Allmänna bidrag till

kommuner

 25

.

Förslag till statsbudget för 1998

Allmänna bidrag till kommuner

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Lagtext 7

3 Allmänna bidrag till kommuner 11

 3.1 Omfattning och ändamål 11

 3.2 Utvecklingen inom kommunsektorn 12

 3.2.1 Utvecklingen de senaste åren 12

 3.2.2 Planerade åtgärder med anledning av ökade

statsbidrag åren 1997 och 1998 12

 3.2.3 Uppföljning av överenskommelsen mellan

regeringen och Svenska Kommunförbundet och

Landstingsförbundet 12

 3.2.4 Andra förslag som riktas till kommun-

 sektorn 13

 3.2.5 Regeringens slutsatser 13

 3.2.6 Den kommunala ekonomin de närmaste

 åren 14

 3.3 Anslag 15

 3.4 Övriga kommunala frågor 18

 3.4.1 Hantering av fel i utjämningssystemet för

kommuner och landsting 18

 3.4.1.1 Frågans behandling 18

 3.4.1.2 Bakgrund 18

 3.4.1.3 Nuvarande möjligheter att rätta fel 19

 3.4.1.4 Förslag till ny beslutsordning för

 utjämningsbidrag och utjämningsavgift 19

 3.4.2 Slutavräkning av kommunalskatt 20

 3.4.3 Regional försöksverksamhet och systemet för

återbetalning av mervärdesskatt till kommuner och

landsting 21

4 Författningskommentar 23

 4.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:

 1518) om mervärdesskattekonton för kommuner

 och landsting 23

 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:

 1515) om utjämningsbidrag till kommuner

 och landsting 23

 4.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:

 1516) om utjämningsavgift för kommuner

 och landsting 23

 4.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1965:269) med

särskilda bestämmelser om kommuns och annan

menighets utdebitering av skatt, m.m. 23

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar förslaget till lag om ändring i lagen

(1995:1518) om mervärdesskattekonton för

kommuner och landsting.

2. antar förslaget till lag om ändring i lagen

(1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner

och landsting.

3. antar förslaget till lag om ändring i lagen

(1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och

landsting.

4. antar förslaget till lag om ändring i lagen (1965:269)

med särskilda bestämmelser om kommuns och

annan menighets utdebitering av skatt, m.m.

5. för budgetåret 1998 anvisar anslagen under ut-

giftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner

enligt följande uppställning:

ANSLAG

ANSLAGSTYP

ANSLAGSBELOPP

(TUSENTAL

KRONOR)

A 1. Generellt statsbidrag till kommuner och landsting

ramanslag

71 326 400

A 2. Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och

landsting

reservationsanslag

736 600

A 3. Statligt utjämningsbidrag till kommuner och landsting

obetecknat anslag

20 985 000

A 4. Bidrag till Rådet för kommunal redovisning

obetecknat anslag

700

Summa

93 048 700

.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om änd-

ring i lagen (1995:1518) om

mervärdesskattekonton för

kommuner och landsting

Härigenom föreskrivs att 5 och 7 §§ lagen (1995:1518) om mervär-

desskattekonton för kommuner och landsting skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

5 §

Kommuner och landsting har efter ansökan rätt till ersättning från kontona

för ingående mervärdesskatt som inte dragits av enligt mervärdesskattelagen

(1994:200).

Kommunalförbund har efter ansökan rätt till ersättning från kom-

munkontot och landstingskontot för ingående mervärdesskatt som inte dragits

av enligt mervärdesskattelagen. Fördelningen mellan kontona görs i

förhållande till kommunernas och landstingens deltagande i kostnaderna för

förbundets verksamhet.

Vad som anges i andra stycket

gäller även sådant regionförbund

som avses i lagen (1996:1415) om

försöksverksamhet med region-

förbund i Kalmar län och Skåne län.

7 §

Kommuner och landsting har efter ansökan rätt till ersättning från kontona

för de ökade kostnader som till följd av bestämmelserna om mervärdesskatt

uppkommer vid upphandling avseende verksamhet inom sjukvård, tandvård,

social omsorg och utbildning. Rätt till ersättning föreligger också när

kommunen och landstinget lämnar bidrag till näringsidkare för dennes

verksamhet inom nämnda områden.

Ersättning enligt första stycket

utgår även till kommunalförbund

och sådant beställarförbund som

bedriver försöksverksamhet enligt

lagen (1994:566) om lokal för-

söksverksamhet med finansiell

samordning mellan socialförsäkring,

hälso- och sjukvård och socialtjänst.

Ersättning enligt första stycket

utgår även till

1. kommunalförbund,

2. sådant beställarförbund som

bedriver försöksverksamhet enligt

lagen (1994:566) om lokal för-

söksverksamhet med finansiell

samordning mellan socialförsäkring,

hälso- och sjukvård och socialtjänst,

och

3. sådant regionförbund som

avses i lagen (1996:1415) om för-

söksverksamhet med regionförbund i

Kalmar län och Skåne län.

Storleken av ersättningar som avses i denna paragraf beräknas enligt

schablon. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar

föreskrifter om schablonberäkningen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.2 Förslag till lag om änd-

ring i lagen (1995:1515) om

utjämningsbidrag till

kommuner och landsting

Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till

kommuner och landsting skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

9 §

Skattemyndigheten fastställer bi-

dragens storlek samt lämnar senast

den 25 januari under bidragsåret

uppgift till varje kommun och

landsting om storleken av dess

bidrag.

Skattemyndigheten beslutar pre-

liminärt bidragens storlek samt

lämnar senast den 20 januari under

bidragsåret uppgift till varje

kommun och landsting om storleken

av dess preliminära bidrag.

Kommuner och landsting kan

senast den 15 februari påtala att ett

fel uppkommit i underlaget för

beslutet.

Skattemyndigheten fastställer

bidragens storlek samt lämnar se-

nast den 15 april uppgift till varje

kommun och landsting om storleken

av dess bidrag.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.3 Förslag till lag om änd-

ring i lagen (1995:1516) om

utjämningsavgift för kom-

muner och landsting

Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för

kommuner och landsting skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

9 §

Skattemyndigheten fastställer av-

gifternas storlek samt lämnar senast

den 25 januari under avgiftsåret

uppgift till varje kommun och

landsting om storleken av dess

avgift.

Skattemyndigheten beslutar pre-

liminärt avgifternas storlek samt

lämnar senast den 20 januari un-der

avgiftsåret uppgift till varje

kommun och landsting om storleken

av dess preliminära avgift.

Kommuner och landsting kan

senast den 15 februari påtala att ett

fel uppkommit i underlaget för

beslutet.

Skattemyndigheten fastställer

avgifternas storlek samt lämnar

senast den 15 april uppgift till varje

kommun och landsting om storleken

av dess avgift.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.4 Förslag till lag om änd-

ring i lagen (1965:269) med

särskilda bestämmelser om

kommuns och annan me-

nighets utdebitering av

skatt, m.m.

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1965:269) med särskilda be-

stämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m.

skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

4 §1

Vad som i denna paragraf sägs om kommun och kommunalskattemedel

tillämpas också i fråga om landsting och landstingsskattemedel.

En kommun har rätt att under visst år (beskattningsåret) av staten uppbära

preliminära kommunalskattemedel med ett belopp som motsvarar produkten

av de sammanlagda beskattningsbara förvärvsinkomsterna i kommunen

enligt skattemyndighetens beslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324)

om taxering till kommunal inkomstskatt (skatteunderlaget) året före

beskattningsåret, den skattesats som har beslutats för beskattningsåret och de

uppräkningsfaktorer enligt tredje stycket som har fastställts senast i

september året före beskattningsåret.

Senast i september varje år skall regeringen, eller den myndighet rege-

ringen bestämmer, fastställa två uppräkningsfaktorer som skall svara mot

den uppskattade procentuella förändringen av skatteunderlaget i riket. Den

ena skall avse förändringen mellan andra och första året före

beskattningsåret. Den andra skall avse förändringen mellan året före be-

skattningsåret och beskattningsåret.

Innan skattemyndigheten betalar

ut kommunalskattemedel till

kommunerna skall avräkning göras

enligt 10 § lagen (1995:1516) om

utjämningsavgift för kommuner och

landsting, 2 § lagen (1995:1518) om

mervärdesskattekonton för

kommuner och landsting och 16

kap. 8 § skattebetalningslagen

(1997:483). Vidare skall tillägg

göras för bidrag enligt 10 § lagen

(1995:1515) om utjämningsbidrag

till kommuner och landsting samt

för bidrag enligt 1 och 2 §§ lagen

(1995:1514) om generellt

statsbidrag till kommuner och

landsting. Det belopp som

framkommer skall betalas ut med en

tolftedel per månad den tredje

vardagen räknat från den 17 i

månaden, varvid dag som enligt 2 §

lagen (1930:173) om beräkning av

lagstadgad tid jämställs med allmän

helgdag inte skall medräknas. Är

kommunens fordran inte uträknad

vid utbetalningstillfällena i

månaderna januari och februari,

skall utbetalningarna dessa månader

grundas på samma belopp som

utbetalningen i december månad det

föregående året. När särskilda skäl

föranleder det får skattemyndig-

heten dock förordna att utbetal-

ningen skall grundas på ett annat

belopp. Om något av de belopp som

utbetalningen i månaderna januari

och februari grundats på inte

motsvarar en tolftedel av

kommunens fordran, skall den

jämkning som föranleds av detta ske

i fråga om utbetalningen i mars

månad.

En slutavräkning av kommu-

nalskattemedlen skall ske när den

årliga taxeringen under året efter

beskattningsåret har avslutats.

Produkten av skatteunderlaget enligt

den taxeringen och den skattesats

som har beslutats för

beskattningsåret utgör de slutliga

kommunalskattemedlen. Om

summan av dessa överstiger

summan av de preliminära kom-

munalskattemedlen enligt andra

stycket skall skillnaden betalas ut till

kommunerna med ett enhetligt

belopp per invånare den 1 no-

vember året efter beskattningsåret. I

motsatt fall skall skillnaden

återbetalas av kommunerna med ett

enhetligt belopp per invånare den 1

november året efter beskatt-

ningsåret. Utbetalning eller åter-

betalning skall göras i januari andra

året efter beskattningsåret.

Innan skattemyndigheten betalar

ut kommunalskattemedel till

kommunerna skall avräkning göras

enligt 10 § lagen (1995:1516) om

utjämningsavgift för kommuner och

landsting, 2 § lagen (1995:1518) om

mervärdesskattekonton för

kommuner och landsting och 16

kap. 8 § skattebetalningslagen

(1997:483). Vidare skall tillägg

göras för bidrag enligt 10 § lagen

(1995:1515) om utjämningsbidrag

till kommuner och landsting samt

för bidrag enligt 1 och 2 §§ lagen

(1995:1514) om generellt

statsbidrag till kommuner och

landsting. Det belopp som

framkommer skall betalas ut med en

tolftedel per månad den tredje

vardagen räknat från den 17 i

månaden, varvid dag som enligt 2 §

lagen (1930:173) om beräkning av

lagstadgad tid jämställs med allmän

helgdag inte skall medräknas. Är

kommunens fordran inte uträknad

vid utbetalningstillfällena i

månaderna januari och februari,

skall utbetalningarna dessa månader

grundas på samma belopp som

utbetalningen i december månad det

föregående året. När särskilda skäl

föranleder det får skattemyndig-

heten dock förordna att utbetal-

ningen skall grundas på ett annat

belopp. Om något av de belopp som

utbetalningen i månaderna januari,

februari och mars grundats på inte

motsvarar en tolftedel av

kommunens fordran, skall den

jämkning som föranleds av detta ske

i fråga om utbetalningen i april

eller, om det är fråga om ett större

belopp, fördelas på utbetalningarna

i april, maj och juni månader.

En slutavräkning av kommu-

nalskattemedlen skall ske när den

årliga taxeringen under året efter

beskattningsåret har avslutats.

Därvid skall en kommun som inte

ingår i ett landsting behandlas som

om den även utgjorde ett landsting.

Produkten av skatteunderlaget enligt

den taxeringen och den skattesats

som har beslutats för

beskattningsåret utgör de slutliga

kommunalskattemedlen. Om

summan av dessa överstiger

summan av de preliminära kom-

munalskattemedlen enligt andra

stycket skall skillnaden betalas ut till

kommunerna med ett enhetligt

belopp per invånare den 1 no-

vember året före beskattningsåret. I

motsatt fall skall skillnaden

återbetalas av kommunerna med ett

enhetligt belopp per invånare den 1

november året före beskattningsåret.

Utbetalning eller återbetalning skall

göras i januari andra året efter

beskattningsåret.

1 Senaste lydelse 1997:514.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

3 Allmänna bidrag till kommuner

3.1 Omfattning och ändamål

Utgiftsområdet omfattar merparten av statens utgifter

för bidrag till kommuner och landsting. Bidragen

lämnas dels i form av ett allmänt finansiellt stöd till

kommuner och landsting, dels i form av bidrag för att

åstadkomma likvärdiga ekonomiska förutsättningar

mellan kommuner repektive landsting. Utgiftsområdet

omfattar också ett bidrag för särskilda insatser i vissa

kommuner och landsting.

I tabellen nedan redovisas den beräknade totala

utgiftsnivån för utgiftsområdet med hänsyn tagen till en

höjning av statsbidragen samt regleringar som föreslås

enligt finansieringsprincipen och överenskommelsen

från våren 1996 mellan regeringen och Svenska

Kommunförbundet samt Landstingsförbundet om den

kommunala ekonomin för åren 1997 och 1998.

UTGIFTSUTVECKLINGEN

MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER)

1995/96

1996

1997

1998

1999

2000

102

518

78

237

87

684

93

049

100

288

101

848

Sammanfattande kommentarer till verksamhetsutfall

och ekonomiskt utfall

Kommunsektorn har till följd av den samhällseko-

nomiska utvecklingen under 1990-talet ställts inför stora

krav på anpassning av verksamheten. Konsumtionen

minskade under åren 1992 1996 med drygt 4 procent i

fasta priser. Det ökade utgiftstrycket som bl.a. följt av

den höga arbetslösheten under 1990-talet har inneburit

effektiviseringar och omprioriteringar i den kommunala

verksamheten. Neddragningarna har lett till betydande

sysselsättningsminskningar vilket också riskerar att leda

till alltmer kännbara kvalitetsförsämringar inom de

kommunala kärnverksamheterna.

Större förändringar

Riksdagen beslutade enligt regeringens förslag i den

ekonomiska vårpropositionen (prop. 1996/97:150, bet.

1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284) om ett tillskott om

4 000 miljoner kronor för år 1997 i syfte att behålla

kvaliteten i de kommunala verksamheterna och undvika

sysselsättningsneddragningar. Därutöver aviserades en

förstärkning med ytterligare 4 000 miljoner kronor

fr.o.m. år 1998.

Mot bakgrund av de förbättrade statsfinanserna anser

regeringen att tillskottet till kommuner och landsting

kan ökas med 4 000 miljoner kronor år 1999 och med

ytterligare 4 000 miljoner kronor år 2000. Aviserade

och föreslagna tillskott uppgår sålunda till 16 000

miljoner kronor år 2000. Därmed utgör tillskottet år

2000 en höjning med ca 25 procent av detta års

utgiftsområdesram, exklusive det statliga

utjämningsbidraget.

Mål för utgiftsområdet

Målet för utgiftsområdet är att så långt det är möjligt

skapa goda och likvärdiga ekonomiska förutsättningar

för kommunerna och landstingen att uppnå de nationella

målen inom olika verksamheter.

Prioriteringar för 1998

En ökning av statsbidraget föreslås i syfte att värna de

kommunala kärnverksamheterna, vård, omsorg och

skola. Ökningen görs även i syfte att förbättra

sysselsättningsutvecklingen i kommunsektorn. En del

föreslås avsättas för kommuner och landsting med en

särskilt svår ekonomisk situation.

Ramen för år 1998

För år 1998 ökas ramen för utgiftsområdet med 5 436

miljoner kronor jämfört med nivån år 1997. Utöver det

ökade tillskottet utgörs höjningen av regleringar i

enlighet med finansieringsprincipen och

överenskommelsen med Svenska Kommunförbundet

och Landstingsförbundet. I ramen för år 1998 har också

hänsyn tagits till att 100 miljoner kronor av tillskottet

engångsvis kommer att tillföras utgiftsområde 8

Invandrare och flyktingar för att finansiera ökade

kostnader för kommunersättningar vid flyk-

tingmottagande.

3.2 Utvecklingen inom kommun-

sektorn

3.2.1 Utvecklingen de senaste åren

Kommunsektorns ekonomiska förutsättningar påverkas i

hög grad av den samhällsekonomiska utvecklingen.

Därigenom har det ställts stora krav på anpassning i den

kommunala sektorn under 1990-talet. Arbetslösheten

har stigit kraftigt under dessa år. Det har bl.a. inneburit

svårigheter för vissa grupper, såsom flyktingar och

ungdomar, att ta sig in på arbetsmarknaden vilket

påverkat de kommunala utgifterna negativt. Det har

också fått till följd att skatteinkomsterna för

kommunsektorn haft en svag utveckling.

Konsumtionen minskade realt med drygt 4 procent

under åren 1992 1996. Även antalet sysselsatta

minskade under dessa år och minskningen har fortsatt

under första halvåret 1997. Detta har varit nödvändigt

för att skapa balans mellan intäkter och kostnader.

Utvecklingen påverkas också av dels den begränsning

som skett av möjligheten att höja skatten åren 1997 och

1998, dels det av riksdagen beslutade balanskravet som

införs fr.o.m. år 2000. Anpassningen har inte enbart

varit negativ. Inom många områden har

omstruktureringar varit nödvändiga för att uppnå högre

effektivitet i verksamheten.

I samband med den ekonomiska vårpropositionen

överlämnades en skrivelse (skr. 1996/97:118) med en

översiktlig redovisning av hur den kommunala verk-

samheten utvecklats i förhållande till de nationella mål

som statsmakterna satt upp för vissa verksam-

hetsområden.

3.2.2 Planerade åtgärder med anledning av

ökade statsbidrag åren 1997 och 1998

Enligt regeringens bedömning i 1997 års ekonomiska

vårproposition skulle sektorn, utan något ekonomiskt

tillskott, de närmaste åren komma att ställas inför

neddragningar av verksamheten både utifrån de gällande

ekonomiska förutsättningarna och balanskravet.

Samtidigt som behoven av kommunal verksamhet inom

äldreomsorgen och skolan bedömdes komma att öka.

För att i detta läge främja den kommunala syssel-

sättningen och kvaliteten i vården, omsorgen och skolan

föreslog regeringen i den ekonomiska vårpropositionen

att det generella statsbidraget till kommuner och

landsting skulle höjas med 4 000 miljoner kronor år

1997. Samtidigt aviserade regeringen att ytterligare 4

000 miljoner kronor borde tillföras kommuner och

landsting fr.o.m. år 1998.

Regeringens klart uttalade mål är att de ökade

statsbidragen till kommuner och landsting skall an-

vändas för att förbättra sysselsättningsutvecklingen i

kommunsektorn och samtidigt vidareutveckla kvaliteten

i vården, omsorgen och skolan.

Som ett led i uppföljningen av denna satsning har en

enkätundersökning genomförts i samtliga kommuner

och landsting för att få underlag att bedöma vilka

effekter tillskottet för åren 1997 och 1998 kan komma

att ge och om effekterna ligger i linje med regeringens

mål. Resultatet av enkäten visar att ca 80 procent av

kommunerna och landstingen nu och den närmaste tiden

framöver vidtar åtgärder för att upprätthålla och

förbättra sysselsättning och kvalitet i vården, omsorgen

och skolan, helt i linje med regeringens målsättning. Av

landets 288 kommuner och 23 landsting svarar nästan

två tredjedelar att tillskottet får en positiv effekt på

sysselsättningen. Totalt motsvarar tillskottet enligt

enkäterna nästan 8 000 arbetstillfällen år 1997 och

ytterligare ca 9 000 arbetstillfällen år 1998. Av dessa

utgör närmare hälften nya arbetstillfällen.

Den övervägande delen av tillskottet satsas enligt

svaren från kommunerna och landstingen på grund-

skola, gymnasieskola, äldreomsorg och sjukvård. Drygt

60 procent av tillskottet kommer enligt enkätsvaren att

användas direkt i de prioriterade verksamheterna. Även

den del som går till att förbättra årets resultat kommer

sannolikt indirekt verksamheten tillgodo genom att

besparingskraven mildras. Det bör dock påpekas att

enkätsvaren avser planerade åtgärder och att

uppföljningen behöver kompletteras med uppgifter om

utfallet av satsningen på sysselsättning och kvalitet.

Regeringen avser att fortsätta arbetet med att följa upp

och analysera den kommunala

sysselsättningsutvecklingen. Uppföljning och

utvärdering av de olika verksamheterna sker inom

ramen för den ordinarie sektorsuppföljningen.

3.2.3 Uppföljning av överenskommelsen

mellan regeringen och Svenska

Kommunförbundet och Landstings-

förbundet

Regeringen och de politiska företrädarna för Svenska

Kommunförbundet och Landstingsförbundet träffade

våren 1996 en överenskommelse om vilka riktlinjer som

bör gälla för den kommunala ekonomin under åren

1997 och 1998. Överenskommmelsen innebär för

regeringens del att den åtar sig att hålla statsbidragen på

en oförändrad nivå och att regeringen skall lämna

förslag till att ekonomiskt reglera statliga åtgärder som

påverkar de kommunala skatteinkomsterna och det

kommunala utgiftstrycket.

Regeringen har inför denna propositions över-

lämnande till riksdagen haft överläggningar med de

båda kommunförbunden. Vid överläggningarna har

bl.a. en genomgång gjorts av hur riksdagsbeslut och

regeringsförslag som inte var kända vid överlägg-

ningarna inför budgetpropositionen hösten 1996 på-

verkar den kommunala ekonomin. Nedan redogörs i

korthet för dessa beslut och förslag.

Vissa förändringar som genomförs med inriktning på

beskattningen av små och medelstora företag påverkar

de kommunala skatteinkomsterna negativt. Även det

sänkta utbildningsbidraget och den föreslagna höjningen

av reseavdraget bedöms ha negativ inverkan på den

kommunala ekonomin. Samtidigt bedöms den utökade

utbildningssatsningen, de ändrade reglerna avseende

särskilt grundavdrag och den föreslagna höjningen av

det icke avdragsgilla beloppet för resekostnader ge

positiva kommunalekonomiska effekter.

Vid regeringens och de båda kommunförbundens

gemensamma bedömning inför föregående års bud-

getproposition ingick att de höjda ersättningsnivåerna i

arbetslöshetsförsäkringen finansierades genom åtgärder

som neutraliserade de positiva kommunalekonomiska

effekterna. Den slutliga finansieringen innehöll bl.a.

höjda finansieringsavgifter vilket, i jämförelse med

bedömningen föregående höst, beräknas ha positiv

inverkan på de kommunala skatteinkomsterna. Även

andra genomförda förändringar i ar-

betslöshetsförsäkringen bedöms ge positiva effekter på

de kommunala skatteinkomsterna.

Regeringens bedömning är att den sammantagna

effekten av de åtgärder som har föreslagits t.o.m. fö-

religgande proposition, och som inte regleras i särskild

ordning, kan anses vara i princip neutral för

kommuners och landstings ekonomi.

Svenska Kommunförbundet och Landstingsförbundet

har vid överläggningar med regeringen även aktualiserat

andra frågor. Dessa avser bl.a. ytterligare kompensation

för kostnader vid kommunernas flyktingmottagande och

kostnader för uppbyggnaden av ett nytt adressregister.

Regeringen avser att fördela en viss del av bidraget till

särskilda insatser till kommuner med höga kostnader för

flyktingmottagande. Därutöver anser regeringen att de

krav som förbunden fört fram på ytterligare kom-

pensation får betraktas som tillgodosedda mot bakgrund

av det föreslagna tillskottet.

I avsnitt 3.3 redovisas sådana förslag som skall

regleras i enlighet med finansieringsprincipen samt

andra förslag som påverkar anslagsnivån på det ge-

nerella statsbidraget till kommuner och landsting.

3.2.4 Andra förslag som riktas till kommun-

sektorn

Det finns flera satsningar inom andra områden som har

positiva effekter för kommunsektorn. Riksdagen har

bl.a. i enlighet med regeringens förslag i den

ekonomiska vårpropositionen beslutat att en ny ar-

betsmarknadspolitisk åtgärd, resursarbete, skall införas

på försök i hela landet under åren 1997 och 1998.

Åtgärden innebär att offentliga arbetsgivare får ta emot

långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingen som under en

begränsad tidsperiod utför kvalitetshöjande arbete.

Regeringen föreslår i denna proposition att kom-

munerna, från och med den 1 januari 1998, ges möj-

lighet att genom överenskommelse med staten erbjuda

ungdomar i åldern 20 24 år som står till

arbetsmarknadens förfogande en aktiverande och

utvecklande insats på heltid. Detta erbjudande skall ges

innan den unge varit arbetslös i 100 dagar. Dessa

ungdomar skall dock i första hand söka arbete på den

reguljära arbetsmarknaden. Kommunerna erhåller

ersättning från staten för aktiveringsåtgärderna.

Regeringen har också lämnat förslag om lokala

investeringsprogram där kommunerna ges möjlighet att

i samverkan med olika aktörer söka statligt stöd till

investeringsinsatser som förbättrar den ekologiska

hållbarheten. Regeringen beräknar för detta ändamål

sammanlagt 5 400 miljoner kronor för perioden 1998

2000.

3.2.5 Regeringens slutsatser

Regeringen anser att det finns samhällsekonomiska

förutsättningar att ytterligare förstärka det nu föreslagna

resurstillskottet till kommuner och landsting på

sammanlagt 8 000 miljoner kronor år 1998. Tillskottet

bör därför ökas med 4 000 miljoner kronor år 1999 och

med ytterligare 4 000 miljoner kronor år 2000, dvs. en

nivåhöjning på 16 000 miljoner kronor år 2000.

Därmed utgör tillskottet år 2000 en höjning med ca 25

procent av detta års utgiftsområdesram, exklusive det

statliga utjämningsbidraget. Tillskottet för åren 1997

och 1998 har lagts ut genom en höjning av de generella

bidragen, vilket ligger helt i linje med regeringens

principiella syn på ansvarsfördelningen mellan staten

och kommunsektorn. Regeringen avser att återkomma

till riksdagen i samband med nästa års ekonomiska

vårproposition med förslag till hur resurstillskotten

fr.o.m. år 1999 skall tillföras kommunsektorn.

Det ökade tillskottet bör ge kommuner och landsting

goda förutsättningar att förstärka kvaliteten i vård,

omsorg och skola. Vidare bör tillskottet ge möjligheter

för kommuner och landsting att behålla sin personal och

i många fall t.o.m. öka antalet sysselsatta. Enligt

bedömningen av den kommunala ekonomins utveckling

de närmaste åren, som görs i avsnitt 3.2.6, bör det

finnas utrymme att i förhållande till år 1997 öka antalet

kommunalt sysselsatta med ca 20 000 fram till

sekelskiftet.

Tillskottet bör även underlätta för kommunsektorn att

möta de ökade behov av kommunal verksamhet, främst

inom äldreomsorg och skola, som följer av den

demografiska utvecklingen. De kommunala

kärnverksamheterna måste prioriteras framför

skattesänkningar.

3.2.6 Den kommunala ekonomin de

närmaste åren

Nedan redogörs i korthet för den bedömning av den

kommunala sektorns finansiella utveckling under åren

1997 2000 som redovisas närmare i bilaga 2 Svensk

ekonomi (avsnitten 11.4 och 12.2). I bilagan framgår de

samhällsekonomiska förutsättningarna för beräkningen.

I övrigt bygger beräkningen på de förutsättningar som

har angivits i det föregående. Utvecklingen kan

sammanfattas i följande tabell.

KOMMUNSEKTORNS FINANSER1

MILJARDER KRONOR (LÖPANDE PRISER)

1997

1998

1999

2000

Inkomster

399,2

425,6

447,2

467,9

Skatter

294,4

300,7

312,2

329,3

Statsbidrag2

57,9

76,4

84,6

86,3

Övrigt

46,9

48,6

50,4

52,2

Utgifter

404,5

431,1

449,2

465,9

Transfereringar

73,4

88,8

94,6

96,4

Konsumtion

308,7

318,6

330,0

343,8

volymförändring

%

 1,7

0,6

0,4

1,0

Investeringar

22,4

23,7

24,7

25,6

Finansiellt

sparande

 5,3

 5,5

 2,0

2,0

 därav

 kommune

r

 3,7

 4,9

 2,9

 0,3

 landsting

 0,1

0,8

2,3

3,7

 övriga3

 1,5

 1,3

 1,3

 1,4

1. Inkomster och utgifter redovisas exklusive statligt utjämningsbidrag

och statlig utjämningsavgift.

2. Redovisas fr.o.m. 1996 netto efter avdrag för kommunernas och

landstingens tillskott till det kommunala mervärdesskattesystemet.

3. Församlingar och kommunalförbund

Källor: Konjunkturinstitutet, Statistiska centralbyrån och

Finansdepartementet.

De generella statsbidragen beräknas i kalkylen höjas

med ca 4 000 miljoner kronor per år under hela pe-

rioden 1997 2000. En viktig förutsättning är det

ekonomiska balanskrav som börjar gälla år 2000 för

såväl kommuner som landsting. Den genomsnittliga

kommunalskattesatsen har i kalkylerna antagits vara

oförändrad i förhållande till år 1997.

Mot bakgrund av att det s.k. återbetalningsskyddet

beräknas falla ut under år 1999 har ett belopp på 2 600

miljoner kronor lagts in i kalkylen i form av en tillfällig

statsbidragshöjning detta år.

Jämfört med bedömningen i den ekonomiska vår-

propositionen har prognosen avseende konsumtions- och

sysselsättningsutvecklingen för år 1997 reviderats ned.

Den kommunala konsumtionen beräknas under år 1997

minska med 1,7 procent i fasta priser, jämfört med en

minskning med 0,9 procent enligt bedömningen i våras.

Orsaken till detta är en kraftigare

sysselsättningsminskning än väntat under första halvåret

1997. Under andra halvåret väntas minskningen

bromsas upp, inte minst mot bakgrund av de ökade

statsbidragen för år 1997. Totalt sett beräknas antalet

sysselsatta i kommunsektorn minska med drygt 40 000

mellan åren 1996 och 1997.

Konsumtionsutgifterna för sektorn som helhet be-

räknas öka realt under perioden. Konsumtionsut-

vecklingen åren 1998 och 1999 påverkas av att er-

sättningen till s.k. resursarbetare ("Kalmarmodell-en")

räknas in i den kommunala lönesumman. Åtgärden

beräknas år 1998 höja nivån på den kommunala

sysselsättningen och därmed konsumtionen. Då åtgärden

upphör året efter hålls ökningen av den kommunala

konsumtionen tillbaka under år 1999.

Utbildningssatsningarna inom den kommunala

vuxenutbildningen beräknas innebära en viss ytterligare

nivåhöjning av den kommunala konsumtionen.

Det finansiella sparandet beräknas successivt för-

bättras efter år 1998 samtidigt som den kommunala

konsumtionen bedöms fortsätta att öka i volym, vilket

möjliggörs av ökade skatteinkomster och höjda

statsbidrag. Jämfört med bedömningen i den eko-

nomiska vårpropositionen utvecklas dock skattein-

komsterna något svagare. Nivån på det finansiella

sparandet år 2000 beräknas motsvara ett positivt resultat

för sektorn som helhet och det ekonomiska balanskravet

kan därmed uppnås.

År 1996 motsvarade den kommunala sektorns

utgifter ca 24 procent av BNP, varav kommunal

konsumtion, dvs. den egentliga verksamheten, utgjorde

18 procentenheter. Resterande del utgjordes av

transfererings- och investeringsutgifter. De kommunala

utgifterna beräknas år 2000 motsvara 23 procent av

BNP, varav kommunal konsumtion utgör 17

procentenheter.

Sett i ett längre tidsperspektiv har den kommunala

sektorn expanderat kraftigt. Ett trendbrott skedde

emellertid i början av 1990-talet. Även om expan-

sionstakten bromsades upp under 1980-talet ökade den

kommunala konsumtionen i fasta priser med 25 procent

under åren 1980 1991. Under åren 1992 1996 har

konsumtionen realt minskat med drygt 4 procent. Enligt

den bedömning som redovisas ovan beräknas

konsumtionen minska med ytterligare 1,7 procent under

år 1997, för att under åren 1998 2000 öka med

sammanlagt 2 procent i fasta priser. Det kommer

således att finnas utrymme för en ökning av antalet

sysselsatta i kommuner och landsting.

Sysselsättningseffekten av de aviserade tillskotten för

åren 1999 och 2000 kan schablonmässigt beräknas

uppgå till ca 20 000 arbetstillfällen.

3.3 Anslag

A 1. Generellt statsbidrag till

kommuner och landsting

1995/96

Utgift

80 081

8031

Anslag

s-

sparan

de

0

Därav

1996

Utgift

57 276

2102

1997

Anslag

66 027

000

Utgifts

-

progno

s

65 981

107

1998

Förslag

71 326

400

1999

Beräkna

t

78 702

000

2000

Beräkna

t

80 462

000

Beloppen anges i tusental kronor

1. I beloppet ingår statligt utjämningsbidrag till kommuner och skatteut-

jämningsbidrag till landsting för år 1995 samt särskilt bidrag till det

kommunala mervärdesskattesystemet år 1996.

2. I beloppet ingår särskilt bidrag till det kommunala

mervärdesskattesystemet år 1996.

Syftet med bidraget är att utgöra ett allmänt finansiellt

stöd till verksamhet i kommuner och landsting. Anslaget

fördelas i relation till kommunens eller landstingets

invånarantal. För år 1998 fördelas en del av bidraget till

kommuner utifrån åldersbaserade kriterier. Bidraget

skall dessutom vara ett instrument för att genomföra

ekonomiska regleringar mellan staten och kommuner

respektive landsting.

Regeringens överväganden

I enlighet med vad som angavs i den ekonomiska

vårpropositionen föreslår regeringen att anslaget höjs

med 3 800 miljoner kronor fr.o.m. år 1998.

I det följande redogörs för de regleringar och andra

förändringar som regeringen föreslår skall påverka

nivån på det generella statsbidraget fr.o.m. år 1998. Av

dessa redovisades flertalet i den ekonomiska

vårpropositionen.

Från år 1997 ingår kompensation till kommuner

respektive landsting avseende pensioner och andra

trygghetsförmåner till lärare, skolledare och syokon-

sulenter i de generella statsbidragen (prop. 1995/96:

150, bet. 1995/96:FiU10, rskr. 1995/96:304). Kom-

pensationen till kommunerna skall årligen öka fram till

år 2005.

Enligt en överenskommelse som har träffats mellan

regeringen och Landstingsförbundet skall fr.o.m. år

1998 administrationen av avgiftsintäkter för sjukhusvård

för patienter som är pensionärer och har hel ålders-

eller förtidspension föras över från staten till

sjukvårdshuvudmännen. Överföringen beräknas för år

1998 innebära merintäkter (inklusive effekter av ökade

administrationskostnader) om ca 400 miljoner kronor

för sjukvårdshuvudmännen.

Den 1 januari 1998 överförs kostnadsansvaret för

förbrukningsartiklar vid inkontinens från staten till

landstingen vad avser brukare med eget boende och från

staten till kommunerna vad avser brukare i särskilt

boende. Denna överföring medför att det generella

statsbidraget höjs med 1 400 miljoner kronor fr.o.m. år

1998. Från år 1999 bör kompensationen höjas med

ytterligare 126 miljoner kronor.

Regeringen har föreslagit (prop. 1996/97:146) att

kommunerna skall bekosta de 20 första assistans-

timmarna per vecka och att staten genom assistans-

ersättningen bekostar de assistanstimmar som överstiger

denna gräns. Kommunerna föreslås med anledning av

detta kompenseras med 800 miljoner kronor utöver

höjningen av det generella bidraget som kommunerna

får år 1998. Frågan om utjämning av kostnadsskillnader

mellan kommuner för verksamhet enligt lagen

(1993:387) om stöd och service till vissa

funktionshindrade (LSS) behandlas av kommunala

utjämningsutredningen, se avsnitt 3.4.1.1.

Vidare föreslås att en justering görs med anledning

av fördelningen av den år 1996 gjorda regleringen av

kompensationen till kommunsektorn för de höjda

arbetsgivaravgifterna för att finansiera medlemsavgiften

i EU. Justeringen innebär att landstingens anslagspost

sänks med 200 miljoner kronor och kommunernas höjs

med samma belopp år 1998.

Till följd av det år 1996 ingående underskottet för

kommunerna respektive överskottet för landstingen, om

79 miljoner kronor i inkomstutjämningen föreslås

anslagsposten bidrag till kommuner höjas med 79

miljoner kronor och anslagsposten bidrag till landsting

sänkas med 79 miljoner kronor. Under- respektive

överskottet justeras för närvarande av Statistiska

centralbyrån vid beräkningarna av bidraget. Förslaget

innebär således en anpassning av anslagsposterna till

verkliga bidragsutbetalningar.

Riksdagen har i enlighet med regeringens förslag

(prop. 1996/97:227, bet. 1996/97:SkU3, rskr. 1996/

97:66) beslutat att sjömansskatten avskaffas fr.o.m.

inkomståret 1998. Den periodiseringseffekt som uppstår

vid avskaffandet föreslås regleras genom att det

generella statsbidraget till kommuner och landsting

sänks med 333 miljoner kronor engångvis under år

1998.

Inom ramen för det ändrade systemet för återbe-

talning av mervärdesskatt till kommuner och landsting

fr.o.m. år 1996 föreslås att en justering görs mellan

kommunernas och landstingens anslagsposter. Till följd

av nytt underlag beträffande verksamhetsöverföringar år

1996 mellan landsting och kommuner föreslås att 40

miljoner kronor förs från anslagsposten för kommuner

till anslagsposten för landsting fr.o.m. år 1998.

Regeringen avser att lägga ett särskilt uppdrag till

Riksgäldskontoret om en motsvarande justering för åren

1996 och 1997.

Regeringen föreslår slutligen att 16,6 miljoner

kronor tas från det generella bidraget till landstingen år

1998 och förs till anslaget för de särskilda medlen för

att justera snedvridningseffekter som uppstod i 1997 års

utjämningssystem för landstingen till följd av en

felräkning. Efter det att skattemyndigheten hade

fastställt utjämningsavgift för Örebro läns landsting

avseende år 1997 upptäcktes att ett felaktigt antal

årsstudieplatser hade använts vid beräkningen av

standardkostnaden för högskoleutbildning. Regeringen

beslutade att korrigera detta uppenbara fel och beviljade

Örebro läns landsting 16,6 miljoner kronor av de

särskilda medlen. Felet innebar att de resterande

landstingen fick ett för högt utjämningsbidrag eller en

för låg utjämningsavgift år 1997.

Sammanfattningsvis föreslår regeringen att anslaget

år 1998 uppgår till 71 326,4 miljoner kronor.

Utöver de redovisade förändringarna som påverkar

bidragsnivån för år 1998 finns ytterligare aktualiserade

förändringar som kommer att påverka utgiftsområdet

åren 1999 och 2000.

Hösten 1997 uttalade regeringen att den är beredd att

utfärda ett s.k. återbetalningsskydd på upp till 2 600

miljoner kronor med anledning av regeringens beslut att

räkna upp skatteinkomsterna avseende 1997. För år

1999 bör enligt regeringens nuvarande bedömning

2 600 miljoner kronor engångsvis tillföras

utgiftsområdet för att finansiera återbetalningsskyddet.

Som tidigare redovisats anser regeringen att det för

år 1998 föreslagna resurstillskottet till kommuner och

landsting bör ökas med 4 000 miljoner kronor år 1999

och med ytterligare 4 000 miljoner kronor år 2000.

Syftet med tillskottet är dels att stärka kvaliteten i vård,

omsorg och skola och därigenom också uppnå positiva

sysselsättningseffekter, dels att motverka

skattehöjningar i kommuner och landsting. Regeringen

avser att återkomma i nästa års ekonomiska

vårproposition om hur det ökade tillskottet bör tillföras

kommuner och landsting.

ANSLAGSNIVÅ FÖR GENERELLT STATSBIDRAG TILL KOMMUNER OCH LANDSTING

MILJONER KRONOR

KOMMUNER

LANDSTING

1998

1999

2000

1998

1999

2000

Anslagsnivå 1997 (inkl.

tilläggsbudget)

51 010

51 010

51 010

15 017

15 017

15 017

Lärarpensioner

50

150

310

Avgift sjukhusvård

 400

 400

 400

Kostnader inkontinensartiklar

700

763

763

700

763

763

Assistansersättning

800

800

800

EU-avgift omföring

200

200

200

 200

 200

 200

Underskott utj.syst. omföring

79

79

79

 79

 79

 79

Sjömansskatt, engångsvis

 222

 111

Kommunala

mervärdesskattesystemet

 40

 40

 40

40

40

40

Korrigering Örebro läns

landsting

 17

Återbetalningsskydd3

1 732

868

Tillskott 1

1 394

1 469

1 539

1 010

1 060

1 120

Tillskott åldersrelaterat 1

1 395

1 470

1 540

Tillskott 2

2 400

4 800

1 600

3 200

Summa

55 366

60 033

61 001

15 960

18 669

19 461

1. Tillskott aviserat i den ekonomiska vårpropositionen och som föreslås i denna

 proposition.

2. Det ökade tillskott som aviseras i denna proposition för åren 1999 och 2000.

Fördelningen mellan kommuner och landsting är preliminär.

3. Nivån på återbetalningsskyddet kan komma att förändras fram till dess slutlig

 taxering av 1997 års beskattningsbara inkomster föreligger.

Återbetalningsskyddet kommer att regleras via ett särskilt anslag vilket

regeringen återkommer med i nästa års budgetproposition.

A 2. Bidrag till särskilda insatser i

vissa kommuner och landsting

1995/96

Utgift

1 418

590

Anslag

s-

sparan

de

401 410

Därav

1996

Utgift

0

1997

Anslag

600 000

Utgifts

-

progno

s

1 000

910

1998

Förslag

736 600

1999

Beräkna

t

600 000

2000

Beräkna

t

400 000

Beloppen anges i tusental kronor

Syftet med anslaget är att utgöra ett stöd till kommuner

och landsting som på grund av speciella omständigheter

kan hamna i en särskilt svår ekonomisk situation. I

enlighet med förslag i den ekonomiska vårpropositionen

höjdes anslaget för år 1997 med 200 miljoner kronor.

Vid ingången av år 1997 fanns en ingående reser-

vation på drygt 400 miljoner kronor på anslaget.

Regeringen har beslutat att 200 miljoner kronor av

dessa skall utbetalas till kommuner med en särskilt hög

andel flyktingar och lika mycket till kommuner och

landsting för särskilda projekt för omstrukturering av

verksamheten.

Även för budgetåret 1997 har beslut fattats om att

200 miljoner kronor skall betalas ut till kommuner med

hög andel flyktingar. Vidare har under året beslutats om

stöd till Stenungsunds och Karlsborgs kommuner.

Regeringens överväganden

I den ekonomiska vårpropositionen aviserade regeringen

en höjning av anslaget med 200 miljoner kronor till

sammanlagt 800 miljoner kronor för år 1998.

Regeringens bedömning var att det fortfarande finns

kommuner och landsting som på grund av speciella

omständigheter kan hamna i en särskilt svår ekonomisk

situation. Regeringen gör även nu denna bedömning. På

grund av ett prognostiserat anslagsöverskridande, inom

utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar, som rör

kommunala ersättningar vid mottagande av flyktingar

föreslår dock regeringen att 100 miljoner kronor av den

aviserade höjningen för år 1998 engångsvis förs till

anslaget B 4 Kommunersättningar vid

flyktingmottagande. Det innebär att medlen kommer

kommuner med särskilt höga kostnader för

flyktingmottagande tillgodo.

I den ekonomiska vårpropositionen aviserades vidare

att utgifterna för insatser mot aids inom utgiftsområde 9

Hälsovård, sjukvård och social omsorg, skulle

reduceras med 70 miljoner kronor fr.o.m. år 1998.

Regeringen uttalade också att statens stöd till

kommunernas och landstingens hiv-preventiva arbete får

anses ingå i det generella statsbidraget.

För att underlätta avvecklingen av en del av det

specialdestinerade bidraget och för att värna den

verksamhet som byggts upp i samarbete mellan

kommuner, landsting och frivilliga organisationer

föreslår regeringen för år 1998 att 90 miljoner kronor

avsätts av anslaget för särskilda insatser, för att

användas för bidrag till kommuner och landsting i

storstadsområdena för förebyggande HIV/aids-verk-

samhet. Av dessa 90 miljoner kronor utgör 20 miljoner

kronor en överföring för år 1998 från utgiftsområde 9

Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Bidraget

föreslås utges till de kommuner och landsting som

tidigare fått del av det s.k. extra bidraget och fördelas

utifrån antalet smittade i kommunen respektive

landstinget. Detta bidrag till kommuner och landsting

skall kunna användas såväl för deras egen verksamhet

som för verksamhet de bedriver i samarbete med de

frivilliga organisationerna eller för stöd till dessa.

Med anledning av den ovan redovisade korrigeringen

av Örebro läns landstings utjämningsbidrag föreslår

regeringen att 16,6 miljoner kronor år 1998 förs från

landstingens generella statsbidrag till anslaget för

särskilda insatser.

Sammanfattningvis föreslår regeringen att anslaget år

1998 uppgår till 736,6 miljoner kronor.

A 3. Statligt utjämningsbidrag till

kommuner och landsting

1995/96

Utgift

20 984

552

Anslag

s-

sparan

de

Därav

1996

Utgift

20 984

552

1997

Anslag

20 985

000

Utgifts

-

progno

s

20 701

939

1998

Förslag

20 985

000

1999

Beräkna

t

20 985

000

2000

Beräkna

t

20 985

000

Beloppen anges i tusental kronor

Syftet med det statliga utjämningsbidraget är att

åstadkomma likvärdiga förutsättningar för kommuner

respektive landsting. Bidraget utjämnar för såväl

skillnader i skattekraft som för strukturella kost-

nadsskillnader mellan kommuner respektive landsting.

Bidraget motsvaras av en lika stor utjämningsavgift på

statsbudgetens inkomstsida (inkomsttiteln

Utjämningsavgift för kommuner och landsting).

Storleken på bidraget bestäms av de beräkningar som

görs enligt förordningen (1995:1645) om ut-

jämningsbidrag och utjämningsavgift för kommuner och

landsting.

Regeringens överväganden

Regeringen föreslår att anslaget för år 1998 uppgår till

20 985 miljoner kronor.

A 4. Bidrag till rådet för kommunal

redovisning

1995/96

Utgift

0

Anslag

s-

sparan

de

0

Därav

1996

Utgift

0

1997

Anslag

500

Utgifts

-

progno

s

500

1998

Förslag

700

1999

Beräkna

t

700

2000

Beräkna

t

700

Beloppen anges i tusental kronor

Syftet med bidraget är att vara ett ekonomiskt stöd till

Rådet för kommunal redovisning, som är en ideell

förening för normbildning i redovisningsfrågor för

kommuner och landsting. Rådets uppgift är att främja

och utveckla god redovisningssed i enlighet med lagen

(1997:614) om kommunal redovisning. Medlemmar i

rådet är staten, Svenska Kommunförbundet och

Landstingsförbundet.

Regeringens överväganden

Nivån på anslaget följer av regeringens avtal med

Svenska Kommunförbundet och Landstingsförbundet

som redovisades i den ekonomiska vårpropositionen.

Regeringen föreslår att anslaget för år 1998 uppgår till

700 000 kronor.

3.4 Övriga kommunala frågor

3.4.1 Hantering av fel i utjämningssystemet

för kommuner och landsting

3.4.1.1 Frågans behandling

Den 17 augusti 1995 bemyndigade regeringen chefen

för Finansdepartementet att tillkalla en kommitté (Fi

1995:16) med uppgift att följa upp och utvärdera samt

lämna förslag i syfte att utveckla det system för

statsbidrag och utjämning för kommuner respektive

landsting som avsågs träda i kraft den 1 januari 1996

(dir. 1995:118).

Kommittén, som antagit namnet Kommunala ut-

jämningsutredningen, fick den 13 februari 1997

tilläggsdirektiv (dir. 1997:32) om att utreda dels behov

och utformning av en utjämning av kostnadsskillnader

mellan kommuner för verksamhet enligt lagen

(1993:387) om stöd och service till vissa funk-

tionshindrade (LSS), dels huruvida felaktigheter i be-

räkningarna av utjämningsbidrag och utjämningsavgift

skall korrigeras i efterhand och i så fall på vilket sätt.

Kommittén överlämnade i juni 1997 en skrivelse till

regeringen med anledning av den del av tilläggsdi-

rektiven som gällde utjämning för verksamhet enligt

LSS. Enligt skrivelsen anser inte kommittén att det finns

ett tillräckligt underlag för att nu presentera något

förslag i denna del och framför att man vill ta ställning

till frågan om utjämning för verksamhet enligt LSS först

när man kan bedöma förändringsbehovet i

utjämningssystemets alla delar.

Kommittén överlämnade i juni 1997 delbetänkandet

Hantering av fel i utjämningssystemet för kommuner

och landsting (SOU 1997:93) som omfattar den del av

tilläggsdirektiven som avser korrigeringar av fel i

utjämningssystemet.

Delbetänkandet har remissbehandlats. En sam-

manställning av remissyttrandena finns tillgänglig i

Inrikesdepartementet (dnr In97/1534/KE).

3.4.1.2 Bakgrund

Det nuvarande statsbidrags- och utjämningssystemet för

kommuner och landsting består av ett generellt

invånarbaserat statsbidrag, inkomstutjämning, utjämning

för strukturellt betingade kostnadsskillnader och

införanderegler. Inkomst- och kostnadsutjämningen

bygger på att de kommuner och landsting som har en

högre skattekraft eller mer gynnsam struktur än

genomsnittet får betala en utjämningsavgift till staten

och att de som har en lägre skattekraft eller mindre

gynnsam struktur än genomsnittet får ett

utjämningsbidrag från staten. De sammanlagda

utjämningsbidragen respektive utjämningsavgifterna för

kommuner och landsting uppgår i princip till lika stora

belopp vilket innebär att systemet är statsfinansiellt

neutralt.

Har någon kommun eller något landsting, på grund

av felaktigheter i beräkningarna, exempelvis fått ett för

litet bidrag eller en för stor avgift innebär detta att

övriga kommuner respektive landsting fått för stora

bidrag eller för låga avgifter i förhållande till om

beräkningarna varit riktiga från början. Om

felaktigheter i inkomst- och kostnadsutjämningen skall

korrigeras får detta följaktligen ekonomiska

konsekvenser för alla andra kommuner respektive

landsting.

Frågan om hur felaktigheter i statsbidrags- och

utjämningssystemet bör hanteras har aktualiserats

genom att två felaktigheter uppdagats i beräkningarna

av 1996 års kostnadsutjämning mellan landsting samt en

felaktighet i beräkningarna av 1997 års

kostnadsutjämning mellan landsting.

3.4.1.3 Nuvarande möjligheter att rätta

fel

Enligt nuvarande regler fattar skattemyndigheten beslut

om bidragens och avgifternas storlek och lämnar besked

till kommunerna och landstingen senast den 25 januari

bidrags- och avgiftsåret. Bidragen skall betalas ut och

avgiften skall betalas in genom avräkning i samband

med och på motsvarande sätt som gäller vid

utbetalningen av kommunalskattemedel. Utbetalningen

sker månadsvis den tredje vardagen efter den 17:e i

månaden.

Rättelse av fel för samtliga berörda kommuner och

landsting kan i dag endast göras innan skatte-

myndigheten har expedierat sina beslut. Efter denna

tidpunkt måste varje beslut behandlas individuellt och

förutsättningarna att ändra ett beslut måste prövas för

varje kommun eller landsting för sig.

Skattemyndighetens möjligheter att i ett enskilt fall

rätta fel är i dag mycket begränsade. Uppenbara skrivfel

och liknande kan rättas och inom ramen för

myndighetens omprövningsrätt finns vissa möjligheter

att rätta uppenbara oriktigheter. På grund av ut-

jämningssystemets komplexitet är de fel som kan

uppkomma inte alltid uppenbara och dessa rättelse-

möjligheter kan då inte användas. Härutöver styrs

möjligheterna att rätta ett felaktigt beslut av i praxis

utvecklade principer om förvaltningsbeslutens rättskraft.

Dessa principer innebär att avgiftsbesluten i princip står

fast och att bidragsbesluten i princip inte kan rättas till

nackdel för en bidragsberättigad.

3.4.1.4 Förslag till ny beslutsordning för

utjämningsbidrag och utjämningsavgift

Regeringens förslag:

Från och med bidrags- och avgiftsåret 1998 skall

skattemyndigheten fatta ett preliminärt beslut om

utjämningsbidrag respektive utjämningsavgift senast den

20 januari. Efter att skattemyndigheten har skickat ut de

preliminära besluten har kommuner och landsting

möjlighet att till och med den 15 februari påtala om ett

fel uppkommit i underlaget till beslutet. Senast den 15

april fastställer skattemyndigheten bidragens och

avgifternas storlek samt lämnar uppgift till varje

kommun och landsting. Om korrigeringar görs skall en

jämkning ske i samband med utbetalningen av

kommunalskattemedel i april eller, om det är fråga om

ett större belopp, fördelas på utbetalningarna i april,

maj och juni.

Utredningens förslag: Överensstämmer med rege-

ringens förslag utom avseende senaste tidpunkten för

skattemyndigheten att lämna besked om det preliminära

beslutet om utjämningsbidrag respektive ut-

jämningsavgift. Utredningen föreslog den 15 januari.

Remissinstanserna: De flesta av remissinstanserna

ställer sig bakom förslaget. Riksrevisionsverket anser att

underlaget för både inkomst- och kostnadsutjämningen

skall vara korrekt och att eventuella felaktigheter måste

korrigeras. Möjligheterna att hantera

utjämningssystemet på samma sätt som avräkningen av

kommunalskattemedel bör utredas. Riksskatteverket

förordar i första hand ett förslag där Statistiska

centralbyrån distribuerar det fullständiga underlaget i

december året före bidrags- och avgiftsåret så att alla

inblandade kan kontrollera uppgifterna innan

skattemyndigheten skickar ut besluten i januari. I andra

hand föreslår Riksskatteverket att senaste datum för det

preliminära beslutet flyttas fram till den 20 januari.

Flera remissinstanser understryker behovet av att ha

tillgång till det fullständiga beräkningsunderlaget.

Skälen för regeringens förslag: Det är inte tillfreds-

ställande att möjligheterna att rätta fel som kan

uppkomma i utjämningssystemet är så begränsade som

de är i dag. Huvudsyftet med bidrags- och ut-

jämningssystemet är att skapa likvärdiga ekonomiska

förutsättningar mellan kommuner respektive landsting.

För att uppnå detta krävs att systemet beaktar så många

faktorer att det förmår fånga upp den komplexa

verkligheten. Systemet är därför mycket detaljrikt och

fel kan uppkomma även om man vidtar alla tänkbara

åtgärder för att förebygga detta. Om möjligheterna att

rätta fel är begränsade kan det uppstå icke önskvärda

effekter, vilket medför att systemets trovärdighet och

syfte går förlorat. De i dag gällande reglerna innebär

också att staten får svårt att finansiera korrigeringar om

fel endast kan rättas till fördel för en kommun eller ett

landsting.

Samtidigt som det finns behov att kunna korrigera fel

är det viktigt att kommunerna och landstingen ges

stabila planeringsförutsättningar. De skall inte under

någon längre tid behöva sväva i ovisshet om vad det

slutliga beloppet för bidrag respektive avgift kan

komma att bli. Därför behövs enligt regeringens mening

en bättre möjlighet att kunna göra rättelser. Regeringen

föreslår följande system.

Skattemyndigheten fattar senast den 20 januari

bidrags- eller avgiftsåret beslut om preliminära bidrag

och avgifter. Den senaste tidpunkten för skat-

temyndighetens preliminära beslut avviker från ut-

redningens förslag. Ändringen är föranledd av att

skattemyndigheten bör ha åtminstone tio dagar för att

fatta och expediera besluten. Dessa bör givetvis ändå

expedieras så snart som möjligt. En begäran om rättelse

av det preliminära bidragets eller avgiftens storlek på

grund av fel skall framställas senast den 15 februari till

skattemyndigheten. Skattemyndigheten skall efter

samråd med Statistiska centralbyrån avgöra om ett fel

föreligger. Utgångspunkten är att konstaterade fel skall

rättas. Rättningarna bör begränsas till sådana fel som

beror på att det statistiska underlaget inrapporterats eller

bearbetats på ett icke avsett sätt. En förutsättning för att

fel skall kunna rättas är att eventuella felaktigheter i

statistiken skall kunna ersättas med rätta värden med

rimlig ansträngning och i rimlig tid. Senast den 15 april

skall skattemyndigheten faställa de definitiva beloppen

och lämna uppgift till varje kommun och landsting om

storleken av dess slutliga bidrag eller avgift. Mellan den

15 februari och den 15 april ges tid för Statistiska

centralbyrån att kunna räkna om beloppen samt för

skattemyndigheten att kommunicera med de berörda.

Reglering av utjämningsbidrag och utjämningsavgift

gentemot kommuner och landsting sker i samband med

utbetalningen av kommunalskattemedel och regleras i 4

§ lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om

kommuns och annan menighets utdebitering av skatt,

m.m.

Om ett fel uppdagas innebär detta att utbetalningen

av kommunalskattemedel i januari, februari och mars

inte är riktig. En jämkning bör därför ske i fråga om

utbetalningen i april eller, om det är fråga om ett större

belopp, fördelas på utbetalningarna i april, maj och juni.

Det är skattemyndigheten som gör bedömningen om det

är fråga om ett större belopp. För att det skall anses

som ett större belopp bör det dock i normalfallet

överstiga 200 kronor per invånare för kommunerna och

120 kronor per invånare för landstingen beräknat på

årsbasis. En sådan fördelning torde endast behövas i de

fall en kommun eller ett landsting får en höjd avgift

eller ett minskat bidrag. Regeringens förslag föranleder

en ändring av lagen (1965:269) med särskilda

bestämmelser om kommuns och annan menighets

utdebitering av skatt, m.m.

Om ingen begäran om rättelse av beslutet inkommer

bör skattemyndigheten kunna fatta det definitiva beslutet

under februari månad. Det bör vara fråga om

undantagsfall att beslutet dröjer till den 15 april.

Tidsrymden mellan det preliminära och det slutliga

beslutet, normalt ca en månad och maximalt knappt tre

månader, är en avvägning mellan å ena sidan att

kommunerna, landstingen, Statistiska centralbyrån och

skattemyndigheten skall ha rimlig tid på sig att

kontrollera samtliga uppgifter och å andra sidan att

kommunerna och landstingen inte under någon längre

tidsrymd skall behöva sväva i ovisshet om hur stort det

slutliga beloppet kommer att bli. Förslaget till en ny

beslutsordning med en relativt kort tid mellan det

preliminära och slutliga beslutet bör vara ett incitament

för samtliga inblandade att kontrollera alla belopp inför

det slutliga beslutet.

Skulle det vara så att det ändå finns fel i beräk-

ningsunderlaget som upptäcks efter skattemyndighetens

slutliga beslut gäller samma regler som i dag avseende

rättelse, dvs. en individuell bedömning av varje beslut

för sig. Vidare finns en möjlighet att överklaga till

regeringen men det är även här bara den klagande

kommunens eller det klagande landstingets beslut som

kan prövas.

Regeringen anser att kommuner och landsting till

skillnad från i dag bör få tillgång till hela det underlag

som beräkningarna av utjämningssystemet är baserade

på. Denna åtgärd gör det möjligt för kommuner och

landsting att upptäcka fel i beräkningarna. Därigenom

bör risken för att fel skall uppkomma minimeras. Det

preliminära beslutet torde således i de allra flesta fall

vara detsamma som det slutliga. Risken för att fel

uppkommer kan dock aldrig helt uteslutas. Genom den

föreslagna beslutsordningen skapas dock förutsättningar

för att så långt möjligt korrigera eventuella fel fullt ut så

att inte snedvridningseffekter uppstår i systemet.

3.4.2 Slutavräkning av kommunalskatt

Regeringens förslag:

Slutavräkning av kommunal- och landstingsskattemedel

skall regleras med ett enhetligt belopp per invånare den

1 november året före beskattningsåret. Därvid skall en

landstingsfri kommun behandlas som om den även

utgjorde ett landsting.

Skälen för regeringens förslag: Staten svarar för upp-

börd, taxering och indrivning av kommunalskatterna.

Under själva beskattningsåret erhåller kommunerna och

landstingen endast preliminära skatteinkomster från

staten. I januari andra året efter beskattningsåret sker

den slutliga regleringen, slutavräkningen, mellan staten

och kommunerna respektive landstingen. Vissa år leder

slutavräkningen till att kommunerna och landstingen

skall betala tillbaka skattemedel och andra år erhåller de

ytterligare skattemedel från staten. Detta förfarande

regleras i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser

om kommuns och annan menighets utdebitering av

skatt, m.m.

I samband med att ett nytt statsbidrags- och ut-

jämningssystem till kommuner och landsting infördes

gjordes en anpassning av avräkningsförfarandet vid

utbetalning av kommunalskattemedel (prop.

1995/96:64, bet. 1995/96:FiU5, rskr. 1995/96:116).

Anpassningen innebär att slutavräkningen av kom-

munal- och landstingsskattemedel skall regleras med ett

enhetligt belopp per invånare i kommunen respektive

landstinget per den 1 november året efter

beskattningsåret. Den första slutavräkningen enligt dessa

regler, s.k. kollektiv avräkning, sker i januari 1998.

För att se över systemet för utbetalning av kom-

munalskattemedel bildades i januari 1997 en arbets-

grupp inom Finansdepartementet. Arbetsgruppens

ställningstagande presenterades i rapporten Kommunala

skatteinkomster Stabila planeringsförutsättningar (Ds

1997:15). Rapporten har remissbehandlats.

Remissyttrandena finns tillgängliga i

Finansdepartementet (dnr Fi97/602).

Arbetsgruppen ansåg bl.a. att den kollektiva av-

räkningen bör fördelas mellan kommunerna respektive

landstingen efter folkmängden per den 1 november året

före beskattningsåret. En klart övervägande del av

remissinstanserna var positiva till förändringen.

Regeringen anser att denna förändring nu bör

genomföras. Skälet till detta är att folkbokföringen detta

datum reglerar i vilken kommun och landsting som en

person skall betala skatt under beskattningsåret. Det är

då konsekvent att slutavräkningen fördelas utifrån

samma invånarantal.

Regeringen anser vidare att ett förtydligande skall

göras i lagen när det gäller hur en kommun som inte

ingår i ett landsting, en s.k. landstingsfri kommun, skall

hanteras i detta sammanhang. I flera av de lagar som

behandlar nuvarande kommunala statsbidrags- och

utjämningssystem betraktas en landstingsfri kommun i

tillämpliga delar också som ett landsting. Vid

beräkningen och fördelningen av skattemedel vid en

slutavräkning skall därför en landstingsfri kommun

behandlas som om den även utgjorde ett landsting. I

annat fall skulle slutavräkningen per invånare räknat bli

för låg i de landstingsfria kommunerna jämfört med

resterande del av kommun- och landstingskollektivet,

oavsett om avräkningen leder till att ytterligare

skattemedel skall erhållas eller till att redan erhållna

skattemedel skall återbetalas.

I beredningen av denna fråga har samråd skett med

Svenska Kommunförbundet och Landstingsförbundet.

3.4.3 Regional försöksverksamhet och sys-

temet för återbetalning av mervärdes-

skatt till kommuner och landsting

Regeringens förslag:

De nya regionala självstyrelseorgan som bildas enligt

lagen (1996:1415) om försöksverksamhet med regi-

onförbund i Kalmar och Skåne län ges rätt till åter-

betalning av ingående mervärdesskatt från det inom-

kommunala mervärdesskattesystemet.

Skälen för regeringens förslag: Under tiden den 1 juli

1997 31 december 2002 genomförs en försöks-

verksamhet med en ändrad regional ansvarsfördelning i

Kalmar, Gotlands och Skåne län (prop. 1996/97:36,

bet. 1996/97:KU4, rskr. 1996/97:77).

Försöksverksamheten innebär att ett regionalt själv-

styrelseorgan bildas i vart och ett av de tre länen. Dessa

självstyrelseorgan tar enligt förslaget över vissa statliga

uppgifter från länsstyrelsen och Statens kulturråd. I

Kalmar respektive Skåne län utgörs självstyrelseorganet

av ett regionförbund. Enligt lagen (1996:1415) om

försöksverksamhet med regionförbund i Kalmar och

Skåne län får även kommunala angelägenheter föras

över till regionförbundet.

Kommuner, landsting och kommunalförbund har rätt

till återbetalning av ingående mervärdesskatt, som

uppstått i verksamheter som inte medför skatteplikt,

från ett särskilt inomkommunalt system. Eftersom

uppgifter nu kan komma att föras över till regi-

onförbunden från kommuner och landsting bör också de

nya självstyrelseorganen ges rätt till återbetalning av

ingående mervärdesskatt från det kommunala systemet.

Regeringens förslag innebär att lagen (1995:1518) om

mervärdesskattekonton för kommuner och landsting

ändras så att även självstyrelseorganen har rätt till

återbetalning från de båda kontona som finns upprättade

hos Riksgäldskontoret. Förslaget om ändring har beretts

med Svenska Kommunförbundet och

Landstingsförbundet.

4 Författningskommentar

4.1 Förslaget till lag om ändring i la-

gen (1995:1518) om mervärdes-

skattekonton för kommuner och

landsting

Förslaget behandlas i avsnitt 3.4.3.

4.2 Förslaget till lag om ändring i la-

gen (1995:1515) om utjämnings-

bidrag till kommuner och landsting

9 §

I första stycket stadgas att skattemyndigheten preliminärt

skall besluta om bidragens storlek. Detta beslut grundas

dock på ett fullständigt underlag.

I andra stycket anges att kommuner och landsting

kan påtala att ett fel uppkommit i underlaget för be-

slutet. För att man skall kunna tala om ett fel i un-

derlaget skall det vara fråga om statistiska uppgifter som

inrapporterats eller bearbetats på ett icke avsett sätt. Ett

sådant fel kan t.ex. vara att det finns en uppgift i den

officiella statistiken men för en viss kommun har den av

misstag inte använts i beräkningen. Ett annat exempel är

att ett fel i datahanteringen gör att variabeln för ett

landsting av misstag inte blivit uppdaterad trots att alla

andra landstings variabler uppdaterats i detta avseende.

Det är skattemyndigheten som efter samråd med

Statistiska centralbyrån har att avgöra om ett fel i

underlaget föreligger.

I tredje stycket regleras att skattemyndigheten slutligt

skall fastställa bidragens storlek och den tidpunkt

skattemyndigheten senast skall lämna uppgift om dessa

till varje kommun.

4.3 Förslaget till lag om ändring i la-

gen (1995:1516) om utjämnings-

avgift för kommuner och landsting

Ändringen i 9 § motsvarar ändringen i 9 § lagen

(1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och

landsting.

4.4 Förslaget till lag om ändring i la-

gen (1965:269) med särskilda be-

stämmelser om kommuns och

annan menighets utdebitering av

skatt, m.m.

4 §

I fjärde stycket anges som huvudregel att om något av

de belopp som utbetalningarna i januari, februari och

mars grundats på inte motsvarar en tolftedel av

kommunens fordran skall en jämkning göras på grund

av detta i samband med aprilutbetalningen. Om det är

fråga om ett större belopp skall dock jämkningen

fördelas på utbetalningarna i april, maj och juni

månader. För att det skall anses som ett större belopp

bör det dock i normalfallet överstiga 200 kronor per

invånare för kommunerna och 120 kronor per invånare

för landstingen beräknat på årsbasis. Det är

skattemyndigheten som gör bedömningen av vad som är

ett större belopp.

I femte stycket har förtydligandet gjorts såvitt avser

s.k. landstingsfria kommuner samt har ändring skett av

det datum vilket skall ligga till grund för den kollektiva

avräkningen. Övervägandena bakom sistnämnda

ändring behandlas i den allmänna motiveringen, avsnitt

3.4.2.

Av förtydligandet såvitt avser s.k. landstingsfria

kommuner följer att vid beräkning av slutavräkningen

skall skattemedlen i de landstingsfria kommunerna delas

upp i såväl kommunal- som landstingsskattemedel.

Uppdelningen skall göras utifrån kommuners respektive

landstings andel av den sammanräknade slutavräkningen

vid en beräkning som exkluderar de landstingsfria

kommunerna. Den del av de landstingsfria

kommunernas slutavräkning som motsvarar

landstingens andel enligt denna beräkning skall ingå i

slutavräkningen av landstingsskattemedel. Resterande

del skall utgöra slutavräkning av kommunalskattemedel.

De landstingsfria kommunerna skall utifrån antalet

invånare ingå i regleringen av slutavräkningen både vad

gäller kommunal- och landstingsskattemedel.

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

 10

 11

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 25