Rikets styrelse

1

Förslag till statsbudget för 2000

Rikets styrelse

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 7

2 Lagförslag 9

3 Inledning 13

3.1 Omfattning 13

4 Statschefen 15

4.1 Omfattning 15

A1 Kungliga hov- och slottsstaten 15

5 Riksdagen och dess ombudsmän 17

5.1 Omfattning 17

5.2 Utgiftsutvecklingen 17

5.3 Förslag till ny lag om stöd till ledamöternas och partigruppernas

arbete i riksdagen 18

5.4 Anslag 19

B1 Riksdagens ledamöter och partier m.m. 19

B2 Riksdagens förvaltningskostnader 20

B3 Riksdagens ombudsmän, Justitieombudsmännen 22

6 Regeringen m.m. 23

6.1 Omfattning 23

6.2 Utgiftsutvecklingen 23

6.3 Resultatinformation 24

6.4 Revisionens iakttagelser 25

6.5 Anslag 25

C1 Regeringskansliet m.m. 25

C2 Svensk författningssamling 27

C3 Allmänna val 28

C4 Stöd till politiska partier 29

7 Centrala myndigheter 31

7.1 Omfattning 31

7.2 Utgiftsutveckling 31

7.3 Revisionens iakttagelser 32

7.4 Anslag 32

D1 Justitiekanslern 32

D2 Datainspektionen 34

D3 Sametinget 35

8 Mediefrågor 37

8.1 Omfattning 37

8.2 Utgiftsutvecklingen 37

8.3 Resultatbedömning 38

8.4 Revisionens iakttagelser 40

8.5 Skatteavvikelser 40

8.6 Anslag 40

E1 Presstödsnämnden och Taltidningsnämnden 40

E2 Presstöd 41

E3 Stöd till radio- och kassettidningar 44

E4 Radio- och TV-verket 46

E5 Granskningsnämnden för Radio och TV 47

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 7

3.1 Utgiftsutvecklingen 13

4.1 Anslagsutvecklingen 15

4.2 Beräkning av anslaget för år 2000 16

5.1 Utgiftsutvecklingen 17

5.2 Anslagsutvecklingen 19

5.3 Anslagsutvecklingen 20

5.4 Anslagsutvecklingen 22

6.1 Utgiftsutvecklingen 23

6.2 Resultatinformation 24

6.3 Anslagsutvecklingen 25

6.4 Beräkning av anslaget för år 2000 27

6.5 Anslagsutvecklingen 27

6.6 Anslagsutvecklingen 28

6.7 Anslagsutvecklingen 29

7.1 Utgiftsutvecklingen 31

7.2 Anslagsutvecklingen 32

7.3 Beräkning av anslaget för år 2000 34

7.4 Anslagsutveckling 34

7.5 Beräkning av anslaget för år 2000 35

7.6 Anslagsutvecklingen 35

7.7 Beräkning av anslaget för år 2000 36

8.1 Utgiftsutvecklingen 37

8.2 Anslagsutvecklingen 40

8.3 Beräkning av anslaget för år 2000 41

8.4 Anslagsutvecklingen 41

8.5 Beräkning av anslaget för år 2000 42

8.6 Anslagsutvecklingen 44

8.7 Anslagsutvecklingen 46

8.8 Beräkning av anslaget för år 2000 47

8.9 Anslagsutvecklingen 47

8.10 Beräkning av anslaget för år 2000 49

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. bemyndigar regeringen att under år 2000, i

fråga om ramanslaget C 1 Regeringskansliet

m.m, beställa varor och tjänster som innebär

utgifter på högst 485 000 000 kronor under

år 2001 för genomförandet av det svenska

ordförandeskapet i EU (avsnitt 6.5),

2. godkänner vad regeringen föreslår om en

höjning av driftsstödet (avsnitt 8.6),

3. godkänner vad regeringen föreslår om

mildrad tröskeleffekt för lågfrekventa

tidningar (avsnitt 8.6),

4. godkänner vad regeringen föreslår om

kravet på hushållstäckning för hög- och

medelfrekventa tidningar (avsnitt 8.6),

5. godkänner vad regeringen föreslår om

ändrade ersättningsprinciper för

taltidningsutgivning (avsnitt 8.6),

6. för budgetåret 2000 anvisar anslagen inom

utgiftsområde 1 Rikets styrelse enligt

följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Kungliga hov- och slottsstaten

ramanslag

79 696

B1

Riksdagens ledamöter och partier m.m.

ramanslag

513 360

B2

Riksdagens förvaltningskostnader

ramanslag

431 965

B3

Riksdagens ombudsmän, justitieombudsmännen

ramanslag

43 998

C1

Regeringskansliet m.m.

ramanslag

2 497 155

C2

Svensk författningssamling

ramanslag

1 011

C3

Allmänna val

ramanslag

5 000

C4

Stöd till politiska partier

ramanslag

145 200

D1

Justitiekanslern

ramanslag

12 651

D2

Datainspektionen

ramanslag

30 365

D3

Sametinget

ramanslag

15 309

E1

Presstödsnämnden och Taltidningsnämnden

ramanslag

5 387

E2

Presstöd

ramanslag

536 579

E3

Stöd till radio- och kassettidningar

ramanslag

127 300

E4

Radio- och TV-verket

ramanslag

8 186

E5

Granskningsnämnden för radio och TV

ramanslag

7 421

Summa

4 460 583

Riksdagens förvaltningsstyrelse föreslår att riksdagen

1. antar beredningsgruppens förslag till lag om

stöd till ledamöternas och partigruppernas

arbete i riksdagen,

2. godkänner beredningsgruppens förslag till

inriktning av den fortsatta utbyggnaden av

stödet till ledamöterna och partigrupperna i

riksdagen fram till och med år 2002,

3. godkänner förvaltningsstyrelsens förslag till

överföring för budgetåret 2000 av 27

miljoner kronor från ramanslaget B2

Riksdagens förvaltningskostnader till

ramanslaget B1 Riksdagens ledamöter och

partier. Detta innebär att ramanslaget B1

Riksdagens ledamöter och partier uppgår

till 513 360 000 kr och ramanslaget B2

Riksdagens förvaltningskostnader uppgår

till 431 965 000 kr (vilket framgår av

regeringens anslagsnivåer på föregående

sida),

4. bemyndigar riksdagens förvaltningsstyrelse

att för budgetåret 2000 besluta om lån i

Riksgäldskontoret till investeringar i

riksdagens fastigheter och IT-verksamhet

till ett sammanlagt belopp av 71 300 000 kr.

2 Lagförslag

Riksdagens förvaltningsstyrelse framlägger följande förslag till lagtext

Förslag till lag om stöd till ledamöternas och partigruppernas

arbete i riksdagen

1 §

Till partigrupperna i riksdagen lämnas enligt denna lag stöd i form av basstöd,

stöd till kostnader för politiska sekreterare åt ledamöterna samt resestöd för

ledamöters utrikes resor.

I 17 § finns dessutom bestämmelser om stöd till en enskild riksdagsledamot

i vissa fall.

2 §

Som partigrupp räknas varje grupp av riksdagsledamöter för ett parti som har

fått minst fyra procent av rösterna i hela riket vid ett riksdagsval.

3 §

Stöd enligt denna lag betalas ut förskottsvis per kvartal.

Basstöd till partigrupper

4 §

Basstödet består av grundbelopp och tilläggsbelopp. Beloppen bestäms av

riksdagens förvaltningsstyrelse för ett budgetår i sänder.

5 §

En partigrupp som företräder ett regeringsparti är berättigad till ett

grundbelopp. Var och en av övriga partigrupper är berättigad till två

grundbelopp.

6 §

En partigrupp är berättigad till så många tilläggsbelopp som motsvarar det

antal riksdagsmandat som har tillfallit partiet vid det senaste riksdagsvalet.

7 §

En partigrupp är berättigad till stöd från början av den månad då riksdagsval

hålls till slutet av den månad då riksdagen samlas efter nästa riksdagsval.

Är en partigrupp berättigad till stöd med skilda belopp före och efter ett

riksdagsval, lämnas stödet med det högre beloppet för den månad då

riksdagsval hålls och för den månad då en nyvald riksdag samlas.

För den månad då en partigrupp blir eller upphör att vara företrädd i

regeringen är gruppen berättigad till det grundbelopp som gäller för en

partigrupp som inte företräder ett regeringsparti.

8 §

Partigruppen för ett parti som inte återkommer till riksdagen efter val är,

sedan rätt till stöd enligt 7 § har upphört, berättigad till stöd

(avvecklingsstöd)

för ytterligare sex månader, beräknat på det belopp som gällde för gruppen

närmast före valet.

9 §

Till partigruppen för ett parti som efter val till riksdagen återkommer med

färre ledamöter än tidigare och som varken före eller efter valet är ett

regeringsparti lämnas stöd enligt följande. Partigruppen får under tolv

månader räknat från utgången av den månad då den nyvalda riksdagen samlas

a) det stöd som tillkommer gruppen enligt 7 § och

b) stöd med 50 procent av skillnaden mellan det nya stödet och det stöd som

partigruppen var berättigad till närmast före valet.

Stöd till riksdagens ledamöter

10 §

Stödet är avsett att bekosta handläggarhjälp åt riksdagens ledamöter. Stödet

bestäms av riksdagens förvaltningsstyrelse för ett budgetår i sänder och

beräknas efter normen kostnaden för en politisk sekreterare per två ledamöter.

11 §

En partigrupp är berättigad till stöd från början av den månad då riksdagsval

hålls till slutet av den månad då riksdagen samlas efter nästa riksdagsval.

Stödet

beräknas efter hur många ledamöter som tillhör gruppen vid kvartalets ingång.

Är en partigrupp före och efter ett riksdagsval berättigad till stöd med

skilda belopp, lämnas stödet med det högre beloppet för den månad då

riksdagsval hålls och den månad då en nyvald riksdag samlas.

12 §

Partigruppen för ett parti som inte återkommer efter val till riksdagen är,

sedan rätten till stöd enligt 11 § har upphört, berättigad till stöd

(avvecklings-

stöd) för ytterligare fyra månader, beräknat på det belopp som gällde för

partigruppen närmast före valet.

13 §

Partigruppen för ett parti som efter val till riksdagen återkommer med färre

mandat än tidigare får, under ytterligare fyra månader räknat från utgången av

den månad då den nyvalda riksdagen samlas, stöd med det belopp som

partigruppen var berättigad till närmast före valet.

Stöd till riksdagsledamöters utrikes resor

14 §

Resestöd lämnas för riksdagsledamöternas deltagande i internationella

konferenser utomlands och andra utrikes resor. Partigrupperna skall årligen

till Riksdagens förvaltningskontor lämna redovisning för hur det utbetalda

resestödet har använts under föregående kalenderår.

Stödet lämnas med delbelopp som bestäms för ett budgetår i sänder av

talmanskonferensen.

15 §

Resestöd lämnas

a) för en partigrupp som består av högst 20 ledamöter med ett delbelopp per

mandat som har tillfallit partiet vid det senaste riksdagsvalet och

b) för övriga partigrupper med ett delbelopp per mandat för de första 20

mandaten och ett halvt delbelopp för varje ytterligare mandat som har tillfallit

partiet vid det senaste riksdagsvalet.

16 §

En partigrupp får inte bevilja en ledamot större resestöd än vad en tjänsteman i

riksdagen skulle ha fått för att i tjänsten delta i en motsvarande resa.

Stöd till en enskild ledamot som inte tillhör en partigrupp

17 §

Till en ledamot som har blivit invald i riksdagen på grund av att partiet har

fått

minst tolv procent av rösterna i den egna valkretsen lämnas stöd, med

tillämpning i övrigt av bestämmelserna i denna lag, i form av

a) basstöd till partigrupp med en niondel av vad som tillkommer ett parti som

inte är regeringsparti,

b) ett ledamotsstöd enligt 10 § och

c) resestöd med ett delbelopp enligt 14 §.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Genom lagen upphävs lagen

(1994:1066) om statligt bidrag till partigrupperna i riksdagen.

3 Inledning

3.1 Omfattning

Utgiftsområdet omfattar verksamheterna

statschefen riksdagen och dess ombudsmän,

regeringen, centrala myndigheter samt

mediafrågor. För 1999 uppgår de beräknade

utgifterna till 4 791 miljoner kronor varav ca 2

595 miljoner kronor till regeringen, 1 065

miljoner kronor till riksdagen och dess

myndigheter och 685,4 miljoner kronor till

mediafrågor.

Utgiftsområdet inrymmer en rad skilda

verksamheter av heterogen karaktär. Detta

medför att några övergripande mål för

utgiftsområdet inte finns.

Tabell 3.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Verksamhetsområde

Utfall

1998

Anslag

1999 1

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

A Statschefen

70

77

84

80

80

81

B Riksdagen och dess ombudsmän

909

948

1 065

989

1 049

1 085

C Regeringen m.m.

2 440

2 422

2 595

2 648

2 880

2 868

D Centrala myndigheter

46

56

52

58

53

54

E Mediefrågor

684

678

685

685

689

690

Totalt för utgiftsområde 1

4 3282

4 181

4 7913

4 4614

4 751

4 778

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1999 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Inkulsive äldreanslag som uppgår till ca 179 000 000 kronor.

3 Inklusive äldreanslagens prognoser som uppgår till ca 310 000 000 kronor.

4 Beror på avrundlingsprinciper.

4 Statschefen

4.1 Omfattning

Utgifterna för statschefen utgörs av anslaget

Kungliga hov- och slottsstaten. Genom anslaget

finansieras statschefens officiella funktioner och

driftskostnaderna för de kungliga slotten utom

rent fastighetsunderhåll.

A1 Kungliga hov- och slottsstaten

Tabell 4.1 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

70 441

Anslags-

sparande

1 963

1999

Anslag

77 125

Utgifts-

prognos

84 125

2000

Förslag

79 696

2001

Beräknat

79 541

1

2002

Beräknat

80 668

2

1Motsvarar 78 456 tkr i 2000 års prisnivå.

2Motsvarar 78 456 tkr i 2000 års prisnivå.

Anslaget avser att täcka kostnaderna för

statschefens officiella funktioner inklusive

kostnaderna för den kungliga familjens resor.

Från anslaget betalas också driftskostnader för

de kungliga slotten utom rent

fastighetsunderhåll, som finansieras av Statens

fastighetsverk. Stockholms slott är Konungens

officiella residens och används för

representation. Delar av slottet visas för

allmänheten. En del av Drottningholms slott

används av Konungen och hans familj som

bostad och en annan del visas för allmänheten. I

Ulriksdals slott har lokaler upplåtits till

Världsnaturfonden. Slottet är även öppet för

allmänheten och används bl.a. för utställningar. I

anslutning till slottet finns en utställningslokal

och det s.k. Orangeriet. Haga slott är upplåtet till

regeringen som bostad för prominenta gäster

från utlandet. Gripsholms slott utnyttjas som

museum och för utställning av en del av svenska

statens porträttsamling. Strömsholms slott och

Tullgarns slott visas för allmänheten.

Rosersbergs slott disponeras till större delen av

Statens räddningsverk. De två översta våningarna

i slottet har dock fått behålla sin ursprungliga

karaktär och visas för allmänheten. Från anslaget

betalas vidare Husgerådskammarens underhåll

och vård av de konstsamlingar och andra

inventarier i de kungliga slotten som tillhör

staten men som disponeras av Konungen.

Husgerådskammaren förvaltar även de

Bernadotteska familjestiftelsernas bestånd av

möbler, konst och konsthantverk samt

administrerar Bernadottebiblioteket.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Kungliga hov- och slottsstaten skall enligt den

överenskommelse som träffades med regeringen

1996 årligen lämna en berättelse över den

samlade verksamheten. Tyngdpunkten skall

läggas på en redovisning av hur tilldelade medel

har använts vad gäller Ståthållarämbetet och

Husgerådskammaren. Verksamhetsberättelsen

ligger till grund för regeringens bedömning av

medelsbehovet. Av verksamhetsberättelsen för

1998 framgår att en omfattande verksamhet har

bedrivits. Verksamheten har bl.a. präglats av

Konungens 25-årsjubileum som Sveriges

statschef och en mycket aktiv medverkan i

kulturhuvudsadsårets program. Ett tema har

varit Öppnade rum . På Drottningholms slott

och på Tullgarn har ett porslins- resp. slottskök

öppnats för allmänheten. På Gripsholm har

Gustav III:s unika kavaljersflygel tillfälligt varit

tillgänglig och på Stockholms slott har

Bernadottebiblioteket kunnat besökas vid flera

tillfällen. På Stockholms slott har utställningen

 Karl XIV Johan- en europeisk karriär varit en

av huvudutställningarna och där har också

utställningen Kunglig Taffel visats hela året.

Till de stora händelserna hör också

statsbesöken. Hovmarskalksämbetet har planlagt

och genomfört ett utgående statsbesök till

Moçambique samt tre inkommande från Italien,

Argentina och Island.

Antalet besök på Kungl. slottet ökade under

1998 med 15 % från ca 400 000 till 460 000.

Antalet besökare på de övriga sju kungliga

slotten uppskattas till drygt 280 000, vilket var en

ökning med ca 9 %. En orsak till ökningarna kan

vara kulturhuvudstadsåret. Huvudorsaken torde

emellertid vara Konungens 25-årsjubileum som

monark. Jubileet har initierat ett antal olika

aktiviteter på de kungliga slotten, i synnerhet på

Stockholms slott. En sådan aktivitet är

upprustningen och inredningen av ett speciellt

rum, Carl XVI Gustafs jubileumsrum, med

möbler och textilier från vår tid. Inredningen är

en gåva från Sveriges riksdag, regering och

kommuner.

På grund av minskade anslag gjordes

neddragningar av personalstyrkan med

motsvarande ca 10 heltidsanställningar. Antalet

tillsvidareanställda uppgår därmed till 217

personer vilket motsvarar 201

heltidsanställningar. Medel har avsatts för olika

typer av kompetensutveckling, bl.a. för att

underlätta för övertalig personal att få nytt

arbete och för att de anställda skall få

kompetensutveckling inom det egna

yrkesområdet.

Slutsatser

När det gäller verksamheten inom slottsstaten

bedömer regeringen att ett resurstillskott är

nödvändigt. Detta avser dels en förbättring av

underhållet av parkerna vid de kungliga

slotten, dels en förstärkning av vård och

konservering av de museiföremål som

förvaltas av Husgerådskammaren. Anslaget

har därför räknats upp med ett engångsbelopp

om 1 240 000 kronor. Utgiftsökningen

finansieras genom att anslaget D2

Datainspektionen, utg.omr. 1, engångsvis

minskas med motsvarande belopp.

Regeringen avser att återkomma till riksdagen

under budgetperioden med förslag om en

höjning av anslagsramen bl.a. mot bakgrund av

de ökade kostnader för hovstaten som kan

förutses till följd av Kronprinsessan Victorias

officiella funktioner.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensationen för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts

755 000 kronor.

Tabell 4.2 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

77 125

Pris- och löneomräkning

576

Ökat resursbehov

1 240

Justering av premier

755

Förslag 2000

79 696

Regeringen föreslår att anslaget för 2000 uppgår

till 79 696 000 kronor. För 2001 har anslaget

beräknats till 79 541 000 kronor och för 2002 till

80 668 000 kronor.

5 Riksdagen och dess ombudsmän

5.1 Omfattning

Riksdagens budget inom verksamhetsområdet

omfattar dels riksdagsledamöternas ersättningar

och resor, stödet till partigrupperna samt den

inre riksdagsförvaltningen, dels riksdagens

ombudsmän.

5.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 5.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998

Anslag

1999 1

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

908,8

948,5

1065,0

989,3

1048,9

1085,4

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1999 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Sammanfattande kommentar till

verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall samt

större förändringar 1998 och 1999

Valåret 1998 var ett händelserikt år i riksdagen.

Valet präglade till stor del både riksdagsarbetet

och förvaltningens arbete. Ett stort antal

ledamöter, många med lång erfarenhet, lämnade

riksdagen och över 100 nya ledamöter kom in.

Partigruppernas inbördes storlek förändrades.

Hösten 1998 prövades också den nya

budgetprocessen för första gången efter valet.

Trots att budgetpropositionen avlämnades drygt

tre veckor senare än vanligt klarade riksdagen

budgetarbetet i normal tid.

En ny organisation för riksdagens förvaltning

trädde i kraft under året. Omorganisationen

innebar bl.a. en förbättrad samordning av

tjänstemannaorganisationen.

Riksdagens internationella samarbete har

under de senaste åren ökat i omfattning.

Riksdagens satsning inom

informationsområdet har fortsatt under året och

gett allmänheten och medier ökad insyn i

riksdagens arbete och beslut.

Den löpande verksamheten som finansieras

över ramanslagen B1 Riksdagens ledamöter och

Partier och B2 Riksdagens förvaltningskostnader

lämnade ett överskott jämfört med budgeten på

ca 128 miljoner kronor.

Den nuvarande budgettekniken gör att

anslagen till projekt i större utsträckning löper

över flera år. Överblivna medel härrör därför till

stor del från projekt som fortsätter under 1999.

Vissa poster har dock lämnat betydande

överskott jämfört med budgeten. Exempelvis

blev kostnaderna i samband med valet lägre än

vad som hade budgeterats. Till dessa poster hör

URIS-projektet (nytt informationssystem),

förändrade förutsättningar för

plenisalsombyggnaden, förseningar av nytt

order-lager-system och bibliotekssystem samt

viss besparing av fastighetsdrift och förseningar

av fastighetsprojekt.

Prioriteringar för 2000

För budgetåret 2000 föreslås en oförändrad

medelsram totalt sett. En kraftig omprioritering

av verksamheten genomförs för att skapa

utrymme för förbättringar i

riksdagsledamöternas arbetssituation. Bakgrund

är ett förslag från en av förvaltningsstyrelsen

utsedd parlamentarisk beredningsgrupp.

Förslaget beskrivs närmare under 5.3.

En fortsatt insats för konsolidering av

infrastrukturen för IT-verksamheten har

bedömts som väsentlig och investeringsmedel

för detta ändamål har beräknats.

Vissa medel har också avsatts för

förberedelsearbete inom riksdagen inför Sveriges

ordförandeskap inom EU under första halvåret

2001.

5.3 Förslag till ny lag om stöd till

ledamöternas och partigrupper-

nas arbete i riksdagen

Med anledning av fem motioner (m), (c), (fp),

(mp) och (kd) föreslog konstitutionsutskottet i

sitt betänkande 1997/98:KU1 att riksdagen

skulle uppdra åt Riksdagens förvaltningskontor

att undersöka ledamöternas åsikter om

dispositionen av assistent/utredarstödet och

därefter eventuellt återkomma med förslag till

utformning av stödet. Bakgrunden var att

ledamöternas behov av stöd är individuella och

att det finns skäl att undersöka om ledamöterna

är nöjda med hur det nuvarande stödet

disponeras. Riksdagen biföll utskottets förslag

(rskr. 1997/98:90).

Förvaltningsstyrelsen tillsatte den 4 februari

1998 en beredningsgrupp för behandlingen av

denna fråga och vissa frågor som rör

ersättningslagen. Beredningsgruppen inledde sitt

arbete i mars 1998.

Beredningsgruppen överlämnade till

förvaltningsstyrelsen i mars i år ett betänkande

(Dnr 10-707-99) med förslag till en ny lag om

stöd till ledamöternas och partigruppernas arbete

i riksdagen. Syftet med förslaget är att förbättra

riksdagsledamöternas arbetssituation.

Riksdagsarbetet har under de senaste

decennierna präglats av en rad förändringar.

Ärendemängden och ärendenas komplexitet har

ökat avsevärt. Förändringarna ställer ökade krav

på riksdagens ledamöter. Det nuvarande stödet

till ledamöterna syftar främst till att ge dem

administrativ avlastning. Beredningsgruppen

föreslår att stödet i stället inriktas på att bekosta

handläggarhjälp politiska sekreterare åt

riksdagens ledamöter. Arbetsuppgifterna för de

politiska sekreterarna bör bl.a. innefatta att svara

för kvalificerade allmänna sekreteraruppgifter,

att bereda underlag och olika typer av politiska

initiativ, att skriva artiklar, tal, brev, samt att

besvara elektronisk post från väljare m.m.

Berednings-gruppen föreslår att stödet

kanaliseras via partigrupperna som även ges

arbetsgivaransvaret. Ledamöterna bör enligt

beredningsgruppen få ett stort inflytande i

personfrågor och i fråga om stödets utformning.

Beredningsgruppen anser att det slutliga målet

bör vara att varje ledamot skall kunna påräkna en

politisk sekreterarresurs och föreslår därför

också en successiv utbyggnad av nuvarande stöd.

I en första etapp föreslår gruppen att stödet skall

lämnas enligt en genomsnittlig beräkningsnorm

av en halv politisk sekreterare per

riksdagsledamot fr.o.m. år 2000.

Med hänsyn till de förändrade

förutsättningarna och ökade kraven i

riksdagsarbetet föreslår beredningsgruppen

vidare att basstödet till partigrupperna förstärks.

Syftet härmed är att förbättra partiernas

möjligheter att pröva och göra egna oberoende

bedömningar av förslag som lämnas till

riksdagen. Enligt beredningsgruppen finns det

anledning till en successiv utbyggnad av

basstödet.

Beredningsgruppen anser att

förvaltningsstyrelsen kontinuerligt bör följa

tillämpningen och effekten av stödet till

ledamöterna. Det är därvid viktigt att de enskilda

ledamöternas synpunkter beaktas. Det kan t.ex.

ske genom förvaltningskontorets återkommande

serviceenkät till ledamöterna.

Efter år 2002 bör förvaltningsstyrelsen lägga

in en s.k. kontrollstation där reformens första del

följs upp och utvärderas. Styrelsen får därmed ett

underlag för ett nytt beslut som avser den

återstående delen av reformen.

Beredningsgruppen föreslår att en arbetsgrupp

tillsätts för att bereda genomförandet av

förslaget. I uppdraget bör ingå att behandla

konsekvenserna för riksdagens lokaler m.m.

Beredningsgruppen anser att inriktningen i

första hand bör vara ett rationellt utnyttjande av

befintliga lokaler. Genomförandegruppen bör

bl.a. undersöka möjligheterna till en förtätning

och till mer flexibla arbetsställen vid riksdagens

samtliga arbetsplatser.

Kostnaderna för stödet ökar enligt förslaget i

första etappen med 27 miljoner kronor fr.o.m. år

2000 och med ytterligare 10 miljoner kronor

fr.o.m. år 2001. Stödet uppgår år 2001 totalt till

drygt 114 miljoner kronor. Därtill kommer vissa

ökade driftkostnader m.m. för

riksdagsförvaltningen.

Beredningsgruppen anser att finansieringen i

första hand bör ske genom omprioriteringar i

riksdagens samlade budget. Det får ankomma på

riksdagens förvaltningsstyrelse att pröva

förutsättningarna för detta.

Lagförslaget föreslås träda i kraft den 1 januari

år 2000. Förslaget innebär att basstödet lämnas

med ett grundbelopp till regeringsparti och en

återgång till två grundbelopp till oppositionsparti

(5 §). Dessutom föreslås ett stöd för

handläggarhjälp åt ledamöterna (10 §) som

ersätter nuvarande ledamotsbidrag. I övrigt

innebär förslaget i huvudsak vissa ändrade

benämningar och redaktionella ändringar i

gällande lag.

Förvaltningsstyrelsens övervägande

Beredningsgruppen har i sitt betänkande lämnat

förslag som syftar till att förbättra riksdagsleda-

möternas arbetssituation. Bakgrunden är de

ökade krav som ställs på riksdagsledamöterna

genom en rad samhällsförändringar. Det gäller

bl.a. den offentliga sektorns förändring,

internationaliseringen av politik och ekonomi,

det ökade tempot och komplexiteten samt även

nya informations- och kommunikationsmönster

som bl.a. ökat informationsflödet.

Som beredningsgruppen konstaterat är

riksdagens ställning och inflytande mycket

beroende av vilka egna resurser riksdagens

ledamöter och partigrupperna har för att granska

regeringens förslag och verka på eget initiativ.

Förvaltningsstyrelsen anser i likhet med

beredningsgruppen att ett kvalificerat stöd till

ledamöterna i riksdagsarbetet från riksdagens

förvaltning och genom partigrupperna är en

grundpelare i ett väl fungerande parlamentariskt

system som bygger på de politiska partiernas

verksamhet.

Beredningsgruppen har pekat på att en rad

samhällsförändringar som sammantaget

förändrat och lett till ökade krav på ledamöterna.

Förvaltningsstyrelsen ställer sig bakom denna

analys och anser att de förslag som lämnats väl

överensstämmer med vad styrelsen bedömer

behövs för att skapa gynnsammare

förutsättningar för ledamöterna att fullgöra sitt

uppdrag. Förslaget ter sig också naturligt vid en

internationell jämförelse.

Förvaltningsstyrelsen noterar att stödet till

ledamöterna i och för sig redan i dagsläget

formellt sett även kan utgå till mer kvalificerad

hjälp. Bidragsbeloppets storlek har dock, som

beredningsgruppen påpekar, begränsat denna

möjlighet.

När det gäller det allmänna stödet till

partigrupperna har det, som beredningsgruppen

visat, länge legat på en låg nivå och inte

förändrats under de senaste tio åren, förutom

den höjning av grundbeloppet till

oppositionspartierna som genomfördes år 1995.

Förslaget att stärka basresurserna till

partigrupperna är därför välmotiverat enligt

förvaltningsstyrelsens mening eftersom det ökar

partigruppernas verkliga möjligheter till att

granska och utarbeta egna förslag.

Förvaltningsstyrelsen konstaterar att

beredningsgruppens förslag sammantaget

innebär ett ökat ekonomiskt åtagande. Genom

omprioritering i riksdagens budget anser

förvaltningsstyrelsen att förslaget i huvudsak kan

inrymmas i riksdagens samlade budget. När det

gäller lokalbehovet förutsätter

förvaltningsstyrelsen att ökningen av antalet

anställda inom partigrupperna skall kunna

inrymmas i nuvarande lokalbestånd.

Styrelsen kommer att noga följa tillämpningen

och effekten av stödet. Styrelsen kommer därvid,

som beredningsgruppen föreslagit, särskilt att

uppmärksamma de enskilda ledamöternas

synpunkter bl.a. genom förvaltningskontorets

serviceenkät. Förvaltningsstyrelsen har även för

avsikt att lägga in en s.k. kontrollstation efter år

2002 som beredningsgruppen föreslagit.

Förvaltningsstyrelsen får därmed ett underlag för

ett nytt beslut som avser den återstående delen

av reformen.

Förvaltningsstyrelsen ställer sig således bakom

beredningsgruppens förslag och föreslår att

riksdagen antar det framlagda lagförslaget samt

godkänner beredningsgruppens förslag till

inriktning av den fortsatta utbyggnaden av

stödet till ledamöterna och partigrupperna i

riksdagen.

5.4 Anslag

B1 Riksdagens ledamöter och

partier m.m.

Tabell 5.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

432 223

Anslags-

sparande

36 234

1999

Anslag

489 000

Utgifts-

prognos

525 180

2000

Förslag

513 360

2001

Beräknat

531 911

1

2002

Beräknat

566 277

2

1 Motsvarar 523 360 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 547 860 tkr i 2000 års prisnivå.

Från anslaget finansieras arvoden,

kostnadsersättningar och traktamenten till

riksdagens ledamöter, arvoden till Sveriges EU-

parlamentariker, arbetsgivaravgifter samt

pensioner och inkomstgarantier åt f.d.

riksdagsledamöter m.fl. Vidare finansieras

reseersättningar vid resor inom Sverige,

sjukvårdskostnader och utbildning för

riksdagens ledamöter. Även kostnader för

ledamöters deltagande i internationellt parlamen-

tariskt samarbete, såsom Europarådet och

Interparlamentariska unionen (IPU), liksom

bidragen till ledamöternas enskilda studieresor

finansieras från anslaget. I anslaget ingår även

stödet till partigrupperna i riksdagen.

Anslagssparandet förklaras främst av

överskott jämfört med budgeten vad gäller

ledamöternas inrikes resor, ränteintäkter,

pensioner och inkomstgarantier på sammanlagt

ca 29 miljoner kronor. Dessutom har ett

överskott lämnats på bl.a. IPU, Nordiska rådet

och delegationsbesök på sammanlagt ca 6

miljoner kronor.

Medlen på anslaget A2 Riksdagsutskottens

resor utom Sverige anslogs vid mandatperiodens

början och var avsedda för hela mandatperioden.

Den ingående reservationen 1999 uppgår till 9,4

miljoner kronor, och medlen skall enligt förslag

till tilläggsbudget till statsbudgeten för

budgetåret 1999 överföras till B1-anslaget.

Förvaltningsstyrelsens överväganden

En av förvaltningsstyrelsen utsedd

beredningsgrupp har bl.a. prövat alternativa

former för att förbättra det politiska

sekreterarstödet till ledamöterna.

Beredningsgruppen har i samband med denna

framställan presenterat sitt slutbetänkande som

innebär ett utökat stöd till ledamöter i form av

bl.a. politiska sekreterare. Merkostnader för

denna reform beräknas till 27 miljoner kronor

vilket finansieras genom att överföra 27 miljoner

kronor från anslaget B2 Riksdagens förvaltnings-

kostnader.

Beredningsgruppens förslag medför ett ökat

stöd till ledamöternas och partigruppernas arbete

i riksdagen. Beloppen för basstöd och

ledamotsstödet fastställs av förvaltningsstyrelsen

för ett budgetår i sänder. För kommande

budgetår har den totala kostnaden för

ledamotsstödet beräknats till 67,5 miljoner

kronor. Förvaltningsstyrelsen kommer, i

enlighet med beredningsgruppens förslag, att för

budgetåret 2001 göra en mindre uppräkning av

ledamotsstödet till 72 miljoner kronor. För

basstödet har grundbeloppet beräknats till 1,5

miljoner kronor och tilläggsbeloppet till 50 000

kr, totalkostnaden ca 37 miljoner kronor.

Beredningsgruppens förslag medför att

grundbeloppet kommer att beräknas till 1,7

miljoner kronor och tilläggsbeloppet till 57 000

kr för år 2001 till en totalkostnad på ca 42

miljoner kronor.

B2 Riksdagens

förvaltningskostnader

Tabell 5.3 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

438 910

Anslags-

sparande

91 617

1999

Anslag

420 300

Utgifts-

prognos

500 000

2000

Förslag

431 965

2001

Beräknat

473 037

1

2002

Beräknat

475 060

2

1 Motsvarar 465 965 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 460 665 tkr i 2000 års prisnivå.

Utgifterna inom anslaget avser bl.a. löner,

administration, fastighetsförvaltning, intern

service, säkerhet, datateknik, förlagsverksamhet,

bibliotek och informationsverksamhet.

Medel skall överföras till anslaget B1

Riksdagens ledamöter och partier med 27

miljoner kronor.

Investeringar beräknas uppgå till 81 miljoner

kronor, vilket är en ökning jämfört med

föregående budgetår då de uppgick till 67

miljoner kronor. Av de totala investeringarna för

år 2000 föreslås 38,3 miljoner kronor finansieras

genom anslag och återstoden, 42,7 miljoner

kronor, genom upptagande av lån i

Riksgäldskontoret.

Förvaltningsstyrelsens överväganden

Budgetförslaget syftar till att det parlamentariska

arbetet kan bedrivas effektivt och rationellt samt

till att skapa goda arbetsförhållanden för

riksdagens ledamöter och anställda. Därutöver är

en viktig uppgift att informera om riksdagens

arbete och dess arbetsformer samt att underlätta

det internationella parlamentariska arbetet.

År 2000 kommer att kännetecknas av ökade

insatser för förbättringar i ledamöternas

arbetssituation. Detta innebär att antalet

politiska sekreterare kommer att öka med ca 80

personer år 2000. Dessutom finns medel avsatta

för att förbereda EU-ordförandeskapet år 2001.

Dessa satsningar har krävt kraftiga besparingar

inom andra verksamheter inom förvaltningen.

De största besparingarna som görs är på IT-

verksamheten med ca 14 miljoner kronor

jämfört med beviljade medel för år 1999. Trots

besparingar inom området informationsteknik

fortsätter satsningarna på infrastruktur för

datanätverk och kommunikation. Den år 1998

påbörjade moderniseringen av riksdagens datanät

kan i och med föreliggande förslag avslutas.

Riksdagen får härmed ett datanät som ger goda

möjligheter att hantera stora mängder data, t.ex.

video, ljud och bild. En satsning görs också för

att förbättra möjligheterna till mobil

kommunikation mot riksdagens system och att

göra kommunikationen säker. Den intensiva

användningen i riksdagen av datasystemen kräver

vidare att ytterligare en datahall behöver byggas.

För att garantera fortsatt hög driftsäkerhet och

tillgänglighet fortsätter liksom tidigare år

ersättningsinvesteringarna vad gäller äldre

maskiner och datatillbehör enligt en rullande

plan. Av tidigare nämnda besparingsskäl

genomförs dock ersättningsinvesteringar i

långsammare takt än tidigare. Viss nyutvecklad

teknik får vänta eller eventuellt anskaffas på

användares egen bekostnad liksom önskemål om

nya applikationer. En viss del av dessa

investeringar, ca 13,4 miljoner kronor, föreslås

finansieras via lån i Riksgäldskontoret.

Förslaget om ökat personligt stöd för

ledamöterna i form av kvalificerad

handläggarhjälp innebär att vissa IT-satsningar

måste göras för att ge de nya handläggarna ett

fullgott IT-stöd. Det gäller framför allt

investeringar i persondatorer och programvara.

Ett ökat antal användare av IT-stödet innebär

också att belastningen på befintliga

personalresurser på IT-sidan kommer att öka.

URIS-projektet, riksdagens nya

informationssystem, går nu in i en ny fas, från

framtagande av en kravspecifikation till

konstruktion av praktiska lösningar. Denna nya

fas innebär att cirka hälften av befintliga egna

utvecklingsresurser sätts in i arbetet jämsides

med inhyrda konsulter.

Under år 2000 avser förvaltningskontoret att

utföra ett antal utredningar, projekteringsarbete

och fullskaleförsök inom Helgeandsholmen i

syfte att förbereda inför kommande arbeten med

att långsiktigt säkra grundvattennivån under

Riksbyggnaderna och därigenom förhindra att

trägrundläggningen på sikt utsätts för

rötangrepp. Arbetet beräknas utföras under år

2001, 2002 och 2003. Totalt uppskattas

kostnaderna för att långsiktigt säkra

Riksbyggnadernas grundläggning till ca 150

miljoner kronor. Insatserna för detta projekt

under år 2000 beräknas uppgå till 20 miljoner

kronor vilket föreslås lånefinansieras genom

Riksgäldskontoret.

Förvaltningskontoret avser att byta ut de

befintliga belysningsarmaturerna i Östra och

Västra riksdagshuset under år 2000 till

lysrörsarmaturer som fyller dagens krav. En

fortsättning följer sedan under år 2001 med

motsvarande byte i kv. Cephalus. Totala

kostnaden för projektet för år 2000 2001

uppskattas till 5 miljoner kronor, varav 3

miljoner kronor för år 2000. Vissa ytterligare

ombyggnader inom kvarteret Cephalus kommer

att föreslås finansieras genom lån i

Riksgäldskontoret.

Riksdagsförvaltningen arbetar löpande för att

stödja riksdagens internationella arbete. I arbetet

ligger att stärka de internationella nätverken med

studiebesök, utbytestjänst och särskild

bevakning av internationella frågor. Kraven på

det internationella arbetet kommer att öka under

de närmaste åren, särskilt under 2001 i och med

Sveriges ordförandeskap. För att möta dessa krav

är det av vikt att den kvalificerade

språkutbildningen förstärks, byggs ut och

anpassas till de nya behov som ordförandeskapet

i EU medför. Främst kommer satsningarna att

avse språken engelska och franska.

Budgetförslaget innebär att föregående års

restriktiva hållning till anspråk på ökade

personalresurser fortsätter. Övertidsuttaget

sänktes påtagligt under 1997 men ökade under

1998 och ligger ännu på en hög nivå. Fortfarande

förutsätts att en utökning inom viss verksamhet

normalt skall lösas genom omfördelning eller

neddragning inom annan.

En höjd ambitionsnivå föreslås genom en

förstärkt EU-bevakning i tidningen Från

Riksdag valdeltagandet minskar

såväl i de allmänna valen som i valet till

Europaparlamentet, politiker åtnjuter ett allt

mindre förtroende, antalet förtroendevalda

minskar, etc. Samtidigt har medborgarna goda

kunskaper, stort samhällsengagemang och höga

förväntningar på politiken.

Demokratiutredningen analyserar den svenska

folkstyrelsens förutsättningar inför 2000-talet.

Utredningen skall lämna ett slutbetänkande i

slutet av år 1999. Detta betänkande och

remissbehandlingen av detsamma kommer att

utgöra ett betydelsefullt kunskapsunderlag i

regeringens arbete med att förstärka den svenska

folkstyrelsen.

Inom Justitiedepartementet förbereds för

närvarande ett antal åtgärder som bland annat

syftar till att fördjupa det medborgerliga

deltagandet i grundläggande demokratiska

planerings- och beslutsprocesser. Ytterst handlar

det om att värna om och stärka den

representativa demokratins funktionssätt.

Regeringen ämnar att under år 2000 lämna

förslag i denna riktning.

Regeringen har för avsikt att återkomma i

samband med vårpropositionen år 2000

angående frågan om genomförandet av dessa

förslag.

Slutsatser

Regeringen föreslår att anslaget år 2000 skall

uppgå till 5 000 000 kronor. För år 2001 och

2002 beräknas anslaget uppgå till 15 000 000

kronor respektive 205 000 000 kronor.

C4 Stöd till politiska partier

Tabell 6.7 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

140 513

Anslags-

sparande

7 260

1999

Anslag

139 900

Utgifts-

prognos

139 953

2000

Förslag

145 200

2001

Beräknat

145 200

2002

Beräknat

145 200

Enligt lagen (1972:625, omtryckt 1987:876,

ändrad senast 1996:1553) om statligt stöd till

politiska partier lämnas stöd dels som partistöd,

dels som kanslistöd för ett år i taget räknat

fr.o.m. den 15 oktober. Partistödet lämnas som

mandatbidrag. Kanslistödet som i princip är

avsett endast för partier som är företrädda i

riksdagen, lämnas som grundstöd och

tilläggsstöd. Nu gällande belopp fastställdes till

sin nuvarande nivå år 1996 (prop. 1996/97:1

utg.omr.1, bet. 1996/97:KU1, rskr. 1996/97:85).

Vid utgången av 1998 uppgick

anslagssparandet till 7,3 miljoner kronor.

Anslagssparande överstigande 3 % (3 876 000

kronor) har under 1999 dragits in.

Regeringens överväganden

Slutsatser

För år 2000 föreslår regeringen att anslaget skall

uppgå till 145 200 000 kronor. År 2001 och 2002

beräknas anslaget uppgå till 145 200 000 kronor

respektive 145 200 000 kronor.

7 Centrala myndigheter

7.1 Omfattning

Verksamhetsområdet omfattar Justitiekanslern,

Datainspektionen och Sametinget.

7.2 Utgiftsutveckling

Tabell 7.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998

Anslag

1999 1

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

46

56

52

58

53

54

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1999 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Då Sametinget inte tagit med kvalitetsaspekten

och utvecklingen av väsentliga prestationer i sin

redovisning inom respektive verksamhetsgren

under de senaste två åren är det svårt att avgöra i

vilken utsträckning målen är uppfyllda. Vid

ingången av 1998 hade Sametinget en negativ

ingående balans på 838 000 kronor.

Anslagsförbrukningen under 1998 var 1 199 000

kronor lägre än anvisade medel för året, vilket

gjorde att Sametinget hade ett anslagssparande

vid årets slut på 362 000 kronor.

Av Justitiekanslerns resultatredovisning för

1998 framgår att antalet inkomna ärenden för

första gången sedan 1995 minskat. Jämfört med

1997 minskade antalet inkomna ärenden med

cirka 10 %. Minskningen beror framför allt på

ändringar i lagstiftningen om personregister

respektive övervakningskameror. Antalet ej

avgjorda ärenden vid årets slut minskade 1998

med 35 % jämfört med motsvarande siffra 1997.

Åldersstrukturen på de ej avgjorda ärendena

försämrades däremot något.

Anslagsförbrukningen uppgick i stort till

anvisade medel för året. Den utgående balansen

uppgick till 282 000 kronor.

Den nya personuppgiftslagen har inneburit

stora förändringar för Datainspektionens

verksamhet. Inspektionens verksamhet har

koncentrerats till att sprida kunskap om de nya

reglerna samt att utöva tillsyn över att reglerna

följs. Det utgående anslagssparandet var 2,7

miljoner kronor.

Mål inom verksamhetsområdet

Justitiekanslern skall värna om rättssäkerheten

och förbättra effektiviteten på den offentliga

förvaltningens område, se till att den enskilde

kommer till sin rätt utan att det allmänna

intresset sätts åt sidan på skaderegleringens

område samt bidra till en riktig rättstillämpning

och lagföring på tryckfrihetens område.

Datainspektionen skall verka för att

automatisk databehandling av personuppgifter

inte skall medföra otillbörligt intrång samt att

god sed skall iakttas i kreditupplysnings- och

inkassoverksamhet.

Sametinget skall verka för en levande samisk

kultur.

7.3 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har haft invändningar mot

att Sametingets resultatredovisning i

årsredovisningen inte till alla delar är rättvisande

och att årsredovisningen inte beslutats av

Sametinget, (se anslaget D3 Sametinget).

7.4 Anslag

D1 Justitiekanslern

Tabell 7.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

9 803

Anslags-

sparande

282

1999

Anslag

11 626

Utgifts-

prognos

11 908

2000

Förslag

12 651

2001

Beräknat

12 841

1

2002

Beräknat

13 039

2

1 Motsvarar 12 651 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 12 651 tkr i 2000 års prisnivå.

Justitiekanslern (JK) är regeringens högste

ombudsman. Verksamheten omfattar stora delar

av det juridiska området där JK också har olika

funktioner. JK skall utöva tillsyn över offentlig

verksamhet. JK skall vidare bevaka statens rätt

och vara regeringens juridiske rådgivare. JK har

också till uppgift att reglera vissa

skadeståndsanspråk som riktas mot staten samt

företräda staten inför domstol i sådana, men även

andra, mål. JK skall dessutom fullgöra

åklagaruppgifter på tryckfrihetens och

yttrandefrihetens områden. JK har därtill tillsyn

över advokatväsendet och vissa uppgifter i fråga

om personregister och övervakningskameror.

Kvarstående anslagssparande från 1998

förväntas bli förbrukade under innevarande

budgetår.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

JK:s mål är att värna om rättssäkerheten och

förbättra effektiviteten på den offentliga

förvaltningens område, att se till att den enskilde

kommer till sin rätt utan att det allmänna

intresset sätts åt sidan på skaderegleringens

område samt att bidra till en riktig

rättstillämpning och lagföring på tryckfrihetens

och yttrandefrihetens områden.

Antalet fast anställda var vid årsskiftet

1998/99 13 personer. Personalomsättningen har

varit ovanligt hög under 1998.

Av resultatredovisningen för budgetåret 1998

framgår att antalet inkomna ärenden för första

gången sedan 1995 har minskat jämfört med det

föregående året. Antalet inkomna ärenden under

1998 uppgick till 5 656 och antalet avgjorda

ärenden till 6 082. Vid en jämförelse med

föregående år har antalet inkomna ärenden

minskat med cirka 10 % och antalet avgjorda

ärenden ökat med 6 %. Minskningen av antalet

inkomna ärenden är främst en följd av ändringar

i lagstiftningen om personregister respektive

övervakningskameror. Antalet ej avgjorda

ärenden vid årets slut jämfört med motsvarande

siffra vid utgången av år 1997 har minskat från 1

217 till 791 eller med ca 35 %. Det är främst

särskilda insatser inom ärendegruppen

skadestånd som har medfört att antalet avgjorda

ärenden har ökat samtidigt som antalet ej

avgjorda ärenden vid årets slut har minskat. Den

genomsnittliga handläggningstiden för de

ärendegrupper som får anses ha en särskild

betydelse för enskilda, tillsyn och skadestånd,

uppgår till två respektive tre månader.

I detta sammanhang bör också nämnas att JK

har prioriterat åtgärder mot tryck- och

yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp. Dessa

ärenden kräver ofta särskilda och resurskrävande

insatser.

Med beaktande av att personalomsättningen

har varit ovanligt hög får JK:s resultat för

budgetåret 1998 anses som mycket gott.

Under hösten 1998 och vid årsskiftet

1998/1999 trädde vissa författningsändringar i

kraft som har betydelse för JK:s verksamhet.

JK:s instruktion har ändrats i syfte att

tillsynsverksamheten skall inriktas på rättsliga

systemfrågor, bl.a. på verksamhetsområden där

det saknas ordinära tillsynsorgan. Däremot skall

JK inte längre vara skyldig att pröva klagomål

från enskilda.

Ändringar på tryck- och yttrandefrihetens

områden kommer att ge JK möjlighet att helt

eller delvis delegera åklagaruppgiften beträffande

yttrandefrihetsbrotten hets mot folkgrupp och

olaga våldsskildring till allmän åklagare.

Ändringarna innebär samtidigt att

yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområde

utökas.

Vidare kommer vissa ändringar på

skadeståndsrättens område att innebära utökade

möjligheter till ersättning för den som varit

berövad sin frihet eller utsatt för andra

tvångsingripanden från det allmännas sida.

Ändringar har även genomförts beträffande

personregister och övervakningskameror.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket bedömer att

årsredovisningen i allt väsentligt är rättvisande.

Slutsatser

Inledningsvis bör det framhållas att JK:s

verksamhet i allt väsentligt är av judiciellt slag.

Det ingår vanligtvis i verksamheten att göra

bedömningar i olika, inte sällan komplicerade,

juridiska frågor inom vitt skilda områden. Det är

mot den bakgrunden svårt att göra en rättvis

bedömning av JK:s prestationer och effekter i

förhållande till erhållna resurser. Vidare styrs

verksamheten i stor utsträckning av de

anmälningar som enskilda och myndigheter gör.

JK rår således inte själv över

ärendetillströmningen eller inriktningen på

denna. Det är därmed också svårt att förutsäga

inom vilket verksamhetsområde tyngdpunkten i

verksamheten tid efter annan kommer att ligga.

En ytterligare aspekt är att vissa ärendegrupper

har förturskaraktär.

En tendens under 1990-talet är att antalet

inkomna ärenden inom ärendegrupperna

Skadestånd samt Tryck- och yttrandefrihet har

ökat markant. Under 1998 inkom 1 822

respektive 338 ärenden inom dessa grupper.

Motsvarande siffror för 1990 var 880 respektive

170.

Ökningen av antalet inkomna ärenden på det

tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området är en

följd av yttrandefrihetsgrundlagens

ikraftträdande den 1 januari 1992 men också av

den tekniska utvecklingen samt en ökad

medvetenhet hos allmänheten och berörda

myndigheter på detta område.

Ökningen av antalet inkomna

skadeståndsärenden under senare år är främst att

hänföra till skadeståndsanspråk som grundas på

påståenden om överträdelse av EG-regler.

Vissa författningsändringar under hösten 1998

och vid årsskiftet 1998/99 har redan fått eller

kommer att få betydelse för JK:s fortsatta

verksamhet.

Ändringen i JK:s instruktion kan på sikt antas

leda till att antalet anmälningar från allmänheten

kommer att minska. Samtidigt finns det

anledning att anta att de tillsynsärenden som JK

tar upp till prövning kommer att vara mer

övergripande och resurskrävande. De ändringar i

yttrandefrihetsgrundlagen som möjliggör för JK

att delegera utförandet av förundersökning

beträffande yttrandefrihetsbrotten hets mot

folkgrupp och olaga våldsskildring till allmän

åklagare bör å ena sidan innebära en lättnad för

JK:s organisation. Det kan å andra sidan på goda

grunder antas att förändringen av

yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområde

kommer att kräva resursinsatser från JK:s sida.

Även den fortsatta tekniska utvecklingen, med

möjligheter för var och en att snabbt och enkelt

framställa, mångfaldiga och distribuera

förgripligt material, kommer att förutsätta

intensiva och resurskrävande insatser från JK:s

sida.

Även de ändringar som genomförts på

skadeståndsrättens område kommer att medföra

en ökad arbetsbörda för JK. Det är emellertid

svårt att nu bedöma vilka resurser som kommer

att krävas för att även framdeles kunna

upprätthålla rimliga handläggningstider m.m. på

detta område. I detta sammanhang bör också

uppmärksammas sådana skadeståndsanspråk som

grundas på påståenden om bristande

överensstämmelse mellan nationell rätt och

gemenskapsrätten. Dessa ärenden är inte sällan

av komplicerad juridisk natur. Sådana ärenden

kan också ta stora resurser i anspråk.

För att bl.a. möta den väntade påfrestningen

på JK:s organisation som

författningsändringarna kunde antas innebära

justerades anslaget upp med 2 miljoner kronor

1999 (prop. 1998/99:1, bet.1998/99:KU1,

rskr.1998/99:92).

Som kompensation för beräknade ökade

utgifter för löner, lokaler m.m. justeras anslaget

upp med 76 000 kronor år 2000.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts 906

000 kronor.

Regeringen anser att JK för 2000 bör anvisas

ett anslagsbelopp som uppgår till 12 651 000

kronor. För år 2001 och 2002 beräknas

förbrukningen uppgå till 12 841 000 kronor

respektive 13 039 000 kronor.

Tabell 7.3 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

11 626

Pris och löneomräkning

76

Justering av premier

906

Övrigt

43

Förslag 2000

12 651

D2 Datainspektionen

Tabell 7.4 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

23 660

Anslags-

sparande

2 759

1999

Anslag

30 309

Utgifts-

prognos

27 050

2000

Förslag

30 365

2001

Beräknat

25 989

1

2002

Beräknat

26 390

2

1 Motsvarar 25 605 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 25 605 tkr i 2000 års prisnivå.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Datainspektionens mål för år 1998 har varit

- att automatisk databehandling av

personuppgifter inte skall medföra

otillbörligt intrång i enskildas personliga

integritet; målet skall nås utan att

användningen av teknik onödigt hindras

eller försvåras

- att god sed skall iakttas i kreditupplysnings-

och inkassoverksamhet.

Någon samlad bedömning av i vilken

utsträckning dessa effektmål uppnåtts har inte

gjorts i inspektionens årsredovisning.

Verksamhetsmålen har återrapporterats enligt

kraven i regleringsbrevet för

verksamhetsområdena tillsyn, tillstånd och

information.

När det gäller tillsynsverksamheten skulle

inspektioner bedrivas i minst lika stor

omfattning som under de två senaste budgetåren.

Under 1998 utfördes 113 inspektioner (11

temainspektioner, 53 andra fältinspektioner och

49 enkätinspektioner) att jämföra med 1997 då

154 fältinspektioner utfördes. Även om antalet

inspektioner har minskat så har

inspektionsverksamheten varit lika omfattande

som tidigare när det gäller innehåll och nedlagda

resurser.

När det gäller tillståndsverksamheten skulle

den genomsnittliga omloppstiden för tillstånds-

ärenden inte överstiga tre månader. Under 1998

var den genomsnittliga omloppstiden mindre än

två månader. Trots att datalagens tillståndskrav

för nya register upphörde i oktober kom det

under året in 4 030 tillståndsansökningar, vilket

är ungefär lika många som under 1997. Orsaken

var att det i oktober kom in 756 ansökningar från

kommunala nämnder om protokoll och diarier i

databaser och 476 anmälningar avseende register

inom socialförsäkringen. Bortsett från dessa

speciella ansökningar har antalet

tillståndsärenden minskat med drygt en fjärdedel

jämfört med 1997.

När det gäller informationsverksamheten

skulle denna öka de registeransvarigas kunskap

om integritetsskyddsreglerna. Inspektionens

webbplats hade under året 70 000 besök och ett

s.k. call-center har inrättats med tre jurister som

besvarar frågor. Antalet förfrågningar per telefon

ökar stadigt och antalet e-postfrågor var 1 000

jämfört med 100 under 1997. Antalet externa

föreläsningar har ökat från 50 under 1997 till 89

under 1998. Två konferenser om

personuppgiftslagen har genomförts med

närmare 250 deltagare per gång.

Slutsatser

Den nya personuppgiftslagen innebär stora

förändringar för Datainspektionens verksamhet.

Licensavgifterna har avskaffats och licens- och

tillståndssystemet i datalagen upphör slutgiltigt i

oktober 2001. Inspektionens verksamhet i

anslutning till personuppgiftslagen koncentreras

i stället till att sprida kunskap om de nya reglerna

samt att utöva tillsyn över att reglerna följs.

Datalagen skall under en treårig

övergångsperiod tillämpas på behandlingar som

påbörjats före ikraftträdandet av

personuppgiftslagen. Det innebär att

Datainspektionen t.o.m den 30 september 2001

skall tillämpa både den gamla och nya lagen.

I och med att övergångsperioden upphör och

datalagen helt ersätts av personuppgiftslagen får

inspektionen en väsentligt annorlunda roll. Den

nya personuppgiftslagen bygger på tanken på att

ansvaret för behandlingen av personuppgifter

skall ligga främst hos den som har ansvaret för

verksamheten. Integritetsskyddet blir därmed

decentraliserat i mycket större omfattning än i

dag. Detta påverkar självfallet inriktningen och

omfattningen av Datainspektionens verksamhet.

Erfarenheterna av personuppgiftslagen bör

utvärderas så snart det är möjligt och en

fördjupad analys behöver göras av vilka krav som

personuppgiftslagen ställer på Datainspektionen.

Den tekniska utecklingen innebär nya

integritetsrisker och aktualiserar nya

dimensioner på integritetsfrågorna.

Internetutvecklingen ger i många avseenden

radikalt annlorlunda förutsättningar för arbetet

med att värna enskildas integritet. Den pågående

konvergensen på IT-, tele- och mediaområdena

är en annan utvecklingstendens som påverkar

möjligheterna till reglering och tillsyn över

integritetsfrågor. I utvecklingen ligger också att

det blir allt svårare att avgränsa

integritetsfrågorna från IT-säkerhetsfrågor i en

vidare mening. Behoven av att kunna skydda sin

identitet och sin elektroniska kommunikation

från obehörig åtkomst, att kunna göra

elektroniska betalningar med hög säkerhet etc.

kan komma att ställa krav på ny reglering och

tillsyn.

Regeringen avser mot denna bakgrund att

tillkalla en utredare med uppgift att analysera

dessa utvecklingstendenser och överväga den

framtida inriktningen och finansieringen av

Datainspektionens verksamhet.

Regeringen föreslår att Datainspektionen för

år 2000 anvisas ett anslag på 30 365 000 kronor.

För 2001 har anslaget beräknats till 25 989 000

kronor och för 2002 till 26 390 000 kronor.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts 1 449

000 kronor.

Tabell 7.5 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

30 309

Pris- och löneomräkning

+177

Engångsvisa överföringar, nettoförändring

-1 240

Lokalkostnadsbesparing enligt tidigare beslut

-330

Justering av premier

+ 1 449

Förslag 2000

30 365

D3 Sametinget

Tabell 7.6 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

12 167

Anslags-

sparande

362

1999

Anslag

13 661

Utgifts-

prognos

13 139

2000

Förslag

15 309

1

2001

Beräknat

14 744

2

2002

Beräknat

14 992

3

1 MÖverföring av 800 tkr från UO 23 D1.

2 Motsvarar 14 509 tkr i 2000 års prisnivå.

3 Motsvarar 14 509 tkr i 2000 års prisnivå.

Sametinget är en statlig förvaltningsmyndighet

och samtidigt ett samiskt folkvalt organ. Same-

tinget inledde sin verksamhet i augusti 1993. De

övergripande målen är enligt sametingslagen

(1992:1433) att verka för en levande samisk

kultur och därvid ta initiativ till verksamheter

och föreslå åtgärder som främjar denna kultur.

Sametinget skall bl.a. medverka i samhällsplane-

ringen och bevaka att samiska behov beaktas.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Årsredovisningen uppvisar stora brister vilket

försvårar bedömningen av 1998 års resultat. Den

information som efterfrågas i regleringsbrevet

om kvalitet samt utvecklingen av väsentliga

prestationer inom respektive verksamhetsgren

under de senaste två åren saknas.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Enligt RRV:s revisionsrapport finns det så pass

många brister i Sametingets redovisning att detta

resulterat i en invändning från RRV:s sida att års-

redovisningens resultatredovisningsdel inte till

alla delar är rättvisande. Förutom ovan nämnda

brister saknas enligt RRV dokumentation som

verifierar lämnade uppgifter och omdömen i års-

redovisningen. Jämförelse mellan lämnade prog-

noser och det faktiska anslagsutfallet har inte

heller redovisats. Enligt RRV bör Sametinget

inför kommande år se över sina rutiner för utar-

betande av årsredovisningens resultatredovis-

ningsdel.

Genom ett engångsvist resurstillskott avser

regeringen att möjliggöra en förstärkning av

Sametingets ekonomiadministration.

Resursförstärkningen avser framför allt

kvalitetssäkring och redovisning. Från

utgiftsområde 23, D1 Främjande av rennäringen

m.m. överförs engångsvis 800 000 kronor för

budgetår 2000.

Sametinget har dessutom i regleringsbrevet för

1999 ålagts att utarbeta en programplan som skall

innehålla mål som kan följas upp och kritier och

metoder för resultatmätning. Sametinget har

även ålagts att kvalitetssäkra sin ekonomiadmin-

stration och hela sin verksamhet i enlighet med

den analys som RRV presenterade i en rapport

den 4 november 1998.

Regeringen avser också att klarare definiera

ansvars- och befogenhetsfördelning mellan ple-

num, styrelse och kansli för att motverka oklara

roller och otillräcklig uppföljning av verksamhe-

ten. Detta kommer att ske genom ändring i för-

ordningen (1993:327) med instruktion för Sa-

metinget.

Slutsatser

För åren 2000 och 2001 beräknas anslaget uppgå

till 15 309 000 kr respektive 14 744 000 kr. Vid

anslagsberäkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen har genomförts

för att korrigera tidigare i anslaget inlagd

kompensation för premierna för

avtalsförsäkringar. Anslaget har tillförts 786 000

kronor.

Tabell 7.7 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

13 661

Pris- och löneområkning

62

Justering av premier

786

Överföring från UO 23 D1

800

Förslag 2000

15 309

8 Mediefrågor

8.1 Omfattning

Verksamhetsområdet omfattar myndigheterna

inom press-, radio- och TV-området samt

presstöd och stöd till radio- och kassettidningar.

Övriga verksamheter inom medieområdet redo-

visas under utgiftsområde 17.

8.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 8.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998

Anslag

1999

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

684,0

678,2

685,4

684,9

688,7

690,1

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

En uppföljning av användningen av det tillfälliga

driftsstödet, som fördelats under åren 1997 och

1998, visar att stödet varit ett nödvändigt bidrag

för många tidningar med akuta ekonomiska pro-

blem.

Under år 1998 uppgick koncessionsavgiften

för TV4 till ca 343 miljoner kronor avseende in-

tjänandeåret 1997. År 1999 uppgick avgiften till

ca 428 miljoner kronor för intjänandeåret 1998.

År 1998 uppgick avgifterna för att sända lokal-

radio till ca 119 miljoner kronor och för närradio

till drygt en miljon kronor.

Förändringar

Den 1 juli 1998 ändrades vissa bestämmelser i

radio- och TV-lagen om närradio. Bland annat

togs kravet bort om att en förening för att få

sändningstillstånd skall ha annan huvudsaklig

verksamhet än närradio. Sändningstidsavgifterna

avskaffades och möjlighet att tillåta sändningar

över större sändningsområden än en kommun

infördes.

Prioriteringar

De statliga insatserna för dagspressen förstärks. I

syfte att värna den publicistiska mångfalden

föreslås att driftsstödet höjs från år 2000. För att

långsiktigt värna presstödssystemet och att

presstöd skall ges till tidningar med störst behov

föreslås att gränsen för hushållstäckning för

medel- och högfrekventa tidningar ändras från

40 % till 30 %. För lågfrekventa tidningar

föreslås en mjukare upplagetröskel i syfte att

underlätta den fortsatta utgivningen.

En schablonmodell för ersättning till taltid-

ningsföretagen föreslås.

För att hela befolkningen skall ha tillgång till

TV kommer marknätet att vara avgörande under

överskådlig tid. Digitala TV-sändningar i mark-

nätet har inletts och ytterligare sändnings-

tillstånd kommer att fördelas i slutet av år 1999.

Under våren 1999 har tre utredningar lämnat

förslag till regeringen om förändringar inom

medieområdet. Utredningarnas förslag syftar till

att motverka skadlig ägar- och maktkoncentra-

tion inom massmedierna, att reformera lokal-

radion samt att kartlägga behovet av att sam-

ordna lagstiftningen inom bl.a. radio, television

och televerksamhet.

Satsningen på radio och TV i allmänhetens

tjänst fortsätter. Regeringen föreslår att Sveriges

Television AB (SVT), Sveriges Radio AB (SR)

och Sveriges Utbildningsradio AB (UR) även för

år 2000 tilldelas särskilda medel på sammanlagt

100 miljoner kronor för förnyelse. SVT föreslås

också för år 2000 få 75 miljoner kronor för

särskilt kvalificerad programproduktion. Rege-

ringen föreslår också att SR för år 2000 tilldelas

särskilda medel på 10 miljoner kronor för att

stärka mångfald och kvalitet i programutbudet

(se utgiftsområde 17).

Det nya filmavtalet innebär en rad föränd-

ringar och kraftiga förstärkningar av nuvarande

stöd till produktion och visning av svensk film

(se utgiftsområde 17).

8.3 Resultatbedömning

Tillståndet och utvecklingen inom området

Mediemarknad

Den svenska mediemarknaden har genomgått

stora och genomgripande förändringar under

1990-talet. Avregleringen av etermedierna och

den tekniska utvecklingen har förändrat förut-

sättningarna på marknaden och skapat utrymme

för nya aktörer. Internet har kommit att utveck-

las till ett informations- och kommunikations-

system av väsentlig betydelse.

Medieanvändning

Enligt Mediebarometern 1998 (Nordicom) har

den totala medieanvändningen under 1990-talet

varit relativt konstant . Vissa tendenser till för-

ändringar kan dock påvisas, bland annat en kraf-

tig ökning av användningen av Internet i hem-

met. Under en genomsnittlig dag år 1998

använde 8 % av befolkningen Internet i hemmet,

jämfört med 2 % år 1997.

Den totala medieanvändningen är nästan sex

timmar per person under en genomsnittlig dag.

Radio och TV dominerar tidsmässigt. Drygt två

timmar om dagen ägnas åt radiolyssnande och en

och en halv timme åt TV-tittande.

TV, radio och morgontidningar är de medier

som har störst räckvidd. En genomsnittlig dag

tittar 86 % av befolkningen på TV, lyssnar 80 %

på radio och läser 75 % en morgontidning. An-

delen TV-tittare har ökat successivt sedan början

av 1990-talet. Radiolyssnandet uppvisade en

uppgång i mitten på 1990-talet men har inte ökat

de senaste åren. Andelen som läst eller tittat i en

morgontidning en genomsnittlig dag har ökat

från 72 % år 1997 till 75 % år 1998.

Medieanvändningen skiljer sig åt mellan olika

åldersgrupper. Andelen TV-tittare är störst i

åldersgrupperna 9 14 och 65 79 år. Andelen

radiolyssnare är störst i åldrarna 25 64 år. Läs-

ning av morgontidningar är vanligast i ålders-

gruppen 65 79 år.

Den bruttotid som ägnas åt medier är relativt

likartad för kvinnor och män och användningen

av olika medier skiljer sig inte i någon större ut-

sträckning mellan könen.

Enligt Tidningsstatistik AB var totalupplagan

för dagstidningar år 1998 knappt 4,2 miljoner

exemplar per dag, vilket är en liten minskning

jämfört med år 1997. Den sammanlagda upp-

lagan för stödtidningarna var drygt 700 000

exemplar, vilket är en minskning med ca 5 %

jämfört med året innan.

Enligt Presstödsnämndens rapport Dagspres-

sens ekonomi 1998 förbättrades ekonomin för

tidningar utan driftsstöd under år 1998. Gene-

rellt sett är skillnaderna i ekonomiskt resultat

betydande mellan tidningar utan och med drifts-

stöd.

TV-utbudet

Granskningsnämnden för radio och TV har pub-

licerat en rapport om det svenska TV-utbudet.

Bland annat redovisas resultat av en studie av sju

TV-kanaler som riktar sig till hela landet (SVT1,

SVT2, TV3, TV4, Kanal 5, TV6 och Z-TV). Stu-

dien visar att utbudet i SVT i sin helhet karaktäri-

seras av mycket stor mångfald i fråga om inne-

håll. TV4 profilerar sig som en kanal med ett

utbud som ligger mycker nära den genom-

snittliga svenska TV-kanalen. Utbudet i TV3,

Kanal 5 och TV6 präglas av underhållning och

förströelse.

Nätverksbildning på lokalradioområdet

Radio- och TV-verket har kartlagt ägarförhållan-

dena inom lokalradion. Sammanställningen visar

att det finns ett omfattande nätverkssamarbete

mellan flertalet innehavare av lokalradiotillstånd.

För närvarande finns 84 sändningstillstånd för

lokalradio. Av dem ingår 76 i något av nätverken

NRJ/Energy, MTG/RIX och Mix Megapol. De

nuvarande tillstånden gäller till utgången av år

2000 och är fördelade på 39 olika sändnings-

områden.

De viktigaste statliga insatserna inom

området

Digitala TV-sändningar i marknätet

I juni 1998 meddelade regeringen tillstånd för

digitala TV-sändningar i marknätet. Regeringen

ändrade sändningstillstånden i december 1998 då

ytterligare ett sändarnät blev tillgängligt. För

närvarande har 11 företag tillstånd att sända i de

tre sändarnät som är tillgängliga för digital mark-

sänd TV.

Regeringen har den 23 juni 1999 beslutat att

sändningsutrymme för digitala TV-sändningar

som motsvarar ytterligare en frekvenskanal får

upplåtas i de områden som omfattas av den

första uppbyggnadsetappen. Fördelningen av

sändningstillstånd sker i slutet av år 1999.

Regeringen har tillkallat en parlamentarisk

kommitté (dir. 1997:137) med uppdrag att följa

och utvärdera de markbundna digitala TV-sänd-

ningarna under den första etappen. Kommittén

har också till uppgift att medverka vid urvalet av

de programföretag som ges tillstånd genom att

yttra sig över ansökningarna till Radio- och TV-

verket.

Presstöd

Stödtidningarna är i hög grad beroende av drifts-

stödet för sin överlevnad och många tidningar

med driftsstöd har en svår ekonomisk situation.

Under åren 1997 och 1998 fördelades därför ett

tillfälligt presstöd inom ramen för anslaget

(prop. 1997/98:1, bet. 1997/98:FiU11, rskr.

1997/98:45). En uppföljning av användningen av

det tillfälliga driftsstödet visar att stödet varit ett

nödvändigt bidrag för många tidningar med

akuta ekonomiska problem.

Uppföljning av utredningar

Tre utredningar på medieområdet har avslutats

under våren 1999.

Den s.k. konvergensutredningen (dir.

1997:95) har överlämnat betänkandet Konver-

gens och förändring (SOU 1999:55) med förslag

som rör samordning av lagstiftningen för medie-

och telesektorerna. Remissbehandling av be-

tänkandet pågår.

Den parlamentariskt sammansatta Mediekon-

centrationskommittén (dir. 1997:136) har över-

lämnat betänkandet Yttrandefriheten och kon-

kurrensen (SOU 1999:30) som innehåller förslag

till en ny mediekoncentrationslag m.m. Remiss-

behandling av betänkandet pågår.

En särskild utredare (dir. 1997:11) har över-

lämnat betänkandet Den framtida kommersiella

lokalradion (SOU 1999:14) med förslag om

framtida villkor för den kommersiella lokal-

radion. Betänkandet har remissbehandlats. Rege-

ringen avser att återkomma till riksdagen med

förslag om förändrad lagstiftning för den lokala

radion.

Effekter av de statliga insatserna

Presstödet har stor betydelse för att bevara

mångfalden inom dagspressen. I en rapport från

Presstödsnämnden (Ku1999/1437/Me) avseende

uppdraget att bedöma presstödets effekter redo-

visas att de som är i störst behov av stöd är de

med den svagaste hushållstäckningen och att

driftsstödet har bidragit till att dessa tidningar

kan överleva. I rapporten konstateras också att

presstödet har lett till en mer allsidig lokal

nyhetsförmedling och bidragit till att bevara

strukturen på tidningsmarknaden.

Statens insatser för att möjliggöra sändningar

av digital marksänd TV har bl.a. betydelse för

tillgången till ett varierat radio- och TV-utbud

över landet, samt på sikt för ett mer effektivt ut-

nyttjande av frekvensutrymmet.

Radio- och TV-verket har regeringens upp-

drag att följa utvecklingen inom medieområdet.

Nu finns omfattande information som Radio-

och TV-verket och andra myndigheter på medie-

området producerat.

Det är för tidigt att dra några bestämda slut-

satser om vilka effekter de ändrade bestämmel-

serna om närradio som beskrivits ovan har haft.

Vad som kan skönjas är dock en viss uppgång i

antalet sammanslutningar som har sändnings-

tillstånd (1 149 st den 3 september 1999).

Det växande antalet taltidningar har medfört en

ökad geografisk spridning över landet och en

ökad mångfald på taltidningsmarknaden.

Regeringens slutsatser

Målen för statens insatser inom verksamhetsom-

rådet är att stödja mångfald och reella yttrande-

möjligheter, garantera massmediernas obero-

ende, säkerställa tillgängligheten till mass-

medierna, motverka skadliga inslag i mass-

medierna samt att främja nyskapande och till-

gång till ett varierat utbud.

De statliga insatserna syftar bl.a. till att ta till

vara de nya förutsättningar som teknikutveck-

lingen erbjuder och att skapa en ändamålsenlig

lagstiftning. På detta sätt kan insatserna bidra till

att värna mångfalden och den reella yttrandefri-

heten på medieområdet. Vidare skapas förutsätt-

ningar för olika massmedier att finnas tillgängliga

i hela landet.

Presstödet syftar främst till att bevara och

stärka den publicistiska mångfalden. Det är mot

den bakgrunden som regeringen föreslår en

generell höjning av driftsstödet med 4,5 % från

år 2000. Den minskade hushållstäckningen för

många dagstidningar under 1990-talet innebär

bl.a. att ett antal förstatidningar har närmat sig

gränsen för driftsstöd utan att deras ekonomiska

situation har förändrats. Allt fler tidningar, som

driftsstödet ursprungligen inte är avsett att

stödja, kan därmed bli aktuella för driftsstöd. I

denna proposition föreslås att gränsen för

hushållstäckning för medel- och högfrekventa

tidningar sänks från 40 till 30 %. På detta sätt

kan trovärdigheten för presstödet värnas genom

att de tidningar som i första hand är i behov av

stöd får del av stödet. För att underlätta för

många lågfrekventa tidningar att fortsätta

utgivningen föreslås också en förändring

avseende upplagetröskeln för dessa tidningar.

Regeringen avser att se över fördelningen av det

begränsade driftsstödet som en följd av

förändringar på marknader där stödet fördelas.

Regeringen föreslår i denna proposition att

ersättningsprinciperna för taltidningar ändras.

Förslaget innebär att ersättningen skall utgå

enligt en schablonmodell i stället för den

nuvarande nettokostnadsprincipen.

Det är fortsatt viktigt att följa utvecklingen på

medieområdet. Mediemyndigheternas arbete

med att ta fram och sprida information inom

området är angeläget.

Resultatet inom verksamhetsområdet bedöms

som tillfredsställande. Inriktningen inom om-

rådet kommer därför i huvudsak att ligga fast för

år 2000.

8.4 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte lämnat några in-

vändningar i revisionsberättelserna.

8.5 Skatteavvikelser

Från den 1 januari 1996 utgår mervärdesskatt

med en skattesats om 6 % för allmänna nyhets-

tidningar. Tidigare var nyhetstidningar undan-

tagna från skatteplikt. De nettoberäknade skatte-

avvikelserna för allmänna nyhetstidningar

beräknas uppgå till 1,34 miljarder kronor år 1999

och 1,38 miljarder kronor år 2000.

8.6 Anslag

E1 Presstödsnämnden och

Taltidningsnämnden

Tabell 8.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

4 601

Anslags-

sparande

2 693

1999

Anslag

4 601

Utgifts-

prognos

5 758

2000

Förslag

5 387

2001

Beräknat

5 473

1

2002

Beräknat

5 565

2

1 Motsvarar 5 387 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 5 387 tkr i 2000 års prisnivå.

Presstödsnämndens huvudsakliga uppgift är att

fördela det statliga stödet till dagspressen. Tal-

tidningsnämndens huvudsakliga uppgift är att

fördela det statliga stödet till radio- och kas-

settidningar.

Det anslagssparande som redovisas beror bl.a.

på att kostnaden för att anlita specialistkompe-

tens blivit lägre än vad som förutsågs. I bud-

getunderlaget och i en senare separat redogörelse

anges att anslagssparandet från år 1998 bl.a. avses

användas för att fortsätta arbetet med att ut-

veckla metoder för mätning av presstödets och

taltidningsstödets effekter. Regeringen har be-

slutat att ställa 1,5 miljoner kronor av anslags-

sparandet till regeringens disposition. På

tilläggsbudget i denna proposition föreslås att

anslaget minskas med 1,5 miljoner kronor för

förstärkning av presstödet. Anslagssparandet

kommer, som en följd härav, att användas för

kostnader under anslaget.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

De båda nämndernas förvaltningsuppgifter full-

görs av Presstödsnämndens kansli. Av de sam-

lade resurserna används ca 28 % för Presstöds-

nämnden, 38 % för Taltidningsnämnden samt

34 % för gemensamma uppgifter.

Presstödsnämnden har inlett ett samarbete

med Radio- och TV-verket för att följa utveck-

lingen inom medieområdet.

Slutsatser

De båda nämndernas verksamhet fungerar väl

och inga förändringar av inriktningen på verk-

samheten föreslås för kommande år. Anslaget

föreslås öka med 750 000 kronor vilket mot-

svarar den tillfälliga minskningen som genom-

fördes för år 1999.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk juste-

ring gjorts av anslaget. Justeringen har genom-

förts för att korrigera tidigare i anslaget inlagd

kompensation för premierna för avtalsförsäk-

ringarna. Anslaget har tillförts 25 000 kronor.

Tabell 8.3 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

4 601

Pris- och löneomräkning

+ 11

Återställande av anslagsnivå

+ 750

Justering av premier

+ 25

Förslag 2000

5 387

E2 Presstöd

Tabell 8.4 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

543 041

Anslags-

kredit

-13 735

1999

Anslag

531 579

Utgifts-

prognos

530 538

2000

Förslag

536 579

2001

Beräknat

539 029

2002

Beräknat

539 029

Från anslaget ges bidrag till dagspressen i enlig-

het med bestämmelserna i presstödsförord-

ningen (1990:524). Under åren 1997 och 1998

fördelades även ett tillfälligt driftsstöd inom

ramen för anslaget. Presstöd ges i form av drifts-

stöd och distributionsstöd. Utgifterna för

presstödet styrs bl.a. av antalet stödberättigade

tidningar och storleken på dessa tidningars upp-

lagor.

Under år 1998 användes anslagskrediten för

att täcka kostnaderna för presstödet, inkl. det

tillfälliga driftsstödet. För att minska kreditan-

vändningen under år 1999 föreslås på tilläggs-

budget i denna proposition att anslaget tillförs

9 117 000 kronor engångsvis. Enligt utgiftspro-

gnosen för år 1999 kommer anslagskrediten att

användas med ca 3 miljoner kronor för att täcka

utgifterna för presstödet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Under år 1998 fanns det totalt 160 dagstidningar

i Sverige med en sammanlagd upplaga på knappt

4,2 miljoner exemplar. 75 tidningar beviljades

driftsstöd under året, varav 51 lågfrekventa (1 2

nr/vecka) tidningar och 24 hög- och medelfre-

kventa (3 7 nr/vecka) tidningar. Den samman-

lagda upplagan för stödtidningarna var drygt

700 000 exemplar, vilket var en minskning med

ca 5 % jämfört med året innan. Totalt hade tid-

ningarna med driftsstöd 17 % av dagspressens

totala upplaga år 1998. Dagspressens upplaga har

minskat med nära 15 % eller omkring 720 000

exemplar mellan år 1990 och 1998. Nedgången

har varit störst (27 %) för flerdagars lands-

ortstidningar med driftsstöd. Storstadstidningar

med stöd har tappat 26 % av sin upplaga under

samma period. Som en följd av bl.a. minskade

upplagor har även hushållstäckningen minskat.

Presstödet motsvarar ca 3 % av branschens om-

sättning.

Slutsatser

De flesta tidningar med driftsstöd är beroende av

stödet för sin överlevnad. För att underlätta tid-

ningarnas möjlighet att fortsätta sin utgivning

föreslås en generell höjning av driftsstödet. Det

föreslås också regelförändringar i syfte att för-

bättra möjligheten för presstödssystemet att

fungera ändamålsenligt även i framtiden.

Regeringen föreslår att anslaget för år 2000

anvisas 536 579 000 kronor, vilket är en förstärk-

ning med 5 miljoner kronor. Även under åren

2001 och 2002 beräknas anslaget tillföras 5 milj-

oner kronor årligen. Från och med år 2001 be-

räknas en nivåökning av anslaget med 2 450 000

kronor.

Tabell 8.5 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

531 579

Tillfällig förstärkning

5 000

Förslag 2000

536 579

Ändrade presstödsregler

I juni 1999 presenterade Kulturdepartementet en

promemoria (Ku1999/1913/Me) med förslag om

ändringar i presstödsförordningen. I promemo-

rian behandlas bl.a. de frågor som riksdagen bett

regeringen att uppmärksamma (bet.

1997/98:KU1, rskr. 1997/98:94). Promemorian

har remissbehandlats.

Regeringen föreslår förutom de åtgärder som

tas upp i promemorian att en generell höjning

görs av driftsstödet. Regeringen har också be-

slutat att ge Presstödsnämnden i uppdrag att

kartlägga och analysera distributionssituationen

för tidningar med endagsutgivning. Nämnden

skall också undersöka möjligheterna för dessa

tidningar att ingå i samdistributionen.

Driftsstödet höjs

Regeringens förslag: Stödbeloppen för driftsstödet

höjs med 4,5 % från år 2000.

Skälen för regeringens förslag: Många tidningar

med driftsstöd har drabbats hårt av sjunkande

upplagor och hushållstäckning under 1990-talet.

Denna trend är ett hot mot en bibehållen

mångfald inom dagspressen och försvårar

anpassningen till de nya förutsättningarna på

medieområdet. Många tidningar lever på margi-

nalen och har svårigheter att öka sina intäkter.

Situationen för dagspressen är en följd både av en

försämrad konjunktur och en strukturell föränd-

ring i branschen.

Driftsstödet har utgått enligt i huvudsak nuva-

rande regler sedan år 1990. Stödbeloppen för

olika tidningskategorier har legat fast sedan år

1996. Under åren 1997 och 1998 fördelades ett

tillfälligt driftsstöd i syfte att värna en fortsatt

mångfald på tidningsmarknaden i en situation då

många dagstidningar befann sig i en sådan eko-

nomisk kris att den fortsatta utgivningen hota-

des. Presstödsnämnden har följt upp använd-

ningen av det tillfälliga driftsstödet i en rapport

till regeringen (Ku1999/2160/Me). Av rapporten

framgår att det tillfälliga driftsstödet kom vid en

tidpunkt då det fanns stort behov av stöd.

Uppföljningen visar att stödet i många fall an-

vändes för löpande utgifter och att investerings-

behovet i bl.a. ny teknisk utrustning är stort.

Presstödsnämnden drar i rapporten slutsatsen att

tidningar med driftsstöd troligen inte, utom i en-

staka undantagsfall, genom ytterligare rationali-

seringar etc. kan förbättra sin ekonomi och att de

statliga insatserna kan behöva förstärkas.

Mot denna bakgrund och i syfte att långsiktigt

värna den publicistiska mångfalden bör drifts-

stödet höjas. En höjning motsvarande 4,5 % av

de nuvarande stödbeloppen föreslås. Den sam-

manlagda höjningen motsvarar ca 20 miljoner

kronor och finansieras inom anslaget för press-

stödet genom regelförändringar.

En mildrad tröskeleffekt för lågfrekventa tidningar

Regeringens förslag: De lågfrekventa dagstid-

ningar vars upplaga hamnar under gränsen 2 000

exemplar, men över 1 500 exemplar, får ett

oreducerat driftsstöd under en period av högst

två år. Därefter avvecklas stödet. Ett nytt oredu-

cerat driftsstöd till en tidning vars upplaga

understiger 2 000 exemplar kan beviljas först när

upplagan överstigit 2 000 exemplar under minst

tre år.

Promemorians förslag: Överensstämmer i

huvudsak med regeringens förslag. I promemo-

rian föreslogs att en tidning vars upplaga hamnar

under 2 000 exemplar, men över 1 500 exemplar,

skulle få ett oreducerat driftsstöd under högst tre

år. Det förslogs också att ett nytt stöd enligt be-

stämmelsen kan beviljas först när upplagan över-

stigit 2 000 exemplar under minst fyra år.

Remissinstanserna: Remissinstanserna är

övervägande positiva till förslaget. Tidningsutgi-

varna påpekar att med den föreslagna regeln sak-

nas incitament för en tidning att åter höja upp-

lagan över 2 000 exemplar förrän efter tre år.

Presstödsnämnden ställer sig tveksam till att ore-

ducerat driftsstöd utgår under så lång tid som tre

år.

Skälen för regeringens förslag: Förslaget är

en följd av riksdagens tillkännagivande (bet.

1997/98:KU1, rskr. 1997/98:94) att regeringen

bör uppmärksamma de tröskeleffekter som kan

drabba en- och tvådagarstidningar, vars upplagor

sjunker under kvalifikationsgränsen.

Förslaget innebär att tidningar som hamnar

under upplagegränsen för driftsstöd har möjlig-

het att med ett bibehållet fullt driftsstöd återigen

öka sin upplaga. En avveckling av stödet enligt

nuvarande ordning gör det normalt nödvändigt

med en ytterligare minskning av utgivningsfre-

kvensen eller andra försämringar av tidningens

kvalitet, om avvecklingen inte medför tidningens

nedläggning.

Det är samtidigt nödvändigt att behålla någon

form av undre gräns. En ny undre gräns på 1 500

exemplar föreslås därför. En ny tröskeleffekt

inträder självfallet om upplagan faller också

under denna gräns, men tillsammans med den

nuvarande avtrappningsordningen ger förslaget

en mer realistisk möjlighet att åter nå den lägsta

upplagegränsen för ordinarie driftsstöd.

Ambitionen för en tidning som får stöd enligt

förslaget bör vara att så snabbt som möjligt åter

nå en upplaga om minst 2 000 exemplar. Därför

föreslås att en regel införs som innebär att en

tidning som får driftsstöd trots att upplagan inte

når upp till 2 000 exemplar inte skall kunna få

stöd under mer än sammanlagt högst två år. I

promemorian föreslogs en period om högst tre

år. Regeringens bedömning är att den kortare

perioden ger ett större incitament att höja upp-

lagan på nytt. Det bör dock inte vara möjligt att

få oreducerat driftsstöd om upplagan enbart

under kortare perioder når över den ordinarie

upplagegränsen så att en tidning i praktiken mer

eller mindre permanent ligger under 2 000

exemplar. Ett nytt oreducerat driftsstöd till en

tidning vars upplaga understiger 2 000 exemplar

kan beviljas först när upplagan överstigit 2 000

exemplar under minst tre år.

Kravet på hushållstäckning

Regeringens förslag: Gränsen för högsta hushåll-

stäckning för att få driftsstöd sänks från 40 % till

30 % för hög- och medelfrekventa tidningar.

Regeln gäller tidningar där beslut om nytt drifts-

stöd fattats för år 1998 eller senare. Tidningar

som fick driftsstöd under år 1999 och vars rätt

upphör med anledning av förslaget bör under en

övergångsperiod få reducerat driftsstöd enligt

gällande avvecklingsregel i presstödsförord-

ningen. Under avvecklingen upprätthålls inte

kravet på att tidningens redaktionella innehåll

skall uppgå till 51 % av det totala innehållet.

Promemorians förslag: Överensstämmer i

huvudsak med regeringens förslag. I promemo-

rian föreslås dock en treårig avtrappning av

stödet för de tidningar vars stöd upphör med

anledning av förslaget.

Remissinstanserna: Remissinstanserna är

övervägande positiva till förslaget. Presstöds-

nämnden framhåller att avtrappningen inte

behöver förlängas eftersom det inte finns några

praktiska hinder för att tidningsföretagen på ett

planerat sätt skall hinna vidta nödvändiga

åtgärder med anledning av förordnings-

ändringen. Svenska Journalistförbundet och

Pres(s)gruppen bedömer att en treårig avtrapp-

ning är för kort.

Skälen för regeringens förslag: Under åren

1990 till 1997 har hushållstäckningen minskat

med ca 11 % för abonnerade dagstidningar som

utkommer 3 7 dagar per vecka. Trenden med

generellt sjunkande hushållstäckning gör att flera

tidningar kan komma i fråga för driftsstöd. Att

hushållstäckningen sjunkit för många tidningar

har inte ändrat relationerna mellan tidningar med

högre resp. lägre hushållstäckning på en ort. Av-

stånden i upplaga och hushållstäckning mellan

dessa tidningar har snarare ökat än minskat.

Då driftsstödet är avsett att stödja tidningar i

ett marknadsmässigt underläge för att på så sätt

bevara den publicistiska mångfalden är det inte

försvarbart att presstödet används till tidningar

med en stark ställning på annonsmarknaden och

med goda inkomster. För att motverka detta bör

gränsen för högsta hushållstäckning för att få

driftsstöd sänkas från 40 % till 30 %. Den nya

regeln föreslås gälla för dagstidningar som har

beviljats ett nytt driftsstöd för åren 1998 eller

1999 samt för tidningar som kommer att beviljas

nytt driftsstöd i fortsättningen. Med nytt drifts-

stöd avses stöd till en tidning som inte hade stöd

under föregående år.

För de tidningar vars rätt till driftsstöd upphör

med den föreslagna ändringen gäller avveck-

lingsbestämmelserna enligt presstödsförord-

ningen. Dessa regler underlättar nödvändig om-

ställning för tidningarna. För att det avtrappade

stödet skall utgå krävs att tidningen kommer ut

under eget namn med utgivningsbevis även om

dess redaktionella innehåll inte uppgår till 51 %

av det totala redaktionella innehållet.

E3 Stöd till radio- och

kassettidningar

Tabell 8.6 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

121 185

Anslags-

sparande

10 554

1999

Anslag

127 300

Utgifts-

prognos

131 000

2000

Förslag

127 300

2001

Beräknat

127 300

2002

Beräknat

127 300

Från anslaget ges bidrag i enlighet med bestäm-

melserna i förordningen (1988:582) om statligt

stöd till radio- och kassettidningar.

Anslagssparandet för år 1998 beror delvis på

att nya taltidningar ännu inte startat utgivningen

i den omfattning som är möjligt inom ramen för

anslaget. Regeringen har beslutat att ställa 6,7

miljoner kronor av anslagssparandet till rege-

ringens disposition. På tilläggsbudget i denna

proposition föreslås att anslaget minskas med 6,7

miljoner kronor för förstärkning av presstödet.

Anslagssparandet kommer, som en följd härav,

att användas för kostnader under anslaget.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Vid utgången av år 1998 gavs sammanlagt 88

dagstidningar ut som taltidningar. Av dessa var

67 radiotidningar, 15 kassettidningar och 9

RATS-tidningar (radiosända talsyntestidningar

för synskadade). Tre tidningar gavs ut både som

radio- och RATS-tidning.

Ännu saknar omkring hälften av landets dags-

tidningar taltidning och Taltidningsnämnden har

som målsättning att verka för att den geografiska

spridningen skall öka genom att utgivning

kommer i gång i områden som ännu saknar tal-

tidning. Under år 1998 startade ytterligare sex

tidningar taltidningsutgivning. Antalet abon-

nenter ökade med 317 under år 1998. Av dessa

var 212 abonnenter på någon av de nytillkomna

tidningarna.

Taltidningsnämnden har på uppdrag av rege-

ringen gjort en förstudie av olika alternativ för

hur taltidningar kan distribueras och tas emot i

framtiden (Ku1999/1569/Me). Bakgrunden till

studien är bl.a. övergången från analog till digital

teknik både avseende distribution och mottag-

ning. En bedömning av för- och nackdelar med

att ta fram en ny taltidningsmottagare redovisas i

rapporten. I rapporten konstateras att den tek-

niska utvecklingen inom det för taltidningar

aktuella teknikområdet är mycket snabb vilket

gör det svårt att med säkerhet bedöma och lämna

förslag till hur behovet av taltidningsmottagare

skall tillgodoses i framtiden.

Slutsatser

Fördelningen av stöd till taltidningar fungerar väl

och det är viktigt att taltidningar kan fortsätta att

erbjudas i ytterligare delar av landet. Regeringen

föreslår nedan att ersättningsprinciperna för tal-

tidningar ändras. Förslaget innebär att ersätt-

ningen skall utgå enligt en schablonmodell i

stället för den nuvarande nettokostnadsprin-

cipen. Förändringen genomförs i syfte att skapa

incitament för att effektivisera verksamheten,

förenkla regeltillämpningen och för att få bättre

kontroll över statens utgifter.

Regeringen gör med anledning av rapporten om

en ny taltidningsmottagare bedömningen att

teknikutvecklingen både på distributions- och

mottagarsidan bör följas noga även i fortsätt-

ningen.

Regeringen föreslår att anslaget för år 2000

anvisas 127 300 000 kronor.

Ändrade ersättningsprinciper för

taltidningsutgivning

Enligt uppdrag överlämnade Taltidnings-

nämnden i maj 1998 en promemoria till rege-

ringen med förslag om ändrade ersättningsprin-

ciper för taltidningsutgivning (Ku98/1212/Me).

En kompletterande promemoria i ärendet läm-

nades av nämnden i oktober samma år

(Ku98/2073/Me). Promemoriorna har remiss-

behandlats.

Regeringens förslag: Taltidningsnämnden skall be-

sluta om stödnivåerna till radio- eller kassettid-

ningar inom ramen för anslaget. Vid bestäm-

mande av stödets storlek skall nämnden beakta

skillnader mellan olika grupper av tidningsföre-

tag. Taltidningsnämnden skall ha möjlighet att

begära in uppgifter om intäkter och kostnader

för verksamheten från taltidningsföretagen.

De nya ersättningsprinciperna skall börja gälla

fullt ut efter en övergångsperiod på två år.

Promemorians förslag: Taltidningsnämnden

föreslår att en schablonmodell för ersättning till

taltidningsutgivning införs.

Remissinstanserna: Remissinstanserna är

övervägande positiva till att en schablonmodell

för ersättningen till taltidningsföretagen införs. I

flera remissvar framhålls behovet av att följa ut-

vecklingen med avseende på t.ex. kvaliteten i

utgivningen och schablonernas utformning.

Skälen för regeringens förslag: Det statliga

taltidningsstödet syftar till att förbättra till-

gången till innehållet i dagstidningar för synska-

dade, sådana funktionshindrade som inte förmår

hålla i eller bläddra i en tidning, samt afatiker och

dyslektiker. De ekonomiska villkoren för de tid-

ningsföretag som ger ut taltidningar regleras i

förordningen (1988:582) om statligt stöd till

radio- och kassettidningar.

I årsredovisningen för budgetåret 1995/96 på-

pekade Taltidningsnämnden att ersättnings-

beloppen per abonnent till tidningsföretagen för

utgivning av taltidningar har legat stilla sedan år

1991. Nämnden framhöll också att det när tal-

tidningsutgivningen började var motiverat med

relativt höga maximibelopp, bl.a. till följd av att

kunskap behövde byggas upp kring utgivningen.

Den nuvarande principen om nettokostnads-

ersättning skapar dock inga incitament för tid-

ningsföretagen att begränsa sina kostnader, vilket

innebär en svårighet att ha kontroll över statens

kostnader för verksamheten.

Den föreslagna schablonmodellen ger bättre

kontroll över statens utgifter och innebär också

att regeltillämpningen förenklas. Mot bakgrund

härav bör den schablonmodell som Taltidnings-

nämnden föreslagit genomföras. Det innebär

följande: Ett schablonbelopp införs för likvärdiga

företag avseende t.ex. utgivningsfrekvens och

utgivningsort. Schablonen bör omfatta alla kost-

nadsposter. Undantag görs dock för sändar-

kostnader och kostnader för distribution och

framställning av kassetter. Även för dessa

kostnader skall ett schablonbelopp (kostnader

per sändare eller abonnent) gälla för själva

beräkningen, men de totala beloppen kan skilja

sig åt. Skillnader mellan radio- och kassett-

tidningar neutraliseras också genom att dessa

kostnader inte räknas in i grundschablonen.

Schablonersättningen bör ej gälla för RATS-tid-

ningar. De nya ersättningsprinciperna skall börja

gälla fullt ut efter en övergångsperiod på två år.

Genom den föreslagna modellen skapas incita-

ment för besparingar hos tidningsföretagen.

Möjligheten till undantag från schablonen skall

vara mycket begränsade och det skall finnas syn-

nerliga skäl för att ett sådant undantag skall

medges. Taltidningsnämnden bör ha möjlighet

att revidera schablonernas utformning utifrån

vad som kan anses rimligt med beaktande av

målen för verksamheten och det ekonomiska ut-

rymmet.

Tidningsföretagen bör under två år få möjlig-

het att anpassa sig till den nya ersättningsmodel-

len. Övergångsreglerna föreslås utformas i enlig-

het med Taltidningsnämndens förslag, vilket

innebär en stegvis infasning för tidningarna. För

denna övergångsperiod behövs ingen särskild

reglering då den föreslagna ändringen av ersätt-

ningsprinciperna innebär att nämnden får be-

fogenhet att besluta om ersättningsnivåerna för

taltidningsutgivningen. Denna befogenhet bör

även inbegripa att besluta om en modifierad

ersättningsmodell under en övergångsperiod.

Ersättningarna bör även under övergångs-

perioden grunda sig på generella beräkningar.

Den nya ersättningsmodellen bör följas upp

kontinuerligt av Taltidningsnämnden. En sådan

uppföljning bör bl.a. beakta kvalitetsaspekter,

effekterna av den ändrade ersättningsmodellen

för olika tidningskategorier, samt utvecklingen

för de olika kostnadsposterna. En bedömning av

den nya ersättningsmodellens ändamålsenlighet

bör också ingå i uppföljningen. Särskilt bör de

eventuella fall uppmärksammas där den föränd-

rade ersättningsmodellen leder till att en taltid-

ning får svårigheter att fortsätta med utgiv-

ningen.

Schablonerna bör beräknas på kostnaderna för

taltidningsutgivningen året innan de nya reglerna

träder i kraft, dvs. år 1999. Omställningen får

inte innebära några ökade kostnader för staten.

E4 Radio- och TV-verket

Tabell 8.7 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

8 384

Anslags-

sparande

3 748

1999

Anslag

7 631

Utgifts-

prognos

10 342

2000

Förslag

8 186

2001

Beräknat

8 860

1

2002

Beräknat

9 517

2

1 Motsvarar 8 726 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 9 226 tkr i 2000 års prisnivå.

Det övergripande målet för Radio- och TV-

verket är att främja möjligheterna till mångfald i

radio och television genom att ansvara för all till-

ståndsgivning i enlighet med de särskilda lagarna

för ljudradio och televisionssändningar riktade

till allmänheten i de fall uppgifterna inte ligger på

regeringen eller någon annan särskilt angiven

myndighet.

Verksamhetsmålen anger att Radio- och TV-

verket skall svara för en snabb och rättssäker till-

ståndsgivning samt övervaka efterlevnaden av de

regler som gäller för innehav av sändningstill-

stånd. Verket skall även följa utvecklingen inom

medieområdet samt därvid förse regeringen och

andra intressenter med erforderligt material om

utvecklingen inom medieområdet.

Det anslagssparande som Radio- och TV-

verket uppvisar för år 1999 beror till stor del på

att verket har befunnit sig i ett uppbyggnads-

skede och inte har kunnat genomföra vissa av

sina arbetsuppgifter fullt ut. Anslagssparandet

från år 1998 förväntas förbrukas under åren

1999 2000, bl.a. för personalomkostnader i sam-

band med nya arbetsuppgifter som ålagts verket.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Verket har under år 1999 beviljat 137 nya sänd-

ningstillstånd för närradio. Antalet sändnings-

orter har ökat från 147 till 171. Verket har för-

ordnat 12 lokala kabelsändarföretag och beviljat

13 tillfälliga tillstånd för ljudradio- och tele-

visionssändningar. Verket har även bidragit till

att tillstånd för marksänd digital TV kunnat

meddelas.

Ärendebalanserna är små. Trots att verket fått

flera nya arbetsuppgifter har handläggnings-

tiderna varit korta. Få ändringar har gjorts i de

beslut som överklagats.

Ett aktivt tillsynsarbete har bedrivits på när-

radio- och lokalradioområdet.

Radio- och TV-verket har publicerat ett om-

fattande material om utvecklingen inom medie-

området, bl.a. en statistisk årsbok för åren 1997

och 1998 samt en bok om digital-TV. I maj 1999

redovisades en sammanfattande redovisning av

utvecklingen inom medieområdet och en sam-

manställning över verkets publicerade material.

Sammanställningen är gjord i samarbete med

Nordicom, Presstödsnämnden, Taltidnings-

nämnden, Granskningsnämnden för radio och

TV, Våldsskildringsrådet samt Statens Biograf-

byrå. Den tryckta informationen publiceras

också elektroniskt på verkets webbplats

(www.rtvv.se) där även en databas finns tillgäng-

lig.

Årsredovisningen visar på förändringar jäm-

fört med år 1997 när det gäller inriktningen av

Radio- och TV-verkets verksamhet och resurs-

användning. De nya reglerna för närradio, som

trädde i kraft den 1 juli 1998, innebär bl.a. att

vissa arbetsuppgifter försvunnit, t.ex. avgifts-

hantering och fördelning av sändningstider. För-

ändringen har gjort att verket kunnat minska

resurserna inom närradioområdet. I stället har

mycket resurser lagts ner på handläggning av till-

stånd för marksänd digital-TV, meddelande av

föreskrifter och utövande av tillsyn i frågor om

användningen av standarder för sändning av TV-

signaler samt uppdraget att följa medieutveck-

lingen.

För att öka Radio- och TV-verkets effektivi-

tet, kompetens och flexibilitet har ett omfattande

förändrings- och förnyelsearbete genomförts.

Förändringsarbetet berör t.ex. kompetensför-

sörjning, organisationsfrågor samt prioriteringar

mellan olika arbetsuppgifter. Ett utökat sam-

arbete med Granskningsnämnden har inletts,

vilket kan leda till effektivitetsvinster och bespa-

ringar. För att få en bättre samordning inom om-

rådet har ett nätverk mellan mediemyndighe-

terna bildats.

Slutsatser

Radio- och TV-verkets årsredovisning för år

1998 visar goda resultat när det gäller att främja

möjligheterna till mångfald inom radio och tele-

vision. Radio- och TV-verket svarar för en snabb

och rättssäker tillståndsgivning. Arbetet med att

följa utvecklingen inom medierna och publicera

relevant information om medieområdet är

fortsatt angeläget.

Radio- och TV-verkets verksamhet fungerar

bra och regeringen föreslår därmed ingen för-

ändring av verksamhetens inriktning för det

kommande året.

Anslaget föreslås öka med 550 000 kronor

vilket motsvarar den tillfälliga minskningen som

genomfördes under år 1999.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk juste-

ring gjorts av anslaget. Justeringen har genom-

förts för att korrigera tidigare i anslaget inlagd

kompensation för premierna för avtalsförsäk-

ringarna. Anslaget har minskats med 32 000

kronor.

Tabell 8.8 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

7 631

Pris- och löneomräkning

+ 37

Återställande av anslagsnivå

+ 550

Justering av premier

- 32

Förslag 2000

8 186

För åren 2001 och 2002 beräknas en ökning

av anslaget förutsatt att riksdagen beslutar om en

reformering av lagstiftningen för den kommer-

siella lokalradion.

E5 Granskningsnämnden för Radio

och TV

Tabell 8.9 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

6 766

Anslags-

sparande

1 451

1999

Anslag

7 069

Utgifts-

prognos

7 775

2000

Förslag

7 421

2001

Beräknat

8 083

1

2002

Beräknat

8 727

2

1 Motsvarar 7 961 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 8 461 tkr i 2000 års prisnivå.

Det övergripande målet för Granskningsnämn-

den är att verka för att programföretagen följer

reglerna som rör innehållet i ljudradio- och TV-

sändningar till allmänheten genom efterhands-

granskning. Nämnden skall också följa innehållet

i utländska ljudradio- och TV-sändningar som

riktas till den svenska allmänheten. Nämnden

granskar program efter anmälan eller på eget ini-

tiativ.

Granskningsnämnden har använt en del av

tidigare anslagssparande för s.k. utbudsstudier.

Anslagssparandet som fanns vid utgången av år

1998 förväntas förbrukas för det fortsatta arbetet

med utbudsstudier.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Årsredovisningen visar att antalet anmälningar

under de senaste åren legat på i stort sett samma

nivå. En viss ökning har emellertid skett år 1998

beroende på en stor mängd nästan likalydande

anmälningar om tillgänglighet för synskadade av

SVT:s program. Antalet initiativärenden har ökat

något jämfört med år 1997, främst på lokalradio-

och närradiosidan. Initiativärendena gäller främst

reklam och sponsring. Under år 1998 har 571

ärenden inkommit till nämnden, varav 523 an-

mälningar och 48 egna initiativ. Av ärendena rör

332 SVT, 114 SR, 8 UR, 66 TV4, 22 lokalradio,

19 närradio, 4 kabelsändningar och 6 satellit-

sändningar. Nämnden har fattat beslut i 506

ärenden. Nästan nio av tio beslut är friande. Fäll-

ningarna är något färre år 1998 jämfört med tidi-

gare.

Den genomsnittliga handläggningstiden har

minskat från 105 dagar år 1997 till 89 dagar år

1998. En minskning har också skett av ärenden

som är äldre än sex månader på beslutsdagen.

Nationella marksändningar (SVT, SR, UR och

TV4) är den sändningsform som kräver mest

handläggningstid (omkring 75 % av tiden).

Granskning av marksändningar är dock för-

hållandevis mindre resurskrävande än de andra

sändningsformerna.

Granskningsnämnden har publicerat ett om-

fattande material för att öka kunskapen bland

aktörerna på medieområdet och allmänheten om

gällande regelsystem och om nämndens verk-

samhet och praxis. Informationsbroschyrer har

också tagits fram i samarbete med Radio- och

TV-verket.

Sveriges Radio AB, Sveriges Television AB

och Sveriges Utbildningsradio AB har under

våren 1999 lämnat rapporter till Gransknings-

nämnden med en uppföljning av public service-

uppdraget. Även TV4 har lämnat en rapport till

nämnden med en redovisning av hur bolaget har

fullgjort de skyldigheter som anges i TV4:s till-

ståndsvillkor. Granskningsnämnden har i beslut

den 9 juni 1999 funnit att public service-bolagens

rapporter är väl genomförda. Nämnden noterar

att TV4:s redovisning i förhållande till före-

gående uppföljningsrapport har kompletterats

och blivit mer innehållsrik. Nämnden har dock

riktat viss kritik mot de från programredo-

visningen skilda kommentarerna och redovis-

ningens informativa innehåll.

Som ett led i arbetet med att följa innehållet i

utländska ljudradio- och TV-sändningar har bl.a.

två undersökningar genomförts av huruvida

sändningarna i TV3 resp. Kanal 5 överensstämde

med vissa artiklar i EG:s direktiv Television utan

gränser (89/552/EEG, ändrat 97/36/EG). Den

brittiska granskningsmyndigheten har tagit del

av och kommenterat resultaten.

Granskningsnämnden har inlämnat ett antal

rapporter om radio- och TV-företagens pro-

gramverksamhet, bl.a. en rapport om svenskt

TV-utbud för år 1997. Bland annat redovisas re-

sultat av en studie av sju TV-kanaler som sänder

över hela landet (SVT1, SVT2, TV3, TV4, Kanal

5, TV6 och Z-TV).

En annan rapport behandlar i vilken omfatt-

ning närradiosändningar innehåller material som

kan innebära ett missbruk av yttrandefriheten

genom att innehålla hot eller missaktning för

folkgrupp.

Granskningen av närradion har ägnats särskild

uppmärksamhet. Nämnden har bl.a. genomfört

en enkätundersökning för att ta reda på hur till-

ståndshavarna utnyttjat möjligheten att sända

centralproducerat material och om de planerar

att förändra sina sändningar med anledning av de

nya bestämmelserna. Ökad informationsverk-

samhet har bedrivits på närradioområdet.

Nämnden har även påbörjat det arbete som skall

ligga till grund för redovisningen av uppdraget

att utvärdera bestämmelsen i 6 kap. 6 § andra

stycket Radio- och TV-lagen (1996:844) om ut-

vidgade möjligheter att sända material som inte

framställts enbart för den egna verksamheten,

det s.k. riksförbudet.

Granskningsnämnden har redovisat uppdraget

att utarbeta s.k. kvalitetsindikatorer för verk-

samheten. Kvalitetsindikatorer redovisas för om-

rådena ärendehantering, utbudsrapporter och

information. Nämnden gör bedömningen att

återkommande möten med företrädare för pro-

gramföretagen är betydelsefulla för utveckling av

kvalitet i handläggningsrutiner m.m.

Slutsatser

Nämndens efterhandsgranskning av innehållet i

radio- och TV-sändningar riktade till allmän-

heten överensstämmer med målet om att mot-

verka skadliga inslag i massmedierna.

Utbudsstudierna utgör ett viktigt led i att få

fram information om mångfalden och tillgången

till ett varierat utbud i massmedierna. Nämndens

arbete med denna typ av rapporter bör därför

fortsätta.

Även i fortsättningen bör särskild uppmärk-

samhet ägnas åt granskning av närradions inne-

håll.

Nämndens verksamhet finansieras delvis

genom att medel anvisas från rundradiokontot

till statsbudgetens inkomstsida (se utg.omr. 17,

avsnitt 12 Film och Medier). För år 2000 föreslås

att 5 046 000 kronor delfinansierar nämndens

verksamhet. Granskningsnämnden föreslås till-

delas totalt 7 421 000 kronor för år 2000 från

statsbudgeten.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk juste-

ring gjorts av anslaget. Justeringen har genom-

förts för att korrigera tidigare i anslaget inlagd

kompensation för premierna för avtalsförsäk-

ringarna. Anslaget har tillförts 307 000 kronor.

Tabell 8.10 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

7 069

Pris- och löneomräkning

+ 45

Justering av premier

+ 307

Förslag 2000

7 421

För åren 2001 och 2002 beräknas en ökning av

anslaget förutsatt att riksdagen beslutar om en

reformering av lagstiftningen för den kommersi-

ella lokalradion.

Samhällsekonomi och

finansförvaltning

2

Förslag till statsbudget för 2000

Samhällsekonomi och finansförvaltning

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 55

2 Inledning 57

2.1 Omfattning 57

2.2 Utgiftsutvecklingen 58

2.3 Resultatbedömning 58

2.3.1 Regeringens slutsatser 60

3 Effektivisering och utveckling av statlig förvaltning 61

3.1 Omfattning 61

3.2 Utgiftsutvecklingen 61

3.3 Resultatbedömning 61

3.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom området 61

3.3.2 De viktigaste statliga insatserna 62

3.3.3 Effekter av de statliga insatserna 63

3.3.4 Regeringens slutsatser 63

3.4 Revisionens iakttagelser 63

3.5 Anslagsavsnitt 63

A1 Konjunkturinstitutet 63

A2 Riksrevisionsverket 65

A3 Ekonomistyrningsverket 68

A4 Statskontoret 70

A5 Täckning av merkostnader för lokaler 71

A6 Statistiska centralbyrån 72

A7 Folk- och bostadsräkning 73

A8 Kammarkollegiet 74

A9 Nämnden för offentlig upphandling 75

A10 Statens kvalitets- och kompetensråd 77

A11 Vissa nämnder m.m. 78

A12 Ekonomiska rådet 79

A13 Utvecklingsarbete 79

A14 Riksgäldskontoret: Garantiverksamhet 81

3.6 Riksgäldskontorets kassahållningsverksamhet och in- och

utlåningsverksamhet 82

3.7 Kontrollfunktionen i staten 83

3.8 Statens fastighetsverk 87

3.9 Restaureringsarbeten vid de kungliga

slotten och rikets fästningar 89

3.10 Fortifikationsverket 89

4 Det finansiella systemet 91

4.1 Omfattning 91

4.2 Utgiftsutvecklingen 91

4.3 Resultatbedömning 92

4.3.1 Redovisning av tillståndet 92

4.3.2 Viktiga statliga insatser 92

4.3.3 Effekter av de statliga insatserna 93

4.3.4 Regeringens slutsatser 93

4.4 Revisionens iakttagelser 93

4.5 Anslagsavsnitt 94

B1 Finansinspektionen 94

B2 Insättningsgarantinämnden 99

B3 Riksgäldskontoret: Förvaltningskostnader 100

B4 Riksgäldskontoret: Vissa kostnader för upplåning och

låneförvaltning 102

B5 Bokföringsnämnden 103

5 Särskilda finansierings- och garantiåtaganden 105

5.1 Omfattning 105

5.2 Utgiftsutvecklingen 105

5.3 Resultatbedömning 105

5.4 Anslagsavsnitt 106

C1 Avgift för Stadshypotekskassans grundfond 106

C2 Kapitalhöjning i Nordiska investeringsbanken 106

C3 Bidrag till kapitalet i Europeiska utvecklingsbanken 107

6 Riksdagens revisorer 109

6.1 Anslag 109

D1 Riksdagens revisorer 109

7 Premiepensionssystemet 111

7.1 Omfattning 111

7.2 Premiepensionsmyndigheten 111

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 55

2.1 Utgiftsutvecklingen 58

2.2 Utgiftsutvecklingen 60

3.1Utgiftsutvecklingen 61

3.2 Anslagsutveckling 63

3.3 Budget för avgiftsbelagd verksamhet 64

3.4 Beräkning av anslaget för 2000 65

3.5 Anslagsutveckling 65

3.6 Antalet revisionsobjekt 66

3.7 Budget för avgiftsbelagd verksamhet 67

3.8 Beräkning av anslaget för 2000 68

3.9 Anslagsutveckling 68

3.10 Budget för avgiftsbelagd verksamhet 69

3.11 Beräkning av anslaget för 2000 70

3.12 Anslagsutveckling 70

3.13 Offentligrättslig verksamhet 71

3.14 Uppdragsverksamhet 71

3.15 Beräkning av anslaget för 2000 71

3.16 Anslagsutveckling 71

3.17 Anslagsutveckling 72

3.18 Utveckling för avgiftsbelagd verksamhet 72

3.19 Budget för avgiftsbelagd verksamhet 73

3.20 Beräkning av anslaget för 2000 73

3.21 Anslagsutveckling 73

3.22 Anslagsutveckling 74

3.23 Uppdragsverksamhet 75

3.24 Beräkning av anslaget för 2000 75

3.25 Anslagsutveckling 75

3.26 Beräkning av anslaget för 2000 77

3.27 Anslagsutveckling 77

3.28 Budget för avgiftsbelagd verksamhet 77

3.29 Anslagsutveckling 78

3.30 Anslagsutveckling 79

3.31 Beräkning av anslaget för 2000 79

3.32 Anslagsutveckling 79

3.33 Anslagsutveckling 81

3.34 Resultat av RGK:s garantiverksamhet budgetåren 1993/94 - 1998. 82

3.35 Budget för den avgiftsbelagda garantiverksamheten, nya garantier 82

3.36 Budget för in- och utlåningsverksamheten 83

3.37 Beviljade kontrollprojekt per område 85

3.38 Redovisning av uppgifter om det ekonomiska läget 88

3.39 Investeringsplan 88

3.40 Uppgifter om det ekonomiska läget 90

3.41 Investeringsplan 90

4.1 Utgiftsutvecklingen 91

4.2 Anslagsutvecklingen 94

4.3 Offentligrättslig verksamhet 95

4.4 Beräkning av anslaget för år 2000 98

4.5 Anslagsutvecklingen 99

4.6 Offentligrättslig verksamhet 100

4.7 Beräkning av anslaget för år 2000 100

4.8 Anslagsutvecklingen 100

4.9 Beräkning av anslag för 2000 102

4.10 Anslagsutvecklingen 102

4.11 Anslagsutveckling 103

4.12 Beräkning av anslaget för år 2000 103

5.1 Utgiftsutvecklingen 105

5.2 Anslagsutveckling 106

5.3 Anslagsutveckling 106

5.4 Anslagsutveckling 107

6.1 Anslagsutveckling 109

6.2 Beräkning av anslaget för år 2000 110

7.1 Lån i Riksgäldskontoret 111

7.2 Offentligrättslig verksamhet 112

9 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. bemyndigar regeringen att under år 2000 i

fråga om ramanslaget A13

Utvecklingsarbete, göra ekonomiska

åtaganden som inklusive tidigare åtaganden

innebär utgifter på högst 50 miljoner

kronor efter år 2000 (avsnitt 3.5),

2. godkänner investeringsplanen för Statens

fastighetsverk i enlighet med vad regeringen

förordar (avsnitt 3.8),

3. bemyndigar regeringen att besluta om att

Statens fastighetsverk får ta upp lån inom

en ram av högst 7 miljarder kronor i

Riksgäldskontoret för investeringar m.m. i

enlighet med vad regeringen förordar

(avsnitt 3.8),

4. godkänner investeringsplanen för

Fortifikationsverket i enlighet med vad

regeringen förordar (avsnitt 3.10),

5. bemyndigar regeringen att besluta om att

Fortifikationsverket får ta upp lån inom en

ram av högst 4,1 miljarder kronor i

Riksgäldskontoret för investeringar m.m. i

enlighet med vad regeringen förordar

(avsnitt 3.10),

6. för budgetåret 2000 anvisar anslagen under

utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och

finansförvaltning enligt följande

uppställning.

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Konjunkturinstitutet

ramanslag

40 002

A2

Riksrevisionsverket

ramanslag

156 106

A3

Ekonomistyrningsverket

ramanslag

60 960

A4

Statskontoret

ramanslag

73 065

A5

Täckning av merkostnader för lokaler

ramanslag

16 400

A6

Statistiska centralbyrån

ramanslag

384 772

A7

Folk- och bostadsräkning

reservationsanslag

13 000

A8

Kammarkollegiet

ramanslag

32 889

A9

Nämnden för offentlig upphandling

ramanslag

7 637

A10

Statens kvalitets- och kompetensråd

ramanslag

10 184

A11

Vissa nämnder m.m.

ramanslag

968

A12

Ekonomiska rådet

ramanslag

1 727

A13

Utvecklingsarbete

ramanslag

17 570

A14

Riksgäldskontoret: Garantiverksamhet

ramanslag

1

B1

Finansinspektionen

ramanslag

130 411

B2

Insättningsgarantinämnden

ramanslag

5 297

B3

Riksgäldskontoret: Förvaltningskostnader

ramanslag

86 356

B4

Riksgäldskontoret: Vissa kostnader för upplåning och

låneförvaltning

ramanslag

425 000

B5

Bokföringsnämnden

ramanslag

8 822

C1

Avgift för Stadshypotekskassans grundfond

ramanslag

5 000

C2

Kapitalhöjning i Nordiska investeringsbanken

ramanslag

18 700

C3

Bidrag till kapitalet i Europeiska utvecklingsbanken

ramanslag

60 000

D1

Riksdagens revisorer

ramanslag

23 478

Summa

1 578 345

10 Inledning

10.1 Omfattning

Verksamheten inom utgiftsområdet

Samhällsekonomi och finansförvaltning är

sammanfattningsvis inriktad på planering,

understödjande och kontroll av att statliga

åtaganden sköts så effektivt som möjligt.

Verksamhetsområde A Effektivisering och

utveckling av statlig förvaltning omfattar

verksamheter som bl.a. syftar till att se till att

förutsättningar och system föreligger för en så

effektiv statsförvaltning som möjligt.

Verksamhetsområdet omfattar frågor rörande

granskning, utvärdering och omprövning av

statlig verksamhet, statistik, stöd i olika former

till regeringskansliet och andra statliga

myndigheter. Stödverksamheterna omfattar bl.a.

ekonomistyrnings- och systemfrågor och

administrativ service, hur statens resurser

hanteras vid transaktioner, förvaltning,

upplåning och placeringar av medel. Flera

verksamheter inom verksamhetsområdet syftar

till att tillhandahålla prognoser, analyser,

bedömningar och statistik till beslutsfattare.

Trots verksamheternas gemensamma syfte en

effektiv statsförvaltning rör det sig om relativt

olikartade verksamheter. I verksamhetsområde A

ingår Ekonomiska rådet,

Ekonomistyrningsverket, Fortifikationsverket,

Kammarkollegiet, Konjunkturinstitutet,

Nämnden för offentlig upphandling,

Riksrevisionsverket, Statens fastighetsverk,

Statens kvalitets- och kompetensråd, Statistiska

centralbyrån, Statskontoret, anslag för

utvecklingsarbete samt Riksgäldskontorets

garanti-, kassahållnings-, inlånings- och

utlåningsverksamhet.

Verksamhetsområde B Det finansiella systemet

innefattar verksamhet som bl.a. rör de finansiella

instituten. Syftet är att bidra till stabilitet och

effektivitet i det finansiella systemet genom

analys, tillsyn och regleringar av de finansiella

institutens agerande på marknaden.

Verksamheten skall också syfta till ett gott

konsumentskydd. Verksamhetsområdet

omfattar även förvaltning av statens skuld (med

undantag av den skuld som förvaltas av

affärsverken). I verksamhetsområde B ingår

Bokföringsnämnden, Finansinspektionen,

Insättningsgarantinämnden, Riksgäldskontoret

samt anslaget Vissa kostnader för upplåning och

låneförvaltning (som disponeras av

Riksgäldskontoret).

Verksamhetsområde C Särskilda finansierings-

och garantiåtaganden omfattar avgifter för

Stadshypotekskassans grundfond samt anslag

avseende Nordiska investeringsbanken och

Europeiska utvecklingsbanken. Vidare ingår

åtaganden avseende Europeiska

investeringsbanken, Världsbanken samt en

statsgaranti för Riksbankens lån till Brasilien.

Verksamhetsområde D omfattar Riksdagens

revisorer.

Verksamhetsområde E Premiepensionssystemet

omfattar administration och förvaltning av de

fondbaserade premiepensionerna i det nya

inkomstbaserade ålderspensionssystemet.

10.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998

Anslag

1999 1

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

1 981

1 707

1 608

1 578

1 623

1 678

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1999 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

I 1999 års ekonomiska vårproposition

beräknades ramarna för utgiftsområde 2 för år

2000 till 1 489 miljoner kronor, för år 2001 till 1

528 miljoner kronor och för år 2002 till 1 579

miljoner kronor. Förändringen av

utgiftsområdesramarna jämfört med den

ekonomiska vårpropositionen är främst hänförlig

till ny pris- och löneomräkning samt teknisk

justering av förvaltningskostnadsanslag för

korrigering av kompensation för premier för

avtalsförsäkringar.

Förändringar

Riksrevisionsverket (RRV) är sedan den 1 juli

1998 en renodlad revisionsmyndighet. Samtidigt

inrättades Ekonomistyrningsverket (ESV), med

uppgift att arbeta för en effektiv

ekonomistyrning inom staten.

Premiepensionsmyndigheten (PPM), med

ansvar för administration av

premiepensionssystemet, inrättades den 1 juli

1998.

Statens kvalitets- och kompetensråd inrättades

den 1 januari 1999. Rådets uppgift är att stödja

och stimulera arbetet med kvalitetsutveckling

och kompetensförsörjning inom den statliga

förvaltningen. Rådet skall utföra uppdrag åt

främst regeringen.

Insättningsgarantinämnden har fått ansvaret

för det nya investerarskyddet, som trädde i kraft

1 maj 1999.

Fortifikationsverket överfördes till

utgiftsområdet den 1 januari 1999 från att

tidigare ha ingått i utgiftsområde 6 Totalförsvar.

Mål

Målen för utgiftsområde 2, Samhällsekonomi

och finansförvaltning, för år 2000 är:

Verksamhetsområde A Effektivisering och

utveckling av statlig förvaltning:

- Statsförvaltningen skall bedrivas effektivt och

i det allmännas intresse. Detta skall bl.a. ske

genom granskning, metodutveckling,

utvärdering och kontinuerlig omprövning av

statlig verksamhet.

- Statsfinanserna och statens egendom skall

förvaltas och hanteras på ett så

kostnadseffektivt sätt som möjligt. Genom

bl.a. tillförlitliga prognoser och analyser skall

beslutsfattare erbjudas information om den

samhällsekonomiska och statsfinansiella

utvecklingen.

- Officiell statistik och annan statlig statistik

skall bidra till att öka kunskapen om tillstånd,

utveckling och samband i samhället i stort.2

- Myndigheterna skall erbjudas stöd av hög

kvalitet. Detta skall bl.a. ske genom

tillhandahållande av system, tjänster,

normgivning och metodutveckling.

Verksamhetsområde B Det finansiella systemet:

- Det finansiella systemet skall vara effektivt

och tillgodose såväl samhällets krav på

stabilitet som konsumenternas intresse av ett

gott skydd.

- Statens skuld skall förvaltas så att kostnaden

för skulden långsiktigt minimeras samtidigt

som risken i förvaltningen beaktas. (Den

skuld som förvaltas av affärsverken innefattas

ej i utgiftsområdet.) Förvaltningen skall ske

inom ramen för de krav som

penningpolitiken ställer.

Verksamhetsområde E Premiepensionssystemet:

- Administration och förvaltning av

premiepensionerna skall bedrivas

kostnadseffektivt och till nytta för

premiepensionsspararna.

10.3 Resultatbedömning

En särskild beskrivning av utvecklingen inom

statsförvaltningen återfinns i volym 1, avsnitt 10,

Inriktningen av förvaltningspolitiken.

I den förvaltningspolitiska propositionen

(prop. 1997/98:136, bet. 1997/98:KU31, rskr.

1997/98:294) angavs riktlinjer för det fortsatta

arbetet med att utveckla den statliga

förvaltningen. För närvarande pågår ett arbete

med att ta fram och genomföra ett flerårigt

handlingsprogram i enlighet med dessa riktlinjer.

Arbetet fokuseras på service och kvalitet,

kompetens och etik, styrning och ledning samt

informationsförsörjning. Även frågor om ett

bättre beslutsunderlag, ett uppföljnings- och

utvärderingssystem för förvaltningspolitiken

samt chefsförsörjningen berörs.

En samlad och översiktlig beskrivning av

statsförvaltningens utveckling görs årligen av

Statskontoret på regeringens uppdrag.

Uppföljningen omfattar huvudområdena

ekonomi, sysselsättning, organisation och

struktur samt effektivisering. Av rapporten

framgår bl.a. att antalet anställda i staten

fortsätter att sjunka och att antalet statliga

myndigheter har halverats sedan 1990.

(Innehållet i Statskontorets rapport redovisas

mera utförligt i volym 1, avsnitt 10.)

Regeringen har i årsredovisning för staten

1998 (skr. 1998/99:150) lämnat en beskrivning

av tillståndet och utvecklingen inom

statsförvaltningen samt utvecklingen av den

ekonomiska styrningen. Där beskrivs bl.a.

resultatet av såväl ESV:s årliga

ekonomiadministrativa värdering som RRV:s

iakttagelser med anledning av genomförda

granskningar av myndigheternas

årsredovisningar och förvaltning.

För en övergripande bedömning av tillståndet

och utvecklingen inom den statliga förvaltningen

kan RRV:s iakttagelser i verkets årliga rapport till

regeringen användas som en utgångspunkt. RRV

anger i sin årliga rapport att besparingskraven på

myndigheterna har givit incitament till nya

lösningar när det gäller att få finansiella resurser

till verksamheten. Myndigheterna uppvisar i

ökad utsträckning ett mer marknadsorienterat

beteende, där möjlighet att ta betalt för tjänster

som produceras ingår.

Ett mått på tillståndet inom den statliga

förvaltningen utgör antalet revisionsberättelser

med invändning. Av samtliga statliga

myndigheter erhöll 19 myndigheter invändning i

revisionsberättelsen för räkenskapsåret 1998.

Antalet invändningar till följd av att

informationen i årsredovisningen i något

väsentligt avseende inte är rättvisande har ökat

något de senaste åren.

RRV konstaterar vidare i sin årliga rapport att

resultatredovisningarna i årsredovisningarna

uppvisar samma svagheter 1998 som 1997.

Redovisningarna har enligt RRV karaktären av

övergripande verksamhetsberättelser snarare än

att innehålla relevant resultatinformation.

Ett verktyg som används för att mäta

myndigheternas ekonomiadministrativa

standard, med tyngdpunkt på redovisning och

intern kontroll vid myndigheten, är ESV:s årliga

EA-värdering av statliga myndigheter. EA-

värderingen för 1998 visar att myndigheternas

ekonomiadministration och interna kontroll

håller fortsatt hög kvalitet. Av de 232

myndigheter som ingick i värderingen fick 91

procent något av omdömena fullt

tillfredsställande eller tillfredsställande. Samtidigt

kan det konstateras att det skett en försämring i

det sammanlagda EA-värdet mellan år 1997 och

1998. Försämringen är hänförlig till det s.k.

koncernvärdet som mäter hur myndigheterna

efterlever det ekonomiadministrativa regelverket.

Även RRV har i sin årliga rapport

uppmärksammat regeringen på att

myndighetsledningarna behöver ägna ökat

intresse åt myndigheternas interna kontroll,

speciellt kopplingen mellan intern kontroll,

ansvar och styrning.

ESV har i en studie undersökt 70

myndigheters årsredovisningar för 1997 och

1998 och man har funnit att myndigheterna i

flertalet fall lämnar tillfredsställande

resultatredovisningar och att man utom i några få

undantag lever upp till de krav som finns i

förordningen om myndigheternas årsredovisning

m.m. En förbättring har exempelvis skett när det

gäller kopplingen mellan prestationsinformation

och verksamhetsmål.

Regeringen har uppdragit åt Statskontoret att

lämna samlade bedömningar av myndigheternas

anpassningsarbete inför skiftet till år 2000.

Statskontoret har lämnat tio lägesrapporter.

Enligt förordningen om översyn av statliga

myndigheters informationssystem inför år 2000

skulle anpassningen av väsentliga system vara

avslutad senast den 1 juni 1999. Drygt hälften av

de 108 myndigheter som följs upp av

Statskontoret klarade inte detta krav. Ett mer

omfattande arbete återstod vid ett tiotal

myndigheter. Samtliga myndigheter bedömde

dock i juni 1999 att anpassningen av de

verksamhetskritiska systemen skulle hinna

fullföljas i tid före årsskiftet. (En redovisning av

arbetet med 2000-anpassningen återfinns i volym

1, avsnitt 10.)

Det finansiella systemet har under 1998

karaktäriserats av stabilitet. Inga allvarliga

störningar har orsakats av händelser i enskilda

institut. Finansinspektionens tillsynsarbete har

bidragit till stabiliteten i de enskilda finansiella

instituten och därmed till stabiliteten i det

finansiella systemet.

Riksdagen beslutade i maj 1999 att införa en

ny modell för statsskuldsförvaltningen, vilket

bl.a. innebär att regeringen senast den 25 april

varje år skall lämna en utvärdering av

statsskuldsförvaltningen till riksdagen.

Regeringens mål för upplåning och

statsskuldsförvaltning är att kostnaden för den

faktiska skulden under en femårsperiod skall vara

lägre än kostnaderna för de s.k.

riktmärkesportföljer som avspeglar en

hypotetisk, standardiserad upplåningsstrategi.

10.3.1 Regeringens slutsatser

Regeringen gör den samlade bedömningen att

måluppfyllelsen inom utgiftsområdet

Samhällsekonomi och finansförvaltning under

1998 har varit tillfredsställande, med undantag av

PPM. Resultatbedömningen visar sammantaget

på en positiv utveckling. Utgiftsområdets

verksamheter har en viktig roll att fylla i arbetet

med vidareutvecklingen av den statliga

förvaltningen genom att ge myndigheterna stöd

av hög kvalitet samt att ge riksdagen, regeringen

och andra, statliga såväl som icke-statliga aktörer

relevant och tillförlitligt underlag inför beslut.

Förvaltningen av statsskulden samt

bevakningen av och prognoserna över

statsbudgeten har utvecklats och skötts

tillfredsställande.

Även vad gäller arbetet som syftar till att det

finansiella systemet skall vara effektivt och

tillgodose såväl samhällets krav på stabilitet som

konsumenternas intresse av ett gott skydd ger

den samlade bedömningen vid handen att

stabiliteten under 1998 har bestått och att den

finansiella tillsynen varit en bidragande faktor för

denna stabilitet.

PPM uppfyllde under 1998 inte sitt

övergripande mål i och med förseningen av

premiepensionssystemet. Regeringen kan dock

konstatera att en ny tidsplan har tagits fram och

att väsentliga åtgärder har vidtagits av

myndigheten för att säkerställa att den nya

tidsplanen skall kunna hållas.

Regeringen anser att det är av största vikt att

verksamheterna inom utgiftsområdet fortsätter

att utvecklas. Särskilt viktigt är att

myndigheterna i än högre grad beaktar

användares och potentiella användares intressen i

de insatser som görs. För tjänster och produkter

i form av utredningar, system och stöd av olika

slag måste det ske en kontinuerlig anpassning till

användarnas behov och efterfrågan.

Regeringen bedömer det som viktigt att

myndigheter som har ett nära samarbete i vissa

frågor (statistik och prognoser, utredningar och

analyser) utvecklar detta samarbete ytterligare.

Regeringen ser det som väsentligt för

statsförvaltningens utveckling att en helhetssyn

eftersträvas för verksamheterna inom området.

Tabell 10.2 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor

Utfall

1998

Anslag

19991

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

A Effektivisering och utveckling av statlig

förvaltning

785,7

888,9

880,1

815,3

819,2

887,0

B Det finansiella systemet

606,8

751,0

639,4

655,9

683,7

688,5

C Särskilda finansierings- och garantiåtaganden

573,1

48,7

68,5

83,7

95,1

76,4

D Riksdagens revisorer

15,1

18,7

20,1

23,5

25,4

25,8

E Premiepensionssystemet

Totalt för utgiftsområde 2

1980,7

1 707,3

1608,1

1578,3

1623,4

1677,8

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1999 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

11 Effektivisering och utveckling av statlig

förvaltning

11.1

11.1 Omfattning

Verksamhetsområdet Effektivisering och

utveckling av statlig förvaltning omfattar

myndigheter med stabsfunktion eller som annars

har en central betydelse för hur

statsförvaltningen bedrivs, utvecklas och

effektiviseras, följs upp och kontrolleras.

Verksamhetsområdet består av Ekonomiska

rådet, Ekonomistyrningsverket (ESV),

Fortifikationsverket, Kammarkollegiet,

Konjunkturinstitutet (KI), Nämnden för

offentlig upphandling (NOU),

Riksrevisionsverket (RRV), Statens kvalitets-

och kompetensråd, Statens fastighetsverk (SFV),

Statistiska centralbyrån (SCB), Statskontoret,

anslag för utvecklingsarbete samt

Riksgäldskontorets (RGK) garanti-,

kassahållnings-, inlånings- och utlånings-

verksamhet.

11.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 3.1Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998

Anslag

1999 1

Utgifts-

prognos

19992

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

785,7

888,9

880,1

815,3

819,2

887,0

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1999 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Inklusive 123,4 mkr på anslaget Kontrollfunktionen i staten, som finns uppfört

 på

statsbudgeten 1999, men ej fr.o.m. år 2000.

Förändringar 1998 och 1999

Den 1 januari 1999 avvecklades Statens

förnyelsefonder och samtidigt bildades Statens

kvalitets- och kompetensråd, en ny myndighet

för kvalitetsutvecklings- och

kompetensförsörjningsfrågor.

Mot bakgrund av den översyn av styrning och

inriktning av Statskontorets verksamhet som

gjordes 1998 har Statskontoret genomfört en

omorganisation. Syftet är att stärka

Statskontorets roll som regeringens

utvärderingsorgan.

Avvecklingen av Statens

Lokalförsörjningsverk har slutförts.

11.3 Resultatbedömning

11.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

Målen för verksamhetsområdet Effektivisering

och utveckling av statlig förvaltning är:

 Statsförvaltningen skall bedrivas effektivt

och i det allmännas intresse. Detta skall bl.a. ske

genom granskning, metodutveckling,

utvärdering och kontinuerlig omprövning av

statlig verksamhet.

 Statsfinanserna och statens egendom skall

förvaltas och hanteras på ett så kostnadseffektivt

sätt som möjligt. Genom bl.a. tillförlitliga

prognoser och analyser skall beslutsfattare

erbjudas information om den

samhällsekonomiska och statsfinansiella

utvecklingen.

 Officiell statistik och annan statlig statistik

skall bidra till att öka kunskapen om tillstånd,

utveckling och samband i samhället i stort.

 Myndigheterna skall erbjudas stöd av hög

kvalitet. Detta skall bl.a. ske genom

tillhandahållande av system, tjänster,

normgivning och metodutveckling.

Regeringen gör bedömningen, utifrån de

resultat som redovisats och med hänsyn till vad

som kan antas påverka verksamhetsområdet

under de närmaste åren, att verksamheternas

inriktning i huvudsak bör ligga fast. Visst

pågående arbete med utredningar och

verksamhetsöversyn gör dock att

vidareutveckling och anpassning av inriktning

och verksamheter kan komma att bli aktuell.

Bland pågående utredningar kan nämnas

utredningen om NOU och de statliga insatserna

inom upphandlingsområdet samt utvärdering av

statistikreformen.

Statistikområdet har i hög grad påverkats av

EU-medlemskapet, med krav på anpassning av

medlemsländernas statistik. Det fördjupade

samarbetet inom unionen och den pågående

utvidgningen leder till att Europeiska

kommissionen fortlöpande ställer krav på

uppbyggnad av ny statistik. Regeringen

konstaterar att kvalitetsutvecklingen inom

statistiken har varit övervägande positiv. Dock

indikerar vissa SCB-studier att

kvalitetsförbättringstakten minskar.

11.3.2 De viktigaste statliga insatserna

Under de senaste åren har flera förändringar

genomförts vad gäller strukturen för

myndigheterna inom utgiftsområdet, för att bl.a.

kunna ge statliga myndigheter stöd av hög

kvalitet. Exempelvis har Riksrevisionsverkets

uppgifter renodlats. Samtidigt har den nya

myndigheten Ekonomistyrningsverket inrättas,

med uppgift att arbeta för en effektiv

ekonomistyrning inom staten. Efter

avvecklingen av Lokalförsörjningsverket är det

numera Statskontoret som har ansvar för att bl.a.

utföra analyser av lokalanvändning och

lokalkostnader i staten som underlag för en

effektivisering av den statliga lokalförsörjningen.

Statens kvalitets- och kompetensråd inrättades

den 1 januari 1999. Rådets uppgift är att stödja

myndigheterna i kvalitetsutveckling och

kompetensförsörjning, som är nödvändig för

uppfyllande av målet att statsförvaltningen skall

bedrivas effektivt och i det allmännas intresse.

Rådet har en viktig roll i genomförandet av

regeringens förvaltningspolitiska

handlingsprogram.

En effektiv statsförvaltning kan bl.a.

åstadkommas genom kontinuerlig granskning,

utvärdering och omprövning av den statliga

verksamheten.

Omfattningen av uppdraget för den statliga

revisionsverksamheten har utökats genom att

antalet revisionsobjekt har ökat de senaste åren.

RRV:s årliga revision har granskat och lämnat

revisionsberättelse för ca 300 myndigheter och

organisationer. RRV:s effektivitetsrevision har

avlämnat 12 egeninitierade granskningar och 16

regeringsinitierade revisioner. Granskningarna

har främst inriktats på statsfinansiellt

betydelsefulla frågor inom områden som

socialförsäkring, utbildning, försvar och

rättsväsende.

ESV har löpande försett regeringen med

information om bl.a. utfall och prognoser för

statens inkomster och utgifter. ESV har också

bedrivit ett omfattande arbete med utveckling

och normering inom ekonomistyrningsområdet.

Arbetet har resulterat i skrifter, rådgivning och

utbildningar. ESV har även tillhandahållit

ekonomi- och personaladministrativa system till

statliga myndigheter.

Statskontoret har till regeringen redovisat ca

40 utrednings- och utvärderingsuppdrag. Dessa

har utgjort ett led i regeringens arbete med att

ompröva, styra och effektivisera statlig

verksamhet. Statskontorets inköpssamordning

inom IT-området har, enligt Statskontorets

bedömning, lett till att den offentliga sektorns

kostnader minskats med 400 miljoner kronor

årligen.

För en kostnadseffektiv hantering och

förvaltning av statsfinanserna är tillförlitliga

prognoser och analyser nödvändigt. I och med

införandet av ett utgiftstak för den offentliga

sektorn har kraven på utfalls- och

prognosinformationen höjts väsentligt. Det är

därför viktigt att prognosverksamheten har hög

precision och förmåga att kunna analysera de

avvikelser som förekommer. Hos flera av

utgiftsområdets myndigheter pågår viktiga

utvecklingsinsatser inom detta område.

Arbetet med VESTA-projektet (Verktyg för

ekonomistyrning i staten), vilket syftar till att

skapa ett integrerat statligt system för prognoser,

budgetering, koncernredovisning,

resultatstyrning och betalningsinformation, har

fortsatt

planenligt under 1998. Vissa framtida

utvecklingsinsatser beskrivs närmare i volym 1,

avsnitt 9, Ekonomisk styrning.

Riksdagen har beslutat att en registerbaserad

folk- och bostadsräkning skall genomföras. För

att fullfölja projektet har ytterligare 100 miljoner

kronor anslagits för investeringar i bl.a.

lägenhetsregister och folkbokföring på

lägenheter. SCB, Lantmäteriverket,

Riksskatteverket, de lokala skattemyndigheterna

och kommunerna medverkar i projektet.

Ett arbete pågår inom en av regeringen tillsatt

delegation för ekologiskt hållbar upphandling,

som har till uppgift att driva på arbetet att

utveckla miljöanpassad upphandling.

Delegationen skall slutredovisa sitt arbete i

december 1999.

NOU gjorde 1997 en utvärdering av lagen

(1992:1528) om offentlig upphandling.

Utvärderingen visade bl.a. att regelefterlevanden

var bristfällig på många håll. En rad åtgärder har

därför vidtagits för att komma tillrätta med

problemen. NOU har bl.a. haft regeringens

uppdrag att kartlägga vilka statliga bolag som kan

anses utgöra upphandlande enheter samt att

analysera konsekvenserna av de förändringar i

EG-fördraget som Amsterdamfördraget medför

beträffande möjligheterna att ställa miljökrav vid

offentlig upphandling. NOU har fastställt en

tillsynsstrategi för att åstadkomma bättre

regelefterlevnad vid offentlig upphandling

genom aktiva tillsynsåtgärder och initierat några

tillsynsprojekt i samma syfte.

11.3.3 Effekter av de statliga insatserna

Prestationer och effekter av den verksamhet som

bedrivs inom verksamhetsområdet finner man i

stor utsträckning inom statsförvaltningen.

Effektivisering och utveckling av den statliga

förvaltningen syftar dock i vidare bemärkelse till

utveckling och effektivisering av all statlig

verksamhet.

RRV:s uppföljning visar att huvuddelen av

invändningarna i verkets revisionsberättelser

åtgärdats inom ett år. De invändningar som inte

åtgärdats är med några undantag av den

karaktären att de inte kan åtgärdas i efterhand.

Effektivitetsrevisionens granskningar har legat

till grund för en lång rad åtgärder från både

regeringens och myndigheternas sida. (Vissa

exempel anges under anslag A2 RRV.)

Arbetet med att åstadkomma bättre prognoser

är viktigt för regeringens möjligheter att ha

kontroll över de statliga utgifterna. Den

ekonomiska statistiken ligger bland annat till

grund för prognoserna och regeringen bedömer

därför att statistikens kvalitet fortlöpande bör

förbättras, men också att statistiken bör bli mer

tillgänglig för aktörer som har behov av att

använda den.

För flera av myndigheterna inom

verksamhetsområdet anser regeringen att en

fortsatt utveckling behövs vad gäller den

resultatinformation som redovisas. För att en bra

bedömning av verksamheternas inriktning skall

kunna göras är det angeläget att analyser och

bedömningar i form av effektinformation

utvecklas vidare.

11.3.4 Regeringens slutsatser

Regeringen anser att verksamheterna inom

området Effektivisering och utveckling av statlig

förvaltning har en viktig roll i arbetet med att

vidareutveckla den statliga förvaltningen samt att

bl.a. ge riksdag, regering och andra aktörer

relevant och tillförlitligt beslutsunderlag.

Regeringen gör den samlade bedömningen att

måluppfyllelsen inom verksamhetsområdet

under 1998 har varit tillfredsställande.

11.4 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte haft några

invändningar i revisionsberättelsen för år 1998

avseende myndigheterna inom

verksamhetsområdet.

11.5 Anslagsavsnitt

A1 Konjunkturinstitutet

Tabell 3.2 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

35 812

Anslags-

sparande

1 051

1999

Anslag

37 640

Utgifts-

prognos

38 614

2000

Förslag

40 002

2001

Beräknat

42 258

1

2002

Beräknat

42 949

2

1 Motsvarar 41 602 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 41 602 tkr i 2000 års prisnivå.

Regeringens överväganden

De övergripande målen för Konjunkturinsti-

tutets (KI:s) verksamhet för budgetåret 1998 har

varit att utarbeta tillförlitliga analyser och

prognoser av den ekonomiska utvecklingen

inom och utom landet samt att aktivt bidra till

att den ekonomiska statistiken håller en god

kvalitet. Verksamhetsmålen har bland annat

inneburit att utveckla analysen och metoderna

för de medelfristiga beräkningarna samt för de

finansiella marknaderna och den internationella

ekonomiska utvecklingen.

Resultatbedömning

Konjunkturinstitutet utvärderar numera

systematiskt prognosernas träffsäkerhet med en

löpande uppföljning av tidigare prognoser.

Särskilda studier av träffsäkerheten i prognoserna

har också genomförts. KI:s prognoser står sig väl

i såväl svensk som internationell jämförelse men

träffsäkerheten i prognoserna har inte nämnvärt

ökat över tiden. Tillförlitligheten för

prognoserna för åren 1997 och 1998 har dock

varit mycket god. Som ett led i arbetet med att

öka prognosprecisionen under de senaste åren

kan nämnas framtagandet av månatliga

konjunkturbarometrar och kortsiktsindikatorer.

KI tillfördes efter beslut av Riksdagen ett

resurstillskott för år 1998. Detta har bland annat

använts för att förbättra metoderna för de

medelfristiga beräkningarna och för att öka

utrymmet för analyser av såväl den

internationella som den finansiella utvecklingen,

samt för att förstärka den makroekonomiska

kompetensen. Dessutom höjdes basresurserna

för miljöräkenskaper. En genomgripande

organisationsförändring har också genomförs

under förra året.

En viss metodutveckling avseende de

medelfristiga beräkningarna har genomförts

under året men analysen bör kunna utvecklas

vidare. Bevakningen av de finansiella

marknaderna har också utökats. Nya

analysmetoder har introducerats för

räntebärande instrument och reala växelkurser.

Arbetet med att utarbeta en ny ekonometrisk

modell påbörjades under förra året. Den

miljöekonomiska modellen har vidareutvecklats

samtidigt som scenarier för Långtidsutredningen

utarbetats.

KI har i sitt budgetunderlag föreslagit en

förändring för perioden 2000 och framåt. Det

gäller en utvidgning av konjunkturbarometrarna

som föreslås bli betydligt mer heltäckande än

idag. I december 1997 tilldelades myndigheten

utredningsresurser för att utreda

förutsättningarna för en utvidgning av

tjänstebarometern. Slutresultaten redovisades i

december 1998. Tjänstesektorn står för drygt

40 % av Sveriges BNP men trots detta täcker den

nuvarande tjänstebarometern endast 40 % av den

privata tjänstesektorn. Stora kunskapsluckor

kvarstår således om en mycket stor andel av

Sveriges totala ekonomi. Tjänste-

barometern har varit i funktion sedan 1990.

Konjunkturbarometern har blivit ett allt

viktigare instrument i prognosarbetet och den

används av allt fler aktörer. En utvidgning av

konjunkturbarometern sammanhänger också i

viss omfattning med den förbättring av den

ekonomiska statistiken som SCB

(Nationalräkenskaperna) ansvarar för.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Verksamheten omfattar bland annat försäljning

av statistiktjänster och utredningsuppdrag till

främst regeringskansliet och olika organisationer.

Institutet bedömer att volymen på de externa

utredningsuppdragen minskar något under de

närmaste åren.

Tabell 3.3 Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1998

3 252

3 228

24

Prognos 1999

2 500

2 500

0

Budget 2000

2 500

2 500

0

Slutsatser

Mot bakgrund av att en genomgripande

organisationsförändring genomfördes under

1998 inriktar sig regeringens myndighetsstyrning

på att följa upp det förändringsarbete som

påbörjats på KI. På sikt bör de vidtagna

förändringarna leda till att träffsäkerheten i

prognoserna ökar.

Tabell 3.4 Beräkning av anslaget för 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

37 640

Pris- och löneomräkning

170

Justering av premier

2 192

Förslag 2000

40 002

Under de närmaste åren kommer fokus alltmer

att inriktas på analyser av bristsituationer på

arbetsmarknaden som ett sätt att avgöra den

svenska ekonomins tillväxtpotential. Analysen av

BNP-utvecklingen kommer alltmer att ta sin

utgångspunkt i den svenska ekonomins

utbudssida, varvid en väsentligt ökad kunskap

om tjänstesektorn (som bl. a involverar

bristsituationer) krävs.

Inom EU pågår för närvarande en utbyggnad

av barometrarna till att omfatta fler delar av

tjänstesektorn. En utvidgning av

tjänstebarometern i Sverige skulle förbättra

möjligheterna att göra prognoser över svensk

ekonomi och göra jämförelser med andra länder.

Genom att tjänstebarometern blir mer

heltäckande kan också prognosprecisionen öka

samtidigt som vändpunkter kan upptäckas

tidigare.

Regeringen anser därför att myndigheten bör

tillföras sammanlagt 1,6 miljoner kronor för en

utbyggnad av tjänstebarometern. Till följd av det

ansträngda budgetläget år 2000 tillförs dock

institutet budgetmedel först från och med år

2001. Ökningen finansieras genom omföring av

medel inom utgiftsområdet.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts

2 192 000 kronor.

A2 Riksrevisionsverket

Tabell 3.5 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

153 181

1

Anslags-

sparande

17 356

1999

Anslag

132 978

Utgifts-

prognos

141 550

2000

Förslag

156 106

2001

Beräknat

158 499

2

2002

Beräknat

161 026

3

1 Första halvåret 1998 inkluderas den verksamhet som 1998-07-01 överfördes till

Ekonomistyrningsverket.

2 Motsvarar 156 106 tkr i 2000 års prisnivå.

3 Motsvarar 156 106 tkr i 2000 års prisnivå.

Den 1 juli 1998 fördes de av Riksrevisionsverkets

(RRV) verksamheter som inte hör till revisionen

över till det nybildade Ekonomistyrningsverket

(ESV). RRV blev därmed en renodlad

revisionsmyndighet. Av anslagsutfallet för 1998

är 131,8 miljoner kronor hänförliga till RRV i sin

nuvarande form. På motsvarande sätt gäller att

nuvarande RRV:s del av anslagssparandet är 15,1

miljoner kronor.

Anslagssparandet förklaras av osäkerheter om

anslagsnivå i samband med delningen av RRV

samt att RRV erhållit regeringsuppdrag med

särskild finansiering. Regeringen har beslutat att

RRV får behålla anslagssparandet för att bland

annat finansiera utvecklingen av IT-stöd för

revisionen samt för kompetensutveckling. Större

delen av det ingående anslagssparandet från 1998

beräknas förbrukas under 1999.

Regeringens överväganden

Resultatbedömningen för RRV är avgränsad till

den renodlade revisionsmyndigheten RRV.

Resultatbedömningen för de verksamheter som

överfördes till ESV görs under anslaget A3

Ekonomistyrningsverket.

Resultatbedömning

År 1998 uppgick de totala kostnaderna för

RRV:s verksamhet till 192,3 miljoner kronor. De

totala intäkterna av avgifter blev 68,7 miljoner

kronor. Vid utgången av 1998 hade myndigheten

279 personer anställda.

Nedan görs en resultatbedömning per

verksamhetsgren.

Årlig revision

Den årliga revisionens omfattning uppgick till

knappt hälften (49 %) av RRV:s totala

kostnader. Under året har den årliga revisionen

omfattat granskning av årsredovisningar för

räkenskapsåret 1997 samt en översiktlig

granskning av delårsrapporter per 1998-06-30.

Totalt innebar detta att RRV reviderade 266

myndigheter och fyra affärsverk. Därutöver var

personal från RRV revisorer eller medrevisorer i

102 statliga bolag, 116 stiftelser samt 44 övriga

objekt, bl.a. kyrkosamfund.

Tabell 3.6 Antalet revisionsobjekt

1994/95

1995/96

1997

1998

Affärsverk

4

4

4

4

Myndigheter

285

289

270

266

Statliga bolag

80

98

105

102

Stiftelser

41

50

100

1161

Övriga

39

37

37

44

Summa

449

478

516

532

1 Varav ca 60 stiftelser med s.k. anknuten förvaltning till statliga

myndigheter.

Ett viktigt verksamhetsmål för den årliga

revisionen är att kvaliteten i revisionen skall vara

hög. RRV har under 1998 påbörjat ett arbete

med certifiering (kvalitetssäkring) av revisorer

inom den årliga revisionen.

Ett annat verksamhetsmål för den årliga

revisionen är att produktiviteten i

revisionsarbetet skall vara hög. Förändringen

över tiden av genomsnittskostnaden för en

revisionsberättelse visar kostnadsproduktiviteten

inom den årliga revisionen.

Genomsnittskostnaden för revisionen har

minskat under perioden 1994/95 1998. Den

förbättrade produktiviteten förklaras främst av

att den årliga revisionen i ökad utsträckning

kunnat ta hänsyn till det arbete som genomförts

av myndigheternas internrevision, insatser för

rådgivning och stöd har minskat och

revisionsarbetet bedrivs effektivare. Den

obligatoriska delårsrapporten har också haft

betydelse då den inneburit att fel upptäcks i ett

tidigt skede och kan åtgärdas i god tid före

budgetårets slut utan resurskrävande insatser

från revisionens sida.

Effektivitetsrevision

Effektivitetsrevisionens omfattning uppgick till

17 procent av RRV:s totala kostnader. Ett viktigt

verksamhetsmål för effektivitetsrevisionen är att

granskningarna i första hand skall inriktas mot

områden av stor statsfinansiell betydelse och

områden som har stor betydelse för ekonomins

och förvaltningens funktionssätt. Exempel på

områden som varit föremål för

effektivitetsrevision under 1998 är

skatteförvaltningens kontrollverksamhet,

försvaret, miljöpolitiska styrmedel, lokal

skolutveckling och lönebidrag.

RRV har under 1998 avlämnat tolv rapporter

från den egeninitierade effektivitetsrevisionen.

Verksamhetsmålet i regleringsbrevet var minst

ett femtontal. En förklaring till att målet ej har

uppfyllts är att regeringsuppdragen tagit

kompetens och resurser i anspråk. Även

granskningarnas svårighetsgrad och omfattning

har ökat. Ett kvantitativt mål för antalet

rapporter är enligt regeringens bedömning ett

begränsat styrmedel eftersom det inte tar hänsyn

till komplexitet och omfattning. Ett sådant mål

kan dessutom leda till att angelägna granskningar

nedprioriteras eller skjuts på framtiden.

Regeringen har därför i regleringsbrevet för 1999

tagit bort målet om antalet rapporter från

effektivitetsrevisionen. Istället utvecklar RRV ett

system för uppföljning av effektivitetsrevisionen

med bland annat resultat- och

kvalitetsindikatorer.

Ett annat verksamhetsmål för RRV har varit

att alla utgiftsområden skall vara föremål för

granskning inom en treårsperiod. Inkluderas

regeringsuppdragen klarade RRV detta mål.

RRV:s redovisning visar att

effektivitetsrevisionens granskningar ensamma

eller kompletterat med ytterligare utredningar

har bidragit till en lång rad åtgärder från både

regeringens och myndigheternas sida. Nedan

följer några exempel.

Inom totalförsvarets område har regeringen

fattat ett antal beslut för att tillvarata

besparingsmöjligheter inom

värnpliktsutbildningen. Vidare har regeringen

föreslagit en halvering av civilpliktsutbildningen.

Regeringen har även uppdragit åt

Försvarsmakten att redovisa myndighetens

åtgärder avseende formerna för lönebildning.

Inom socialförsäkringsområdet har regeringen

föreslagit förändringar av reglerna för

bidragsförskott. Inom miljöområdet har

regeringen gett Naturvårdsverket i uppdrag att

bl.a. utarbeta förslag till kriterier för arbetet med

skydd av skogsmark. Dessutom har miljöbalkens

utformning ändrats.

När det gäller myndighetsåtgärder inom

områden där effektivitetsgranskningar skett kan

dessa exemplifieras med att Riksskatteverkets

samverkan med skattemyndigheter i andra länder

förbättrats och att Industrifonden skärpt kraven

på näringspolitiskt tillskott, dvs. att

Industrifondens stöd skall vara en nödvändig

förutsättning för det aktuella företagets beslut att

investera eller expandera.

Direkt regeringsstöd

Med direkt regeringsstöd avses särskilda

regeringsuppdrag, löpande råd och stöd till

regeringen samt RRV:s arbete med remisser.

Omfattningen av detta uppgick till 16 procent av

RRV:s totala kostnader.

Under 1998 har RRV totalt slutfört 16

regeringsuppdrag varav fyra ingick i regeringens

satsning på kontrollfunktionen i staten. År 1997

uppgick antalet slutförda regeringsuppdrag till 20

stycken.

RRV har under 1998 yttrat sig över totalt 165

offentliga utredningar jämfört med 190 stycken

år 1997. Totalkostnaden för remissvaren har

minskat från 7,1 miljoner kronor 1997 till 5,1

miljoner kronor 1998. Styckkostnaden har

minskat från 38 000 kronor 1997 till 31 000

kronor 1998. Därmed har RRV uppfyllt

verksamhetsmålet att den totala kostnaden för

remissvar inte får öka.

Internationell verksamhet

Den internationella verksamhetens omfattning

uppgick till 18 procent av RRV:s totala

kostnader.

RRV är engagerad i flera internationella

organisationer. Under 1998 har RRV inom

ramen för INTOSAI (den internationella

organisationen för nationella revisionsorgan)

färdigställt INTOSAI Code of Ethics, ett

dokument som grund för ett etiskt grundat

förhållningssätt för nationella revisionsorgan.

RRV:s tjänsteexport utgörs i huvudsak av

biståndsprojekt på uppdrag av Sida.

Tjänsteexporten syftar bland annat till att bidra

till Sveriges biståndspolitiska mål. Verksamheten

är helt avgiftsfinansierad. Under 1998 har

långtidskontrakterad personal arbetat i

Moçambique, Namibia, Zimbabwe och

Botswana. RRV har haft korttidsuppdrag i

Ryssland, Litauen och Moldavien. Den främsta

förklaringen till att den internationella

verksamhetens omfattning minskat 1998 är att

Moçambiqueprojektet överförts till ESV samt att

långtidsuppdragen i Namibia och Botswana

avslutats under året.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.7 Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Miljoner kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt-

kostnad)

Utfall 1998

(varav tjänsteexport)

63,9

(24,4)

63,8

(25,0)

0,1

(-0,6)

Prognos 1999

(varav tjänsteexport)

62,0

(16,5)

64,5

(17,5)

-2,5

(-1)

Budget 2000

(varav tjänsteexport)

54,0

(16,5)

55,5

(17)

-1,5

(-0,5)

Utfallet 1998 avser endast den renodlade revisionsmyndigheten RRV.

RRV:s avgiftsbelagda uppdragsverksamhet

beräknas uppgå till 54 miljoner kronor år 2000.

Därutöver erhåller RRV avgiftsintäkter enligt 4 §

avgiftsförordningen (t.ex. försäljning av

publikationer samt resurssamordning med ESV

och Kommerskollegiet) vilka för 1998 uppgick

till 5,6 miljoner. Sammantaget motsvarar

avgiftsintäkterna ca 30 procent av verkets

omslutning.

Myndigheter vars verksamhet till minst

hälften finansieras med avgifter betalar för den

årliga revisionen. Detsamma gäller i huvudsak för

affärsverk, bolag och stiftelser. För år 2000

beräknas dessa intäkter till 25,5 miljoner kronor.

Avgiftsintäkter för regeringsuppdrag beräknas

till 20 miljoner kronor år 1999 för att därefter

minska till 12 miljoner kronor år 2000.

Minskningen förklaras främst av att projektet

Kontrollfunktionen i staten till stor del avslutas

under 1999. Viss verksamhet kommer dock att

bedrivas även år 2000 och därmed kommer RRV

även att få en del intäkter från kontrollprojektet

detta år.

Slutligen har RRV avgiftsintäkter för

internationella uppdrag, i tabell 3.7 benämnda

tjänsteexport, vilka för år 2000 beräknas bli 16,5

miljoner kronor.

Slutsatser

RRV har, i enlighet med riksdagens och

regeringens beslut, omvandlats till en renodlad

revisionsmyndighet. Detta har stärkt revisionen

och förtydligat dess oberoende ställning. I

kombination med RRV:s kvalitetssäkringsarbete

kommer detta att ge långsiktiga positiva effekter

på revisionens kvalitet vilket i sin tur bidrar till

att höja effektiviteten i hela statsförvaltningen

och förbättra kvaliteten på statens redovisning.

Regeringen bedömer att RRV klarat sina

åtaganden under 1998. Revisionen har

genomförts instruktionsenligt och målen för

verksamheten har i huvudsak uppnåtts. RRV har

därmed på det sätt som var tänkt bidragit till

målet att statsförvaltningen skall bedrivas

effektivt och i det allmännas intresse.

Tabell 3.8 Beräkning av anslaget för 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

132 978

Pris- och löneomräkning

+ 761

Lokalkostnadsbesparing

- 300

Nivåhöjning pga. ändrad

finansieringsbild

+ 6 500

Justering av premier

+ 16 167

Förslag 2000

156 106

Regeringen föreslår ett anslag för år 2000 på

156 106 000 kronor. I beräkningen har hänsyn

tagits till tidigare beslutad

lokalkostnadsbesparing på 300 000 kronor.

Förslaget inkluderar en förstärkning med

6 500 000 kronor som kompensation för det

minskade bidrag till RRV:s centrala

ledningskostnader som flytten av den

avgiftsfinansierade verksamheten till ESV

innebar. En utomstående granskning har visat att

RRV har jämförelsevis låga administrativa

kostnader. Förstärkningen finansieras genom

omprioriteringar inom Finansdepartementets

ansvars-område. Vid anslagsberäkningen har en

teknisk justering gjorts av anslaget. Justeringen

har genomförts för att korrigera tidigare i

anslaget inlagd kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts

16 167 000 kronor. För budgetåret 2000 har

530 000 kronor budgeterats under anslaget A13

Utvecklingsarbete för försöksverksamhet med

ett externt vetenskapligt råd i syfte att bidra till

kvalitetssäkring av den verksamhet som bedrivs

inom effektivitetsrevisionen.

A3 Ekonomistyrningsverket

Tabell 11.9 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

22 076

1

Anslags-

sparande

4 199

1999

Anslag

55 550

Utgifts-

prognos

55 190

2000

Förslag

60 960

2001

Beräknat

61 895

2

2002

Beräknat

62 881

3

1 Avser perioden 1998-07-01 - 1998-12-31.

2 Motsvarar 60 960 tkr i 2000 års prisnivå.

3 Motsvarar 60 960 tkr i 2000 års prisnivå.

Ekonomistyrningsverket (ESV) bildades den 1

juli 1998. Motsvarande verksamhet bedrevs

tidigare vid Riksrevisionsverket (RRV) samt

Statens pensionsverk (SPV).

Anslagsutfallet och anslagssparandet i tabell

3.9 avser den verksamhet som bedrivits inom

ESV under andra halvåret 1998. Den finansiella

redovisningen av motsvarande verksamhet under

första halvåret redovisas under anslaget A2

Riksrevisionsverket och utgiftsområde 14

Arbetsmarknad och arbetsliv.

Anslagssparandet för andra halvåret 1998

förklaras av att det funnits ett stort antal

vakanser under uppbyggnadsskedet. Regeringen

har beslutat att ESV skall behålla

anslagssparandet så att bl.a. de verksamheter som

senarelagts skall kunna genomföras med

bibehållen ambitionsnivå. Det gäller bl.a. verkets

medverkan i utvecklingsarbetet i anslutning till

VESTA-projektet.

Prognosen för 1999 innebär att ESV förbrukar

1 500 000 kronor av anslagssparandet under

räkenskapsåret. Resterande anslagssparande

beräknas förbrukas under år 2000.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Resultatbedömningen omfattar både den

verksamhet som bedrivits inom ESV under andra

halvåret 1998, och motsvarande verksamhet

inom RRV och SPV under första halvåret.

Verksamhetsområdet Information om statlig

ekonomi har till uppgift att leverera aktuell,

tillförlitlig och relevant information om den

statliga ekonomin.

Arbetet inom verksamhetsområdet har

omfattat såväl löpande produktion av

information om statlig ekonomi som

vidareutveckling av metoder, tekniker och

presentationsformer vad avser informationen.

Den löpande produktionen har under året

omfattat bl.a. prognoser, statsbudgetens månads-

och årsutfall, underlag till nationalräkenskaperna

vad gäller statens verksamhet samt underlag till

årsredovisningen för staten. Regeringen

bedömer att informationen om den statliga

ekonomin håller en hög kvalitet. Exempelvis

visar en utredning som genomfördes under 1998

att avvikelserna mellan prognos och utfall är

relativt små.

Utvecklingsarbetet har varit inriktat på bl.a.

vidareutveckling av analyserna i anslutning till

prognoserna, förlängning av prognoshorisonten

så att prognoserna kan omfatta hela den treåriga

perioden för utgiftstaket samt bedömning av

behov och möjligheter att löpande under året

följa upp statsbudgetens utfall på en nivå under

anslag. Regeringen bedömer att de genomförda

och påbörjade utvecklingsinsatserna skapar

förutsättningar för ökad aktualitet, tillförlitlighet

och relevans vad avser informationen om den

statliga ekonomin.

Verksamhetsområde Resultatstyrning och

finansiell styrning har till uppgift att genom

metodutveckling, regler och stöd vidareutveckla

och förbättra den ekonomiska styrningen i

staten. Insatserna skall riktas mot både regering

och myndigheter.

Inom ramen för verksamhetsområdet har

föreskrifter utfärdats till olika

ekonomiadministrativa förordningar.

Utvecklingsarbetet har kretsat kring

frågeställningar som berör såväl resultatstyrning

som finansiell styrning. Exempel på områden

som varit föremål för utvecklingsarbete är

informationsinnehållet i regleringsbreven,

regeringens resultatinformation till riksdagen

samt koncernredovisningen i staten.

Regeringen bedömer att de insatser som

genomförts inom verksamhetsområdet under

1998 har bidragit till en positiv utveckling av den

ekonomiska styrningen av den statliga

verksamheten. Samtidigt kan regeringen

konstatera att delar av det angelägna

utvecklingsarbetet inom området inte har kunnat

genomföras i den takt som är önskvärd. Orsaken

till det är att verksamhetsområdet haft stora

vakanser i anslutning till omorganisationen.

Verksamhetsområde Ekonomi- och

personaladministrativa system har till uppgift att

tillhandahålla ekonomi- och

personaladministrativa system med tillhörande

stödtjänster till statliga myndigheter.

Arbetet har under 1998 varit inriktat på bl.a.

implementering och uppgradering av systemen

vid ett stort antal myndigheter, utfasning av det

stordatorbaserade systemet Cosmos, 2000-

säkring av systemen samt utbildnings- och

konsultinsatser i anslutning till systemen.

Därutöver har ESV under 1998 startat ESV

AGRESSO Driftservice i syfte att erbjuda

mindre och medelstora myndigheter utvidgat

stöd inom det ekonomiadministrativa området.

Verksamheten inom det

personaladministrativa området har

omstrukturerats i enlighet med strategin att

staten i fortsättningen inte skall utveckla egna

nya system.

Regeringen bedömer att de insatser som

genomförts under 1998 bidragit till att flertalet

myndigheter har väl fungerande ekonomi- och

personaladministrativa system. En enkätstudie

som genomfördes under 1998 visar bl.a. att de

myndigheter som använder ekonomisystemet

Agresso gav såväl systemet som ESV ett gott

betyg.

ESV:s internationella verksamhet omfattar dels

medverkan i olika internationella organisationer

och nätverk, dels tjänsteexport.

Tjänsteexporten riktades under 1998 till bl.a.

Moçambique, Ryssland och Sydafrika.

Budget för avgiftsfinansierad verksamhet

Tabell 11.10 Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1998 1

125 939

114 530

11 409

(varav tjänsteexport)

(6 960)

(6 452)

(508)

Prognos 1999

230 000

214 000

16 000

(varav tjänsteexport)

(17 000)

(16 200)

(800)

Budget 2000

187 374

188 374

-1000

(varav tjänsteexport)

(15 000)

(15 000)

0

1 Uppgifterna avseende utfall 1998 avser perioden 1998-07-01 - 1998-12-31

Uppgifterna avseende utfallet för 1998 avser

endast andra halvåret 1998. Intäkterna och

kostnaderna för motsvarande verksamhet under

första halvåret var 80 700 000 kronor respektive

81 800 000 kronor för den verksamhet som

bedrevs inom RRV, och 30 008 000 kronor

respektive 33 210 000 kronor för den verksamhet

som bedrevs inom SPV. Avgiftsintäkterna

motsvarar ca 83 procent av verkets omslutning.

Slutsatser

Genom bildandet av ESV har förutsättningar

ytterligare förbättrats för den ekonomiska

styrningen i staten. Regeringen bedömer att det

arbete med uppbyggnad av verket som

genomförts under 1998 har skapat en god grund

att arbeta vidare ifrån. Målen för verksamheten

ligger fast.

Tabell 3.11 Beräkning av anslaget för 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

55 550

Pris- och löneomräkning

+ 426

Justering av premier

+ 4 984

Förslag 2000

60 960

Regeringen föreslår ett anslag för år 2000 på

60 960 000 kronor. För 2001 och 2002 har

anslaget beräknats till 61 895 000 kronor

respektive 62 881 000 kronor.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget för att korrigera

tidigare i anslaget inlagd kompensation för

premier för avtalsförsäkringarna. Anslaget har

tillförts 4 984 000 kronor.

A4 Statskontoret

Tabell 3.12 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

66 960

Anslags-

sparande

9 947

1999

Anslag

64 597

Utgifts-

prognos

69 000

2000

Förslag

73 065

2001

Beräknat

74 2261

2002

Beräknat

75 4482

1 Motsvarar 73 065 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 73 065 tkr i 2000 års prisnivå.

Statskontoret har under 1998 utnyttjat cirka 2

miljoner kronor av sitt anslagssparande mot

planerade 3,4 miljoner kronor. Den

avgiftsfinansierade inköpssamordningen

redovisar för 1998 ett överskott på drygt 19

miljoner kronor till följd av fortsatt kraftig

ökning av försäljningen av persondatorer.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Statskontorets del av effektmålen inom

utgiftsområde 2 är att bidra till en ökad

effektivitet i statsförvaltningen, bidra till

utvecklingen av den elektroniska infrastrukturen

för data- och telekommunikation, erbjuda

myndigheterna stöd på IT- och teleområdet

avseende inköpssamordning och

tillhandahållande av ramavtal som skapar bättre

villkor och leder till sänkta kostnader samt att

med hjälp av statistik öka kunskapen om den

statliga förvaltningen.

Statskontoret har under budgetåret lämnat

regeringen stöd i arbetet med att utvärdera,

ompröva, effektivisera och styra statlig och

statligt finansierad verksamhet. Efterfrågan är

hög och myndigheten tvingas varje år avvisa ett

flertal förfrågningar. Uppdragen har bl.a. berört

regeringens utvärdering och omprövning av

statlig och statligt finansierad verksamhet,

regeringens resultatstyrning och uppföljning

samt förutsättningarna för förvaltningen att ta

till vara svenska intressen i EU-arbetet. Ett

viktigt uppdrag på IT-området har varit att lämna

samlade bedömningar av myndigheternas arbete

för att 2000-säkra informationssystemen inför

övergången till år 2000.

Statskontoret erbjuder myndigheterna stöd på

IT- och teleområdet avseende

inköpssamordning. Försäljningen över de avtal

myndigheten tecknar har ökat kraftigt de senast

tre åren och uppgick 1998 till 4 miljarder kronor.

Ökningen förklaras bl. a. av att kommuner och

landsting fr.o.m. 1998 fick möjlighet att utnyttja

avtalen.

Statskontorets mätningar av hur

uppdragsgivarna bedömer kvaliteten i avslutade

uppdrag visar att kvaliteten 1998 sjunkit jämfört

med de nivåer som redovisades för 1997 och att

den även är något lägre än motsvarande siffra för

1996. Av uppdragsgivarna gör 78%

bedömningen att Statskontorets insats var bra

eller mycket bra jämfört med 85% för år 1997.

Statskontoret har analyserat de bakomliggande

orsakerna till resultaten. Myndigheten har inlett

ett arbete för att bl.a. bättre säkra kvaliteten i

uppdragen samt stärka den ekonomiska

uppföljningen på uppdragsnivån.

Regeringen anser att det är värdefullt att

Statskontoret arbetar med systematisk

verksamhetsutveckling med utgångspunkt i

uppdragsgivarnas uppfattning om kvaliteten hos

myndighetens tjänster. Regeringens bedömning

är att Statskontoret uppnått ett tillfredsställande

resultat under budgetåret. Regeringen utgår från

att kvaliteten i verksamheten nu kontinuerligt

förbättras.

Tabell 3.13 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(Som inte får

disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader1

Resultat

(intäkt -

kostnad)

SPAR-avgifter

Utfall 1998

7 183

0

0

7 183

Prognos 1999

8 000

0

0

8 000

Budget 2000

8 300

0

0

8 300

Landstings-

avtalen

Utfall 1998

8 633

0

0

8 633

Prognos 1999

8 605

0

0

8 605

Budget 2000

7 650

0

0

7 650

1 Kostnaderna för SPAR belastar anslaget A4. Kostnaderna för landstingsavtalen

belastar anslaget A5.

Statskontoret svarar för kanslifunktionen för

Statens personadressregisternämnd (SPAR)

liksom för administrationen av vissa avtal som

slutits mellan Statens förhandlingsnämnd och

vissa landsting ( landstingsavtalen ).

Tabell 3.14 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Inköpssamordning

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1998

41 841

22 685

19 156

(varav tjänsteexport)

0

0

0

Prognos 1999

34 000

33 990

10

(varav tjänsteexport)

0

0

0

Budget 2000

34 000

34 000

0

(varav tjänsteexport)

0

0

0

Statskontorets kostnader för

inköpssamordningen finansieras genom avgifter

som tas ut av de leverantörer som myndigheten

träffar avtal med.

Slutsatser

Målen för verksamheten ligger fast.

Statskontoret skall fortsätta att utveckla och

stärka sin roll som regeringens stabsorgan för

utvärderingar av den statliga förvaltningen och

därmed kvaliteten i verksamheten. Det är

mycket värdefullt att myndigheten arbetar med

systematisk verksamhetsutveckling i syfte att

kontinuerligt höja kvaliteten.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensationen för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts 5 944

000 kronor.

Tabell 3.15 Beräkning av anslaget för 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

64 597

Lokalkostnadsbesparing enligt tidigare beslut

- 1 081

Justering av premier

+5 944

Pris- och löneomräkning

+3 605

Förslag 2000

73 065

Regeringen föreslår ett anslag för år 2000 på

73 065 000 kronor. För 2001 och 2002 har

anslaget beräknats till 74 226 000 kronor

respektive 75 448 000 kronor.

A5 Täckning av merkostnader för

lokaler

Tabell 3.16 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

16 699

Anslags-

sparande

6 775

1999

Anslag

17 000

Utgifts-

prognos

16 827

2000

Förslag

16 400

2001

Beräknat

8 800

1

2002

Beräknat

0

1 Motsvarar 8 628 tkr i 2000 års prisnivå.

De utgifter som belastar anslaget är hyror för

vissa tomma lokaler som staten har

betalningsansvaret för till dess avtalen går att

avveckla. De huvudsakliga faktorer som styr

utgifterna på området är avtalskonstruktionerna

samt möjligheterna att upplåta lokalerna i andra

hand. Statskontoret disponerar anslaget.

Regeringens överväganden

Det besparingsmål som regeringen fastställde för

anslaget för år 1998 har uppfyllts. Med hänsyn

till innevarande års besparingskrav bör

belastningen på anslaget bli högst ca. 19,5

miljoner kronor. Utgiftsprognosen indikerar att

Statskontoret kommer att uppnå även detta mål.

I tilläggsbudget för innevarande budgetår

överfördes 3,5 miljoner kronor från anslaget till

anslaget för avveckling av

Lokalförsörjningsverket. Anslagssparandet får

kvarstå eftersom anslaget bör innehålla en reserv

för återställningskostnader som kan bli aktuella

då hyresavtalen löper ut.

Slutsatser

För budgetåret 2000 föreslår regeringen ett

anslag på 16,4 miljoner kronor. För 2001 och

2002 har anslaget beräknats till 8,8 miljoner

kronor respektive 0 kronor.

A6 Statistiska centralbyrån

Tabell 3.17 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

329 454

Anslags-

sparande

10 554

1999

Anslag

355 127

1

Utgifts-

prognos

356 000

2000

Förslag

384 772

2001

Beräknat

390 106

2

2002

Beräknat

394 757

3

1 Varav 2 000 tkr på tilläggsbudget i statsbudgeten för budgetåret 1999 i

samband

med 1999 års ekonomiska vårpropositon.

2 Motsvarar 384 622 tkr i 2000 års prisnivå.

3 Motsvarar 383 572 tkr i 2000 års prisnivå.

Statistiska centralbyråns (SCB) mål är att bidra

till ökad kunskap om tillstånd, utveckling och

samband i samhället i stort genom statistik

grundad på vetenskapliga metoder. SCB:s

verksamhet omsluter ca 700 miljoner kronor och

finansieras till ca 50 procent med avgifter. Vid

utgången av 1998 var anslagssparandet 10

miljoner kronor vilket i stort sett motsvarar

förseningar i statistikproduktionen. SCB får

disponera hela anslagssparandet. Merparten av

medlen kommer att finansiera inarbetning av

förseningarna. Överskottet i den

avgiftsfinansierade verksamheten var 22 miljoner

kronor. Under 1999 har 2,7 miljoner kronor av

anslaget ställts till regeringens disposition.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Den löpande statistikproduktionen har

genomförts enligt planerna. Förseningarna i

produktionen har dock ökat något under året.

Särskilda insatser har gjorts och pågår för att

förbättra den ekonomiska statistiken i enlighet

med regeringens krav. Ansvaret för statistiken

över EU:s interna handel (Intrastat) har den 1

januari 1999 tagits över från Tullverket.

Anpassningar av statistiken till de krav som är

beslutade inom EU har genomförts. Statistikens

tillgänglighet och flexibilitet har successivt ökat

som resultat av bl.a. övergång till databasbaserad

statistikproduktion, nya statistiska databaser och

ökad publicering via Internet.

Förvaltningsuppgifterna har fullföljts enligt

intentionerna. Kvalitetsutvecklingen har varit

övervägande positiv. Vissa SCB-studier indikerar

dock att förbättringstakten avtog under 1998.

Myndighetens ekonomi är god efter tidigare års

obalans mellan intäkter och kostnader.

Besparingskraven har uppnåtts och

anslagssparandet har ökat. Underlag som SCB

har tagit fram indikerar en produktivitetstillväxt

på ca 4 procent från 1997 till 1998.

Tabell 3.18 Utveckling för avgiftsbelagd verksamhet

Tusental kronor

1995/96

18 mån

1996

1997

1998

Intäkter

485 000

338 800

377 800

369 000

Kostnader

490 800

349 400

384 2001

346 600

Resultat

- 5 800

- 10 400

- 6 400

22 400

Ack.

överskott

28 200

. .

13 800

36 200

1 Inkl. extraordinära omstruktureringskostnader på ca 15 mkr.

Den avgiftsfinansierade verksamhetens intäkter

har under 1998 minskat med 2 procent.

Samtidigt har kostnaderna minskat med 10

procent vilket innebär att resultatet har

förbättrats betydligt jämfört med de närmast

föregående åren.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.19 Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverk-

samhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt-kostnad)

Utfall 1998

369 000

346 600

22 400

Prognos 1999

368 000

363 000

5 000

Budget 2000

375 000

375 000

0

SCB bedömer att en viss fortsatt ökning av den

avgiftsfinansierade verksamheten är trolig. En

förutsättning är att man kan behålla nivån på

uppdragen från de stora statistikkunderna och

tjänsteexporten.

Slutsatser

Regeringen bedömer att SCB i allt väsentligt har

nått upp till de mål som gäller för verksamheten.

Det är positivt att den löpande

statistikproduktionen har fullföljts enligt

planerna och att myndighetens ekonomi nu är i

balans. Det är angeläget att kvaliteten i

statistikprodukterna är hög och att det sker en

fortlöpande förbättring.

Målen för verksamheten ligger fast.

Ekonomisk statistik, uppbyggnad av ett

yrkesregister och förberedelser för en

registerbaserad folk- och bostadsräkning är

verksamheter som skall prioriteras.

God tillgänglighet till information är

nödvändigt för att kunna bevara och utveckla

demokratin. För att öka tillgängligheten till

SCB:s statistiska databaser via Internet avser

regeringen att uppdra åt SCB att påbörja ett

arbete som syftar till fri tillgång till dessa

databaser.

Tabell 3.20 Beräkning av anslaget för 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

355 127

Pris- och löneomräkning

+ 1 822

Yrkesregister

+ 6 000

Justering av premier

+ 30 861

Lokalkostnadsbesparing enligt

tidigare beslut

-7 038

Engångsbelopp under 1999

- 2 000

Förslag 2000

384 772

Regeringen föreslår ett anslag för år 2000 på

384 772 000 kronor. Beräkningarna inkluderar en

förstärkning med 6 miljoner kronor för

uppbyggnad av ett yrkesregister.

Förstärkningarna finansieras genom att anslaget

A13 Utvecklingsarbete under utgiftsområde 2

minskas med 2 miljoner kronor, anslaget B1

Riksförsäkringsverket under utgiftsområde 10

minskas med 1 miljon kronor, anslaget B3

Forskning, utveckling och utbildning m.m. under

utgiftsområde 14 minskas med 2 miljoner kronor

och anslaget E2 Utvecklingsarbete inom

Utbildningsdepartementets område m.m. under

utgiftsområde 16 minskas med 1 miljon kronor.

Vid beräkningen har en teknisk justering

gjorts av anslaget. Justeringen har genomförts

för att korrigera tidigare i anslaget inlagd

kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts

30 861 000 kronor.

Anslaget för år 2001 har beräknats till

390 106 000 kronor. Anslaget för år 2002 har

beräknats till 394 757 000 kronor. Beräkningarna

för 2002 inkluderar en engångsvis neddragning

av anslaget med drygt 1 miljon kronor för att

finansiera kostnaderna för den registerbaserade

folk- och bostadsräkningen.

A7 Folk- och bostadsräkning

Tabell 3.21 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

21 491

Anslags-

sparande

116 377

1999

Anslag

70 000

Utgifts-

prognos

15 000

2000

Förslag

13 000

2001

Beräknat

10 000

2002

Beräknat

78 000

Det stora anslagssparandet vid utgången av 1998

förklaras av att förberedelserna för en

registerbaserad folk- och bostadsräkning är

kraftigt försenade.

Regeringens överväganden

Riksdagen beslutade år 1995 att det skall

genomföras en registerbaserad folk- och

bostadsräkning år 2000 och att denna skall

föregås av en försöksverksamhet i Gävle och

delar av Stockholm (prop. 1995/96:90, bet.

1995/96:FiU6, rskr. 1995/96:117).

Försöksverksamheten har genomförts och

utvärderats. Utvärderingen visade att

uppläggningen av lägenhetsregistret i

försöksområdena har fungerat bra medan

folkbokföringen har inneburit vissa problem

genom att en mindre del av befolkningen inte

har kunnat folkbokföras på lägenheter. Dessa

problem bedöms emellertid vara av övergående

karaktär och kunna lösas bl.a. genom att skapa

stabila lägenhetsbeteckningar.

Regeringen lämnade i tilläggsbudget till

statsbudgeten för budgetåret 1999 förslag om

ytterligare medel för verksamheten och förslag

om medel för uppbyggnad av ett yrkesregister.

Vidare informerade regeringen att

genomförandet av den första registerbaserade

folk- och bostadsräkningen kommer att

försenas. Riksdagen godkände regeringens

förslag (prop. 1998/99:100, bet. 1998/99:FiU27,

rskr. 1998/99:249). Regeringen avser att

återkomma till riksdagen med förslag till

lagstiftning om uppläggning av ett yrkesregister,

ett lägenhetsregister och folkbokföring på

lägenheter samt den reglering som behövs för att

genomföra en registerbaserad folk- och

bostadsräkning.

Slutsatser

Regeringen föreslår ett anslag för år 2000 på 13

miljoner kronor. Anslaget för år 2001 har

beräknats till 10 miljoner kronor. Anslagsnivån

är beräknad utifrån antagandet att det stora

anslagssparandet förbrukas under år 2000 och

2001. Anslaget för 2002 har beräknats till 78

miljoner kronor.

A8 Kammarkollegiet

Tabell 3.22 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

24 951

Anslags-

sparande

8 530

1999

Anslag

24 256

Utgifts-

prognos

29 185

2000

Förslag

32 889

2001

Beräknat

33 408

1

2002

Beräknat

33 954

1

1 Motsvarar 32 889 kr i 2000 års prisnivå.

Kollegiets verksamhet är numera till största

delen (drygt 80 procent) finansierad via avgifter

och andra ersättningar. När det gäller den

anslagsfinansierade delen skedde under 1998 en

viss minskning av det stora anslagssparandet.

Under 1999 förväntas anslagssparandet i princip

förbrukas eftersom kollegiet för närvarande har

flera uppgifter som inte finansieras inom den

ordinarie ramen.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

I årsredovisningen för 1998 redovisas kollegiets

verksamhet under 14 verksamhetsgrenar

grupperade inom två områden,

Myndighetsuppgifter och Uppdragsverksamhet.

Sammantaget har kollegiet uppnått ett gott

resultat i verksamheten även under 1998.

Myndighetsuppgifter

Arvsfondsärendena har av kollegiet hanterats

inom uppsatta normtider och fastigheternas

försäljningsvärden har överstigit värderingarna.

Totalt sett har dock fonden tillförts mindre

kapital än 1997 (ca 25 procent mindre). Inom de

tre rättsliga verksamhetsgrenarna Arvs-, gåvo-

och stämpelskatt, Stiftelserätt och Vattenrätt har

kollegiet på ett tillfredsställande sätt bidragit till

målet att upprätthålla en konsekvent rätts-

tillämpning. Auktorisationsprövningen av tolkar

och översättare har kollegiet inriktat på de

språkgrupper där samhällsbehoven varit störst.

De garantier som reseföretagen ställt på

kollegiets uppmaning har i samtliga fall där de

behövt tas i anspråk täckt resenärernas krav.

Kollegiet har dessutom utvecklat

tillsynsverksamheten på området. När det gäller

kollegiets roll som kanslifunktion till

nämndmyndigheter bedöms stödet i samtliga fall

ha bidragit till ett gott resultat för nämnderna.

Verksamhetsgrenen Inköpssamordning startades

under budgetåret. Uppbyggnadsarbetet har

fungerat bra och verksamheten har fått en bra

start.

Uppdragsverksamhet

Även när det gäller verksamhetsområdet

Uppdragsverksamhet är bilden i stort positiv.

Verksamhetsgrenen Administrativ service kan

för andra året i rad uppvisa en mindre vinst.

Utvecklingen inom Det statliga

försäkringssystemet är god för samtliga

försäkringsslag. Det ekonomiska resultatet är

positivt, även inom verksamhetsskyddet som fått

bära delar av kostnaderna för hallandsåsskadan

under budgetåret. Avkastningen inom

Fondförvaltningens aktiekonsortium överstiger

jämförelseindex för femte året i rad och

räntekonsortiets genomsnittliga avkastning för

den senaste femårsperioden ligger också över sitt

jämförelseindex. Ett av målen för

verksamhetsgrenen Fordringsbevakning är att

avgiftsintäkterna skall täcka minst 70 procent av

verksamhetens kostnader över tiden. Under

1998 uppnådde kollegiet endast en

kostnadstäckning på 60 procent.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.23 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1998

135 680

122 014

13 666

Prognos 1999

136 100

124 400

11 700

Budget 2000

126 900

116 900

10 000

Slutsatser

De senaste åren har regeringen framhävt

kollegiets roll att fungera som stabsorgan med

kapacitet att snabbt och flexibelt kunna ta emot

och avveckla verksamheter inom olika områden.

Det är viktigt att kollegiet fortsätter att utveckla

sin organisation och kompetens så att

myndigheten även i framtiden kan klara denna

svåra uppgift med gott resultat.

I kollegiets roll som stabsmyndighet ligger

även att ge stöd och service åt de små

myndigheterna samt att ta ett särskilt ansvar för

att bevaka dessa myndigheters intressen i olika

sammanhang. En annan viktig uppgift för

kollegiet är att utgöra det statliga

egenregialternativet när det gäller vissa

verksamheter som staten har ett intresse att

bedriva vid sidan av den privata sektorn, t.ex

försäkringar, fondförvaltning och

inkassoverksamhet.

När det gäller kollegiets nya uppgift att

ansvara för samordningen av den statliga

upphandlingen börjar denna verksamhet nu finna

sina former. Det är således nu möjligt att

närmare bestämma en permanent finansiering av

inköpssamordningen. Från och med år 2000

kommer verksamheten att finansieras via de

provisioner som de upphandlingsansvariga

myndigheterna tar ut av leverantörerna i

samband med utnyttjandet av de för staten

gemensamma ramavtalen.

Tabell 3.24 Beräkning av anslaget för 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

24 256

Pris- och löneomräkning

109

Överföring från uo 4, anslaget F7

3 000

Överföring från uo 17, anslaget K1

50

Justering av premier

5 474

Förslag 2000

32 889

Kammarkollegiets anslag för 2000 inkluderar en

överföring på 3 000 000 kronor från anslaget F7

Diverse kostnader för rättsväsendet inom

utgiftsområde 4. Överföringen motiveras av att

anslaget F7 föreslås avvecklas och att kollegiet i

så fall tillförs medel från anslaget i proportion till

myndighetens belastning på anslaget.

Överföringen från anslaget K1 Stöd till

trossamfund inom utgiftsområde 17 förklaras av

kollegiets nya uppgift att fastställa

begravningsavgift för personer som inte tillhör

Svenska kyrkan. Vid anslagsberäkningen har

dessutom en teknisk justering gjorts. Justeringen

har genomförts för att korrigera den

kompensation för premierna i

avtalsförsäkringarna som tidigare lagts in i

anslaget.

Anslaget för 2001 har beräknats till 33 408 000

kronor och för år 2002 till 33 954 000 kronor .

A9 Nämnden för offentlig

upphandling

Tabell 3.25 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

8 150

Anslags-

sparande

1 075

1999

Anslag

6 427

Utgifts-

prognos

7 503

2000

Förslag

7 637

2001

Beräknat

7 247

1

2002

Beräknat

7 363

2

1 Motsvarar 7 137 tkr i 2000 års prisnivå

2 Motsvarar 7 137 tkr i 2000 års prisnivå

Nämnden för offentlig upphandling (NOU)

hade vid utgången av 1998 ett anslagssparande på

1 075 000 kronor.

Anslagssparandet har använts på det sätt som

regeringen angav i budgetpropositionen för

1995, nämligen för bl.a. finansiering av extra

anställd personal och viss statistikinsamling.

Anslagssparandet beräknas komma att

förbrukas under 1999.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Det övergripande målet för NOU har varit att

verka för att offentlig upphandling sker

affärsmässigt, effektivt och i enlighet med lagen

(1992:1528) om offentlig upphandling (LOU),

EG:s rättssystem på området och WTO-

överenskommelsen vad avser offentlig

upphandling.

NOU har i allt väsentligt uppnått de i

regleringsbrevet uppsatta målen för sin

verksamhet. Inom verksamhetsområdet Tillsyn

skall ökad efterlevnad av regelsystemet bland

upphandlande enheter nås.

NOU har under året, som en uppföljning av

1997 års utvärdering av LOU, fastställt en

tillsynsstrategi för att åstadkomma bättre

regelefterlevnad genom aktiva tillsynsåtgärder.

Vidare har NOU gjort en inledande kartläggning

av olika typer av brister som har kunnat

konstateras i framför allt rättsfall och NOU:s

ärenden. Kartläggningen utgör underlag för

inriktningen av den egeninitierade tillsynen.

I syfte att förbättra regelefterlevnaden har

NOU initierat några tillsynsprojekt, bl.a. hur

kommunala bolag följer LOU. Tillsynsinsatser

har även genomförts på landstingsägda sjukhus.

Regelefterlevnaden har också kontrollerats i

särskilt utvalda ärenden, nämligen i

klagomålsärenden som tar upp frågor av mer

allmänt eller principiellt intresse samt i vissa

uppföljningar. Ett tiotal statliga myndigheter har

berörts av sådana ärenden, ett trettiotal

kommuner, ett par kommunala bolag samt några

landsting och landstingsägda bolag. Effekterna

på regelefterlevnaden i stort är visserligen svåra

att bedöma men de initiativ som NOU har tagit

kombinerat med de regeringsuppdrag som

NOU har haft, bl.a. att kartlägga vilka statliga

bolag som kan anses utgöra upphandlande

enheter, torde ha bidragit till en bättre

regelefterlevnad.

Tillsynsverksamheten har prioriterats enligt

regeringens direktiv.

Inom verksamhetsområdet Utveckling skall

NOU bl.a. vidta åtgärder för en effektivare

upphandling. Resultatet är tillfredsställande.

Inom verksamhetsområdet Information är

målet att ambitionsnivån, särskilt när det gäller

den individuella informationen, skall sänkas. Så

har också skett. Informationen skall bl.a. lämnas

i en praktisk vägledning. Denna vägledning är av

flera skäl försenad. NOU har dock väsentligt

effektiviserat informationsverksamheten, bl.a.

med hjälp av IT.

Översyn av verksamheten

NOU är föremål för översyn. En särskild

utredare har tillkallats med uppgift att utreda

organisationen av NOU och vilken roll samt

vilka uppgifter nämnden bör ha i framtiden med

hänsyn till behovet av tillsyn av offentlig

upphandling (dir. Fi 1998:08). Utredaren skall

också göra en översyn av bestämmelserna i 6 kap.

lagen (1992:1528) om offentlig upphandling

(LOU), som bl.a. avser upphandlingar under

tröskelvärdena. Möjligheterna att effektivisera

den offentliga upphandlingen skall vara

utgångspunkt för utredningen.

Beslut om tilläggsdirektiv för en

parlamentarisk kommitté har fattats den 12 maj

1999 och utöver de tidigare direktiven skall den

parlamentariska utredningen ta fram riktlinjer

för det svenska arbetet med upphandlingsfrågor i

EU. Utredningen skall också bl.a bedöma vilka

närmare avvägningar som en upphandlande

enhet bör göra när enheten skall anta det anbud

som är det ekonomiskt mest fördelaktiga och om

enheten skall göra samma avvägningar

oberoende av värdet på upphandlingen. Senast

den 31 december 1999 skall utredaren lämna ett

delbetänkande som bl.a. omfattar förslag om

NOU:s framtida roll. Resultatet av

tilläggsdirektiven skall redovisas senast i

december 2000.

Slutsatser

Regeringen anser att inriktningen av NOU:s

verksamhet skall vara oförändrad i avvaktan på

resultatet av översynen av NOU:s framtida

organisation, roll och uppgifter. Detta betyder

bl.a. att tillsynsverksamheten skall prioriteras.

Tabell 3.26 Beräkning av anslaget för 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

6 427

Pris- och löneomräkning

327

Ökat resursbehov

500

Justering av premier

459

Förslag 2000

7 637

Ställningstagandet till NOU:s framtida

organisationen kommer troligen att kunna göras

under hösten 2000. Mot den bakgrunden är det

olämpligt att NOU ingår avtal, som binder

myndigheten under lång tid, t.ex. hyreskontrakt.

För att undvika alltför stora negativa effekter på

verksamheten har anslaget räknats upp

engångsvis som kompensation för bl.a. en

förväntad hyreshöjning. Ökningen har

finansierats genom omprioriteringar mellan

anslag inom utgiftsområde 2.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensationen för premierna för

avtalsförsäkringar. Anslaget har tillförts 459 000

kronor.

Regeringen föreslår att anslaget för 2000

uppgår till 7 637 000 kronor. För 2001 har

anslaget beräknats till 7 247 000 kronor och för

2002 till 7 363 000 kronor.

A10 Statens kvalitets- och

kompetensråd

Tabell 3.27 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

1

Anslags-

sparande

1

1999

Anslag

10 000

Utgifts-

prognos

7 500

2

2000

Förslag

10 184

2001

Beräknat

10 332

2

2002

Beräknat

10 486

3

1 Myndigheten inrättades den 1 januari 1999.

2 Utöver denna prognos beräknar rådet förbruka 3 000 tkr av äldre anslaget D3

Bidrag

till förnyelsefonder på det statligt reglerade området, UO14.

3 Motsvarar 10 184 tkr i 2000 års prisnivå.

Statens kvalitets- och kompetensråd inrättades

den 1 januari 1999 och är en central förvaltnings-

myndighet med uppgift att stödja och stimulera

arbetet med kvalitetsutveckling och

kompetensförsörjning inom den statliga

förvaltningen. I samband med inrättandet av

myndigheten avvecklades verksamheten vid

Statens förnyelsefonder.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Statens kvalitets- och kompetensråds del av mål

inom utgiftsområde 2 är att verka för att

statsförvaltningen skall bedrivas effektivt och i

det allmänna intresset samt att myndigheterna

skall erbjudas stöd av hög kvalitet. Det

övergripande verksamhetsmålet för myndigheten

under år 1999 är att bidra till att öka

genomslagskraften av regeringens

förvaltningspolitiska proposition vad gäller

kvalitet, kompetens och etik. Myndigheten skall

bland annat verka för att systematiskt

kvalitetsarbete inom myndigheterna ökar samt

utveckla och förmedla en gemensam

basutbildning i förvaltningskunskap samt en

kvalificerad aspirantutbildning för statsanställda.

Myndigheten disponerar ett äldre anslag D3

Bidrag till förnyelsefonder på det statligt

reglerade området, som vid ingången av år 1999

uppgick till knappt 47 miljoner kronor. Dessa

medel har avsatts efter förhandlingar mellan

Arbetsgivarverket och de centrala

arbetstagarorganisationerna. Anslaget skall

användas för kostnader i samband med

avvecklingen av Statens förnyelsefonder samt

och i övrigt användas efter styrelsebeslut inom

ramen för myndighetens verksamhetsområde.

Myndighetens verksamhet skall huvudsakligen

finansieras av anslagsmedel, men får i begränsad

omfattning finansieras av avgiftsinkomster.

Myndighetens avgiftsinkomster får bl.a. komma

från uppdrag som myndigheten åtar sig för

grupper av myndigheter eller icke-statliga

organisationer, deltagaravgifter samt från

försäljning av material. Myndigheten får även ta

emot och disponera bidrag från icke-statliga

finansiärer.

Tabell 3.28 Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1998

-

Prognos 1999

10

Budget 2000

1 000

Avgiftsinkomsterna får disponeras av

myndigheten.

Slutsatser

En jämförelse mellan tilldelat förvaltningsanslag

för 1999 och prognostiserat utfall visar en

skillnad på 2,5 miljoner kronor. Anledningen är

att myndigheten är under uppbyggnad varför

förvaltningsanslaget för år 1999 troligtvis inte

kommer att förbrukas fullt ut under året. Den

prognostiserade anslagsbehållningen på 2,5

miljoner kronor bedöms dock behövas för att

klara utgifterna för år 2000 och 2001, varför ett

förvaltningsanslag i den storleksordning som

föreslagits för år 2000 bedöms vara nödvändigt.

Statens kvalitets- och kompetensråd har en

viktig funktion att fylla i rollen att stödja och

främja kvalitetsutveckling och

kompetensförsörjning inom den statliga

förvaltningen. Det är därför av stor vikt att

myndigheten under uppbyggnadsskedet vidtar

de åtgärder som krävs för att den skall kunna

utöva sin roll så effektivt som möjligt. Det

innebär bl.a. att rätt kompetens byggs upp, att

kontaktnät med viktiga aktörer upprättas samt

att en handlingsplan med specificerade och från

andra myndigheter klart avgränsade aktiviteter

utarbetas. Det är naturligt att det första halvåret

av myndighetens verksamhet präglats av detta.

Myndigheten har under den första delen av

verksamhetsåret varit ett stöd i regeringens

arbete med att utveckla kvalitetstänkandet i

statsförvaltningen.

A11 Vissa nämnder m.m.

Tabell 3.29 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

1 286

Anslags-

sparande

302

1999

Anslag

961

Utgifts-

prognos

1 263

2000

Förslag

968

2001

Beräknat

983

1

2002

Beräknat

999

2

1 Motsvarar 968 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 968 tkr i 2000 års prisnivå.

Flertalet nämnder handhar frågor inom det

statliga arbetsgivarpolitiska området.

Nämnderna kan därvid ha att pröva frågor om

ersättningar som regleras i kollektivavtal, pröva

tvistefrågor som rör tillämpningen av avtal, pröva

frågor om disciplin-ansvar och avskedande

beträffande innehavare av högre statliga

anställningar etc.

Från anslaget betalas utgifter i regel arvoden

till ledamöter och ersättare m.m. för Statens

tjänstebostadsnämnd, Statens trygghetsnämnd,

Skiljenämnden i vissa trygghetsfrågor (i den mån

Kammarkollegiet, som sedan den 1 januari 1999

utför kansligöromål åt nämnden, har behov av

ytterligare medel för detta ändamål), Statens

ansvarsnämnd, Offentliga sektorns särskilda

nämnd, Kontraktsdelegationen, Statens

tjänstepensions- och grupplivnämnd, Statens

utlandslönenämnd, Statens

krigförsäkringsnämnd och Statens

krigsskadenämnd. Från anslaget betalas även

Sveriges bidrag till Nordiska skattevetenskapliga

forskningsrådet.

Regeringens överväganden

Den huvudsakliga faktorn som styr utgifterna på

området är hur arbetsbelastningen påverkar

antalet sammanträden vid nämnderna eftersom

de flesta arvoden utgår per sammanträde.

Som en konskevens av kyrkans skiljande från

staten upphör Statens tjänstebostadsnämnd

fr.o.m. den 1 januari 2000.

Prognosen för innevarande budgetår pekar

mot att anslagna medel, inklusive

anslagssparande kommer att förbrukas.

Som en konsekvens av moderniseringen av

beredskapslagstiftningen för

försäkringsverksamhet under krig och

krigstillstånd m.m. kommer Statens

krigsskadenämnd att läggas ner från och med

den 1 januari år 2000 (prop. 1998/99:85, bet.

1998/99:FiU18, rskr. 1998/99:226). Ansvaret för

registrering av inträffade skador överförs till

Finansinspektionen. Vidare kommer viss

förstärkning av Statens krigsförsäkringsnämnd

att behöva ske. Sammantaget uppstår dock inga

statsfinansiella konsekvenser i och med att

motsvarande resurser frigörs när Statens

krigsskadenämnd läggs ner.

A12 Ekonomiska rådet

Tabell 11.30 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

1 492

Anslags-

sparande

479

1999

Anslag

1 714

Utgifts-

prognos

2 193

2000

Förslag

1 727

2001

Beräknat

1 752

1

2002

Beräknat

1 777

2

1 Motsvarar 1 727 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 1 727 tkr i 2000 års prisnivå.

Kostnaderna för Ekonomiska rådet avser främst

arvoden för Ekonomiska rådets ledamöter,

arvoden för beställda forskningsuppsatser samt

kostnader i samband med publicering och övrig

presentation av forskningsresultaten. Vid

utgången av budgetåret 1998 hade Ekonomiska

rådet ett anslagssparande på 479 000 kronor.

Detta förklaras av att arvoden i samband med

1998 års konferenser kom att betalas ut först

under 1999. Enligt Ekonomiska rådets

budgetprognos kommer anslagssparandet att tas

i anspråk under innevarande budgetår.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Ekonomiska rådet är ett organ knutet till

Finansdepartementet. Rådet består av sex

nationalekonomiska forskare (en kvinna, fem

män) förordnade av regeringen. Vidare är

Konjunkturinstitutets generaldirektör

adjungerad medlem. Det effektmål som rör

Ekonomiska rådets verksamhet är: Tillförlitliga

analyser och bedömningar av den

samhällsekonomiska och den statsfinansiella

utvecklingen. Ekonomiska rådets del av

effektmålet är att ta initiativ till forskning och

utredningsarbete av särskilt intresse för den

ekonomiska politikens utformning. Vidare skall

Ekonomiska rådet bistå Finansdepartementet

och Konjunkturinstitutet med råd i

vetenskapliga frågor. Genom sin verksamhet

fungerar rådet som en länk mellan

Finansdepartementet respektive

Konjunkturinstitutet och den

nationalekonomiska forskningen.

Ekonomiska rådet har under 1998 enligt

regeringens bedömning uppfyllt sin del av

effektmålet. Bland annat har tre konferenser

arrangerats; The Political Economy of Labor

Market Reform, Can Education Foster Growth?,

och Risk Allocation and EMU. Rådet har också

under 1998 arrangerat nio seminarier och tio

möten på Finansdepartementet, där aktuella

ämnen för den ekonomiska politiken behandlats.

Rådet har vidare tagit fram en antologi om

ekonomisk tillväxt som planeras att publiceras

under hösten 1999. Regeringen anser att

Ekonomiska rådets roll som initiativtagare till

forskning är betydelsefull, liksom de

lunchmöten, seminarier och konferenser som

anordnats. Tillsammans tillhandahåller dessa

aktiviteter ett gediget underlag för den

ekonomiska politikens utformning. Rådet har

också en viktig uppgift som rådgivare till

Konjunkturinstitutet i vetenskapliga frågor,

särskilt inom områdena makroekonomi,

modellbyggande och miljöekonomi.

Slutsatser

Tabell 11.31 Beräkning av anslaget för 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

1 714

Pris- och löneomräkning

13

Förslag 2000

1 727

Regeringen anser att Ekonomiska rådet skall

bidra till målet om att statsfinanserna och statens

egendom förvaltas och hanteras på ett så

kostnadseffektivt sätt som möjligt, bl a genom

prognoser och analyser av den

samhällsekonomiska och statsfinansiella

utvecklingen.

Regeringen föreslår att anslaget för år 2000

uppgår till 1 727 000 kronor. De beräknade

anslagen för 2001 och 2002 är i fasta priser lika

stora, vilket i löpande priser innebär 1 752 000

respektive 1 777 000 kronor.

A13 Utvecklingsarbete

Tabell 3.32 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

18 292

Anslags-

sparande

52 040

1999

Anslag

24 170

Utgifts-

prognos

30 000

2000

Förslag

17 570

2001

Beräknat

19 720

2002

Beräknat

17 370

Anslaget har ett stort anslagssparande från 1998.

Anslagssparandet är planerat med anledning av

genomförandet av det omfattande

utvecklingsarbete som gäller statens budget,

betalningar, redovisning m.m. Arbetet har

presenterats i budgetpropositionen för 1998

(prop.1997/98:1, volym 2, sid. 41) och i

Årsredovisning för staten 1998 (skr.

1998/99:150, sid. 126). En redovisning av

utvecklingsbehov och framtida

utvecklingsinsatser ges i volym 1, avsnitt 9,

Ekonomisk styrning. Genomförandet av

regeringens förvaltningspolitiska

handlingsprogram har fördröjts vilket också

påverkar anslagssparandet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Under 1998 har arbetet med det s.k. VESTA-

projektet (Verktyg för Ekonomistyrning i

Staten) fortsatt. Projektet behandlar både

principiella frågeställningar rörande ekonomisk

styrning i staten och de

informationsteknologiska verktyg som krävs för

att styrningen skall bli effektiv och

ändamålsenlig.

Under det gångna året har ett omfattande

arbete lagts ned på att utveckla en modell för

budgetering. För att ge ett underlag för en bred

och öppen diskussion har ett antal promemorior

presenterats.

Då beslutsprocessen vad gäller den framtida

utvecklingen av budgetprocessen visat sig ta

längre tid än beräknat, har några av de planerade

tunga systemtekniska investeringarna skjutits till

år 2000. Detta förklarar till stor del det relativt

stora anslagssparandet.

För att förbättra tillgången till och

möjligheterna att analysera information avseende

statens finanser har den systemtekniska

infrastrukturen för ett s.k. datalager upphandlats.

Systemet, som är under införande, kommer i sin

första version att innehålla budget, prognos och

utfallsinformation i statsbudgettermer. I senare

versioner kommer systemet även att innehålla

redovisnings-, betalnings-, omvärlds- och

resultatinformation.

Under året har vidare tagits fram ett system

för dokumenthantering avsett att stödja i första

hand Finansdepartementets arbete i

budgetprocessen.

Den av regeringen aviserade översynen av mål

och målstrukturer har påbörjats och kommer att

genomföras under en två-årsperiod (prop.

1998/99:1, volym 1, s. 150). Den s.k. två-

årsöversynen omfattar samtliga utgiftsområden

och berör alla departement. Regeringen har

tillsatt en arbetsgrupp med representanter från

samtliga departement som har till uppgift att

utveckla resultatstyrningen inom ramen för

översynen. Vissa kostnader för två-årsöversynen

bekostas från anslaget.

Förutom till VESTA och två-årsöversynen

används anslaget till kompetensutveckling inom

Regeringskansliet avseende den reformerade

budgetprocessen. Regeringen bedömer att

kunskaperna har ökat men att fortlöpande

insatser behövs.

Under 1999 har uppdrag lämnats till SCB att

ta fram underlag avseende

förmögenhetsfördelningen samt den offentliga

konsumtionen. Materialet skall användas för

regeringens fördelningspolitiska analyser. SCB

skall publicera resultatet beträffande

förmögenhetsfördelningen senast i februari 2000.

SCB har också fått i uppdrag att ta fram statistik

avseende andelen sysselsatta i åldern 20 64 år

samt beräkna och publicera hur många personer

som försörjs genom sociala ersättningar och

bidrag.

Under 1999 bekostas från anslaget bl.a

framtagandet av en antologi om tillväxtfrågor,

arbete med en longitudinell simuleringsmodell

och ett projekt om världsmarknadstillväxtens

betydelse för svensk export.

Anslaget används även för chefsutveckling

enligt regeringens chefsprogram för

myndighetschefer m.fl. (prop. 1997/98:136 s. 49

ff.) och till utbildningsinsatser för styrelser med

fullt ansvar. Så gott som samtliga

myndighetschefer och nya styrelser med fullt

ansvar har utnyttjat regeringens utbildnings- och

utvecklingsinsatser.

En utvärdering av chefsprogrammet som

genomfördes under hösten 1998 visar att

chefsprogrammet är väl avvägt och att tidigare

chefserfarenhet är viktigt både för att kunna vara

myndighetschef och för att kunna utnyttja

chefsprogrammet på bästa sätt.

Utbildningsinsatserna för styrelseledamöter

har också utvärderats under hösten 1998. Bland

annat framkom att utbildningarna bör innehålla

ett ökat inslag av förvaltningskunskap.

Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Regeringen har för budgetåret 1999 ett

bemyndigande från riksdagen att göra

ekonomiska åtaganden som innebär utgifter på

högst 50 miljoner kronor efter år 1999 för

VESTA-projektets genomförande. Regeringen

kommer inte att behöva utnyttja bemyndigandet

under innevarande år. Bedömningen är dock att

ett sådant bemyndigande behövs för år 2000.

Slutsatser

Användningen av anslaget kommer även under

2000 att domineras av VESTA-projektet.

Inom ramen för regeringens arbete med att

utveckla den statliga förvaltningen kommer

åtgärder att vidtas för att åstadkomma en

förbättrad och förstärkt styrning samt för att

stödja myndigheternas arbete med att förbättra

kvaliteten i deras arbete bl. a. genom att använda

ny informationsteknik.

Anslaget minskas år 2000 på grund av

omfördelning av medel inom utgiftsområdet.

A14 Riksgäldskontoret:

Garantiverksamhet

Tabell 3.33 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

-28 127

1

1999

Anslag

1

Utgifts-

prognos

-1 873

1

2000

Förslag

1

2001

Beräknat

1

2002

Beräknat

1

1 Överskott som förs till inkomsttitel.

Riksgäldskontorets verksamhet är delvis

hänförlig till verksamhetsområde A

Effektivisering och utveckling av statlig förvaltning,

delvis till verksamhetsområde B Det finansiella

systemet. Inom verksamhetsområde A redovisas

resultatet för Riksgäldskontorets

garantiverksamhet, kassahållningsverksamhet

och in- och utlåningsverksamhet. Resultatet för

upplåning och statsskuldsförvaltning redovisas

inom verksamhetsområde B (avsnitt 4).

Riksdagen beslutade våren 1997 (prop.

1996/97:1, bet. 1996/97:FiU1, rskr. 1996/97:53)

att, från den 1 januari 1997, införa en ny

garantimodell för staten. Den nya modellen

innebär i korthet att garantier skall prissättas

enligt försäkringsmässiga principer, dvs. risken

för ett infriande skall beräknas i varje garanti.

Avgiften för garantin skall täcka den beräknade

risken samt administrativa kostnader.

Kostnaderna över en längre tidsperiod skall

täckas av garantiverksamhetens intäkter.

En för låg avgift utgör en statlig subvention

och skall enligt den nya garantimodellen belasta

ett anslag. Avgifter, återvinningar och eventuella

subventionsmedel från anslag sätts in på

räntekonto i Riksgäldskontoret. På så sätt byggs

en reserv upp, vilken belastas vid infrianden.

En övergripande beskrivning av statens totala

garantigivning 1998 inklusive

Riksgäldskontoret återfinns i regeringens

skrivelse (skr. 1998/99:150) Årsredovisning för

staten.

Riksgäldskontoret förvaltar även garantier

som utfärdats innan den nya garantimodellen

togs i bruk. Dessa utgörs dels av äldre garantier

som utfärdats av Riksgäldskontoret, dels av

garantier utfärdade av andra myndigheter och

som överfördes till Riksgäldskontoret den 1

januari 1998. Kostnaderna för garantier utfärdade

av andra myndigheter belastar anslag inom

respektive utgiftsområde.

Kostnader för de garantier som

Riksgäldskontoret utfärdat inom det

garantisystem som gällde före 1997 belastar

anslaget A14 Riksgäldskontoret

garantiverksamhet. Anslaget får användas för att

täcka eventuella förluster till följd av dessa

garantier. Anslaget får även användas för

eventuella förluster som uppkommer i samband

med Riksgäldskontorets utlåning med kreditrisk.

Slutligen skall förvaltningskostnader förknippade

med dessa garantier och lån belasta anslaget. Till

anslaget förs verksamhetens intäkter,

huvudsakligen influtna avgifter och återvunna

medel. Överskottet i verksamheten förs mot

inkomsttitel på statsbudgeten.

Riksgäldskontorets garantiverksamhet skall

genom bevakning, indrivning och annan

hantering tillse att statens risk i samband med

garantier begränsas, att statens rätt med

anledning av garantier tryggas och att

uppföljning och redovisning sker. Den nya

garantimodellen bidrar till ett effektivt

utnyttjande av statens resurser.

Riksgäldskontoret skall även tillse att

myndigheternas låneverksamhet bedrivs på ett

effektivt sätt.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Riksgäldskontorets totala garantiåtaganden

uppgick vid årsskiftet 1998/99 till 147,4 miljarder

kronor, vilket i stort sett var detsamma som året

innan. Under året ökade garantiåtaganden till

infrastrukturprojekt med 12 miljarder kronor.

Garantier inom området finansiering och

fastigheter minskade under 1998 med 11

miljarder kronor.

Det ekonomiska resultatet av

Riksgäldskontorets garantiverksamhet framgår

av följande tabell. Redovisade intäkter och

kostnader är periodiserade.

Tabell 3.34 Resultat av RGK:s garantiverksamhet

budgetåren 1993/94 - 1998.

Miljoner kronor

1993/94

1994/95

1995/96

1997

1998

Intäkter

466

1 344

366

294

155

- varav

äldre garantier

466

1 344

366

181

28

nya garantier

-

-

-

113

127

Kostnader

81

1 020

51

9

16

- varav

äldre garantier

81

1 020

51

9

10

nya garantier

-

-

-

0

6

Resultat

385

324

315

285

139

Resultatet minskade under år 1998 med 146

miljoner kronor. Detta förklaras främst av en

minskning av intäkter under 1998 som i

huvudsak beror på lägre avgiftsintäkter från

Stadshypoteks grundfond vilken minskat i

storlek. Dessutom har avgifterna för

pensionsgarantier sänkts. De ökade kostnaderna

under året hänför sig till uppbyggnaden av det

nya garantisystemet.

Riksgäldskontorets lån med kreditrisk ökade

under 1998 med 1,3 miljarder kronor genom

ökad utlåning till SVEDAB (Svensk Danska

Broförbindelsen AB). Vid årsskiftet 1998/99

uppgick utlåningen med kreditrisk till totalt ca

3,6 miljarder kronor.

Slutsatser

Riksgäldskontorets garantiportfölj består av ett

mindre antal stora engagemang. Det ekonomiska

resultatet kan därför inte förväntas ligga nära noll

för varje enskilt år. Resultatet är direkt beroende

av att avgifterna rätt avspeglar den risk som

garantierna representerar. Om avgifterna

motsvarar de förväntade kostnaderna bör

kostnader och intäkter i enlighet med målet

balanseras på sikt. Det årliga resultatet ger därför

begränsad information om måluppfyllelse. Fokus

bör istället ligga på en bedömning av formerna

och metoderna för riskvärdering och

prissättning. Mot bakgrund av att arbetet med

utveckling av Riksgäldskontorets

värderingsmodell inte är slutfört och att

ytterligare erfarenheter bör vinnas anser

regeringen att det finns skäl till att avvakta med

en djupare utvärdering av Riksgäldskontorets

värderingsmodell.

Förutom att nya garantier beläggs med en

korrekt avgift är det angeläget att gamla garantier

värderas och att, om det är möjligt med hänsyn

till befintliga avtal, en korrekt avgift debiteras

och/eller kostnaden belastas anslag inom berört

utgiftsområde. Regeringen anser mot denna

bakgrund att det är väsentligt att det

utvecklingsarbete som för närvarande genomförs

av riskvärderingsmetoder och den inventering av

gamla garantier som pågår fortskrider och om

möjligt forceras.

Tabell 3.35 Budget för den avgiftsbelagda

garantiverksamheten, nya garantier

Tusentals kronor

Intäkter

Kostnader

Resultat 1

Utfall 1998

127

6

121

Prognos 1999

115

8

107

Budget 2000

128

7

121

1 Reserveras på räntekonto för täckning av infrianden.

11.6 Riksgäldskontorets

kassahållningsverksamhet och

in- och utlåningsverksamhet

Kassahållningsverksamheten

Riksgäldskontorets skall inom denna verksamhet

verka för att betalningar till och från staten sker

på ett kostnadseffektivt sätt. Genom daglig

uppföljning av statens checkräkning skall statens

räntekostnader till följd av felaktigheter och

förseningar minimeras. Vidare skall

Riksgäldskontoret genom förslag och initiativ till

strukturella åtgärder bidra till att förbättra

statens kassahållning.

Den 1 juli 1998 övertog Riksgäldskontoret

ansvaret för statens betalningssystem från RRV.

Avsikten med överföringen av

betalningsfunktionen var att uppnå en effektivare

upplåning, låneförvaltning och

likviditetsförvaltning.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning och slutsatser

Under 1998 noterades inga felaktiga betalningar.

Regeringen bedömer att Riksgäldskontorets

dagliga uppföljningar av de större in- och

utbetalningarna på statsverkets checkräkning har

medfört att myndigheterna förbättrat sina

betalningsrutiner.

Riksgäldskontorets strukturella insatser inom

kassahållningsområdet koncentrerades under

året i huvudsak på övertagandet av

betalningssystemet från RRV. Enligt regeringens

bedömning skedde överförandet av

betalningssystemet utan problem och den därpå

följande driften har fungerat utan anmärkning.

Övertagandet av statens betalningssystem har

medfört att Riksgäldskontorets tillgång till

information förbättrats vilket förväntas leda till

lägre finansieringskostnader. Effektiviteten i

kassahållningen hos andra myndigheter bör

också förbättras genom att de får möjlighet att

vända sig till en och samma myndighet för att

hantera finansiering, lividitetsförvaltning och

betalningsförmedling.

In- och utlåningsverksamheten

Riksgäldskontorets skall inom denna verksamhet

erbjuda statliga myndigheter och vissa statliga

bolag långivnings- och placeringstjänster med

god kvalitet och service som motsvarar

kundernas efterfrågan. Verksamheten är helt

avgiftsfinansierad.

Under 1998 ökade inlåningen med 16,3

miljarder kronor till totalt 99,5 miljarder kronor.

Ökningen var främst en följd av att

insättningarna i det nya pensionssystemet ökat

samt att Insättningsgarantinämnden ökat

behållningen på sitt konto. Utlåningen ökade

med 14,3 miljarder kronor under 1998 och

uppgick till 132 miljarder kronor vid årets slut.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning och slutsatser

Regeringen bedömer att Riksgäldskontorets in-

och utlåningsverksamhet i huvudsak bedrivits i

enlighet med det uppsatta målet att ge andra

statliga myndigheter lån och

placeringsmöjligheter till så goda villkor som

möjligt utan att myndigheternas verksamheter

subventioneras.

Riksgäldskontoret genomför årligen en

stickprovsenkät till in- och utlåningskunderna

vad gäller kundernas uppfattning om

verksamheten. 1998 års undersökning visar att

kunderna, i likhet med tidigare år, har en positiv

uppfattning om verksamheten. Service, produkt-

och tjänsteutbud samt handläggningstiden har

rönt en ökad uppskattning jämfört med

föregående år.

Verksamheten medförde ett överskott på 2,9

miljoner kronor under 1998, vilket innebar en

minskning med 5,9 miljoner kronor jämfört med

föregående år. Det minskade överskottet

förklaras huvudsakligen av att avgifterna för

utlåning till Centrala Studiestödsnämnden

(CSN) sänktes fr.o.m. 1998.

I enlighet med målet skall de avgifter som tas

ut enbart täcka verksamhetens kostnader.

Emellertid har verksamheten under de

föregående budgetåren gett upphov till

överskott. Som nämnts minskade dock

överskottet i verksamheten under 1998. Som

framgår av nedanstående budget beräknas balans

uppstå 1999. Enligt Riksgäldskontorets

budgetunderlag beräknas från och med år 2000

och de därpå följande åren överskott åter uppstå.

Regeringen förutsätter dock att

Riksgäldskontoret tillser att verksamhetens

intäkter och kostnader balanseras över tiden.

Tabell 3.36 Budget för in- och utlåningsverksamheten

Tusentals kronor

Intäkter

Kostnader

Resultat

Utfall 1998

18 222

15 299

2 923

Prognos 1999

20 100

20 100

0

Budget 2000

21 600

18 177

3 483

11.7 Kontrollfunktionen i staten

Från anslaget, som finns uppfört på

statsbudgeten för 1999 med 85 miljoner kronor,

betalas bidrag till projekt som syftar till att stärka

kontrollen av medelsförvaltningen i staten.

Regeringens bedömning

För den offentliga sektorns legitimitet är det av

fundamental betydelse att de skatter som

riksdagen beslutat om inbetalas och att bidrag av

olika slag endast utbetalas till dem som är

berättigade samt att utbetalning då sker till rätt

belopp. Kontrollen av statliga medel utgör ett

prioriterat område för regeringens arbete. I 1996

års ekonomiska vårproposition anförde

regeringen att förstärkningar av

kontrollfunktionen i staten bedömdes som

nödvändiga. I samma proposition aviserades även

en avsikt att föreslå riksdagen att särskilda

resurser skulle avsättas under en treårsperiod för

att möjliggöra en sådan förstärkning. Mot denna

bakgrund har riksdagen i syfte att stärka

kontrollfunktionen i staten anvisat 305 miljoner

kronor för kontrollinsatser under åren 1997 till

1999. Från anslaget skall även finansieras vissa

insatser för bekämpning av ekobrottslighet.

Berörda departement och myndigheter är

ansvariga för att de statliga medlen inom deras

områden hanteras på ett korrekt och effektivt

sätt. De ansvarar även för genomförandet av de

projekt och verkställande av de åtgärder som

regeringen beslutar. Härav följer att de åtgärder

som hittills vidtagits eller planeras inom

respektive departements ansvarsområde i första

hand redovisas under berört utgiftsområde i

denna proposition.

Som bl. a. Statskontoret visat har olika

myndigheter nått varierande resultat i

utvecklingen av sin internkontroll. Avgörande

för resultatet av medelskontrollen är inte i första

hand hur mycket resurser som avsätts utan hur

kontrollen genomförs. De av riksdagen särskilt

anvisade kontrollresurserna ger regeringen en

möjlighet att stimulera myndigheternas

utvecklingsarbete genom att stödja

utvecklingsprojekt. Resurserna ger också

möjlighet att genomföra kartläggnings- och

metodutvecklingsprojekt som ger

förutsättningar för en förbättrad styrning och

underlag för regeländringar. De ska däremot inte

användas till att finansiera aktiviteter som

myndigheterna redan erhåller medel för och kan

självklart endast stödja en mindre del av det

arbete som krävs inom statsförvaltningen för att

förbättra hanteringen av statliga medel.

Myndigheter och andra institutioner har

erbjudits möjlighet att ansöka om projektbidrag

för projekt som syftar till att stärka

kontrollfunktionen i staten. Projekt som blivit

aktuella för bidrag ur anslaget har det gemensamt

att de rör sig inom områden där betydande risker

finns för icke avsedd medelshantering vilket kan

leda till betydande kostnader för staten. Hit hör

bl.a. projekt som rör de individrelaterade

bidragssystemen, projekt av sektorsövergripande

karaktär samt projekt med inriktning mot

kontroll av EU-medel.

Hittills har under 1997 till 1999 sammanlagt ett

40-tal projekt beviljats bidrag, uppgående till

totalt drygt 252 miljoner kronor. Det totala

antalet ansökningar för de tre åren är ca 200

stycken. Bland de större projektbidragen finns

bidrag till Riksförsäkringsverket (RFV) för ett

projekt med syftet att säkerställa god kvalitet i

försäkringskassornas ärendehandläggning.

Ekobrottsmyndigheten har beviljats medel till

sin ordinarie verksamhet och

Generaltullstyrelsen för sitt arbete att införa nya

arbetsmetoder i klarerings- och

kontrollverksamheten. Sektorsövergripande

insatser har prioriterats. Ett exempel på detta är

ett projekt som ska utveckla kontrollrutiner vid

utbetalning av bidrag från Centrala

Studiestödsnämnden, Arbetsmarknadsstyrelsen

(AMS), arbetslöshetskassorna och

försäkringskassorna. Projektet syftar till att

utveckla system, metoder och rutiner för att

uppnå en rationell, snabb och säker hantering av

ärenden om stöd, bidrag och ersättningar.

Projektet syftar även till att förbättra

beslutsunderlaget och att förhindra att oförenliga

utbetalningar sker från två eller flera bidrags- och

stödsystem. Efter begäran från dessa

myndigheter har regeringen beslutat att tillsätta

en särskild utredare som ska se över de rättsliga

förutsättningarna för ett utökat

informationsutbyte mellan dem. Andra

myndigheter som erhållit projektbidrag är bl.a.

Riksskatteverket (RSV), Riksrevisionsverket

(RRV), Statens Jordbruksverk (SJV) och

Socialstyrelsen.

Av de projekt som beviljats bidrag 1999 är

flertalet fortsättning på projekt från 1997 eller

1998. I inbjudan att söka medel för 1999

betonades att 1999 är det sista året som

projektmedel kommer att beviljas och därför

kommer i första hand väl avgränsade projekt att

beviljas bidrag. Projekt som har fått bidrag för

1997 eller 1998 välkomnades att ansöka om

ytterligare medel för 1999 om tidigare

erfarenheter av projektet avses utnyttjas för att

fördjupa och ytterligare konkretisera det

fortsatta arbetet, exempelvis genom utarbetande

av förslag till åtgärder för att komma till rätta

med uppmärksammade problem.

Sammanfattningsvis har tre olika typer av

projekt fått bidrag. Majoriteten är projekt som

rör en eller flera myndigheters arbete. Resultatet

av sådana projekt blir förändringar i arbetssätt

och rutiner som leder till effektiviseringar, bättre

kontroll av hanteringen av statliga medel och

Tabell 3.37 Beviljade kontrollprojekt per område

Tusentals kronor

1997

1998

1999

Arbetslöshet

100

5 990

0

Bidrag till kommuner

0

1 200

0

Djurhälsa

0

0

1 000

Folkbokföring

3 000

2 760

2 761

Företagsstöd

2 000

0

0

Hantering av EU-medel

15 366

22 937

12 988

Informationsutbyte FK,

CSN och A-kassa

5 000

1 250

2 010

Myndigheters interna

arbete

4 100

0

1 950

Skatter och statliga

fordringar

2 850

2 325

3 915

Socialförsäkring

25 000

30 125

17 137

Svart arbete

3 900

0

0

Tull

3 100

3 000

3 510

Utbildning

0

1 970

0

Utvärdering

0

0

2 000

Övrigt

705

300

500

Ekobrottsmyndigheten

7 000

30 000

30 000

Totalt

72 121

101 947

77 771

ofta även bättre service till medborgare och

företag. Några projekt syftar i första hand till att

direkt förändra regelverk och deras resultat är ett

direkt beslutsunderlag till regeringen. Flera

projekt innehåller även komponenter som syftar

till att ta fram sådana beslutsunderlag. Den sista

kategorin projekt syftar till att ta fram mer

allmänna underlag för regeringens arbete med att

stärka kontrollfunktionen i staten. Flertalet av

RRV:s projekt är av denna karaktär och här kan

nämnas att RRV i år fått medel för att upprepa

det arbete som på regeringens uppdrag

genomfördes 1996 med att kartlägga behovet att

stärka kontrollen inom olika bidragssystem.

Syftet är att ge regeringen en nulägesbild och visa

vilka åtgärder som vidtagits sedan 1996.

Hittills har totalt ett tjugotal projekt

slutredovisats. Följande projekt har avslutats

sedan Budgetpropositionen för år 1999.

RFV har avslutat den andra delen av projektet

Rätt ersättning. Syftet med projektet har varit att

genomföra aktiviteter på nationell nivå och på

varje enskild försäkringskassa för att minimera

risken för fel, missbruk eller fusk i

socialförsäkringen. Försäkringskassorna har

tilldelats medel för kvalitetssäkring och

kvalitetskontroll, samverkan med polis, åklagare,

lokala skattemyndigheter och

kronofogdemyndigheter. Projektet har en viktig

del i att procentandelen fel i handläggningen har

minskat och att försäkringskassans kunder ger

den ett högre betyg. En rapporteringsrutin för

fel och misstänkt fusk och en värderingstabell

har tagits fram. Rutinen har tagits i drift under

1999 så det är för tidigt att kunna redovisa några

resultat. En preliminär beräkning visar dock att

projektet har inneburit minskade

försäkringsutgifter om 63 miljoner kronor 1998.

Projektet har beviljats ytterligare medel för år

1999.

Riksskatteverket har avslutat ett projekt.

Bosättningskontroll inom folkbokföringen, har

bestått av fyra olika delprojekt på olika platser i

landet med syfte att undersöka olika metoder för

urval av kontrollobjekt. Projektet visar att den

högsta träffsäkerheten uppnås i kontroller som

sker efter adressunderrättelser från andra

myndigheter. RSV överväger att utveckla ADB-

stöd för hantering av adressinformation från

andra myndigheter. Genom projektet har 1 400

personer fått ändrade folkbokföringsuppgifter

och den direkta ekonomiska effekten av

projektet är besparingar på drygt 3 miljoner

kronor. Regeringen överväger att tilldela

projektet ytterligare medel för att ta fram

underlag till beslut om ökat

informationssamarbete mellan RSV och

Invandrarverket. Projektet Skatteupplag är i det

närmaste slutfört. RSV har vid halvårsskiftet

1999 lämnat en lägesrapport där det bl.a. framgår

att revision kommer att ha gjorts hos ca en

fjärdedel av alla registrerade upplagshavare när

projektet avslutas. Iakttagelser har gjorts som lett

fram till bl.a. kompletterande information till

upplagshavare och initiativ till vissa ändringar i

lagstiftning och myndighetsföreskrifter.

Slutrapport kommer att lämnas inom kort. Det

arbete som bedrivs med ytterligare projektmedel

som tilldelats i februari 1999 kommer att

redovisas separat.

Tullen har slutfört den tredje delen i sitt arbete

med Riskanalysbaserade arbetsmetoder. Syftet

med projektet har varit att utveckla och införa

riskanalysbaserade arbetsmetoder. I detta har

ingått att införa en förenklad klareringsmodell

för import och export med automatklareringar

och ett riskanalysbaserat kontrollurval.

Resultatet av projektet är att 50 procent av alla

ärenden automatklareras. 104 företag har

tillfrågats om sina synpunkter på förändringen.

Ingen allvarlig kritik har framkommit och

hanteringen uppfattas ha snabbats upp. Tullen

har beviljats medel för att fortsätta projektet och

ytterligare effektivisera kontrollen och servicen

till näringslivet.

Riksrevisionsverket (RRV) har under året

redovisat tre projekt. Syftet med projektet

Kontrollen av inkomstskatter och

hushållstransfereringar har varit att göra en bred

kartläggning av kontrollens utformning inom

olika myndighetsområden som ett underlag för

regeringens och myndigheternas långsiktiga

arbete med att motverka fel och fusk i

välfärdssystemen. Inom olika

myndighetsområden har förutsättningar och

insatser för att motverka fel och fusk kartlagts.

Projektet visar att såväl kunskaperna om fel och

fusk som kontrollinsatserna fortfarande är

bristfälliga och betonar att problemen med fel i

hanteringen av välfärdssystemen behöver ägnas

stor och kontinuerlig uppmärksamhet. Projektet

pekar också på behov av en utveckling av

regeringens styrning och lyfter fram ett antal

grundkrav som måste uppfyllas för varje

organisation. Syftet med projektet

Skattekontrollen och pengarna har varit att

granska de ekonomiska effekterna av

skattekontrollen. RRV redovisar att den

ekonomiska effekten av beskattningsbesluten är

lägre än de direkta beloppsmässiga effekter som

redovisas bland annat därför att

uppbördsförluster har uppstått. Samtidigt

betonar RRV att de samlade ekonomiska

effekterna är högre än de direkta effekterna

eftersom skattekontrollen ger preventiva

effekter. RRV lämnar ett antal förslag till RSV

och regeringen. Ett av förslagen är att

avkastningskrav inte skall användas för att styra

skattekontrollen. Rapporten har kommit till

direkt användning i skatteförvaltningens arbete

med en ny kontrollfilosofi för skattekontrollen.

Syftet med projektet Utbildning och nätverk för

internrevisorer har varit att stärka den interna

kontrollen och styrningen i statsförvaltningen.

Inom ramen för projektet har kurser och

seminarier genomförts. Flertalet av de

myndigheter som ska ha internrevisorer har

deltagit. Enligt RRV:s bedömning har insatsen

gett en väsentligt höjd nivå på yrkeskunskaper

och förhållningssätt. RRV har beviljats medel för

att fortsätta projektet.

Socialstyrelsen har avslutat ett projekt om

stimulansbidrag. Syftet med projektet har varit att

ta fram förslag till konkreta förändringar för

medelshanteringen av statliga stimulansbidrag

inom Socialstyrelsens och Socialdepartementets

område. Efter en redovisning av fyra olika

stimulansbidrag lämnar projektet konkreta

förslag på två olika modeller för utformning av

stimulansbidrag.

Statens jordbruksverk (SJV) har avslutat sex

projekt. Syftet med samtliga projekt är att stärka

hanteringen av EU-medel för att minska risken

för sanktioner från EU. Syftet med projektet

Utveckling av produktionsgrenskalkyler har varit

att ta fram lönsamhetskalkyler för att kunna

bedöma olika typer av bidragsansökningar.

Sveriges Lantbruksuniversitet har valt att

återuppta sitt arbete med att ta fram kalkyler

vilket gör att projektet inte kommer att behöva

slutföras. Syftet med projektet Förstärkt kontroll

av exportbidrag har varit att öka kunskapen om

hur kontrollen av exportbidrag kan förbättras.

Mjölk- och sockersektorn har specialgranskats

och metoder för riskanalys har vidareutvecklats.

Projektet har också genomfört utbildningar av

berörd personal vid Tullen och Jordbruksverket.

Projektets resultat är först och främst att

Jordbruksverkets kunskaper inom området har

ökat vilket kommer att stärka den löpande

kontrollen. Syftet med projektet

Fondkoordinatorsprojektet har varit att samordna

länsstyrelsernas rutiner och att uppnå en

tillfredsställande kontrollnivå i de administrativa

systemen för hantering av EU-stöd till

jordbruket. Resultatet av projektet är att i

samverkan med länsstyrelserna har gemensamma

rutinbeskrivningar och checklistor tagits fram.

Ytterligare ett resultat är att länsstyrelsernas

stödhantering skall kvalitetssäkras genom årliga

besök från Jordbruksverket. Syftet med

Datafångstprojektet var att möjliggöra ADB-

hantering av blanketten för ansökan om EU:s

jordbruksstöd. Hittills har 13 länsstyrelser

implementerat projektets resultat och

besparingspotentialen beräknas till ca. 4 miljoner

kronor per år. Syftet med projektet ADB-stött

kontrollarbete har varit att öka effektiviteten och

höja kvaliteten i kontrollen av exportbidrag. Ett

ADB-system har tagits fram för överföring av

data mellan Tullverket och SJV. Systemet leder

bland annat till att kvaliteten i lämnade uppgifter

höjs genom att automatiska kontroller

genomförs. SJV beräknar att systemet möjliggör

en tidsbesparing på upp till 4 000 timmar per år.

Syftet med projektet Anpassning till EU:s

kontroll och administrationskrav har varit att

säkerställa att den svenska administrationen av

exportbidrag och interventionsåtgärder står i

överensstämmelse med EU:s krav. Resultat är att

en rad åtgärder har vidtagits för att anpassa den

svenska administrationen samtidigt som det har

kunnat bekräftats att Sverige uppfyller EU:s

krav. Projektet visar också på hur man i ett

fortsatt arbete ska kunna ytterligare garantera

säkerheten i hanteringen. Syftet med projektet

Miljöstöd har varit att få en likformig tillämpning

av reglerna för miljöstöden. Verksamheten har

varit inriktad på att i samverkan med

länsstyrelserna ta fram allmänna råd och

föreskrifter för området samt stärka kontrollen

genom utbildningsinsatser. Projektets resultat är

att länsstyrelserna i mycket stor utsträckning

följer och accepterar de regler som gäller och att

risken för sanktioner från EU bedöms ha

minskat.

Slutsatser

I de flesta projekten ingår metodutveckling och

utbildningsinsatser. För att få ett långsiktigt

resultat av dessa insatser fordrar de flesta

projekten mellan ett och två år för sitt

genomförande. Detta innebär att vissa projekt

som beviljats medel 1999 kommer att avslutas

först under hösten år 2000. Några projekt har

också stoppats upp tillfälligt då myndigheterna

saknar kapacitet att införa nya ADB-system.

Regeringen avser mot denna bakgrund att i

samband med kommande års

budgetpropositioner närmare redovisa resultaten

av avslutade projekt.

För att sprida kunskaper från de olika

kontrollprojekten till ansvariga departement och

till andra myndigheter avser

Finansdepartementet att anordna ett seminarium

om kontrollfrågor. Vid seminariet avses

generella frågor att behandlas och projekten

kommer att få möjlighet att presentera sin

verksamhet och sina resultat.

Resultaten av de flesta projekten kräver en

längre tid innan de fullt ut kan uppnås. Det är

därför viktigt att projekten följs upp efter en tid

för att bevaka att nedlagt utvecklingsarbete

implementeras och att kunskap tas till vara i

myndighetsarbetet eller i regeringens

beredningsarbete. Regeringen har därför avsatt

medel för utvärdering av enskilda projekt och

verksamheten i sin helhet. Utvärderingen

kommer att ske när flertalet projekt är avslutade.

Den ska syfta till att följa upp enskilda projekt

upp till 2 år efter deras avslutande för att på så

sätt försäkra sig om att deras resultat tas till vara.

Dessutom skall en självständig utvärdering göras

för att få svar på frågan om verksamheten i sin

helhet har bedrivits på ett ändamålsenligt sätt.

Regeringen avser sedan att lämna en samlad

redovisning av verksamheten till riksdagen.

Kontrollarbetet skall vara en integrerad del av

myndigheternas verksamhet. För att bättre

kunna följa och styra detta arbete avser

regeringen att i regleringsbreven för fler

myndigheter vidareutveckla verksamhetsmål och

återrapporteringskrav rörande omfattningen av

fusk och missbruk och insatser för att motverka

felaktig användning av statliga medel.

11.8 Statens fastighetsverk

Statens fastighetsverk är en central för-

valtningsmyndighet och förvaltar det

fastighetsbestånd som regeringen bestämmer.

Det över-gripande målet för verket är att

förvaltningen skall ske på ett sätt som innebär

god resurshushållning och hög ekonomisk

effektivitet samtidigt som fastigheternas värden i

vid mening bevaras.

Regeringens överväganden

Verksamhetsmålet för Statens fastighetsverk för

budgetåret 1999 är att hyresgästerna skall ges

ändamålsenliga och konkurrenskraftiga lokaler

samt att verket skall uppfattas som en god och

serviceinriktad hyresvärd.

Resultatbedömning

Statens fastighetsverk har genomfört sina

instruktionsenliga uppgifter och uppfyllt de

övergripande målen och verksamhetsmålen.

Statens fastighetsverk skall i sin verksamhet

uppnå ett resultat efter finansiella poster (före

extraordinära poster inkl. eventuella reavinster

vid fastighetsförsäljningar) som motsvarar en

avkastning på genomsnittligt myndighetskapital

på 2,8 procent. Avkastningskravet bygger på ett

antagande om hyresintäkter under året på ca 1,5

miljarder kronor (inkl. anslagsmedel om 50

miljoner kronor). Fastighetsverket har uppnått

det uppställda avkastningskravet.

Fastighetsverket har uppnått av regeringen

ställt verksamhetsmål, nämligen att verket skall

sträva efter att bibehålla en relation mellan det

totala myndighetskapitalet och verkets totala

omslutning för de fyra verksamhetsgrenarna på

50 procent, dvs. en soliditet på 50 procent.

De fyra verksamhetsgrenarna är Inrikes

hyresfastigheter, Utrikes hyresfastigheter,

Bidragsfastigheter och Mark.

Redovisning av uppgifter om det ekonomiska

läget

Tabell 11.38 Redovisning av uppgifter om det ekonomiska

läget

Miljoner kronor

År 1998

%

År 1997

%

Utnyttjande av låneram

4 850

69,2

4 800

68,6

Totala kostnader för

verksamheten

1 619

1 525

Totala intäkter för

verksamheten varav:

1 831

1 758

- intäkter av anslag

75

90

- intäker av hyrorr

1 562

1 452

- intäkter av bidrag

3

3

Resultat för verksamheten

212

233

Låneram

Under förutsättning att soliditeten inte understi-

ger 50 procent kommer enligt Fastighetsverket

nya lån årligen att tas upp i Riksgäldskontoret för

att finansiera investeringar. För de närmaste åren

kommer den av riksdagen beviljade låneramen

om 7 miljarder kronor att utnyttjas i högre grad

bl.a. beroende på den samnordiska ambassad-

Investeringar och investeringsplan

byggnationen i Berlin, Världskulturmuseets

etablering i Göteborg samt ombyggnaden av

regeringskansliets lokaler.

Regeringen föreslår en oförändrad låneram

om 7 miljarder kronor.

Förändringar

Statens fastighetsverk sålde i mars 1999 det fas-

tighetsbestånd som Statens institutionsstyrelse

hyrt av verket till Specialfastigheter Sverige AB

för en köpeskilling om 492 miljoner kronor.

Hela köpeskillingen har levererats in till staten.

Arbetet med förberedelser inför millenie-

skiftet pågår och största delen av

Fastighetsverkets system hade säkrats vid 1998

års utgång.

Slutsatser

Statens fastighetsverks årsredovisning visar att

myndigheten uppfyllt de krav regeringen ställt.

Regeringen föreslår en oförändrad låneram

om 7 miljarder kronor i Riksgäldskontoret för

budgetåret 2000.

Tabell 3.39 Investeringsplan

Miljoner kronor

Anskaffat

 1998

Prognos

1999

Budget

2000

Beräknat

2001

Beräknat

2002

Inrikes

238,9

264,0

282,0

230,6

269,4

Utrikes

74,0

69,0

25,1

10,0

10,0

Mark

2,0

2,3

2,0

2,0

2,0

Övrigt

13,7

-

-

-

-

Summa investeringar

328,7

335,3

309,1

242,6

281,4

11.9 Restaureringsarbeten vid de

kungliga slotten och rikets

fästningar

Anslaget avseende restaureringsarbeten vid de

kungliga slotten och rikets fästningar inrättades

budgetåret 1992/93 för att riksdagen skulle få en

uppfattning om hur mycket det eftersatta

underhållet kostade för nämnda fastigheter.

Beräkningar av det eftersatta underhållet gjordes

1992 för en tioårsperiod. Anslaget har årligen

uppgått till 50 miljoner kronor. Statens

fastighetsverk har utöver anslaget lagt ner

ytterligare ca 50 miljoner kronor per år och

finansierat detta med bl.a.

sysselsättningsskapande medel samt medel från

det egna resultatet.

Den nuvarande anslagskonstruktionen är inte

fullt rättvisande eftersom Statens fastighetsverk

använder ett lika stort belopp som i beviljat

anslag för restaureringsarbeten vid de kungliga

slotten och rikets fästningar.

Statens fastighetsverk har föreslagit att

anslaget G 3 Restaureringsarbeten vid de

kungliga slotten och rikets fästningar (inom

ugtiftsområde 17) upphör och att verket får

använda medel av sitt resultat vid restaurering av

dessa fastigheter.

Ambitionsnivån på underhålls och

restaureringsarbetena för de kungliga slotten och

rikets fästningar ligger fast. Statens

fastighetsverk kommer i sin årsredovisning att ha

en särskild redovisning av resultat och kostnader

för dessa arbeten.

Regeringen delar Fastighetsverkets

uppfattning och föreslår att anslaget G 3 (inom

utgiftsområde 17) upphör fr.o.m. budgetåret

2000.

11.10 Fortifikationsverket

Fortifikationsverket är en central förvalt-

ningsmyndighet med huvuduppgift att förvalta

statens fastigheter avsedda för försvarsändamål,

s.k. försvarsfastigheter. Fortifikationsverkets

verksamhet finansieras fullt ut med avgiftsin-

komster. Verksamheten leds av en styrelse med

fullt ansvar.

Regeringens överväganden

Målet för Fortifikationsverket är att

fastigheterna skall förvaltas så att god

hushållning och hög ekonomisk effektivitet

uppnås, ändamålsenliga mark-, anläggnings- och

lokalresurser kan tillhandahållas på för brukarna

konkurrenskraftiga villkor samt fastigheternas

värden bevaras på en för ägaren och brukaren

långsiktigt lämplig nivå.

Fortifikationsverket skall inom ramen för

målen anpassa sin verksamhet till förändrade

förutsättningar under försvarsbeslutsperioden.

Hänsyn till miljö och kulturmiljövärden skall i

tillämpliga delar motsvara vad som gäller för

andra stora fastighetsförvaltare.

Resultatbedömning

Regeringen bedömer att Fortifikationsverket

beräknas uppnå det ekonomiska målet att

minska kostnaderna för underhåll och drift av

försvarsfastigheter med 540 miljoner kronor

under perioden 1998 - 2001.

Investeringar har skett i mindre omfattning än

planerat på grund av att Försvarsmakten varit

restriktiv med att teckna avtal om såväl ny- som

ombyggnad. Produktionen har uppfyllt avtalade

krav på funktion och ekonomi. Underhåll,

fastighetsdrift och lokalvård har genomförts i

den omfattning som överenskommits med

brukarna.

Verksamhetens totala intäkter har ökat med ca

10 procent under år 1998 från 3 miljarder kronor

till 3,3 miljarder kronor. De totala kostnaderna

har under samma år ökat från 1,8 miljarder

kronor till 2,4 miljarder kronor, dvs. en ökning

med ca 38 procent. Ökningen beror främst på

övertagande av driftspersonal från

Försvarsmakten m.fl. myndigheter. Resultat

efter finansnetto har under 1998 minskat med ca

32 procent, från 1,2 miljarder kronor till 798

miljoner kronor, som en följd av försvarsbeslutet

1996.

Statskapitalet uppgick till 8,9 miljarder kronor.

Det invärderade fastighetsbeståndets värde ut-

gör ett avkastningspliktigt statskapital. En ränta

på 8 procent på detta kapital har betalats in till

statsverket.

Redovisning av uppgifter om det ekonomiska

läget

Tabell 11.40 Uppgifter om det ekonomiska läget

Miljoner kronor

År 1998

%

År 1997

%

Utnyttjande av låneram

2 318,9

56,2

1 891,8

64,4

Totala kostnader för

verksamheten

2 415,5

1 756,7

Totala intäkter för

verksamheten:

3 260,9

2 964,9

Resultat för verksamheten

845,4

1 208,2

Låneram

Fortifikationsverket disponerar en låneram i

Riksgäldskontoret för budgetåret 1999 om

3 460 miljoner kronor för investeringar i mark,

anläggningar och lokaler samt en låneram på

215 miljoner kronor för investeringar i anlägg-

ningstillgångar för förvaltningsändamål.

Redovisad plan för investeringar bygger på det

investeringsbehov som angetts av brukarna

under förutsättning att försvarets verksamhet är

oförändrad som grund för åren 2000 2002.

Osäkerheten är stor för såväl totalnivån som

fördelningen mellan lånefinansierade

investeringar och investeringar finansierade

enligt betalplan. Osäkerheten gäller framför allt

för senare delen av perioden.

Investeringsplan

Regeringen föreslår att låneramen för Fortifi-

kationsverket i Riksgäldskontoret höjs till totalt

3 900 miljoner kronor för investeringar i mark,

anläggningar och lokaler. Därutöver föreslås att

Fortifikationsverket får en låneram om

200 miljoner kronor för investeringar i

anläggningstillgångar för förvaltningsändamål.

Förändringar

Verksamheten inom Försvarsmakten

karaktäriseras av kraftiga förändringar i syfte att

långsiktigt skapa ekonomisk balans inom

försvaret. I samband med regeringens

kommande försvarsproposition hösten 1999

avseende försvarets verksamhet bedöms stora

förändringar komma att ske som påverkar

Fortifikationsverkets framtida verksamhet.

Dessa förändringar beräknas pågå under hela den

period som verkets budget-underlag omfattar

vilket innebär att underlaget är osäkert.

Slutsatser

Regeringen bedömer att myndigheten uppfyllt

de krav regeringen ställt.

Regeringen föreslår en låneram i

Riksgäldskontoret om totalt 4,1 miljarder kronor

för budgetåret 2000.

Tabell 3.41 Investeringsplan

Miljoner kronor

Anskaffat

1998

Prognos

1999

Budget

2000

Beräknat

2001

Beräknat

2002

Summa investeringar

857,7

785

810

750

650

12 Det finansiella systeme

12.1 Omfattning

Verksamhetsområde B Det finansiella systemet

består av Finansinspektionen (FI),

Insättningsgarantinämnden (IGN),

Riksgäldskontorets (RGK)

förvaltningskostnader, Vissa kostnader för

upplåning och låneförvaltning samt

Bokföringsnämnden (BFN).

12.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 4.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998

Anslag

1999

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

606,8

751,0

639,4

655,9

683,7

688,5

De minskade utgifterna för verksamhetsområdet

för år 2000 jämfört med anslag för år 1999

hänför sig till ett minskat anslag för

Riksgäldskontorets kostnader för upplåning och

låneförvaltning.

Regeringen föreslår vidare att

Finansinspektionens anslag skall höjas från och

med år 2000.

Förändringar

Riksdagen beslutade i maj 1998 att införa en ny

modell för statsskuldsförvaltningen som bl.a.

innebär att regeringen senast den 25 april varje år

skall lämna en utvärdering av

statsskuldsförvaltningen till riksdagen. En

utvärdering enligt denna modell genomfördes

för första gången under år 1999.

Under år 1998 har staten förändrat sitt

aktieinnehav inom det finansiella systemet bl.a.

genom att byta aktier i Stockholm Fondbörs AB

mot aktier i OM-gruppen AB. Dessutom har

statens innehav i Värdepapperscentralen sålts

under år 1999.

Den första januari 1999 fick Riksbanken en

mera självständig ställning genom

ikraftträdandet av en omarbetad lagstiftning.

Reglerna för bankaktiebolag har förenklats och

stärkta informationskrav avseende kostnader i

värdepappersfonder har trätt i kraft. En

reformerad försäkringsrörelselagstiftning har

beslutats från år 1999.

Insättningsgarantinämnden fick ansvar även

för investerarskyddet som trädde i kraft den 1

maj 1999.

Prioriteringar

- Under år 2000 kommer behandlingen av

Banklagskommitténs betänkande och

Finansmarknadsutredningens rapport att

dominera lagstiftningsarbetet. Detta arbete

syftar bl.a. till att utveckla den nuvarande

institutsinriktade lagstiftningen till att bli

mera funktionsinriktad.

- Finansdepartementets förslag om ändrad

organisation och förvaltning av AP-

fondsystemet kommer att fortsätta beredas.

- Reformeringen av

försäkringsrörelselagstiftningen kommer att

drivas vidare bl.a. genom en översyn av

placeringsreglerna för försäkringsföretag och

genom en översyn av associationsrättsliga

frågor.

- En översyn av

värdepappersfondlagstiftningen kommer att

inledas under år 2000.

- Regeringen avser att fortsätta utveckla

styrningen av myndigheter inom det

finansiella systemet.

12.3 Resultatbedömning

12.3.1 Redovisning av tillståndet

Även den svenska marknaden påverkades av den

internationella finansiella turbulensen som följde

av krisen i Asien och Ryssland. Krisen fick

emellertid inte något egentligt genomslag i

stabiliteten i de enskilda instituten. Till detta

bidrog att institutens riskhantering och interna

kontroll förbättrats under de senaste åren. Dock

har ett antal fall med misstänkt insiderhandel

uppdagats under 1998 och början av 1999.

Stabilitetsläget i det svenska finansiella

systemet får betecknas som tillfredsställande. En

stabil makroekonomisk utveckling med låg

inflation och låga räntor samt starka statsfinanser

har bidragit till stabiliteten i de finansiella

instituten. Företagens och hushållens

ekonomiska situation och tillhörande

skulduppbyggnad visar överlag inte på några

tendenser till obalanser. För bankinstituten

pekar åtskilliga indikatorer på en relativt god

stabilitet. Utlåningsökningen ligger i nivå med

expansionen i samhällsekonomin och

kapitaltäckningen har hållits väl uppe.

Kreditförlusterna är alltjämt små.

Riskkoncentrationen i institutens tillgångar

tenderar att minska. Exponeringen mot

krisdrabbade regioner utomlands har dragits ner

generellt.

Även om det finns mindre gynnsamma inslag i

bilden och de närmaste åren rymmer delvis nya

strukturella förändringar som bidrar till ökad

osäkerhet, såsom internationell omstrukturering

och konkurrens samt hantering av

millennieskiftet, får instituten i stort bedömas ha

en god motståndskraft mot framtida

påfrestningar.

Den relativt stabila situationen i de enskilda

instituten har varit ett viktigt bidrag till ett gott

konsumentskydd.

12.3.2 Viktiga statliga insatser

Inom ramen för målet att det finansiella systemet

skall vara effektivt och tillgodose såväl samhällets

krav på stabilitet som konsumenternas intresse

av ett gott skydd har regeringen fortsatt arbetet

med att skapa goda förutsättningar för det

finansiella systemet. Detta arbete syftar mer

specifikt till att staten skall erbjuda ett modernt

finansiellt regelverk, högkvalitativ finansiell

tillsyn och ett gott konsumentskydd samt en

modern finansiell infrastruktur.

Arbetet med att förändra och utveckla

lagstiftningen som reglerar det finansiella

systemet har fortsatt under året. Reglerna för

bankaktiebolag har förenklats i och med

slopandet av bankaktiebolagslagen. Som

huvudprincip gäller nu att bankaktiebolag

regleras enligt samma principer som aktiebolag i

allmänhet, dvs. enligt aktiebolagslagen.

Kvarvarande behov av särreglering för att

upprätthålla samhällets skyddsbehov inom

banksektorn sker i bankrörelselagen.

Riksdagen har vidare beslutat om en

reformerad försäkringsrörelselagstiftning för att

modernisera rörelsereglerna och renodla

tillsynen av svenska försäkringsbolag. Den nya

regleringen innebär att konsumenternas tillgång

till information ökar. Vidare ökar

förutsättningarna för bättre konkurrens och

produktutveckling på försäkringsmarknaden.

Under året har reglerna också skärpts

beträffande information om de totala

kostnaderna som belastar olika fonder.

Ändringarna innebär att årlig information skall

skickas till fondandelsägare och individuella

pensionssparare. Ändringen berör lagen om

värdepappersfonder och lagen om individuellt

pensionssparande.

Riksbanken som institution är en del av det

finansiella systemet. Riksbanken har genom en

omarbetad lagstiftning fått en mer självständig

ställning.

Inom ramen för arbetet med att utveckla och

förändra lagstiftningen för det finansiella

systemet deltar Sverige i en s.k. högnivågrupp

inom EU för att förbättra den inre marknadens

funktionssätt. Syftet med gruppens arbete är att

harmonisera de finansiella marknaderna för att

bl.a. gynna tillväxt och tillvarata

konsumentperspektivet.

Statens löpande tillsynsverksamhet avseende

de finansiella instituten har under året bl.a.

inriktats på att följa hur institutens riskhantering

och interna kontroll sköts. Inom

konsumentskyddsområdet har reglering och

konsumentinformation på det finansiella

området utvecklats.

Finansinspektionen och

Ekobrottsmyndigheten har under året varit

belastade av insiderundersökningar. För att

förbättra möjligheterna för samhället att snabbt

utreda och vidta åtgärder mot insiderhandel har

regeringen initierat en översyn av

insiderlagstiftningen.

En aspekt av arbetet att reformera den

finansiella infrastrukturen är att förändra statens

ägarroll. Under år 1998 har statens aktier i

Stockholms Fondbörs AB bytts till aktier i OM-

gruppen AB (OM). Staten har dessutom köpt

aktier i OM och äger för närvarande 7,7 procent.

Staten har under år 1998 även sålt aktierna i

Penningmarknadsinformation AB PMI.

Dessutom trädde den nya lagstiftningen rörande

kontoföring av finansiella instrument i kraft från

den 1 januari 1999. I och med lagändringen

avskaffades Värdepapperscentralens (VPC)

ensamrätt på kontoföring av finansiella

instrument. Statens innehav i VPC har som en

konsekvens av bl.a. detta sålts under år 1999.

Målet för statsskuldspolitiken är att statens

skuld skall förvaltas så att kostnaden för skulden

långsiktigt minimeras samtidigt som risken i

förvaltningen beaktas. En ny modell för att

utvärdera statsskuldsförvaltningen beslutades av

riksdagen i maj 1998 (prop. 1997/98:154, bet.

1997/98:FiU29, rskr. 1997/98:253). I enlighet

med denna modell lämnade regeringen den 22

april 1999 en utvärdering av upplåning och

statsskuldsförvaltning för åren 1993/94 - 1998

till riksdagen (skr. 1998/99:104). Regeringen

bedömer i skrivelsen att Riksgäldskontoret har

uppfyllt målet för statsskuldspolitiken.

12.3.3 Effekter av de statliga insatserna

Den finansiella lagstiftningen har ytterligare

reformerats i syfte att skapa förutsättningar för

bättre finansiella tjänster och större konkurrens.

Statens roll som ägare i det finansiella

systemet har gradvis omformats under året i och

med förändringarna av statens aktieinnehav i

bolag inom det finansiella området. Därigenom

har staten bidragit till förändringen av den

finansiella infrastrukturen.

Statens tillsynsarbete har utvecklats och

bidragit till stabiliteten i enskilda finansiella

institut och till den förbättring av den interna

kontrollen och riskhanteringen som skett under

de senaste åren. Därmed har bidrag lämnats till

att upprätthålla stabiliteten inom det svenska

finansiella systemet.

Ett gott konsumentskydd har framför allt

upprätthållits genom den stabila situationen i det

svenska finansiella systemet .

12.3.4 Regeringens slutsatser

Regeringen gör den samlade bedömningen att

måluppfyllelsen inom verksamhetsområdet

under 1998 har varit tillfredsställande.

Generellt sett är det för tidigt att utvärdera

några konkreta effekter av det lagstiftningsarbete

som genomförts under år 1998 och i början av år

1999. De förändringar som gjorts, eller

föreslagits, skapar emellertid bättre

förutsättningar för en effektivisering av det

finansiella systemet i syfte att öka konkurrensen

och stärka konsumentskyddet.

Arbetet med reformering och modernisering

av det finansiella systemet fortsätter också i

enlighet med de riktlinjer som lagts fast.

Regeringen konstaterar att stabiliteten inom

det finansiella systemet, trots Asienkrisen, har

bestått i Sverige. En bidragande faktor till denna

stabilitet är den pågående utvecklingen av den

finansiella tillsynen. Regeringens översyn av den

finansiella tillsynen har resulterat i ett förslag om

att stärka Finansinspektionens resurser för att

kunna möta de ökade krav som utvecklingen

inom det finansiella systemet ställer.

Statlig verksamhet inom det finansiella

systemet har genomförts inom givna

resursramar.

12.4 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har inte haft några

invändningar i revisionsberättelsen för år 1998

avseende myndigheterna inom

verksamhetsområdet.

12.5 Anslagsavsnitt

B1 Finansinspektionen

Tabell 12.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

111 951

Anslags-

sparande

4 701

1999

Anslag

118 697

Utgifts-

prognos

123 398

2000

Förslag

130 411

2001

Beräknat

130 431

1

2002

Beräknat

132 558

2

1 Motsvarar 128 411 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 128 411 tkr i 2000 års prisnivå.

Finansinspektionen är central

förvaltningsmyndighet för tillsyn av finansiella

institut.

Finansinspektionen anvisas årligen ett

ramanslag som skall täcka kostnaderna för

verksamheten. Baserat på ramanslagets storlek

tar Finansinspektionen årligen ut en obligatorisk

tillsynsavgift av de institut som står under dess

tillsyn samt ansökningsavgifter för prövning av

olika typer av ärenden. Avgiftsinkomsterna

redovisas på statsbudgetens inkomstsida och

skall motsvara storleken på Finansinspektionens

ramanslag.

Finansinspektionen hade ett anslagssparande

på 4 701 000 kronor vid utgången av budgetåret

1998. Bakgrunden till anslagssparandet år 1998 är

att lönemedel inte kunnat utnyttjas på grund av

hög personalomsättning.

Rekryteringssituationen har under första delen

av år 1999 förbättrats varför inspektionen

beräknar att anslagssparandet kommer att

utnyttjas under de kommande två åren.

Regeringen har beslutat att Finansinspektionen

får behålla anslagssparandet.

Regeringens överväganden

Finansinspektionens uppdrag är att bidra till

stabiliteten i det finansiella systemet genom

tillsyn av enskilda finansiella institut och att

verka för ett gott konsumentskydd. I tillsynen

skall inspektionen dessutom beakta det

finansiella systemets effektivitet.

Avsnittet om regeringens överväganden vad

gäller anslaget B1 Finansinspektionen är

uppdelat i tre delar: resultatbedömning för 1998,

redovisning av en översyn av

Finansinspektionens uppdrag och resurser samt

fortsatt arbete.

1. Resultatbedömning för 1998

Finansinspektionens arbete har under året

framför allt varit inriktat mot risker och

riskhantering i institutens verksamhet. Utöver

denna operativa tillsyn har inspektionen lämnat

analyser av tillståndet och utvecklingen inom det

finansiella systemet samt kompletterat och

uppdaterat sina föreskrifter och allmänna råd -

bl.a. inom etikområdet i syfte att stärka

kundernas ställning. Finansinspektionen har

vidare vidtagit åtgärder så att den genomsnittliga

handläggningstiden för olika tillståndsärenden

har minskat utan att kvaliteten i handläggningen

försämrats. Under året har Finansinspektionen

också varit aktiv internationellt med bl.a.

utveckling av den finansiella tillsynen och

normgivningen.

Finansinspektionen har under året även

bedrivit tillsyn över institutens arbete med

anpassning av sina IT-system till år 2000.

Finansinspektionen är dessutom ansvarig

myndighet för beredskapsfunktionen Finansiella

tjänster. Målet är att under höjd beredskap kunna

upprätthålla betalningssystemet i landet samt de

mest angelägna tjänsterna i övrigt inom bank-

och försäkringsväsendet. Finansinspektionen

bedömer förmågan inom funktionen som

godtagbar med reservation för funktionens

beroende av el-, tele- och IT-tjänster.

Regeringens analys av Finansinspektionens

måluppfyllelse visar att alla verksamhetsmål

utom ett uppfyllts. Den totala tid som avsatts för

platsundersökningar på enskilda institut under år

1998 har minskat för alla tre

verksamhetsområden (försäkringsmarknads-,

kreditmarknads- och

värdepappersmarknadsområdet - även om

minskningen på försäkringsmarknadsområdet är

liten). Denna utveckling uppfyller inte

verksamhetsmålet att mer tid skall avsättas för

platsundersökningsverksamhet jämfört med

tidigare år. Regeringen är medveten om de

svårigheter inspektionen har haft när det gäller

rekrytering av kvalificerad personal men anser

ändå att platsundersökningar, som utgör en

central del av inspektionens kärnverksamhet,

borde prioriterats i större utsträckning. Positivt

är dock att kvaliteten på platsundersökningarna

har förbättrats i förhållande till tidigare år, främst

genom ett ökat utnyttjande av tillsynsmetoderna

i de av myndigheten framtagna handböckerna.

Enligt regleringsbrevet skall

Finansinspektionen delta aktivt i det

internationella arbetet med att utveckla regelverk

och tillsynsmetoder. Analysen av inspektionens

verksamhet visar att den internationella

verksamheten tar en allt större andel av

Finansinspektionens totala resurser i anspråk.

Under år 1998 ökade exempelvis

resursförbrukningen för den internationella

verksamheten med 33 procent jämfört med år

1997.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 12.3 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till inkomsttitel

(Som inte får disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Utfall 1998

111 476

5 699

Prognos 1999

119 700

5 510

Budget 2000

130 411

5 450

Regeringens slutsatser för år 1998

Finansinspektionens tillsyn visar att de svenska

finansiella instituten är stabila och att den interna

kontrollen och riskmedvetandet förbättrats

under de senaste åren. Genom att se över sin

regelgivning har inspektionen även bidragit till

att förbättra marknadens insyn i de finansiella

instituten liksom i dess externa information.

Därmed förbättras marknadens möjligheter att

korrekt värdera instituten, vilket bidrar till

sektorns stabilitet. Finansinspektionen har också

fortsatt arbetet med att följa institutens

anpassning av IT-systemen till år 2000 på ett

förtjänstfullt sätt.

Finansinspektionens insatser vad gäller

solvenstillsyn, operativ riskkontroll,

normgivning samt löpande tillsyn bedöms ha

bidragit till att upprätthålla stabiliteten i de

finansiella instituten och därmed stabiliteten

inom det finansiella systemet i Sverige.

Stabiliteten i det finansiella systemet utgör i sig

ett grundläggande konsumentskydd.

Regeringen bedömer att Finansinspektionen

har uppfyllt samtliga verksamhetsmål utom vad

gäller en ökad prioritering av

platsundersökningsverksamheten. Den bristande

måluppfyllelsen inom

platsundersökningsverksamheten satt i relation

till den ökade resursåtgången inom den

internationella verksamheten understryker

vikten av att inspektionen analyserar den interna

resursfördelningen.

2. Översyn av Finansinspektionens uppdrag

och resurser

Bakgrund

I budgetpropositionen för 1994/95 aviserade

regeringen att en långsiktig analys av

ambitionsnivå och resursbehov för den

finansiella tillsynen skulle genomföras.

Översynen initierades i samband med

Finansinspektionens fördjupade

anslagsframställning för åren 1997 1999. Under

år 1995 tillsattes emellertid en kommitté med

uppdrag att göra en översyn av rörelse- och

tillsynsreglerna för kreditinstitut och

värdepappersbolag (Banklagskommittén, Fi

1995:09, Dir. 1995:86). För att regeringens

översyn skulle kunna dra nytta av

Banklagskommitténs mer genomgripande analys

av den finansiella tillsynen har kommitténs

huvudbetänkande inväntats.

Banklagskommitténs huvudbetänkande (SOU

1998:160) presenterades i början av år 1999 och

bereds för närvarande i regeringskansliet.

Banklagskommitténs förslag innebär en väsentlig

förändring av lagstiftningen som, om den

genomförs, får konsekvenser för tillsynens

inriktning. Regeringen bedömer att inga

genomgripande förändringar av den finansiella

tillsynen kan göras innan förslagen har

analyserats klart. Därför har regeringen

begränsat redovisningen i årets

budgetproposition till en översyn av

Finansinspektionens uppdrag och resurser med

anledning av den fördjupade

anslagsframställning. Syftet med översynen av

Finansinspektionens uppdrag och resurser är att

anpassa tillsynen, inom nuvarande institutionella

ramar, till samhällets skyddsbehov utifrån de

omvärldsförändringar som påverkar det

finansiella systemet.

2.1. Finansinspektionens uppdrag och

målformulering

Det är främst två grundläggande skyddsintressen

som påkallar reglering av den finansiella sektorn:

stabilitet och konsumentskydd. Utifrån dessa

intressen skall lagstiftning och tillsyn bidra till en

väl fungerande effektiv finansiell sektor med

högt allmänt förtroende.

Stabilitet genom tillsyn

Samhällets behov av stabilitet i det finansiella

systemet är främst knutet till behovet av ett

välfungerande betalningssystem. Att betalningar

kan ske snabbt och med betryggande säkerhet är

avgörande för effektiviteten i ekonomisk

verksamhet. Till intresset för det finansiella

systemets stabilitet hör även omsorgen om ett

väl fungerande kreditväsende.

De finansiella marknaderna utmärks av ett

starkt inbördes beroende mellan systemets olika

delar. Om ett institut av någon orsak hamnar i

akut finansiell kris finns det risk att krisen

sprider sig till andra institut och därmed sätter

stabiliteten i hela det finansiella systemet på spel.

Regeringen föreslår att den huvudsakliga

uppgiften för Finansinspektionen skall vara att

bidra till stabiliteten i det finansiella systemet

genom tillsyn av finansiella institut. Stabilitet

definieras som frånvaron av systemrisker.

En viktig del av det fortsatta arbetet med

styrning av Finansinspektionen är att bryta ner

inspektionens uppdrag i logiska och mer

uppföljningsbara mål. Bland annat Riksdagens

revisorer har i en granskningspromemoria (Dnr

1997:59) påtalat behovet av och svårigheten i

detta arbete.

Finansinspektionens uppdrag tangerar delvis

Riksbankens verksamhetsområde. Enligt

regeringsformen har Riksbanken ansvar för

penningpolitiken och enligt riksbankslagen skall

Riksbanken främja ett säkert och effektivt

betalningsväsende. Riksbanken övervakar

betalningssystemet och har därigenom ett ansvar

för stabiliteten i det finansiella systemet i stort.

Finansinspektionens ansvarsområde är

stabiliteten i de enskilda instituten. Utifrån

denna gränsdragning är givetvis en viss praktisk

överlappning av uppdragen ofrånkomlig. En viss

överlappning kan dock vara önskvärd i och med

att bevakningen av det finansiella systemet

därmed sker utifrån två delvis olika perspektiv.

Det är viktigt att inspektionen samråder och

utbyter information med Riksbanken där så är

relevant.

Effektivitetsbegränsningar

Stabilitet i det finansiella systemet syftar ytterst

till att systemet skall fungera effektivt och

därmed bidra till bästa möjliga resursallokering

för samhällsekonomin.

Strävan efter stabilitet inom det finansiella

systemet kan potentiellt komma i konflikt med

effektiviteten i systemet. Finansinspektionen

skall i sitt uppdrag att tillse systemets stabilitet

därför alltid väga tillsynens stabilitetseffekter

emot dess konsekvenser för effektiviteten i det

finansiella systemet. Detta rör t.ex. behovet av

mångfald och konkurrens. Det är huvudsakligen

inspektionens regel- och tillståndsgivning som

berörs av denna begränsning.

Finansinspektionens tillsynsarbete skall även

vägas mot den kostnad som regleringen för med

sig; både i de enskilda instituten och på

Finansinspektionen.

Gränsdragningen mot Konkurrensverket på

detta område innebär att huvudansvaret för

effektivitet ligger hos Konkurrensverket även på

det finansiella området. Finansinspektionen

ansvarar endast för att beakta eventuella

konkurrenseffekter i sin tillståndsgivning och

reglering.

Konsumentskydd

Det pågår för närvarande flera översyner av

konsumentskyddet inom det finansiella

systemet. Dels övervägs

konsumentskyddsaspekterna i beredningen av

Banklagskommitténs huvudbetänkande, dels

pågår den konsumentpolitiska utredningen

(Konsumentpolitiken inför ett nytt sekel, Fi

1999:1). Konkreta och långsiktiga förslag på

detta område måste därför invänta resultatet av

detta arbete. I väntan på dessa resultat har

ambitionen i regeringens översyn av

Finansinspektionens uppdrag inom

konsumentskyddsområdet varit att tydliggöra

och renodla målen inom ramen för befintligt

uppdrag.

Utgångspunkten i detta arbete är att det finns

ett fortsatt skyddsbehov för konsumenter på det

finansiella området. Finansinspektionens tillsyn

inom bank- och värdepappersmarknadsområdet

motiveras främst, men inte uteslutande, av risker

för instabilitet. Tillsynen inom

försäkringsmarknadsområdet motiveras däremot

framförallt av konsumentskydd. Konsumenter

måste kunna lita på att försäkringsåtaganden är

otvetydiga och alltid uppfylls.

Skyddsbehovet för konsumenter inom det

finansiella systemet kan generellt delas upp i fyra

delar:

- stabilitet i det finansiella systemet;

- korrekt information och rådgivning;

- tillgänglig klagomålshantering och

tvistlösning; samt

- olika ersättningssystem.

I väntan på förslag och underlag från nyss

nämnda översyner menar regeringen att

Finansinspektionens huvudsakliga ansvar för

konsumentskyddet är tillsynen av stabiliteten i

enskilda finansiella institut.

Utöver denna huvuduppgift skall

inspektionen medverka till att utarbeta regler för

bl.a. institutens information till allmänheten.

Detta skall även fortsättningsvis ske i samarbete

med Konsumentverket. Ansvarsuppdelningen är

att Finansinspektionen utövar tillsyn över hur

föreskrifter med stöd av näringsrättsliga regler i

rörelselagstiftningen efterlevs.

Konsumentverket/KO övervakar efterlevnaden

av bl.a. marknadsföringslagen,

avtalsvillkorslagen, konsumentkreditlagen och

konsumentförsäkringslagen, vid behov efter

samråd med Finansinspektionen. Samarbetet

mellan Finansinspektionen och

Konsumentverket är med tanke på

myndigheternas olika kompetens och

ansvarsområden av stor betydelse. Ett

samarbetsavtal mellan Finansinspektionen och

Konsumentverket har träffats som ytterligare

kommer att stärka samarbetet.

Information och rådgivning till konsumenter

vad gäller institutens egna finansiella tjänster är

ett huvudansvar för instituten själva. Opartisk

information finns bl.a. att tillgå genom

Konsumenternas bankbyrå, Konsumenternas

försäkringsbyrå samt kommunal

konsumentvägledning.

Ett led i Finansinspektionens tillsyn är att

kontrollera att en fungerande

klagomålshantering finns inom instituten.

Finansinspektionen har vidare ansvar för att

behandla klagomålsärenden i enlighet med

förvaltningslagens krav.

Den princip som tills vidare bör gälla för

Finansinspektionen är således att inspektionen

inte agerar i enskilda konsumentärenden utan

endast när en fråga av principiell vikt

uppmärksammas. Tvistlösning i övrigt handhas

av Allmänna reklamationsnämnden m.fl.

nämnder samt av de allmänna domstolarna.

Inom konsumentskyddsområdet finns även

som ovan nämnts två olika garantisystem

(insättningsgarantin och investerarskyddet) med

syfte att skydda enskilda konsumenter mot stora

ekonomiska förluster. Ansvaret för dessa system

ligger på Insättningsgarantinämnden.

2.2. Finansinspektionens resurser

Behov av förstärkt tillsyn

Under andra hälften av 1990-talet har flera olika

utredningar visat på behovet av en förstärkt

finansiell tillsyn. Bakgrunden till dessa analyser

var bl.a. bankkrisen i början av 1990-talet samt

den utveckling som har präglat det finansiella

systemet under det senaste årtiondet.

Riksrevisionsverket (RRV) granskade

Finansinspektionen i rapporten Statens tillsyn av

den finansiella sektorn (RRV 1994:15). RRV

ansåg att Finansinspektionens mål har låg

precision och innehåller potentiella konflikter.

Dessutom menade RRV att inspektionen är

splittrad mellan alltför många arbetsuppgifter.

Flera uppgifter är starkt efterfrågestyrda och

riskerar att tränga ut mer centrala och långsiktiga

tillsynsuppgifter. RRV menade att förhållandevis

små resurser fokuseras på det som verket

uppfattar vara inspektionens kärnverksamhet

samtidigt som allt fler institut och verksamheter

ställs under inspektionens tillsyn. RRV:s slutsats

var att detta sammantaget försvårar

Finansinspektionens möjlighet att bedriva en

effektiv tillsyn.

Riksdagens revisorer har granskat

Finansinspektionen i granskningspromemorian

Finansinspektionen och vissa frågor om

inspektionens verksamhet (Dnr 1997:59).

Revisorerna noterar i sin granskning den stora

mängden tillsynsobjekt och anser att

inspektionens tillsyn bör koncentreras till

institut som kan vara av vikt för den finansiella

stabiliteten.

Banklagskommitténs betänkande pekar

allmänt på att Finansinspektionens huvudansvar

bör vara ansvar för stabilitet samt att dess

uppdrag är disparat och att resurserna måste

stärkas.

I den Fördjupade anslagsframställningen

(FAF) för åren 1997 1999 menar

Finansinspektionen att utvecklingen inom det

finansiella systemet ställer ökade krav på

myndighetens arbete. Finansinspektionen menar

att en förstärkning av analysfunktionen och den

operativa tillsynen är nödvändig för att kunna

utöva en effektiv tillsyn.

Regeringens analys och förslag till en förstärkt

tillsyn

Den finansiella avreglering som präglade

Västeuropa under 1980-talet förde med sig större

kapitalrörlighet och friare kreditgivning.

Internationaliseringen och den tekniska

utveckling som följde har möjliggjort framväxten

av fler och mer komplicerade finansiella

produkter. Sparande i värdepappersfonder har

växt fram som en ny sparform. En effekt av

avregleringen har också blivit en ökad

konkurrens i den finansiella sektorn och ett antal

sammanslagningar av institut.

Sammanslagningarna innebär bl.a. att bank-,

värdepappers- och försäkringstjänster numera

erbjuds av ett och samma institut, s.k.

branschglidning.

Sammantaget medför dessa

utvecklingstendenser en allt mer effektiv

resursallokering, men de ställer också nya krav på

den finansiella tillsynen. Kunskap om nya

finansiella produkter och riskhanteringssystemen

kräver löpande kompetensutveckling.

Gränsöverskridande transaktioner och

sammanslagningar kräver att tillsynen samverkar

internationellt. Ökad konkurrens kräver ett

adekvat regelverk i förhållande till samhällets

skyddsintressen.

Den analys regeringen gjort visar att samhället

även fortsättningsvis har starka skyddsintressen

på det finansiella området. Huvudprincipen för

den finansiella regleringen skall dock vara att

finansiella institut i så stor utsträckning som

möjligt skall verka under samma regler som

andra företag. Särreglering skall vara motiverat

utifrån ett väl definierat skyddsbehov.

Flera av de centrala utvecklingstendenserna

inom det finansiella systemet pekar på att

behovet av finansiell tillsyn kommer att öka.

Finansinspektionens tillsyn måste därför

kontinuerligt förändras för att bidra till

stabiliteten i den finansiella sektorn.

Finansinspektionen möter framöver större krav

både personellt och kompetensmässigt.

2.3 Slutsatser Finansinspektionens uppdrag och

resurser

Uppdrag

Enligt regeringens förslag är

Finansinspektionens uppdrag att:

- bidra till stabiliteten i det finansiella

systemet genom tillsyn av finansiella

institut;

- väga tillsynens stabilitetseffekter emot dess

konsekvenser för effektiviteten i det

finansiella systemet;

- bidra till konsumentskyddet inom det

finansiella systemet genom tillsyn av

stabiliteten i enskilda finansiella institut,

medverkan i utarbetandet av regler för

institutens information samt kontroll av

klagomålshantering och behandling av

klagomål av principiell karaktär.

Finansinspektionens viktigaste verktyg för att

uppnå dessa mål är tillsyn av finansiella institut,

regelgivning och tillståndsgivning. Dessa

verksamheter utgör inspektionens

kärnverksamhet. En central del av tillsynsarbetet

av enskilda institut är de återkommande

platsundersökningarna.

Resurser

Regeringen bedömer att utvecklingen inom det

finansiella systemet kräver en förstärkning av

inspektionens resurser. Därför föreslår

regeringen att anslaget till Finansinspektionen

varaktigt förstärks med 13 000 000 kronor från

och med år 2000. Denna förstärkning motsvarar

14 heltidstjänster. Förstärkningen innefattar

2 500 000 kronor av den engångsförstärkning på

3 800 000 kronor som inspektionen fick för år

1999.

Förstärkningen bör användas med

huvudsaklig inriktning på tre områden:

förstärkning på grund av ökade arbetsuppgifter,

förstärkt operativ tillsyn samt förstärkt

metodutvecklings- och utredningskompetens.

Regeringen föreslår därför att

Finansinspektionen skall tilldelas ett anslag på

130 411 000 kronor för år 2000. I höjningen

ingår årets pris- och löneomräkning, en

lokaljustering från omläggningen av statens

lokalbidragssystem från år 1995, justering för

engångskompensationen från år 1999 samt ovan

behandlade förstärkning.

Vid anslagsberäkningen har även en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts

4 161 000 kronor.

Tabell 12.4 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag år 1999

118 697

Pris- och löneomräkning

509

Lokalkostnadsjustering

- 2 156

Justering för engångsförstärkning

- 3 800

Förstärkning

13 000

Justering av premier

4 161

Förslag år 2000

130 411

Finansinspektionens anslagsnivå för 2001 och

2002 är 128 411 000 kronor i 2000 års prisnivå.

3. Fortsatt arbete

Den långsiktiga analysen av ambitionsnivå för

den finansiella tillsynen kommer att föras vidare

bl.a. i beredningen av Banklagskommitténs

betänkande. Eventuella ytterligare finansiella

konsekvenser av förslagen kommer att behandlas

i samband med beredningen av denna.

Ett fortsatt arbete kommer också att ske i

syfte att förfina de uppsatta målen för

myndigheten. Som nämnts ovan är en viktig del

av styrningsarbetet för Finansinspektionen att

utveckla metoder för att följa upp resultaten och

för att bättre kunna mäta graden av

måluppfyllelse. Det skall dock understrykas att

det är ett komplext och svåröverblickbart

område där det är svårt att identifiera

uppföljningsbara verksamhetsmål.

Vidare fortsätter arbetet med att renodla

inspektionens uppgifter. Flera av

Finansinspektionens uppgifter berörs av de

översyner som planeras inom regeringskansliet.

Främst gäller det översyner av:

- antal institut under tillsyn;

- ansvaret för den finansiella statistiken;

- ansvaret för bank- och

försäkringsregistret; och

- insiderlagstiftningen.

Därtill kan Finansinspektionens ansvar för

konsumentskydd komma att förändras till följd

av förslag i samband med den

konsumentpolitiska utredningen.

Prövningen av Finansinspektionens uppgifter

väntas medföra att personalresurser på sikt kan

frigöras för att stärka myndighetens

kärnverksamhet.

Vidare kommer en översyn att ske av

inspektionens system för uttag av avgifter samt

system för uttag av ansökningsavgifter.

B2 Insättningsgarantinämnden

Tabell 12.5 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

3 290

Anslags-

sparande

2 217

1999

Anslag

6 313

Utgifts-

prognos

5 950

2000

Förslag

5 297

2001

Beräknat

8 112

1

2002

Beräknat

9 293

2

1 Motsvarar 7 974 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 8 974 tkr i 2000 års prisnivå.

Insättningsgarantinämnden (IGN) administrerar

det statliga insättningsgarantisystemet som

skyddar insättningar om ett kreditinstitut går i

konkurs. Det övergripande målet för IGN:s

verksamhet är att på ett kostnadseffektivt sätt

administrera insättningsgarantisystemet och

skapa beredskap för att utbetalningar vid ersätt-

ningsfall kan göras korrekt och inom uppställda

tidsramar. Under slutet av år 1998 började

nämnden förberedelser för ansvaret för investe-

rarskyddet som trädde i kraft 1 maj 1999.

IGN anvisas ett ramanslag för verksamhetens

förvaltningskostnader. Motsvarande belopp av-

räknas från de årliga avgifter som tas ut av de in-

stitut som omfattas av insättningsgarantin och

redovisas mot inkomsttitel i statsbudgeten.

IGN:s verksamhet påverkar därför inte statsbud-

getens saldo.

IGN hade under budgetåret 1998 ett anslags-

sparande på 2 217 000 kronor. Regeringen har

beslutat att nämnden får behålla anslagssparandet

eftersom dessa medel kommer att användas un-

der kommande budgetår för att täcka nämndens

beräknade resursbehov. Vid utgången av år 2000

beräknas anslagssparandet vara nere under 3 pro-

cent av anslagsbeloppet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Tillståndet inom det finansiella systemet har varit

stabilt under året och inga ersättningsfall har in-

träffat.

IGN har beräknat och debiterat de årliga av-

gifterna samt betalat in föregående års anslags-

belopp till inkomsttitel. Nämnden har fortsatt

arbetet med att säkerställa garantins funktion vid

ersättningsfall, bl.a. har avtal träffats om utbetal-

ningar vid eventuella ersättningsfall via Bankgi-

rosystemet. För att nämnden skall kunna för-

stärka sin personal vid eventuella ersättningsfall

har nämnden avtal med Riksbanken, Finansin-

spektionen och Riksgäldskontoret om att låna in

tjänstemän. Den s.k. beredskapsstyrkan som

därigenom står till nämndens förfogande har un-

der året genomgått utbildning och övning.

Nämndens mål vad gäller samarbete med utländ-

ska garantisystem har inte uppfyllts i och med att

något avtal vid utgången av år 1998 inte hade

träffats. Ett avtal mellan IGN och dess danska

motsvarighet har träffats under mars 1999 och

kontakter med ytterligare ett antal garantisystem

pågår. Nämnden anser att det är särskilt angelä-

get att träffa avtal med garantisystemet i Luxem-

burg med vilket gemensamma intressen finns.

IGN har under året utvärderat den externa

förvaltningen av avgiftsmedel. Utvärderingen vi-

sar att den externa förvaltningen inte uppfyllt

nämndens förväntningar på förvaltningen. För-

valtningen har dock uppfyllt förutsättningen att

merkostnaden för den externa förvaltningen

överträffas av en högre avkastning med

13 000 000 kronor. IGN anser att den externa

förvaltningen varit för passiv. Nämnden kommer

därför att se över placeringspolicyn och instruk-

tionerna till förvaltarna.

Under året har inga ersättningsfall inträffat

varför nämnden fortsatt att bygga upp och ut-

veckla systemet. En beredskapsstyrka finns

etablerad som snabbt kan förstärka nämndens

kansli. Avtal om utbetalningar vid eventuellt er-

sättningsfall via Bankgirosystemet är utarbetat.

Nämndens avgiftsuttag fonderas. Buffertkapita-

let, som i dag uppgår till över 5 miljarder kronor,

kommer att vara långsiktigt uppbyggt inom de

närmaste åren. Avtal finns även för ytterligare

upplåningsmöjlighet i Riksgäldskontoret. Sam-

mantaget innebär dessa åtgärder att garantin är

etablerad och trovärdig.

Insättningsgarantin skyddar allmänhetens in-

sättningar i banker och värdepappersbolag. Ga-

rantin är därmed ett komplement till övriga kon-

sumentskyddsregler som gäller inom det

finansiella området. Risken för uttagsanstorm-

ningar förutses dessutom minska i och med att

garantin säkrar allmänhetens insättningar. Där-

med förutses garantin även bidra till stabiliteten i

det finansiella systemet, om än inverkan måste

betraktas som relativt liten.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 12.6 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-rättslig

verksamhet

Intäkter till inkomsttitel

(Som inte får disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Utfall 1998

1 947 412

0

Prognos 1999

2 000 000

0

Budget 2000

2 000 000

0

Slutsatser

Sammantaget bedömer regeringen att Insätt-

ningsgarantinämnden till övervägande delen har

uppfyllt sina verksamhetsmål. Samarbetet med

utländska garantisystem har inte utvecklats så

snabbt som eftersträvats men de mest vitala sam-

arbetsavtalen bör kunna träffas under en nära

framtid. Målet för den externa förvaltningen av

avgiftsmedlen är uppfyllt, men som nämnden

påpekar finns utrymme för att ytterligare effekti-

visera förvaltningen.

För budgetåret 2000 beräknar regeringen

nämndens resursbehov till närmare 7 297 000

kronor, vilket är ett ökat behov på 983 000 kr

från år 1999. Det ökande resursbehovet består

dels av ökade kostnader för den externa förvalt-

ningen till följd av att det förvaltade kapitalet

ökar, dels av ökade förvaltningskostnader på

grund av nämndens ansvar för investerarskyddet.

Mot bakgrund av nämndens anslagssparande

justeras dock anslaget engångsvis för år 1999

med - 1 016 000 kronor. I den engångsvisa juste-

ringen ingår även en pris- och löneomräkning på

16 000 kronor.

Tabell 12.7 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

6 313

Pris- och löneomräkning

- 16

Engångsvis neddragning

- 1 000

Förslag 2000

5 297

I fasta priser beräknas anslagsnivån för år 2001

till 7 974 000 kronor och för år 2002 till

8 974 000 kronor. Anslagsförstärkningarna ut-

görs av ökade kostnader för nämndens externa

förvaltning av avgiftsmedlen.

B3 Riksgäldskontoret:

Förvaltningskostnader

Tabell 4.8 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

71 045

Anslags-

sparande

35 773

3

1999

Anslag

84 701

Utgifts-

prognos

87 687

2000

Förslag

86 356

2001

Beräknat

87 674

1

2002

Beräknat

89 066

2

1 Motsvarar 86 356 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 86 356 tkr i 2000 års prisnivå.

3 Varav 26 200 tkr till regeringens disposition enligt beslut 1997-11-27 och

1999-06-23

samt regleringsbrevet för 1998.

Anslaget B3 disponeras för löne-,

systemutvecklings-, lokal- samt övriga

förvaltningskostnader vid Riksgäldskontoret.

Anslagssparandet är huvudsakligen planerat att

täcka budgeterade underskott under kommande

år samt för kostnader för inköp och utveckling

av datasystem.

Från och med innevarande budgetår har

provisionskostnader i samband med upplåningen

på de internationella kapitalmarknaderna flyttats

från detta anslag. Dessa kostnader belastar nu

anslaget C1 Riksgäldskontorets

provisionskostnader i samband med upplåning

och skuldförvaltning inom utgiftsområde 26.

Anslaget B4, som redovisas nedan, avser

kostnader för upplåning och låneförvaltning

exklusive finansiella kostnader samt

Riksgäldskontorets egna förvaltningskostnader.

Kostnader för räntorna på statsskulden redovisas

under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor.

Under verksamhetsområde A Effektivisering och

utveckling av statlig förvaltning redovisas

Riksgäldskontorets garantiverksamhet,

kassahållningsverksamhet och in- och

utlåningsverksamhet (avsnitt 3.5 och 3.6).

Riksdagen beslutade i maj 1998 (prop.

1997/98:154, bet. 1997/98:FiU29, rskr.

1997/98:253) att införa en ny modell för

statsskuldsförvaltningen. Genom beslutet har en

tydlig ansvarsfördelning mellan riksdag, regering

och Riksgäldskontoret skapats, målet för

statsskuldsförvaltningen preciserats och

utvärderingen av förvaltningen av statsskulden

lyfts fram. I lagen (1988:1387) om statens

upplåning och skuldförvaltning anges numera

bl.a. att regeringen senast den 25 april varje år till

riksdagen skall lämna en utvärdering av

statsskuldsförvaltningen i form av en skrivelse. I

enlighet med den nya ordningen lämnade

regeringen en skrivelse (skr. 1998/99:104) med

regeringens utvärdering av Riksgäldskontorets

upplåning och skuldförvaltning under

budgetåren 1993/94 1998.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning och slutsatser

Regeringen bedömer att Riksgäldskontoret i

huvudsak har uppfyllt sina verksamhetsmål.

Målet för Riksgäldskontorets interna

riskkontroll är att standarden på hanteringen av

finansiella och administrativa risker skall

motsvara vad som kan anses vara god

marknadspraxis. Vidare skall Riksgäldskontoret

tillse att hanteringen av de finansiella och

administrativa riskerna senast vid utgången av

1999 uppfyller de för kontorets verksamhet

relevanta krav som ställs i lagstiftning och i

Finansinspektionens föreskrifter och allmänna

råd gällande finansiella företag.

RRV påvisade i revisionsrapporten för

budgetåret 1994/95 brister i Riksgäldskontorets

interna riskhantering. Under de senaste åren har

Riksgäldskontoret vidtagit en rad åtgärder för att

avhjälpa de påtalade bristerna och för att uppfylla

verksamhetens mål. Exempelvis har rutiner

stramats upp och ansvarsfördelningar tydligt

klargjorts. Enligt regeringens bedömning har

dessa åtgärder i hög grad bidragit till en ökad

måluppfyllelse. Våren 1998 påbörjades, efter ett

och ett halvt års försening, installationen av ett

nytt datasystem för att förbättra den interna

kontrollen. Detta arbete beräknas vara färdigt

under hösten 1999.

Avbrottet i införandet av det nya datasystemet

har medfört att arbetet med att förstärka

riskkontrollen försenats. Regeringen bedömer

därför att Riksgäldskontoret ännu inte uppfyller

det för verksamheten uppsatta målet. Regeringen

avser att initiera en djupare studie av

måluppfyllelsen inom riskkontrollverksamheten

efter att det nya datasystemet har tagits i drift.

Ett nytt hyreskontrakt kommer att tecknas

snart. Det kommer troligen att innebära

väsentligt ökade lokalkostnader. Hyreshöjningen

beräknas rymmas inom pris- och

löneomräkningen i kombination med

besparingar som uppnåtts genom vidtagna

interna effektiviseringar och rationaliseringar.

Antalet årsarbetskrafter har minskat från 148

budgetåret 1994/95 och beräknas till 136 vid

ingången av budgetåret 2000. Hela minskningen

har skett inom administrationen samtidigt som

antalet årsarbetskrafter inom andra verksamheter

ökat.

Under åren 1998 och 1999 erhöll

Riksgäldskontoret medel för en extra satsning på

Riksgäldsspar. Denna sparform riktar sig till

hushållen. Efter det inledande

uppbyggnadsskedet faller dessa extra medel bort

från och med år 2000.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts

2 607 000 kronor. Utöver sedvanliga pris- och

löneomräkningar planeras ingen förändring av

utgiftsnivån under de kommande åren. Anslaget,

beräknat i fasta priser, är därför oförändrat under

åren 2000 2002.

Tabell 4.9 Beräkning av anslag för 2000

Tusentals kronor

Anslag 1999

84 701

Pris- och löneomräkning

5 269

Justering av premier

2 607

Lokalkostnadsjustering

-2 230

Bortfall av tillfällig nivåhöjning under 1998 och

1999

- 6 000

Återföring av engångsvis minskning av anslaget

under 1999

2 008

Förslag 2000

86 356

Regeringen föreslår ett anslag för år 2000 på

86 356 000 kronor. Regeringen beräknar anslaget

för år 2001 till 87 674 000 kronor och för år 2002

till 89 066 000 kronor.

B4 Riksgäldskontoret:

Vissa kostnader för upplåning

och låneförvaltning

Tabell 4.10 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

415 890

1999

Anslag

535 000

Utgifts-

prognos

410 394

2000

Förslag

425 000

2001

Beräknat

450 000

2002

Beräknat

450 000

Anslaget avser andra kostnader för upplåning

och låneförvaltning än finansiella kostnader och

Riksgäldskontorets egna förvaltningskostnader.

Anslaget belastas huvudsakligen av kostnader för

inköp av externa tjänster och system för

upplåning och skuldförvaltning. Även andra

kostnader för statens betalningssystem än

driftkostnader belastar anslaget.

Möjlighet till anslagssparande förekommer ej

på detta anslag då outnyttjade medel på anslaget

inte får föras över till följande budgetår.

Anslaget B3, som redovisas ovan, avser

förvaltningskostnader. Under B3 redogörs

kortfattat för den nya modellen för

statsskuldsförvaltningen och hur kostnaderna för

den samlade förvaltningen redovisas.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning och slutsatser

Under år 2000 prognostiseras utgifterna bli 35

miljoner kronor högre än vad som antogs vid

beräkningar inför budgetpropositionen för år

1999 och beräknas nu uppgå till 460 miljoner

kronor. Anledningen är att aktuella prognoser

pekar på en annan fördelning av utgifterna

mellan åren 1999 och 2000. Under innevarande

år beräknas utgifterna uppgå till 410 miljoner

kronor, vilket är 125 miljoner kronor lägre än

vad som tilldelats.

Omfördelningen av kostnader mellan åren

1999 och 2000 förklaras främst av ersättningen

till bankerna för inlösen av premieobligationer.

När innehavaren löser in sin obligation betalar

Riksgäldskontoret en provision till banken som

ersättning för bankens arbete med inlösen.

Under år 2000 förfaller premielånet 86:1. Detta

lån innehåller en möjlighet för innehavaren att

när som helst lösa in lånet. På grund av

sjunkande räntor antas innehavarna inte utnyttja

denna möjlighet i den omfattning som tidigare

antagits. Premieobligationerna antas istället i stor

utsträckning behållas till förfall. Detta innebär att

Riksgäldskontoret nu beräknar att

inlösenprovisionen för detta lån till stor del

kommer att belasta år 2000, i stället för år 1999

som tidigare antogs. Den reducerade kostnaden

för 1999 beror även på att utbetalda

försäljningsprovisioner vid nyförsäljning av

premieobligationer sjunker till följd av att

kontorets egen andel av försäljningen har stigit.

Regeringen föreslår ett anslag för år 2000 på

425 miljoner kronor. För innevarande år avser

regeringen att ge Riksgäldskontoret möjlighet till

anslagssparande för att finansiera

omfördelningen av kostnader mellan år 1999 och

år 2000. Regeringen avser att se över villkoren

för anslaget. Regeringen beräknar anslaget för år

2001 till 450 miljoner kronor och för år 2002 till

450 miljoner kronor.

B5 Bokföringsnämnden

Tabell 4.11 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

4 673

Anslags-

sparande

1 752

1999

Anslag

6 297

Utgifts-

prognos

6 200

2000

Förslag

8 822

2001

Beräknat

7 461

1

2002

Beräknat

7 610

2

1 Motsvarar 7 322 tkr i 1999 års prisnivå

2 Motsvarar 7 322 tkr i 1999 års prisnivå

Bokföringsnämnden består av ordförande, vice

ordförande och nio andra ledamöter.

Kanslifunktionen fullgörs av

Finansinspektionen.

En jämförelse mellan budget och utfall år 1998

visar att nämnden har ett totalt anslagssparande

på ca. 1 750 000 kronor. Regeringen har beslutat

att Bokföringsnämnden får behålla

anslagssparandet för att kunna möta det stora

behov av kompletterande normgivning som blir

följden av den nya bokföringslagen (prop.

1989/99:130).

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Målet för Bokföringsnämnden är att främja

utvecklingen av god redovisningssed i företagens

bokföring och offentliga redovisning.

Bokföringsnämnden är statens expertorgan på

redovisningsområdet. Nämnden utfärdar

kompletterande normgivning, biträder

Regeringskansliet i redovisningsfrågor, deltar i

utredningar inom kommittéväsendet, yttrar sig

över författningsförslag, avger yttranden till

domstolar om vad god redovisningssed innebär i

olika avseenden samt samarbetar med andra

normgivande organ inom redovisningsområdet.

Verksamhetsåret 1998 innebar en ökad

fokusering på den kompletterande

normgivningen. Nämnden har under året

publicerat en rekommendation om enskilda

näringsidkares bokföring samt två uttalanden i

andra frågor. Vidare har nämnden färdigställt ett

utkast till rekommendation om redovisning av

fusion av helägt dotterbolag. Förutom detta har

nämnden biträtt regeringskansliet i arbetet med

en ny bokföringslag (prop. 1998/99:130) samt

avgett 24 remisyttranden (framför allt till

regeringskansliet).

Målet att främja god redovisningssed i

företagens bokföring och offentliga redovisning

är enligt regeringens bedömning uppfyllt.

Slutsatser

Bokföringsnämndens arbete bör även

fortsättningsvis inriktas på att främja

utvecklingen av god redovisningssed i företagens

bokföring och offentliga redovisning. Behovet av

råd och anvisningar på redovisningsområdet är

stort och regeringen anser att nämndens arbete

med egen normgivning bör intensifieras. Den

nya bokföringslagen kommer att ställa krav på en

omfattande kompletterande normgivning.

Nämnden räknar med att det kommer att ta ca.

tre år att gå igenom och anpassa den befintliga

normgivningen till den nya lagen samt att utfärda

nya normer med anledning av den nya lagen.

Bland övriga angelägna projekt kan nämnas

genomgång av Redovisningsrådets normgivning

för att ta ställning till i vilken omfattning dessa

normer skall tillämpas även av icke publika

företag samt normgivning om fusioner.

I och med att den nya bokföringslagen träder i

kraft den 1 januari 2000 så får nämnden

huvudansvaret för den kompletterande

normgivningen i Sverige. Detta huvudansvar

motiverar en permanent resursförstärkning med

1 000 000 kronor per år. Arbetet med anpassning

av den befintliga normgivningen till den nya

lagen samt den nya normgivning som behövs

med anledning av den nya lagen motiverar vidare

en tillfällig resursförstärkning med 1 500 000

kronor. Detta belopp bör i sin helhet tillföras

nämnden för år 2000. Ökningen finansieras

genom överföring från utgiftsområde 4.

Regeringen föreslår att anslaget för år 2000

uppgår till 8 822 000 kronor. Regeringen

beräknar anslaget för år 2001 till 7 461 000

kronor och för år 2002 till 7 610 000 kronor.

Tabell 4.12 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

6 297

Pris- och löneomräkning

25

Ökat resursbehov

2 500

Förslag 2000

8 822

13 Särskilda finansierings- och

garantiåtaganden

13.1 Omfattning

Verksamhetsområde C Särskilda finansierings-

och garantiåtaganden omfattar 3 anslag,

Europeiska utvecklingsbanken (EBRD) och

Nordiska investeringsbanken (NIB) samt avgift

för Stadshypotekskassans grundfond. EBRD:s

syfte är att stödja omvandlingen till

marknadsorienterad ekonomi i Central- och

Östeuropa samt i de f.d. sovjetrepublikerna i

Centralasien genom riskkapitalsatsningar och

investeringar i finansiellt sunda projekt med

påtaglig omvandlingseffekt. NIB är Nordens

gemensamma finansieringsinstitution och har

som syfte att stärka nordiskt samarbete och

Nordens ekonomi genom att ge lån och

garantier på bankmässiga villkor till offentliga

och privata investeringsprojekt i Norden och till

export av nordiskt intresse.

I verksamhetsområdet ingår också åtaganden

avseende Europeiska investeringsbanken (EIB),

Världsbanken (IBRD) och en statsgaranti för

Riksbankens lån till Brasilien. För NIB finns ett

anslag uppfört på statsbudgeten för 1999. EIB är

EU:s husbank med uppgift att erbjuda långfristig

finansiering, framför allt till medlemsländer, till

projekt som syftar till att uppfylla EU:s mål.

Världsbankens syfte är att bidra till

återuppbyggnad och utveckling i

medlemsländerna genom att på olika sätt,

inklusive egen finansiering, befrämja produktiva

investeringar.

Beloppen anges i förekommande fall i euro

oavsett om de återfinns som ecu i den

proposition det hänvisas till. För omräkning till

svenska kronor används växelkurserna 1

euro=8,71 kronor respektive 1 US dollar=8,29

kronor genomgående.

13.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 5.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998

Anslag

1999

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

573,1

48,7

68,5

83,7

95,1

76,4

13.3 Resultatbedömning

Sveriges garantiåtagande i EIB uppgår sedan den

1 januari 1999 till ca 3,07 miljarder euro, eller ca

26,74 miljarder kronor. Bankens guvernörsråd

beslutade i juni 1998 om en höjning av kapitalet

från ca 540 till 871 miljarder kronor. Av

höjningen betalades 6 procent in från bankens

reserver, medan resten innebar en ökning av

medlemsländernas garantiåtaganden. I samband

med beslutet om kapitalhöjningen enades

guvernörsrådet om en engångsutbetalning från

banken till ägarna. Totalt uppgick denna

utbetalning till 8,71 miljarder kronor, varav ca

285 miljoner kronor utbetalades till Sverige i

november 1998.

För IBRD gäller att det finansiella ansvaret har

förts över från Riksbanken till

Finansdepartementet. Den svenska andelen av

bankens kapital uppgår till 0,97 procent. En

selektiv kapitalhöjning, i vilken Sverige inte

medverkade, ägde rum 1998. Sveriges samlade

garantiåtagande gentemot IBRD uppgår till 1

696 200 000 US dollar, eller ca 14,06 miljarder

kronor.

Riksdagen har beslutat (prop. 1998/99:100,

bet. 1998/99:FiU 27 Tilläggsbudget 1, rskr.

1998/99:249) att bemyndiga regeringen att för

perioden 1999-2002 ställa ut en kreditgaranti till

Riksbanken för bankens lån till Brasilien på

högst 300 miljoner US dollar, eller ca 2,5

miljarder kronor, genom Banken för

internationell betalningsutjämning (BIS).

Riksgäldskontoret fastställer en avgift som

motsvarar garantins förväntade ekonomiska risk

och övriga kostnader för åtagandet. Denna avgift

betalar Riksbanken till Riksgäldskontoret, vilket

medför att statsbudgeten inte förväntas belastas

med några kostnader för garantin.

13.4 Anslagsavsnitt

C1 Avgift för Stadshypotekskassans

grundfond

Tabell 5.2 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

80 000

Anslags-

sparande

65 095

1999

Anslag

30 000

Utgifts-

prognos

50 000

2000

Förslag

5 000

2001

Beräknat

16 400

2002

Beräknat

16 400

Stadshypotekskassans uppgift är att förvalta en

återstående obligationsskuld som per 31

december 1998 uppgick till ca 54 miljarder

kronor. När låneskulden är reglerad, vilket

beräknas vara fallet år 2005, skall kassan

likvideras. För att trygga utestående lån finns en

grundfond i form av en statlig garantiförbindelse.

Stadshypotekskassan betalar en årlig avgift för

garantin till Riksgäldskontoret. Tidigare har

avgiften finansierats genom utdelning på aktierna

i Stadshypotek AB. I februari 1997 beslutade

regeringen om försäljning av aktieinnehavet i

Stadshypotek AB som staten tidigare övertagit

från Konungariket Sveriges Stadshypotekskassa.

I samband med överflyttningen av

aktieinnehavet i Stadshypotek AB åtog sig staten

ansvaret för denna avgift.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Stadshypotekskassans sammanlagda låneskulder

får inte uppgå till mer än tio gånger summan av

grundfonden och kassans egna fonder. Avgiften

för garantin uppgår till en procent av fondens

storlek. Från 1 juli 1999 uppgår grundfonden till

4 miljarder kronor. Grundfonden och den årliga

avgiften minskar i samma takt som låneskulden

avtar.

Avgiften för 1999 betalades 31 juli och

uppgick till 50 miljoner kronor. Under 1999

beräknas därmed ett anslagssparande om ca 20

miljoner kronor uppstå. Sparandet föreslås

användas till delfinansiering av avgiften, som för

år 2000 beräknas uppgå till 20 miljoner kronor.

Anslaget har minskats år 2000 på grund av

omfördelning inom utgiftsområdet. Anslaget för

år 2000 föreslås till 5 miljoner kronor.

Från år 2001 beräknas ackumulerat

anslagssparande ha förbrukats och anslagsnivån

vara i nivå med beräknad årlig avgift. Anslaget

för år 2001 har beräknats till 16,4 miljoner

kronor. Anslaget för år 2002 har beräknats till

16,4 miljoner kronor.

C2 Kapitalhöjning i Nordiska

investeringsbanken

Tabell 13.3 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

0

Anslags-

sparande

0

1999

Anslag

18 700

Utgifts-

prognos

18 484

2000

Förslag

18 700

2001

Beräknat

18 700

2002

Beräknat

0

Riksdagen har beslutat (prop. 1998/99:1, bet.

1998/99:FiU 2, rskr. 1998/99:85) om svenskt

deltagande i en grundkapitalhöjning. Den

svenska andelen av kapitalet uppgår i och med

höjningen till 34,9 procent. Den andel som skall

betalas in, i lika stora rater under tre år med

början 1999, uppgår till 2 075 641 euro, eller ca

18 miljoner kronor, per år. Riksdagen har

samtidigt informerats om att ramen för NIB:s

projektinvesteringslåneordning höjts från ca 17

till ca 29 miljarder kronor, utan att

medlemsländernas garantiåtaganden har ändrats.

Sveriges samlade garantiåtagande gentemot NIB

uppgår till 1 737 306 000 euro, eller ca 15,132

miljarder kronor. Utdelning till aktieägarna sker

normalt varje år. Sverige erhöll 1998 en utdelning

om ca 14 336 500 euro, eller ca 125 miljoner

kronor.

Regeringens överväganden

Den ökade efterfrågan på finansiering från NIB

för såväl projekt inom Norden som

internationellt visar att banken har en viktig

funktion att fylla. Detta motiverar, enligt

regeringens mening, att NIB:s ordinarie

verksamhet ges möjlighet att expandera. NIB:s

utlåning har bidragit till integrering över

landgränserna och har därmed främjat

sysselsättning och tillväxt i Norden. I många fall

har NIB:s medverkan inte bara bidragit till att

projekt kunnat genomföras, utan t.o.m. varit en

förutsättning för att det överhuvudtaget kommit

till stånd. Samtidigt har banken kunnat uppvisa

en god och stabil avkastning på det insatta

kapitalet. Detta har möjliggjort årliga utdelningar

till ägarna.

NIB:s verksamhet revideras i enlighet med

stadgan av den av NIB upprättade

kontrollkommittén, med deltagare från samtliga

medlemsländer. Kontrollkommittén avger

årligen sin revisionsberättelse till Nordiska

ministerrådet. Några invändningar har inte

framförts.

Regeringen föreslår att anslaget för år 2000

uppgår till 18,7 miljoner kronor. Anslaget för år

2001 beräknas till 18,7 miljoner kronor.

C3 Bidrag till kapitalet i Europeiska

utvecklingsbanken

Tabell 13.4 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

0

1999

Anslag

0

2000

Förslag

60 000

2001

Beräknat

60 000

2002

Beräknat

60 000

Riksdagen har beslutat (prop. 1996/97:1, bet.

1996/97: FiU 01, rskr. 1996/97:53) att Sverige

skall medverka i en kapitalhöjning i Europeiska

utvecklingsbanken och teckna andelar

motsvarande 228 miljoner euro. Av den nya

kapitalinsatsen skall 22,5 procent inbetalas i åtta

lika stora rater över en period av åtta år. Sverige

betalar således in 6 412 500 euro under vart och

ett av åren 1998 - 2005. De första två

inbetalningarna täcktes med kvarvarande medel

av ett tidigare anslag för kapitalinsatser i EBRD.

För inbetalningarna

 under vart och ett av åren 2000 - 2002 har

regeringen beräknat 60 miljoner kronor i

statsbudgeten. Sveriges garantiåtagande

gentemot EBRD uppgår till 336 300 000 euro,

eller ca 2,9 miljarder kronor.

Regeringens överväganden

Även om omvandlingen till marknadsekonomi

har nått förhållandevis långt i vissa av de före

detta planekonomier där EBRD är verksam,

kvarstår enligt regeringens mening ett

omfattande behov av det stöd som banken kan

förmedla, särskilt vad gäller utvecklingen inom

den privata sektorn. Banken har en viktig roll

som långsiktig investerare och dess katalytiska

effekt skall heller inte underskattas.

Det är regeringens uppfattning att stöd genom

EBRD är ett effektivt sätt att stödja

omvandlingsprocessen i Central- och Östeuropa

samt i f.d. Sovjetunionen. Bankens breda

medlemskrets medför vidare att finansieringen

av verksamheten fördelas mellan många länder

istället för att i huvudsak få bäras av EU-

länderna, vilket är fallet med många andra

stödinsatser i regionen.

EBRD är det enda internationella

finansieringsorgan som i sin stadga har ett uttalat

miljömandat. Inom ramen för sin verksamhet

skall banken stödja en miljömässigt sund och

hållbar utveckling. Regeringen anser att detta är

ett särskilt viktigt inslag i bankens aktiviteter.

EBRD har också ett särskilt politiskt mandat

som innebär att stöd endast lämnas till länder

som förbinder sig till flerpartisystem, pluralism

och marknadsekonomi.

EBRD revideras årligen av externt

revisionsbolag. Löpande granskning av bankens

verksamhet utförs av bankens arbetande styrelse

i vilken Sverige såsom delägare har en

företrädare. Under styrelsen finns en budget-

och revisionskommitté som särskilt bevakar de

finansiella aspekterna av verksamheten.

Regeringen föreslår att anslaget för år 2000

uppgår till 60 miljoner kronor. Anslagen för år

2001 t.o.m. år 2005 beräknas till 60 miljoner

kronor per år.

14 Riksdagens revisorer

14.1 Anslag

D1 Riksdagens revisorer

Tabell 14.1 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

15 146

Anslags-

sparande

1 388

1999

Anslag

18 704

Utgifts-

prognos

20 092

2000

Förslag

23 478

2001

Beräknat

25 445

1

2002

Beräknat

25 828

2

1 Motsvarar 25 078 tkr i 2000 års prisnivå.

3 Motsvarar 25 078 tkr i 2000 års prisnivå.

Riksdagens revisorer har enligt regeringsformen

till uppgift att på riksdagens vägnar granska

statlig verksamhet. Granskningarna avser främst

effektivitetsrevision. Dessutom granskar

revisorerna som externrevisorer Kungl.

Slottsstaten och Kungl. Djurgårdens

Förvaltning, riksdagsförvaltningen, Riksbanken,

Riksdagens ombudsmän, Regeringskansliet samt

Stiftelsen Riksbankens Jubileumsfond.

Resultatbedömning

Under verksamhetsåret 1998 har revisorerna

beslutat om 6 förslag till riksdagen, 1 skrivelse till

regeringen, 5 granskningsrapporter och 17

förstudier. 10 av dessa 17 förstudier har

resulterat i beslut om fortsatt granskning. Flera

av de förstudier som inte resulterat i fortsatt

granskning har emellertid omfattat granskning

av vissa delfrågor.

I revisorernas årsredovisning lämnas varje år

en redogörelse för behandlingen i riksdagen

under året av revisorernas förslag. Revisorerna

följer också upp förslag som lämnats till

riksdagen under de två åren dessförinnan. Dessa

uppföljningar innehåller en redovisning av

riksdagsbehandlingen och åtgärder vidtagna av

regering och myndigheter.

Under den senaste treårsperioden har

riksdagens utskott i sina betänkanden i huvudsak

ställt sig bakom drygt fyra femtedelar av

skrivelserna. Tillkännagivanden till regeringen

har beslutats rörande knappt två tredjedelar av

skrivelserna. I några fall har riksdagen avslagit

revisorernas förslag med hänvisning till att

utredningar tillsatts inom området eller att

regeringen redan vidtagit åtgärder inom området.

Av revisorernas årsredovisning framgår att

produktionen av revisionsrapporter och

skrivelser till riksdagen och regeringen legat på

en väsentligt högre nivå under senare år än under

1980-talet. Under den senaste treårsperioden har

antalet producerade rapporter ökat med mer än

50 % jämfört med motsvarande period för 10 år

sedan. Under motsvarande tid har resurserna

ökat med 15 %, vilket tyder på en klar ökning av

produktiviteten.

Revisorerna har också som externrevisorer

granskat Sveriges Riksbank, Stiftelsen

Riksbankens Jubileumsfond, Riksdagens

förvaltningskontor, Riksdagens ombudsmän

(JO) och Regeringskansliet. Redogörelserna

respektive revisionsberättelserna för 1998

avseende dessa organ innehöll inte några

anmärkningar.

Finansutskottets behandling av revisorernas

årsredovisning

Finansutskottet behandlade Riksdagens

revisorers årsredovisning för 1998 i betänkande

1998/99:FiU22. Utskottet anförde därvid

följande:

"I förvaltningsberättelsen framhåller

revisorerna olika svårigheter att mäta resultatet

av verksamheten. Utskottet kan dock med

tillfredsställelse notera att olika försök har gjorts

i berättelsen att belysa såväl förändringar av

produktiviteten i granskningsarbetet, effekterna

av genomförda granskningar liksom den

betydelse som granskningsprocessen i sig har.

Utskottets bedömning är att revisorerna

uppnått ett gott resultat under budgetåret 1998.

Samtidigt anser utskottet att verksamhetsmålet

för revisorerna bör utvecklas och konkretiseras i

syfte att underlätta en framtida utvärdering av

verksamheten.

Utskottet har vid sin genomgång av

redogörelsen i övrigt inte funnit något som

påkallar särskilt uttalande från riksdagens sida."

Riksdagens revisorer

Av lagen (1987:518) med instruktion för

Riksdagens revisorer framgår Riksdagens

revisorers uppgift och uppdrag. Riksdagens

revisorers övergripande mål är att främja ett

effektivt utnyttjande av statliga insatser genom

att på riksdagens vägnar granska statlig

verksamhet.

Verksamhetsmålet för Riksdagens revisorer är

att verka för en god hushållning med statens

medel och fästa uppmärksamheten på

möjligheter att öka statens inkomster, att spara

på statliga utgifter och att effektivisera den

statliga förvaltningen. Revisorerna räknar med

att cirka tolv granskningar kan genomföras och

sex revisionsberättelser avges under år 2000.

I budgetunderlaget har revisorerna hänvisat till

riksdagens tidigare beslut om att förstärka

resurserna med 5 miljoner kronor under

treårsperioden 1999 2001 och yrkat på ett

tillskott med 1,7 miljoner kronor för år 2000.

Dessutom har revisorerna begärt kompensation

med 1,08 miljoner kronor för vissa

kostnadsökningar som sammanhänger med

beslut som riksdagen fattat.

I sin verksamhet visar revisorerna särskilt på

tillämpning, utfall och effekter av tidigare fattade

riksdagsbeslut inte minst i ett sammanhållet

perspektiv. Förutom att kritiskt granska statliga

insatser lämnar revisorerna även förslag till

förbättringar.

Revisorerna avser också att vidareutveckla

samarbetet med utskotten i deras roll att följa

upp beslut.

Förvaltningsstyrelsens överväganden

Förvaltningsstyrelsen har inga erinringar mot

förslaget.

Anslagsberäkning

Tabell 14.2 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag år 1999

18 704

Pris- och löneomräkning

135

Resursförstärkning

2 780

Justering av premier

1 859

Förslag 2000

23 478

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts 1 859

tkr.

15 Premiepensionssystemet

15.1 Omfattning

Verksamhetsområdet Premiepensionssystemet in-

nefattar Premiepensionsmyndigheten (PPM)

som ansvarar för administrationen av premiepen-

sionssystemet.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Det reformerade ålderspensionssystemet trädde i

kraft 1 januari 1999. PPM:s verksamhet under

det första året har utgjorts av uppbyggnaden av

myndigheten och premiepensionssystemet.

Det övergripande målet för PPM är att admi-

nistrationen och förvaltningen av premiepensio-

nerna skall bedrivas kostnadseffektivt och till

nytta för pensionsspararna.

I och med förseningen av det första fondvalet

konstaterar regeringen att uppbyggnaden av ett

system för hantering av premiepensionen inte

har kunnats uppfyllas inom de tidsramar som

riksdag och regering fastställt.

Arbetet med att bygga upp Premiepensions-

systemet har genomförts inom tilldelade resurs-

ramar.

Förändringar

Mot bakgrund av förseningen har riksdagen be-

slutat att det första fondvalet och medelsöverfö-

ring inom premiepensionssystemet skall för-

skjutas till år 2000 (prop. 1998/99:98, bet.

1998/99:SfU12, rskr. 1998/99:247). Beslutet in-

nebär också ett antal andra lagändringar i syfte

att förenkla uppbyggnadsarbetet för att ytterli-

gare säkerställa att fondval kan ske under år

2000.

Prioriteringar

Under kommande budgetår är den främsta prio-

riteringen inom premiepensionssystemet att det

första fondvalet och medelsöverföring från Riks-

gäldskontoret kan genomföras under år 2000.

15.2 Premiepensionsmyndigheten

Tabell 15.1 Lån i Riksgäldskontoret

Tusental kronor

Utfall

1998

Beviljade

1999

Rörelsekapital

42 100

252 153

Anläggn.tillgångar

21 100

152 805

PPM skall vara försäkringsgivare för premiepen-

sion i det reformerade ålderspensionssystemet

som trädde i kraft den 1 januari 1999. Myndig-

heten inledde sin verksamhet i juli 1998. När

premiepensionssystemet trätt i full funktion

kommer PPM:s huvudsakliga uppgifter vara att

hantera individuella konton för pensionsmedel i

olika värdepappersfonder, att besluta om och

betala ut pensioner, att tillhandahålla efterlevan-

deskydd samt att informera om premiepensions-

systemet. PPM skall också ansvara för den tillfäl-

liga förvaltningen av avgiftsmedel hos

Riksgäldskontoret.

Utgifterna för PPM:s administration skall

täckas med avgifter som tas ut från de försäkra-

des premiepensionskonton. Regeringen avser att

reglera avgiftsuttaget genom en förordning som

kommer att beredas under år 2000. Även utgif-

terna för uppbyggnaden skall belasta

pensionsmedlen.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Det reformerade pensionssystemet trädde i kraft

1 januari 1999. PPM:s verksamhet under det

första året har till största delen utgjorts av upp-

byggnaden av myndigheten och premiepensions-

systemet. Uppbyggnadsarbetet sker huvudsakli-

gen i projektform med betydande konsultstöd

medan den löpande verksamheten sköts av en

successivt framväxande linjeorganisation.

Uppbyggnadsarbetet är organiserat i ett hu-

vudprojekt samt ett antal mindre projekt. Hu-

vudprojektet består av ett tiotal delprojekt varav

ett är anskaffning av ett kontoadministrativt

system.

Den 21 december 1998 anmälde PPM till re-

geringen att det första fondvalet och överföring

av premiepensionsmedel inte skulle kunna ske

under år 1999 i enlighet med lagen (1998:675)

om införande av lagen (1998:674) om inkomst-

grundad ålderspension. Orsaken till förseningen

var att det kontoadministrativa datasystem som

skall administrera de enskilda pensionsspararnas

val och byten av fonder inte skulle komma att

levereras i tid.

Mot bakgrund av förseningen har PPM på re-

geringens uppdrag tagit fram en ny tidsplan för

det första fondvalet samt utvecklat en åtgärds-

plan som skall säkerställa att den nya tidsplanen

fullföljs. Regeringen har vidare uppdragit åt

Statskontoret att utvärdera PPM:s tids- och åt-

gärdsplaner. Statskontoret konstaterade i sin ut-

värdering att möjligheterna att genomföra det

första fondvalet i enlighet med den nya tidspla-

nen har förbättrats. Statskontoret rekommende-

rade dock fortsatt noggrann uppföljning samt att

PPM skall förbereda en reservplan för att und-

vika ytterligare förseningar. Riksdagen har till

följd av förseningen beslutat att det första fond-

valet och medelsöverföring skall ske först under

år 2000. En rad andra lagändringar är också be-

slutade i syfte att förenkla uppbyggnadsarbetet

för att ytterligare säkerställa att fondval kan ske

under år 2000. Regeringen har dessutom uppdra-

git åt PPM att utarbeta en reservplan samt upp-

dragit åt Statskontoret att utvärdera PPM:s fort-

satta rapporteringar om hur uppbyggnadsarbetet

fortskrider.

Mot bakgrund av förseningen av det första

fondvalet konstaterar regeringen att uppbyggna-

den av ett system för hantering av premiepensio-

nen inte har kunnat uppfyllas inom de tidsramar

som riksdag och regering fastställt. Därav följer

att PPM inte uppfyllt sitt mål.

Däremot har andra delar av uppbyggnadsar-

betet fortskridit enligt tidsplanen. Myndigheten

har under året utarbetat och fastställt en regle-

ring av förhållandet mellan myndigheten och

förvaltare i ett standardavtal. Vidare har PPM an-

skaffat och påbörjat anpassning av lokaler för

verksamheten i Stockholm, Söderhamn och
[REDACTED_EFTERNAMN]. En linjeorganisation har inrättats där

flertalet ledande befattningshavare och nyckel-

personer nu är rekryterade. Vid halvårsskiftet år

1999 var ca 70 personer anställda vid myndighe-

ten, varav ca 60% är kvinnor och 40% är män.

PPM räknar med att huvuddelen av personal-

styrkan skall finnas på plats under våren 2000.

PPM har också medverkat i framtagandet av

Riksförsäkringsverkets (RFV) information om

det reformerade pensionssystemet. I samband

med RFV:s information inrättade PPM även en

första kundservicefunktion för att kunna ta emot

frågor från allmänheten.

Mot bakgrund av förseningen har PPM även

inrättat en förstärkt projektorganisation för att

arbeta med den centrala styrningen av uppbygg-

nadsarbetet.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 15.2 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentligrättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(Som inte får

disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1998

0

0

Prognos 1999

0

0

Budget 2000

0

148 000

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har givit PPM revi-

sionsberättelse med invändning. RRV:s invänd-

ning är att "styrelsen och generaldirektören har, i

anslutning till att myndigheten inrättades, inte

självständigt utvärderat möjligheterna att inom

avsedd tid driftssätta det kontoadministrativa

systemet, ett för verksamheten väsentligt sys-

tem."

PPM redovisar i en skrivelse till regeringen

med anledning av RRV:s invändning i revisions-

berättelsen att styrelsen och generaldirektören

kommer att följa utvecklingen och vidta nöd-

vändiga åtgärder för att det första fondvalet skall

kunna ske enligt den nya tidsplanen.

Förseningen av det första fondvalet var redan

känd när RRV presenterade sin revisionsberät-

telse och ett betydande antal åtgärder har därför

redan hunnit att vidtas för att säkerställa att det

första fondvalet skall kunna ske under år 2000.

Regeringen bedömer därmed att inga ytterligare

åtgärder är påkallade med anledning av RRV:s

revisionsberättelse.

Slutsatser

Sammanfattningsvis konstaterar regeringen att

PPM inte uppfyllt sitt mål i och med förseningen

av det första fondvalet. Orsaken är en försening i

projektet att bygga upp det kontoadministrativa

systemet. Regeringen bedömer att erforderliga

åtgärder för att säkerställa ett fondval enligt den

nya tidsplanen har vidtagits och inga ytterligare

åtgärder är därför påkallade i detta läge. Rege-

ringen avser emellertid att fortsättningsvis nära

följa PPM:s uppbyggnadsarbete, bl.a. med hjälp

av Statskontorets utvärderingar av PPM:s rap-

porter om uppbyggnadens utveckling. Om det

visar sig nödvändigt avser regeringen att vidta

ytterligare åtgärder.

I övrigt är regeringens bedömning att PPM:s

uppbyggnadsarbete i stora drag följer den nya

tidsplanen och att myndigheten på dessa områ-

den har uppnått sina åtaganden.

PPM:s kostnader kommer under år 2000 att

finansieras på samma sätt som under innevarande

år, med låneramar hos Riksgäldskontoret för rö-

relsekapitalbehov och anläggningstillgångar.

Skatteförvaltning och

uppbörd

3

Förslag till statsbudget för 2000

Skatteförvaltning och uppbörd

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 117

2 Inledning 118

3 Skatteförvaltningen 119

3.1 Omfattning 119

3.2 Resultatbedömning 120

3.3 Särskilda frågor 123

3.4 Revisionens iakttagelser 126

3.5 Anslag 127

A 1 Riksskatteverket 127

A 2. Skattemyndigheterna 127

4 Tullverket 129

4.1 Omfattning 129

4.2 Resultatbedömning 130

4.3 Anslagsavsnitt 131

16 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner vad regeringen anför om

punktskatteverksamhetens organisatoriska

inplacering i skatteförvaltningen (avsnitt

3.3),

2. för budgetåret 2000 anvisar anslagen under

utgiftsområde 3 Skatteförvaltning och

uppbörd enligt nedanstående uppställning.

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Riksskatteverket

ramanslag

405 097

A2

Skattemyndigheterna

ramanslag

4 389 494

B1

Tullverket

ramanslag

1 127 027

Summa

5 921 618

17 Inledning

Omfattning

Utgiftsområdet omfattar skatteförvaltningen

(Riksskatteverket och skattemyndigheterna) och

Tullverket.

Kontaktytorna mellan förvaltningarna

Som regeringen konstaterade i

budgetpropositionen för år 1999 har nya

bestämmelser om punktskattekontroll avseende

transporter av alkoholvaror, tobaksvaror och

mineraloljeprodukter trätt i kraft den 1 juli 1998.

Bestämmelserna ersätter den provisoriska

regleringen i den s.k. transportkontrollagen.

Tullverket svarar för kontrollen och har bl.a.

getts befogenhet att i vissa fall omhänderta

skattepliktiga varor för utredning och att besluta

om skatt på omhändertagna varor samt, om

skatten inte betalas, föra talan vid domstol om

förverkande av varorna.

För att kontrollen skall fungera effektivt krävs

en god samordning mellan skatteförvaltningen

och Tullverket och regeringen förklarade sig ha

för avsikt att noga följa hur samspelet fungerar

och rapportera till riksdagen om detta så snart

det finns tillräcklig erfarenhet av den nya

ordningen.

Gemensamma mått m.m.

Det finns alltså viktiga beröringspunkter mellan

de båda förvaltningarna och behovet av

samordning har snarast ökat. Ett gemensamt mål

för skatteförvaltningen och Tullverket har fr.o.m

år 1999 också fastställts på utgiftsområdesnivå,

nämligen att eftersträvade skatte-, tull- och

avgiftsintäkter skall säkerställas på ett rättssäkert

och ekonomiskt effektivt sätt. Målet täcker

emellertid inte hela verksamheterna - i fråga om

Tullverket täcker det gemensamma målet bara

den i dag mindre del av verksamheten som avser

uppbörd av tull m.m. vid den yttre gränsen. Vad

gäller skatteförvaltningen faller bl.a.

folkbokföringen utanför det gemensamma

målet. Mot den här bakgrunden anser regeringen

liksom tidigare att det inte är meningsfullt att

lämna en redovisning av dessa verksamheter i

resultattermer på utgiftsområdesnivå. Däremot

är det angeläget att den redovisning som lämnas

för skatteförvaltningens respektive Tullverkets

verksamhet utformas så att det underlättar

jämförelser mellan de båda områdena och gör det

möjligt att vid behov sammanställa uppgifterna

till en helhetsbild av den verksamhet som finns

representerad inom båda förvaltningarna. Det

innebär bl.a. att återrapporteringen i de delar där

det kan vara av betydelse så långt det är möjligt

bör ske med enhetliga mått och definitioner.

Under arbetet med årsredovisningen för år 1998

diskuterade RSV och Tullverket behovet av att

utveckla en gemensam återrapportering.

Myndigheterna fann att något sådant behov inte

förelåg eftersom det redan nu finns möjligheter

att redovisa de gemensamma frågorna på ett

tillfredsställande sätt i respektive myndighets

årsredovisning. Diskussio-nerna rörande

områden där gemensamma mått och definitioner

kan behövas fortsätter dock

18 Skatteförvaltningen

18.1 Omfattning

Riksskatteverket (RSV) svarar för den centrala

ledningen av dels skatteförvaltningen, dels

exekutionsväsendet (jfr utgiftsområde 4 Rätts-

väsendet, avsnitt 8 Kronofogdemyndigheterna).

På regional nivå finns inom skatteförvaltningen

fr.o.m den 1 januari 1999 tio skattemyndigheter

med verksamhet vid skattekontor på sammanlagt

127 orter. Vid kontoren sköts förutom

beskattning även folkbokföring och

fastighetstaxering. För punktskatter och vissa

uppgifter på mervärdesskattens område finns vid

Skattemyndigheten i Gävle ett för hela landet

gemensamt särskilt skattekontor i Ludvika.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Det direkta beloppsmässiga utfallet av offensiva

åtgärder har förbättrats något (se nedan under

Resultatinformation). Antalet beslut inom offen-

siv granskning är i huvudsak oförändrat och den

planmässiga revisionsverksamhetens omfattning

har upprätthållits, medan antalet avslutade ur-

valsrevisioner har fortsatt att minska.

Resursåtgången har minskat inom alla funk-

tioner i beskattningsverksamheten utom service,

samt ökat något inom folkbokföringen.

Anslagssparandet har minskat.

Mål

- Skatt skall tas ut i den omfattning, med den

fördelning och i den tid och ordning som

åsyftas med gällande skatteförfattningar.

- Olika samhällsfunktioner skall tillhandahållas

fullständig och korrekt basinformation ur

folkbokföringen med god tillgänglighet.

- Taxeringsvärden för fastigheter skall beslutas

och information om dessa tillhandahållas i

enlighet med vad som åsyftas med gällande

författningar.

Förändringar

Under 1999 slutförs övergången till en ny inre

organisation av skattemyndigheterna inom ra-

men för den nya regionindelningen. Skatte-

brottsenheterna har påbörjat sin verksamhet vid

årets början.

Prioriteringar för 2000

Effektiviseringen av verksamheten med hjälp av

förbättrat IT-stöd skall fortsätta. Det gäller bl.a.

arbetet med att slutföra utvecklingen av skatte-

kontosystemet. Uppbyggnaden av skattebrotts-

enheterna skall slutföras.

Styrning, uppföljning och utvärdering av

kontrollverksamheten skall förbättras med

utgångspunkt från den kontrollpolicy som RSV

har slagit fast.

18.2 Resultatbedömning

Utgångspunkter för bedömningen

Resultatuppföljningsmodellen

Utgångspunkten för resultatbedömningen är den

uppföljningsmodell som RSV tagit fram (RSV

Rapport 1995:2) och som även legat till grund

för verksamhetsmålen och återrapporterings-

kraven i regleringsbreven under senare år. Mo-

dellen bygger på att graden av uppfyllelse av

målet för beskattningsverksamheten bedöms

utifrån kriterierna beskattningseffektivitet, upp-

bördseffektivitet, kvalitet och produktivitet. Mo-

dellen beskrevs och diskuterades närmare i mot-

svarande avsnitt i budgetpropositionen för år

1999.

Beskattningseffektiviteten uttrycker förhållan-

det mellan debiterad skatt och rätt skatt. Det går

av flera skäl inte att få någon säker kunskap om

det förhållandet, utan bedömningen får i stället

göras genom mätningar av sådana åtgärder

(prestationer) som kan antas påverka det nämn-

da förhållandet. Det kan vara fråga om dels

åtgärder som stärker de skattskyldigas frivilliga

medverkan, dels kontrollinsatser. Dessa insatser

ger dels en direkt effekt i form av ändrade debi-

teringar, dels en preventiv effekt. Hur stor den

preventiva effekten är antas bl.a. bero på frek-

vensen av olika kontrollåtgärder, dvs. risken för

att felaktigheter upptäcks.

Uppbördseffektiviteten uttrycker förhållandet

mellan debiterad skatt och faktiskt inbetald skatt.

I målet att skatten skall betalas i rätt tid och

ordning ligger emellertid också att betalnings-

uppmaningar skall behöva skickas ut i så liten ut-

sträckning som möjligt och att inkomstskatten i

största möjliga utsträckning skall betalas under

inkomståret som preliminär skatt. Att minska

förekomsten av försenade och uteblivna skatte-

betalningar har i regleringsbreven för de senaste

åren ställts upp som ett för skatteförvaltningen

och exekutionsväsendet gemensamt verksam-

hetsmål.

Komplement till uppföljningsmodellen

Inom RSV pågår arbete med att för flera nivåer i

organisationen utveckla så kallade styrkort för

skatteförvaltningen och exekutionsväsendet.

Styrkorten är en anpassad version av konceptet

balanced scorecard. Syftet är främst att skapa ett

bättre instrument för ledningens uppföljning av

ett antal särskilt viktiga indikatorer. Dessa är val-

da så att de avspeglar såväl ett internt och ett

externt som ett historiskt (i huvudsak finansiellt)

perspektiv och ett framtidsperspektiv (investe-

ringar i kompetens och IT-stöd). Styrkortet lig-

ger väl i linje med resultatuppföljningsmodellen

och kan närmast ses som ett komplement till

denna.

Resultatinformation

Beskattningseffektiviteten

Det direkta beloppsmässiga utfallet av offensiva

åtgärder har ökat jämfört med år 1997 på in-

komstskattens område och är oförändrat på öv-

riga områden. Kontrollfrekvensen, mätt som an-

tal beslut i offensiv granskning i procent av

antalet deklarationer inom olika områden, är

oförändrad eller har ökat. Däremot har antalet

avslutade urvalsrevisioner fortsatt att sjunka och

är nu nere i knappt tre fjärdedelar av

motsvarande antal 1995.

Tabell 3.1 Direkt beloppsmässig effekt av offensiva

åtgärder 1996-1998

Miljoner kronor

1996

1997

1998

Inkomsttaxering m.m.

- årlig taxering

7 787

8 524

8 337

- omprövning

5 141

4 748

5 973

Summa inkomstskatt

12 928

13 272

14 310

Mervärdesskatt

3 225

2 451

2 302

Arbetsgivaravgifter

949

959

580

Punktskatter

83

258

281

Totalt

17 185

16 934

17 473

Tabell 3.2 Totalt antal ändringsbeslut samt därav beslut

inom offensiv granskning

Totalt

Varav offensiv granskning

Skatteslag

Antal

beslut

1998

Antal

beslut

1998

I procent av dekl

1997 1998

Inkomst-skatt

m.m.

- vid årlig

taxering

457 000

374 800

5,3 %

5,2 %

- vid omprövning

/omräkn

173 700

64 400

0,8 %

0,9%

Summa inkomst-

skatt m.m.

630 700

439 200

6,1 %

6,1 %

Arbetsgivaravgift

/källskatt

405 800

184 500

3,6 %

7,3%

Mervärdesskatt

302 000

86 800

2,1 %

2,3 %

Totalt

1 338 500

710 500

Uppbördseffektiviteten

De totala uppbördsförlusterna har minskat från

0,6 till 0,5 % genom en påtaglig förbättring av

uppbördseffektiviteten för juridiska personer.

Minskningen motsvarar närmare en miljard kro-

nor.

Produktiviteten

Uppgången i skatteförvaltningens totala produk-

tivitet (exkl. fastighetstaxering) har brutits. Ut-

vecklingen skiljer sig dock åt mellan verk-

samhetsgrenar och funktioner: den s.k.

skrivbordsgranskningen uppvisar en förbättring,

medan den största nedgången avser revisioner.

Tabell 18.3 Produktivitetsutvecklingen i

beskattningsverksamheten

Basår 1998

1995

1996

1997

1998

Revision

123

111

108

100

Skrivbordsgranskning

81

74

79

100

Övrig beskattning

99

106

111

100

Folkbokföring

96

92

100

100

Total produktivitet

105

101

105

100

Kvaliteten

Kvaliteten mäts som rättslig kvalitet och kund-

upplevd kvalitet. Det finns inga entydiga indika-

tioner på förändringar i den rättsliga kvaliteten

som helhet. Antalet omräkningar på grund av

registreringsfel har minskat, vilket kan ses som

positivt. Andelen taxeringsändringar som görs

genom omprövning efter taxeringsperiodens ut-

gång ökar. Antalet nedsättningar av belopp efter

överlämnande för indrivning, som andel av an-

talet deklarationer, ligger på oförändrad nivå. Av

en enkätundersökning utförd under hösten 1998

framgår, vid en jämförelse med utfallet av en

liknande undersökning 1996, att allmänhetens

uppfattning om skattemyndigheterna är positiv

och stabil över tiden: en majoritet av allmänheten

har förtroende för myndigheterna. Vad gäller

mera specifika frågor varierar andelen positiva

respektive negativa svar åtskilligt mellan olika re-

gioner.

RSV:s sammanfattande bedömning

RSV redovisar i årsredovisningen (ÅR) den

sammanfattande bedömningen att skattemoral

och betalningsmoral tycks ha förbättrats jämfört

med 1996, medan å andra sidan RSV:s och de

regionala myndigheternas resultat 1998 är sämre

än 1997. Visserligen har skatteintäkterna ökat

mer än vad som motsvarar den allmänna

tillväxten, men kontrollverksamhetens

omfattning sjunker trendmässigt sedan 1996.

Enligt RSV har på grund av

skattemyndigheternas ekonomiska situation den

offensiva kontrollverksamheten fått stå tillbaka

för den löpande ärendehanteringen.

Taxeringsutfallet och uppbördsförlusterna är

dock oförändrade, och den planmässiga

kontrollen och serviceverksamheten har uppnått

förväntade nivåer. Vidare sägs att det har funnits

stora störningar i det löpande arbetet i samband

med införandet av skattekontot, varför urvals-

revision inom period- och årskontrollen inte har

kunnat genomföras som avsett. För hela beskatt-

nings-, uppbörds- och indrivningskedjan gäller

att produktivitetsutvecklingen har bromsats upp.

Andra granskningar av verksamheten

I det här sammanhanget är också slutsatserna i

den i anslutning till årsredovisningen för år 1997

lämnade rapporten Skattefel och skattefusk

(RSV Rapport 1998:3) av stort intresse, liksom

de granskningar som har gjorts av RRV och

Riksdagens revisorer. Även flera specialstudier

som RSV har gjort på uppdrag av regeringen bör

vägas in i bedömningen.

I rapporten Skattefel och skattefusk uttalar

RSV bl.a. att den preventiva effekten av skatte-

kontrollen är betydande, samtidigt som allmän-

hetens och företagens tilltro till skattemyn-

digheternas förmåga att bekämpa skattefusket

inte är tillfredsställande. Särskilt inom revisions-

verksamheten finns det produktivitetsproblem

och det är svårt att upprätthålla tillräcklig

frekvens och kvalitet på kontrollen av de minsta

företagen.

RSV har i enlighet med ett uppdrag i regle-

ringsbrevet för år 1998 redovisat en bedömning

av i vilken utsträckning ändringsfrekvensen i

beskattningsverksamheten är ett uttryck för

prioriteringar i kontrollverksamheten respektive

en konsekvens av resurstilldelningen till verk-

samheten i dess helhet. I sin rapport (1998-07-

02) konstaterar RSV att ändringsfrekvensen är

en av flera indikatorer som bör användas vid

bedömning av verksamheten och inte i sig ett

resultatmått. För bedömning av den preventiva

effekten är antalet utförda kontroller ett bättre

mått. Ändringsfrekvensen är enligt RSV en

funktion av prioriteringar inom

kontrollverksamheten, framtvingade av

resursläget för verk-samheten som helhet.

I rapporten Skattekontrollen och pengarna

(RRV 1999:7) lämnar RRV ett antal förslag vad

gäller bl.a. inriktning, redovisning och analys av

kontrollverksamheten. Av särskild betydelse i

det här sammanhanget är RRV:s konstaterande

att det samlade värdet av skattekontrollen är

större än de direkta effekterna, eftersom skatte-

kontrollen ger preventiva effekter, och att beho-

vet av bättre skattekontroll på en rad olika

områden inte i sin helhet kan tillgodoses inom

befintliga resursramar. RRV konstaterar också

att arbetssituationen vid de lokala

skattekontoren är pressad, vilket bl.a. har lett till

lägre ambitioner i delar av kontrollarbetet.

I rapporten Svart arbete 4, Förslag (RRV

1998:36) sägs att skatteförvaltningens kontroll-

verksamhet mot svart arbete bör skärpas. Den

bör styras av en strategi som bygger på in-

formationsinhämtning och analys. På det opera-

tiva planet bör den skärpas genom en effektivare

hantering av information. Sedan rutinerna ut-

vecklats bör skatteförvaltningen tillföras resurser

så att balans skapas mellan effektiv kontroll-

verksamhet och verkligheten i ekonomin.

Skatteutskottet instämmer i sitt betänkande

(bet. 1998/99:14) med anledning av Riksdagens

revisorers förslag (1998/99:RR3) angående re-

sursförstärkning till skattemyndigheternas kon-

trollverksamhet bl.a. i revisorernas bedömning

att det finns tecken på att besparingskraven på

skatteförvaltningen gått så långt att även kon-

trollverksamheten berörs samt att det behövs

ökad långsiktighet och kontinuitet och utredning

om orsakerna till det stora anslagssparandet och

en analys av resursbehovet framöver. Enligt ut-

skottet bör förslaget jämte RRV:s rapport

Skattekontrollen och pengarna samt RSV:s för-

djupade resursanalys ingå i underlaget för rege-

ringens överväganden om skattemyndigheternas

resursbehov och skattekontrollens inriktning.

Riksdagen har bifallit utskottets hemställan.

Regeringens bedömning

Regeringen gör inte någon annan bedömning av

resultatet av verksamheten under 1998 än den

som RSV har gjort.

De uttalanden som har redovisats ovan har det

gemensamt att de alla ger uttryck för en oro över

effekten på skatteförvaltningens kontrollverk-

samhet av den rådande resurssituationen. Även

regeringen anser att det nu finns tydliga tecken

på att kontrollverksamheten nått en kritisk

punkt vad gäller bl.a. frekvens och kvalitet i delar

av kontrollen. Inom skatteförvaltningen finns

det fortfarande ett betydande anslagssparande

men det är uppenbart att en vändpunkt nu har

nåtts i fråga om förhållandet mellan resurstill-

delning och resursförbrukning. För den löpande

verksamheten, dvs. verksamhet som avser annat

än tekniska och andra utvecklingsprojekt, har de

senaste två åren redovisats ett underskott.

Det bör dock understrykas att utvecklingen

bl.a. vad gäller resursbehovet under de komman-

de åren är svårbedömd. Det hänger bl.a. samman

med att man ännu inte har kunnat ta hem de ra-

tionaliseringsvinster som beräknats av skatte-

kontosystemet m.fl. system, samtidigt som infö-

randet av systemet övergångsvis har medfört

ökade kostnader. Även som en följd av den nya

regionindelningen har resursåtgången ökat över-

gångsvis, medan rationaliseringsvinster kan tas

hem först i ett senare skede.

Trots det som nu har sagts står det enligt

regeringens mening, bl.a. mot bakgrund av det

underskott som redan uppkommit i den löpande

verksamheten och förväntade lönenivåhöjningar,

klart att det kan komma att krävas ett resurs-

tillskott för att upprätthålla kontrollintensiteten

på önskvärd nivå och skapa visst utrymme för

särskilda satsningar när läget så kräver.

RSV har för sin del gjort bedömningen att det

krävs ett resurstillskott på 250 miljoner kronor

fr.o.m. år 2001. Regeringen är bl.a. mot bak-

grund av vad som nyss har sagts inte beredd att

nu ta ställning till om RSV:s bedömning vad

gäller resursnivån är riktig och inte heller till

frågan från vilken tidpunkt eller i vilken takt

resurser behöver tillföras, även om mycket talar

för att läget resursmässigt är bekymmersamt

inför år 2001. Regeringen avser att återkomma

till saken i den ekonomiska vårpropositionen år

2000. Enligt regeringens mening bör det dock

vara en utgångspunkt att kontrollverksamheten

framöver skall kunna bedrivas på i huvudsak

1997 års nivå.

Ett återställande av nivån i kontrollverksam-

heten och andra önskvärda förbättringar i denna

kan och bör enligt regeringens mening inte

åstadkommas enbart genom att ytterligare

resurser tillförs. Som RSV påpekat i rapporten

Skattefel och skattefusk finns det i dag problem

med bl.a. styrningen av verksamheten som måste

åtgärdas. Även RRV har i de tidigare nämnda

rapporterna pekat på behov av förbättringar på

flera områden. För trovärdigheten i styrningen är

det av största vikt att alla möjligheter till förbätt-

ringar i det här hänseendet tas till vara. Detta bör

enligt regeringens mening vara en prioriterad

uppgift under det kommande året.

18.3 Särskilda frågor

Kontrollverksamhetens inriktning

RSV:s kontrollpolicy

RSV har nyligen slagit fast en ny kontrollpolicy

(RSV 186). Syftet är att den skall vara en stomme

i ledningen och styrningen av kontrollen och den

ersätter dokumentet Skattekontrollen - omfatt-

ning och syfte från år 1990. Ett viktigt underlag

för översynen har varit den tidigare nämnda rap-

porten Skattefel och skattefusk.

En utgångspunkt för policyn är att majori-

teten av medborgarna vill göra rätt för sig och att

frivillig medverkan skall understödjas av väl

utbyggd service och information. Utvecklingen i

omvärlden skall följas och verksamheten anpas-

sas till förändringar. För varje åtgärd som ak-

tualiseras skall det mest effektiva angreppssättet

väljas. Syftet med kontrollen är att förebygga och

åtgärda fel och fusk, så att skatter och avgifter

kan tas ut i den omfattning som statsmakterna

beslutat. Kontrollen skall åstadkomma en pre-

ventiv effekt så att medborgarnas förtroende för

kontrollen upprätthålls. Målet är att medbor-

garna skall uppfatta kontrollen som effektiv och

rättssäker.

Kontrollbehovet skall identifieras och priori-

teringar göras på alla nivåer i organisationen, dvs.

på nationell nivå, myndighetsnivå och kontors-

nivå. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt

företag som hanterar stora skatteunderlag och åt

internationella transaktioner. Skattebrott skall

bekämpas. Kontrollen skall inte göras mera

omfattande, tidskrävande och ingående än vad

förhållandena i det enskilda fallet motiverar.

Preventiv effekt skall uppnås genom att kon-

trollen är tidig, synlig, träffsäker och oförutsäg-

bar.

Ett bra kontrollresultat förutsätter att kon-

trollen har inriktats i enlighet med det prio-

riterade kontrollbehovet och innebär att den

preventiva effekten har ökat och omfattningen

av fel och fusk minskat.

Riskanalyser

Som framgått är bedömningen av risken för fel-

aktigheter ett centralt inslag i RSV:s kontroll-

policy som utgångspunkt för de prioriteringar

som måste göras. På regeringens uppdrag har

RSV i en rapport i december 1998 redovisat hur

man genom förbättrad analys av skatteupp-

börden, utbyggd underrättelseverksamhet eller

andra åtgärder kan förbättra riskanalyserna i frå-

ga om främst angrepp mot systemen för indi-

rekta skatter.

I rapporten konstateras att det finns behov av

bättre uppföljningssystem samt förbättrat infor-

mationsutbyte mellan skattemyndigheterna och

RSV och inrättandet av en mera systematisk ana-

lys- och informationsverksamhet inom RSV. Vi-

dare behövs det enligt RSV ett gemensamt syn-

sätt och gemensam strategi inom EU. RSV avi-

serar ett antal förändringar i det operativa arbetet

för att försvåra angrepp. Arbetet med att för-

bättra riskanalyserna har efter det att rapporten

lämnades fortsatt inom RSV i enlighet med di-

rektiv som gavs i mars 1999.

I rapporten föreslås också ett antal författ-

ningsändringar, bl.a. vad gäller registerlagstift-

ningen, för att förbättra förutsättningarna för ar-

betet med riskanalyser. Förslaget bereds i denna

del f.n. inom Regeringskansliet.

Regeringens bedömning

Regeringen instämmer i det som sägs i RSV:s

kontrollpolicy. På viktiga punkter beaktas i do-

kumentet erfarenheter av kontrollverksamheten

under de gångna åren som redovisats bl.a. i rap-

porten Skattefel och skattefusk. Policyn ligger

också väl i linje med vissa av de påpekanden som

gjorts av främst RRV i de tidigare nämnda rap-

porterna.

Det bör emellertid framhållas att policydoku-

mentet snarast kan sägas ange ett förhållningssätt

till kontrollverksamheten och att steget från po-

licyn till konkret planering av verksamheten är

ganska långt. Som redan framgått är det me-

ningen att policyn skall ligga till grund för ar-

betet på alla nivåer i organisationen. I linje med

den tillämpning av resultatstyrningen som har

valts inom RSV:s område skall det på lägre nivåer

finnas ett utrymme för att ytterligare bryta ned

och konkretisera riktlinjer och liknande som har

antagits på en högre nivå. Detta är ett synsätt

som regeringen inte har något att erinra mot.

Det förtjänar dock att understrykas att det

återstår att besvara frågan hur stort utrymme det

bör finnas för planering m.m. på de olika

nivåerna, eller med andra ord hur stort behovet

är av central respektive regional styrning för att

kontroll-resurserna skall utnyttjas så effektivt

som möj-ligt.

Regeringen vill för sin del särskilt betona det

som sägs i policydokumentet om vad som krävs

för att preventiv effekt skall uppnås genom kon-

trollinsatserna. Att kontrollen skall vara tidig kan

tyckas närmast självklart och har dessutom stor

betydelse för det direkta beloppsmässiga utfallet

men är inte desto mindre ett viktigt påpekande.

Motsvarande kan sägas om att kontrollen skall

vara träffsäker. Vad gäller synligheten har rege-

ringen noterat att RSV de senaste åren vid flera

tillfällen har valt att offentliggöra planerade in-

satser främst på kapitalbeskattningens område

och att detta av allt att döma har lett till ökad

medverkan från de skattskyldigas sida.

Att kontrollen skall vara oförutsägbar fram-

står som särskilt viktigt mot bakgrund av de

uppgifter som då och då förekommer i nyhets-

medierna om kontrollfria zoner i form av t.ex.

fasta beloppströsklar för deklarationsgranskning-

en. Det bör dock framhållas att motsvarande gäl-

ler i fråga om alla kontrollformer.

Regeringen vill också understryka vikten av

att understödja viljan hos medborgarna att göra

rätt för sig. RSV:s arbete med att utveckla ser-

vicen och förenkla för medborgarna vid kontak-

ter med skattemyndigheterna är en mycket vik-

tig del i detta arbete. Utvecklingen av RSV:s IT-

stödda service med bl.a. hemsida och service-

telefon är enligt regeringens mening goda

exempel på utvecklad service som slagit väl ut.

Slutligen vill regeringen i detta sammanhang

understryka det som sägs i policydokumentet

om internationella transaktioner. Att ägna sär-

skild uppmärksamhet åt dessa och att

systematiskt arbeta för att förbättra

förutsättningarna för samarbete med andra

länder vad gäller kontrollinsatser kommer enligt

regeringens bedömning att visa sig vara av

alltmer avgörande betydelse såväl för Sverige

som för andra länder när det gäller att skydda

skattebaserna mot angrepp. Åtgärder för att

underlätta och förbättra det internationella

samarbetet på skatteområdet kommer därför

också att vara prioriterade i det arbete som

bedrivs inom Regeringskansliet.

Punktskatteverksamheten

Regeringens förslag: Punktskatteverksamheten

inordnas organisatoriskt i Riksskatteverket. Den

ändrade organisatoriska inplaceringen skall inte

föranleda någon ändring vad gäller behörig dom-

stol vid överprövning av RSV:s beslut i punkt-

skattefrågor. Det finns inte något behov av att

kunna väcka talan för det allmännas räkning mot

RSV:s beslut.

Statskontorets förslag: Statskontoret har på re-

geringens uppdrag utrett frågan om punktskat-

teverksamhetens organisatoriska inplacering i

skatteförvaltningen. I rapporten Punktskatteor-

ganisationen inom skatteförvaltningen (1999:19)

redovisar Statskontoret bedömningen att det på

sikt finns skäl att ändra den formella organi-

sationen då den kraftigt avviker från den

tillämpade. Med detta syftar Statskontoret på att

styrningen, trots att det är Skattemyndigheten i

Gävle som är beskattningsmyndighet på punkt-

skatteområdet, i allt väsentligt sker direkt från

RSV till det särskilda skattekontoret i Ludvika.

Statskontoret ser två tämligen likvärdiga alter-

nativ till dagens organisation: dels ett inordnande

i RSV, dels inrättande av en särskild punkt-

skattemyndighet. Båda alternativen är enligt

Statskontoret förenade med praktiska och prin-

cipiella för- och nackdelar.

Genom inordnande i RSV blir organisationen

tydligare internationellt, får en starkare ställning

och viss ökad flexibilitet. Två invändningar mot

detta alternativ är enligt Statskontoret att det

strider mot tidigare renodling av RSV:s roll och

mot strävandena efter enhetliga överklagandeför-

faranden.

Alternativet med en särskild punktskattemyn-

dighet uppfyller enligt Statskontoret bättre den

förvaltningspolitiska strävan efter renodling,

ökad medborgarinsyn och enhetliga rättsprin-

ciper som har kommit till uttryck såväl inom

skatteförvaltningen som inom andra förvalt-

ningsområden. Problemet kvarstår dock att nära-

liggande och ömsesidigt beroende verksamhet

ligger på olika myndigheter. Alternativet strider

också mot ambitionen att få större och mer

bärkraftiga skattemyndigheter.

Statskontoret stannar för att föreslå att punkt-

skatteverksamheten inordnas i RSV, eftersom

man gör bedömningen att det alternativet ger

praktiska fördelar för punktskatteverksamheten

som helhet. Det bedöms vara marginellt kost-

nadseffektivare än dagens organisation genom

mer samordnad kompetens.

Skälen för regeringens förslag:

Verksamhetens organisatoriska inplacering

De för- respektive nackdelar med alternativen

som Statskontoret redogjort för är av mycket

olika karaktär och svåra att väga mot varandra.

Som Statskontoret anfört kan de båda alter-

nativen ses som i huvudsak likvärdiga. Vid en

samlad bedömning kommer regeringen till sam-

ma slutsats som Statskontoret, dvs. att ett in-

ordnande av punktskatteverksamheten i RSV är

att föredra. Skälet till det är främst att den lös-

ningen, som också Statskontoret framhållit, ger

något större flexibilitet än en lösning med en

särskild myndighet. Den ger också större flexibi-

litet än dagens organisation, eftersom det sär-

skilda skattekontoret vad gäller bemanning m.m.

i praktiken har fungerat som en organisation

skild från den regionala myndighet till vilken

kontoret hör. De förhoppningar som tidigare

funnits om att kunna åstadkomma flexibilitet

genom att inordna verksamheten i den regionala

myndigheten har sålunda inte infriats.

Med punktskatteverksamheten inordnad i

RSV öppnas viss möjlighet att förlägga persona-

lens tjänstgöring på det sätt som bäst motsvarar

behovet av punktskattekompetens bl.a. i sam-

arbetet inom EU och vid andra internationella

kontakter. Som framgår av utredningsuppdraget

till Statskontoret är det dock en utgångspunkt att

verksamheten även i fortsättningen skall vara i

huvudsak lokaliserad till Ludvika.

Överklagande och processföring

I rapporten diskuteras också konsekvenserna av

ett inordnande av verksamheten i RSV i fråga om

överklagande och processföring. Statskontoret

anser att behörig länsrätt och kammarrätt i

punktskattemål bör vara desamma som i dag

även efter organisationsförändringen. Vidare

ifrågasätter Statskontoret behovet av ett särskilt

förordnat allmänt ombud som skall kunna föra

talan mot RSV:s beslut på punktskatteområdet.

Fram till halvårsskiftet år 1993, när verksamhe-

ten överfördes från RSV till den regionala

skattemyndigheten, fanns ett sådant ombud.

Regeringen delar Statskontorets uppfattning

att prövningen av punktskattemål bör ligga kvar

på de domstolar som handhar denna uppgift i

dag. Vad gäller behovet av allmänt ombud kon-

staterar regeringen i likhet med Statskontoret att

punktskatteverksamheten kommer att handhas

av ett litet antal personer som alla finns inom

samma myndighet. Något behov av att kunna

föra upp frågor till domstolsprövning för att

främja en enhetlig rättstillämpning kan därför

knappast finnas. De vidsträckta möjligheter som

finns till omprövning av beslut i första instans ta-

lar för att behovet av att kunna väcka talan för

det allmännas räkning även i övrigt är ytterst be-

gränsat. För detta talar också att RSV under de

gångna åren knappast alls har funnit skäl att göra

bruk av sin möjlighet att överklaga skattemyn-

dighetens beslut. Regeringen anser mot den nu

angivna bakgrunden att man bör kunna undvara

möjligheten att väcka talan för det allmännas räk-

ning mot RSV:s beslut på punktskatteområdet.

Ikraftträdande

En förändring av punktskatteverksamhetens or-

ganisatoriska inplacering i enlighet med vad som

nu har sagts bör enligt regeringens bedömning

kunna genomföras med verkan fr.o.m. den 1 juli

år 2000. Regeringen avser att snarast efter års-

skiftet lägga fram förslag till de lagändringar som

krävs för genomförandet och att i den ekono-

miska vårpropositionen lämna förslag till de jus-

teringar som krävs av anslagen till Riksskatte-

verket respektive skattemyndigheterna.

Bouppteckningar och arvsskatt

I enlighet med ett uppdrag i regleringsbrevet för

1999 har Riksskatteverket tillsammans med

Domstolsverket gjort en genomgång av de orga-

nisatoriska konsekvenserna av det förslag som

lämnas i Ärvdabalksutredningens delbetänkande

Bouppteckningar och arvsskatt (SOU 1996:160)

om en överflyttning från tingsrätterna till skatte-

myndigheterna av uppgifterna att registrera bo-

uppteckningar och vara beskattningsmyndighet i

fråga om arvsskatt. Uppdraget har redovisats den

31 maj 1999 i rapporten Framtida organisation

för bouppteckningsverksamheten. Sammanfatt-

ningsvis har arbetet utmynnat i ett förslag om att

förlägga verksamheten till en ort per region inom

skatteförvaltningen, dvs. till sammanlagt tio or-

ter. Genom datorisering, innefattande bl.a. an-

vändning av förtryckta bouppteckningsblan-

ketter, räknar man med att åstadkomma väsent-

liga förenklingar för den enskilde. Den före-

slagna lösningen bedöms redan på kort sikt kun-

na ge vissa rationaliseringseffekter, av RSV upp-

skattade till 20-25 procent av nuvarande resurs-

åtgång. I ett senare skede bör det enligt RSV fin-

nas förutsättning för ytterligare rationaliseringar.

En överflyttning medför vissa övergångskost-

nader, bl.a. för tekniskt utvecklingsarbete inom

skatteförvaltningen.

Rapporten remissbehandlas för närvarande

och remisstiden går ut den 29 oktober 1999.

Regeringen föreslår (jfr utgiftsområde 4 Rätts-

väsendet, avsnitt 6.5.2) att riksdagen som sin

mening ger till känna att boupptecknings-

verksamheten förs över från domstolsväsendet

till skatteförvaltningen. Den samlade bedöm-

ningen redovisas att bouppteckningsverk-

samheten har betydligt större möjligheter att

utvecklas och effektiviseras inom skatteför-

valtningen. Eftersom reformen kräver omfat-

tande lagändringar kan den, konstaterar rege-

ringen i skälen för förslaget, förväntas träda i

kraft tidigast den 1 juli 2001. Regeringen räknar

med att återkomma till frågan om bl.a. de eko-

nomiska konsekvenserna av förslaget i den eko-

nomiska vårproposition år 2000.

Beredskapsfrågor

Inriktningen på arbetet med beredskapsfrågor

inom funktionen Skatte- och uppbördsväsende,

som även omfattar Tullverket, är att funktionen

skall ha önskvärd förmåga vid utgången av

försvarsbeslutsperioden.

För att alla myndigheter inom funktionen

skall kunna fullgöra sina uppgifter på fredsar-

betsplatserna krävs utbildad personal och en väl

utvecklad infrastruktur. I den redovisning som

RSV lämnat bedöms funktionens sammantagna

förmåga vid utgången av år 1998 som godtagbar

när det gäller påfrestningar i nuvarande om-

världsläge. Regeringen gör inte någon annan be-

dömning.

Till planerade beredskapsåtgärder för år 1999

hör implementering och komplettering av en

handledning i verksamhetsskydd där beredskap

och fredstida påfrestningar ses i ett sammanhang.

En annan åtgärd är identifiering av samhälls-

viktiga ADB-system och avstämning mot de

grundsäkerhetskrav som ställs på sådana system.

En uppföljning av detta arbete planeras för år

2000.

För att kunna verka under höjd beredskap är

funktionen bl.a. beroende av säkra leveranser av

el och teleförbindelser liksom möjlighet till re-

servdrift för RSV:s datoranläggningar.

Kostnaderna för beredskapsåtgärder inom

RSV:s verksamhetsområde under år 1998 har be-

räknats till drygt 1,3 miljoner kronor.

Anslagstekniska frågor

RSV föreslog i budgetunderlaget för perioden

1999-2001 att de tre ramanslagen inom verk-

samhetsområdet, dvs. inom utgiftsområde 3

anslagen A1 Riksskatteverket och A2 Skatte-

myndigheterna samt inom utgiftsområde 4 an-

slaget E1 Kronofogdemyndigheterna skulle slås

samman till ett ramanslag eller i vart fall föras

samman i utgiftsområde 3. RSV:s förslag för-

anledde ingen åtgärd från regeringens sida. Mot

denna bakgrund har RSV i budgetunderlaget för

perioden 2000-2002 återkommit till de anslags-

tekniska frågorna och nu föreslagit att anslaget

till RSV skall avskaffas och medlen på detta

anslag fördelas mellan anslagen till skattemyn-

digheterna respektive kronofogdemyndigheter-

na.

Regeringen konstaterar att såväl det nu aktu-

ella som det tidigare förslaget innefattar en änd-

rad fördelning av anslagsmedlen mellan stats-

budgetens utgiftsområden. På riksdagens upp-

drag görs för närvarande en utvärdering av den

nya budgetprocessen, innefattande indelningen i

utgiftsområden. Även regeringen har tagit ini-

tiativ till en utvärdering av budgetprocessen. En-

ligt regeringens mening bör resultatet av dessa

utvärderingar avvaktas innan man tar ställning till

RSV:s förslag.

18.4 Revisionens iakttagelser

RRV:s revisionsberättelse avseende skatteför-

valtningen och exekutionsväsendet innehåller

inte någon invändning. Årsredovisningen (ÅR)

bedöms som i allt väsentligt rättvisande.

I revisionsrapporten rekommenderas att RSV

vidtar åtgärder för att ytterligare förbättra redo-

visningens koppling till mål och krav på åter-

rapportering i regleringsbrevet. Enligt RRV bör

RSV pröva i vilken utsträckning övrig resul-

tatinformation har sådan betydelse för rege-

ringens prövning av verksamheten att den skall

tas med i årsredovisningen. RRV anser också att

RSV i ÅR för 1999 bör påbörja en redovisning av

kostnader och intäkter i enlighet med kraven i

förordningen (1996:882) om myndigheters års-

redovisning m.m. (i ÅR för 1998 redovisas enligt

RRV kostnader blandade med utgifter). Vidare

rekommenderas bl.a. att

- RSV fördelar betalningsdifferensen i

skattekontosystemet på skatteslag enligt

metod som bör stämmas av med

regeringen,

- RSV säkerställer att redovisningen mot

statsbudgeten sker på rätt inkomsttitel i

rätt period och att

- information om slutavräkningen av

kommunalskattemedel lämnas i ÅR.

Regeringen instämmer i att det i vart fall inför

årsredovisningen för år 2000 kan finnas skäl att

göra förändringar av det slag RRV varit inne på

och avser att återkomma till den saken i reg-

leringsbrevet för år 2000. Vad gäller redovis-

ningen av betalningsdifferensen i skattekonto-

systemet och vissa andra frågor som rör det

systemet har RSV nyligen under sommaren

lämnat ett förslag till Ekonomistyrningsverket

om förändringar som RSV har ambitionen att

genomföra med verkan fr.o.m. år 2000. Enligt

vad regeringen erfarit ser ESV, efter vissa kom-

pletteringar av förslaget, i princip inga

svårigheter med hänsyn till gällande regler för

statlig redovisning med den modell som RSV

presenterat för löpande bokföring av fordringar

och skulder m.m.

18.5 Anslag

A 1 Riksskatteverket

Tabell 4.4 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

421 580

Anslags-

sparande

133 322

1999

Anslag

349 704

Utgifts-

prognos

367 000

2000

Förslag

405 097

2001

Beräknat

411 874

2002

Beräknat

419 053

Under anslaget anvisas medel för RSV:s arbets-

uppgifter som central myndighet inom såväl

skatteförvaltningen som exekutionsväsendet (jfr

utgiftsområde 4 Rättsväsendet, verksamhetsom-

råde E Kronofogdemyndigheterna).

Sammanlagt har i enlighet med regeringens

beslut under 1995/96 och 1997 drygt 137

miljoner kronor förts bort från anslaget. Trots

indragningen av medel ökade anslagssparandet

något under 1997 men har därefter minskat med

drygt 79 miljoner kronor under 1998.

A 2. Skattemyndigheterna

Tabell 4.5 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

4 370 886

Anslags-

sparande

398 786

1999

Anslag

4 362 445

Utgifts-

prognos

4 482 000

2000

Förslag

4 389 494

2001

Beräknat

4 455 342

2002

Beräknat

4 521 214

Även i fråga om skattemyndigheterna har rege-

ringen vid flera tillfällen beslutat om indragning

av medel från anslaget som en besparing. Sam-

manlagt har under 1995/96 och 1997 i enlighet

med regeringens beslut 51,5 miljoner kronor

förts bort från anslaget. Under år 1997 minskade

anslagssparandet med drygt 72 miljoner kronor

och under år 1998 minskade det med närmare 84

miljoner kronor.

Slutsatser

Beräkning av anslaget A 1 Riksskatteverket för 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

349 704

Pris- och löneomräkning

2 450

Lokalkostnadsjustering

-73

Justering av premier

53 016

Förslag 2000

405 097

Beräkning av anslaget A 2 Skattemyndigheterna för 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

4 362 445

Pris- och löneomräkning

29 080

Lokalkostnadsjustering

-73 362

Överföring till Riksarkivet

-112

Justering av premier

71 443

Förslag 2000

4 389 494

De tidigare genererade betydande överskotten på

anslagen inom skatteföraltningen har flera

förklaringar. En viktig sådan är de betydande

resurser som varit avsatta för utvecklingsprojekt

och svårigheten att med någon större precision

bedöma i vilken takt medel för utveckling på

främst IT-området kommer att förbrukas.

Som redan har framgått har nu en vändpunkt

nåtts i fråga om förhållandet mellan resurstill-

delning och resursförbrukning. Anslagsspa-

randet har avvecklats i allt snabbare takt och den

av RSV senast redovisade prognosen över me-

delsförbrukningen tyder på att anslagssparandet

såvitt gäller skattemyndigheterna kommer att

avvecklas helt och att anslagskrediten kommer

att behöva tas i anspråk i viss utsträckning under

år 2001, medan det på anslaget till Riks-

skatteverket fortfarande kan väntas finnas ett

smärre sparande vid utgången av år 2002. Som

också har framgått (se Regeringens bedömning i

avsnitt 3.2 Resultatbedömning) avser regeringen

att återkomma i den ekonomiska vårproposi-

tionen år 2000 med en bedömning av resurs-

behovet under år 2001 och följande år.

Vid beräkningen av anslagen har en teknisk

justering gjorts för att korrigera tidigare i ansla-

gen inlagd kompensation för premierna för av-

talsförsäkringarna. och definitioner kan behövas

fortsätter dock.

19 Tullverket

19.1 Omfattning

Tullverkets uppgift är att fastställa och uppbära

tullar, mervärdesskatt och andra skatter och

avgifter som tas ut vid import och export av

varor. Verket svarar även för uppgiften att

övervaka och kontrollera trafiken till och från

utlandet så att bestämmelser om in- och utförsel

av varor efterlevs. Dessa uppgifter skall utföras

på ett kostnadseffektivt sätt med beaktande av

att en god service upprätthålls.

Tullverket som tidigare bestod av

Generaltullstyrelsen och självständiga regionala

tullmyndigheter har under våren 1999 genomgått

en omorganisation och utgör sedan den 1 juli en

sammanhållen myndighet med ett huvudkontor

samt en regional organisation omfattande sex

tullregioner. Regionerna ansvarar för den

operativa verksamheten inom sina respektive

geografiska områden.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Antalet narkotikabeslag har under 1998 varit

fortsatt högt. De beslagtagna kvantiteterna har

ökat avseende de flesta typerna av narkotika.

Beslagen av alkohol och tobak ligger på en

fortsatt hög nivå. Beträffande

uppbördsverksamheten har myndigheten

hanterat fler ärenden under 1998 än föregående

år men den sammanlagda uppbörden har minskat

något. Uppbördsfordringarna vid årskiftet är

mindre än föregående år vilket indikerar att

uppbörden effektiviserats. Anslagssparandet har

minskat.

Mål

 att effektivt fastställa och uppbära tullar,

mervärdesskatt och andra skatter samt avgifter så

att en riktig uppbörd kan säkerställas,

 att övervaka och kontrollera trafiken till och

från utlandet så att bestämmelserna om in- och

utförsel av varor efterlevs,

 att vid fullgörande av sina uppgifter verka för

att kostnaderna för tullprocedurerna minimeras,

både för näringsliv, allmänhet och inom

Tullverket, samt tillhandahålla en god service så

att den legitima handeln med tredje land

underlättas i största möjliga utsträckning och att

det legitima varuflödet inom EU inte hindras.

Prioriteringar för år 2000

Inom kontrollverksamheten skall

narkotikakontrollen ges fortsatt högsta prioritet.

Hög prioritet skall även ges kontroller mot

illegal införsel av alkohol och tobak.

Regeringen lägger stor vikt vid utvecklings-

och effektiviseringsarbetet inom

tullverksamheten vilket omfattar bl.a. utveckling

av nya arbetsmetoder, IT-utveckling,

förenklingsarbete, information m.m. Vad gäller

IT-området anser regeringen att Tullverket bör

vara en av de ledande myndigheterna beträffande

utveckling och användning av IT i verksamheten.

Detta kräver investeringar i såväl ny teknik som i

kompetensutveckling. De olika delarna i

effektiviseringsarbetet stöder varandra i

utvecklandet av en modern, effektiv och

ändamålsenlig tullverksamhet.

19.2 Resultatbedömning

Inledning

Tullverkets verksamhet är indelad i tre

verksamhetsgrenar, uppbörd, in- och

utförselrestriktioner samt övrig verksamhet. Två

av dessa är direkt härledda ur Tullverkets mål.

Tidigare fanns även en verksamhetsgren

benämnd utrikeshandelsstatistik, men eftersom

denna del av verkets verksamhet numera är

reducerad till att omfatta endast handel med

länder utanför EU har målet för Tullverket

avseende detta fr.o.m. 1999 upphört att gälla.

Regeringen har i regleringsbrevet för 1999

angivit ett antal verksamhetsmål direkt härledda

ur Tullverkets mål. Tyngdpunkten för dessa är

liksom tidigare inom områdena uppbörd, in- och

utförselrestriktioner samt service.

Som särskilt angelägna uppgifter i övrigt för

Tullverket har regeringen angivit att verka för att

en enhetlig tolkning görs av gällande lagar och

bestämmelser, att verka för att systemen för

transitering av varor får en hög tillförlitlighet

samt att biträda Finansdepartementet och

Utrikesdepartementet med analys av frågor inom

respektive departements område som skall

behandlas i arbetet inom EU.

Vidare är det en särskilt angelägen uppgift för

Tullverket att medverka vid förhandlingar i

arbetet med internationella frågor inom sitt

verksamhetsområde och att inom EU-arbetet

verka för förenklingar av regler och procedurer,

utvecklad IT-användning i tullprocesserna samt

effektivisering av narkotikabekämpningen. Det

är även särskilt angeläget att Tullverket såväl

nationellt som internationellt medverkar i

arbetet med att utveckla arbetsmetoder och

samarbetsformer för att effektivare bekämpa

gränsöverskridande brottslighet såsom

narkotika-, sprit- och tobakssmuggling samt

ekonomisk och organiserad brottslighet.

Vidare är det en särskilt angelägen uppgift att

bistå Regeringskansliet med förberedelsearbetet

inför Europeiska unionens framtida utvidgning,

särskilt vad avser Estland, Lettland, Litauen och

Polen.

Regeringens bedömning

Vad avser årsredovisningen har många av de

tidigare bristerna åtgärdats och årsredovisningen

för 1998 ger i många stycken bättre information

än tidigare årsredovisningar. Trots detta är

årsredovisningen fortfarande inte helt

tillfredsställande. Ett exempel på detta är de mått

på produktivitet som verket presenterar och där

man samtidigt anger att mellan 55 och 75

procent av kostnaderna inom respektive

verksamhetsgren inte ingår i

produktivitetsmåttet. Någon uppfattning om hur

produktiviteten som helhet utvecklats är svår att

få med denna reservation. Som regeringen

påpekade i föregående års budgetproposition bör

årsredovisningen vara en utvecklad

sammanställning av det material som det interna

rapporteringssystemet kontinuerligt levererar.

Regeringen har dock erfarit att ett arbete pågår

inom Tullverket med att införa ett nytt

ekonomisystem varför regeringen utgår från att

svagheterna i den interna uppföljningen kommer

att åtgärdas.

Regeringen kan dock konstatera att

verksamheten som helhet var effektivare under

1998 än under tidigare år i och med att resultatet

är bättre och kostnaderna för verksamheten stigit

endast marginellt.

För uppbördsverksamheten redovisar

Tullverket ett ökande antal ärenden och en något

minskande uppbörd. Uppbörden av medel är

dock effektivare än föregående år i och med att

fordringarna vid årets slut har minskat från 1,7

procent till 0,1 procent av den debiterade

uppbörden.

Under 1998 har Tullverket infört ett nytt sätt

att hantera klareringen. Systemet som kallas

RISK bygger i korthet på att man med hjälp av

riskanalysmetoder fördelar klareringsärenden i

prioritetsgrupper där lågriskärenden kan

automatklareras och ärenden med högre risk

genomgår särskilda kontrollåtgärder. Med hjälp

av detta menar Tullverket att en högre kvalitet

och effektivitet uppnås i klareringsarbetet. Som

exempel anger verket att träffprocenten för

riskanalysbaserade fysiska undersökningar av

varor visar en positiv trend. Mellan maj och

december 1998 hade träffprocenten för dessa

varuundersökningar stigit från 3 procent till 16

procent.

Vad gäller Tullverkets kontrollverksamhet

skall narkotikakontrollen enligt regleringsbrevet

ges högsta prioritet. Antalet narkotikabeslag

ligger på en fortsatt hög nivå och de beslagtagna

kvantiteterna har ökat avseende de flesta

narkotikaslagen.

I tidigare budgetpropositioner har regeringen

pekat på behovet av en fördjupad analys av

narkotikabeslagen. Inom Tullverket pågår ett

arbete med att utveckla en modell för att kunna

mäta effektiviteten av beslagen.

Beräkningsmodellen syftar till att kalkylera den

samhällsekonomiska nyttan av beslagen av

narkotika, alkohol och tobak. I regleringsbrevet

för 1999 har regeringen uppdragit åt Tullverket

att lämna en lägesredovisning av detta arbete.

Regeringen ser positivt på arbetet som inletts

och anser att detta bör fullföljas. Vad avser

illegalt införd alkohol och tobak har Tullverket

redovisat fortsatt höga beslagsmängder.

Regeringen anser det väsentligt att Tullverket

fortsätter sina ansträngningar att bekämpa denna

typ av smuggling.

Sammantaget konstaterar regeringen således

att resultatet för 1998 är något bättre än

föregående år men fortfarande kan

redovisningen av resultatet utvecklas.

Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har i sin

revisionsberättelse bedömt Tullverkets

årsredovisning som i allt väsentligt rättvisande

och lämnar ingen invändning. I en

revisionspromemoria har Riksrevisionsverket

redovisat iakttagelser som gjorts i samband med

granskningen. RRV menar bl.a. att Tullverket

behöver förbättra formerna för uppföljning och

hur information om verksamhet och ekonomi

bättre skall kunna redovisas.

Informationsunderlaget behöver förbättras för

att verksledningen skall få bättre möjligheter att

styra och följa resursutnyttjandet. Detta bör även

ge möjlighet att förbättra och förnya den externa

redovisningen. RRV påpekar också att Tullverket

bör koppla tidredovisningen till

ekonomisystemet för att därigenom få ett bättre

grepp om resursutnyttjandet.

Tullverket menar i sitt svar till RRV att arbetet

med en förbättrad verksamhetsstyrning pågår

och avsikten är att detta skall resultera i en

kontinuerlig uppföljning av produktivitet,

resultat och kvalitet så att en mätning av

effektiviteten i verksamheten så långt det är

möjligt blir säkerställd. Vad gäller kopplingen

mellan tidredovisningssystemet och

ekonomisystemet menar Tullverket att detta bör

göras som ett utvecklingsprojekt först efter det

att ett nytt ekonomisystem införts och

utvärderats.

Regeringen instämmer i RRV:s slutsatser och

vill därför i sammanhanget betona vikten av att

utvecklingsarbetet avseende styrningen av

verksamheten och resursallokeringen fortsätter

och ges hög prioritet. Detta är nödvändigt för att

uppnå den effektivitet som eftersträvas med den

nya organisationen.

19.3 Anslagsavsnitt

B1 Tullverket

Tabell 19.1

Tusental kronor

1998

Utfall

1 071 244

Anslags-

sparande

82 937

1999

Anslag

1 098 710

Utgifts-

prognos

1 130 000

2000

Förslag

1 127 027

2001

Beräknat

1 154 195

1

2002

Beräknat

1 172 122

2

1 Motsvarar 1 137 092 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 1 137 092 tkr i 2000 års prisnivå.

Tullverkets anslag för budgetåret 1998 var

1 056 929 000 kronor. Ingående anslagssparande

var 97 252 000 kronor. Utgifterna uppgick till

1 071 244 000 kronor vilket innebär att

anslagssparandet inför budgetåret 1999 var

82 937 000 kronor. Tullverket har således

utnyttjat 14 miljoner kronor av anslagssparandet

under budgetåret 1998. För innevarande år visar

prognosen grundad på utfallet för de första sex

månaderna att verket kommer att förbruka 1

130 000 000 kronor vilket innebär att ytterligare

cirka 31 miljoner kronor av anslagssparandet

kommer att tas i anspråk. Resterande 52 miljoner

kronor beräknas balanseras över till år 2000.

Regeringens överväganden

Kontrollverksamheten

Målet för den svenska narkotikapolitiken är att

skapa ett narkotikafritt samhälle. Insatserna

syftar därför till att begränsa såväl tillgång som

efterfrågan på narkotika. Tullverkets roll i detta

arbete är att stoppa tillförsel av narkotika i landet

med hjälp av olika kontrollåtgärder vid gränsen.

Regeringen anser att Tullverkets arbete med

narkotikakontroll skall ges fortsatt högsta

prioritet. Som nämnts redovisar Tullverket även

stora beslagsmängder illegalt införd alkohol och

tobak. Regeringen anser såväl av hänsyn till

folkhälsan som av statsfinansiella skäl att också

insatserna mot denna typ av smuggling skall ges

fortsatt hög prioritet

Utvecklingsarbetet inom tullverksamheten

Med ökade krav på verksamheten pga. tillväxten i

utrikeshandeln, det ökande resandet och ett ökat

smugglingstryck måste Tullverket för att bli

ännu effektivare kontinuerligt förnya sitt sätt att

arbeta. Arbetsmetoderna måste effektiviseras

ytterligare och resurserna måste koncentreras till

de områden där de gör mest nytta. Ett sådant

förnyelsearbete kräver även investeringar i bl.a.

ny teknik vilket i sin tur medför ökat behov av

kompetensutveckling.

Inom Tullverket bedrivs redan ett

utvecklingsarbete. Det tidigare nämnda RISK-

projektet är ett exempel på detta. Projektet har

vidareutvecklats och regeringen har erfarit att

Tullverket under våren inlett ett arbete med ett

nytt tullsystem kallat servicetrappan. Som

grundläggande komponenter i detta arbete finns

riskanalysarbetet och den förenklade

klareringsmodellen som utvecklats inom RISK-

projektet. Servicetrappan är enligt Tullverket ett

antal möjligheter för företagen att sköta

tullhanteringen kopplade till vissa förutsättningar

som skall uppfyllas. Projektet är avsett att öka

servicen mot företagen samt kvaliteten och

effektiviteten i arbetet vilket även inkluderar

verkets kontrollverksamhet.

I sammanhanget vill regeringen återigen

betona den betydelse som informationen till

företagen har. För att den avsedda effekten skall

uppnås måste tulldeklarationerna initialt vara

riktiga och fullständiga och Tullverket har här en

viktig uppgift att genom informationsinsatser

underlätta för företagen så att detta uppnås.

Information, service och kontroll är därmed

komponenter som samverkar och som ger

förutsättningar för en effektiv och säker

uppbörd.

Regeringen ser positivt på förändringsarbetet

och anser att utvecklingen av tullverksamheten

och arbetsmetoderna måste fortsätta. Självfallet

måste arbetet stå i överensstämmelse med

lagstiftningen och allmänna rättsliga principer

och regeringen förutsätter att Tullverket beaktar

detta i det fortsatta arbetet.

Regeringen utgår även från att Tullverket gör

de investeringar i bl.a. teknik och

kompetensutveckling som är nödvändiga så att

verksamheten ytterligare kan effektiviseras.

IT-utvecklingen

Nära länkat till utvecklingsarbetet är IT-

verksamheten. Ett framgångsrikt

utvecklingsarbete är inte möjligt att bedriva utan

ett effektivt stöd av informationsteknik (IT).

Regeringen har i regleringsbreven ålagt

Tullverket att rapportera om hur datoriseringen

av tullverksamheten fortskrider och i den

rapport som presenteras 1999 anger verket vad

man genomfört under 1998, behovet av fortsatt

IT-utveckling och fortsatt utveckling av

tulldatasystemet såväl för anpassning till EU-

systemen som övrig vidareutveckling. Tullverket

behandlar även kostnader för drift och

investeringar samt kostnader för den fortsatta

IT-utvecklingen. Verket anger även att

omställningen i samband med år 2000 i det

närmaste är avslutad. Liksom föregående år

anges i rapporten att ett antal tvingande

systemrevisioner kommer att ta stora resurser i

anspråk liksom det fortsatta utvecklingsarbetet.

Regeringen har i regleringsbreven även angivit

att Tullverket skall verka för att anslutningen av

företag till tulldatasystemet (TDS) ökar. Att

utnyttjandet av modern informationsteknik

underlättas är ett nationellt intresse och det är

fortsättningsvis angeläget att få en ännu större

anslutningsgrad till TDS. Därför är det en viktig

uppgift för Tullverket att tillse att systemet är

attraktivt för företagen att ansluta sig till. Likaså

är det väsentligt att det arbete som påbörjats

avseende papperslös debitering (elektronisk

tullräkning) utan dröjsmål fullbordas.

Vikten av att använda informationsteknik i

tullverksamheten kan inte nog understrykas och

regeringen anser att det även fortsättningsvis är

ytterst angeläget att Tullverket avsätter

tillräckliga resurser för IT-utvecklingen.

Tullverket bör vara en av de ledande

myndigheterna vad gäller utveckling och

användning av informationsteknik i

verksamheten och ett av de ledande tullverken i

Europa på detta område. Genom detta bidrar

Tullverket även till IT-utvecklingen hos

företagen.

Regeringen konstaterar att mycket arbete

redan sker inom Tullverket men

ansträngningarna med detta måste - liksom med

det övriga utvecklingsarbetet - fortsätta och

regeringen förutsätter att detta ingår i

Tullverkets långsiktiga strategi. Som beskrivits

ovan kommer kraven på en rationell och effektiv

tullhantering att öka och IT-investeringar

tillsammans med det övriga utvecklingsarbetet

och därav följande kompetensutveckling är

strategiska framgångsfaktorer som bidrar till att

möta dessa krav.

Förenklingsarbete

Ytterligare ett medel för att nå effektivitet i

tullverksamheten är att underlätta arbetet genom

förenklingar i regler och tullprocedurer. I

föregående års budgetproposition påtalade

regeringen vikten av att Tullverket tillsammans

med andra myndigheter och med näringslivet

utarbetar väl underbyggda förslag till

förenklingar i EU:s lagstiftning att presenteras

som svenska förslag i det fortsatta

förhandlingsarbetet inom unionen. Regeringen

påtalade även det nödvändiga i att Tullverket

systematiskt granskar de egna tillämpningarna av

såväl EU:s regler som det nationella regelverket i

syfte att förenkla både för företagen och för

verket självt. Tullverket har tidigare kritiserats

för överreglering och att de egna tillämpningarna

gått långt utöver vad som är nödvändigt för att

upprätthålla syftet med lagstiftningen.

Arbetet har enligt vad regeringen erfarit delvis

påbörjats inom ramen för det s.k.

Alfredprojektet. Regeringen konstaterar att

Tullverket uppnått vissa resultat men att arbete

återstår inte minst för att tillsammans med

näringslivet åstadkomma förenklingar av

gemenskapens regelverk. Enligt Tullverket skall

detta ingå som ett element i den tidigare nämnda

servicetrappan. Regeringen vill påpeka det

angelägna i att detta arbete sker på ett

strukturerat sätt utan dröjsmål och förutsätter att

Tullverket gör detta i samråd med berörda

näringslivsorganisationer.

Tullverket - en myndighet

I januari 1998 presenterades en utredning som

utvärderade Tullverkets effektivitet mot

bakgrund av bl.a. EU-medlemskapet.

Utredningen om utvärdering av EU-

medlemskapets effekter för Tullverkets

dimensionering och organisation ( En gräns - en

myndighet? SOU 1998:18) drog bl.a slutsatsen

att Tullverket idag är effektivare i sin

kontrollverksamhet än man var före EU-

medlemskapet. Trots detta fanns enligt

utredningen potential för Tullverket att bli ännu

effektivare. En genomgående linje i utredningen

var att effektiviseringsarbetet skulle underlättas

om Tullverket var en sammanhållen myndighet

med en central och en regional nivå. En sådan

förändring förutsatte dock att ordningen för

överklagande av beslut i tullärende ändrades så

att regionala tullmyndigheters beslut inte längre

överklagas till Generaltullstyrelsen utan direkt

till förvaltningsdomstol. Så har nu skett.

Under våren har Tullverket genomfört den av

utredningen förordade omorganisationen. Från

att ha bestått av en chefsmyndighet och ett antal

regionala tullmyndigheter har Tullverket nu

blivit en sammanhållen myndighet med en

strategisk nivå (huvudkontoret) och en regional

organisation bestående av sex tullregioner. Syftet

med omorganisationen har bl.a. varit att främja

flexibilitet och effektivitet. Resurserna måste

kunna koncentreras till de områden där trafiken

är som mest intensiv. Fler personer kommer

enligt Tullverket att arbeta inom

kontrollverksamheten och färre inom

administrationen. I den nya organisationen är

Tullverkets huvudkontor ansvarigt för strategisk

ledning samt policy- och normgivningsfrågor

medan den regionala organisationen ansvarar för

det operativa arbetet.

Ett av syftena med att Tullverket nu blir en

myndighet är således att tillämpningen av

tullarbetet skall bli mer enhetligt - av såväl

rättssäkerhetsskäl som effektivitetsskäl -

gentemot dem som berörs av Tullverkets

verksamhet (jfr prop. 1998/99:79). Det är således

en uppgift för Tullverkets huvudkontor att ange

övergripande riktlinjer under det att det

praktiska tullarbetet utförs på den regionala

nivån. En organisation med ett decentraliserat

beslutsfattande är väsentlig för en modern

effektiv verksamhet. Den nya organisationen

gäller från den 1 juli 1999.

Regeringen ser positivt på omorganisationen

och det arbete som bedrivits för att få den nya

organisationen att fungera. Samtidigt vill

regeringen betona vikten av att arbetet med att

förbättra och effektivisera verksamheten

fortsätter.

Schengen

Sverige kommer enligt ett tidigare riksdagsbeslut

att ansluta sig till Schengensamarbetet (prop.

1997/98:42, bet. 1997/98:JuU15, rskr. 1997/98:

181). Schengenkonventionen innebär att

personkontrollen vid gränserna mellan de länder

som deltar i samarbetet upphör och i samband

med detta åtar sig länderna att kontrollera

gränserna mot icke Schengenländer efter

enhetliga regler. Den svenska anslutningen

planeras ske under år 2000.

Tullverkets huvudansvar är att kontrollera

varuflödet. Schengensamarbetet påverkar inte

direkt verkets arbete eller dess befogenheter men

förutsättningarna för Tullverket att bedriva

varukontroll påverkas genom åtgärder som andra

myndigheter planerar. För att uppfylla

Schengen-konventionens krav på personkontroll

kommer det att bli nödvändigt att separera

passagerarflödena avseende passagerare från

Schengenländer och passagerare från icke

Schengenländer. Detta innebär att ombyggnader

vid vissa passagerarterminaler kommer att bli

nödvändiga och har i vissa fall redan påbörjats.

Enligt Tullverket är det dock den omfattande

ombyggnad som Luftfartsverket påbörjat vid

Arlanda flygplats som mest påverkar

förutsättningarna att bedriva en effektiv

varukontroll. Regeringen avser att återkomma

till detta men vill redan nu betona vikten av att -

när planeringen för verksamheten i det

ombyggda Arlanda sker - Tullverket

tillhandahåller såväl en god kontroll som en god

service till dem som är beroende av verkets

arbete.

Ordförandeskapet i EU

Under det första halvåret år 2001 kommer

Sverige att vara ordförandeland i EU:s

ministerråd. Stora krav kommer då att ställas på

den svenska statsförvaltningen inte bara under

denna period utan även under perioden före. Det

kommer att krävas omfattande förberedelser och

en vältrimmad organisation - arbeten som redan

påbörjats.

I förberedelsearbetet och under

ordförandeskapsperioden accentueras

Tullverkets viktiga uppgift att biträda

Regeringskansliet med expertis i skilda sakfrågor,

att analysera problemställningar och utarbeta

underlag till ställningstaganden m.m. Det kan

även bli aktuellt att Tullverket uppdras att

hantera kontakterna med andra organ.

Regeringen avser att återkomma i frågan

avseende kraven på Tullverket i kommande

regleringsbrev.

Slutsatser

Tillväxten i den internationella handeln, det

ökande resandet och ett ökat smugglingstryck

har gjort det nödvändigt för Tullverket att

förnya sitt sätt att arbeta. Utvecklingen av

arbetsmetoderna måste nu fortsätta, stödda av en

vidareutveckling av informationstekniken inom

tullverksamheten. Detta kräver investeringar i

såväl ny teknik som i kompetensutveckling men

regeringen anser att detta är nödvändigt för att

Tullverket skall klara att möta kraven. Vikten av

detta kan inte nog understrykas. Förenklingar av

regler och procedurer är andra frågor som

Tullverket måste arbeta med.

I sin verksamhet är det också viktigt att

Tullverket är lyhört för de förändringar som sker

i trafikflödena. Sverige är beroende av en väl

fungerande utrikeshandel och när

handelsströmmarna förändras är det viktigt att

Tullverket anpassar sig till detta och finns

tillgängligt där trafiken väljer att etablera sig.

Detta ligger väl i linje med det mål som

understryker servicedimensionen i

myndighetens arbete och som sätter dem som är

beroende av Tullverkets tjänster i centrum.

De olika komponenterna i

effektiviseringsarbetet stöder varandra för att få

en effektivare och mer ändamålsenlig

tullhantering med smidiga tullrutiner som

underlättar för svenskt näringsliv och bidrar till

dess konkurrenskraft och som ger

förutsättningar för en effektiv och säker uppbörd

samt en effektiv kontrollverksamhet. Den

omorganisation som Tullverket genomgått skall

understödja detta arbete.

Regeringen har beräknat anslaget för år 2000

till 1 127 027 000 kronor. I beräkningen har

hänsyn tagits till en beslutad besparing på 10

miljoner kronor för år 2000. Vid beräkningen har

även en teknisk justering av anslaget gjorts.

Justeringen har genomförts för att korrigera

tidigare i anslaget inlagd kompensation för

premierna i avtalsförsäkringarna. Anslaget har

tillförts 27 634 000 kronor.

Anslaget för år 2001 och 2002 har beräknats

till 1 154 195 000 respektive 1 172 122 000

kronor.

Tabell 19.2 Beräkning av anslaget för år 2000

Anslag 1999

1 098 710

Pris- och löneomräkning

 14 921

Lokalkostnadsjustering enligt

tidigare beslut

- 4 238

Besparing

- 10 000

Justering av premier

27 634

Förslag 2000

1 127 027

 Uppgifter om medieanvändningen avser åldersgruppen 9-79 år.

2 Målformuleringen har utvecklats jämfört med budgetpropositionen för

1999. Övriga mål för utgiftsområdet är oförändrade.

 Jfr prop. 1992/93:100 bil. 8, bet. 1992/93:SkU22, rskr. 1992/93:287.

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

2

7

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

8

19

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

10

11

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

12

13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

16

15

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

22

21

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

6

23

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

28

29

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

36

35

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

50

49

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

56

55

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

60

59

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

90

89

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

102

103

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

106

107

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

110

109

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

114

113

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

116

117

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

118

22

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

128

127

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 1

134

133