eftersom det förenklade regelverket inte

får tillämpas vid handel mellan medlemsstaterna. Sveriges Kommuner

och Landsting anser att man bör av förenklingsskäl försöka förhandla

fram ett undantag från att tillämpa dessa uttryckliga regler i sjätte direk-

tivet.

Skälen för regeringens förslag: Enligt sjätte direktivet får en kon-

tantmetod inte tillämpas avseende gemenskapsinterna förvärv. Som

framgår ovan möjliggörs en tillämpning av kontantmetoden genom arti-

kel 10.2 i sjätte direktivet. I artikel 28 d.2 och 3 i sjätte direktivet särre-

gleras dock situationen vid gemenskapsinterna förvärv. Enligt artikel

28d.2 i sjätte direktivet skall skatt tas ut den femtonde dagen i den månad

som följer på den under vilken skattskyldigheten inträder. Regeringen

gör i detta avseende följande bedömning. Av artikel 28d.2 i det sjätte

direktivet framgår att det inte är möjligt att tillämpa kontantredovisning

vid gemenskapsinterna förvärv av varor. En bestämmelse som motsvarar

artikel 28d.2 i sjätte direktivet finns i dag som en bestämmelse om skatt-

skyldighetens inträde för gemenskapsinterna förvärv i 1 kap. 4 a § ML.

35

Bestämmelsen skall dock i systematiskt hänseende anses som en be- Prop. 2005/06:174 stämmelse om när mervärdesskatt hänförlig till gemenskapsinternt för- värv kan tas ut. Mervärdesskattelagen bör därför justeras i detta avse- ende. Ett sådant förslag har också lagts fram av Mervärdesskatteutred- ningen. Förslaget leder, i enlighet med vad utredningen funnit, till vissa systematiska förändringar även avseende regleringen av ingående skatt hänförlig till gemenskapsinterna förvärv. Genom att det särskilt regleras när den utgående skatten som är hänförlig till gemenskapsinterna förvärv av varor skall redovisas kommer inte de föreslagna reglerna om kontant- redovisning kunna tillämpas vid sådana förvärv. Ingående skatt som be- löper sig på ett gemenskapsinternt förvärv skall enligt förslaget dras av för den redovisningsperiod för vilken den utgående skatten på det ge- menskapsinterna förvärvet skall redovisas. Se vidare i författningskom- mentaren till den föreslagna 1 kap. 4 a §, 13 kap. 8 b § och 13 kap. 18 a §. Vidare föreslås en särskild bestämmelse som reglerar tidpunkten för när en gemenskapsintern varuomsättning, dvs. försäljningstransaktionen, skall redovisas. Ändringen är en anpassning till artikel 28d.4 i det sjätte direktivet. Det sjätte direktivets krav att gemenskapsintern omsättning skall redo- visas för samma period som motsvarande gemenskapsinternt förvärv möjliggör för medlemsstaterna att följa varurörelserna inom EU och underlättar därmed skattekontrollen.

5.6

Sammanfattning

Sammanfattningsvis föreslås i denna proposition i fråga om mervärdes- skatt att företag vars årliga omsättning här i landet normalt uppgår till högst 3 miljoner kronor och som inte är skyldigt att enligt 6 kap. 1 § BFL avsluta sin bokföring med en årsredovisning, får tillämpa en metod som innebär att den utgående mervärdesskatten skall redovisas och den ingå- ende mervärdesskatten får dras av för den redovisningsperiod när betal- ning tas emot respektive när betalning erläggs (kontantmetod). Mervär- desskatten på obetalda fordringar och skulder som föreligger vid beskatt- ningsårets utgång skall dock alltid redovisas senast för den redovisnings- period under vilken beskattningsåret går ut. Ett sådant företag skall dock alltid ha en möjlighet att tillämpa de allmänna reglerna. Om ett företag tillämpar de allmänna reglerna för redovisning av utgående skatt i 13 kap. 6 § ML i stället för kontantmetoden får en övergång till kontant- metoden endast ske efter beslut från Skatteverket och endast om det föreligger särskilda skäl. Särskilda bestämmelser införs som avser redovisningstidpunkten för mervärdesskatt på gemenskapsinterna förvärv. Ändringarna utgör en vidareanpassning av ML till sjätte direktivet. Förslagen innebär ändringar i 1 kap. samt 13 kap. ML. 36

6

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

Prop. 2005/06:174

Regeringens förslag: Lagändringarna avseende inkomstskattereg- lerna skall träda i kraft den 1 januari 2007. Inkomstskattereglerna skall tillämpas på beskattningsår som påbörjas efter den 31 december 2006. Ändringarna i 13. kap. 18 § mervärdesskattelagen skall träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Övriga ändringar i mervärdesskattela- gen (1994:200) skall träda i kraft den 1 januari 2007. Äldre föreskrif- ter gäller fortfarande ifråga om mervärdesskatt för vilken redovis- ningsskyldighet inträtt före ikraftträdandet. Skattskyldiga som före ikraftträdandet redovisar mervärdesskatt enligt de allmänna reglerna i 13 kap. 6 § mervärdesskattelagen får vid ikraftträdandet välja att tillämpa de särskilda bestämmelserna i 13 kap. 8 § mervärdesskattela- gen utan krav på dispens enligt 13 kap. 8 a § mervärdesskattelagen. För skattskyldiga som har brutet räkenskapsår får övergången ske vid början av det räkenskapsår som påbörjas efter ikraftträdandet. Förslaget i Finasdepartementets promemoria: Överensstämmer så- vitt avser inkomstskattereglerna med regeringens förslag. Samtliga änd- ringar i mervärdesskattelagen föreslogs träda i kraft den 1 januari 2007. Remissinstanserna: Remissinstanserna har lämnat förslaget utan erin- ran. Förslaget i Justitiedepartementets promemoria: Överensstämmer såvitt avser inkomstskatten med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna har såvitt gäller förslagen på skatteområdet lämnat förslaget utan erinran. Skälen för regeringens förslag: I regeringens proposition 2005/06:116 föreslås att de ändringar i bokföringslagen som införs skall träda ikraft den 1 januari 2007 och tillämpas första gången för det räken- skapsår som inleds närmast efter den 31 december 2006. Inkomstskatte- reglerna föreslås träda i kraft den 1 januari 2007. Inkomstskattereglerna skall tillämpas på beskattningsår som påbörjas efter den 31 december 2006. Enligt punkten 1 av ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till mervärdesskattelagen föreslås reglerna träda i kraft den dag regeringen bestämmer i fråga om 13 kap. 18 § ML och i övrigt den 1 januari 2007. Som framgår av avsitt 5.3 ovan kräver bestämmelsen i 13 kap. 18 § ML för att få tillämpas ett bemyndigande av EU i enlighet med artikel 27 i det sjätte mervärdesskattedirektivet 77/388/EEG. Regeringen har genom en skrivelse denna dag hos kommissionen ansökt om ett sådant bemyn- digande. Regeringen kommer att besluta om ikraftträdande av den aktuella bestämmelsen när ett sådant bemyndigande har beslutats av ministerrådet. Enligt övergångsbestämmelsen i punkten 2 till ändringarna i mervärdesskattelagen skall äldre föreskrifter skall gälla i fråga om mer- värdesskatt för vilken redovisningsskyldighet inträtt före ikraftträdandet. I punkten 3 till ändringarna i mervärdesskattelagen förtydligas över- gångsbestämmelserna i en situation, i linje med de förslag som läggs fram i avsnitt 5.3. Till skillnad mot vad som gäller i dag kommer även skattskyldiga som har en omsättning över 20 prisbasbelopp (794 000 37 kronor för år 2006) att kunna redovisa mervärdesskatt när betalning sker. Prop. 2005/06:174 Det innebär att skattskyldiga som för närvarande inte kan redovisa mer- värdesskatten på ett sådant sätt, efter ikraftträdandet har möjlighet att tillämpa en sådan metod i stället för de allmänna reglerna i 13 kap. 6 § ML. För sådana skattskyldiga krävs då inte att dispens lämnas av Skatte- verket enligt 13 kap. 8 a § ML för att tillämpning av de föreslagna reg- lerna i 13 kap. 8 § ML skall få ske. En skattskyldig som önskar övergå till kontantmetoden enligt 13 kap. 8 § ML skall däremot i enlighet med 3 kap. 3 § skattebetalningslagen (1997:483) underrätta Skatteverket om att ett sådant byte av redovisningsmetod har skett. En sådan underrättelse skall enligt 3 kap. 3 § skattebetalningslagen om inte något hindrar det, lämnas inom två veckor från det att ändringen inträffade. Den föreslagna regeln i 13 kap. 8 § tredje stycket ML innebär att även andra skattskyldiga än enskilda näringsidkare och handelsbolag med endast fysiska delägare kan få tillämpa en kontantmetod. Även aktiebolag kan därför enligt förslaget få tillämpa kontantmetoden om det endast förekommer ett mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och fordringarna och skulderna enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp. Aktiebolag får tillämpa brutet räkenskapsår. I förtydligande syfte anges att för sådana skattskyldiga får övergången ske vid början av det räkenskapsår som påbörjas efter ikraftträdandet. 7 Konsekvensanalys Alla förslag som lämnas i denna proposition syftar till att det skall bli möjligt för enskilda näringsidkare att tillämpa Bokföringsnämndens för- enklade regelverk vid både inkomst- och mervärdesbeskattningen. Totalt finns det cirka 660 000 enskilda näringsidkare. Det är således en ansenlig mängd företag som kommer att kunna använda sig av de nya förenklade reglerna. Översiktligt innebär detta att företagen löpande under året bok- för affärshändelser i samband med betalningen samt att ett bokslut upp- rättas enligt förenklade regler. Vid bokslutet behöver företagen inte peri- odisera s.k. upplupna poster (med undantag för räntor över 5 000 kronor) och får större möjligheter än idag att kostnadsföra obetydliga belopp upp till 5 000 kr. Regelsystemet som helhet blir enklare för både de enskilda näringsidkarna och myndigheterna och den administrativa bördan mins- kar. I dag har skattskyldiga som har en omsättning som uppgår till högst 20 prisbasbelopp (794 000 kronor för år 2006) en möjlighet att redovisa ut- gående mervärdesskatt enligt en kontantprincip (bokslutsmetoden). Re- geringens förslag innebär en utvidgning reglerna för kontantredovisning genom att beloppsgränsen föreslås ändrad från 20 prisbasbelopp till att i stället omfatta sådana skattskyldiga vars årliga omsättning här i landet normalt uppgår till högst 3 miljoner kronor. Förslaget innebär dock en inskränkning genom att de som omfattas är enskilda näringsidkare och handelsbolag med endast fysiska personer som delägare. Aktiebolagen omfattas inte. Det föreslås dock att övriga skattskyldiga skall ha en möj- lighet att tillämpa reglerna om det endast förekommer ett mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och fordringarna och 38 skulderna på dessa inte uppgår till avsevärda belopp. För dem som redan Prop. 2005/06:174 i dag kan redovisa enligt en kontantmetod och som omfattas av de före- slagna reglerna innebär förslaget ingen förändring. För dem som har en omsättning överstigande 20 prisbasbelopp upp till 3 miljoner kronor och som omfattas av förslaget innebär det en ny möjlighet att redovisa den utgående skatten först när de fått betalt. I dessa fall får de inte heller dra av den ingående mervärdesskatten innan betalning skett. Den i detta av- seende utvidgade möjligheten till kontantredovisning innebär även en möjlighet för de skattskyldiga som omfattas att dröja med redovisning av den utgående skatten tills betalning sker. Aktiebolag omfattas av de föreslagna bestämmelserna kontantredovisning av mervärdesskatt om det i verksamheten förekommer ett mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och fordringarna eller skulderna enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp. Genom denna analys får NUTEK:s önskan om en konsekvensanalys avseende de mindre företagen anses tillgodosedd. 8 Effekter för de offentliga finanserna Inkomstskattelagen Förslagen i propositionen kan ha vissa marginella effekter på de offent- liga finanserna. Förslagen rör enbart periodiseringen av skattepliktiga intäkter och avdragsgilla kostnader. De effekter som kan bli aktuella av- ser därför endast ränteeffekter. Eftersom det saknas närmare uppgifter om näringsidkarnas förhållanden i de avseenden som berörs av de före- slagna lagändringarna, är det svårt att uppskatta hur stora effekterna är. De torde emellertid vara försumbara. Förslagen förväntas inte medföra ökade kostnader för Skatteverket

eller någon annan myndighet.

Mervärdesskattelagen

Förslagen i denna proposition innebär att bokslutsmetoden ersätts av en

s.k. kontantmetod. De nya reglerna innebär att alla företag med sam-

manlagd årlig omsättning här i landet på högst 3 miljoner kronor får re-

dovisa mervärdesskatten för den redovisningsperiod under vilken betal-

ning tas emot eller erläggs. Den utgående och den ingående skatten på

fordringar och skulder som är obetalda vid beskattningsårets utgång skall

dock alltid redovisas för den redovisningsperiod under vilken beskatt-

ningsåret går ut. Kontantmetoden kommer att innebära en senareläggning

av redovisningstidpunkten för ett antal företag som väljer att tillämpa den

föreslagna metoden. Förutsatt att de företag som väljer kontantmetoden

ställer ut sina fakturor med 30 dagars kredittid innebär kontantmetoden,

jämfört med faktureringsmetoden, att betalningen av mervärdesskatten

skjuts fram en månad.

I den mån förslaget innebär att kontantmetoden kommer att tillämpas

av fler företag jämfört med det antal som tillämpar bokslutsmetoden i

dag uppkommer en temporär negativ kassamässig effekt för staten ge-

39

nom att en månads mervärdesskatteinbetalningar inkommer en månad senare än med gällande regler. Den varaktiga effekten motsvaras av rän- tekostnaden för den temporära likviditetsförlust som uppkommer. I den fortsatta redogörelsen för de offentligfinansiella effekterna nedan används ett dataunderlag från Skatteverket. Detta underlag avser alla fö- retagsformer, dvs. förutom de berörda företagsformerna omfattas även aktiebolag. Eftersom aktiebolagen inte mer än i mycket begränsad ut- sträckning omfattas av förslaget kommer den offentligfinansiella varak- tiga effekten beräknad utifrån dataunderlaget att överskattas om inte en justering görs. Schablonmässigt kan andelen aktiebolag beräknas till ungefär en tredjedel av antalet företag. Sammantaget leder detta till en varaktig offentligfinansiell effekt på 4,9 miljoner kronor, se resone- manget nedan, vilken får anses försumbar och därför inte kräver ett spe- cifikt finansieringsförslag. Det bristfälliga dataunderlaget, och de med nödvändighet schablonmässiga beräkningarna, får i detta sammanhang anses acceptabelt då den varaktiga effekten är försumbar och då ett mer detaljerat dataunderlag orsakar ett betydande merarbete. Beräkningarna får ses i enlighet härmed. I beräkningen av den negativa kassamässiga effekten för staten antas att enbart företag med utgående skatt större än ingående skatt väljer kontantmetoden. Enligt uppgifter från Skatteverket har cirka 70 procent av alla företag en positiv nettobetalning. Omfattningen av den offentlig- finansiella effekten är delvis beroende av om företaget deklarerar sin mervärdesskatt i skattedeklaration eller i sin inkomstdeklaration. Det kan antas att skattskyldiga som använder kontantmetoden i dag och redovisar sin mervärdesskatt i självdeklarationen, kommer att fortsätta göra det även vid tillämpning av de föreslagna reglerna. De företag som i dag re- dovisar mervärdesskatt i skattedeklaration omfattar omkring 200 000 företag. Antalet företag som kommer att välja kontantmetoden förväntas öka med cirka 200 000 företag till 400 000 företag. Det motsvarar unge- fär 60 procent av alla 630 000 företag med en omsättning som inte över- stiger 3 miljoner kronor. Företag som redovisar mervärdesskatt i skattedeklaration varje månad kommer att redovisa mervärdesskatten en månad senare än de skulle ha gjort enligt faktureringsmetoden. Därigenom uppkommer en likviditets- förlust för staten och en därmed sammanhängande räntekostnad. Den temporära kassamässiga effekten, dvs. det belopp som kommer att beta- las med en månads förskjutning, uppgår till 1,7 miljarder kronor. Den varaktiga effekten motsvaras av räntan på detta belopp och beräknas uppgå till 7,3 miljoner kronor. Utöver de företag som ligger till grund för denna beräkning finns det, enligt Skatteverkets register, företag som använder skattedeklarationen men som redovisar en omsättning lika med noll. Eftersom uppgifter om utgående/ingående mervärdesskatt saknas för dessa företag kan de inte inkluderas i beräkningen. Sammanfattningsvis beräknas den sammanlagda kassamässiga effekten uppgå till 1,7 miljarder kronor medan den varaktiga ränteeffekten beräk- nas uppgå till 7,3 miljoner kronor utifrån dataunderlaget från Skattever- ket. Som nämndes ovan omfattar dock underlaget även aktiebolag och för att justera för detta revideras bedömningen schablonmässigt ned till 4,9 miljoner kronor (cirka en tredjedel aktiebolag). Prop. 2005/06:174 40 Förslagen förväntas inte medföra ökade kostnader för Skatteverket el- ler någon annan myndighet. Prop. 2005/06:174 41

9

Författningskommentar

Prop. 2005/06:174

9.1

Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200)

1 kap. 4 a §

I paragrafen regleras tidpunkten för skattskyldighetens inträde i fråga om

gemenskapsinterna

förvärv.

Skattskyldigheten

inträder

när

skattskyldigheten för motsvarande omsättning av varor anses ske inom

landet. I 1 kap. 3 § första stycket första meningen mervärdesskattelagen

(1994:200,ML) stadgas att skattskyldighetens för omsättning av varor

och tjänster inom landet inträder när varan har levererats eller tjänsten

har tillhandahållits. Paragrafen innebär således att skattskyldigheten för

ett gemenskapsinternt förvärv inträder vid leverans av varan. Om

betalning för varan sker i förskott före leverans inträder inte

skattskyldigheten för förvärvet förrän leverans av varan äger rum.

Paragrafen har utformats i enlighet med lydelsen av artikel 28d.1 i rådets

direktiv 77/388/EEG (sjätte mervärdesskattedirektivet). I paragrafen

fanns tidigare en regel som närmast motsvarade tidpunkten för när den

utgående skatten på gemenskapsinterna förvärv kan tas ut enligt artikel

28d punkterna 2 och 3 i sjätte direktivet. För att uppnå en systematiskt

korrekt reglering har den bestämmelsen förts över till

redovisningsreglerna som en ny 13 kap. 8 b §.

13 kap. 6 §

I paragrafen görs en följdändring i första stycket punkt 2. Hänvisningen

till punkt 5 om gemenskapsinterna förvärv tas bort eftersom dessa för-

värv skall redovisas enligt den nya specialbestämmelsen i 13 kap. 8 b §.

13 kap. 8 §

Paragrafen ändras så att företag med årlig omsättning som normalt upp-

går till högst 3 miljoner kronor, utan särskilt medgivande av Skattever-

ket, får redovisa den utgående skatten för den redovisningsperiod under

vilken betalning tas emot kontant eller på annat sätt kommer den skatt-

skyldige till godo. Orden på annat sätt kommer den skattskyldige till

godo ersätter den tidigare formuleringen diskonteras eller överlåts.

Någon ändring i materiellt hänseende är inte avsedd. Vidare slopas hän-

visningen till 9 §. Av 13 kap. 6 § framgår att bestämmelserna i 13 kap.

715 §§ utgör specialbestämmelser. Hänvisningen i denna paragraf till

9 § blir därmed överflödig.

Paragrafen omfattar skattskyldiga som inte är skyldiga att enligt 6 kap.

1 § bokföringslagen (1999:1078) avsluta sin bokföring med en årsredo-

visning och vars årliga omsättning normalt uppgår till högst 3 miljoner

kronor. Bestämmelsen kommenteras mera utförligt i avsnitt 5.3.

Enligt det andra stycket skall redovisning av den utgående skatten på

obetalda fordringar

som föreligger vid beskattningsårets utgång dock

42

alltid göras senast för den redovisningsperiod under vilken beskattnings- Prop. 2005/06:174 året löper ut. Enligt det tredje stycket omfattar denna kontantmetod även andra skattskyldiga, om det endast förekommer ett mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och fordringarna och skulderna enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp. Bestämmelsen har införts med anledning av att en justering skett av reglerna för kontantredovisning i bokföringslagen. 13 kap. 8 a § Paragrafen är ny. Vilken redovisningsmetod som den skattskyldige skall tillämpa anges i samband med registreringen för mervärdesskatt. Enligt 13 kap. 6 § ML skall redovisning av mervärdesskatt ske enligt den s.k. faktureringsmeto- den. En skattskyldig får dock välja att redovisa enligt kontantmetoden om denne uppfyller villkoren i första eller tredje stycket i 13 kap. 8 §. Om en skattskyldig som tillämpar faktureringsmetoden vill övergå till att tillämpa kontantmetoden enligt 13 kap. 8 § kan detta enligt denna be- stämmelse ske endast efter beslut från Skatteverket och endast om det föreligger särskilda skäl. Ett särskilt skäl kan t.ex. vara att rörelsen i fråga har delats upp mellan olika av varandra oberoende delägare eller att den ursprungliga ekonomiska aktiviteten inte längre bedrivs utan en helt an- nan typ av aktivitet har påbörjats. Skatteverkets beslut kan överklagas enligt 20 kap. 1 §. Vid ett sådant överklagande gäller bestämmelserna i 22 kap. skattebetalningslagen (1997:483). Jämför även ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna punkten 3. 13 kap. 8 b § Paragrafen är ny. Vid gemenskapsinterna förvärv skall enligt första stycket den utgående skatten tas upp under den redovisningsperiod då fakturan ställs ut eller senast under den redovisningsperiod som omfattar den femtonde dagen i den månad som följer på den månad under vilken skattskyldigheten för förvärvet inträffade enligt föreslagna 1 kap. 4 a §. Bestämmelsen utgör en anpassning till reglerna om när skatt kan tas ut enligt artikel 28d.2 och 28d.3 i sjätte direktivet. Se även avsnitt 5.5. Exempel: En vara transporteras från Tyskland till Sverige. Varan levereras till köparen i januari månad. Köparen gör ett gemenskapsinternt förvärv i Sverige. Den utgående skatten på förvärvet blir möjlig att kräva ut den femtonde dagen i den månad som följer på den under vilken skattskyldigheten inträtt, dvs. den 15 februari. Skatten skall därmed redovisas för den redovisningsperiod som avser februari månad och tas upp i den skattedeklaration som skall lämnas senast den tolfte i andra månaden efter redovisningsperioden (om den skattskyldiges omsättning exklusive gemen- skapsinterna förvärv och import för beskattningsåret understiger 40 miljoner kro- nor, jfr 10 kap. 18 och 19 §§ skattebetalningslagen), dvs. senast den 12 april. Om 43 en faktura ställs ut under leveransmånaden januari skall den utgående skatten tas Prop. 2005/06:174 upp under perioden januari. Mervärdesskatten kommer därmed att redovisas i skattedeklaration som lämnas senast den 12 mars. Andra stycket innehåller bestämmelser om när en gemenskapsintern varuomsättning, dvs. försäljningstransaktionen, skall redovisas. Den ge- menskapsinterna omsättningen skall tas upp vid samma tidpunkt som det gemenskapsinterna förvärvet. Någon skatt att betala ger sådana omsätt- ningar inte upphov till. Skälet till att bestämmelsen införs är att den får betydelse för den rapporteringsskyldighet som finns för dessa omsätt- ningar. Bestämmelsen är ny i förhållande till nuvarande lagstiftning. Di- rektivets motsvarighet finns i artikel 28d.4. Om det vore så att den ge- menskapsinterna omsättningen inte skulle rapporteras för samma period som motsvarande förvärv, skulle skattekontrollen väsentligt försvåras vid de gränsöverskridande transaktionerna inom EU. 13 kap. 18 § Paragrafen innebär att för skattskyldiga som tillämpar kontantmetoden i 13 kap. 8 § för redovisning av den utgående skatten, skall den ingående skatten dras av för den redovisningsperiod under vilken betalning sker. Se även kommentaren till 8 §. I paragrafen har hänvisningen till bestäm- melserna i 19 och 22 §§ tagits bort. Det framgår av 13 kap. 16 § att be- stämmelserna i 1723 §§ utgör specialbestämmelser. Hänvisningen i denna paragraf till 19 och 22 §§ blir därmed överflödig. 13 kap. 18 a § Paragrafen är ny. När det gäller den ingående skatt som belöper på gemenskapsinterna förvärv, skall skatten dras av för den period under vilken fakturan utställs eller för den redovisningsperiod som omfattar den femtonde dagen i den månad som följer på den månad under vilken skattskyldigheten inträtt, dvs. då en motsvarande leverans av varor anses ske inom landet (se den föreslagna ändringen avseende 1 kap. 4 a §). Paragrafen uttrycker den reciprocitet mellan utgående och ingående skatt som föreskrivs i artikel 17.1 i det sjätte direktivet. Enligt 8 kap. 2 § 2 st. ML utgörs ingående skatt vid gemenskapsinterna förvärv av beloppet av den utgående skatt som den skattskyldige skall redovisa till staten. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna Se kommentaren i avsnitt 6. 44

9.2

Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229)

14 kap. 2 § Enligt huvudregeln i paragrafens första stycke skall resultatet beräknas enligt bokföringsmässiga grunder. Detta innebär ett krav på periodise- ringar. Hur periodiseringar skall gå till preciseras i det andra stycket. Där framgår att det skall ske enligt god redovisningssed om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag. Om god redovisningssed innebär redovisning enligt en kontantprincip tar emellertid bestämmelsen i första stycket över på så sätt att vid beräkning av det skattemässiga resultatet skall periodise- ringar ändå ske. Det nya tredje stycket skall förhindra denna effekt för de enskilda näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut. Ett för- enklat årsbokslut kommer i viss mån att bygga på kontantmässiga princi- per men trots det skall bokslutet kunna ligga till grund för beräkningen av det skattemässiga resultatet. Ränteinkomster och ränteutgifter som sammanlagt överstiger 5 000 kronor skall dock även fortsättningsvis pe- riodiseras. Hänvisningen till 6 kap. 10 § bokföringslagen avser paragra- fens nya lydelse enligt förslagen i prop. 2005/06:116. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 4.2. 17 kap. 2 § Enligt paragrafens första stycke avses med anskaffningsvärde m.m. i det aktuella kapitlet detsamma som i 4 kap. 9 § andrafjärde styckena årsre- dovisningslagen (1995:1554) eller i förekommande fall de övriga årsre- dovisningslagar som gäller för vissa typer av verksamheter. Enligt det nya tredje stycket skall för enskilda näringsidkare som upprättar ett för- enklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078) med anskaffningsvärde i stället avses det värde som följer av god redovis- ningssed. Förslaget har kommenterats i avsnitt 4.3. 17 kap. 3 § Eftersom den nya 4 a § innebär att en enskild näringsidkare i vissa fall inte behöver ta upp något lagervärde måste 3 § kompletteras med en hänvisning även till denna paragraf. 17 kap. 4 a § Bestämmelsen, som är ny, innebär att en enskild näringsidkare som upp- rättar ett förenklat årsbokslut inte behöver ta upp något värde på lagret om det sammanlagda värdet på lagertillgångarna uppgår till högst 5 000 kronor. Bestämmelsen behövs för att ett förenklat årsbokslut skall kunna ligga till grund för beskattningen utan några justeringar. Jämförelsebeloppet på 5 000 kronor för lagervärdet skall fastställas med tillämpning av de vanliga lagervärderingsreglerna. Om lagret har anskaffats för 4 000 kronor men har ett nettoförsäljningsvärde på 6 000 Prop. 2005/06:174 45 kronor kan regeln tillämpas liksom om lagret har anskaffats för 6 000 kronor och har ett nettoförsäljningsvärde på 4 000 kronor. I båda fallen ger en värdering enligt lägsta värdets princip ett lagervärde på 4 000 kro- nor och något lagervärde behöver då inte tas upp skattemässigt (i likhet med vad som gäller enligt Bokföringsnämndens föreslagna regelverk). I Finansdepartementets promemoria hade detta uttryckts som att utgif- ter för lager fick dras av direkt om lagrets sammanlagda värde uppgick till högst 5 000 kronor. Denna skrivning kritiserades av Bokförings- nämnden eftersom uttrycket utgifter tar sikte på sådant som har inträf- fat under året. I samband med bokslutet blir utgifter antingen tillgångar eller kostnader. Med skrivningen i promemorian fanns det en risk att be- stämmelsen skulle tolkas på så sätt att bara utgifter som uppstått under året skulle få dras av direkt. Om samma tillgång fanns kvar i lager över två bokslut skulle man inte vid det senare bokslutet kunna dra av värdet av dessa även om lagervärdet som helhet understeg 5 000 kronor. Efter- som detta inte är avsikten föreslår regeringen att lagtexten ändras så att det framgår klart och tydligt att något lagervärde inte behöver tas upp i dessa fall. Förslaget har kommenterats i avsnitt 4.4. 17 kap. 24 § Ändringarna i paragrafens andra stycke innebär att möjligheten att tillämpa bestämmelserna om arbeten som utförs på löpande räkning även på arbeten som utförs till fast pris, utvidgas till att avse enskilda när- ingsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut enligt bokföringslagen. Förslaget har kommenterats i avsnitt 4.4. 18 kap. 7 § Enligt paragrafens nya andra stycke skall, för enskilda näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078), med anskaffningsvärde avses det värde som följer av god redovisningssed. Förslaget har kommenterats i avsnitt 4.3. 18 kap. 13 § Ändringarna i paragrafen innebär att om avskrivningsunderlaget högst uppgår till 5 000 kronor, får en enskild näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen göra värdeminsk- ningsavdrag med ett belopp som motsvarar hela avskrivningsunderlaget. Förslaget har kommenterats i avsnitt 4.5. Ikraftträdandereglerna Se kommentaren i avsnitt 6. Prop. 2005/06:174 46 Promemorians huvudsakliga innehåll Prop. 2005/06:174 Bilaga 1 I promemorian lämnas förslag på kompletterande lagstiftning som skall göra det möjligt för enskilda näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut att lägga ett sådant bokslut till grund för inkomstbeskattningen utan några ytterligare justeringar. Förslagen berör vissa grundläggande periodiseringsbestämmelser samt reglerna om lager, pågående arbeten och inventarier. I promemorian föreslås vidare nya kompletterande regler i mervärdes- skattelagen (1994:200) som innebär en utökad möjlighet att redovisa mervärdesskatt enligt en kontantmetod. 47 Promemorians lagförslag Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Härigenom föreskrivs i fråga om mervärdesskattelagen (1994:200) 6 dels att 13 kap. 8 och 18 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 13 kap. 8 a § av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

13 kap. 8 § 7

Om den skattskyldige bokför obetalda fakturor i förteckningar som förs löpande men som inte avslutas på ett sådant sätt att de utgör ett tillräckligt underlag för redovisning av utgående skatt enligt 6 §, får Skatteverket medge att han får redovisa den utgående skatten för andra fordringar än sådana som anges i 9 § först för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut. Redovisningen skall dock alltid göras senast för den redovisningsperiod under vilken betalning flyter in eller fordringen diskonteras eller överlåts.

6

Lagen omtryckt 2000:500.

7

Senaste lydelse 2003:659.

Om inte annat följer av 8 a § får den utgående skatten redovisas för den redovisningsperiod under vilken betalning tas emot kontant eller på annat sätt kommer den skattskyldige tillgodo, om

-

den skattskyldige inte är skyldig att upprätta årsredovis- ning enligt 6 kap. 1 § bokförings- lagen (1999:1078), och

-

den skattskyldiges årliga intäkter normalt uppgår till högst 3 miljoner kronor.

Vad som sägs i första stycket gäller också för skattskyldiga som inte uppfyller förutsättningarna enligt första och andra streck- satsen om det endast förekommer ett mindre antal fakturor eller andra handlingar i verksamheten och fordringarna och skulderna enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp. Väljer den skattskyldige att i stället tillämpa de allmänna bestämmelserna i fråga om tidpunkten för redovisning kan denne inte därefter övergå till att tillämpa bestämmelserna i första stycket utan att först ansöka om detta hos Skatteverket. Om den skattskyldige begär det skall Skatteverket besluta att Prop. 2005/06:174 Bilaga 2 48

denne får övergå till att tillämpa de allmänna bestämmelserna i fråga om tidpunkten för redovis- ning. En sådan ansökan får beviljas endast om det finns särskilda skäl. 8 a § Bestämmelserna i 8 § får inte tillämpas vid redovisning av utgående skatt hänförlig till gemenskapsinterna förvärv eller till omsättning av varor i vissa lager som avses i 9 c kap. 4 §. 18 § Om den skattskyldige har medgetts senareläggning av redovisningen av utgående skatt enligt 8 §, får avdrag för ingående skatt för andra förvärv än sådana som avses i 19 eller 22 § göras först för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut eller under vilken betalning dessförinnan har gjorts. Om en skattskyldig redovisar utgående skatt enligt 8 § första eller andra stycket, skall den ingående skatten dras av för den redovisningsperiod under vilken betalning görs.

1.

Denna lag träder ikraft den 1 januari 2007.

2.

Äldre föreskrifter fortfarande i fråga om mervärdesskatt för vilken redovisningsskyldighet inträtt före ikraftträdandet.

Prop. 2005/06:174 Bilaga 2 49 Prop. 2005/06:174 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) dels att det skall införas en ny paragraf, 17 kap. 4 a §, av följande lydelse, dels att 14 kap. 2 §, 17 kap. 2, 3 och 24 §§ samt 18 kap. 7 och 13 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

14 kap. 2 § Resultatet skall beräknas enligt bokföringsmässiga grunder. Vid beräkningen av resultatet skall inkomster tas upp som intäkt och utgifter dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag. Detta gäller även skattskyldiga som inte är bokföringsskyldiga. Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078), skall vid beräkningen av resultatet andra inkomster än räntor tas upp som intäkt och andra utgifter än räntor dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag, även om detta strider mot bokföringsmässiga grunder. 17 kap. 2 § 8

Med anskaffningsvärde, nettoförsäljningsvärde och återanskaff- ningsvärde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 9 § andrafjärde styckena årsredovisningslagen (1995:1554) eller i förekommande fall 4 kap. 5 § lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värde- pappersbolag eller 4 kap. 4 § lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. Med verkligt värde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 14 a § andra stycket årsredovisningslagen. Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078), avses med anskaff-

8 Senaste lydelse 2003:1102.

50

ningsvärde det värde som följer av

god redovisningssed.

3 § 9

En tillgång som är avsedd för

En tillgång som är avsedd för

omsättning

eller

förbrukning

omsättning

eller

förbrukning

(lagertillgång) får inte tas upp till

(lagertillgång) får inte tas upp till

lägre värde än det lägsta av

lägre värde än det lägsta av

anskaffningsvärdet

och

anskaffningsvärdet

och

nettoförsäljningsvärdet,

om inte

nettoförsäljningsvärdet,

om inte

annat följer av 4 §. Om det finns

annat följer av 4 eller 4 a §§. Om

särskilda

skäl,

får

det finns särskilda skäl, får

återanskaffningsvärdet,

i

återanskaffningsvärdet,

i

förekommande fall med avdrag för

förekommande fall med avdrag för

inkurans, eller något annat värde

inkurans, eller något annat värde

som är förenligt med 2 kap. 2 och

som är förenligt med 2 kap. 2 och

3

§§

årsredovisningslagen

3

§§

årsredovisningslagen

(1995:1554) användas i stället för

(1995:1554) användas i stället för

nettoförsäljningsvärdet.

Särskilda

nettoförsäljningsvärdet.

Särskilda

bestämmelser om djur i jordbruk

bestämmelser om djur i jordbruk

och renskötsel finns i 5 §.

och renskötsel finns i 5 §.

Bestämmelser om nedskrivning på

Bestämmelser om nedskrivning på

rätt till leverans finns i 22 §.

rätt till leverans finns i 22 §.

När anskaffningsvärdet bestäms, skall de lagertillgångar som finns kvar i lagret vid beskattningsårets utgång anses vara de som anskaffats eller tillverkats senast. Lag (2003:1102). 4 a § Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078), får utgifter för lager dras av direkt om lagrets sammanlagda värde uppgår till högst 5 000 kronor. 24 § Inkomsten av de pågående arbetena skall beräknas för

arbeten på löpande räkning enligt 26, 31 och 32 §§, och

arbeten till fast pris enligt 

2732 §§.

En enskild

näringsidkare

får

En enskild

näringsidkare som

tillämpa

bestämmelserna

om

upprättar ett

förenklat årsbokslut

arbeten som utförs på löpande

enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen

räkning även på arbeten som

(1999:1078) får tillämpa bestäm-

utförs till fast pris, om den årliga

melserna om arbeten som utförs på

bruttoomsättningen i närings-

löpande räkning även på arbeten

verksamheten normalt understiger

som utförs till fast pris.

20 gånger det prisbasbelopp som

gäller

vid

beskattningsårets

9 Senaste lydelse 2003:1102. Prop. 2005/06:174 Bilaga 2 51

utgång.

Prop. 2005/06:174

18 kap.

Bilaga 2

7 §

Anskaffningsvärdet för inventarier är utgiften

för förvärvet om de

förvärvas genom köp, byte, egen tillverkning eller på liknande sätt. Om inventarierna förvärvas på annat sätt, anses marknadsvärdet vid förvärvet

som anskaffningsvärde.

Om

en

enskild

näringsidkare

upprättar ett förenklat

årsbokslut

enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen

(1999:1078), avses med anskaff-

ningsvärde det värde som följer av

god redovisningssed.

13 §

Värdeminskningsavdrag får för

Värdeminskningsavdrag får

för

ett visst beskattningsår göras vid

ett visst beskattningsår

göras

vid

räkenskapsenlig avskrivning med

räkenskapsenlig avskrivning

med

högst 30 procent och vid rest-

högst 30

procent

och

vid

rest-

värdesavskrivning med högst 25

värdesavskrivning

med

högst

25

procent per år av avskriv-

procent

per år av

avskrivnings-

ningsunderlaget.

underlaget.

Om

avskrivnings-

underlaget uppgår till högst 5 000

kronor,

får

en

enskild

näringsidkare som

upprättar

ett

förenklat årsbokslut enligt 6 kap.

10 § bokföringslagen (1999:1078)

i stället göra värdeminsknings-

avdrag med ett belopp som

motsvarar

hela

avskrivnings-

underlaget.

Avskrivningsunderlaget består av följande:

1.

värdet på inventarierna vid det föregående beskattningsårets utgång

 vid räkenskapsenlig avskrivning värdet enligt balansräkningen, och vid restvärdesavskrivning det skattemässiga värdet,

2.

ökat med anskaffningsvärdet på sådana inventarier som anskaffats under beskattningsåret och som vid utgången av detta fortfarande tillhör näringsverksamheten,

3.

minskat med avdrag enligt 15 och 16 §§.

Om beskattningsåret är längre eller kortare än tolv månader, skall värdeminskningsavdraget justeras i motsvarande mån. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2007 och tillämpas på beskattningsår som påbörjas efter den 31 december 2006. 52 Remissinstanser Prop. 2005/06:174 Bilaga 3 Remissyttranden har kommit in från Kammarrätten i Sundsvall, Länsrätten i Göteborg, Ekobrottsmyndigheten, Finansinspektionen, Skatteverket, Bokföringsnämnden, Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet, Verket för näringslivsutveckling NUTEK, Kommerskollegium, Konkurrensverket, Sveriges Kommuner och Landsting, Sveriges advokatsamfund, Svenska Handelskammarförbundet, Svensk Handel, Svenskt Näringsliv, Företagarna, Sveriges Byggindustrier, Lantbrukarnas Riksförbund, FAR, Svenska Revisorsamfundet SRS, Sveriges Försäkringsförbund, Närings- livets Regelnämnd, Svenska Bankföreningen, Svensk Industriförening, Fastighetsägarna Sverige, Företagarförbundet, Finansbolagens Förening, Sveriges Redovisningskonsulters Förbund SRF och Redovisningsrådet. Svenska Handelskammarförbundet, Svensk Handel, Näringslivets Regelnämnd, Svensk Industriförening, Företagarförbundet och Redovisningsrådet har inte svarat på remissen. 53 Lagrådsremissens lagförslag Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Härigenom föreskrivs i fråga om mervärdesskattelagen (1994:200) 10 dels att 1 kap. 4 a §, 13 kap. 6, 8 och 18 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 13 kap. 8 a §, 8 b § och 18 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 2005/06:174 Bilaga 4 1 kap. 4 a § 1112

Vid gemenskapsinterna förvärv

Vid gemenskapsinterna förvärv

inträder

skattskyldigheten

vid

inträder

skattskyldigheten

vid

tidpunkten

för förvärvet.

Denna

tidpunkten

för förvärvet. Denna

tidpunkt anses inträffa den 15:e i

tidpunkt

anses

inträffa

då

månaden efter den månad under

skattskyldigheten

inträder

för

vilken varan har levererats. Om en

omsättning av motsvarande varor

faktura utfärdas

till

förvärvaren

enligt 3 §.

innan

dess,

inträder

skattskyldigheten

vid

utfärdandet

av fakturan.

13 kap. 6 § Om inget annat följer av 7-15 §§, skall utgående skatt redovisas för den redovisningsperiod under vilken 1. den som enligt 1 kap. 2 § första stycket 1 omsätter en vara eller en tjänst enligt god redovisningssed har bokfört eller borde ha bokfört

omsättningen,

2. den som enligt 1 kap. 2 §

2. den som enligt 1 kap. 2 §

första stycket 2-5 är skattskyldig

första stycket 2-4 är skattskyldig

för förvärv av en vara eller en

för förvärv av en vara eller en

tjänst enligt god redovisningssed

tjänst enligt god redovisningssed

har bokfört eller borde ha bokfört

har bokfört eller borde ha bokfört

förvärvet, eller

förvärvet, eller

3. den som anges i 1 eller 2 har tagit emot eller lämnat förskotts- eller a conto-betalning.

8 § 13

10

Lagen omtryckt 2000:500.

11

Senaste lydelse 2003:1134.

12 Senaste lydelse 2003:659.

54

Om den skattskyldige bokför obetalda fakturor i förteckningar som förs löpande men som inte avslutas på ett sådant sätt att de utgör ett tillräckligt underlag för redovisning av utgående skatt enligt 6 §, får Skatteverket medge att han får redovisa den utgående skatten för andra fordringar än sådana som anges i 9 § först för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut. Redovisningen skall dock alltid göras senast för den redovisningsperiod under vilken betalning flyter in eller fordringen diskonteras eller överlåts.

13 Senaste lydelse 2003:659.

Den utgående skatten får redo-

Prop. 2005/06:174

visas för

den

redovisningsperiod

Bilaga 4

under vilken betalning tas emot

kontant eller på annat sätt kommer

den skattskyldige tillgodo, om

 den

skattskyldige

inte

är

skyldig att upprätta en års-

redovisning

enligt

6 kap.

1 §

bokföringslagen (1999:1078), och

 värdet

av

den

skattskyldiges

sammanlagda

årliga

omsättning

här i landet normalt uppgår till

högst 3 miljoner kronor.

Den

utgående

skatten

för

samtliga

fordringar

som

är

obetalda

vid

beskattningsårets

utgång skall dock alltid redovisas

för den redovisningsperiod under

vilken beskattningsåret går ut.

Bestämmelserna

i

första

och

andra stycket gäller också för

skattskyldiga

som

inte uppfyller

förutsättningarna

enligt första

stycket första och andra streck-

satsen om det endast förekommer

ett mindre antal fakturor eller

andra handlingar i verksamheten

och fordringarna och

skulderna

enligt dessa inte uppgår till avsevärda belopp. 8 a § En skattskyldig som tillämpar de allmänna bestämmelserna i 6 § i fråga om redovisning av utgående skatt kan inte övergå till att tillämpa bestämmelserna i 8 § utan att först ansöka om detta hos Skatteverket. En sådan ansökan får beviljas endast om det finns särskilda skäl. 8 b § Utgående skatt som hänför sig till gemenskapsinterna förvärv skall redovisas för den redo- visningsperiod som omfattar den 15:e dagen i den månad som följer 55

på den månad under vilken skattskyldigheten för förvärvet inträtt enligt 1 kap. 4 a §. Om faktura utfärdas dessförinnan skall den utgående skatten redovisas för den redovisningsperiod under vilken fakturan utfärdas. Omsättning av varor som undantas från skatteplikt enligt 3 kap. 30 a § skall redovisas för den redovisningsperiod som omfattar den 15:e dagen i den månad som följer på den månad under vilken skattskyldigheten för förvärvet inträtt enligt 1 kap. 4 a §. Om faktura utfärdas dessförinnan skall omsättningen redovisas för den redovisningsperiod under vilken fakturan utfärdas. 18 § Om den skattskyldige har medgetts senareläggning av redovisningen av utgående skatt enligt 8 §, får avdrag för ingående skatt för andra förvärv än sådana som avses i 19 eller 22 § göras först för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut eller under vilken betalning dessförinnan har gjorts. Om en skattskyldig redovisar utgående skatt enligt 8 § skall den ingående skatten dras av först för den redovisningsperiod under vilken beskattningsåret går ut eller under vilken betalning dessför- innan har gjorts. 18 a § Ingående skatt som hänför sig till gemenskapsinterna förvärv får dras av för den redovisningsperiod för vilken den utgående skatten skall redovisas enligt 8 a §.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2007.

2.

Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mervärdesskatt för vilken redovisningsskyldighet inträtt före ikraftträdandet.

3.

Skattskyldiga som före ikraftträdandet redovisar mervärdesskatt enligt de allmänna reglerna i 13 kap. 6 § ML får vid ikraftträdandet av denna välja att tillämpa de särskilda bestämmelserna i 13 kap. 8 § utan att det behöver finnas sådana särskilda skäl som anges i 8 § fjärde stycket. För skattskyldiga som har brutet räkenskapsår får övergången ske vid räkenskapsårets utgång.

Prop. 2005/06:174 Bilaga 4 56 Prop. 2005/06:174 Bilaga 4 Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229) dels att 14 kap. 2 §, 17 kap. 2, 3 och 24 §§ samt 18 kap. 7 och 13 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 17 kap. 4 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

14 kap. 2 § Resultatet skall beräknas enligt bokföringsmässiga grunder. Vid beräkningen av resultatet skall inkomster tas upp som intäkt och utgifter dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag. Detta gäller även skattskyldiga som inte är bokföringsskyldiga. Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078), skall vid beräkningen av resultatet inkomster tas upp som intäkt och utgifter dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag, även om detta strider mot bokföringsmässiga grunder. För räntor gäller detta dock endast om de sammanlagda ränteinkomsterna eller de sammanlagda ränteutgifterna uppgår till högst 5 000 kronor. 17 kap. 2 § 14

Med anskaffningsvärde, nettoförsäljningsvärde och återanskaff- ningsvärde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 9 § andrafjärde styckena årsredovisningslagen (1995:1554) eller i förekommande fall 4 kap. 5 § lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller 4 kap. 4 § lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. Med verkligt värde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 14 a § andra stycket årsredovisningslagen. Om en enskild näringsidkare

14 Senaste lydelse 2003:1102.

57

En enskild näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078) får tillämpa bestäm- melserna om arbeten som utförs på löpande räkning även på arbeten

upprättar ett

förenklat

årsbokslut

enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen

(1999:1078), avses med anskaff-

ningsvärde det värde som följer av

god redovisningssed.

3 § 15

En tillgång som är avsedd för

En tillgång som är avsedd för

omsättning

eller

förbrukning

omsättning

eller

förbrukning

(lagertillgång) får inte tas upp till

(lagertillgång) får inte tas upp till

lägre värde än det lägsta av

lägre värde än det lägsta av

anskaffningsvärdet

och

anskaffningsvärdet

och

nettoförsäljningsvärdet,

om inte

nettoförsäljningsvärdet,

om

inte

annat följer av 4 §. Om det finns

annat följer av 4 eller 4 a §. Om

särskilda

skäl,

får

det finns särskilda skäl, får

återanskaffningsvärdet,

i

återanskaffningsvärdet,

i

förekommande fall med avdrag för

förekommande fall med avdrag för

inkurans, eller något annat värde

inkurans, eller något annat värde

som är förenligt med 2 kap. 2 och

som är förenligt med 2 kap. 2 och

3

§§

årsredovisningslagen

3

§§

årsredovisningslagen

(1995:1554) användas i stället för

(1995:1554) användas i stället för

nettoförsäljningsvärdet.

Särskilda

nettoförsäljningsvärdet.

Särskilda

bestämmelser om djur i jordbruk

bestämmelser om djur i jordbruk

och renskötsel finns i 5 §.

och renskötsel finns i 5 §.

Bestämmelser om nedskrivning på

Bestämmelser om nedskrivning på

rätt till leverans finns i 22 §.

rätt till leverans finns i 22 §.

När

anskaffningsvärdet bestäms,

skall

de lagertillgångar

som

finns

kvar i lagret vid beskattningsårets utgång anses vara de som anskaffats eller tillverkats senast. 4 a § Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen (1999:1078), behöver något värde på lagertillgångarna inte tas upp om lagrets sammanlagda värde uppgår till högst 5 000 kronor. 24 § Inkomsten av de pågående arbetena skall beräknas för

arbeten på löpande räkning enligt 26, 31 och 32 §§, och

arbeten till fast pris enligt 

2732 §§. En enskild näringsidkare får tillämpa bestämmelserna om arbeten som utförs på löpande räkning även på arbeten som utförs till fast pris, om den årliga bruttoomsättningen i närings-

15 Senaste lydelse 2003:1102. Prop. 2005/06:174 Bilaga 4 58

verksamheten normalt understiger

som utförs till fast pris.

20 gånger det prisbasbelopp som

gäller vid beskattningsårets utgång. 18 kap. 7 § Anskaffningsvärdet för inventarier är utgiften för förvärvet om de förvärvas genom köp, byte, egen tillverkning eller på liknande sätt. Om inventarierna förvärvas på annat sätt, anses marknadsvärdet vid förvärvet som anskaffningsvärde.

Om

en

enskild

näringsidkare

upprättar ett förenklat

årsbokslut

enligt 6 kap. 10 § bokföringslagen

(1999:1078), avses med anskaff-

ningsvärde det värde som följer av

god redovisningssed.

13 §

Värdeminskningsavdrag får för

Värdeminskningsavdrag får

för

ett visst beskattningsår göras vid

ett visst beskattningsår

göras

vid

räkenskapsenlig avskrivning med

räkenskapsenlig avskrivning

med

högst 30 procent och vid rest-

högst 30

procent

och

vid

rest-

värdesavskrivning med högst 25

värdesavskrivning

med

högst

25

procent per år av avskriv-

procent

per år av

avskrivnings-

ningsunderlaget.

underlaget.

Om

avskrivnings-

underlaget uppgår till högst 5 000

kronor,

får

en

enskild

näringsidkare som

upprättar

ett

förenklat årsbokslut enligt 6 kap.

10 § bokföringslagen (1999:1078)

i stället göra värdeminsknings-

avdrag med ett belopp som

motsvarar

hela

avskrivnings-

underlaget.

Avskrivningsunderlaget består av följande:

1.

värdet på inventarierna vid det föregående beskattningsårets utgång

 vid räkenskapsenlig avskrivning värdet enligt balansräkningen, och vid restvärdesavskrivning det skattemässiga värdet,

2.

ökat med anskaffningsvärdet på sådana inventarier som anskaffats under beskattningsåret och som vid utgången av detta fortfarande tillhör näringsverksamheten,

3.

minskat med avdrag enligt 15 och 16 §§.

Om beskattningsåret är längre eller kortare än tolv månader, skall värdeminskningsavdraget justeras i motsvarande mån. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2007 och tillämpas på beskattningsår som börjar efter den 31 december 2006. Prop. 2005/06:174 Bilaga 4 59 Lagrådets yttrande LAGRÅDET Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2006-02-28

Närvarande: f.d. justitierådet Lars K[REDACTED_EFTERNAMN], f.d. justitierådet Inger[REDACTED_EFTERNAMN] och regeringsrådet Lars Wennerström. Vissa skattefrågor med anledning av ny redovisningslagstiftning Enligt en lagrådsremiss den 9 februari 2006 (Finansdepartementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1.

lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200),

2.

lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kansliråden Bo[REDACTED_EFTERNAMN] och Ulrika[REDACTED_EFTERNAMN]. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Prop. 2005/06:174 Bilaga 5 60

Finansdepartementet Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 16 mars 2006 Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Y.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Nykvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], M.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Orback,[REDACTED_EFTERNAMN] Föredragande: Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] Regeringen beslutar proposition 2005/06:174 Förenklade skatteregler med anledning av ny redovisningslagstiftning Prop. 2005/06:174 61