Regeringens proposition

1994/95:76

Förändring av vissa arbetsrättsliga regler

Prop.

1994/95:76

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 20 oktober 1994

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Leif[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Arbetsmarknadsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås ändringar i lagen (1982:80) om anställningsskydd och

lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Ändringarna syftar till att

upphäva de försämringar i dessa lagar som genomfördes den 1 januari 1994.

 Följande ändringar föreslås i anställningsskyddslagen.

 Den tillåtna anställningstiden för visstidsanställning vid arbetsanhopning

förkortas från sammanlagt högst tolv månader till sammanlagt högst sex månader

under en tvåårsperiod.

 Den längsta tillåtna prövotiden vid provanställning förkortas från tolv till

sex månader.

 Den regel som innebär att arbetsgivaren vid uppsägning på grund av arbetsbrist

har rätt att inom en turordningskrets undanta två arbetstagare innan

turordningen fastställs upphävs.

 Den övergångsregel till ändringarna den 1 januari 1994 som undanröjde vissa

kollektivavtal upphävs.

 Följande ändringar föreslås i medbestämmandelagen.

 De tidigare gällande bestämmelserna om facklig vetorätt återinförs.

 Regeln om förbud mot stridsåtgärder mot enmans- eller familjeföretag upphävs.

 Förändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1995.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut.............. 3

2 Lagtext.................................. 4

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1982:80) om anställningsskydd....... 4

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1976:580) om medbestämmande i arbets-

 livet................................ 7

 2.3 Förslag till lag om ändring i arbets-

 rättslig beredskapslag (1987:1262)... 11

3 Ärendet och dess beredning............... 15

4 Förändring av arbetsrätten............... 16

5 Författningskommentar.................... 20

 5.1 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1982:80) om anställningsskydd....... 20

 5.2 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1976:580) om medbestämmande i ar-

 betslivet............................ 21

 5.3 Förslaget till lag om ändring i ar-

 betsrättslig beredskapslag (1987:1262)22

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 20 oktober 1994........................... 23

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

antar regeringens förslag till

 1. lag om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd,

 2. lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet.

 3. lag om ändring i arbetsrättslig beredskapslag (1987:1262).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1982:80) om anställningsskydd

 dels att 5, 6 och 22 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att punkten 2 i övergångsbestämmelserna till lagen (1993:1496) om ändring

i lagen (1982:80) om anställningsskydd skall upphöra att gälla.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

5 §[1]

Avtal om tidsbegränsad anställning får träffas i följande fall:

1. Avtal för viss tid, viss säsong eller visst arbete, om det föranleds av

arbetets särskilda beskaffenhet.

2. Avtal för viss tid som avser vikariat, praktikarbete eller feriearbete.

3. Avtal för viss tid, 3. Avtal för viss tid,

dock sammanlagt högst dock sammanlagt högst sex

tolv månader under två år,månader under två år, om

om det föranleds av det föranleds av till-

arbetsanhopning. fällig arbetsanhopning.

4. Avtal som gäller för tiden till dess arbetstagaren skall börja värn-

pliktstjänstgöring eller annan därmed jämförlig tjänstgöring, som skall pågå mer

än tre månader.

5. Avtal för viss tid som avser anställning efter pensionering, om arbetstagaren

har uppnått den ålder som medför skyldighet att avgå från anställningen med

ålderspension eller, om någon sådan avgångsskyldighet inte finns, när

arbetstagaren har fyllt 67 år.

6 §[2]

Avtal får även träffas omAvtal får även träffas om

tidsbegränsad tidsbegränsad

provanställning, om prö- provanställning, om prö-

votiden är högst tolv votiden är högst sex

månader. månader.

 Vill inte arbetsgivaren eller arbetstagaren att anställningen skall fortsätta

efter det att prövotiden har löpt ut, skall besked om detta lämnas till

motparten senast vid prövotidens utgång. Görs inte detta, övergår

provanställningen i en tillsvidareanställning.

 Om inte annat har avtalats, får en provanställning avbrytas även före

prövotidens utgång.

22 §[3]

Vid uppsägning på grund av arbetsbrist skall arbetsgivaren iaktta följande

turordningsregler.

 Har arbetsgivaren flera driftsenheter, fastställs en turordning för varje enhet

för sig. Om arbetsgivaren är eller brukar vara bunden av kollektivavtal,

fastställs en särskild turordning för varje avtalsområde. Finns det i ett sådant

fall flera driftsenheter på samma ort, skall inom en arbetstagarorganisations

avtalsområde fastställas en gemensam turordning för samtliga enheter på orten,

om organisationen begär det senast vid förhandlingar enligt 29 §.

 Innan turordningen

fastställs får

arbetsgivaren inom den

turordningskrets där

arbetsbristen finns

undanta två arbetstagare

som enligt arbets-

givarens bedömning är av

särskild betydelse för

den fortsatta driften.

Den eller de

arbetstagare som har

undantagits har företräde

till fortsatt arbete.

Detta företräde gäller även

i förhållande till den

eller de arbetstagare

som kan få företräde

enligt 23 § denna lag

och 8 § lagen (1974:358)

om facklig för-

troendemans ställning på

arbetsplatsen.

 De övriga Arbetstagarnas plats i

arbetstagarnas plats i turordningen bestäms med

turordningen bestäms med utgångspunkt i varje

utgångspunkt i varje arbetstagares

arbetstagares sammanlagda

sammanlagda anställningstid hos

anställningstid hos arbetsgivaren.

arbetsgivaren. Arbetstagare med längre

Arbetstagare med längre anställningstid har

anställningstid har företräde framför

företräde framför arbetstagare med kortare

arbetstagare med anställningstid. Vid lika

kortare anställningstid. anställningstid ger högre

Vid lika anställningstid ålder företräde. Kan en

ger högre ålder företräde.arbetstagare endast

Kan en arbetstagare efter omplacering

endast efter beredas fortsatt arbete

omplacering beredas hos arbetsgivaren, gäller

fortsatt arbete hos som förutsättning för

arbetsgivaren, gäller företräde enligt tur-

som förutsättning för ordningen att

företräde enligt arbetstagaren har

turordningen att tillräckliga

arbetstagaren har kvalifikationer för det

tillräckliga kvalifika- fortsatta arbetet.

tioner för det fortsatta

arbetet.

_________________

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

 2. Äldre föreskrifter om turordning enligt 22 § skall tillämpas i samband med

förhandling enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet i fråga om

uppsägning på grund av arbetsbrist, om förhandlingen har begärts före lagens

ikraftträdande.

 **Fotnot**

 [1]Senaste lydelse 1993:1496

 [2]Senaste lydelse 1993:1496

 [3]Senaste lydelse 1993:1496

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i ar-

betslivet

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet

 dels att 41 b § skall upphöra att gälla,

 dels att 4, 5, 57 och 69 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall föras in en rubrik och tre nya paragrafer, 38-40 §§,

av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

4 §[1]

Ett avtal är ogiltigt i den mån det innebär att rättighet eller skyldighet

enligt denna lag upphävs eller inskränks.

 Trots bestämmelsen i Trots bestämmelsen i

första stycket är det första stycket är det

tillåtet att genom tillåtet att genom

kollektivavtal göra kollektivavtal göra

avvikelse från avvikelse från

föreskrifterna i 11, 12, föreskrifterna i 11, 12,

14, 19-22 och 28 §§, 29 §14, 19-22 och 28 §§, 29 §

tredje meningen, 33-37 tredje meningen, 33-40 §§,

§§, 43 § andra stycket 43 § andra stycket samt

samt 64 och 65 §§. 64 och 65 §§.

 I kollektivavtal får I kollektivavtal får

också föreskrivas längre också föreskrivas längre

gående fredsplikt än 41, gående fredsplikt än 41,

41 a, 41 b och 44 §§ 41 a och 44 §§ anger samt

anger samt längre gående längre gående

skadeståndsansvar än som skadeståndsansvar än som

följer av denna lag. följer av denna lag.

5 §[2]

Vad i denna lag föreskrivs innebär inte rätt till insyn för en part i sådana

förhållanden hos motparten, som har betydelse för en förestående eller redan

utbruten arbetskonflikt, eller rätt till inflytande över motpartens beslut

rörande sådan konflikt.

 Föreskrifterna i 11, Föreskrifterna i 11, 12,

12, 19, 34 och 35 §§ 19, 34, 35, 38 och 39 §§

skall tillämpas även när skall tillämpas även när

kollektivavtal kollektivavtal

tillfälligt inte gäller. tillfälligt inte gäller.

 Facklig vetorätt i vissa fall

38 §[3]

 Innan en arbetsgivare

 beslutar att låta någon

 utföra visst arbete för

 hans räkning eller i hans

 verksamhet utan att

 denne därvid skall vara

 arbetstagare hos honom,

 skall arbetsgivaren på

 eget initiativ förhandla

 med den arbetstaga-

 rorganisation i

 förhållande till vilken

 han är bunden av

 kollektivavtal för sådant

 arbete. Arbetsgivaren är

 vid förhandlingen skyldig

 att lämna den information

 om det tilltänkta arbetet

 som arbetstagaror-

 ganisationen behöver för

 att kunna ta ställning i

 förhandlingsfrågan.

 Första stycket gäller

 inte, om arbetet är av

 kortvarig och tillfällig

 natur eller kräver

 särskild sakkunskap och

 det inte är fråga om att

 anlita uthyrd arbets-

 kraft enligt lagen

 (1993:440) om privat

 arbetsförmedling och ut-

 hyrning av arbetskraft.

 Första stycket gäller inte

 heller om den tilltänkta

 åtgärden i allt väsentligt

 motsvarar en åtgärd som

 har godtagits av ar-

 betstagarorganisationen.

 Om organisationen i ett

 särskilt fall begär det,

 är arbetsgivaren dock

 skyldig att förhandla

 innan han fattar eller

 verkställer ett beslut.

 Om synnerliga skäl

 föranleder det, får

 arbetsgivaren fatta och

 verkställa ett beslut

 innan förhand-

 lingsskyldigheten enligt

 första stycket har

 fullgjorts. Begärs för-

 handling enligt andra

 stycket, är arbetsgivaren

 inte skyldig att skjuta

 upp beslutet eller

 verkställigheten till

 dess förhandlingsskyldig-

 heten har fullgjorts, om

 det finns särskilda skäl

 mot uppskov. I fråga om

 förhandling enligt första

 och andra styckena skall

 14 § tillämpas.

 Har förhandling begärts

 enligt första eller andra

 stycket är arbetsgivaren

 skyldig att på begäran av

 arbetstagarorganisationen

 lämna sådan information om

 det tilltänkta arbetet

 som organisationen

 behöver för att kunna ta

 ställning i frågan.

39 §[4]

 Har förhandling enligt 38 §

 ägt rum och förklarar den

 centrala arbets-

 tagarorganisationen

 eller, om sådan inte

 finns, den arbetstagar-

 organisation som har

 slutit kollektivavtalet,

 att den av arbetsgivaren

 tilltänkta åtgärden kan

 antas medföra att lag

 eller kollektivavtal för

 arbetet åsidosätts eller

 att åtgärden annars

 strider mot vad som är

 allmänt godtaget inom

 parternas avtalsområde,

 får åtgärden inte beslutas

 eller verkställas av ar-

 betsgivaren.

40 §[5]

 Förbud enligt 39 § inträder

 inte, om

 arbetstagarorganisationen

 saknar fog för sin

 ståndpunkt. Har

 arbetsgivaren med stöd av

 38 § tredje stycket

 verkställt beslut i den

 fråga som förhandlingen

 avser, skall 39 § inte

 tillämpas.

57 §[6]

Arbetstagarorganisation Arbetstagarorganisation

skall ersätta uppkommen skall ersätta uppkommen

skada, om den i tvist skada, om den i tvist

som avses i 33 eller 34 §som avses i 33 eller 34 §

har föranlett eller har föranlett eller

godkänt felaktig godkänt felaktig

tillämpning av avtal tillämpning av avtal

eller av denna lag och eller av denna lag och

organisationen har organisationen har

saknat fog för sin saknat fog för sin

ståndpunkt i tvisten. ståndpunkt i tvisten.

 Detsamma gäller om

 organisationen har

 saknat fog för förklaring

 enligt 39 §.

 Arbetstagarorganisation svarar vidare för skada, som tillfogas arbetsgivaren

genom att företrädare för organisationen i förhållande till honom missbrukar sin

ställning som ledamot i särskilt genom avtal inrättat beslutsorgan eller i sådan

ställning förfar grovt vårdslöst.

69 §[7]

Föreskrifterna i 33-35 §§Föreskrifterna i 33-35

utgör inte hinder mot och 39 §§ utgör inte hinder

beslut enligt 15 kap. mot beslut enligt 15

rättegångsbalken. kap. rättegångsbalken.

____________________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

 **Fotnot**

 [1]Senaste lydelse 1993:1498

 [2]Senaste lydelse 1993:1498

 [3]Förutvarande 38 § upphävd genom 1993:1498

 [4]Förutvarande 39 § upphävd genom 1993:1498

 [5]Förutvarande 40 § upphävd genom 1993:1498

 [6]Senaste lydelse 1993:1498

 [7]Senaste lydelse 1993:1498

2.3 Förslag till lag om ändring i arbetsrättslig beredskapslag (1987:1262)

Härigenom föreskrivs att p. 1 och 3 i bilagan till arbetsrättslig beredskapslag

(1987:1262) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

1.[1] Lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet

I fråga om lagen I fråga om lagen

(1976:580) om (1976:580) om

medbestämmande i medbestämmande i

arbetslivet skall arbetslivet skall

dels 35 och 37 §§ inte dels 35 och 37 §§ inte

tillämpas, tillämpas,

dels 4, 5, 11, 12, 14, dels 4, 5, 11, 12, 14,

16, 21, 34, 36, 56 och 16, 21, 34, 36, 38, 56

69 §§ ha följande lydelse,och 69 §§ ha följande

dels nya föreskrifter, lydelse,

betecknade 53 §, införas dels nya föreskrifter,

av följande lydelse. betecknade 53 §, införas

 av följande lydelse.

4 §

Ett avtal är ogiltigt i den mån det innebär att rättighet eller skyldighet

enligt denna lag upphävs eller inskränks.

 Trots bestämmelsen i Trots bestämmelsen i

första stycket är det första stycket är det

tillåtet att genom tillåtet att genom

kollektivavtal göra kollektivavtal göra

avvikelse från före- avvikelse från före-

skrifterna i 11, 12, skrifterna i 11, 12, 14,

14, 19-22 och 28 §§, 29 §19-22 och 28 §§, 29 §

tredje meningen, 33, 34 tredje meningen, 33, 34,

och 36 §§, 43 § andra 36, 38-40 §§, 43 § andra

stycket samt 64 och 65 stycket samt 64 och 65 §§.

§§. I kollektivavtal får

 I kollektivavtal får också föreskrivas längre

också föreskrivas längre gående fredsplikt än 41,

gående fredsplikt än 41, 41 a och 44 §§ anger samt

41 a, 41 b och 44 §§ längre gående

anger samt längre gående skadeståndsansvar än som

skadeståndsansvar än som följer av denna lag.

följer av denna lag.

5 §

Vad i denna lag föreskrivs innebär inte rätt till insyn för en part i sådana

förhållanden hos motparten, som har betydelse för en förestående eller redan

utbruten arbetskonflikt, eller rätt till inflytande över motpartens beslut

rörande sådan konflikt.

 Föreskrifterna i 11, Föreskrifterna i 11, 12,

12, 19 och 34 §§ skall 19, 34, 38 och 39 §§ skall

tillämpas även när kollek-tillämpas även när kollek-

tivavtal tillfälligt tivavtal tillfälligt inte

inte gäller. gäller.

11 §

------------------------

69 §

Föreskrifterna i 33 och Föreskrifterna i 33, 34

34 §§ utgör inte hinder och 39 §§ utgör inte hinder

mot beslut enligt 15 mot beslut enligt 15

kap. rättegångsbalken. kap. rättegångsbalken.

3.[2] I fråga om lagen (1982:80) om anställningsskydd skall

dels 25-27 och 32 §§ inte tillämpas,

dels 2, 3, 5, 7, 8, 16, 22, 33 och 34 §§ ha följande lydelse.

----------------

5 §

Avtal om tidsbegränsad anställning får träffas i följande fall:

1. Avtal för viss tid, viss säsong eller visst arbete, om det behövs för att

tillgodose totalförsvarets behov av arbetskraft eller om det föranleds av

arbetets särskilda beskaffenhet.

2. Avtal för viss tid som avser vikariat, praktikarbete eller feriearbete.

3. Avtal för viss tid, 3. Avtal för viss tid,

dock sammanlagt högst dock sammanlagt högst sex

tolv månader under två år,månader under två år, om

om det föranleds av det föranleds av till-

arbetsanhopning. fällig arbetsanhopning.

4. Avtal som gäller för tiden till dess arbetstagaren skall börja värn-

pliktstjänstgöring eller annan därmed jämförlig tjänstgöring, som skall pågå mer

än tre månader.

5. Avtal för viss tid som avser anställning efter pensionering, om arbetstagaren

har uppnått den ålder som medför skyldighet att avgå från anställningen med

ålderspension eller, om någon sådan avgångsskyldighet inte finns, när

arbetstagaren har fyllt 65 år.

7 §

----------------------

22 §

Vid uppsägning på grund av arbetsbrist skall arbetsgivaren iaktta följande

turordningsregler.

 Har arbetsgivaren flera driftsenheter, fastställs en turordning för varje enhet

för sig. Om arbetsgivaren är eller brukar vara bunden av kollektivavtal,

fastställs en särskild turordning för varje avtalsområde. Finns det i ett sådant

fall flera driftsenheter på samma ort, skall inom en arbetstagarorganisations

avtalsområde fastställas en gemensam turordning för samtliga enheter på orten,

om organisationen begär det senast vid förhandlingar enligt 29 §.

 Innan turordningen

fastställs får

arbetsgivaren inom den

turordningskrets där

arbetsbristen finns

undanta två arbetstagare

som enligt arbets-

givarens bedömning är av

särskild betydelse för

den fortsatta driften.

Den eller de

arbetstagare som har

undantagits har företräde

till fortsatt arbete.

Detta företräde gäller även

i förhållande till den

eller de arbetstagare Arbetstagarnas plats i

som kan få företräde turordningen bestäms med

enligt 23 § denna lag utgångspunkt i varje

och 8 § lagen (1974:358) arbetstagares

om facklig för- sammanlagda

troendemans ställning på anställningstid hos

arbetsplatsen. arbetsgivaren. Arbets-

 De övriga tagare med längre anställ-

arbetstagarnas plats i ningstid har företräde

turordningen bestäms med framför arbetstagare med

utgångspunkt i varje kortare anställningstid.

arbetstagares Vid lika anställningstid

sammanlagda ger högre ålder företräde.

anställningstid hos Kan en arbetstagare

arbetsgivaren. endast efter omplacering

Arbetstagare med längre beredas fortsatt arbete

anställningstid har hos arbetsgivaren, gäller

företräde framför som förutsättning för

arbetstagare med företräde enligt turord-

kortare anställningstid. ningen att arbetstagaren

Vid lika anställningstid har tillräckliga

ger högre ålder företräde.kvalifikationer för det

Kan en arbetstagare fortsatta arbetet. Vid

endast efter den bedömningen skall

omplacering beredas beaktas även intresset

fortsatt arbete hos att tillgodose

arbetsgivaren, gäller totalförsvarets produk-

som förutsättning för tionsbehov.

företräde enligt tu-

rordningen att

arbetstagaren har

tillräckliga kvali-

fikationer för det

fortsatta arbetet. Vid

den bedömningen skall

beaktas även intresset

att tillgodose

totalförsvarets pro-

duktionsbehov.

33 §

-------------------

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

 **Fotnot**

 [1]Senaste lydelse 1993:1500

 [2]Senaste lydelse 1993:1500

3 Ärendet och dess beredning

Den 1 januari 1994 genomfördes ett antal ändringar i anställningsskyddslagen

(SFS 1993:1496) och medbestämmandelagen (SFS 1993:1498). De grundade sig på

förslag som 1992 års arbetsrättskommitté lagt fram i sitt delbetänkande Ny

anställningsskyddslag (SOU 1993:32).

 Ändringarna i anställningsskyddslagen innebar bl.a. följande. Den längsta

tillåtna tiden för visstidsanställning, som föranleddes av arbetsanhopning,

förlängdes från sammanlagt högst sex månader till sammanlagt högst tolv månader

under en tvåårsperiod. Den längsta tillåtna tiden för provanställning förlängdes

från sex till tolv månader. Vid uppsägning på grund av arbetsbrist gavs

arbetsgivaren rätt att undanta två arbetstagare för att ge dem företräde till

fortsatt arbete innan turordningen fastställdes. Enligt en särskild

övergångsregel blev kollektivavtal, som hade ingåtts före den 1 januari 1994,

utan verkan i de delar som avtalet innehöll bestämmelser om kortare avtalstider

för tidsbegränsad anställning vid arbetsanhopning och provanställning än lagens

regler i deras nya lydelse. Detta gällde dock inte avtal som hade tillkommit

just för att göra avsteg från de nya reglerna.

 Ändringarna i medbestämmandelagen innebar att de tidigare gällande

bestämmelserna om facklig vetorätt upphävdes. Vidare infördes det ett förbud mot

stridsåtgärder mot enmans- eller familjeföretag.

Lagrådet

Lagförslagen innebär i sak endast att anställningsskyddslagen, medbe-

stämmandelagen och den arbetsrättsliga beredskapslagen i de berörda delarna

återställs till det innehåll de hade före den 1 januari 1994. Bestämmelserna har

tidigare varit föremål för Lagrådets granskning (se prop. 1975/76: 105 Bilaga 1,

1981/82:71, 1986/87:165 och 1990/91: 124). Regeringen anser därför att det inte

är nödvändigt att inhämta Lagrådets yttrande över de nu föreliggande

lagförslagen.

4 Förändring av arbetsrätten

Regeringens förslag: De längsta tillåtna tiderna för

visstidsanställning vid arbetsanhopning och

tidsbegränsad provanställning återställs till vad som

gällde före den 1 januari 1994. Arbetsgivarens rätt

att vid uppsägning på grund av arbetsbrist undanta

två arbetstagare innan turordningen fastställs

upphävs. Den övergångsregel upphävs som innebär att de

kollektivavtal saknar verkan som innehåller

kortare tider för provanställning och visstidsan-

ställning vid arbetsanhopning än lagen anger.

 Den fackliga vetorätten vid entreprenader och

inhyrning av arbetskraft återinförs. Regeln om

förbud mot stridsåtgärder mot enmans- eller

familjeföretag upphävs.

 Skälen för regeringens förslag: Den svenska arbetsrättsliga modellen bygger på

rikstäckande kollektivavtal och välorganiserade fackliga parter, som i

förhandlingar löser de flesta tvister. Kollektivavtalen är bindande under

avtalsperioden och under tiden råder fredsplikt. Under 1970-talet infördes en

omfattande arbetsrättslig lagstiftning som syftade till att demokratisera

arbetslivet. Kollektivavtalen har en viktig uppgift att fylla när det gäller att

komplettera lagarna och anpassa dem till de olika branschernas och företagens

behov.

 I tider med hög arbetslöshet och bristande framtidstro är det viktigt att ta

till vara den samförståndsanda som ligger i den svenska modellen. Detta är av

särskild betydelse med hänsyn till den ökade internationaliseringen. Det är

därför regeringens strävan att bygga vidare på den svenska modellen. Det innebär

att det i första hand är arbetsmarknadens parter som genom kollektivavtal skall

ge de arbetsrättsliga reglerna en sådan utformning att de fungerar väl i

praktiken, blir så enkla och effektiva som möjligt och lägger inflytande, ansvar

och befogenheter så nära de berörda som möjligt. Regeringen avser att tillsätta

en utredning som skall få till uppgift att pröva hur avtalslösningar på bästa

sätt kan underlättas. Arbetsmarknadens parter skall inbjudas att konstruktivt

medverka i detta förändringsarbete.

 Den höga arbetslöshet som vi nu har i Sverige pressar tillbaka löntagarna på en

rad olika sätt. De arbetslösa känner vanmakt inför möjligheterna att på nytt få

ett arbete och ser sin familjeekonomi raseras. De som har ett arbete är rädda

för att mista det. Trycket ute på arbetsplatserna på de anställda har hårdnat.

Allt färre vågar utnyttja sina rättigheter av rädsla för att hamna i onåd. Vid

en minskning av personalstyrkan är trycket att lämna företaget hårt mot de

äldre, kvinnorna och de som inte betraktas som tillräckligt produktiva.

 De arbetsrättsliga reglerna bör inte ytterligare spä på den utveckling som nu

har skisserats. För att löntagarna skall kunna förväntas lojalt medverka vid de

förändringar i företagen som är nödvändiga måste de känna att de har en rimlig

trygghet i sin anställning. De försämringar i anställningstryggheten som

genomfördes den 1 januari 1994 bör därför nu upphävas.

 Konkurrens mellan företag bör ske på lika villkor. Det är en viktig uppgift att

slå vakt om de seriösa företagen. Ett sätt att göra detta är att se till att det

finns ett fackligt inflytande vid anlitande av entreprenör och inhyrning av

arbetskraft. Ett återinförande av den fackliga vetorätten i sådana situationer

är ägnat att motverka osund konkurrens från företag som inte tar sitt ansvar i

förhållande till samhället och sina anställda.

Arbetstoppar

Den längsta tillåtna tiden för visstidsanställningar vid arbetsanhopning är tolv

månader under en period av två år. Tidigare var tiden sex månader. Det finns

inget rimligt skäl varför tiden skall vara så lång som tolv månader. Är det

fråga om att en arbetsgivare har behov av arbetskraft under en längre tid, även

om behovet kan förutses upphöra längre fram, bör det normala vara en

tillsvidareanställning i enlighet med lagens huvudregel. Uppstår sedan en

arbetsbristsituation får denna hanteras på vanligt sätt med tillämpning av de

uppsägningstider som gäller enligt lagen. Uppsägningstiden är en månad för den

som är under 25 år eller den som har varit anställd kortare tid än sex månader.

Om det i något fall finns ett särskilt behov av regler om visstidsanställning

som avviker från lagen finns alltid möjligheten att genom kollektivavtal

åstadkomma den nödvändiga anpassningen.

Provanställningar

Avtal om provanställning får träffas, om prövotiden är högst tolv månader.

Tiden, som tidigare var sex månader, är omotiverat lång. Den innebär att en

arbetstagare kan få finna sig i att vara anställd under så lång tid som ett år

utan något som helst anställningsskydd. I normalfallet kan en provanställning

avbrytas från ena dagen till den andra genom ett formlöst besked från

arbetsgivaren, låt vara att arbetstagaren skall underrättas om detta minst två

veckor i förväg. Sett ur den anställdes synvinkel är det inte rimligt att den

osäkerhet som följer med provanställningen skall bestå under ett helt år. Ar-

betsgivaren har på sin sida ett berättigat behov av att få pröva arbetstagaren

under en viss tid. Det måste dock normalt anses fullt tillräckligt med en prö-

votid på sex månader. Också på detta område finns det möjlighet att vid behov

träffa kollektivavtal med ett annat innehåll än lagens regel.

Undantag från turordningen

Anställningsskyddslagen innehåller regler om saklig grund för uppsägning. Vid

uppsägning av en arbetstagare av skäl som är hänförliga till arbetstagaren

personligen innebär reglerna ett skydd mot obefogade uppsägningar.

Arbetsgivarens skäl för uppsägningen kan prövas i domstol, och det är

arbetsgivarens sak att visa att det finns tillräckliga skäl för åtgärden. Vid en

situation då arbetsgivaren vill säga upp arbetstagare på grund av arbetsbrist är

förhållandet däremot ett annat. Arbetsgivaren bestämmer ensam om det föreligger

arbetsbrist i företaget. Det ställningstagandet kan normalt inte överprövas av

domstol. Lagens regler om turordning vid sådana uppsägningar innebär i det läget

ett visst skydd mot godtycke för den enskilde arbetstagaren. Arbetsgivaren får

inte fritt välja vilka som skall sägas upp. Enligt lagen skall man följa en

turordning som följer principen sist in - först ut. Den som är sist anställd får

gå först, och den som har längst anställningstid har företräde till fortsatt

arbete, under förutsättning att de som blir kvar har tillräckliga

kvalifikationer för de arbetsuppgifter som finns kvar. Den som fått sluta har

under en viss tid företrädesrätt till återanställning för det fall att

arbetsgivaren vill nyanställa personal. Arbetsgivaren och den fackliga

organisationen har frihet att avtala om avsteg från turordningen om det behövs.

 Anställningsskyddslagens regler kan på det sättet sägas innebära en viss balans

mellan arbetsgivarens och arbetstagarnas intressen. Genom den regel som ger

arbetsgivaren rätt att undanta två arbetstagare innan turordningen görs upp har

emellertid denna balans rubbats, särskilt när det gäller de mindre företagen.

Anställningsskyddet i de mindre företagen har drastiskt minskat. Den

arbetsgivare som vill göra sig av med en arbetstagare utan att öppet redovisa

sina skäl kan utnyttja turordningsregeln i det syftet. Det har i debatten

anförts exempel på att ett sådant missbruk av reglerna har förekommit.

 Regeringen ser det därför som en angelägen uppgift att återställa den balans

som rådde tidigare i detta hänseende. Om turordningsreglerna någon gång skulle

leda till verkliga svårigheter för ett företag är det både möjligt och önskvärt

att arbetsgivaren och den fackliga organisationen träffar avtal om avsteg från

turordningen.

Ingrepp i tidigare gällande kollektivavtal

I övergångsbestämmelserna till de nya regler som infördes den 1 januari 1994

föreskrevs det att kollektivavtal, som hade ingåtts före lagens ikraftträdande,

var utan verkan i de delar avtalet innehöll bestämmelser om kortare avtalstider

för tidsbegränsad anställning vid arbetsanhopning och provanställning än lagen i

sin nya lydelse. Detta gällde dock inte om avtalet tillkommit för att göra

avsteg från lagen i sin nya lydelse.

 Övergångsregeln har utsatts för stark kritik från de fackliga organisationerna.

LO, TCO och FFI (Fria fackföreningsinternationalen) har anmält den svenska rege-

ringen till den internationella arbetsorganisationen ILO:s styrelse och därvid

påstått att bestämmelsen stått i strid mot 1949 års konvention om tillämpning av

principerna för organisationsrätten och den kollektiva förhandlingsrätten och

1981 års konvention om främjande av kollektiva förhandlingar. ILO:s styrelse har

enhälligt i ett beslut i juni 1994 funnit att bestämmelsen utgjorde ett intrång

i förhandlingsfriheten. Styrelsen har rekommenderat regeringen att i

fortsättningen avstå från lagstiftningsåtgärder som röjer undan tidigare

ingångna kollektivavtal. Dessutom har regeringen anmodats att ändra övergångsbe-

stämmelsen.

 Mot denna bakgrund bör övergångsregeln nu upphävas. Ett sådant upphävande får

bara verkan för framtiden, och bara för de områden där nya kollektivavtal inte

har träffats.

Facklig vetorätt

Det är en viktig uppgift att bekämpa den osunda konkurrensen från oseriösa

företag. Ett sätt att komma åt de oseriösa företagens verksamhet har tidigare

varit den fackliga vetorätten vid entreprenader och inhyrning av arbetskraft.

Det är olyckligt att vetorätten har avskaffats. De skäl som har anförts för

detta är enligt regeringens mening inte hållbara. Konkurrensen mellan företag på

lika villkor bör i möjligaste mån underlättas. Den fackliga vetorätten bör

därför återinföras. Detsamma gäller de regler om förhandling och information som

syftar till att göra vetorätten verkningsfull.

Blockader mot enmans- eller familjeföretag

Förbudet mot blockader mot enmans- eller familjeföretag innebär en inskränkning

i den grundlagsfästa rätten att vidta fackliga stridsåtgärder. För att ett

sådant förbud skall vara försvarligt krävs att det är ägnat att råda bot på

allvarliga problem eller brott mot viktiga principer. Några sådana problem eller

principer finns dock inte. För den allra största delen av arbetsmarknaden

förekommer inte stridsåtgärder av angivet slag. De är otillåtna enligt

huvudavtalet mellan LO och SAF. Det är inom det området bara Svenska Byggnad-

sarbetareförbundet, Svenska Målareförbundet och Svenska Transport-

arbetareförbundet som inte har undertecknat huvudavtalet. I de fall som

förekommer i praktiken vidtar fackföreningarna stridsåtgärder för att förmå

företag som brukar ha anställda att teckna kollektivavtal. Det ligger i sådana

fall i regel i de anställdas intresse att skyddas av kollektivavtalets

bestämmelser.

 Eftersom det inte har påvisats några allvarliga olägenheter bör konflikträtten

inte inskränkas på detta område. Stridsåtgärdsförbudet bör således upphävas.

Ikraftträdanden m.m.

Det är viktigt att snabbt återupprätta anställningstryggheten för att löntagarna

förtroendefullt skall kunna medverka i de strukturförändringar som omdaningen av

det svenska näringslivet nödvändiggör. Återställningen av arbetsrätten bör

därför träda i kraft den 1 januari 1995.

5 Författningskommentar

5.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd

5 §

Ändringarna i 5 § innebär att paragrafen får den lydelse den hade före den 1

januari 1994. I fråga om paragrafens innehåll hänvisas till tidigare kommentarer

(se prop. 1981/82:71, bet. 1981/82:AU 11 och prop. 1990/91:25 Bilaga 6, bet.

1990/91:AU 15).

6 §

Paragrafen återställs till den lydelse den hade före den 1 januari 1994,

bortsett från en mindre språklig ändring i andra stycket. Innehållet finns

kommenterat i tidigare lagförarbeten (prop. 1981/82:71, bet. 1981/82:AU 11).

22 §

Liksom beträffande de övriga paragraferna i anställningsskyddslagen innebär

ändringarna i 22 § i huvudsak att paragrafen återfår sin tidigare lydelse. Den

omredigering som gjordes genom lagändringen den 1 januari 1994 behålls dock.

Beträffande innehållet hänvisas också här till tidigare lagförarbeten (prop.

1981/82:71, bet. 1981/82:AU 11 och prop. 1984/85:62, bet. 1984/85:AU 4).

Övergångsbestämmelser

punkt 1

Vissa frågor i samband med upphävandet av den övergångsregel som gjorde ingrepp

i gällande kollektivavtal har behandlats under avsnitt 4.

punkt 2

De äldre reglerna får tillämpas på uppsägningsärenden som pågår när lagen träder

i kraft. Har det inletts förhandlingar om driftsinskränkningar får dessa

slutföras, utan att de nya reglerna blir tillämpliga.

5.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i

arbetslivet

4 §

Ändringen innebär endast att de återinförda vetorättsreglerna i 38-40 §§ åter

har tagits med i uppräkningen i andra stycket av de lagregler som det är

tillåtet att avvika från genom kollektivavtal. Hänvisningen i tredje stycket

till 41 b § har tagits bort.

5 §

Vetorättsreglerna i 38 och 39 §§ har åter tagits med i uppräkningen i andra

stycket av de regler som skall tillämpas även när kollektivavtal tillfälligt

inte gäller.

38 §

Paragrafen återinförs i den lydelse den hade före den 1 januari 1994, med några

justeringar av språklig natur. Innehållet behandlas i tidigare förarbeten (prop.

1975/76:105 Bilaga 1, bet. 1975/76:InU 45, prop. 1990/91:124, bet. 1990/91:AU 20

och prop. 1992/93:218, bet. 1992/93:AU 16).

39 §

Paragrafen återställs i sin tidigare lydelse med en viss språklig justering.

Beträffande innehållet hänvisas till tidigare lagförarbeten (prop. 1975/76:105

Bilaga 1, bet. 1975/76:InU 45).

40 §

Även denna paragraf återinförs i sin helhet, och dess innehåll har tidigare

kommenterats (prop. 1975/76:105 Bilaga 1, bet. 1975/76:InU 45).

57 §

Ändringen innebär att den tidigare gällande bestämmelsen i första stycket om

arbetstagarorganisationens ansvar vid en vetoförklaring enligt 39 § utan fog

åter införs. Innehållet finns kommenterat i tidigare lagförarbeten (prop.

1975/76:105 Bilaga 1, bet. 1975/76:InU 45).

69 §

Ändringen innebär att 39 § åter har lagts till uppräkningen av de föreskrifter

som enligt paragrafen inte utgör något hinder mot beslut enligt 15 kap.

rättegångsbalken.

5.3 Förslaget till lag om ändring i arbetsrättslig beredskapslag (1987:1262)

Till följd av ändringarna i anställningsskyddslagen och medbestämmandelagen har

även ändringar gjorts i arbetsrättslig beredskapslag (1987:1262).

Arbetsmarknadsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 20 oktober 1994

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],

Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1994/95:76 Förändring av vissa arbetsrättsliga

regler.