Regeringens proposition 1992/93:57

om tillämpning i fråga om "Förbundsrepubliken

p

Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) av lagen

1992/93:57

(1971:176) om vissa internationella sanktioner, m.m.

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifo­gade utdrag ur regeringsprotokollet den 15 oktober 1992.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Anders[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Förenta nationemas (FN) säkerhetsråd antog den 30 maj 1992 en resolution om vissa sanktioner mot "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Mon­tenegro). Med anledning av resolutionen förordnade regeringen den 1 juni 1992 att 3 - 5 och 6 - 8 §§ lagen (1971:176) om vissa internationella sanktio­ner skall tillämpas i fråga om "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro).

I anslutning till det förordnandet meddelade regeringen också närmare föreskrifter om tillämpningen av sanktionerna.

Enligt lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner skall regering­ens förordnande att tillämpa lagen underställas riksdagen för godkännande. I propositionen begärs ett sådant godkännande.

I propositionen föreslås vidare en ändring av lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner. Förslaget innebär att regeringen ges möjlighet att tillämpa sanktionslagen - fömtom för att följa beslut eller rekommendatio­ner av Förenta nationernas säkerhetsråd - också om samarbetet med Euro­peiska gemenskaperna (EG) eller inom Europeiska säkerhetskonferensen (ESK) för att främja internationell fred och säkerhet påkallar det och om det är ett svenskt intresse att sanktionsåtgärder vidtas utan dröjsmål.

Ett förordnande om tillämpning av lagen i sådana fall skall på sätt som nu gäller vid förordnanden efter en resolution av säkerhetsrådet underställas riksdagen för godkännande.

Denna lagändring föreslås träda i kraft den 1 januari 1993.

1 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 57

Propositionens lagförslag

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1971:176) om vissa internationella

sanktioner

Härigenom föreskrivs att 1 och 11 §§ lagen (1971:176) om vissa internatio­nella sanktioner skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:57

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

1§'

I den mån det påkallas med anledning av beslut som fattals eller rekom­mendation som antagits av Förenta nationernas säkerhetsråd i överensstäm­melse med Förenta nationernas stadga kan regeringen förordna att 3-8 och 15 §§ skall tillämpas.

Regeringen får också förordna att 3-8 och 15§§ skall tiUlämpas om samarbetet med Europebka gemen­skapema (EG) eller inom Euro­pebka säkerhetskonferensen (ESK) för att främja intemationeU fred och säkerhet påkallar det och om det är ett svenskt intresse att sådana åtgär­der som avses i de nämnda bestäm­mebema införs utan dröjsmål

Förordnande förfaller, om det ej inom en månad eller, om riksmöte ej pågår, inom en månad från början av nästkommande möte underställes riksdagen för prövning av frågan hu­ruvida det skall bestå och om det ej inom två månader från det under­ställningen skedde gjllas av riksda­gen.

Om säkerhetsrådets beslut eller rekommendation helt eller delvis återkallas eller förfaller, skall rege­ringen så snart det kan ske i motsva­rande mån upphäva meddelat för­ordnande eller med stöd därav med­delad föreskrift.

Ett förordnande förfaller, om det inte inom en månad eller, om riks­möte inte pågår, inom en månad från böljan av nästkommande möte un-derstålb riksdagen för prövning av frågan huruvida det skall bestå och om det inte inom två månader från det underställningen skedde god­känns av riksdagen.

Om säkerhetsrådets beslut eller rekommendation helt eller delvis återkallas eller förfaller eller om för­hållandena ändras så att syftet med ett förordnande inte längre kvarstår, skall regeringen så snart det kan ske i motsvarande mån upphäva ett med­delat förordnande eller med stöd därav meddelade föreskrifter.

11§

Den som biyter mot förbud som har meddelats med stöd av 3 - 8 § döms, om gärningen skett uppsåtligen, till böter eller fängelse i högst två år eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst fyra år. Har gärningen skett av grov oaktsamhet, döms till böter eller fängelse i högst sex månader. I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

För anstiftan av eller medhjälp till gärning som avses i första stycket döms inte till ansvar.

' Senaste lydelse 1979:515. 2 Senaste lydelse 1985:1053.

Nuvarande lydebe

I den mån det påkallas med anled­ning av beslut eller rekommendation som avses i 1 § första stycket kan re­geringen förordna att en svensk medborgare, som utom riket har be­gått brott som avses i denna para­graf, skall dömas efter denna lag och vid svensk domstol, även om 2 kap. 2 eller 3 § brottsbalken inte är till-lämplig och utan hinder av 2 kap. 5a§ första och andra styckena nämnda balk.

Föreslagen tydelse

I den mån det påkallas med anled­ning av beslut eller rekommendation som avses i 1§ första stycket eller samarbete som avses i 1§ aruira stycket kan regeringen förordna att en svensk medborgare, som utom ri­ket har begått brott som avses i denna paragraf, skall dömas efter denna lag cxh vid svensk domstol, även om 2 kap. 2 eller 3 § brottsbal­ken inte är tillämplig och utan hin­der av 2 kap. 5 a § första och andra styckena nämnda balk.

Prop. 1992/93:57

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

1*  Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 57

Utrikesdepartementet

Prop. 1992/93:57

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 15 oktober 1992 Närvarande: statsministern BUdt, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om tillämpning i fråga om "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) av lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner, m.m.

1 Bakgrund

Enligt Förenta nationernas stadga (prop. 1946:196) kan FN:s säkerhetsråd under vissa förhållanden anta resolutioner om sanktioner av icke militär art för upprätthållande av intemationell fred och säkerhet. Sådana resolutioner kan ges i form av bindande beslut eller rekommendationer. En stat som är medlem i FN är enligt FN:s stadga skyldig att godta och verkställa säkerhets­rådets bindande beslut om sådana sanktioner. En rekommendation av rådet är däremot endast en uppmaning tUl medlemsstaterna utan beslutets bin­dande kraft.

För att ge regeringen möjlighet att snabbt vidta åtgärder i den mån sådana påkallas med anledning av ett beslut eller en rekommendation som har med­delats av FN:s säkerhetsråd antogs år 1971 lagen (1971:176) om vissa inter­nationella sanktioner.

Lagen är en s.k. fullmaktslag som formellt är i kraft men som endast kan tillämpas för att fullfölja säkerhetsrådets beslut eller rekommendationer. Det ankommer på regeringen att föreskriva att lagen skall tillämpas. Har lagen satts i tillämpning ger den regeringen bemyndigande att införa olika sanktioner.

En föreskrift om tillämpning av lagen skall underställas riksdagen för prövning inom en månad från utfärdandet, eller om riksmöte inte pågår, inom en månad från början av nästkommande riksmöte. Om underställning inte sker inom angiven tid eller om riksdagen inte inom två månader från underställandet godkänner regeringens föreskrift förfaller denna.

Regeringen har hittills förordnat om lagens tillämpning mot sex länder, nämligen Rhodesia, Sydafrika och Namibia, Irak och Kuwait samt Libyen. Sanktionsåtgärderna mot Rhodesia gällde under tiden den 1 juli 1971- den 22 december 1979. Vad angår Sydafrika tillämpas lagen sedan år 1977 med anledning av det samma år av FN:s säkerhetsråd beslutade vapenembargot mot Sydafrika och sedan år 1987 för en handelsbojkott (SFS 1987:477, änd­rad senast genom SFS 1991:1300). Namibia omfattades också av handelsboj-

kotten men denna hävdes den 1 april 1990 i samband med att landet blev    Prop. 1992/93:57 självständigt (SFS 1990:81).

Sanktionerna mot Irak cxh Kuwait böljade tUlämpas den 7 augusti 1990 och föranleddes av Iraks invasion av Kuwait den 2 augusti 1990. Sanktio­nerna har formen av en handelsblockad och har sin främsta gmnd i säker­hetsrådets beslut den 6 augusti 1990 (SFS 1990:885, ändrad senast genom SFS 1991:1305). Den 7 mars 1991 upphävdes blockaden mot Kuwait (SFS 1991:107).

Sanktionerna mot Libyen, slutiigen, började tillämpas den 24 april 1992 och gmndar sig på säkerhetsrådsbeslut den 31 mars 1992 (SFS 1992:187). Sanktionerna är begränsade tUl krigsmateriel och liknande materiel samt luftfartyg.

2 Säkerhetsrådets beslut om sanktioner mot "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro)

Den 30 maj 1992 antog FN:s säkerhetsråd en resolution, nr 757 (1992), om sanktioner mot "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro), (här kallad Förbundsrepubliken Jugoslavien). Resolutionen i engelsk ver­sion och i svensk översättning bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1.

I resolutionen bekräftar säkerhetsrådet inledningsvis tidigare resolutio­ner, noterar de komplexa sammanhangen i den forna Socialistiska federativa republiken Jugoslavien, bekräftar sitt stöd till gjorda fredsanstängningar och beklagar att kraven i tidigare resolution 752 (1992) inte uppfyllts. Rådet be­klagar vidare bl.a. att kraven på omedelbart upphörande av tvångsförflytt­ningar av etniska grupper inte efterföljts. Vidare utttycker rådet sin oro över svårigheterna att få fram humanitär hjälp cxh över säkerheten för FN:s per­sonal i området. Rådet noterar att den nya statsbUdningens övertagande av medlemsskapet i FN inte är obestritt. Efter att ha noterat sitt ansvar för in­ternationell fred och säkerhet och att situationen i Bosnien-Hercegovina ut­gör hot häremot fördömer Säkerhetsrådet den nya statsbildningens och de stridande enheternas försummelser att uppfylla de krav som ställts genom tidigare resolution (paragrafema 1 och 2).

Iparagraf3 beslutas att alla stater skall införa de åtgärder säkerhetsrådet ålägger dem i följande paragrafer.

1 paragraf 4 föreskrivs att alla stater skall förhindra införsel tUl eller utför­sel från FörbundsrepublUcen Jugoslavien av varor och förhindra sina med­borgare eller annan inom sina territorier från att ta befattning med varor till eller från denna stat. Undantaget är endast leveranser uteslutande för medi­cinskt bmk eller livsmedel.

1 paragraf 5 föreskrivs förbud mot att kapital eller andra ekonomiska re­surser görs tillgängliga för Förbundsrepubliken Jugoslavien. Undantaget är här betalningar uteslutande för rent medicinska eller humanitära ändamål eller för livsmedel.

\paragraf 6 undantas från förbuden i paragraferna 4 och 5 transitering av     Prop. 1992/93:57 varor med ursprung utanför Förbundsrepubliken Jugoslavien.

Enligt paragra/7 skaU varje stat vägra flygplan tillstånd att starta, landa eller flyga över deras territorium, om flygplanet är destinerat att landa eller har startat från Förbundsrepubliken Jugoslavien. Undantag görs för flyg­ningar som godkänts av den sanktionskommitté, som upprättats av FN, på gmnd av humanitära eUer andra ändamål förenliga med givna resolutioner. Vidare skall varje stat förhindra service av flygplan och flygplansdelar från Förbundsrepubliken Jugoslavien eller att för sådana flygplan luftvärdighets­intyg utfärdas, betalning sker av nya krav enligt existerande försäkringar el­ler nya direkta försäkringar meddelas.

'Enligt paragraf 8 åligger det varje stat att reducera nivån av personal vid Förbundsrepubliken Jugoslaviens beskickningar, att hindra deltagande från förbundsrepublikens sida i sportevenemang och att avbryta allt vetenskap­ligt och tekniskt samarbete och allt kulturellt utbyte jämte besök av personer från förbundsrepubliken.

Enligt paragraf 9 åligger det varje stat att se tUl att det inte finns några rättsliga anspråk från Förbundsrepubliken Jugoslavien eller dess medborga­res sida på grund av genom resolutionen avbmtna kontrakt och liknande.

Enligt paragra/iO gäUer inte vidtagna åtgärder Jugoslavienkonferensen, Europeiska gemenskapens övervakningsuppdrag eller FN-styrkan (UN­PROFOR). Vidare uppmanas alla stater att till fullo samarbeta med dessa organ.

Iparagrafll uppmanas alla stater , inklusive de som inte är medlemmar av FN, att handla strikt i överensstämmelse med bestämmelserna i resolutio­nen, oavsett vad som gäller enligt före resolutionen ingångna internationella överenskommelser eller kontrakt eller beviljade licenser eller tillstånd.

Paragraf 12 uppmanar alla stater att senast den 22 juni 1992 rapportera till generalsekreteraren om de åtgärder de vidtagit för att möta förpliktelserna i paragraferna 4-9.

Enligt paragraf 13 skall sanktionskommittén granska staternas rapporter, bevaka efterlevnaden av sanktionsåtgärdema och besluta om tillstånd till flygningar.

\paragrafl4

uppmanar rådet alla stater att till fullo samarbeta med sank-tionskommittén.

Paragraf 15 uppmanar generalsekreteraren att senast den 15 juni rappor­tera till Säkerhetsrådet om parternas implementering av resolution 752 (1992) och {paragraf 16 beslutas att håUa under ständig granskning de åtgär­der som ålagts enligt paragraferna 4-9.

Paragraf 17 uppmanar alla berörda parter att genast skapa nödvändiga villkor för en ohindrad leverans av humanitära fömödenheter till Sarajevo och andra destinationer, inklusive upprättandet av en säkerhetszon mnt Sa­rajevo och dess flygplats samt att respektera de överenskommelser som in­gåtts i Geneve den 22 maj 1992.

Paragraf 18 anmodar generalsekreteraren att fortsätta sin förmedling för att uppnå målen i paragraf 17 och uppmanar honom till fortlöpande gransk­ning av ytterligare åtgärder som kan bli nödvändiga härför.

paragraf 19 manas staterna till att besvara den vädjan som utgått i maj     Prop. 1992/93:57 från FN:s flyktingkommissarie, UNICEF och Världshälsoorganisationen.

Paragraf 20 upprepar uppmaningen i paragraf 2 i resolution 752 (1992) att alla parter skall fortsätta sina ansträngningar inom ramen för Jugoslavien­konferensen och att de tre gemenskapema i Bosnien-Hercegovina skall åter­uppta sina diskussioner om konstitutioneUa arrangemang för Bosnien-Her­cegovina.

I paragraf 21, slutligen, beslutar rådet att hålla sig aktivt informerad om ärendet cxh, närhelst nödvändigt överväga ytterligare steg för att uppnå en fredlig lösning i överensstämmelse med givna resolutioner.

TUl efterkommande av säkerhetsrådets resolution nr 752 (1992) föreskrev regeringen den 1 juni 1992 i förordningen (1992:471) om tillämpning i fråga om "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) av lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner att 3 - 5 cxh 6 - 8 §§ i lagen skall tillämpas i fråga "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Monte­negro). Förordningen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2.

Samma dag utfärdade regeringen en förordning (1992:470) om vissa sank­tioner mot "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro). För­ordningen, van innehåll jag kommer att redogöra närmare för i det följande (avsnitt 4), bör fogas till protokollet i detta ärende som bUaga 3.

3 Bestämmelser i lagen (1971:176) om vissa intemationella sanktioner som satts i tillämpning

De bestämmelser i lagen (1971:176) om vissa intemationella sanktioner som satts i tillämpning genom regeringens förordnande den 1 juni 1992 (3-5 och 6-8 §§) har följande lydelse.

3

§ Regeringen får meddela förbud att från riket utföra vara avsedd att in­föras till blockerad stat och förbud att till riket införa vara som härrör från blockerad stat.

4

§ Regeringen får meddela förbud att

1.

till bltxkerad stat införa vara,

2.

inom blockerad stat tUlhandahåUa vara i verksamhet av ekonomisk art,

3.

utanför blockerad stat tillhandahålla vara avsedd för verksamhet av ekonomisk art som drives från den blockerade staten,

4.

från blcxkerad stat utföra vara.

5 § Regeringen får meddela förbud att vidtaga åtgärd som är ägnad att

främja enligt 3 eller 4 § förbjudet förfarande och som innebär

1.

tillverkning, bearbetning, sammansättning, installering, underhåll eller reparation av vara eller lämnande av tekniskt bistånd till sådan åtgärd,

2.

lastning, lossning, transport eller mottagande till förvaring avvara eller tillhandahållande av transportmedel eller av utrustning eUer förnödenhet för transport,

3.

överlåtelse eller förvärv av vara, upplåtelse eller förvärv av särskild rätt därtill eller meddelande av försäkring därå eller rättshandling som avser i 1 eller 2 nämnd åtgärd beträffande vara,

V Riksdagen 1992/93. I saml. Nr 57

4.

överlåtelse eller förvärv av uppfinning eller upplåtelse eller förvärv av     Prop. 1992/93:57 särskild rätt därtill, eller

5.

lämnande eller förmedlande av uppdrag för åtgärd som anges i 1-4.

6

§ Regeringen får förbjuda åtgärd som anges i 5 § 1 -3 och lämnande eller förmedlande av uppdrag för sådan åtgärd i fråga om vara som utförts från blockerad stat efter det att förbud som meddelats med stöd av 4 § 4 trätt i kraft.

7

§ Regeringen får meddela förbud att utifrån verkstäUa betalning eller lämna kredit till mottagare i blockerad stat eller att verkställa betalning eUer lämna kredit till någon utanför blockerad stat, om betalningen eller krediten är avsedd för mottagare i den blockerade staten eller för verksamhet av eko­nomisk art som idkas där eller drives därifrån.

Regeringen får även meddela förbud att lämna eller förmedla uppdrag för åtgärd som förbjudits enligt första stycket.

8 § Regeringen får meddela förbud att utöva trafik till lands samt sjö- eller

luftfart till eller från blockerad stat eller att i fråga om sådan verksamhet

samarbeta med trafikföretag, som drives i eller från nämnda stat, eller med

ägare eller brukare av transportmedel som är registrerat där.

Förbud enligt första stycket fär riktas mot ägare och bmkare av transport­medel samt mot befälhavare och besättningsman på transportmedel.

Regeringen får även meddela förbud att lämna eller förmedla uppdrag att utöva verksamhet som förbjudits enligt första stycket.

4 De svenska sanktionsbestämmelserna mot "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro)

Förordningen (1992:470) om vissa sanktioner mot "Förbundsrepubliken Ju­goslavien" (Serbien-Montenegro) omfattar varor, med vilket enligt 1 § avses materiella ting av lös egendoms natur. Generellt undantaget från förordning­ens tillämpningsområde är publikationer och nyhetsmateriel jämte bild- och ljudupptagningar.

Enligt 2 och 3 §§ gäller förbud mot införsel till Sverige av varor med ur­sprung i "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) och ut­försel ur Sverige till detta land. Varor får inte heller enligt 4 och 5 §§ föras in i eller ut ur "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) eller tillhandahållas i verksamhet av ekonomisk art inom detta land eller tillhan­dahällas utanför detta land, om varorna är avsedda för verksamhet av eko­nomisk art som drivs därifrån.

Enligt 6 och 8 §§ är det vidare förbjudet att vidta åtgärder som är ägnade att fiämja förbjudna förfaranden som t.ex. bearbetning, lastning och trans­port eller som innebär att befattning i övrigt tas med varor som förts ut ur "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) den 4 juni 1992 eller senare.

Undantaget från förbuden i 2-6§§ är enligt 7§ livsmedel och varor av-

sedda endast för medicinskt bmk. Dock föreskrivs att anmälan skall göras till FN:s säkerhetsråds sanktionskommitté.

Enligt 9 § får inte betalning verkställas eller kredit lämnas tiU mottagare i "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) eller till någon utanför detta land, om betalningen eller krediten äi avsedd för någon i detta land eller för verksamhet av ekonomisk art som idkas i eller drivs från landet. Undantaget är betalningar för endast medicinska eller humanitära ändamål eller livsmedel.

Enligt 10 § får flygplan som är destinerat till eller har startat från "För­bundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) inte flyga i svenskt luftrum, såvida inte flygningen godkänts på gmnd av humanitära eller andra skäl av FN:s sanktionskommitté. Förbudet gäller enligt 11 § ägare, bmkare, befälhavare och besättningsman.

12 § innebär att en svensk medborgare som utom rUcet bryter mot 2-10 §§ förordningen kan dömas enligt lagen (1971:176) om vissa intemationeUa sanktioner även om gärningen är fri från ansvar enligt lagen på gämingsorten och även om vederbörande redan lagförts i den främmande staten. Rege­ringen har vid utfärdandet av denna bestämmelse stött sig på 11 § tredje stycket lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner.

För att bedöma varors ursprung skall enligt 13 § förordningen (1984:59) om varors ursprung tillämpas. Enligt 14 § gäller att varor som inte får föras in i Sverige skall förvaras på tullupplag eller förstöras under kontroll av en tullmyndighet. Om varorna skall tas omband på annat sätt, krävs tillstånd av regeringen.

Varor som får in- eller utföras efter dispens från regeringen skall som regel åtföljas av licens av Kommerskollegiet, Statens jordbmksverk eller Fiskeri­verket. 15 § innehåller upplysning härom.

Bestämmelserna trädde i kraft den 4 juni 1992.

Prop. 1992/93:57

5 Riksdagens godkännande av regeringens förordnande

Mitt försfeg: Riksdagen godkänner regeringens förordnande om till­lämpning av 3-5 och 6-8§§ i lagen (1971:176) om vissa intematio­nella sanktioner med anledning av FN:s säkerhetsråds resolution 757 (1992).

Skälen för mitt förslag: Enligt 1 § 2 st lagen om vissa internationella sanktio­ner förfaller ett förordnande, om det inte inom en månad eller, om riksmöte inte pågår, inom en månad från början av nästkommande riksmöte under­ställs riksdagen för prövning av frågan om det skall bestå och om det inte inom två månader från det underställningen skedde gillas av riksdagen. I den nyssnämnda resolutionen har säkerhetsrådet fattat bindande beslut som Sve­rige haft att efterkomma. Riksdagen bör därför godkänna regeringens för­ordnande.

6 Utvidgat bemyndigande för regeringen att besluta om ekonomiska sanktioner

Prop. 1992/93:57

Mitt förslag: Regeringen bemyndigas att - utöver nu gällande ord­ning - tillämpa lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner om samarbetet med Europeiska gemenskaperna (EG) eller inom Europeiska säkerhetskonferensen (ESK) för att främja internationell fred och säkerhet påkallar det och om det är ett svenskt intresse att sanktioner införs utan dröjsmål.

Skälen for mitt förslag: Som jag redogjort för inledningsvis förutsätter sank­tionslagen ett beslut eller en rekommendation av FN;s säkerhetsråd för att kunna tillämpas med förutsedd automatik. Den internationella utvecklingen och behovet att säkra freden i Europa kan dock göra det motiverat att i vissa andra fall tUlsammans med andra stater tillgripa sanktioner mot enskilda sta­ter även i fall då FN ännu inte hunnit eller kunnat besluta i frågan. Jag kan här som exempel peka på den situation som förelåg, huvudsakligen genom agerande från dåvarande Socialistiska federativa republiken Jugoslaviens sida, på det territorium som republiken då omfattade, dvs. även Bosnien-Hercegovina, Slovenien och Kroatien. Innan FN:s säkerhetsråd den 30 maj 1992 antog resolutionen nr 757 (1992) förbereddes sanktioner bl.a. inom EG för att kunna bidra till en lösning av krisen. I avsikt att även Sverige skulle kunna ansluta sig till sådana sanktionsåtgärder hemställde regeringen om riksdagens bemyndigande att få tUlämpa sanktionslagen för en handelsboj­kott mot "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) (Prop. 1991/92:176). På grund av att säkerhetsrådet ett par dagar efteråt fattade ett bindande beslut återkallades emellertid propositionen (Skr. 1991/92:177), varför frågan om ett sådant bemyndigande aldrig prövades av riksdagen. Ex­emplet visar ändå att Sverige har intresse av att utan dröjsmål kunna delta i aktioner som syftar till att bidra till internationell fred och säkerhet. Jag me­nar därför att sanktionslagen skall kunna tillämpas för sanktioner om samar­betet med Europeiska gemenskapema eller inom Europeiska säkerhetskon­ferensen för att främja internationell fred och säkerhet påkallar det och si­tuationen är sådan att det ligger i ett svenskt intresse att utan dröjsmål kunna vidta sanktionsåtgärder. Jag föreslår därför att regeringen nu inhämtar riks­dagens bemyndigande att fä tillämpa lagen även för sådana fall utöver för att efterkomma resolutioner av säkerhetsrådet. Jag vill här betona att ett sådant bemyndigande endast bör kunna utnyttjas i fall när man inte kan avvakta ett beslut av riksdagen för att kunna tillämpa sanktionslagen. Förslaget har formen av ett nytt andra stycke i 1 § sanktionslagen.

Enligt förslaget skulle regeringen få använda sig av sanktionslagen i dess helhet under angivna fömtsättningar. Jag har redan i det föregående (avsnitt 3) angett vilka åtgärder som får förbjudas enligt 3-5 och 6 - 8 §§ i lagen. Hämtöver får regeringen också meddela förbud att till fysisk eller juridisk person med hemvist i en blockerad stat överlåta firma, varumärke eller regi­strerat mönster eller att upplåta särskild rätt därtill (5 a §).

10

Sammanfattningsvis kan sägas att regeringens bemyndigande enligt förslå-     Prop. 1992/93:57 get skulle - om det är påkallat - medge sanktioner av sådan omfattning som i allt väsentligt nu gäller gentemot "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Ser­bien-Montenegro) .

Det är självfallet av största vikt att riksdagens medverkan tryggas vid för­ordnanden såvitt nu är ifråga. Jag förutsätter därför att överläggning i utri­kesnämnden kommer att föregå ett förordnande av regeringen i enlighet med bemyndigandet. Ett sådant förordnande kommer naturligtvis också att underställas riksdagen för godkännande i efterhand på sätt som är angivet i

I § sanktionslagen. I detta sammanhang vill jag också betona att ett säker­

hetsrådsbeslut, om ett sådant kommer till stånd, i första hand bör utgöra

gmnden för svenska sanktioner.

Enligt 9 § kan regeringen för visst fall medge undantag från förbud som meddelats med stöd av sanktionslagen. Utiymmel för dispens från förbud är avhängigt av vilken typ av beslut som utgör gmnden för sanktionerna. Vid ett bindande säkerhetsrådsbeslut är utrymmet för dispens väsentligt in­skränkt i förhållande till vad som kan gälla efter en rekommendation. Lik­nande bedömningar får göras beträffande möjligheterna till dispens från sanktioner som införts med stöd av det bemyndigande som nu föreslås.

Enligt 1 § fjärde stycket sanktionslagen skall, om ett beslut eller en rekom­mendation av säkerhetsrådet helt eller delvis återkallas eller förfaller, rege­ringen så snart det kan ske i motsvarande mån upphäva ett meddelat förord­nande eller med stöd därav meddelande föreskrifter. Motsvarande bör också gälla i nu aktuella fall. Om förhållandena ändras så att syftet med ett sådant förordnande inte längre kvarstår, skall regeringen upphäva förordnandet så snart som möjligt. Förslaget har formen av en ändring i fjärde stycket.

Övriga ändringar i 1 § är av redaktionell art.

Förslaget till utvidgat bemyndigande föranleder också en följdändring i

II § tredje stycket, vilket behandlar regeringens möjlighet alt förordna om

lagföring för brott utomlands.

I frågan om sanktioners förhållande till Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) är följande att säga.

I GATT:s artikel 

XXI, 

som innehåller undantagsbestämmelser för att skydda ett lands säkerhetsintressen och för att fullgöra förpliktelser enligt FN-stadgan, stadgas att "Ingen bestämmelse i detta avtal skall tolkas såsom innebärande hinder för avtalsslutande part att vidtaga åtgärder som den an­ser nödvändiga för att skydda sina väsentliga säkerhetsintressen där sådana åtgärder vidtages i krigstid eller vid andra kritiska lägen i de internationella förbinddserna." (XXI:(b)(ni))

Vidare gäller såvitt avser våra förpliktelser enligt FN-stadgan GATT:s ar­tikel XXI:(c) som lyder: "Ingen bestämmelse i detta avtal skall tolkas såsom innebärande hinder för part att vidtaga åtgärder i överensstämmelse med dess förpliktelser enligt Förenta Nationernas stadga i sjte att upprätthålla intemationell fred och säkerhet."

Sverige har tidigare i ett fall infört handelssanktioner utan att åberopa arti­kel 

XXI, 

nämligen i fråga om handelsbojkotten mol Sydafrika och Namibia. Detta beslut innebar således ett avsteg från våra åtaganden i GATT men sågs

11

som en engångsföreteelse motiverad av det unika i själva apartheid-situatio-     Prop. 1992/93:57 nen (se prop. 1986/87:110, s. 13).

Alt redan nu närmare ange de situationer vid vilka det kan vara påkaUat med sanktioner utan att säkerhetsrådet beslutat därom låter sig svårligen gö­ras eftersom omständighetema i varje enskilt fall måste bedömas för sig. Jag utgår emellertid från att det bemyndigande som nu inhämtas kommer att ut­nyttjas restriktivt cxh att sanktioner blir aktuella först efter det att de be­dömts vara nödvändiga för att skydda väsentliga säkerhetsintressen under sådana förhållanden som anges i artikel 

XXI. 

Jag förutsätter cxkså att sank­tionerna kommer att föregås av omfattande samråd i en bred krets av stater varvid man allmänt bedömt situationen som så allvarlig att artikel 

XXI 

kan tillämpas.

7 Upprättat lagförslag

I enlighet med vad jag nu anfört har inom Utrikesdepartementet upprättats förslag tUl lag om ändring i lagen (1971:176) om vissa internationella sanktio­ner. Lagförslaget överensstämmer vad gäller ändamålet med den gällande lagstiftningen. Förslaget är av sådan beskaffenhet alt Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

8 Hemställan

Med hänvisning tUl vad jag anfört hemställer jag att regeringen föreslår riks­dagen att

1.

anta förslaget till lag om ändring i lagen (1971:176) om vissa internatio­nella sanktioner,

2.

godkänna regeringens förordnande om tUlämpning av 3-5 och 6-8 §§ lagen (1971:176) om vissa intemationella sanktioner i fråga om "Förbunds­republiken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro).

9 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som föredraganden har lagt fram.

12

Säkerhetsrådets resolution 757 (1992) den 30 maj        Prop. 1992/93:57

]992

BUaga 1

The Security Council,

Reaffirming its resolution 713 (1991) of 25 September 1991, 721 (1991) of 27 November 1991, 724 (1991) of 15 December 1991, 727 (1992) of 8 January 1992, 740 (1992) of 7 Februaty 1992, 743 (1992) of 21 Febmary 1992, 749 (1992) of 7 April 1992 and 752 (1992) of 15 May 1992,

Noting that in the vety eomplex context of events in the former Socialist Federal Republic of Yugoslavia all parties bear some res{x»nsibility for the situation,

Reaffirming its support for the Conference on Yugoslavia, including the efforts undertaken by the European Community in the framework of the dis­cussions on constitutional arrangements for Bosnia and Herzegovina, and recalling that no territorial gains or changes brought about by violence are acceptable and that the borders of Bosnia and Herzegovina are inviolable,

Deploring the fact that the demands in resolution 752 (1992) have not been complied with, inc;luding its demands:

-

that all parties and others concerned in Bosnia and Herzegovina stop the fighting immediately,

-

that all forms of interference from outside Bosnia and Herzegovina cease immediately,

-

that Bosnia and Herzegovina's neighbours take swift action to end all in­terference and respekt the territorial integrity of Bosnia and Herzego­vina,

-

that action be taken as regards units of the Yugoslav People's Army (JNA) in Bosnia and Herzegovina, including the disbanding and disarm-ing with weapons placed under effective intemational monitoring of any units that are neither wiihdrawn nor placed under the authority of the Government of Bosnia and Herzegovina,

-

that all inegular forces in Bosnia and Herzegovina be disbanded and dis­armed,

Deploring further Xhat its eall for the immediate cessation of forcible expul­sions and attempts to change the ethnic composition of the population has not been heeded, and reaffirming in this context the need for the effective protection of human rights and fundamental freedoms, including those of ethnic minorities,

Dbmayed that conditions have not yet been established for the effective and unhindered delivety of humanitarian assistance, including safe and se­cure access to and from Sarajevo and other airports in Bosnia and Herzego­vina,

Deeply concemed that those United Nations Protection Force (UNPRO­FOR) personnel remaining in Sarajevo have been subjected lo deliberate mörtar and small arms fire, and that the United Nations Militaty Observers deployed in the Mostar region have had to be wiihdrawn,

Deeply concemed abo at developments in Croatia, including persistent cease-fire violations and the continued expulsion of non-Serb civilians, and

at the obstruction of and lack of cooperation with UNPROFOR in other    Prop. 1992/93:57

parts of Croatia,

Bilaga 1

Deploring the tragic incident on 18 May 1992 which caused the death of a member of the ICRC team in Bosnia and Herzegovina,

Noting that the claim by the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro) to continue automatically the membership of the former So­cialist Federal Republic of Yugoslavia in the United Nations has not been generaUy accepted,

Expressing its appreciation for the report of the Secretaty-General of 26 May 1992 (s/24000) pursuant to resolution 752 (1992),

Recalling its primary responsibility under the Charter of the United Na­tions for the maintenance of intemational peace and security,

Recalling also the provisions of Chapter VIII of the Charter of the United Nations, and the continuing role that the European Community is playing in working for a peaceful solution in Bosnia and Herzegovina, as well as in other republics of the former Socialist Federal Republic of Yugoslavia,

Recalling its decision in resolution 752 (1992) to consider further steps to achieve a peaceful solution in conformity with relevant resolutions of the CouncU, and affirming its determination to take measures against any party or parties which faU to fulfil the requirements of resolution 752 (1992) and its other relevant resolutions,

Deterrruned in this context to adopt certain measures with the sole object­ive of achieving a peaceful solution and encouraging the efforts undertaken by the European Community and its member States,

Recalling the right of States, under Article 50 of the Charter, to consult the Security Council where they find themselves confronted with special economic problems arising from the cartying out of preventive or enforce­ment measures,

Determining that the situation in Bosnia and Herzegovina and in other parts of the former Socialist Federal Republic of Yugoslavia constitutes a threat to intemational peace and security,

Acting under Chapter VII of the Charter of the United Nations,

1.

Condemns the faUure of the authorities in the Federal Republic of Yu­goslavia (Serbia and Montenegro), including the Yugoslav People's Army (JNA), to take effective measures to fulfil the requirements of resolution 752 (1992);

2.

Demands that any elements of the Croalian Army still present in Bosnia and Herzegovina act in accordance with paragraph 4 of resolution 752 (1992) without further delay;

3.

Decides that all States shall adopt the measures set out below, which shall apply until the Security Council decides that the authorities in the Fed­eral Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro), including the Yugos­lav People's Army (JNA), have taken effective measures to fulfil the require­ments of resolution 752 (1992);

4.

Decides that all States shaU prevent:

(a) The import into their territories of all commodities and products ori­

ginating in the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro) ex­

ported therefrom after the date of the present resolution;

14

(b)    Any activities by their nationals or in their tenitories which would     Prop. 1992/93:57

promote or are calculated to promote the export or trans-shipment of any     Bilaga 1

commodities or products originating in the Federal Republic of Yugoslavia

(Serbia and Montenegro); and any dealings by their nationals or their flag vessels or aircraft or in their tenitories in any commodities or products ori­ginating in the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro) and exported therefrom after the date of the present resolution, including in par­ticular any transfer of funds to the Federal RepubUc of Yugoslavia (Serbia and Montenegro) for the purposes of such activities or dealings;

(c)    The sale or supply by their nationals or from their tenitories or using

their flag vessels or aircraft of any commodities or products, whether or nol

originating in their territories, but not including supplies intended strictiy for

medical purposes and foodstuffs notified to the Committee established pur­

suant to resolution 724 (1991), to any person or bocty in the Federal Republic

of Yugoslavia (Serbia and Montenegro) or to any person or body for the pur-

X

poses of any business carried onjor operated from the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro), and any activities by their nationals or in their territories which promote or are calculated to promote such sale or supply of such commodities or products;

5.

Decides that all States shall not make available to the authorities in the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro) or to any commer­cial, industrial or public utility undertaking in the Federal Republic of Yu­goslavia (Serbia and Montenegro), any funds or any other financial or economic resources and shaU prevent their nationals and any persons within their tenritories from removing from their territories or otherwise making available to those authorities or to any such undertaking any such funds or resourses and from remitting any other funds to persons or bodies within the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro), except payments exclusively for strictiy medical or humanitarian purposes and foodstuffs;

6.

Decides that the prohibitions in paragraphs 4 and 5 above shall not apply to the trans-shipment through the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro) of commodities and products originating outside the Fed­eral Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro) and temporarUy pre­sent in the tenitory of the Fedeial Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro) only for the purpose of such trans-shipment, in accordance with guidelines approved by the Committee established by resolution 724 (1991);

7.

Decides that all States shall:

(a)

Deny permission to any aircraft to take off from, land in or overfly their territoty if it is destined to land in or has taken oft from the tenitoty of the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro), unless the particular flight has been approved, for humanitarian or other purposes con­sistent with the relevant resolutions of the Council, by the Committee estab­lished by resolution 724 (1991);

(b)

Prohibit, by their nationals or from their territoty, the provision of engineering and maintenance servicing of aircraft registered in the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro) or operated by or on be­half of entities in the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montene-

15

gro) or components for such aircraft, the certification of airworthiness for     Prop. 1992/93:57 such aircraft, and the payment of new claims against existing insurance con-     Bilaga 1 träets and the provision of new direct insurance for such aircraft;

8.     Decides that all states shall:

(a)

Reduce the level of the staff at diplomatic missions and consular posts of the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro);

(b)

Take the necessaty steps to prevent the participation in sporting events on their tenitoty of persons or groups representing the Federal Re­public of Yugoslavia (Serbia and Montenegro);

(c)

Suspend scientific and technical ccx)peration and cultural exchanges and visits involving persons or groups officially sponsored by or representing the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro);

9.  Decides that all States, and the authorities in the Federal Republic of

Yugoslavia (Serbia and Montenegro), shall take the necessaty measures to

ensure that no claim shall lie at the instance of the authorities in the Federal

Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro), or of any person or body

in the Federal Republic of Yugoslavia (Serbia and Montenegro), or of any

person daiming through or for the benefit of any such person or body, in

connection with any contract or other transactlon where its performance was

affected by reason of the measures imposed by this resolution and related

resolutions;

10.

Decides that the measures imposed by this resolution shall not apply to activities related to UNPROFOR, to the Conference on Yugoslavia or to the European Community Monitor Mission, and that States, parties and others concerned shall ccxiperate fully with UNPROFOR, the Conference on Yugoslavia and the European Community Monitor Mission and respect fully their freedom of movement and the safety of their personnel;

11.

Calb upon all States, including States not members of the United Na­tions, and all intemational organizations, to act strictiy in accordance with the provisions of the present resolution, notwithstanding the existence of any rights or obligations confened or imposed by any intemational agreement or any contract entered into or any licence or permit granted prior to the date of the present resolution;

12.

Requests all States to report to the Secretaty-General by 22 June 1992 on the measures they have instituted for meeting the obligations set out in paragraphs 4 to 9 above;

13.

Decides that the Conunittee established by resolution 724 (1991) shall undertake the following tasks additional to those in respect of the arms em­bargo established by resolutions 713 (1991) and 727 (1992):

(a)

To examine the reports submitted pursuant to paragraph 12 above;

(b)

To seek from all States further information regarding the action taken by them concerning the effective implementation of the measures im­posed by paragraphs 4 to 9 above;

(c)

To consider any information brought lo ils attention by States con­cerning violations of the measures imposed by paragraphs 4 to 9 above and, in that context, to make recommendations to the Council on ways to increase their effectiveness;

(d)                                                                                            To recommend appropriate measures in response to violations of the

16

measures imposed by paragraphs 4 to 9 above and provide information on a     Prop. 1992/93:57 regular basis to the Secretary-General for general distribution to Member     Bilaga 1 States;

(e)    To consider and approve the guidelines referred to in paragraph 6

above;

(f)     To consider and decide upon expeditiously any applications for the

approval of flights for humanitarian or other puposes consistent with the

relevant resolutions of the Council in accordance with paragraph 7 above;

14.

Calb upon all States to cooperate fully with the Committee in the fulfil-Iment of its tasks, including supplying such information as may be sought by the Committee in pursuance of the present resolution;

15.

Requests the Secretary-General to report to the Security Council, not later than 15 June 1992 and earlier if he considers it appropriate, on the im­plementation of resolution 752 (1992) by all parties and others concerned;

16.

Decides to keep under continuos review the measures imposed by paragraphs 4 to 9 above with a view to considering whether such measures might be suspended or terminated following compliance with the require­ments of resolution 752 (1992);

17.

Demands that all parties and others concerned create immediately the necessaty conditions for unimpeded delivety of humanitarian supplies to Sa­rajevo and other destinations in Bosnia and Herzegovina, including the es­tablishment of a security zone encompassing Sarajevo and its airport and re­specting the agreements signed in Geneva on 22 May 1992;

18.

Requests the Secretaty-General to continue tö use his gcxid offices in order to achieve the objectives contained in paragraph 17 above, and invites him to keep under continuos review any further measures that may become necessary to ensure unimpeded delivery of humanitarian supplies;

19.

Urges all States to respond to the Revised Joint Appeal for humanitar­ian assistance of early May 1992 issued by the United Nations High Commis­sioner for Refugees, UNICEF and World Health Organization;

20.

Reiterates the eall in paragraph 2 of resolution 752 (1992) that all par­ties continue their efforts in the framework of the Conference on Yugoslavia and that the three communities in Bosnia and Herzegovina resumé their dis­cussions on constitutional arrangements for Bosnia and Herzegovina;

21.

Decides to remain actively seized of the matter and to consider imme­diately, whenever necessary, further steps to achieve a peaceful solution in conformity with relevant resolutions of the Council.

17

Inom Utrikesdepartementet verkställd

Prop. 1992/93:57

översättning av resolutionen

Bilaga i

Säkerhetsrådet,

Som bekräftar sina resolutioner 713 (1991) den 25 september 1991, 721 (1991) den 27 november 1991,724 (1991) den 15 december 1991, 727 (1992) den 8 januari 1992,740 (1992) den 7 febmari 1992,743 (1992) den 21 febmari 1992. 749 (1992) den 7 april 1992 och 752 (1992) den 15 maj 1992,

Som noterar att i det mycket komplicerade sammanhanget av händelser i den foma Scxialistiska federativa republUcen Jugoslavien alla parter bär på visst ansvar för situationen.

Som bekräftar sitt stöd för Jugoslavienkonferensen, inklusive de ansträng­ningar som företagits av Europeiska gemenskapen inom ramen för diskus­sionerna om konstitutionella arrangemang för Bosnien-Hercegovina, och som erinrar att inga territoriella vinningar eller förändringar framkallade ge­nom våld är acceptabla och att Bosnien-Hercegovinas gränser är okränk­bara.

Som djupt beklagar det faktum att kraven i resolution 752 (1992) inte har uppfyllts, inklusive dess krav:

-

att alla parter cxh andra berörda i Bosnien-Hercegovina slutar strida omedelbart,

-

att all form av inblandning utifrån Bosnien-Hercegovina upphör omedel­bart,

-

att Bosnien-Hercegovinas grannar snabbt vidtar åtgärder för att göra slut på all inblandning och respektera Bosnien-Hercegovinas tenitoriella in­tegritet,

-   att åtgärder vidtas vad beträffar enheter ur Jugoslaviska folkarmén

(JNA) i Bosnien-Hercegovina, inklusive upplösning och avmstning med va­

pen ställda under effektiv internationell övervakning av varje enhet som an­

tingen drar sig tillbaka eller ställs under Bosnien-Hercegovinas regerings

myndighet,

- att alla irreguljära tmpper i Bosnien-Hercegovina upplöses och avrustas.

Som vidare djupt beklagar att man inte har tagit hänsyn tUl dess krav på

omedelbart upphörande av tvångsutvisningar cxh försök att förändra befolk­ningens etniska sammansättning, cxh som bekräftar i detta sammanhang be­hovet av effektivt skydd för mänskliga rättigheter och fundamentala friheter, däribland de etniska minoritetemas.

Som förfäras över att vUlkoren för effektiv cxh och ohindrad leverans av humanitär hjälp ännu inte har upprättats, däribland säker och trygg väg till och från Sarajevo och andra flygplatser i Bosnien-Hercegovina,

Som år allvariigt oroat över att den personal tUlhörig United Nations Pro­tection Force (UNPROFOR) som är kvar i Sarajevo har blivit föremål för skottlossning från granatkastare och handeldvapen, och att Förenta Natio­nernas militära observatörer gmpperade i Mostarregionen har måst dragas tillbaka,

Som också är allvarligt oroat över utvecklingen i Kroatien, inklusive brot­

ten mot vapenvilan och den fortsatta utvisningen av civila icke-serber, och

över hindrandet av och bristen på samarbete med UNPROFOR i andra de-

18

lar av Kroatien,

Som djupt beklagar den tragiska händelsen den 18 maj 1992 som orsakade    Prop. 1992/93:57

frånfället av en medlem av ICRC-teamet i Bosnien-Hercegovina,

Bilaga 1

Som noterar att anspråket från Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro) att automatiskt fortfara med den forna Socialistiska federativa republiken Jugoslaviens medlemsskap i Förenta Nationerna inte har blivit allmänt accepterat.

Som erinrar om dess primära ansvarighet enligt Förenta nationemas stadga att upprätthålla internationell fred och säkerhet,

Som erinrar också om bestämmelserna i kapitel VII i Förenta nationemas stadga, och den fortsatta roll som Europeiska gemenskapen spelar i arbetet för en fredlig lösning i Bosnien-Hercegovina, så väl som i andra republiker i den forna Socialistiska federativa republiken Jugoslavien,

Som erinrar om dess beslut i resolution 752 (1992) att överväga ytterligare steg för att uppnå en fredlig lösning i enlighet med relevanta resolutioner av rådet, och som försäkrar sin beslutsamhet att vidta åtgärder mot varje part som underlåter att uppfylla kraven i resolution 752 (1992) och dess andra relevanta resolutioner,

Som fastslår att situationen i Bosnien-Hercegovina och i andra delar av den forna Socialistiska federativa republiken Jugoslavien utgör ett hot mot internationell fred och säkerhet.

Som handlar med stöd av kapitel VII i Förenta nationemas stadga,

1.

Fördömer försummelsen hos myndigheterna i Förbundsrepubliken Ju­goslavien (Serbien-Montenegro), inklusive Jugoslaviska folkarmén (JNA), att vidta effektiva åtgärder för att uppfylla kraven i resolution 752 (1992) utan ytterligare fördröjning;

2.

Kräver att delar av den kroatiska armén som fortfarande finns i Bos­nien-Hercegovina handlar i överensstämmelse med paragraf 4 i resolution 752 (1992) utan ytterligare fördröjning;

3.

Beslutar att alla stater skall införa de åtgärder som läggs fram nedan, vilka skall tillämpas till dess säkerhetsrådet beslutar att myndigheterna i För­bundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro), inklusive Jugoslaviska folkarmén (JNA), har vidtagit effektiva åtgärder för att uppfylla kraven i resolution 752 (1992);

4.

Beslutar att alla stater skall hindra:

a)

Införsel till deras territorier av alla varor härrörande från Förbunds­republiken Jugoslavien (Serbien-Montenegro) utförda därifrån efter datu­met för förevarande resolution;

b)

Varje befattning av deras medborgare eller inom deras territorier som skulle främja eller är ägnad att främja utförsel eller omlastning av varor härrörande från Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro); och varje befattning från deras medborgare eller av egna fartyg eller flygplan eller inom deras territorier med varor härrörande från Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro) och utförda därifrån efter datumet för förevarande resolution, inklusive i synnerhet all överföring av kapital till Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro) i och för sådana ak­tiviteter eller handlanden;

c)

Försäljning eller leverans från deras medborgare eller från deras ter­ritorier eller med användning av deras fartyg eller flygplan av varor, vare sig

19

de hänör från eget tenitorium eller inte, men inte omfattande leveranser Prop. 1992/93:57 uteslutande för medicinskt bruk cxh livsmedel notifierade till kommittén BUaga 1 upprättad enligt resolution 724 (1991), till någon fysisk eller juridisk person i Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro) eller tUl någon fy­sisk eller juridisk person avsedd för affärsverksamhet som bedrivs i eller sköts från Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro) och all verksamhet av deras medborgare eller inom deras territorier som främjar eller är ägnad alt främja sådan försäljning eller leverans av varor;

5.

Beslutar att ingen stat får för myndigheter i Förbundsrepubliken Jugo­slavien (Serbien-Montenegro) eller för kommersiellt eller industrieUt före­tag eller allmän inrättning i Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Mon­tenegro) göra tillgängligt kapital eller andra finansiella eller ekonomiska re­surser och skall hindra deras medborgare och varje person inom deras terri­torier från att från deras territorier föra ut eUer på annat sätt göra tillgängligt för dessa myndigheter eller till sådana företag sådant kapital eller sådana re­surser cxh från att översända andra tUlgångar till fysiska eller juridiska per­soner inom Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro), med undantag för betalningar uteslutande för rent medicinska eller humanitära ändamål och för livsmedel;

6.

Beslutar att förbuden i paragrafema 4 och 5 ovan inte skall vara tillämp­liga på omlastningar genom Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Mon­tenegro) av varor med urspmng utanför Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro) och tillfälligt finns inom territoriet för Förbundsrepu­bliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro) endast för omlastningsändamål, i enlighet med riktlinjer godkända av kommittéen upprättad genom resolu­tion 724 (1991);

7.

Beslutar att alla stater skall:

a)

Vägra varje flygplan tillstånd att starta, landa på eller flyga över deras territorium om det är destinerat att landa på eller har startat från Förbunds­republiken Jugoslaviens (Serbien-Montenegro) territorium, såvida inte den särskUda flygningen har godkänts, av humanitära eller andra ändamål fören­liga med säkerhetsrådets relevanta resolutioner, av kommittéen upprättad genom resolution 724 (1991);

b)

Förbjuda, av dess medborgare eller från deras territorium, tillhanda­hållande av teknik och underhållsservice av flygplan registrerade i Förbunds­republiken Jugoslavien (Serbien-Montenegro) eller drivna av eller för före­tags i FörbundsrepublUcen Jugoslavien (Serbien-Montenegro) räkning eller delar till sådana flygplan, utfärdande av luftvärdighetsbevis för sådana flyg­plan, och betalning av nya anspråk mot existerande försäkringskontrakt och tillhandahållande av ny direkt försäkring för sådana flygplan;

S. Beslutar att alla stater skall:

a)

Reducera nivån på personalen vid Förbundsrepubliken Jugoslaviens (Serbien-Montenegro) diplomatiska beskickningar och konsulära poster;

b)

Vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra deltagandet i sporteve­nemang på deras territorium av personer eller gmpper representerande För­bundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro);

c)

Inställa vetenskapligt och tekniskt samarbete och kulturellt utbyte

20

och besök som innefattar personer eller grupper officiellt sponsrade av eller    Prop. 1992/93:57 representerande Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro);        Bilaga 1

9.  Beslutar att alla stater, och myndigheterna i Förbundsrepubliken Jugo­

slavien (Serbien-Montenegro), skall vidta alla nödvändiga årgärder för att

se till att inget rättsanspråk föreligger på grund av begäran av myndigheter i

Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Montenegro), eller av någon fy­

sisk eller juridisk person i Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien-Monte­

negro), eller av någon person med yrkande genom eller till förmån för sådan

fysisk eller juridisk person, i samband med kontrakt eller annan transaktion

vars verkställande påverkades på gmnd av de åtgärder som ålagts genom

denna och besläktade resolutioner;

10.

Beslutar att åtgärder ålagda genom denna resolution inte skall tilläm­pas på aktiviteter relaterade till UNPROFOR, till Jugoslavienkonferensen eller till Europeiska gemenskapens övervakningsuppdrag, och att stater, parter och andra berörda skall samarbeta till fullo med UNPROFOR, Jugo­slavienkonferensen och Europeiska gemenskapens övervakningsuppdrag och till fullo respektera deras rörelsefrihet och säkerheten för deras perso­nal;

11.

Uppmanar alla stater, inklusive stater som inte är medlemmar av För­enta nationerna, att handla strikt i överensstämmelse med föreskrifterna i förevarande resolution, oavsett förekomsten av rättigheter eller skyldigheter tilldelade eller ålagda av internationell överenskommelse eller av kontrakt som ingåtts eller licens eller tillstånd som beviljats före datumet för föreva­rande resolution;

12.

Anmodar alla stater att rapportera till generalsekreteraren senast den 22 juni 1992 om de åtgärder som de har vidtagit för att möta förpliktelserna förelagda i paragraf 4-9 ovan;

13.

Beslutar att kommittéen som upprättats genom resolution 724 (1991) skall vidta följande uppgifter utöver dem avseende vapenembargot upprät­tat genom resolution 713 (1991) och 727 (1992):

a)

Att granska rapporterna avgivna enligt paragraf 12 ovan;

b)

Att från varje stat begära ytterligare information avseende av dem vidtagna årgärder som gäller det effektiva genomförandet av de enligt para­graf 4-9 ovan ålagda åtgärderna;

c)

Att beakta information som bringas till dess kännedom från stater angående överträdelser av de åtgärder som ålagts enligt paragraf 4-9 ovan, och i det sammanhanget ge rekommendationer till rådet om tillvägagångs­sätt att öka deras effektivitet;

d)    Att rekommendera lämpliga åtgärder som svar på överträdelser av

de enligt paragraf 4-9 ovan ålagda åtgärderna och ordna med information på

regelbunden basis till generalsekreteraren för allmän distribution till med­

lemsstaterna;

e)  Att överväga och godkänna riktlinjer åberopade i paragraf 6 ovan;

f)     Att beakta och snabbt avgöra varje ansökan om godkännande av flyg­

ningar för humanitärt eller annal ändamål i överensstämmelse med rele­

vanta resolutioner av rådet i enlighet med paragraf 7 ovan;

14.   Uppmanar alla stater att till fullo samarbeta med kommittén i fullgö-

21

randet av dess uppgifier, inklusive att lämna sådan information som kan vara     Prop. 1992/93:57

eftersökt av kommittén i enlighet med förevarande resolution;

Bilaga 1

15.y4nmotiör generalsekreteraren att, senast den 15 juni eller tidigare om han så bedömer lämpligt, rapportera till säkerhetsrådet om parternas och andra berördas implementering av resolution 752 (1992);

16.

Beslutar att hälla under ständig granskning de åtgärder som ålagts av paragraf 4-9 ovan med sUcte på att bedöma om sådana åtgärder kan upphävas eller avslutas på gmnd av uppfyllelsen av kraven i resolution 752 (1992);

17.

Kräver att alla parter cxh andra berörda genast skapar de nödvändiga villkoren för en ohindrad leverans av humanitära förnödenheter till Sarajevo och andra destinationer i Bosnien-Hercegovina, inbegripet upprättandet av en säkerhetszon omfattande Sarajevo cxh dess flygplats och respekterar överenskommelserna undertecknade i Geneve den 22 maj 1992;

18.

Anmodar generalsekreteraren att fortsätta sin bona ofticia för att uppnå målen innefattade i paragraf 17 ovan, och uppmanar honom att hålla under fortlöpande granskning ytterligare åtgärder som kan bli nödvändiga för att garantera fri leverans av humanitära förnödenheter;

19.

Manar alla stater att besvara den reviderade gemensamma vädjan om humanitärt bistånd från tidigt i maj 1992 utfärdad av Förenta Nationernas flyktingkommissarie, UNICEF och Världshälsoorganisationen;

20.

Upprepar på nytt uppmaningen i paragraf 2 i resolution 752 (1992) att alla parter fortsätter sina ansträngningar inom ramen för Jugoslavienkonfe­rensen och att de tre gemenskaperna i Bosnien-Hercegovina återtar sina dis­kussioner om konstitutionella arrangemang för Bosnien-Hercegovina;

21.

Beslutar att hålla sig aktivt informerad om ärendet och att omedelbart överväga, närhelst nödvändigt, ytterligare steg för att uppnå en fredlig lös­ning i överensstämmelse med relevanta resolutioner av rådet.

22

Bilaga 2

Svensk författningssamling

Förordning

om tillämpning i fråga om "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) av lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner;

utfärdad den 1 juni 1992.

Regeringen föreskriver att 3 5 och 6 8 §§ lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner skall tillämpas i fråga om "Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) med anledning av resolution nr 757 (1992) som Förenta Nationemas säkerhetsråd antagit den 30 maj 1992.

SFS 1992:471

Utkom från trycket den 3 juni 1992

Denna forordning träder i kraft den 4 juni 1992. Pä regeringens vägnar ULF DINKELSPIEL

C H Fallenius (Utrikesdepartementet)

23

Bilaga 3

Svensk författningssamling

Förordning

om vissa sanktioner mot "Förbundsrepubliken

Jugoslavien" (Serbien-Montenegro);

utfärdad den 1 juni 1992.

Regeringen foreskriver följande.

1 § Med varor avses i denna forordning materiella ting av lös egendoms

natur med undantag av publikationer och nyhetsmateriel jämte bild- och

ljudupptagningar.

"Förbundsrepubliken Jugoslavien" (Serbien-Montenegro) anges i den­na forordning som Förbundsrepubliken Jugoslavien.

2 § Varor för inte foras in i Sverige, om de har sitt urspmng i Förbunds­

republiken Jugoslavien och har forts ut därifrån den 4 juni 1992 eller

senare.

SFS 1992:470

Utkom frän trycket den 3 juni 1992

3

§   Varor fiir inte föras ut ur Sverige, om bestämmelsdandet är För­bundsrepubliken Jugoslavien.

4

§   Varor får inte foras in i eller ut ur Förbundsrepubliken Jugoslavien.

5

§   Varor får inte inom Förbundsrepubliken Jugoslavien tillhandahållas i verksamhet av ekonomisk art.

Inte heller fSr varor tillhandahållas utanför Förbundsrepubliken Jugo­slavien, om varoma är avsedda for verksamhet av ekonomisk art som drivs från Förbundsrepubliken Jugoslavien.

6 §   Åtgärder fär inte vidtas som är ägnade att främja sådana handlingar

som nämns i 2 5 §§ och som innebär att

1.  tillverka, bearbeta, sätta samman, installera, underhålla eller reparera

varor eller lämna tekniskt bistånd tiU sådana åtgärder,

2.

lasta, lossa, transportera eller ta emot varor till förvaring eller tillhan­dahålla transportmedel eUer utmstning eUer förnödenhet for transport,

3.

överlåta eller förvärva varor eller upplåta eller förvärva särskild rätt till varor eller meddela forsäkring därå eUer ingå rättshandling som avser i 1 eller 2 nämnda åtgärder beträffande en vara,

4.

överlåta eller förvärva en uppfinning eller upplåta eller förvärva särskild rätt därtill, eller

5.

lämna eller förmedla uppdrag for åtgärder som anges i 1 -4.

24

7 §   Förbuden i 2-6 §§ omfattar inle livsmedel eller varor avsedda en-

SFS 1992:470

dast for medicinskt bmk som levereras till Förbundsrepubliken Jugoslavi-

Bilaga 3

en efter anmälan till Förenta Nationemas (FN) sanktionskommitté, upp­rättad med anledning av säkerhetsrådets resolution nr 724 (1991).

8

§ Åtgärder som avses i 6 § 1 - 3 samt åtgärder som innebär att uppdrag för sådana åtgärder lämnas eller förmedlas fSr inte vidtas i fråga om varor som förts ut ur Förbundsrepubliken Jugoslavien den 4 juni 1992 eller senare.

9

§ Betalning fär inte verkställas eller kredit lämnas från länder utanför Förbundsrepubliken Jugoslavien till myndigheter eller någon annan mot­tagare i Förbundsrepubliken Jugoslavien. Inte heller får betalning verkstäl­las till någon utanför Förbundsrepubliken Jugoslavien, om betalningen är avsedd för någon i Förbundsrepubliken Jugoslavien eller för verksamhet av ekonomisk art som idkas i eller drivs från Förbundsrepubliken Jugosla­vien.

Inle heller fär uppdrag lämnas eller förmedlas för sådana åtgärder som är förbjudna enligt första stycket.

Förbuden i första och andra styckena omfattar inte betalningar som avser endast medicinska eller humanitära ändamål eller livsmedel.

10 § Ett luftfartyg som är destinerat till eller har startat från Förbundsre­

publiken Jugoslavien får inte flyga i svenskt luftmm.

Förbudet gäller inte om flygningen har godkänts av FN:s sanktionskom­mitté, upprättad med anledning av säkerhetsrådets resolution nr 724 (1991) på gmnd av humanitära eller andra skäl i enlighet med resolutioner av säkerhetsrådet.

11

§ Förbudet enligt 10 § första stycket gäller ägare och bmkare av luftfartyg saml befälhavare cxh besättningsman på sådant fartyg.

12

§ En svensk medborgare som utom riket företar en handling som är förbjuden enligt 210 §§ döms enligt lagen (1971:176) om vissa intema­tionelfe sanktioner cxh vid svensk domstol, även om 2 kap. 2 eller 3 § brottsbalken inte är lillämplig cxh ulan hinder av 2 kap. S a § första och andra styckena nämnda balk.

13

§ I fråga om varors urspmng enligt 2 § skaU förordningen (1984:59) om varors urspmng tillämpas.

14

§ Varor som inle fär föras in i Sverige enligt denna förordning fär inte sändas genom tullområdet eUer mellan orter inom detta, förvaras på tullager eller i frihamn, åtemlföras eller tas om hand på sätt som anges i 8 § första stycket tullagen (1987:1065). I övrigt gäller lagen (1973:980) om transport, förvaring cxh förstöring av införselreglerade varor, m. m.

15

§ 1 förordningen (KFS 1987:1) om import- och exportlicenser inom Kommerskollegiets licensområde, förordningen (JNFS 1987:25) om im­port- och exportlicenser inom Statens jordbmksverks licensområde och

25

förordningen (FIFS 1991:5) om import- och exportlicenser inom Fiske-

SFS 1992:470

riverkets licensområde finns bestämmelser om licenstvång för in- och

Bilaga 3

utförsel av varor i vissa fall.

Denna förordning träder i kraft den 4 juni 1992. Pä regeringens vägnar ULF DINKELSPIEL

C H Fallenius (Utrikesdepartementet)

26