Kulturdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12

december 1991

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och

statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN], och[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Skrivelse med redogörelse för tillämpningen av lagen

(1989:530) om åtgärder för att förebygga våldsdåd med

internationell bakgrund (terroristlagen)

Särskilda regler för bekämpning av internationell

terrorism har funnits i svensk lagstiftning sedan år 1973.

Huvudsyftet för den då antagna lagen (1973:162) om

särskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med

internationell bakgrund var att hindra presumtiva

terrorister från att komma in i eller stanna kvar i vårt land.

Detta huvudsyfte har präglat även vår senare lagreglering

mot terrorism.

Den första lagen i ämnet var tidsbegränsad. Huvuddelen

av dess bestämmelser gjordes dock permanenta redan år

1975 genom att införlivas med den då gällande

utlänningslagen (1954:193). Samtidigt bröts reglerna om

telefonavlyssning och vissa andra tvångsåtgärder ut och fick

bilda en särskild lag, lagen (1975:1360) om tvångsåtgärder i

spaningssyfte i vissa fall. Även denna lag var tidsbegränsad,

men kom genom successiva förlängningar att gälla till den 1

juli 1989.

Terroristbestämmelserna i 1954 års utlänningslag

överfördes i stort sett oförändrade till utlänningslagen

(1980:376) som gällde fram till den 1 juli 1989 då vår

nuvarande utlänningslag (1989:529) trädde i kraft.

Terroristbestämmelserna och spaningslagens bestämmelser

fördes då samman i lagen (1989:530) om åtgärder för att

förebygga våldsdåd med internationell bakgrund

(terroristlagen), som trädde i kraft den 1 juli 1989.

Denna lag har sedan den 1 juli 1991 ersatts av lagen

(1991:572) om särskild utlänningskontroll. Även om lagen

om särskild utlänningskontroll inte har varit i kraft under

den tid denna redogörelse avser kan det finnas skäl att i

detta sammanhang något beröra dess innehåll. Den nya

lagen följer i sina huvuddrag terroristlagen, men medger

ökade möjligheter att skydda landet mot terrorism och ger

också en förbättrad rättssäkerhet. Enligt de nya reglerna

krävs inte att utlänningen tillhör en terroristorganisation

och även risken för terrordåd utomlands skall beaktas.

Vidare har regeringens möjlighet att besluta om s.k.

kommunarrest avskaffats och giltigheten av ett beslut om

anmälningsplikt tidsbegränsats till tre år, varefter det skall

omprövas av en domstol.

Terroristbestämmelserna och bestämmelserna i

spaningslagen gjordes vid sin tillkomst tidsbegränsade med

hänsyn till deras ingripande och extraordinära natur. När

terroristbestämmelserna senare fördes in i utlänningslagen

bestämdes därför att den parlamentariska insyn, som

tidigare förekommit vid riksdagens prövning av

terroristlagens fortsatta giltighet, skulle ske i form av en

årlig skrivelse från regeringen till riksdagen (prop.

1975/76:18 s.161). En motsvarande redovisningsskyldighet

beträffande spaningslagens tillämpning infördes år 1982

(JuU 1981/82:54, rskr. 298). Denna form av parlamentarisk

insyn har därefter bibehållits såväl avseende 1989 års

terroristlag (prop. 1988/89:86 s. 140) som den nu gällande

lagen om särskild utlänningskontroll (prop. 1990/91:118

s. 72). Den senaste redovisningen gjordes i regeringens

skrivelse 1990/91:73.

En redogörelse för tillämpningen av lagen (1989:530)

om åtgärder för att förebygga våldsdåd med internationell

bakgrund (terroristlagen) under tiden den 1 juli 1990 -- den

30 juni 1991 har utarbetats inom kulturdepartementet.

Redogörelsen bör fogas till regeringsprotokollet som

bilaga.

Jag hemställer att regeringen till riksdagen överlämnar

den inom kulturdepartementet upprättade redogörelsen för

tillämpningen av terroristlagen under tiden den 1 juli 1990-

den 30 juni 1991.

Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens

hemställan.

Bilaga

Redogörelse för tillämpningen av lagen (1989:530) om

åtgärder för att förebygga våldsdåd med internationell

bakgrund (terroristlag)

Rikspolisstyrelsen har i en skrivelse till regeringen av

den 12 november 1991 redogjort för terroristlagens

tillämpning under tiden den 1 juli 1990 -- den 30 juni 1991.

Av skrivelsen framgår bl.a. följande.

Regeringen har under perioden med stöd av

terroristlagen utvisat fyra personer med palestinskt

ursprung tillhörande palestinska organisationer eller

verkande för sådana. Ytterligare en person aktualiserades

samtidigt, men lämnade Sverige frivilligt.

De särskilda möjligheterna till hemlig teleavlyssning

m.m., som efter tillstånd av rätten kan företas med stöd av

terroristlagen, har inte använts.

År 1984 beslutade regeringen med stöd av 47 §

utlänningslagen (1980:376) att nio turkiska medborgare,

medlemmar av Kurdistans arbetarparti (PKK), skulle

utvisas ur Sverige. Eftersom verkställighetshinder ansågs

föreligga beslöt regeringen att utvisningsbesluten tills vidare

inte skulle verkställas. Regeringen föreskrev vidare att

sådana inskränkningar som avsågs i 48 § första stycket

samma lag skulle gälla för samtliga.

Regeringen, som redan den 31 augusti 1989 upphävde

utvisningarna beträffande två av de turkiska medborgarna

och samtidigt mildrade inskränkningarna för två andra, har

genom beslut den 11 oktober 1990 upphävt alla

föreskrifterna utom avseende anmälningsplikten för sex av

de turkiska medborgarna.

Utrikesdepartementet har i en skrivelse av den 8 oktober

1991 redogjort för den internationella terrorismens

utveckling avseende tiden från halvårsskiftet 1990 till

halvårsskiftet 1991. Av skrivelsen framgår bl.a. följande.

Antalet internationella terroristdåd har fortsatt att

sjunka under perioden. Trots ett förhöjt hot från olika

terroristgrupper, särskilt i samband med Iraks invasion av

Kuwait, har det inte heller inträffat någon terroraktion i

vilken ett stort antal människor skulle ha dödats eller

skadats.

Sverige eller svenska intressen utomlands har inte varit

förstahandsmål för terroristattacker. Dock har beredskapen

avseende de i Gulfkrisen inblandade ländernas intressen

skärpts i Sverige under vissa perioder.

Efter Palestine Liberation Fronts misslyckade attack

mot stränderna i Israel i maj 1990 uppsköt USA dialogen

med PLO som följd av organisationens vägran att fördöma

attacken. Utvandringen av judar från Sovjetunionen till

Israel samt Irans dödsdom mot författaren Salman Rushdie

bidrog också till att det under sommaren 1990 utfärdades

varningar för terroristdåd, i första hand i Mellersta Östern

och Europa.

Hotbilden förhöjdes ytterligare efter Iraks invasion av

Kuwait den 2 augusti 1990. Saddam[REDACTED_EFTERNAMN] och en rad

palestinska grupper hotade med terroristattacker mot

västländerna, Israel och de moderata arabstaterna.

Farhågorna om en terrorvåg besannades dock inte ens

efter FN-koalitionens ingripande mot Irak i januari 1991.

Antalet terroristincidenter eller utförda terroristdåd som

har kunnat hänföras till Gulfkrisen har visserligen varit

ganska stort. De dåd som har kommit till utförande har

emellertid varit mindre allvarliga.

En av förklaringarna till den relativt låga aktiviteten från

terroristgruppernas sida kan vara den starkt förhöjda

beredskapen mot terrordåd som vidtogs världen runt. En

annan är det omfattande internationella samarbetet i

kampen mot terrorism. Vad avser Irak har förmodligen

förstörandet av kommunikationsnätet i Bagdad samt

utvisningar från västvärlden av omkring 200 irakiska

agenter bidragit. En ytterligare förklaring utgörs av

demokratiseringen i Sovjetunionen och Östeuropa under de

senaste åren och dessa länders indragna stöd till och skydd

av olika terroristgrupper.

Även om hotbilden vid halvårsskiftet 1991 framstår som

gynsammare än på många år får risken för terroristaktioner

på sikt anses fortsatt stor. För den framtida utvecklingen

kommer resultatet av fredskonferensen om Mellersta

Östern att ha en avgörande betydelse.

Utvecklingen i Sovjetunionen, Jugoslavien och Turkiet

har inte drabbat utomstående genom terroristdåd.