Regeringens proposition

1998/99:108

Advokaters etableringsrätt

Prop.

1998/99:108

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 25 mars 1999

Lena Hjelm-Wallén

 Laila Freivalds

 (Justitiedepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås ändringar i rättegångsbalken för att genomföra

Europaparlamentets och rådets direktiv om regler som syftar till att

underlätta för advokater att etablera sig i en annan medlemsstat i

Europeiska unionen än den i vilken auktorisation erhölls.

Lagändringarna innebär i huvudsak att en advokat som erhållit

auktorisation i ett land inom Europeiska unionen skall registrera sig hos

Sveriges advokatsamfund när han eller hon utövar stadigvarande

advokatverksamhet i Sverige under sitt hemlands titel. En sådan advokat

skall vara underkastad samma tillsyn och disciplinansvar som svenska

advokater. Efter en treårsperiod av faktisk och regelbunden verksamhet

som huvudsakligen innefattar svensk rätt skall advokaten anses uppfylla

de krav som ställs upp för medlemskap i Sveriges advokatsamfund i

fråga om utbildning och praktisk verksamhet. Regeringen föreslås få rätt

att föreskriva att reglerna skall gälla också en advokat från övriga delar

av Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 2000.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 4

2.1 Förslag till lag om ändring i rättegångsbalken 4

2.2 Förslag till lag om ändring i brottsbalken 9

3 Ärendet och dess beredning 10

4 Gällande ordning 10

5 Direktivet 13

5.1 Översikt över innehållet 13

5.2 Direktivets tillämpning inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet 14

6 Behovet av lagändringar 15

6.1 Inledning 15

6.2 Skyldighet för en EU-advokat att registrera sig m.m. 16

6.3 Advokatverksamhet som anställd 19

6.4 Advokatverksamhet i bolagsform 20

6.5 Inträde i Sveriges advokatsamfund 21

6.6 Europeiska ekonomiska samarbetsområdet 22

7 Ikraftträdande 23

8 Kostnadskonsekvenser 23

9 Författningskommentar 24

9.1 Förslaget till lag om ändring i rättegångsbalken 24

9.2 Förslaget till lag om ändring i brottsbalken 26

Bilaga 1 Europaparlamentets och rådets direktiv 98/5/EG 27

Bilaga 2 Lagrådsremissens lagförslag 41

Bilaga 3 Lagrådets yttrande 47

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 25 mars 1999 48

Rättsdatablad 49

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i rättegångsbalken,

2. lag om ändring i brottsbalken.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i rättegångsbalken

Härigenom föreskrivs i fråga om rättegångsbalken

dels att 8 kap. 2 och 3 samt 7 9 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i balken skall införas tre nya paragrafer, 8 kap. 2 a, 10 och

11 §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 kap.

2 §

Till ledamot av advokatsamfundet får endast den antas som

1. är svensk medborgare eller

medborgare i en annan stat inom

Europeiska ekonomiska sam-

arbetsområdet,

1. är svensk medborgare eller

medborgare i en annan stat inom

Europeiska unionen eller Euro-

peiska ekonomiska samarbets-

området,

2. har hemvist i Sverige eller i

en annan stat inom Europeiska

ekonomiska samarbetsområdet,

2. har hemvist i Sverige eller i

en annan stat inom Europeiska

unionen eller Europeiska ekono-

miska samarbetsområdet,

3. har avlagt de kunskapsprov som är föreskrivna för behörighet till

domarämbete,

4. har genomgått för advokatverksamhet erforderlig praktisk och

teoretisk utbildning,

5. har gjort sig känd för redbarhet, och

6. även i övrigt bedöms lämplig att utöva advokatverksamhet.

Advokatsamfundets styrelse får i enskilda fall medge undantag från

antagningskraven såvitt gäller första stycket 1 och 2. Detsamma gäller

antagningskraven enligt första stycket 3 och 4 beträffande den som är

auktoriserad som advokat i en annan stat i enlighet med där gällande

bestämmelser.

Den som har genomgått en

utbildning som krävs för att bli

advokat i en stat inom Europeiska

ekonomiska samarbetsområdet och

som i Sverige genomgått ett prov

som visar att han har tillräckliga

kunskaper om den svenska

rättsordningen, skall anses

uppfylla kraven enligt första

stycket 3 och 4.

Den som har genomgått en

utbildning som krävs för att bli

advokat i en stat inom Europeiska

unionen eller Europeiska ekono-

miska samarbetsområdet och som i

Sverige genomgått ett prov som

visar att han har tillräckliga

kunskaper om den svenska rätts-

ordningen, skall anses uppfylla

kraven enligt första stycket 3 och

4. Detsamma gäller den som

registrerats enligt 2 a § och som

därefter under minst tre år

bedrivit faktisk och regelbunden

advokatverksamhet i Sverige,

under förutsättning antingen att

verksamheten huvudsakligen

omfattat svensk rätt eller att, om

verksamheten inte huvudsakligen

omfattat svensk rätt, den

registrerade på annat sätt har

förvärvat tillräckliga kunskaper

och erfarenheter för att antas till

ledamot i samfundet.

Den som har blivit auktoriserad som advokat i Danmark, Finland,

Island eller Norge i enlighet med där gällande bestämmelser och som

därefter under minst tre år på ett tillfredsställande sätt har tjänstgjort som

biträdande jurist på advokatbyrå i Sverige skall anses uppfylla kraven

enligt första stycket 3 6.

Den som är försatt i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 §

föräldrabalken får inte antas till ledamot. Inte heller får den antas till

ledamot som enligt 3 § lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig

rådgivning i vissa fall, m.m. är förbjuden att utöva rådgivnings-

verksamhet.

Lagfaren domare i eller befattningshavare vid domstol eller allmän

åklagare eller kronofogde får inte antas till ledamot; inte heller den som

annars är anställd i en stats eller kommuns tjänst eller hos någon annan

enskild än advokat, om inte advokatsamfundets styrelse medger

undantag. Vad som nu sagts gäller dock inte den som är anställd vid

allmän advokatbyrå.

2 a §

Den som är auktoriserad som

advokat i en annan stat inom

Europeiska unionen och utövar

stadigvarande advokatverksamhet

i Sverige under sitt hemlands titel,

skall vara registrerad hos

advokatsamfundet.

En sådan advokat skall uppfylla

de villkor som anges i 2 § sjätte

stycket.

3 §

Ansökan om inträde i advokat-

samfundet prövas av dess styrelse.

Ansökan om inträde i advokat-

samfundet eller registrering enligt

2 a § prövas av dess styrelse.

7 §

En advokat, som i sin verk-

samhet uppsåtligen gör orätt eller

som annars förfar oredligt, skall

uteslutas ur advokatsamfundet. Är

omständigheterna mildrande, får i

stället varning tilldelas honom.

En advokat, som i sin verk-

samhet uppsåtligen gör orätt eller

som annars förfar oredligt, skall

uteslutas ur advokatsamfundet.

När det gäller en sådan advokat

som avses i 2 a § skall registre-

ringen upphävas. Är omständig-

heterna mildrande, får i stället

varning tilldelas honom.

Åsidosätter en advokat annars

sina plikter som advokat, får

varning eller erinran meddelas

honom. Är omständigheterna syn-

nerligen försvårande, får han

uteslutas ur samfundet.

Åsidosätter en advokat annars

sina plikter som advokat, får

varning eller erinran meddelas

honom. Är omständigheterna syn-

nerligen försvårande, får han ute-

slutas ur samfundet eller, i fråga

om en sådan advokat som avses i

2 a §, hans registrering upphävas.

Tilldelas en advokat varning, får han, om det finns särskilda skäl, även

åläggas att utge en straffavgift till samfundet med lägst ettusen och högst

femtiotusen kronor.

Om det bedöms tillräckligt får disciplinnämnden, i stället för att tilldela

en advokat erinran, göra ett uttalande om att advokatens åtgärd är felaktig

eller olämplig.

Inträder beträffande en advokat

sådan omständighet att han enligt

2 § femte eller sjätte stycket inte

får antas till ledamot av sam-

fundet, är han skyldig att genast

träda ur samfundet. Om han inte

gör det, skall styrelsen förordna

om hans uteslutning. Detsamma

gäller, om en advokat inte längre

uppfyller medborgarskapskravet

enligt 2 § första stycket 1 eller

hemvistkravet enligt 2 § första

stycket 2 och styrelsen inte

medger att han får stå kvar som

ledamot av samfundet.

Inträder beträffande en advokat

sådan omständighet att han enligt

2 § femte eller sjätte stycket inte

får antas till ledamot av sam-

fundet, är han skyldig att genast

träda ur samfundet. Om han inte

gör det, skall styrelsen förordna

om hans uteslutning. Detsamma

gäller, om en advokat inte längre

uppfyller medborgarskapskravet

enligt 2 § första stycket 1 eller

hemvistkravet enligt 2 § första

stycket 2 och styrelsen inte

medger att han får stå kvar som

ledamot av samfundet. Om en

sådan advokat som avses i 2 a §

fråntas rätten att uppträda som

advokat i den stat där han är

auktoriserad, skall styrelsen upp-

häva hans registrering.

I beslut varigenom någon ute-

slutits ur samfundet får förordnas

att beslutet genast skall verk-

ställas.

I beslut varigenom någon ute-

slutits ur samfundet får förordnas

att beslutet genast skall verk-

ställas. Detsamma gäller ett beslut

att upphäva en registrering.

Brott mot tystnadsplikt enligt 4 § första stycket tredje meningen får

inte åtalas av annan än Justitiekanslern. Åtal får väckas endast om det är

påkallat från allmän synpunkt.

8 §

Den som vägrats inträde i eller

uteslutits ur advokatsamfundet får

överklaga beslutet hos Högsta

domstolen. Justitiekanslern får hos

Högsta domstolen överklaga ett

beslut enligt 7 § av samfundets

styrelse eller disciplinnämnd.

Den som vägrats inträde i eller

uteslutits ur advokatsamfundet får

överklaga beslutet hos Högsta

domstolen. Detsamma gäller den

som vägrats registrering enligt

2 a § eller vars registrering upp-

hävts enligt 7 §. Justitiekanslern

får hos Högsta domstolen över-

klaga ett beslut enligt 7 § av

samfundets styrelse eller disciplin-

nämnd.

9 §

Vad i rättegångsbalken eller i

någon annan lag föreskrivs om

advokater skall i tillämpliga delar

gälla även den som är auktoriserad

som advokat i något annat land

inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet när denne är

verksam i Sverige. Därvid skall

han använda den yrkesbeteckning

som används i den stat där han är

auktoriserad, uttryckt på denna

stats språk och med hänvisning till

den yrkesorganisation som han

tillhör eller till den domstol vid

vilken han enligt den statens lag

får tjänstgöra. Om rätten kräver

det, skall den som uppger sig

uppfylla kraven i första meningen

förete bevis härför.

Vad i rättegångsbalken eller i

någon annan lag föreskrivs om

advokater skall i tillämpliga delar

gälla även den som är auktoriserad

som advokat i någon annan stat

inom Europeiska unionen eller

Europeiska ekonomiska samar-

betsområdet när denne är verksam

i Sverige. Därvid skall han

använda den yrkesbeteckning som

används i den stat där han är

auktoriserad, uttryckt på denna

stats språk och med hänvisning till

den yrkesorganisation som han

tillhör eller till den domstol vid

vilken han enligt den statens lag

får tjänstgöra. Om rätten kräver

det, skall den som uppger sig

uppfylla kraven i första meningen

förete bevis härför.

Första stycket första meningen

omfattar inte bestämmelsen i 4 §

andra stycket och inte heller

bestämmelsen i 17 kap. 15 § tredje

stycket brottsbalken.

Första stycket första meningen

omfattar bestämmelsen i 4 § andra

stycket om advokatverksamhet i

bolag endast i fråga om den som

är skyldig att vara registrerad

enligt 2 a §.

Advokatsamfundets styrelse skall underrätta behörig myndighet eller

organisation i den stat där advokaten är auktoriserad om beslut i vilket

det har konstaterats att han åsidosatt sina plikter som advokat.

10 §

Den som utan att vara behörig

till det utger sig för att vara

auktoriserad som advokat i

Sverige eller i en annan stat inom

Europeiska unionen eller Europe-

iska ekonomiska samarbets-

området, döms till böter.

11 §

Regeringen får föreskriva att

bestämmelserna i detta kapitel om

registrering av den som är

auktoriserad som advokat i en stat

inom Europeiska unionen också

skall omfatta den som är

auktoriserad som advokat i en stat

inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

2.2

2.2 Förslag till lag om ändring i brottsbalken

Härigenom föreskrivs att 17 kap. 15 § brottsbalken skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

17 kap.

15 §

Giver någon sig obehörigen ut för att utöva myndighet, dömes för

föregivande av allmän ställning till böter eller fängelse i högst sex

månader. Detsamma skall gälla, om någon obehörigen bär uniform,

märke eller annat tjänstetecken som giver honom sken av att tillhöra

försvars-makten eller annan kår i det allmännas tjänst eller kår, vars

verksamhet avser allmän samfärdsel eller allmänhetens förseende med

vatten, ljus, värme eller kraft.

Är brottet med hänsyn till att det har medfört betydande men för det

allmänna eller för någon enskild eller eljest att anse som grovt, skall

dömas till fängelse i högst två år.

Om någon obehörigen giver sig

ut för advokat, dömes för

föregivande av ställning såsom

advokat till böter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

3 Ärendet och dess beredning

Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/5/EG av den 16

februari 1998 om underlättande av stadigvarande utövande av

advokatyrket i en annan medlemsstat än den i vilken auktorisationen

erhölls (se bilaga 1) införs i Europeiska unionen regler som på olika sätt

underlättar för advokater att etablera sig inom unionen. Direktivet skall

vara genomfört senast den 14 mars 2000. I detta ärende behandlar

regeringen de lagändringar som är nödvändiga för att genomföra

direktivet i Sverige.

En promemoria med utkast till lagrådsremiss har remitterats till

Justitiekanslern, Svea hovrätt, Norrköpings tingsrätt, Domstolsverket,

Konkurrensverket, Juridiska fakultetsnämnden vid Stockholms univer-

sitet, Sveriges advokatsamfund och Sveriges Domareförbund. Yttranden

har inkommit från Justitiekanslern, Svea hovrätt, Norrköpings tingsrätt,

Domstolsverket, Konkurrensverket, Juridiska fakultetsnämnden vid

Stockholms universitet och Sveriges Domareförbund. Yttrandena finns

tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr Ju1999/410). Något ytterligare

beredningsunderlag har inte ansetts behövligt.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 25 februari 1999 att inhämta Lagrådets

yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 2. Lagrådet, vars yttrande

finns i bilaga 3, har lämnat förslagen utan erinran. Vissa redaktionella

ändringar har gjorts i förhållande till den till Lagrådet remitterade

lagtexten.

4 Gällande ordning

De grundläggande reglerna om advokater finns för Sveriges del i 8 kap.

rättegångsbalken. I 1 § stadgas att det i riket skall finnas ett allmänt

advokatsamfund, vars stadgar fastställs av regeringen. Advokat är den

som är ledamot av samfundet. Att obehörigen ge sig ut för att vara

advokat är enligt 17 kap. 15 § tredje stycket brottsbalken straffbelagt som

föregivande av ställning såsom advokat.

En advokat har en i vissa hänseenden privilegierad ställning. Till

offentlig försvarare skall i första hand utses den som är advokat (21 kap.

5 § rättegångsbalken). Till rättshjälpsbiträde får enligt 26 § rättshjälps-

lagen (1996:1619) förordnas advokat, biträdande jurist på en advokatbyrå

eller någon annan som är lämplig för uppdraget. En advokat är

undantagen från det tillståndskrav som finns intaget i inkassolagen

(1974:182) för den som bedriver inkassoverksamhet. Ett annat uttryck

för det förtroende som är förknippat med advokatrollen är de undantag

från möjligheter till brevkontroll som finns beträffande korrespondens

med advokat i t.ex. 19 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om

vård av unga.

I 8 kap. 2 § rättegångsbalken anges kraven på den som vill bli ledamot

i samfundet.

Enligt första stycket första punkten skall den sökande vara svensk

medborgare eller medborgare i en annan stat inom Europeiska ekono-

miska samarbetsområdet (EES) och enligt den andra punkten skall

vederbörande ha hemvist inom samma område. Bestämmelsens nuva-

rande utformning har sin grund i den anpassning till EES-avtalet, särskilt

två EG-direktiv, som genomfördes i Sverige genom lagstiftning som

trädde i kraft den 1 januari 1994 (SFS 1992:1511, prop. 1992/93:64, bet.

1992/93:JuU13, rskr. 1992/93:73). Sökanden skall vidare (tredje

punkten) ha avlagt för behörighet till domarämbete föreskrivna

kunskapsprov, dvs. juris kandidatexamen eller juristexamen. Enligt

fjärde punkten skall sökanden ha genomgått för advokatverksamhet

erforderlig praktisk och teoretisk utbildning. I stadgarna föreskrivs i detta

hänseende bl.a. en skyldighet att efter avlagd examen under minst fem år

på ett tillfredsställande sätt ha utövat praktisk juridisk verksamhet, varav

minst tre år skall ha ägnats åt att yrkesmässigt tillhandagå allmänheten i

rättsliga angelägenheter. Det är också obligatoriskt att genomgå vissa av

samfundet anordnade kurser. Enligt femte punkten skall sökanden ha

gjort sig känd för redbarhet och enligt den sjätte punkten även i övrigt

bedömas vara lämplig att utöva advokatverksamhet.

I paragrafens andra fjärde stycken föreskrivs vissa undantag och

dispensmöjligheter från bestämmelserna i första stycket. Det gäller bl.a.

dispens från medborgarskaps- och hemvistkraven och dispens från

kraven på examen och praktik såvitt avser den som är advokat i ett annat

land. Beträffande den som genomgått en utbildning som ger behörighet

att vara advokat i ett EES-land stadgas att han eller hon skall efter att

ha avlagt prov som visar att personen har tillräckliga kunskaper om den

svenska rättsordningen anses uppfylla kraven i första stycket 3 4.

Vidare stadgas att den som blivit auktoriserad som advokat i Danmark,

Finland, Island eller Norge och som därefter under minst tre år på ett

tillfredsställande sätt tjänstgjort som biträdande jurist i Sverige skall

anses uppfylla kraven i första stycket 3 6.

Enligt paragrafens femte stycke får den som är försatt i konkurs eller

har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken inte antas som ledamot i

samfundet. Detsamma gäller den som med stöd av 3 § lagen (1985:354)

om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall, m.m. förbjudits att

utöva rådgivningsverksamhet. I det sjätte stycket stadgas att vissa

tjänstemän, t.ex. domare, åklagare och kronofogdar, inte får antas som

ledamöter.

En ansökan om inträde i samfundet prövas av samfundets styrelse

(3 §).

I 4 § finns intaget regler om en advokats skyldigheter. En advokat skall

i sin verksamhet redbart och nitiskt utföra de uppdrag som anförtrotts

honom och iaktta god advokatsed. Det finns vidare bestämmelser om

tystnadsplikt och om hur klientmedel m.m. skall hanteras. I 4 § andra

stycket föreskrivs att endast en advokat får vara delägare eller bolagsman

om advokatverksamhet drivs i bolagsform ett förbud mot s.k.

multidisciplinary groups , om inte advokatsamfundets styrelse medger

undantag.

Enligt 6 § utövas tillsynen över advokatväsendet av advokatsamfun-

dets styrelse och dess disciplinnämnd. Frågor om disciplinära åtgärder

mot en advokat prövas enligt denna bestämmelse av disciplinnämnden

och, i enlighet med vad som bestäms i stadgarna, av styrelsen. En

advokat är skyldig att lämna samfundet de uppgifter som det behöver för

tillsynen.

Bestämmelserna om de disciplinära åtgärderna finns i 7 §. Bestäm-

melsen ändrades senast år 1997 (SFS 1997:273, prop. 1996/97:134, bet.

1996/97:JuU18, rskr. 1996/97:217). En advokat som i sin verksamhet

uppsåtligen gör orätt eller som annars förfar oredligt skall uteslutas ur

samfundet. Om omständigheterna är mildrande får advokaten i stället

tilldelas varning. Vidare gäller att varning eller erinran får meddelas den

som annars åsidosätter sina plikter som advokat. Om omständigheterna

är synnerligen försvårande får advokaten även i ett sådant fall uteslutas.

Om det finns särskilda skäl kan en advokat som tilldelas en varning

också åläggas en straffavgift med lägst ettusen och högst femtiotusen

kronor. Om det bedöms vara tillräckligt får disciplinnämnden i stället för

att meddela en erinran göra ett uttalande om att advokatens åtgärd är

felaktig eller olämplig.

Av 7 § femte stycket framgår att en ledamot är skyldig att utträda ur

samfundet om han inte uppfyller kraven i 2 § femte sjätte styckena. Gör

han inte det, skall styrelsen förordna om hans uteslutning. Detsamma

gäller om han inte uppfyller medborgarskaps- eller hemvistkraven i 2 §

första stycket 1 2; i sådana fall får dock styrelsen medge att han får stå

kvar som ledamot av samfundet.

Den som vägrats inträde i eller uteslutits ur advokatsamfundet får

överklaga beslutet hos Högsta domstolen. Justitiekanslern får överklaga

ett beslut enligt 7 § (fråga om disciplinär åtgärd eller uteslutning p.g.a. att

vissa behörighetskrav inte är uppfyllda) till Högsta domstolen. Beslut om

varning, straffavgift eller erinran kan inte överklagas av den advokat som

drabbats av beslutet. En enskild som gjort en anmälan mot en advokat

har aldrig rätt att överklaga styrelsens eller disciplinnämndens beslut.

I 9 § första stycket finns huvuddelen av de bestämmelser som reglerar

vad som gäller för en advokat från ett EES-land när denne är verksam i

Sverige. Där stadgas att vad som i rättegångsbalken eller i någon annan

lag är föreskrivet om advokater skall gälla i tillämpliga delar för en sådan

advokat. Detta innebär t.ex. att vederbörande kan förordnas till offentlig

försvarare och att rättegångsbalkens regler om tillsyn och disciplinansvar

är tillämpliga, även om uteslutning ur samfundet av naturliga skäl inte

kan komma i fråga. En EES-advokat skall använda den yrkesbeteckning

som används i den stat där han är auktoriserad, uttryckt på denna stats

språk och med angivande av den yrkesorganisation han tillhör eller den

domstol vid vilken han enligt den statens lag får tjänstgöra.

Från huvudregeln om likställdhet i det första stycket görs två undantag

i 9 § andra stycket, nämligen dels från regeln i 4 § andra stycket om vilka

som får vara bolagsmän eller delägare när advokatverksamhet bedrivs i

bolagsform, dels rörande det straffrättsliga skyddet för advokattiteln i 17

kap. 15 § tredje stycket brottsbalken, som således bara omfattar den

svenska advokattiteln. Undantaget beträffande bolagsformen innebär dels

att en EES-advokat inte får vara delägare i en svensk advokatverksamhet,

dels att förbudet mot s.k. multidisciplinary groups inte gäller för en sådan

advokat. En EES-advokat som är verksam i Sverige kan således i dag

driva sin verksamhet i ett bolag i vilket t.ex. revisorer är delägare utan

medgivande av advokatsamfundets styrelse.

En parlamentariskt sammansatt kommitté (Advokatkommittén, dir.

1997:39) ser för närvarande över advokatsamfundets disciplinverksamhet

och tillsynen över advokatverksamheten i övrigt. Kommittén skall också

undersöka om regleringen av ansvaret för delägares förpliktelser i

aktiebolag som bedriver advokatverksamhet bör ändras. Resultatet av

kommitténs arbete skall redovisas under våren 1999.

5 Direktivet

5.1 Översikt över innehållet

Direktivet tar sin utgångspunkt i principerna om fri rörlighet för

arbetstagare och etableringsrätt, framför allt artiklarna 49 och 57 i EG-

fördraget. Syftet med direktivet är att underlätta för advokater att

stadigvarande utöva advokatyrket som egen företagare eller anställd i en

annan medlemsstat än den in vilken auktorisation erhölls. På olika sätt

föreskrivs i direktivet under vilka förutsättningar advokater från en

medlemsstat får utöva verksamhet i en annan medlemsstat.

Vad som avses med advokat definieras i artikel 1 (2). Där anges

samtliga aktuella titlar på respektive språk.

Den grundläggande bestämmelsen i artikel 2 stadgar att en advokat

skall ha rätt att under hemlandets yrkestitel dvs. det lands titel i vilket

auktorisation erhölls permanent och i varje annan medlemsstat,

värdlandet, utöva advokatverksamhet. Denna verksamhet skall enligt

artikel 5 (1) få innefatta samma slag av uppgifter som den verksamhet en

inhemsk advokat bedriver. Artikel 5 innehåller vissa möjligheter till

undantag från denna princip, beträffande t.ex. förvaltning av dödsbon och

rätten att uppträda som ombud inför de högsta domstolarna. Sådana

uppgifter är i vissa av unionens medlemsstater förbehållna vissa

yrkesgrupper eller en begränsad krets av advokater.

I artikel 3 föreskrivs en skyldighet för den advokat som vill utöva

verksamhet i en annan medlemsstat än den i vilken han erhöll sin

auktorisation att registrera sig hos den behöriga myndigheten. En sådan

advokat skall utöva verksamheten med angivande av sin hemlandstitel.

Värdlandet får kräva att han uppger vilken organisation han tillhör eller

inför vilken domstol han får uppträda enligt hemlandets lagstiftning. Det

får också krävas att han upplyser att han är registrerad hos den behöriga

myndigheten i värdlandet (se artikel 4).

Enligt artikel 6 skall en advokat som avses i direktivet omfattas av

samma yrkesmässiga och etiska regler som inhemska advokater. Han

skall också tillförsäkras lämplig representation i värdlandets yrkesorga-

nisationer. Artikeln innehåller vidare bestämmelser om försäkringar

m.m.

Artikel 8 reglerar hur advokatverksamhet får utövas som anställd. Den

föreskriver att en advokat som registrerats under sitt hemlands titel får

utöva advokatyrket som anställd i den omfattning som värdlandet ger

sina egna advokater rätt till detta.

Om en advokat utövar verksamhet under hemlandets yrkestitel skall

enligt artikel 7 värdlandets processregler, påföljder och bestämmelser om

överklagande tillämpas om advokaten åsidosätter de skyldigheter som

åvilar honom. Beslut om disciplinära påföljder eller avslag på en ansökan

om registrering eller ett beslut att återkalla en registrering skall enligt

artikel 9 motiveras och kunna göras till föremål för domstolsprövning

enligt bestämmelser i nationell rätt. Inom disciplinära förfaranden

förutsätts också att myndigheterna eller motsvarande i de olika länderna

utbyter information och samarbetar.

I artikel 10 finns bestämmelser om vilka krav som skall gälla vid

tillträde till advokatyrket i värdlandet, om en advokat efter att ha bedrivit

verksamhet under hemlandets titel vill integreras i värdlandets advokat-

organisation. Artikeln innehåller också föreskrifter om motivering av

beslut och om överprövning.

Artikel 11 innehåller bestämmelser om hur advokatverksamhet i grupp

får utövas. I huvudsak innebär artikeln att EES-advokater i detta

hänseende skall behandlas på samma sätt som inhemska advokater. Om

det är tillåtet att bedriva advokatverksamhet i grupp i värdlandet skall det

i princip vara tillåtet för andra advokater att bedriva advokatverksamhet i

värdlandet i samma form som i hemlandet. Vidare skall det vara tillåtet

för inhemska och andra advokater att driva verksamhet tillsammans. I

artikel 11 (5) öppnas en möjlighet för värdlandet att begränsa

möjligheterna att driva advokatverksamhet i en grupp i vilken det ingår

företrädare för andra yrkeskårer.

I de två följande artiklarna finns bestämmelser om advokatgruppers

namn och samarbete mellan behöriga myndigheter. Enligt artikel 14 skall

medlemsstaterna senast den 14 mars 2000 utse de myndigheter som är

behöriga att ta emot ansökningar och fatta sådana beslut som anges i

direktivet. I de avslutande artiklarna finns bestämmelser om uppföljning,

införlivande, ikraftträdande och direktivets adressater.

5.2 Direktivets tillämpning inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet

Avtalet om EES (Europeiska ekonomiska samarbetsområdet) trädde i

kraft den 1 januari 1994 och omfattar i dag de 15 EU-länderna samt

Island, Liechtenstein och Norge. Huvudsyftet med avtalet är att EG:s

regler om den inre marknaden med fri rörlighet över gränserna för varor,

personer, tjänster och kapital skall gälla inom hela EES.

Genom EES-avtalet förbinder sig Island, Liechtenstein och Norge att

anpassa sin lagstiftning till olika direktiv och förordningar som tagits in i

en bilaga till avtalet. Genom en särskild procedur, som huvudsakligen

regleras i artikel 102 i EES-avtalet, kan tillägg till denna bilaga göras

genom beslut i den s.k. Gemensamma EES-kommittén, som är

sammansatt av representanter för Island, Liechtenstein, Norge och EU.

Nytillkomna direktiv införlivas på detta sätt i den för EES gemensamma

rättsordningen. Information ges fortlöpande till Island, Liechtenstein och

Norge under arbetet med att förhandla fram ett direktiv.

Gemensamma EES-kommittén har ännu inte slutbehandlat det nu

aktuella direktivet. Det är därför för närvarande oklart om direktivet skall

tillämpas i förhållande till Island, Liechtenstein och Norge.

Sannolikheten för det är dock mycket stor.

6 Behovet av lagändringar

6.1 Inledning

Regeringens bedömning: För att genomföra direktivet krävs i olika

hänseenden ändringar i rättegångsbalken. Det gäller frågor om

registreringsskyldighet, förbud mot att utan behörighet utge sig för att

vara advokat, advokatverksamhet som anställd, advokatverksamhet i

bolagsform och integrering i den nationella yrkesorganisationen. I övrigt

är det tillräckligt att ändringar görs i Sveriges advokatsamfunds stadgar.

Promemorian innehåller motsvarande bedömning.

Remissinstanserna har, med undantag för Juridiska fakultetsnämnden

vid Stockholms universitet, inte haft något att erinra mot regeringens

bedömning. Fakultetsnämnden ifrågasätter om en ordning där stora delar

av genomförandet av direktivet överlåts att tas om hand inom ramen för

en privaträttslig organisations stadgar, kommer att godtas som ett korrekt

genomförande. Fakultetsnämnden förordar i stället att 8 kap.

rättegångsbalken skall kompletteras av en förordning, i vilken direktivet

huvudsakligen skall inkorporeras.

Skälen för regeringens bedömning: Direktivet innehåller bestäm-

melser av skiftande karaktär. Det rör sig t.ex. om regler om hur advokat-

verksamhet i bolagsform får bedrivas, en fråga som uppenbarligen måste

regleras i lag, men också om föreskrifter rörande samarbete mellan olika

länders advokatorganisationer.

Företrädare för Justitiedepartementet har i samråd med Sveriges

advokatsamfund analyserat vilka författningsändringar som är nödvän-

diga för att genomföra direktivet i Sverige. Analysen har visat att det är

bestämmelserna om registreringsskyldighet, förbud mot att utan

behörighet utge sig för att vara advokat, advokatverksamhet som

anställd, advokatverksamhet i bolagsform och integrering i den nationella

yrkesorganisationen som kräver lagstiftning. I andra delar, t.ex. i fråga

om representation i advokatsamfundets organ, är det tillräckligt att

advokatsamfundets stadgar ändras.

När det gäller kritiken från Juridiska fakultetsnämnden vid Stockholms

universitet angående den valda tekniken för genomförande av direktivet

vill regeringen framhålla, att samfundets stadgar fastställs av regeringen.

Att direktivet delvis genomförs genom ändringar i samfundets stadgar

medför därför inte enligt regeringens bedömning någon risk för att

genomförandet inte anses vara korrekt.

I många viktiga hänseenden motsvarar den gällande lagstiftningen

direktivets bestämmelser. I direktivet föreskrivs i artikel 6 att en advokat

som utövar verksamhet under hemlandets titel skall omfattas av samma

yrkesmässiga och etiska regler som gäller för de inhemska advokaterna.

Som nämnts ovan (avsnitt 4) innebär de lagändringar som gjordes i

samband med EES-avtalet att vad som i rättegångsbalken eller i någon

annan lag är föreskrivet om advokater även skall gälla den som är

auktoriserad som advokat i något annat land inom EES när denne är

verksam i Sverige (8 kap. 9 § rättegångsbalken). Någon ytterligare

reglering behövs därför inte vad beträffar tillämpliga yrkesregler eller

etiska regler.

Enligt samma bestämmelse är en EES-advokat när han utövar

verksamhet i Sverige skyldig att använda den yrkesbeteckning som

används i den stat där han är auktoriserad, uttryckt på denna stats språk

och med hänvisning till den yrkesorganisation han tillhör eller den

domstol vid vilken han enligt den statens lag får tjänstgöra. En sådan

reglering är tillåten enligt artikel 4 (2) i direktivet och är en lämplig

ordning.

I det följande behandlas närmare de lagändringar som bedömts vara

nödvändiga för att genomföra direktivet. Sveriges advokatsamfund

kommer att i samråd med Justitiedepartementet överväga vilka ändringar

i stadgarna som behövs.

6.2 Skyldighet för en EU-advokat att registrera sig m.m.

Regeringens förslag: En advokat från Europeiska unionen som utövar

stadigvarande verksamhet i Sverige skall vara registrerad hos Sveriges

advokatsamfund. Om advokaten fråntas rätten att uppträda som advokat i

hemlandet, skall registreringen i Sverige upphävas. Detta skall också på

motsvarande sätt som uteslutning ur samfundet kommer i fråga kunna

ske när en registrerad advokat brutit mot sina skyldigheter som advokat.

Sådana beslut skall vara möjliga att överklaga på motsvarande sätt som

ett beslut om uteslutning. Att använda en advokattitel som omfattas av

direktivet utan att ha auktorisation för det skall vara straffbart.

Promemorian innehåller i sak motsvarande förslag.

Remissinstanserna har inte haft något att erinra mot huvuddelen av

förslagen. Justitiekanslern och Sveriges Domareförbund har ifrågasatt

om möjligheterna för en advokat att överklaga ett beslut om disciplin-

påföljder är tillräckliga. Justitiekanslern har därutöver ifrågasatt om en

EU-advokat som fråntas rätten att i sitt hemland uppträda som advokat

och vars registrering därför upphävs skall ha rätt att överklaga det senare

beslutet.

Skälen för regeringens förslag: Direktivet föreskriver i artikel 3 att

en advokat som vill utöva verksamhet i en annan medlemsstat än den i

vilken han förvärvat sin auktorisation skall ansöka om registrering hos

den behöriga myndigheten i medlemsstaten. Bestämmelsen skall ses mot

bakgrund av att många medlemsstater i dag föreskriver en sådan

skyldighet och att det dessutom finns begränsningar när det gäller den

verksamhet som en gästande advokat får bedriva. Situationen i Sverige är

annorlunda eftersom vi inte har något advokatmonopol och överhuvud-

taget ställer få formella krav på den som vill uppträda som juridiskt

ombud eller biträde inför domstol eller annars erbjuda juridisk

rådgivning. Registreringsskyldigheten innebär alltså för svensk del att

svenska advokater får lättare att etablera sig utomlands, men att

utländska advokater som vill bedriva stadigvarande verksamhet i Sverige

måste ansöka om registrering hos advokatsamfundet. Detta innebär dock

i sig ingen faktisk begränsning av rätten att bedriva verksamhet i Sverige.

Rätten att bli registrerad är nämligen inte underkastad andra krav än

bevis på auktorisation i hemlandet (se artikel 3.2 i direktivet). En annan

sak är att andra av de regler som föreslås i det följande kommer innebära

vissa begränsningar, t.ex. den i avsnitt 6.4 föreslagna regeln om

advokatverksamhet i bolagsform.

En regel om registreringsskyldighet bör tas in som en ny paragraf i

8 kap. rättegångsbalken. Det organ som i Sverige handhar frågor om

antagande av advokater m.m. är Sveriges advokatsamfunds styrelse.

Samfundets styrelse bör även besluta i frågor om registrering. Att frågor

om registrering prövas av styrelsen bör framgå av 8 kap. 3 § rätte-

gångsbalken.

Ett beslut att inte tillåta registrering av en advokat som omfattas av

direktivet skall enligt artikel 9 motiveras och kunna göras till föremål för

domstolsprövning enligt nationell rätt. Högsta domstolen är den instans

som prövar överklagande av beslut från advokatsamfundet. Det finns inte

nu särskilt när frågan om utformningen av disciplinsystemet m.m. är

under utredning skäl att göra avsteg från den ordningen.

Det skulle kunna sättas i fråga att skapa en särskild påföljd vid

underlåtenhet att efterfölja skyldigheten att registrera sig. Som framgått

av det föregående omfattas emellertid en EES-advokat som utövar

verksamhet i Sverige redan i dag av rättegångsbalkens regler om

disciplinansvar m.m. En advokat som etablerar sig i Sverige utan att

registrera sig kan därmed bli föremål för ingripanden från advokatsam-

fundets sida med stöd av gällande regler. Någon särskild sanktionsregel

utöver detta bedöms inte som nödvändig. Det kan också nämnas att

direktivet föreskriver att de nationella behöriga myndigheterna skall

underrätta varandra om och samarbeta i disciplinära frågor (se artikel

7.2 3). En advokat som underlåter att efterfölja registreringsskyldigheten

löper således också risken att drabbas av disciplinära ingripanden i sitt

hemland.

Enligt artikel 7 i direktivet skall värdlandets processregler, påföljder

och bestämmelser om överklagande tillämpas beträffande en advokat

som utövar verksamhet under sitt hemlands yrkestitel. Som nämnts (se

avsnitt 4) är detta i huvudsak fallet enligt gällande svensk rätt. En EES-

advokat som utövar verksamhet i Sverige kan således på grund av

stadgandet i 8 kap. 9 § första stycket rättegångsbalken drabbas av

samtliga disciplinära påföljder utom uteslutning. För att jämställa de

advokater som omfattas av registreringsskyldigheten med medlemmar i

Sveriges advokatsamfund bör det införas en regel som gör det möjligt att

upphäva registreringen för en sådan advokat som brutit mot god

advokatsed. Eftersom ett stadigvarande utövande av verksamhet i

Sverige av en advokat från EU förutsätter en registrering får ett

upphävande av registreringen samma effekt som en uteslutning ur

samfundet av en ledamot. Den lagtekniskt mest ändamålsenliga

lösningen är att reglera frågan på samma sätt som det som gäller för

uteslutning ur samfundet.

Justitiekanslern och Sveriges Domareförbund har ifrågasatt om de

möjligheter till överklagande som rättegångsbalken ger en advokat som

varit föremål för ett disciplinärt ingripande är tillräckliga. Regeringen har

förståelse för de synpunkter som framförts. Direktivet föreskriver dock

inte annat än att nationella regler skall gälla. Särskilt med hänsyn till att

reglerna om tillsynen över advokatväsendet och det disciplinära

förfarandet är föremål för översyn av Advokatkommittén bör det inte nu

genomföras några ändringar i den delen.

Enligt artikel 7 (5) skall den omständigheten att en advokat fråntagits

rätten att uppträda som advokat i sitt hemland tillfälligt eller slutgiltigt

 automatiskt innebära att han fråntas rätten att uppträda under

hemlandets yrkestitel i värdlandet. I ett sådant fall bör vederbörandes

registrering i Sverige automatiskt upphävas. Lagtekniskt bör detta lösas

genom ett tillägg i 8 kap. 7 § femte stycket rättegångsbalken. Att ett

sådant beslut kan komma att överklagas skulle i de flesta fall som

Justitiekanslern påpekat framstå som föga motiverat. De omfattas dock

av kravet i artikel 9 på att kunna göras till föremål för domstolsprövning.

Detta är emellertid inte tillräckligt för att förhindra vederbörande att

uppträda under hemlandets yrkestitel i Sverige. Ett generellt förbud att

använda en viss yrkestitel utan behörighet till det finns i Sverige bara i

fråga om den svenska advokattiteln, se 17 kap. 15 § tredje stycket

brottsbalken. Det finns bestämmelser om förbud mot att använda vissa

titlar i lagen (1994:844) om behörighet att utöva veterinäryrket och lagen

(1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område.

Bestämmelserna i dessa lagar är dock på olika sätt begränsade till den

verksamhet som lagen avser.

Bakom det straffrättsliga skyddet för advokattiteln ligger den centrala

betydelse som advokaten har för rättegångsväsendet. I förarbetena till

straffbudet i brottsbalken framhöll departementschefen att den

bestämmelse om ensamrätt till advokattiteln som den nya rättegångs-

balken föreskrev för ledamot av advokatsamfundet inte skulle bli effektiv

om inte ett straffrättsligt skydd infördes (NJA II 1947 s. 451). Ytterligare

ett skäl som anförts till stöd för den gällande regleringen är det

förtroende som i många andra för samhällslivet viktiga förhållanden bör

kunna sättas till advokattiteln (Holmqvist m.fl., Brottsbalken En

kommentar, 1998, s. 17:68).

Genom direktivet kommer möjligheterna för advokater att verka inom

hela unionen att öka. Behovet av att i Sverige skydda förtroendet för

advokattiteln är därigenom än mer påtagligt än tidigare. Vetskapen om att

den som ger sig ut för att vara advokat har genomgått viss utbildning och

står under tillsyn av ett organ som har makt att utdela påföljder för

överträdelser av god advokatsed utgör en viktig del av detta förtroende.

Sammantaget med direktivets föreskrift att förhindra att en person

uppträder under en advokattitel utan att ha behörighet för det utgör detta

ett gott argument för att genomföra ett skydd för hemlandstitlar på det

sätt som gäller för den svenska advokattiteln.

När skyddet för advokattiteln utvidgas på det sätt som har förordats i

det föregående bör den nuvarande straffbestämmelsen i 17 kap. 15 §

tredje stycket brottsbalken föras över till 8 kap. rättegångsbalken. Den

grundläggande regleringen om advokater samlas därigenom i rätte-

gångsbalken.

6.3 Advokatverksamhet som anställd

Regeringens förslag: En advokat från Europeiska unionen som utövar

stadigvarande verksamhet i Sverige får bara vara anställd hos advokat,

om advokatsamfundets styrelse inte medger undantag.

Promemorian innehåller motsvarande förslag.

Remissinstanserna: Justitiekanslern har ifrågasatt om direktivet

medger den föreslagna regleringen. I övrigt har remissinstanserna lämnat

förslaget utan erinran, med undantag för Norrköpings tingsrätt som gjort

ett lagtekniskt påpekande.

Skälen för regeringens förslag: Bestämmelsen i artikel 8 om hur

advokatverksamhet som anställd får utövas innebär enligt regeringens

uppfattning att samma krav i fråga om anställningsförhållanden får

ställas på den advokat som utövar verksamhet under hemlandets titel,

som de krav som ställs på inhemska advokater. Som nämnts ovan

(avsnitt 4) föreskrivs i 8 kap. 2 § sjätte stycket rättegångsbalken att till

ledamot av samfundet inte får antas vissa befattningshavare, t.ex.

lagfarna domare och åklagare, och inte heller den som är anställd hos

annan än en advokat. Med advokat i sist nämnda hänseende förstås den

som driver verksamhet som advokat, vilket också inbegriper den som

driver sådan verksamhet i bolag. Från kravet på att den som skall antas

till samfundet inte får vara anställd hos annan än en advokat får

advokatsamfundets styrelse medge undantag. Om en advokat får en

sådan anställning som avses i bestämmelsen, är han skyldig att utträda ur

samfundet, om inte styrelsen medger att han får stanna kvar som ledamot

(8 kap. 7 § femte stycket rättegångsbalken).

Skälet bakom bestämmelsen är omsorgen om advokatens roll som fri

yrkesutövare och dennes uppgift att bistå den rättssökande allmänheten.

Enligt processlagberedningen skall huvudsynpunkten vid fråga om

dispens från kravet beträffande anställning vara om anställningen kan

antas inverka menligt på advokatens självständighet som advokat (se

NJA II 1943 s. 83).

Principen om advokatens oberoende ställning har sedan länge varit en

av de grundläggande inom svenskt rättsväsende. Det ter sig därför

naturligt att nu när möjligheten för det öppnas i direktivet ställa

samma krav i fråga om anställning på de advokater som utövar

verksamhet under sitt hemlands titel i Sverige i den utsträckning de

omfattas av den nu föreslagna registreringsskyldigheten. 8 kap. 2 § sjätte

stycket rättegångsbalken bör därför ha motsvarande tillämpning för

sådana advokater. Möjligheten för samfundets styrelse att medge

undantag möjliggör att regeln inte leder till orimliga resultat.

6.4 Advokatverksamhet i bolagsform

Regeringens förslag: EU-advokater som etablerat sig i Sverige likställs

med svenska advokater när det gäller advokatverksamhet som drivs i

bolagsform.

Promemorian innehåller motsvarande förslag.

Remissinstanserna har lämnat förslaget utan erinran.

Skälen för regeringens förslag: Ett viktigt inslag i den fria

rörligheten för advokater är frågan om i vilken form advokatverksamhet

får bedrivas. I vissa medlemsstater t.ex. i Sverige står det en advokat

fritt att välja mellan tillgängliga associationsformer, medan andra stater

har begränsningar i olika hänseenden. Det förekommer i vissa

medlemsstater att en advokat får driva advokatverksamhet i bolag med en

person från en annan yrkeskategori, vilket som huvudregel inte är tillåtet

här. Bestämmelsen i 8 kap. 4 § andra stycket rättegångsbalken med detta

förbud motiveras av hänsynen till det personliga ansvaret som en advokat

bör ha för de uppdrag som anförtrotts honom. En mycket viktig

ingrediens i detta har ansetts vara advokatens oberoende klienten skall

veta att advokatverksamheten inte drivs tillsammans med någon som inte

omfattas av de etiska reglerna för advokater.

De nationella olikheterna i dessa hänseenden har bedömts inte ha en

sådan tyngd att den fria rörligheten får förhindras på grund av dem.

Direktivet föreskriver därför i artikel 11 att i de medlemsstater där

advokatverksamhet i grupp är tillåten, sådan verksamhet i princip också

skall vara tillåten för advokater från andra medlemsstater. Av särskilt

intresse i detta sammanhang är att artikel 11 (3) förutsätter en möjlighet

för inhemska advokater och advokater som utövar verksamhet under sitt

hemlands titel att driva advokatverksamhet i samma grupp. Det öppnas

dock i artikel 11 (5) en möjlighet för medlemsstaterna att inte tillåta att

advokatverksamhet drivs i grupp tillsammans med andra än advokater.

Det är en bestämmelse som i sak motsvarar vad som enligt 8 kap. 4 §

andra stycket rättegångsbalken gäller för svenska advokater.

Den lösning som framstår som mest motiverad är att helt likställa de

advokater som etablerar sig i Sverige med svenska advokater också i de

nu nämnda hänseendena. Förbudet för en svensk advokat att driva

advokatverksamhet i bolag med en EU-advokat bör alltså upphävas.

Vidare bör förbudet mot att driva advokatverksamhet i bolag med andra

än advokater utvidgas till att omfatta även advokater som etablerat sig

här och omfattas av den föreslagna registreringsskyldigheten.

De nu nämnda åtgärderna genomförs enklast genom att undantaget i

8 kap. 9 § andra stycket rättegångsbalken från 4 § andra stycket ändras

till att omfatta endast sådana EU-advokater som inte är skyldiga att vara

registrerade hos Sveriges advokatsamfund.

6.5 Inträde i Sveriges advokatsamfund

Regeringens förslag: En registrerad advokat som under minst tre år

bedrivit faktisk och regelbunden verksamhet i Sverige som huvud-

sakligen omfattat svensk rätt skall anses uppfylla kraven på utbildning

och praktik i 8 kap. 2 § rättegångsbalken. Detsamma skall gälla den

registrerade advokat vars verksamhet under motsvarande tidsperiod inte

huvudsakligen bedrivits inom svensk rätt, men som ändå visar sig ha

förvärvat tillräckliga kunskaper och erfarenheter för antagning till

ledamot av samfundet.

Promemorian innehåller i sak motsvarande förslag.

Remissinstanserna har lämnat förslaget utan erinran. Juridiska

fakultetsnämnden vid Stockholms universitet har dock ifrågasatt om den

skillnad som enligt förslaget kommer att föreligga i behandling av

jurister från de nordiska EU-länderna och jurister från andra EU-länder

när det gäller den praktik som föreskrivs kan motiveras i förhållande till

EG-rätten. Fakultetsnämnden har också påpekat att 8 kap. 2 § rätte-

gångsbalken genom sin längd och disposition är otymplig.

Skälen för regeringens förslag: Som nämnts i avsnitt 4 genomfördes

i samband med EES-avtalet två direktiv som har betydelse för advokaters

integrering i andra medlemsstater. Det ena av dem, det s.k. första

generella direktivet om erkännande av examen (89/48/EEG), innebär att

en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighets-

givande högre utbildning som omfattar minst tre års studier skall gälla.

För yrken som är reglerade ges medlemsstaterna i artikel 4 1.b en valrätt.

Av den som genomgått den utbildning som krävs i ett EU-land får man

antingen kräva att en anpassningsperiod på tre år genomgås eller att ett

lämplighetsprov genomförs. När direktivet genomfördes i Sverige valdes

den senare metoden (se prop. 1992/93:64 s. 41). I 8 kap. 2 § tredje

stycket rättegångsbalken infördes ett undantag från kraven på utbildning

och praktik i första stycket 3 och 4 för den som genomgått en utbildning

som krävs för att bli advokat i en EES-stat och som i Sverige avlagt ett

godkänt prov om den svenska rättsordningen.

I det nu aktuella direktivet föreskrivs i artikel 10 (1) att en advokat som

utövar verksamhet under sitt hemlands yrkestitel och har bedrivit faktisk

och regelbunden verksamhet inom värdlandets rätt inklusive EG-rätten

under minst tre år i värdlandet skall undantas från de krav som uppställs i

artikel 4 1.b i utbildningsdirektivet vid fråga om tillträde till advokatyrket

i värdlandet. Detta innebär att ytterligare en väg till medlemskap i det

svenska advokatsamfundet har skapats för advokater inom EU. För den

registrerade advokat som utövat faktisk och regelbunden verksamhet på

det sätt som definieras i artikel 10 (1) under minst tre år inom den

inhemska rätten inklusive EG-rätten bör gälla att han skall anses uppfylla

de villkor som efter utbildningsdirektivets genomförande gäller för

inträde i advokatsamfundet. Det innebär att en sådan advokat skall anses

uppfylla de krav som ställs upp i 8 kap. 2 § andra stycket 3 4

rättegångsbalken avseende utbildning och praktik. Det förtjänar att

nämnas att etableringsdirektivet gäller för den som har auktoriserats som

advokat i en annan stat, medan det sätt som utbildningsdirektivet

genomförts i Sverige för advokaters del endast kräver att den sökande

genomgått den utbildning teoretisk och praktisk som krävs för yrket.

I artikel 10 (3) föreskrivs vidare att en advokat som utövat verksamhet

under hemlandets yrkestitel under minst tre år i värdlandet, men kortare

tid inom värdlandets rätt, får ges tillträde till advokatyrket och rätt att

använda värdlandets yrkestitel enligt de villkor som närmare anges i

direktivet. Därvid skall hänsyn bl.a. tas till de kunskaper om och i yrket

förvärvade erfarenheterna om värdlandets rätt samt de kurser och

seminarier om värdlandets rätt som advokaten deltagit i.

En bestämmelse som stadgar att den registrerade advokat som bedrivit

faktisk och regelbunden verksamhet i Sverige under minst tre år, och som

uppfyller något av de alternativa villkor som anges i det föregående, skall

anses uppfylla kraven i 8 kap. 2 § andra stycket 3 4 rättegångsbalken bör

läggas till tredje stycket i samma paragraf.

Som Juridiska fakultetsnämnden vid Stockholms universitet påpekar

kan regleringen i 8 kap. 2 § rättegångsbalken framstå som otymplig och

svåröverskådlig. Det kan också möjligen finnas skäl att se över om de

olika vägar till inträde i samfundet som stadgandet erbjuder är på alla sätt

sakligt motiverade och konstruerade på ett sätt som överensstämmer med

olika internationella åtaganden som Sverige har. En sådan översyn bör

dock lämpligen avvakta beredningen av Advokatkommitténs kommande

betänkande.

6.6 Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att föreskriva vilka

ytterligare advokattitlar från Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

som skall omfattas av den reglering som gäller för EU-advokater i fråga

om registreringsskyldighet. Det straffrättsliga skyddet för advokattiteln

skall omfatta också de titlar som används av auktoriserade advokater från

något EES-land utanför EU.

Promemorian innehåller motsvarande förslag.

Remissinstanserna har lämnat förslagen utan erinran.

Skälen för regeringens förslag: Som framgår av avsnitt 5.2 pågår

arbetet med att införliva direktivet i den bilaga till EES-avtalet som

reglerar vilka rättsakter som skall gälla inom hela EES. Det är

naturligtvis önskvärt att de rättigheter och skyldigheter som gäller för

advokater som kommer till Sverige också har sina motsvarigheter i de

länder som omfattas av bestämmelserna. Regeringen vill inte föregripa

den behandling av direktivet som skall ske inom Gemensamma EES-

kommittén m.m. och föreslår därför att regeringen bemyndigas att

föreskriva vilka ytterligare advokattitlar från Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet som skall omfattas av den reglering som gäller för

EU-advokater.

I ett hänseende gör regeringen dock den bedömningen att det är

befogat att redan nu likställa advokater från hela EES med svenska

advokater. Det straffrättsliga skydd för advokattiteln som enligt vad som

föreslås i avsnitt 6.2 skall omfatta även advokattitlar från EU har, som

nämnts, bl.a. sin grund i det förtroende som bör kunna sättas till titeln.

De titlar som omfattas av direktivet har alla bedömts innebära en sådan

kvalitetsgaranti att de skall godtas inom hela unionen. Detsamma gäller

dock även de titlar i Island, Liechtenstein och Norge som omfattas av den

reglering som infördes i samband med EES-avtalet. Skälet för det

ställningstagande som då gjordes i fråga om det straffrättsliga skyddet för

advokattiteln, nämligen att detta krav på förtroende inte gjorde sig

gällande med samma styrka för utländska titlar (se prop. 1992/93:64

s. 37), har inte längre samma bärkraft. Den ökande internationaliseringen

bidrar delvis till detta, men argumentet förlorar också i styrka mot

bakgrund av direktivets krav på förbud mot att använda en titel som

omfattas av direktivet utan att ha auktorisation för det och det

ställningstagande som nu gjorts i fråga om det straffrättsliga skyddet för

advokattitlarna från EU-länderna. Regeringen föreslår därför att detta

skydd skall omfatta alla de titlar som faller inom tillämpningsområdet för

8 kap. 9 § första stycket rättegångsbalken.

För de nu aktuella länderna tillkommer de nationella advokattitlarna

lögma ur, rechtsanwalt respektive advokat (se prop. 1992/93:64 s. 13).

7 Ikraftträdande

Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 2000. Några över-

gångsbestämmelser har inte bedömts vara nödvändiga.

8 Kostnadskonsekvenser

De föreslagna lagändringarna beräknas inte medföra några ökade

kostnader för det allmänna.

9 Författningskommentar

9.1 Förslaget till lag om ändring i rättegångsbalken

8 kap. 2 §

I paragrafen anges de krav som ställs på den som vill bli ledamot av

advokatsamfundet. I första stycket har den ändringen gjorts att Europeis-

ka unionen anges jämte Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

Ändringen har ingen saklig betydelse i dag, eftersom hela EU är en del

av EES, men medför att inga särskilda ändringar behöver göras om EU

utvidgas till att omfatta länder som inte tillhör EES. Motsvarande ändring

har gjorts i andra stycket och också i andra paragrafer. Dessa ändringar

kommenteras inte särskilt i det följande.

I det tredje stycket har gjorts ett tillägg avseende undantagen från de

krav som ställs upp i första stycket. Tillägget har behandlats i avsnitt 6.5

och innebär att den advokat som i enlighet med bestämmelsen i 2 a §

registrerats vid advokatsamfundet och därefter bedrivit faktisk och

regelbunden advokatverksamhet i Sverige under minst tre år skall anses

uppfylla de krav som uppställs i första stycket 3 och 4. Det är fråga om

kraven avseende den utbildning och praktik som erfordras för inträde i

advokatsamfundet, om verksamheten antingen huvudsakligen har om-

fattat svensk rätt eller advokaten på annat sätt har förvärvat tillräckliga

kunskaper och erfarenheter för att antas till ledamot av samfundet.

I direktivet definieras faktisk och regelbunden verksamhet i artikel

10 (1) som ett faktiskt utövande av verksamhet utan andra avbrott än de

som följer av händelser i det dagliga livet. Det skall alltså handla om en

varaktig, etablerad verksamhet. Direktivet föreskriver för det första fallet

att verksamheten skall bedrivas inom värdlandets rätt, inklusive EG-

rätten, vilket avses att täckas av uttrycket svensk rätt. Om verksamheten

bedrivits en kortare tid än tre år inom värdlandets rätt, anvisar direktivet i

artikel 10 (3) att en mer allmän prövning sker av de kunskaper och

erfarenheter advokaten förvärvat. Därvid skall hänsyn tas till de kurser

och seminarier som advokaten deltagit i om värdlandets rätt, inklusive

bestämmelser som rör yrket och de etiska reglerna.

Direktivet tillägger den sökande advokaten skyldigheten att lämna

uppgifter om sin verksamhet på olika sätt och ger också den behöriga

myndigheten rätt att på olika sätt kontrollera de faktiska förhållandena, se

artikel 10 (1) och 10 (3).

Frågan om inträde i samfundet med stöd av de nya undantagen

kommer att kunna överklagas till Högsta domstolen i enlighet med

gällande bestämmelser. Högsta domstolens prövning kommer att fullt ut

omfatta om villkoren för att vinna inträde i samfundet är uppfyllda. Det

finns således inte såsom fallet är t.ex. när det gäller dispens från kravet

på medborgarskap i en stat inom EU eller EES moment som det

uteslutande ankommer på samfundets styrelse att pröva (se NJA II 1943

s. 82 f., NJA 1951 not C 58 och NJA 1998 s. 22).

8 kap. 2 a §

I det första stycket föreskrivs att den som är auktoriserad som advokat i

ett land inom EU och vill utöva stadigvarande advokatverksamhet i

Sverige skall vara registrerad hos advokatsamfundet. Bestämmelsen, som

är ny, har behandlats i avsnitt 6.2. Med att utöva stadigvarande

advokatverksamhet avses att på ett mera stadigvarande sätt tillhandahålla

sina juridiska tjänster i Sverige. Det är inte tillräckligt att i samband med

verksamhet utomlands ha enstaka uppdrag i Sverige. Det måste

emellertid heller inte handla om en heltidssysselsättning och

verksamheten måste inte bedrivas inom svensk rätt. Ett tydligt exempel

på när registreringsskyldighet föreligger är när advokaten öppnat ett

kontor eller en filial i Sverige. Det är värt att notera den skillnad som

finns mellan verksamhet som innebär en skyldighet att registrera sig och

verksamhet som enligt 2 § tredje stycket berättigar till undantag från

kraven på utbildning och praktik. I det första fallet inträder skyldigheten

om advokaten stadigvarande utövar verksamhet i Sverige och i det andra

skall verksamheten huvudsakligen utövas inom svensk rätt.

I det andra stycket föreskrivs att en sådan advokat som avses i

bestämmelsen skall uppfylla de villkor som anges i 2 § sjätte stycket.

Detta innebär att en advokat som utövar stadigvarande verksamhet under

sitt hemlands titel i Sverige inte får inneha sådana befattningar som anges

i den angivna bestämmelsen och också att de inte utan medgivande från

samfundets styrelse får inneha anställning hos annan än en advokat.

Bestämmelsen, som är ny, har behandlats i avsnitt 6.3.

8 kap. 3 §

I paragrafen, som har behandlats i avsnitt 6.2, har gjorts ett tillägg av

innebörd att advokatsamfundets styrelse skall pröva en ansökan om

registrering enligt 2 a §. De närmare föreskrifterna om förfarandet och de

krav som skall ställas på sökanden meddelas i advokatsamfundets

stadgar. Ett beslut att vägra registrering kan överklagas enligt 8 §.

8 kap. 7 §

Paragrafen innehåller de centrala bestämmelserna om disciplinpåföljder

och om uteslutning från samfundet av andra skäl än disciplinära.

Ändringarna i paragrafen har behandlats i avsnitt 6.2.

Ändringarna i första och andra styckena jämställer en EU-advokat

med en inhemsk advokat på det sättet att samma beteenden som medför

uteslutning ur samfundet av en inhemsk advokat kommer att medföra att

registreringen av en EU-advokat upphävs. Tillägget i femte stycket

innebär att en EU-advokat som förlorar rätten att i sitt hemland uppträda

som advokat också skall förlora sin registrering i Sverige (jfr artikel

7 [5]).

I sjätte stycket har gjorts ett tillägg som innebär att advokatsamfundets

styrelse har rätt att på motsvarande sätt som gäller för beslut om

uteslutning ur samfundet förordna att ett beslut att upphäva en

registrering genast skall verkställas.

8 kap. 8 §

I denna paragraf regleras rätten till överklagande av beslut om

registrering, upphävande av registrering, inträde i samfundet eller

uteslutning ur samfundet. Den föreslagna ändringen, som har behandlats

i avsnitt 6.2, innebär att frågor om registrering kommer att kunna

överklagas på motsvarande sätt som frågor om inträde och uteslutning.

8 kap. 9 §

I andra stycket har hänvisningen till 17 kap. 15 § tredje stycket

brottsbalken tagits bort. Se vidare vid kommentaren till 10 §. Undantaget

från 4 § andra stycket om advokatverksamhet i bolag har ändrats till att

avse enbart sådana EU-advokater som inte omfattas av registrerings-

skyldigheten i 2 a §. Ändringen har behandlats i avsnitt 6.4 och innebär

att det nuvarande förbudet för en svensk advokat att driva advokat-

verksamhet i bolag med en EU-advokat som etablerat sig här försvinner

och att det inte längre kommer att vara tillåtet för en sådan EU-advokat

att driva advokatverksamhet i Sverige i bolag med andra än advokater

auktoriserade i något EU-land utan dispens av advokatsamfundets

styrelse. För andra EU-advokater än sådana som etablerat sig här innebär

ändringen inget i sak. Detsamma gäller tills vidare också advokater från

länder inom EES som inte tillhör EU. På sikt kommer sannolikt också

dessa advokater att omfattas av den föreslagna regleringen (se nedan vid

kommentaren till 11 §).

8 kap. 10 §

Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 6.2 och 6.6. Straffstad-

gandet i 17 kap. 15 § tredje stycket brottsbalken har förts över till

paragrafen. Bestämmelsen har bearbetats redaktionellt och också

utvidgats till att omfatta sådana advokater som enligt 9 § första stycket

skall vara likställd med en svensk advokat.

8 kap. 11 §

Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 6.6. I den bemyndigas

regeringen att föreskriva att de bestämmelser om registrering i 8 kap.

rättegångsbalken som avser den som är auktoriserad som advokat inom

EU också skall omfatta den som är auktoriserad som advokat i något

annat land inom EES. Ett sådant förordnande med stöd av bemyndigan-

det innebär att en sådan advokat i Sverige utövar verksamhet på samma

villkor som EU-advokater.

9.2 Förslaget till lag om ändring i brottsbalken

17 kap. 15 §

Ändringen i paragrafen, som har behandlats i avsnitt 6.2, innebär att det

tredje stycket har upphävts och förts över till 8 kap. rättegångsbalken.

Europaparlamentets och rådets direktiv 98/5/EG

av den 16 februari 1998

om underlättande av stadigvarande utövande av advokatyrket i en

annan medlemsstat än den i vilken auktorisationen erhölls

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD

HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemen-

skapen, särskilt artiklarna 49, 57.1 och 57.2 första och tredje meningen i

detta,

med beaktande av kommissionens förslag ,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ,

i enlighet med det i artikel 189b i fördraget angivna förfarandet ,

och med beaktande av följande:

(1) Enligt artikel 7a i fördraget är den inre marknaden ett område utan

inre gränser och enligt artikel 3 c i fördraget är avskaffande av

hinder för den fria rörligheten för personer och tjänster mellan

medlemsstaterna ett av gemenskapens mål. För medlemsstaternas

medborgare innebär detta bland annat rätt att utöva ett yrke

antingen som egen företagare eller som anställd i en annan

medlemsstat än den där de erhållit sin auktorisation.

(2) En advokat som har alla de kvalifikationer som krävs i en

medlemsstat kan redan nu kräva att få sitt examensbevis godkänt

för att etablera sig i en annan medlemsstat för att där utöva

advokatyrket under den medlemsstatens yrkestitel enligt rådets

direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell

ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande

högre utbildning som omfattar minst tre års studier . Syftet med

nämnda direktiv är att advokater skall bli integrerade i värdlandets

advokatyrke och inte att ändra värdlandets bestämmelser för yrket

eller att undanta advokater från tillämpningen av dessa

bestämmelser.

(3) Medan vissa advokater snabbt kan integreras i värdlandets

advokatyrke, särskilt om de genomgår ett lämplighetsprov enligt

direktiv 89/48/EEG, bör andra fullt kvalificerade advokater kunna

uppnå en sådan integrering efter en viss tid, under vilken de

bedrivit advokatverksamhet i värdlandet under hemlandets yrkes-

titel, eller fortsätta sin verksamhet under hemlandets yrkestitel.

(4) Denna tid bör ge advokater möjlighet att integreras i advokatyrket i

värdlandet efter kontroll av att de har yrkeserfarenhet i värdlandet.

(5) En åtgärd inom detta område på gemenskapsnivå är berättigad inte

endast därför att en sådan, jämfört med en generell ordning för

erkännande, ger advokater större möjlighet att integreras i

advokatyrket i värdlandet, utan också därför att en sådan åtgärd,

som gör det möjligt för advokater att stadigvarande utöva

verksamhet i ett värdland under sitt hemlands yrkestitel, uppfyller

ett behovs hos klienterna vilka, då handeln ökar bland annat till

följd av den inre marknaden, söker råd i samband med gränsöver-

skridande transaktioner i vilka internationell rätt, gemenskapsrätt

och nationell rätt överlappar varandra.

(6) En åtgärd på gemenskapsnivå är också berättigad därför att endast

några medlemsstater i dag tillåter att advokater från andra med-

lemsstater under sitt hemlands yrkestitel bedriver advokat-

verksamhet på deras territorium på ett annat sätt än genom tjänster.

I de medlemsstater där det finns en sådan möjlighet är emellertid de

bestämmelser som gäller till exempel verksamhetsfält och

skyldigheten att registrera sig hos behöriga myndigheter mycket

olika. Sådana olikheter medför ojämlik behandling och snedvrid-

ning av konkurrensen för medlemsstaternas advokater och utgör

hinder för den fria rörligheten. Endast ett direktiv som bestämmer

de närmare villkoren för utövande av advokatyrket på ett annat sätt

än genom tjänster, av advokater som bedriver verksamhet under sitt

hemlands yrkestitel, kan lösa dessa problem och ge advokater och

klienter samma möjligheter i alla medlemsstater.

(7) I detta direktiv, i enlighet med dess syfte, regleras inte rent interna

förhållanden och nationella bestämmelser för yrket berörs endast i

den utsträckning som är nödvändig för att direktivets mål skall

uppnås. Direktivet påverkar i synnerhet inte de nationella bestäm-

melserna om tillträde till advokatyrket och utövande av det under

värdlandets yrkestitel.

(8) De advokater som omfattas av detta direktiv bör vara skyldiga att

registrera sig hos värdlandets behöriga myndighet, så att denna

myndighet kan säkerställa att de följer de etiska och andra regler

för yrket som gäller i värdlandet. Rättsverkningarna av denna

registrering när det gäller de domkretsar, instanser och domstolar

där advokater får uppträda, föreskrivs i de bestämmelser som gäller

för advokater i värdlandet.

(9) Advokater som inte är integrerade i värdlandets advokatyrke måste

i denna stat utöva sin verksamhet under sitt hemlands yrkestitel på

ett sätt som tillförsäkrar klienterna tillräcklig information och gör

det möjligt att skilja mellan dessa advokater och värdlandets

advokater, som bedriver verksamhet med användande av värd-

landets yrkestitel.

(10) De advokater som omfattas av detta direktiv bör ha möjlighet att ge

juridisk rådgivning i fråga om hemlandets rätt, gemenskapsrätt,

internationell rätt och värdlandets rätt. Detta är, när det gäller

tillhandahållande av tjänster, redan tillåtet enligt rådets direktiv

77/249/EEG av den 22 mars 1977 om underlättande för advokater

att effektivt begagna sig av friheten att tillhandahålla tjänster . Det

bör dock föreskrivas, liksom i direktiv 77/249/EEG, att upprättande

av vissa formella handlingar beträffande fast egendom och dödsbon

får undantas från den verksamhet som bedrivs av advokater i

Förenade kungariket och Irland under hemlandets advokattitel. Det

här direktivet påverkar inte de bestämmelser enligt vilka, i varje

medlemsstat, viss verksamhet förbehålls andra yrken än advokat-

yrket. Värdlandet bör också, så som föreskrivs i direktiv

77/249/EEG, ha rätt att kräva att en advokat som bedriver

verksamhet under hemlandets yrkestitel arbetar tillsammans med en

lokal advokat när han företräder och försvarar en klient inför rätta.

Förpliktelsen att arbeta tillsammans med en annan advokat gäller

enligt den tolkning som Europeiska gemenskapernas domstol gjort i

domen av den 25 februari 1988 i mål 427/85 (kommissionen/

Tyskland) .

(11) För att garantera ett väl fungerande rättsväsen bör medlemsstaterna

ha möjlighet att genom särskilda regler begränsa tillträde till de

högsta domstolarna till specialiserade advokater, utan att förhindra

att de advokater i medlemsstaterna som uppfyller de villkor som

krävs integreras.

(12) En advokat som är registrerad i värdlandet under hemlandets

yrkestitel måste förbli registrerad hos hemlandets behöriga

myndighet för att kunna behålla sin titel som advokat och omfattas

av detta direktiv. Därför är ett nära samarbete mellan de behöriga

myndigheterna absolut nödvändigt, i synnerhet i fråga om

eventuella disciplinära förfaranden.

(13) Advokater som omfattas av detta direktiv får, oavsett om de utövar

advokatverksamhet som anställda eller som egna företagare i

hemlandet, utöva advokatverksamhet som anställda i värdlandet i

den utsträckning som denna stat ger sina egna advokater möjlighet

till detta.

(14) Detta direktiv ger advokater rätt att utöva verksamhet i en annan

medlemsstat under hemlandets yrkestitel, men syftet är också att

underlätta erhållande av detta värdlands yrkestitel. Enligt artiklarna

48 och 52 i fördraget, så som dessa har tolkats av domstolen, har

värdlandet alltid skyldighet att ta hänsyn till den yrkeserfarenhet

som erhållits på dess territorium. Efter tre års faktisk och

regelbunden verksamhet i värdlandet och inom värdlandets rätt,

inklusive gemenskapsrätten, är det rimligt att anta att dessa

advokater har erhållit de kvalifikationer som behövs för att bli helt

integrerade i värdlandets advokatyrke. Efter denna tid bör

advokater kunna erhålla värdlandets advokattitel under förut-

sättning att de efter kontroll kan styrka sin yrkeskompetens i den

medlemsstaten. Om den faktiska och regelbundna verksamheten

under minst tre år omfattar en kortare tid inom värdlandets rätt, bör

myndigheten också ta hänsyn till all annan kunskap om denna rätt

som den skall få kontrollera genom ett samtal. Visas inte att dessa

villkor är uppfyllda, bör den behöriga myndigheten motivera varför

den inte ger en advokat rätt att använda denna stats yrkestitel enligt

den förenklade procedur som är knuten till nämnda villkor och

avslaget bör kunna göras till föremål för domstolsprövning enligt

nationell rätt.

(15) Den ekonomiska och yrkesmässiga utvecklingen i gemenskapen

visar att möjligheten att utöva advokatverksamhet gemensamt,

inbegripet i en sammanslutning av advokater, blir en realitet. Den

omständigheten att advokatverksamhet bedrivs i grupp i hemlandet

får inte användas som förevändning för att lägga hinder i vägen för

advokater som är med i gruppen och som önskar etablera sig i

värdlandet. Medlemsstaterna bör dock ges rätt att vidta lämpliga

åtgärder för att uppnå det legitima målet att säkerställa

advokatyrkets oberoende. I alla medlemsstater som tillåter att

advokatverksamhet utövas i grupp bör vissa garantier finnas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte, tillämpningsområde och definitioner

1. Syftet med detta direktiv är att underlätta stadigvarande utövande av

advokatyrket såsom egen företagare eller som anställd i en annan

medlemsstat än den i vilken auktorisationen erhölls.

2. I detta direktiv avses med

a) advokat: varje person som är medborgare i en medlemsstat och som är

behörig att utöva yrkesverksamhet med användande av en av

följande titlar:

Belgien: Avocat/Advocaat/Rechtsanwalt

Danmark: Advokat

Tyskland: Rechtsanwalt

Grekland: DikhgóroV

Spanien: Abogado/Advocat/Avogado/Abokatu

Frankrike: Avocat

Irland: Barrister/Solicitor

Italien: Avvocato

Luxemburg: Avocat

Nederländerna: Advocaat

Österrike: Rechtsanwalt

Portugal: Advogado

Finland: Asianajaja/Advokat

Sverige: Advokat

Förenade kungariket: Advocate/Barrister/Solicitor

b) hemland: den medlemsstat i vilken advokaten, för att få utöva

advokatyrket i en annan medlemsstat, har förvärvat rätten att

använda en av de yrkestitlar som avses under a,

c) värdland: den medlemsstat i vilken advokaten utövar verksamhet

enligt bestämmelserna i detta direktiv,

d) hemlandets yrkestitel: yrkestiteln i den medlemsstat i vilken

advokaten, före utövande av advokatyrket i värdlandet, har

förvärvat rätten att använda detta titel,

e) advokatgrupp: en sammanslutning som med eller utan status som

juridisk person har bildats i enlighet med lagstiftningen i en

medlemsstat, i vilken advokater utövar sin yrkesverksamhet i grupp

under en gemensam beteckning.

f) relevant yrkestitel eller relevant yrke: den yrkestitel eller det yrke

som regleras av den behöriga myndighet vid vilken en advokat har

registrerat sig i enlighet med artikel 3, och behörig myndighet, den

myndigheten.

3. Detta direktiv skall gälla såväl för advokater som utövar verksamhet

som egna företagare som för advokater som utövar verksamhet som

anställda i hemlandet och, om inte annat följer av artikel 8, i värdlandet.

4. Utövande av advokatyrket enligt detta direktiv skall inte avse sådant

tillhandahållande av tjänster som anges i direktiv 77/249/EEG.

Artikel 2

Rätt att utöva verksamhet under hemlandets yrkestitel

En advokat skall ha rätt att under hemlandets yrkestitel permanent och i

varje annan medlemsstat utöva sådan advokatverksamhet som närmare

anges i artikel 5.

För integrering i advokatyrket i värdlandet gäller bestämmelserna i

artikel 10.

Artikel 3

Registrering hos behörig myndighet

1. En advokat, som önskar utöva verksamhet i en annan medlemsstat än

den i vilken han har förvärvat sin auktorisation, skall ansöka om

registrering hos den behöriga myndigheten i den medlemsstaten.

2. Värdlandets behöriga myndighet skall registrera advokaten efter

uppvisande av bevis på att han har registrerats hos hemlandets behöriga

myndighet. Värdlandets behöriga myndighet får kräva att det bevis om

har utfärdats av hemlandets behöriga myndighet inte är mer än tre

månader gammalt vid uppvisandet. Värdlandets behöriga myndighet

skall underrätta hemlandets behöriga myndighet om denna registrering.

3. För tillämpningen av punkt 1 gäller följande:

 i Förenade kungariket och Irland skall de advokater som utövar

verksamhet med användande av en annan yrkestitel än de som

används i Förenade kungariket eller Irland ansöka om registrering

hos den myndighet som är behörig för barristers eller

 advocates eller den myndighet som är behörig för solicitors .

 I Förenade kungariket är den behöriga myndigheten för en irländsk

 barrister den myndighet som är behörig för barristers och

 advocate och för en irländsk solicitor den myndighet som är

behörig för solicitors .

 i Irland är den behöriga myndigheten för en barrister eller en

 advocate från Förenade kungariket den myndighet som är

behörig för barristers och för en solicitor från Förenade

kungariket den myndighet som är behörig för solicitors .

4. När värdlandets behöriga myndighet offentliggör namnen på de

advokater som är registrerade vid denna, skall den också offentliggöra

namnen på de advokater som har registrerats enligt detta direktiv.

Artikel 4

Utövande av advokatverksamhet under hemlandets yrkestitel

1. En advokat som utövar verksamhet i ett värdland under hemlandets

yrkestitel skall utöva verksamheten under denna titel, vilken skall anges

på hemlandets officiella språk eller på ett av hemlandets officiella språk

på ett tydligt sätt för att undvika varje förväxling med värdlandets

yrkestitel.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 får värdlandet kräva att en advokat som

utövar verksamhet under hemlandets yrkestitel uppger vilken yrkes-

organisation han tillhör i hemlandet, eller inför vilken domstol han får

uppträda enligt hemlandets lagstiftning. Värdlandet får också kräva att en

advokat som utövar verksamhet under hemlandets yrkestitel upplyser om

att han är registrerad hos den behöriga myndigheten i den medlemsstaten.

Artikel 5

Verksamhetsområde

1. Om inte annat följer av bestämmelserna i punkterna 2 och 3, får en

advokat som utövar verksamhet under hemlandets yrkestitel utföra

samma slag av uppgifter som en advokat som utövar verksamhet under

värdlandets relevanta yrkestitel och han får bland annat tillhandahålla

juridisk rådgivning angående hemlandets rätt, gemenskapsrätten, inter-

nationell rätt och värdlandets rätt. Han skall alltid följa de processregler

som gäller vid de nationella domstolarna.

2. De medlemsstater som på sitt territorium tillåter en bestämd kategori

advokater att upprätta sådana rättsakter som bemyndigar dem att förvalta

dödsbon eller som ger upphov till eller överför rättigheter till fast

egendom, som i andra medlemsstater är förbehållna andra yrkesutövare

än advokater, får från sådan verksamhet utesluta en advokat som utövar

verksamhet under hemlandets yrkestitel, när denna har erhållits i en av

dessa medlemsstater.

3. Vid utövande av verksamhet som rör företrädande och försvar av en

klient inför rätta kan värdlandet om detta lands rätt förbehåller sådan

verksamhet för advokater som utövar verksamhet under inhemsk

yrkestitel föreskriva att en advokat som utövar verksamhet under

hemlandets yrkestitel skall arbeta tillsammans med antingen en advokat

som har rätt att uppträda inför domstolen i fråga och som, om det behövs,

skall vara ansvarig inför den domstolen, eller med en avoué som har

rätt att uppträda inför domstolen.

För att garantera ett väl fungerande rättsväsen får medlemsstaterna

föreskriva särskilda regler för tillträde till de högsta domstolarna, som till

exempel att specialiserade advokater skall anlitas.

Artikel 6

Tillämpliga yrkesregler och etiska regler

1. Oberoende av vilka etiska och andra regler för yrket en advokat

omfattas av i hemlandet, skall en advokat som utövar verksamhet under

hemlandets yrkestitel omfattas av samma yrkesmässiga och etiska regler

som gäller för de advokater som utövar verksamhet under den relevanta

yrkestiteln i värdlandet för all verksamhet som han utövar på värdlandets

territorium.

2. En advokat som utövar verksamhet under sitt hemlands yrkestitel skall

tillförsäkras lämplig representation i värdlandets yrkesorganisationer. En

sådan representation skall omfatta åtminstone rösträtt vid val till

organisationens organ.

3. Värdlandet får föreskriva att en advokat som utövar verksamhet under

hemlandets yrkestitel skall teckna en försäkring för yrkesansvar eller

ansluta sig till en garantifond för yrket, i enlighet med de bestämmelser

som värdlandet föreskriver för sådan yrkesverksamhet som utövas på

värdlandets territorium. En advokat som utövar verksamhet under

hemlandets yrkestitel skall dock undantas från denna skyldighet om han

kan visa att han omfattas av en försäkring eller ett garantiåtagande i

enlighet med hemlandets bestämmelser, om försäkringen eller garantin är

likvärdig i fråga om skyddets villkor och omfattning. Om försäkringen

eller garantin är endast delvis likvärdig, får värdlandets behöriga myn-

dighet kräva att en tilläggsförsäkring tecknas eller att en kompletterande

garanti ställs för att täcka de delar som inte redan omfattas av den

försäkring som tecknats eller den garanti som ställts i enlighet med

bestämmelserna i hemlandet.

Artikel 7

Disciplinära förfaranden

1. Om en advokat som utövar verksamhet under hemlandets yrkestitel

åsidosätter de skyldigheter som åvilar honom i värdlandet, skall

värdlandets processregler, påföljder och bestämmelser om överklagande

tillämpas.

2. Innan ett disciplinärt förfarande inleds gentemot en advokat, som

utövar verksamhet under hemlandets yrkestitel, skall värdlandets

behöriga myndighet snarast möjligt underrätta hemlandets behöriga

myndighet om detta och lämna alla relevanta upplysningar.

Punkt 1 skall tillämpas på motsvarande sätt när ett disciplinärt förfarande

inleds av hemlandets behöriga myndighet, som skall underrätta

värdlandets eller värdländernas behöriga myndighet om detta.

3. Värdlandets behöriga myndighet skall, utan att dess beslutanderätt

inskränks, under hela det disciplinära förfarandet samarbeta med

hemlandets behöriga myndighet. Värdlandet skall särskilt vidta de

åtgärder som behövs för att hemlandets behöriga myndighet skall få

möjlighet att lämna synpunkter till de instanser som prövar över-

klaganden.

4. Hemlandets behöriga myndighet skall, i enlighet med sina egna

processuella och materiella regler, avgöra vilka följderna skall bli av ett

beslut som värdlandets behöriga myndighet har fattat beträffande en

advokat som utövar verksamhet under hemlandets yrkestitel.

5. Även om det inte är en förutsättning för det beslut som fattas av

värdlandets myndighet, skall den omständigheten att hemlandets

behöriga myndighet tillfälligt eller slutgiltigt drar in auktorisationen att

utöva advokatverksamhet automatiskt innebära att den berörda advokaten

tillfälligt eller slutgiltigt fråntas rätten att utöva verksamhet i värdlandet

under hemlandets yrkestitel.

Artikel 8

Utövande av advokatverksamhet som anställd

En advokat som är registrerad i ett värdland under hemlandets yrkestitel

kan utöva advokatyrket som anställd hos en annan advokat, i en

sammanslutning av advokater eller ett advokatbolag eller i offentlig eller

privat verksamhet, i den omfattning värdlandet ger advokater, som är

registrerade under yrkestiteln i den staten, rätt till detta.

Artikel 9

Motivering och domstolsprövning

Ett avslag på en sådan ansökan om registrering som avses i artikel 3 eller

ett beslut att återkalla en sådan registrering samt beslut om disciplinära

påföljder skall motiveras.

Dessa beslut skall kunna göras till föremål för domstolsprövning enligt

bestämmelser i nationell rätt.

Artikel 10

Integrering i värdlandets advokatyrke

1. En advokat, som utövar verksamhet under sitt hemlands yrkestitel och

som har bedrivit faktisk och regelbunden verksamhet under minst tre år i

värdlandet inom värdlandets rätt inklusive EG-rätten, skall vid tillträde

till advokatyrket i värdlandet undantas från de villkor som anges i artikel

4.1 b i direktiv 89/48/EEG. Med faktisk och regelbunden verksamhet

avses ett faktiskt utövande av verksamhet utan andra avbrott än de som

följer av händelser i det dagliga livet.

Den berörda advokaten skall för värdlandets behöriga myndighet styrka

denna minst treåriga faktiska och regelbundna verksamhet inom

värdlandets rätt. I detta syfte

a) skall advokaten till värdlandets behöriga myndighet lämna relevant

information och relevanta handlingar, särskilt om antalet ärenden

han har handlagt och deras art,

b) får värdlandets behöriga myndighet kontrollera den utövade

verksamhetens regelbundna och faktiska art och vid behov

uppmana advokaten att muntligt eller skriftligt lämna förtydli-

ganden eller ytterligare uppgifter som rör den information och de

handlingar som nämns i punkt a.

Ett beslut av värdlandets behöriga myndighet att inte medge undantag, på

grund av att de krav som anges i första stycket inte är uppfyllda, skall

motiveras och kunna göras till föremål för domstolsprövning enligt

nationell rätt.

2. En advokat som utövar verksamhet under hemlandets yrkestitel i ett

värdland får när som helst ansöka om att hans examensbevis skall

erkännas enligt direktiv 89/48/EEG så att han kan få tillträde till

advokatyrket i värdlandet och utöva det under den yrkestitel som

motsvarar yrket i värdlandet.

3. En advokat som utövar verksamhet under hemlandets yrkestitel och

som har bedrivit faktisk och regelbunden verksamhet i den

medlemsstaten under minst tre år, men under en kortare tid inom

värdlandets rätt, får av den behöriga myndigheten i nämnda land ges

tillträde till advokatyrket i den medlemsstaten och rätt att använda den

yrkestitel som motsvarar yrket i värdlandet, utan att omfattas av villkoren

i artikel 4.1 b i direktiv 89/48/EEG, på de villkor och enligt följande

förfarande:

a) Den behöriga myndigheten i värdlandet skall ta hänsyn till faktisk

och regelbunden verksamhet under den tid som avses ovan samt till

de kunskaper om och i yrket förvärvade erfarenheter av värdlandets

rätt, liksom till kurser och seminarier som advokaten deltagit i om

värdlandets rätt, inklusive bestämmelser som rör yrket och de etiska

reglerna.

b) Advokaten skall till den behöriga myndigheten i värdlandet lämna

relevant information och relevanta handlingar, särskilt rörande

ärenden som han har handlagt. Bedömningen av advokatens

faktiska och regelbundna verksamhet i värdlandet, liksom

bedömningen av hans förmåga att fortsätta med den verksamhet

han har utövat, skall göras genom samtal med den behöriga

myndigheten i värdlandet i syfte att kontrollera den utövade

verksamhetens faktiska och regelbundna karaktär.

Ett beslut av värdlandets behöriga myndighet att inte bevilja

auktorisation, på grund av att det inte kan styrkas att de krav som anges i

första stycket är uppfyllda, skall motiveras och kunna göras till föremål

för domstolsprövning enligt nationell rätt.

4. Den behöriga myndigheten i värdlandet får, efter ett motiverat beslut

som skall kunna göras till föremål för domstolsprövning enligt nationell

rätt, vägra att godkänna en advokat som åberopar sig på bestämmelserna

i denna artikel, om myndigheten anser att detta skulle strida mot

allmänna intressen särskilt med hänsyn till disciplinära förfaranden,

anmälningar eller andra händelser.

5. De företrädare för den behöriga myndighet som bedömer ansökningen

skall se till att den information som de fått del av behandlas

konfidentiellt.

6. En advokat, som får tillträde till advokatyrket i värdlandet enligt

bestämmelserna i 1, 2 och 3, har, utöver rätten att använda yrkestiteln för

advokatyrket i värdlandet, också rätt att använda hemlandsmedlems-

statens yrkestitel på hemlandets officiella språk eller ett av dess officiella

språk.

Artikel 11

Utövande av advokatverksamhet i grupp

När verksamhet i advokatgrupper är tillåten i värdlandet för advokater

som utövar sin verksamhet under den relevanta yrkestiteln i värdlandet,

skall följande bestämmelser tillämpas för de advokater som vill utöva

verksamhet under den titeln eller registrera sig under den titeln vid den

behöriga myndigheten:

1. En eller flera advokater som utövar verksamhet i ett värdland under

hemlandets yrkestitel och som är medlemmar av samma

advokatgrupp i hemlandet får i värdlandet utöva yrkesverksamhet

vid en filial eller ett kontor som gruppen har inrättat. När de

grundläggande reglerna i hemlandet för denna grupp är oförenliga

med de grundläggande regler som följer av lagar eller andra

författningar i värdlandet, skall emellertid värdlandets regler gälla i

den utsträckning det är berättigat med hänsyn till det allmänna

intresset att skydda klienter och tredje man.

2. Varje medlemsstat skall ge två eller flera advokater som kommer

från samma advokatgrupp eller samma hemland, och som utövar

verksamhet på den statens territorium under hemlandets yrkestitel,

möjlighet att utöva verksamhet i en advokatgrupp. Om värdlandet

ger sina egna advokater möjlighet att bilda olika slags former för att

utöva verksamhet i grupp, skall samma slags grupper kunna bildas

av de ovan nämnda advokaterna. De villkor under vilka dessa

advokater får bedriva gemensam verksamhet i värdlandet bestäms

av värdlandets lagar och andra författningar.

3. Värdlandet skall också vidta de åtgärder som är nödvändiga för

utövande av gemensam verksamhet

 a) för flera advokater som utövar verksamhet under hemlandets

yrkestitel och som kommer från olika medlemsstater, och

 b) för en eller flera av de advokater som avses i a och en eller flera

advokater värdlandet.

 De villkor under vilka dessa advokater får bedriva gemensam

verksamhet i värdlandet bestäms av värdlandets lagar och andra

författningar.

4. En advokat som önskar utöva verksamhet under hemlandets

yrkestitel skall underrätta värdlandets behöriga myndighet om att

han är medlem i en advokatgrupp i hemlandet och lämna alla

relevanta upplysningar om denna grupp.

5. Oavsett bestämmelserna i punkterna 1 4 får ett värdland, i den

utsträckning som det förbjuder advokater som utövar verksamhet

under värdlandets relevanta yrkestitel att utöva advokatverksamhet

i en grupp som omfattar personer utanför advokatyrket, vägra en

advokat som är registrerad under hemlandets yrkestitel att utöva

verksamhet i värdlandet såsom medlem i sin advokatgrupp.

Gruppen skall anses omfatta personer utanför advokatyrket om

 dess kapital helt eller delvis ägs,

 det namn under vilket den utövar sin verksamhet används, eller

 beslutanderätten inom denna utövas de facto eller de jure,

 av personer som inte är advokater, i den betydelse som anges i

artikel 1.2.

 När de grundläggande bestämmelserna för en sådan advokatgrupp i

hemlandet inte är förenliga vare sig med de gällande bestäm-

melserna i värdlandet eller med bestämmelserna i första stycket, får

värdlandet, oavsett de begränsningar som anges i punkt 1, förbjuda

att en filial eller ett kontor öppnas på dess territorium.

Artikel 12

Advokatgruppens namn

Oavsett under vilka former advokater bedriver verksamhet under hem-

landets yrkestitel, kan de använda namnet på den advokatgrupp de tillhör

i hemlandet.

Värdlandet får kräva att de, utöver det namn som anges i första stycket,

anger gruppens rättsliga natur i hemlandet och/eller namnen på de

personer i gruppen som utövar verksamhet i värdlandet.

Artikel 13

Samarbete mellan värdlandets och hemlandets

behöriga myndigheter och tystnadsplikt

För att underlätta tillämpningen av detta direktiv och undvika att dess

bestämmelser, i förekommande fall, används i syfte att kringgå de

bestämmelser som är tillämpliga i värdlandet, skall värdlandets behöriga

myndighet och hemlandets behöriga myndighet ha ett nära samarbete och

ge varandra ömsesidig hjälp.

De skall säkerställa att den information de utväxlar behandlas

konfidentiellt.

Artikel 14

Behöriga myndigheter

Medlemsstaterna skall senast den 14 mars 2000 utse de myndigheter som

är behöriga att ta emot ansökningar och fatta sådana beslut som anges i

detta direktiv. De skall underrätta de andra medlemsstaterna och

kommissionen därom.

Artikel 15

Rapport från kommissionen

Senast tio år efter direktivets ikraftträdande skall kommissionen

rapportera till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av

direktivet.

Efter att ha genomfört allt nödvändigt samråd skall den i samband med

rapporteringen lägga fram sina slutsatser med eventuella ändringar, som

skulle kunna göras i det nu gällande systemet.

Artikel 16

Införlivande

1. Medlemsstaterna skall senast den 14 mars 2000 anta de bestämmelser i

lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta

direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser, skall de innehålla en

hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de

offentliggörs. Närmare föreskrifter för hur hänvisningen skall göras skall

varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de

viktigaste bestämmelserna i nationell lagstiftning som de antar inom det

område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 17

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Euro-

peiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 18

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 16 februari 1998.

På Europaparlamentets vägnar

På rådets vägnar

J. M. GIL-ROBLES

Ordförande

J. CUNNINGHAM

Ordförande

Lagrådsremissens lagförslag

1 Förslag till lag om ändring i rättegångsbalken

Härigenom föreskrivs i fråga om rättegångsbalken

dels att 8 kap. 2 och 3 samt 7 9 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i balken skall införas tre nya paragrafer, 8 kap. 2 a, 10 och

11 §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 kap.

2 §

Till ledamot av advokatsamfundet får endast den antas som

1. är svensk medborgare eller

medborgare i en annan stat inom

Europeiska ekonomiska sam-

arbetsområdet,

1. är svensk medborgare eller

medborgare i en annan stat inom

Europeiska unionen eller Euro-

peiska ekonomiska samarbets-

området,

2. har hemvist i Sverige eller i

en annan stat inom Europeiska

ekonomiska samarbetsområdet,

2. har hemvist i Sverige eller i

en annan stat inom Europeiska

unionen eller Europeiska ekono-

miska samarbetsområdet,

3. har avlagt de kunskapsprov som är föreskrivna för behörighet till

domarämbete,

4. har genomgått för advokatverksamhet erforderlig praktisk och

teoretisk utbildning,

5. har gjort sig känd för redbarhet, och

6. även i övrigt bedöms lämplig att utöva advokatverksamhet.

Advokatsamfundets styrelse får i enskilda fall medge undantag från

antagningskraven såvitt gäller första stycket 1 och 2. Detsamma gäller

antagningskraven enligt första stycket 3 och 4 beträffande den som är

auktoriserad som advokat i en annan stat i enlighet med där gällande

bestämmelser.

Den som har genomgått en

utbildning som krävs för att bli

advokat i en stat inom Europeiska

ekonomiska samarbetsområdet och

som i Sverige genomgått ett prov

som visar att han har tillräckliga

kunskaper om den svenska

rättsordningen, skall anses

uppfylla kraven enligt första

stycket 3 och 4.

Den som har genomgått en

utbildning som krävs för att bli

advokat i en stat inom Europeiska

unionen eller Europeiska ekono-

miska samarbetsområdet och som i

Sverige genomgått ett prov som

visar att han har tillräckliga

kunskaper om den svenska rätts-

ordningen, skall anses uppfylla

kraven enligt första stycket 3 och

4. Detsamma gäller den som

registrerats enligt 2 a § och som

därefter under minst tre år

bedrivit faktisk och regelbunden

advokatverksamhet i Sverige som

huvudsakligen omfattat svensk rätt

eller, om verksamheten inte huvud-

sakligen omfattat svensk rätt, på

annat sätt har förvärvat tillräck-

liga kunskaper och erfarenheter

för att antas till ledamot i samfun-

det.

Den som har blivit auktoriserad som advokat i Danmark, Finland,

Island eller Norge i enlighet med där gällande bestämmelser och som

därefter under minst tre år på ett tillfredsställande sätt har tjänstgjort som

biträdande jurist på advokatbyrå i Sverige skall anses uppfylla kraven

enligt första stycket 3 6.

Den som är försatt i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 §

föräldrabalken får inte antas till ledamot. Inte heller får den antas till

ledamot som enligt 3 § lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig

rådgivning i vissa fall, m.m. är förbjuden att utöva rådgivningsverksam-

het.

Lagfaren domare i eller befattningshavare vid domstol eller allmän

åklagare eller kronofogde får inte antas till ledamot; inte heller den som

annars är anställd i en stats eller kommuns tjänst eller hos någon annan

enskild än advokat, om inte advokatsamfundets styrelse medger

undantag. Vad som nu sagts gäller dock inte den som är anställd vid

allmän advokatbyrå.

2 a §

Den som är auktoriserad som

advokat i en annan stat inom

Europeiska unionen och utövar

stadigvarande advokatverksamhet

i Sverige under sitt hemlands titel,

skall vara registrerad hos advo-

katsamfundet.

En sådan advokat skall uppfylla

de villkor som anges i 2 § sjätte

stycket.

3 §

Ansökan om inträde i advokat-

samfundet prövas av dess styrelse.

Ansökan om inträde i advokat-

samfundet eller registrering enligt

2 a § prövas av dess styrelse.

7 §

En advokat, som i sin verk-

samhet uppsåtligen gör orätt eller

som annars förfar oredligt, skall

uteslutas ur advokatsamfundet. Är

omständigheterna mildrande, får i

stället varning tilldelas honom.

En advokat, som i sin verk-

samhet uppsåtligen gör orätt eller

som annars förfar oredligt, skall

uteslutas ur advokatsamfundet.

När det gäller en sådan advokat

som avses i 2 a § skall registre-

ringen upphävas. Är omstän-

digheterna mildrande, får i stället

varning tilldelas honom.

Åsidosätter en advokat annars

sina plikter som advokat, får

varning eller erinran meddelas

honom. Är omständigheterna

synnerligen försvårande, får han

uteslutas ur samfundet.

Åsidosätter en advokat annars

sina plikter som advokat, får

varning eller erinran meddelas

honom. Är omständigheterna syn-

nerligen försvårande, får han ute-

slutas ur samfundet eller, i fråga

om en sådan advokat som avses i

2 a §, hans registrering upphävas.

Tilldelas en advokat varning, får han, om det finns särskilda skäl, även

åläggas att utge en straffavgift till samfundet med lägst ettusen och högst

femtiotusen kronor.

Om det bedöms tillräckligt får disciplinnämnden, i stället för att tilldela

en advokat erinran, göra ett uttalande om att advokatens åtgärd är felaktig

eller olämplig.

Inträder beträffande en advokat

sådan omständighet att han enligt

2 § femte eller sjätte stycket inte

får antas till ledamot av sam-

fundet, är han skyldig att genast

träda ur samfundet. Om han inte

gör det, skall styrelsen förordna

om hans uteslutning. Detsamma

gäller, om en advokat inte längre

uppfyller medborgarskapskravet

enligt 2 § första stycket 1 eller

hemvistkravet enligt 2 § första

stycket 2 och styrelsen inte med-

ger att han får stå kvar som

ledamot av samfundet.

Inträder beträffande en advokat

sådan omständighet att han enligt

2 § femte eller sjätte stycket inte

får antas till ledamot av sam-

fundet, är han skyldig att genast

träda ur samfundet. Om han inte

gör det, skall styrelsen förordna

om hans uteslutning. Detsamma

gäller, om en advokat inte längre

uppfyller medborgarskapskravet

enligt 2 § första stycket 1 eller

hemvistkravet enligt 2 § första

stycket 2 och styrelsen inte

medger att han får stå kvar som

ledamot av samfundet. Om en

sådan advokat som avses i 2 a §

fråntas rätten att uppträda som

advokat i den stat där han är

auktoriserad, skall styrelsen

upphäva hans registrering.

I beslut varigenom någon ute-

slutits ur samfundet får förordnas

att beslutet genast skall verk-

ställas.

I beslut varigenom någon ute-

slutits ur samfundet får förordnas

att beslutet genast skall verk-

ställas. Detsamma gäller ett beslut

att upphäva en registrering.

Brott mot tystnadsplikt enligt 4 § första stycket tredje meningen får

inte åtalas av annan än Justitiekanslern. Åtal får väckas endast om det är

påkallat från allmän synpunkt.

8 §

Den som vägrats inträde i eller

uteslutits ur advokatsamfundet får

överklaga beslutet hos Högsta

domstolen. Justitiekanslern får hos

Högsta domstolen överklaga ett

beslut enligt 7 § av samfundets

styrelse eller disciplinnämnd.

Den som vägrats inträde i eller

uteslutits ur advokatsamfundet får

överklaga beslutet hos Högsta

domstolen. Detsamma gäller den

som vägrats registrering enligt

2 a § eller vars registrering

upphävts enligt 7 §. Justitie-

kanslern får hos Högsta domstolen

överklaga ett beslut enligt 7 § av

samfundets styrelse eller

disciplinnämnd.

9 §

Vad i rättegångsbalken eller i

någon annan lag föreskrivs om

advokater skall i tillämpliga delar

gälla även den som är auktoriserad

som advokat i något annat land

inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet när denne är

verksam i Sverige. Därvid skall

han använda den yrkesbeteckning

som används i den stat där han är

auktoriserad, uttryckt på denna

stats språk och med hänvisning till

den yrkesorganisation som han

tillhör eller till den domstol vid

vilken han enligt den statens lag

får tjänstgöra. Om rätten kräver

det, skall den som uppger sig

uppfylla kraven i första meningen

förete bevis härför.

Vad i rättegångsbalken eller i

någon annan lag föreskrivs om

advokater skall i tillämpliga delar

gälla även den som är auktoriserad

som advokat i någon annan stat

inom Europeiska unionen eller

Europeiska ekonomiska sam-

arbetsområdet när denne är verk-

sam i Sverige. Därvid skall han

använda den yrkesbeteckning som

används i den stat där han är

auktoriserad, uttryckt på denna

stats språk och med hänvisning till

den yrkes-organisation som han

tillhör eller till den domstol vid

vilken han enligt den statens lag

får tjänstgöra. Om rätten kräver

det, skall den som uppger sig

uppfylla kraven i första meningen

förete bevis härför.

Första stycket första meningen

omfattar inte bestämmelsen i 4 §

andra stycket och inte heller

bestämmelsen i 17 kap. 15 § tredje

stycket brottsbalken.

Första stycket första meningen

omfattar bestämmelsen i 4 § andra

stycket om advokatverksamhet i

bolag endast i fråga om den som

är skyldig att vara registrerad

enligt 2 a §.

Advokatsamfundets styrelse skall underrätta behörig myndighet eller

organisation i den stat där advokaten är auktoriserad om beslut i vilket

det har konstaterats att han åsidosatt sina plikter som advokat.

10 §

Den som utan att vara behörig

till det utger sig för att vara

auktoriserad som advokat i

Sverige eller i en annan stat inom

Europeiska unionen eller Euro-

peiska ekonomiska samarbets-

området, döms till böter.

11 §

Regeringen får föreskriva att

bestämmelserna i detta kapitel om

registrering av den som är

auktoriserad som advokat i en stat

inom Europeiska unionen också

skall omfatta den som är auktori-

serad som advokat i en stat inom

Europeiska ekonomiska sam-

arbetsområdet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

9.3

2 Förslag till lag om ändring i brottsbalken

Härigenom föreskrivs att 17 kap. 15 § brottsbalken skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

17 kap.

15 §

Giver någon sig obehörigen ut för att utöva myndighet, dömes för

föregivande av allmän ställning till böter eller fängelse i högst sex

månader. Detsamma skall gälla, om någon obehörigen bär uniform,

märke eller annat tjänstetecken som giver honom sken av att tillhöra

försvars-makten eller annan kår i det allmännas tjänst eller kår, vars

verksamhet avser allmän samfärdsel eller allmänhetens förseende med

vatten, ljus, värme eller kraft.

Är brottet med hänsyn till att det har medfört betydande men för det

allmänna eller för någon enskild eller eljest att anse som grovt, skall

dömas till fängelse i högst två år.

Om någon obehörigen giver sig

ut för advokat, dömes för före-

givande av ställning såsom advo-

kat till böter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1999-03-01

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan Vängby, justitierådet Gertrud

Lennander, regeringsrådet Kjerstin[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligt en lagrådsremiss den 25 februari 1999 (Justitiedepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i rättegångsbalken,

2. lag om ändring i brottsbalken.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Ragnar

Palmkvist.

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Justitiedepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 25 mars 1999

Närvarande: statsrådet Hjelm-Wallén, ordförande, och statsråden

Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Freivalds

Regeringen beslutar proposition 1998/99:108 Advokaters etableringsrätt.

Rättsdatablad

Författningsrubrik

Bestämmelser som

inför, ändrar, upp-

häver eller upprepar

ett normgivnings-

bemyndigande

Celexnummer för

bakomliggande EG-

regler och EU-regler

Lag om ändring i

rättegångsbalken

8 kap. 2 3 och 7 11 §§

398L0005

 Senaste lydelse 1992:1511.

 Senaste lydelse 1997:273.

 Senaste lydelse 1997:273.

 Senaste lydelse 1992:1511.

 Senaste lydelse 1975:667.

 EGT C 128, 24.5.1995, s. 6 och EGT C 355, 25.11.1996, s. 19.

 EGT C 256, 2.10.1995, s. 14.

 Europaparlamentets yttrande av den 19 juni 1996 (EGT C 198, 8.7.1996, s. 85),

rådets

gemensamma ståndpunkt av den 24 juli 1997 (EGT C 297, 29.9.1997, s. 6),

Europaparla-

mentets beslut av den 19 november 1997. (Rådets beslut av den 15 december 1997.)

 EGT L 19, 24.1.1989, s. 16.

 EGT L 78, 26.3.1977, s. 17. Direktivet senast ändrat genom 1994 års

anslutningsakt.

 Rec. 1988, s. 1123.

 Senaste lydelse 1992:1511.

 Senaste lydelse 1997:273.

 Senaste lydelse 1997:273.

 Senaste lydelse 1992:1511.

 Senaste lydelse 1975:667.

Prop. 1998/99:108

49

1

Prop. 1998/99:108

45

Prop. 1998/99:108

48

Prop. 1998/99:108

Prop. 1998/99:108

Prop. 1998/99:108

Bilaga 1

Prop. 1998/99:108

Bilaga 1

Prop. 1998/99:108

Bilaga 2

Prop. 1998/99:108

Bilaga 2

Prop. 1998/99:108

Bilaga 3

Prop. 1998/99:108