Regeringens skrivelse

1998/99:5

Hållbara Sverige uppföljning och fortsatta åtgärder

för en ekologisk hållbar utveckling

Skr.

1998/99:5

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 1 oktober 1998

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Anna[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Miljödepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

De övergripande målen för ett ekologiskt hållbart samhälle är att

långsiktigt skydda miljön och människors hälsa, att använda jordens

resurser effektivt och att nå en hållbar försörjning. En ekologiskt hållbar

utveckling bygger på en helhetssyn på samhällsutvecklingen där hänsyn

till ekologiska förutsättningar förenas med en god ekonomisk, social och

kulturell utveckling.

I skrivelsen redovisar regeringen en uppföljning av arbetet med att föra

Sverige mot en ekologisk hållbarhet, baserad på de åtgärdsprogram som

angavs i regeringens skrivelse Ekologisk hållbarhet (skr. 1997/98:13).

Inom varje departements verksamhetsområde beskrivs vilka åtgärder som

är genomförda och vilka aktiviteter som pågår.

Regeringen har under året 1997/98 lagt ett antal propositioner och

skrivelser med koppling till ekologiskt hållbar utveckling. Nya

åtgärdsförslag har därigenom tillkommit inom områden som energi,

transporter, regionalpolitik, sysselsättning, konsumentpolitik, bostads-

politik, skogsbruk, jordbruk och fiske samt arkitektur, formgivning och

design. Under året har också en miljöproposition överlämnats till

riksdagen som innehåller en vidareutveckling och en precisering av det

inledda arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling. Ett antal av de i

propositionerna föreslagna åtgärderna med direkt koppling till ekologiskt

hållbarhet återfinns i skrivelsens departementsvisa avsnitt.

Skrivelsen innehåller också en lägesredovisning för arbetet med det

lokala investeringsprogrammet, liksom av några av de initiativ Sverige

har tagit internationellt med inriktningen att vara en pådrivande kraft och

ett föregångsland för en ekologiskt hållbar utveckling.

Innehållsförteckning

1 Ärendet 3

2 Ett hållbart Sverige 5

2.1 En strategi för ekologiskt hållbar utveckling 6

2.2 Tre mål för ekologiskt hållbar utveckling 6

2.2.1 Skyddet av miljön 7

2.2.2 Effektiv användning 8

2.2.3 Hållbar försörjning 9

2.3 Uppföljningssystem för ekologiskt hållbar utveckling 10

3 Översikt av regeringens arbete för ekologisk hållbarhet 12

3.1 Ekologiskt hållbar utveckling inom den statliga sektorn 12

3.2 Regeringens investeringsprogram effekter på

sysselsättning 14

3.3 Ekonomi, näringsliv och konsumenter 15

3.4 Forskning och teknikutveckling 19

3.5 Social välfärd miljö och hälsa, utbildning, kultur 22

3.6 Samhällsplanering, byggande och transporter 25

3.7 Internationellt samarbete för ekologisk hållbarhet 27

4 Genomförda och nya åtgärder för en ekologiskt hållbar utveckling

inom olika departements verksamhetsområden 31

4.1 Justitiedepartementets verksamhetsområde 32

4.2 Utrikesdepartementets verksamhetsområde 34

4.3 Försvarsdepartementets verksamhetsområde 39

4.4 Socialdepartementets verksamhetsområde 43

4.5 Kommunikationsdepartementets verksamhetsområde 49

4.6 Finansdepartementets verksamhetsområde 56

4.7 Utbildningsdepartementets verksamhetsområde 58

4.8 Jordbruksdepartementets verksamhetsområde 62

4.9 Arbetsmarknadsdepartementets område 67

4.10 Kulturdepartementets verksamhetsområde 70

4.11 Närings- och handelsdepartementets verksamhetsområde 73

4.12 Inrikesdepartementets verksamhetsområde 78

4.13 Miljödepartementets verksamhetsområde 86

5 Lokala investeringar 101

5.1 1998 års stöd till lokala investeringsprogram 101

5.2 Fortsatta insatser 105

5.2.1 Stöd för lokala investeringsprogram

 1999 2001.... 106

5.2.2 Uppföljning och utvärdering 106

Bilaga: Miljöledning i statlig verksamhet - deltagande myndigheter....107

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 1 oktober 1998 108

1 Ärendet

I januari 1997 lämnade regeringen en skrivelse till riksdagen På väg mot

ett ekologiskt hållbart samhälle (skr. 1996/97:50, bet. 1996/97:JoU11,

rskr. 1996/97:187). Den beskrev pågående arbete med att utveckla

strategier för ekologisk hållbarhet inom olika samhällssektorer.

Regeringen beslöt den 21 januari 1997 att tillsätta en delegation för en

ekologiskt hållbar utveckling. I delegationen ingår statsråden Anna
[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, Ylva[REDACTED_EFTERNAMN], Ulrica[REDACTED_EFTERNAMN], Annika[REDACTED_EFTERNAMN]

och Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]. Regeringen presenterade i förra årets ekonomiska

vårproposition (1996/97:150, bilaga 5) ett förslag till ett investerings-

program för ekologisk hållbarhet samt en gemensam plattform för det

fortsatta arbetet utifrån förslag från delegationen. Den 11 september 1997

överlämnade regeringen till riksdagen skrivelsen Ekologisk hållbarhet

(skr. 1997/98:13) som redovisade riktlinjer för det fortsatta arbetet.

Riksdagen beslutade med anledning av budgetpropositionen för år

1998 (prop. 1997/98:1, utgiftsområde 18, bet 1997/98:BoU1, rskr.

1997/98:81) om ett stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk

hållbarhet. Stödet till lokala investeringsprogram har två syften. Det skall

dels påtagligt öka takten i omställningen av Sverige till ett ekologiskt

uthålligt samhälle, dels bidra till ökad sysselsättning. Riksdagens beslut

innebär att 5,4 miljarder kronor har avsatts för perioden 1998 2000. I

1998 års ekonomiska vårproposition (prop. 1997/98:150) uttalade

regeringen att arbetet med att ställa om Sverige till ekologisk hållbarhet

bör fortsätta och aviserade ett förslag om förlängning och en utökning av

stödet till lokala investeringsprogram med 2 miljarder kronor för år 2001.

Regeringen har under 1997 och 1998 lagt fram propositioner på flera

områden som utgör viktiga delar i det samlade arbetet för en hållbar

utveckling. Riksdagen beslutade i juni 1997 om nya riktlinjer för

energipolitiken (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr:

1996/97:272). Enligt riktlinjerna skall energipolitiken skapa villkoren för

en effektiv energianvändning och en kostnadseffektiv svensk energi-

försörjning samt underlätta omställningen till ett ekologiskt uthålligt

samhälle. Riksdagen har vidare på regeringens förslag beslutat om en ny

miljöbalk (prop. 1997/98:45, bet 1997/98:JoU20, rskr. 1997/98:278) och

följdlagstiftning till denna (prop. 1997/98:90, bet 1997/98:JoU25, rskr.

1997/98:279) som sammantaget utgör en samordnad, skärpt och breddad

miljölagstiftning för en hållbar utveckling.

I maj 1998 lade regeringen fram en miljöproposition Svenska miljömål

 Miljöpolitik för ett hållbart Sverige (prop. 1997/98:145). Propositionen

innebär att arbetet med ekologiskt hållbar utveckling preciseras i olika

avseenden. Regeringen föreslår bl.a. en ny struktur för arbetet med

miljömål. Enligt förslaget skall ett begränsat antal nationella

miljökvalitetsmål, som anger vilket miljötillstånd som skall uppnås i ett

generationsperspektiv, fastställas av riksdagen. Delmål och åtgärds-

strategier för att nå miljökvalitetsmålen skall sedan utarbetas inom olika

samhällssektorer på skilda nivåer.

Regeringen har dessutom under det sista året presenterat en rad andra

propositioner med koppling till hållbar utveckling: Hållbart fiske och

jordbruk (prop. 1997/98:2), Transportpolitik för en hållbar utveckling

(prop. 1997/98:56), Framtidsformer med handlingsprogram för

arkitektur, formgivning och design (prop.1997/98:117), Bostadspolitik

för en hållbar utveckling (prop. 1997/98:119), Uppföljning av

skogspolitiken (prop. 1997/98:158), Utveckling och rättvisa en politik

för storstaden på 2000-talet (prop. 1997/98:165) samt skrivelsen

Konsumenterna och miljön en handlingsplan för hållbar utveckling

(skr. 1997/98:67). Huvuddelen av dessa är behandlade av riksdagen.

Hållbar utveckling är ett centralt mål i det nya Amsterdamfördraget för

Europeiska unionen. Inom EU verkar Sverige för en intensifiering av

arbetet med att integrera miljöfrågorna i utformningen och

genomförandet av gemenskapens politik och verksamhet. Inom OECD

agerar Sverige för att stärka organisationens arbete för hållbar utveckling.

Sverige verkar även för att stärka miljöarbetet inom FN inom ramen för

den pågående reformprocessen samt deltar aktivt i det internationella

miljö-konventionsarbetet. Ett centralt tema för Sveriges ordförandeskap i

Nordiska Ministerrådet är Ett hållbart Norden.

I 1997 års skrivelse om ekologisk hållbarhet angav regeringen tre

övergripande mål för ekologisk hållbarhet: skyddet av miljön, effektiv

användning av resurser samt hållbar försörjning med naturresurser. För

att bidra till att uppnå dessa mål redovisades i skrivelsen

departementsvisa åtgärdsprogram (totalt 93 åtgärdsdpunkter). De

föreslagna åtgärderna innebar långsiktiga förändringar inom de olika

departementens verksamhetsområden i riktning mot ekologisk hållbarhet.

Åtgärderna berörde bl.a. lagstiftning, aspekter på skattesystemet,

utbildningssystemet., infrastruktur av transporter och byggande. Speciellt

betonades vikten av det internationella samarbetet för att uppnå en

hållbar utveckling.

I föreliggande skrivelse ges en lägesredovisning av hur långt arbetet

kommit med de åtgärder som presenterades i förra årets skrivelse.

Dessutom redovisas de nya förslag till åtgärder som tillkommit under

året genom de propositioner och skrivelser som lagts fram. Skrivelsen

innehåller också översiktlig beskrivning av arbetet med det lokala

investeringsprogrammet. Skrivelsen bygger till stora delar på Hållbara

Sverige Lägesrapport 1998 som Delegationen för en ekologiskt hållbar

utveckling redovisade i augusti 1998.

2 Ett hållbart Sverige

I regeringsförklaringen 1996 redovisade regeringen inriktningen att göra

Sverige till en internationellt pådrivande kraft och ett föregångsland i

strävan att skapa en ekologiskt hållbar utveckling . I regeringsför-

klaringen 1997 uttalas att arbetet för att ställa om Sverige till ekologisk

hållbarhet skall fortsätta samtidigt som Sverige skall möta 2000-talet på

ett sätt som skapar en långsiktigt hållbar tillväxt i en allt hårdare

konkurrens. Kommande generationers livskvalitet skall inte äventyras

och målet är att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora

miljöproblemen är lösta. Därmed vill regeringen aktivt bidra till det

övergripande målet om hållbar utveckling och samtidigt ta vara på de

möjligheter som omställningen rymmer för Sveriges del.

Hållbar utveckling definieras enligt Brundtlandkommissionen som en

utveckling som tillfredsställer dagens behov utan att äventyra förut-

sättningarna för framtida generationer. Målet omfattar ekonomiska,

sociala och ekologiska aspekter av samhällsutvecklingen, vilket beskrivs

i slutdokumentet från FN:s generalförsamlings nittonde extra möte den

23 27 juni 1997. Dessa tre aspekter är ömsesidigt beroende av varandra

och för att uppnå hållbar utveckling krävs att de integreras och beaktas på

ett balanserat sätt. I begreppet ekologiskt hållbar utveckling uppmärk-

sammas speciellt den ekologiska dimensionen i hållbar utveckling. För

att undvika att miljöförstöring och utarmning av naturresurser skall

begränsa framtida generationers välfärd har regeringen ställt upp tre mål

för ekologisk hållbarhet: skyddet av miljön, effektiv användning av

resurser och en hållbar försörjning. Strategin är att nå dessa mål utan att

de ekonomiska eller sociala dimensionerna blir eftersatta. Tvärtom skall

ekonomi. sysselsättning och social välfärd gynnas av omställningen.

I 1997 års ekonomiska vårproposition (prop. 1996/97:150) beskrivs

också hur de tre dimensionerna av hållbar utveckling är ömsesidigt

beroende av varandra. Hushållning med naturresurserna, omsorg om

miljön och en social rättvisa är också nödvändiga förutsättningar för en

hållbar ekonomisk utveckling. Samtidigt är en sund ekonomi en

förutsättning för en ekologiskt hållbar utveckling. En god ekonomisk,

social och kulturell utveckling skapar förutsättningar för människor att

engagera sig i arbetet för ett ekologiskt hållbart samhälle.

2.1 En strategi för ekologiskt hållbar utveckling

Regeringens bedömning: Den övergripande strategin för omställning till

ekologisk hållbarhet bör vara att Sverige skall bli ett föregångsland och

vara internationellt pådrivande genom att visa att ekologisk hållbarhet

kan nås på vägar och med insatser som även stärker ekonomi och

sysselsättning, utvecklar näringsliv och infrastruktur samt förbättrar

välfärden.

Skälen för regeringens bedömning: Att uppnå en ekologiskt hållbar

utveckling i Sverige kräver handlande över vidare fält än den

hittillsvarande miljöpolitiken. Att genomföra detta i praktiken är inte en

uppgift för någon viss sektor eller viss yrkesgrupp. Alla delar av

samhället, den offentliga sektorn, näringslivet, organisationer och

enskilda medborgare måste medverka.

Arbetet med att föra Sverige mot ekologisk hållbarhet är långsiktigt.

Att integrera miljöhänsyn samt ett hushållnings- och

effektivitetstänkande inom samtliga samhällssektorer är en viktig

grundförutsättning. Det är då möjligheterna skapas att långsiktigt förena

ett ekologiskt synsätt med ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning.

Förutsättningen för att detta arbete skall vara framgångsrikt är att

kunskap om de ekologiska förutsättningarna för samhällets utveckling

finns hos alla. Omställningen till ekologisk hållbarhet skall gå hand i

hand med utvecklingen till ett modernt informations- och

kunskapssamhälle. Inriktningen bör vara att öka Sveriges och svenskt

näringslivs konkurrenskraft i den globala utvecklingen. För de närmaste

åren ligger utmaningen också i att arbeta för ekologisk hållbarhet i

samspel med att bekämpa arbetslösheten. I föreslagna åtgärdsprogram

har därför särskild vikt lagts vid åtgärder som har positiva effekter på

näringslivsutveckling och sysselsättning, i en del fall kortsiktigt och i

andra fall på längre sikt.

Sverige skall med stöd av de erfarenheter som vinns vara pådrivande

internationellt främst i EU, OECD, FN, i internationellt konventions-

arbete samt genom regionalt utvecklingssamarbete i vårt närområde.

2.2 Tre mål för ekologiskt hållbar utveckling

I arbetet med att föra Sverige mot ekologisk hållbarhet är alla delaktiga.

Därför behövs tydliga och gemensamma mål för arbetet. I 1997 års

ekonomiska vårproposition formulerade regeringen tre övergripande mål

för en ekologiskt hållbar samhällsutveckling: skyddet av miljön, en

effektiv användning av jordens resurser och en hållbar försörjning.

Målen tydliggör de ekologiska förutsättningarna för att nå en långsiktigt

hållbar utveckling, dvs. de anger de ekologiska förutsättningarna för en

långsiktigt hållbar ekonomi och kommande generationers välfärd.

Skyddet av miljön innebär att utsläppen av föroreningar inte skall skada

människans hälsa eller överskrida naturens förmåga att ta emot eller

bryta ner dem. Naturligt förekommande ämnen skall användas på ett

sådant sätt att de naturliga kretsloppen värnas. Naturfrämmande hälso-

och miljöskadliga ämnen bör på sikt inte få förekomma i miljön. Den

biologiska mångfalden skall bevaras och värdefulla kulturmiljöer

skyddas.

Effektiv användning innebär att användning av energi och andra

naturresurser skall bli mycket effektivare än den är i dag. Flödena av

energi och material kan därmed begränsas så att de är förenliga med en

hållbar utveckling. Samhällsplanering, teknikutveckling och

investeringar skall därför också inriktas på resurssnåla produkter och

processer.

Hållbar försörjning innebär att ekosystemens långsiktiga

produktionsförmåga måste säkras. Så långt som möjligt skall

försörjningen baseras på ett långsiktigt hållbart nyttjande av förnybara

resurser. Det betyder att användningen inte långsiktigt kan överskrida

den takt med vilken naturen skapar nya resurser och att material bör

återvinnas i ett kretslopp. Vi skall hushålla med icke förnybara resurser

och kontinuerligt sträva efter förnybara ersättningar.

De tre målen för ekologiskt hållbar utveckling hänger samman och

stödjer varandra. Den effektiva användningen ger de grundläggande

förutsättningarna för att nå de båda andra målen en miljö som inte

skadas av föroreningar och en sparsamhet vad gäller resursanvändningen.

Skyddet av miljön och ekosystemen är också en förutsättning för att

långsiktigt upprätthålla försörjningen med naturresurser.

2.2.1 Skyddet av miljön

I miljöpropositionen (prop. 1997/98:145) vidareutvecklas och preciseras

det övergripande målet om skyddet av miljön. I propositionen föreslås att

femton nya nationella miljökvalitetsmål skall fastställas av riksdagen.

Regeringens övergripande mål för det miljöpolitiska arbetet är att till

nästa generation kunna lämna över ett samhälle där de stora

miljöproblemen i Sverige är lösta.

De föreslagna nationella miljökvalitetsmålen preciserar de framtida

tillstånd i miljön som eftersträvas. Människors hälsa och tillståndet i

naturen står i centrum. Utsläpp av skadliga ämnen skall bringas ner till de

nivåer som bestäms av vad miljön och människan långsiktigt tål. Målen

anger också natur- och kulturlandskap med särskilda miljövärden som

skall skyddas och bevaras samtidigt som produktionsförmågan

upprätthålls och utvecklas. De femton miljökvalitetsmålen formuleras i

miljöpropositionen som[REDACTED_EFTERNAMN] luft, Grundvatten av god kvalitet, Levande

sjöar och vattendrag, Myllrande våtmarker, Hav i balans samt levande

kust och skärgård, Ingen övergödning, Bara naturlig försurning, Levande

skogar, Ett rikt odlingslandskap, Storslagen fjällmiljö, God bebyggd

miljö, Giftfri miljö, Säker strålmiljö, Skyddande ozonskikt samt

Begränsad klimatpåverkan.

Regeringen skall enligt förslaget i miljöpropositionen svara för att

fastställa delmål i syfte att nå miljökvalitetsmålen under förutsättning att

målen antas av riksdagen. Som ett led i detta arbete har ett flertal

myndigheter, däribland Naturvårdsverket, givits i uppdrag att utveckla

förslag till delmål och åtgärdsstrategier för att uppnå miljökvalitetsmålen

samt redovisa de statsfinansiella och samhällsekonomiska effekterna av

förslagen. Myndigheternas förslag till delmål och åtgärdsstrategier skall

redovisas den 1 oktober 1999. Naturvårdsverket har givits ett generellt

ansvar för att utveckla och precisera miljökvalitetsmålen, stödja samt

följa upp hur arbetet med delmål fortlöper i syfte att uppnå

miljökvalitetsmålen (regeringsuppdrag i juni 1998). I fråga om flera av

miljökvalitetsmålen delas Naturvårdsverkets ansvar med andra

myndigheter som Riksantikvarieämbetet, Boverket, Kemikalieinspek-

tionen och Statens strålskyddsinstitut. Naturvårdsverket skall årligen

rapportera sitt arbete till regeringen i samband med årsredovisningen.

Det övergripande generationsmålet och den nya strukturen för

miljömålen innebär ett helt nytt och sektorsövergripande sätt att arbeta

inom miljöpolitiken. Under förutsättning att de föreslagna miljökvalitets-

målen antas av riksdagen behövs en samlad utvärdering av detta arbete.

Regeringen avser därför att tillsätta en parlamentarisk beredning med

uppgift att göra en samlad översyn av vilka delmål som behövs för att

miljökvalitetsmålen skall kunna nås inom en generation (dir. 1998:45).

Beredningen skall bl.a. utgå från myndigheternas redovisningar av ovan

nämnda uppdrag om delmål och åtgärdsstrategier. Beredningen skall

särskilt utvärdera de miljömässiga och samhällsekonomiska inklusive

statsfinansiella och sektorsspecifika konsevensanalyserna av delmål och

åtgärder som regeringen eller myndigheterna föreslagit. Den skall också

lämna förslag till ytterligare delmål om det behövs för att genomföra av

riksdagen fastställda nationella miljökvalitetsmål. Beredningen skall

redovisa sitt arbete till regeringen senast den 1 juli 2000.

Den parlamentariska beredningen skall ej behandla miljökvalitetsmålet

Begränsad klimatpåverkan. För att lägga förslag till en samlad svensk

strategi och ett åtgärdsprogram vad avser klimatmålet kommer en

särskild kommitté med parlamentarisk sammansättning att tillsättas (dir.

1998:40).

2.2.2 Effektiv användning

Befolkningstillväxten och krav på höjd levnadsstandard leder till större

anspråk på resursförbrukning, vilket kan leda till en ökad belastning på

miljön. Effektivisering av resursförbrukningen är därför ett medel att nå

en hållbar utveckling globalt, både ur resurshushållnings- och ett

miljöperspektiv. Ett effektivt utnyttjande av samtliga resurser i samhället

bör också ligga i linje med en framgångsrik industriell produktion. En

effektivare användning förutsätter medverkan från alla samhällets

sektorer. Regeringen föreslår miljöpropositionen följande riktlinjer för

arbetet med att uppnå en effektivare och långsiktigt hållbar

resursanvändning:

 Material och energi skall användas så effektivt som möjligt med

hänsyn taget till alla resurstillgångar.

 Användningen av fossila bränslen bör hållas på en låg nivå. Det

samlade biomasseuttaget får inte utarma den biologiska mångfalden.

 Flertalet varor skall vara materialsnåla och energieffektiva,

uppgraderingsbara samt kunna återanvändas eller återvinnas med

avseende på material eller energi.

Ett begrepp som används i den internationella debatten är faktor 10,

som innebär att resursanvändningen behöver bli i genomsnitt 10 gånger

effektivare under en till två generationer. Många forskare, företagsledare

och politiker anser att en sådan utveckling är nödvändig för att vi skall

kunna möta den ökande befolkningstillväxten och minska miljö-

förstöringen utan att försämra välfärden. Faktor 10 ger en signal om

vilken storlek på effektivisering som krävs, snarare än att uttrycka exakta

mål. Faktor-10-begreppet kan därvid fungera som en kompass och

stimulera nödvändigt nytänkande. Regeringen gör bedömningen att det

kommer att behövas ytterligare arbete, såväl nationellt som

internationellt, för att analysera, konkretisera och utveckla begreppet

faktor 10. Regeringen avser därför att tillsätta en kommitté för att

närmare utreda kunskaps- och åtgärdsbehov i samband med resurs-

effektivisering.

2.2.3 Hållbar försörjning

Målet om en hållbar försörjning innebär att ekosystemens långsiktiga

produktionsförmåga måste säkras. Då skapas förutsättningarna för en

långsiktigt hållbar försörjning av förnybara resurser. Det betyder att

uttaget av förnybara resurser, som skog, fisk etc., inte långsiktigt kan

överskrida den takt med vilken naturen skapar dessa resurser. Det

betyder också att utsläppen av miljöskadliga ämnen inte får överskrida de

nivåer vid vilka ekosystemens långsiktiga produktionsförmåga skadas.

Miljökvalitetsmålen som föreslås i miljöpropositionen preciserar de

tillstånd som behövs för att produktionsförmåga och grundläggande

ekologiska funktioner skall vidmakthållas i t.ex. sjöar och vattendrag,

våtmarker, hav, mark och skog.

Målet om en hållbar försörjning innebär också att uttag av icke

förnybara naturresurser måste ske med tanke på den långsiktiga

hållbarheten och kommande generationers behov. Enligt Kretslopps-

delegationens bedömning uppkommer dock inte, med några få undantag,

de stora problemen på grund av knapphet av naturresurserna. I stället

uppkommer problemen genom spridning av miljöstörande ämnen i olika

led av utvinning, användning och deponering. Förbränning av fossila

bränslen är t.ex. den dominerande orsaken till spridning av ämnen som

ger upphov till växthuseffekt, försurning och marknära ozon.

För att uppnå en hållbar försörjning med naturresurser är

kretsloppsprincipen en grundförutsättning. Principen formulerades i

samband med riksdagens beslut om riktlinjer för en kretsloppsanpassad

samhällsutveckling på följande sätt: Vad som utvinns ur naturen skall på

ett uthålligt sätt kunna användas, återanvändas, återvinnas eller slutligt

omhändertas med minsta möjliga resursförbrukning och utan att naturen

skadas (prop. 1992/93:180, bet. 1993/94:JoU14, rskr. 1993/94:344).

Riksdagen beslutade i juni 1997 om nya riktlinjer för energipolitiken

(prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272). Enligt

riktlinjerna skall energipolitiken skapa villkoren för en effektiv energi-

användning och en kostnadseffektiv svensk energiförsörjning samt

underlätta omställningen till ett ekologiskt uthålligt samhälle med så låg

påverkan på hälsa, miljö och klimat som möjligt. Landets elförsörjning

skall tryggas genom energisystem som grundas på varaktiga, helst

inhemska och förnybara energikällor samt en effektiv energianvändning.

Användningen av fossila bränslen bör hållas på en låg nivå.

2.3 Uppföljningssystem för ekologiskt hållbar utveckling

Regeringens bedömning: Uppföljningssystem för att bedöma hur

arbetet med att ställa om Sverige till ett ekologiskt hållbart samhälle

fortskrider bör utvecklas. Genom en årlig uppföljning av de tre

övergripande målen för ekologisk hållbarhet med ett antal indikatorer

eller nyckeltal kan omställningsprocessen följas upp på en övergripande

nivå. Genom en årlig redovisning av departementens åtgärdsprogram för

ekologiskt hållbar utveckling kan regeringens arbete inom viktiga

politikområdena följas upp. Redovisningarna bör presenteras i samband

med budgetpropositionen.

Skälen för regeringens bedömning: Som underlag för att kunna

bedöma hur arbetet med att ställa om Sverige till ett ekologiskt hållbart

samhälle fortskrider, och också bedöma vilka ytterligare insatser som kan

krävas, behövs olika former av uppföljning. Uppföljningen bör göras dels

på en övergripande nivå, t.ex. i form av indikatorer för att visa om

utvecklingen inom olika områden går åt rätt håll eller ej. Uppföljningen

behöver också göras på en mer detaljerad nivå för att redovisa vilka olika

åtgärder regeringen vidtagit som ett led i omställningsarbetet.

Ett intensivt arbete pågår världen över med att utveckla indikatorer för

hållbar utveckling. Utvecklingsarbetet drivs främst av EU, OECD och

FN och Sverige deltar aktivt i detta samarbete. Utvecklingen av

indikatorer ställer i sin tur krav på utvecklingen av statistik som källa för

indikatorerna. Eftersom utvecklingen mot ekologisk hållbarhet innebär

att miljöfrågorna skall integreras i alla samhällssektorer och har effekter

inom samtliga politikområden ställs speciellt krav på att statistik från

olika områden kan kopplas samman. I Sverige, liksom i andra länder,

pågår en utveckling av detta integrerade synsätt på statistiken. Ett

exempel är utvecklingen av miljöräkenskaper som syftar till att koppla

samman miljöstatistik och ekonomisk statistik och som därmed kan

utnyttjas för att redovisa olika samband mellan utvecklingen i miljön och

den ekonomiska utvecklingen, t.ex. för att belysa energi- och

resurseffektivisering. Regeringen har i bl.a. miljöpropositionen framhållit

behovet av ett fullgott informationsunderlag i form av tillförlitliga och

relevanta data i tidsserier. I samband med arbetet att ta fram förslag till

miljökvalitetsmål i miljöpropositionen har Naturvårdsverket tagit fram

förslag på hur miljömålen kan följas upp (rapport deFacto 98, 1998).

Miljövårdsberedningen har på regeringens uppdrag lämnat ett

preliminärt förslag till gröna nyckeltal för ekologiskt hållbar utveckling

som presenterades våren 1998 i betänkandet Gröna nyckeltal för

ekologiskt hållbar utveckling (SOU 1998:15). De föreslagna nyckeltalen

utgår från regeringens övergripande mål för ekologisk hållbarhet;

skyddet av miljön, effektiv användning av jordens resurser och en hållbar

försörjning. Miljövårdsberedningens förslag har remissbehandlats och ett

reviderat förslag till gröna nyckeltal kommer att presenteras i oktober

1998. Miljövårdsberedningen föreslår att nyckeltalen skall redovisas

årligen till riksdagen i anslutning till budgetpropositionen. Regeringen

avser att ta ställning till Miljövårdsberedningens förslag under våren

1999.

Regeringens utgångspunkt för omställningsarbetet till ekologisk

hållbarhet har varit det åtgärdsprogram som redovisades i skrivelsen

Ekologisk hållbarhet (skr. 1997/98:13). Detta program innehöll 93

åtgärdspunkter fördelade på de tretton departementen inom

Regeringskansliet. Genom en årlig redovisning av vad som hänt inom de

olika departementens verksamhetsområden kan riksdagen erhålla en

kontinuerlig redovisning av hur regeringens arbete med ekologiskt

hållbar utveckling fortskrider. Redovisningarna bör göras i samband med

budgetpropositionen och innehålla en sammanställning av vad vidtagna

åtgärder haft för effekter inom de olika för omställningsarbetet mest

berörda politikområdena. Redovisningen bör även innehålla nya åtgärder

som följer av förslag som regeringen presenterat i propositioner som

lagts under året. Kapitlen 3, 4 och 5 i denna skrivelse utgör en första

redovisning av detta slag.

3 Översikt av regeringens arbete för ekologisk

hållbarhet

Utmaningen i regeringens strategi för omställning till ekologisk

hållbarhet ligger i att omställningsarbetet skall genomföras med insatser

som samtidigt också stärker ekonomi och sysselsättning. Sverige skall

som föregångsland visa att det genom ett långsiktigt och systematiskt

förändringsarbete går att finna lösningar där den ekologiska hållbarhetens

tre delmål integreras och samverkar med utvecklingen inom samtliga

politikområden.

Förutsättningen för att detta arbete skall vara framgångsrikt är ett brett

deltagande från samhällets alla aktörer: den offentliga sektorn,

näringslivet, organisationer och enskilda medborgare. Kunskap om de

ekologiska förutsättningarna för samhällets utveckling måste finnas hos

alla. Miljöhänsyn och resurshushållning måste integreras i besluts-

fattandet inom alla verksamheter i samtliga sektorer av samhället.

I detta kapitel ges en översikt av hur regeringens arbete med ekologiskt

hållbar utveckling har bedrivits och är tänkt att fortskrida inom några

centrala områden. Kapitlet utgör en syntes av de två nästkommande

kapitlen som innehåller de departementsvisa uppföljningarna av åtgärds-

programmen som redovisades i förra årets skrivelse om ekologisk

hållbarhet (skr. 1997/98:13) respektive en lägesredovisning av det lokala

investeringsprogrammet.

3.1 Ekologiskt hållbar utveckling inom den statliga

sektorn

Regeringen har i flera sammanhang framhållit att staten skall vara

föregångare i en ekologiskt hållbar utveckling. Det ligger ett stort ansvar

på departementen och de statliga myndigheterna att gå före i arbetet för

ekologisk hållbarhet i beslut som rör olika samhällssektorer.

Inom statsförvaltningen pågår ett arbete med att införa

miljöledningssystem som ett verktyg för att förbättra, strukturera och

organisera sitt arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling. Totalt arbetar

f.n. 66 statliga myndigheter och Regeringskansliet med att införa

miljöledningssystem (se förteckning i bilaga). Ett första steg har varit att

kartlägga miljöpåverkande verksamhet samt att integrera miljöhänsyn

och resurshushållning i den interna verksamheten. I ett andra steg skall

myndigheterna se över miljöeffekterna av sin externa verksamhet och

integrera hänsyn till miljö och resurshushållning i de beslut som

myndigheten fattar.

Riksdagen har på regeringens förslag beslutat om en samordnad, skärpt

och breddad miljölagstiftning i en ny miljöbalk (prop. 1997/98:45, bet

1997/98:JoU20, rskr. 1997/98:278). I miljöbalken har bestämmelserna i

de 15 viktigaste miljölagarna samlats. Balken syftar till att främja en

hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande

generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. Riksdagen har

vidare beslutat om följdändringar i ett stort antal lagar som finns utanför

balken men som reglerar verksamheter som kan påverka miljön (prop.

1997/98:90, bet 1997/98:JoU25, rskr. 1997/98:279). Därigenom klargörs

hur grund-läggande bestämmelser om miljöhänsyn i miljöbalken får ett

genomslag inom ett stort antal sektorer och områden. Särskilda

miljödomstolar kommer att inrättas i januari 1999. Regeringen har under

året också inrättat en ny myndighet, Ekobrottsmyndigheten. Utgångs-

punkten är att Ekobrottsmyndigheten skall ha en central roll även när det

gäller att utreda miljöbrottslighet. Regeringen avser att under hösten

1998 redovisa en särskild nationell strategi för bekämpning av

miljöbrottslighet.

Arbetet med att beakta och redovisa åtgärder för ekologisk hållbarhet i

statsbudgetsammanhang är påbörjat. En systematisk genomgång av alla

budgetposter visar att flertalet poster har relevans för ekologisk hållbar-

het. Dock kan kopplingarna ibland vara indirekta och svåra att urskilja. I

tabellen nedan visas ett urval av budgetposter med en mer direkt

anknytning till ekologisk hållbarhet. En förutsättning för att arbetet med

ekologisk hållbarhet mer tydligt skall kunna följas i budgetarbetet är att

de övergripande målen för ekologisk hållbarhet skyddet av miljön,

effektiv användning och hållbar försörjning preciseras på en mer

operativ nivå inom olika samhällssektorer.

Genom ändring i verksförordningen (1995:1322) har samtliga myndig-

hetschefer enligt 7§ fr.o.m. den 1 januari 1998 fått ett generellt ansvar för

att beakta de krav som ställs på verksamheten när det gäller ekologiskt

hållbar utveckling. Regeringen har dessutom i augusti 1998 beslutat att

ge 24 myndigheter ett särskilt sektorsansvar för arbetet för ekologisk

hållbarhet, vilket aviserades i miljöpropositionen (prop. 1997/98:145).

Det särskilda sektorsansvaret innebär att myndigheterna skall integrera

miljöhänsyn och resurshushållning i sin verksamhet samt verka för att

arbetet mot ekologisk hållbarhet förs framåt inom hela myndighetens

sektor. Ansvaret avser således ej endast grundläggande miljöskydds-

aspekter utan är ett vidare ansvar som omfattas av de tre övergripande

målen för ekologiskt hållbar utveckling. När det är relevant skall

myndigheterna verka för att beslutsfattande och åtgärder av olika slag

bidrar till att uppnå de uppsatta målen för miljöpolitiken och ekologisk

hållbarhet. Så långt möjligt och beroende av myndighetens inriktning

skall hänsyn också tas till behovet av ekonomisk, social och kulturell

hållbar utveckling.

De 24 myndigheterna som fått det särskilda ansvaret är

Försvarsmakten, Räddningsverket, Styrelsen för internationellt utveck-

lingssamarbete, Riksförsäkringsverket, Socialstyrelsen, Banverket,

Vägverket, Sjöfartsverket, Luftfartsverket, Statens skolverk, Statens

jordbruksverk, Fiskeriverket, Arbetsmarknadsverket, Arbetarskydds-

styrelsen, Riksantikvarieämbetet, Närings- och teknikutvecklingsverket,

Sveriges geologiska undersökning, Skogsvårdsorganisationen, Kom-

merskollegium, Statens energimyndighet, Boverket, Konsumentverket,

Kemikalieinspektionen och Statens Naturvårdsverk. Sektorsmyndig-

heterna skall senast den 1 oktober 1999 återkomma till regeringen med

en första lägesredovisning och där belysa hur myndigheterna definierat

sin roll, arbetets omfattning, eventuella hinder och på vilket sätt arbetet

med ekologisk hållbarhet kan integreras i myndighetens verksamhet. I

miljöpropositionen anges att myndigheterna med sektorsansvar årligen

skall redovisa sina insatser i samband med årsredovisningarna.

Särskilda insatser med anknytning till ekologisk hållbar utveckling

(till detta kommer bl a infrastrukturinsatser)

Program

Belopp i miljarder

kronor

Kommentar

Lokala

investeringsprogram

5,4

Gäller för åren 1998 2000. Ytterligare 2

miljarder kr har aviserats för år 2001 i

vårpropositionen 1998

Kretsloppsmiljard

1

Programmet löper under 1997 2001

Energipolitiskt

program

9,2

9,2 miljarder kr för hela programmet 1997 2004.

4,7 miljarder har avsatts för perioden 1998 2000.

Miljöprogram jordbruk

UO 23

12

2,8 miljarder 1998, 1999 och år 2000. 50 % är

EU-finansierat, resten finansieras nationellt. 1997

avsattes 2,1 miljarder, 1996 avsattes 1,5 miljarder

Total summa

27,6

3.2 Regeringens investeringsprogram effekter på

sysselsättning

Riksdagen beslöt med anledning av budgetpropositionen för år 1998

(prop. 1997/98:1, utgiftsområde 18, bet. 1997/98:BoU1, rskr.

1997/98:81) om ett stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk

hållbarhet. Stödet till lokala investeringsprogram har två syften. Det skall

dels påtagligt öka takten i omställningen av Sverige till ett ekologiskt

uthålligt samhälle, dels bidra till ökad sysselsättning. Riksdagens beslut

innebär att 5,4 miljarder kronor har avsatts för perioden 1998 2000.

Regeringen aviserade i 1998 års ekonomiska vårproposition (prop.

1997/98:150) ett förslag om förlängning av stödet och en utökning med 2

miljarder kronor för år 2001.

Stödet ger kommunerna möjlighet att i samverkan med lokala företag

och organisationer söka stöd till investeringar som ökar den ekologiska

hållbarheten. Genom den första omgången beslut om stöd till lokala

investeringsprogram för perioden 1998 2000 har regeringen beviljat 42

kommuner statsbidrag. I flera fall samverkar kommuner om åtgärder som

gäller gemensamma miljöfrågor. Regeringen har beviljat drygt 2,3

miljarder kronor i statsbidrag. De investerare som får del av dessa medel

satsar omkring 5,5 miljarder kronor av egna medel. Den direkt

miljörelaterade investeringsverksamheten uppgår således till omkring 7,8

miljarder kronor. Enligt bedömningar från berörda kommuner beräknas

investeringarna sammantaget skapa förutsättningar för drygt 8 000

direkta årsarbetstillfällen (eventuella undanträngningseffekter ej medräk-

nade). Investeringarna kan också antas öka efterfrågan på miljöanpassade

produkter och tjänster vilket ger ytterligare arbetstillfällen i företag som

tillhandahåller detta.

Också andra investeringsprogram har påbörjats med avsikten att öka

takten i omställningen av Sverige till ekologiskt uthållig utveckling. Som

exempel kan nämnas energiprogrammet med syfte att uppnå effektivare

energianvändning. Programmet omfattar drygt 9 miljarder kronor under

en sjuårsperiod och beslutades av riksdagen våren 1997. Dessutom har

ett femårigt program beslutats 1996 avseende investeringsbidrag på 1

miljard kronor för kretsloppsanpassning av byggande och teknisk

infrastruktur (den s.k. kretsloppsmiljarden). Också investeringarna i

infrastruktur bör omnämnas i detta sammanhang, t.ex. den nationella

stomnätsplanen med syfte att förbättra framkomligheten på järnväg som

omfattar 36 miljarder kronor för perioden 1998 2007.

Investeringar som leder till tidigt uppbyggd kompetens och avancerad

produktutveckling bör ge fördelar på de växande världsmarknaderna för

miljö- och energiteknik liksom på andra varu- och tjänstemarknader där

ekologiskt hållbara produkter efterfrågas. Därmed kommer också

sysselsättningen att gynnas.

3.3 Ekonomi, näringsliv och konsumenter

Strategin att bli föregångsland med att förena ekologisk hållbarhet med

en ekonomisk tillväxt ställer höga krav på den ekonomiska politiken och

ger näringslivet en nyckelroll. Viktiga förutsättningar för framgång är att

näringslivet uppmärksammar de affärsmässiga fördelarna av att vara

tidigt ute i omställningsprocessen samt att ekonomiska styrmedel

utformas så att bästa möjliga villkor skapas för en miljö- och

hushållningsinriktning av näringslivets utvecklingsinsatser.

Dessutom krävs att marknadens efterfrågan på miljöanpassade och

resurssnåla produkter gynnas, t.ex. genom att öka kunskapen hos

konsumenterna och att miljöanpassa offentlig upphandling m.m. Att

uppmuntra och underlätta för hushållen att ta ett ökat ansvar för miljön

och resurshushållningen är av stor betydelse. Överslagsberäkningar från

bl.a. Naturvårdsverket visar att hushållen sammantaget ger upphov till

nära hälften av de miljöskadliga utsläppen i Sverige.

Omställning av produktion

Ett ekologiskt hållbart Sverige förutsätter ett miljöanpassat näringsliv.

Näringslivets miljöarbete har gått kraftigt framåt, pådrivet bl.a. av en

etablerad och över tiden skärpt miljölagstiftning men också av en alltmer

miljöorienterad marknad. Många företag har insett nödvändigheten av

och fördelarna med att bedriva verksamheten på ett ekologiskt hållbart

sätt.

Det har blivit allt viktigare att undvika ämnen och material med stor

negativ miljöpåverkan och att använda resurserna mer effektivt för att

förebygga miljöproblem. Regeringen har i propositionen Miljö-

redovisning och miljöinformation i näringslivet (prop. 1996/97:167)

redovisat exempel på karakteristik av ett miljöanpassat näringsliv. Ett

miljöanpassat näringsliv använder t.ex. inte ozonnedbrytande eller

bioackumulerande och långlivade ämnen, sparar råvaror och energi både

i produktion, transport och vid produkternas användning, prioriterar

förnybara råvaror och energislag och återvinner material. En ekologiskt

hållbar utveckling innebär också användning av nya och mer effektiva

processer och teknik.

Regeringen avser att fortsätta dialogen med näringslivet med inriktning

på att stimulera processer som leder till resurseffektivisering och

kretsloppsanpassning. Regeringen har lagt flera propositioner som

sammantaget skapar en plattform för arbetet med ett ekologiskt hållbart

näringsliv. Avsikten är att stödja näringslivets miljöarbete genom olika

åtgärder som stimulerar företagen att ligga före kraven i lagstiftning, som

underlättar för företagen att ställa miljökrav på t.ex. underleverantörer

och som utjämnar konkurrensvillkoren genom att alla företag tvingas att

uppfylla grundläggande krav.

Miljövårdsberedningen har givits i uppdrag att medverka i arbetet med

att ta fram strategier för utveckling av ett ekologiskt hållbart näringsliv

genom en dialog med näringslivet (dir. 1998:65). Syftet med uppdraget

är att initiera, stödja och påverka utvecklingen i näringslivet och att få

underlag för politiska beslut och ställningstaganden om riktlinjer och

styrmedel i miljöpolitiken och i andra frågor som är av strategisk

betydelse för en hållbar utveckling. En redovisning av uppdraget skall

lämnas till regeringen år 2000.

I propositionen Hållbart fiske och jordbruk (prop. 1997/98:2, bet.

1997/98:JoU9, rskr. 1997/98:116) har regeringen redovisat bedömningar

och förslag till åtgärder för ett ekologiskt hållbart jordbruk och fiske. Ett

ekologiskt hållbart jordbruk är resursbevarande, miljöanpassat och etiskt

godtagbart. Viktiga styrmedel för att uppnå detta är information,

utbildning samt forskning, försöks- och utvecklingsverksamhet, skatter,

avgifter och olika ersättningsformer. Näringens miljöengagemang

förväntas vara en drivkraft i utvecklingen. Ökade konsumentkrav är en

annan viktig pådrivande kraft. Ramen för jordbrukets miljöersättnings-

program, genom vilket lantbrukare kan få ersättning för genomförda

miljöåtaganden, har fr.o.m. år 1998 utökats med 700 miljoner kronor per

år. Detta innebär att hela den kostnadsram på totalt 2 800 miljoner kronor

per år som Sverige erhöll vid medlemsskapsförhandlingarna vid EU-

inträdet utnyttjas.

Energipolitiken har redovisats till riksdagen i propositionen En uthållig

energiförsörjning (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr.

1996/97:272). Omställningen mot en långsiktigt hållbar energiförsörjning

innebär bl.a. att kärnkraften skall ersättas med effektivisering av

elanvändningen, konvertering till förnybara energislag samt en

miljömässigt acceptabel elproduktionsteknik. Ett nytt energipolitiskt

program har inrättats, med målsättningen att el- och värmeproduktionen

från förnybara energikällor skall öka kraftigt under de närmaste 10 15

åren samt att kommersiellt lönsam teknik för energieffektivisering skall

utvecklas (se vidare avsnitt 3.4). Den elintensiva industrins behov av el

till internationellt konkurrenskraftiga priser skall säkras. Elenergi för

uppvärmning skall till stor del ersättas av annan energi. Elanvändningen i

sig skall dessutom effektiviseras som ett led i strävan att nå målen för

effektiv användning av energi och andra naturresurser.

År 1997 introducerades ett nationellt finansierat anläggningsstöd för

odling av energiskog. Odling av energiskog bidrar positivt till att minska

växthusgaser både genom att öka tillgången på förnybar energi och

genom att under växtperioden binda koldioxid. För att stimulera

lantbrukarnas intresse ytterligare för energiskogsodling har regeringen i

miljöpropositionen föreslagit riksdagen att medel under utgiftsområde 23

även skall kunna utnyttjas för andra åtgärder, utöver anläggningsstöd för

energiskog, i syfte att stimulera energiskogsodling.

Påverkan på efterfrågan och hushållens delaktighet

Marknadens efterfrågan styr näringslivets inriktning. Detta gäller också

utvecklingen för ekologisk hållbarhet. Ett mål för konsumentpolitiken är

 att sådana konsumtions- och produktionsmönster utvecklas som minskar

påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt hållbar

utveckling . Konsumenterna kan förutom att ta hänsyn till miljön vid

inköp av varor och tjänster beakta miljöaspekter vid användningen av

varor, hanteringen av avfall samt vid den egna produktionen av vissa

förnödenheter som utgör ett alternativ till köp av en viss vara eller tjänst.

I skrivelsen Konsumenterna och miljön (skr. 1997/98:67) beskriver

regeringen sin syn på centrala frågor som rör miljömålet i

konsumentpolitiken. En handlingsplan för arbetet har redovisats.

Handlingsplanen omfattar bl.a. förbättrad varuinformation, varuprovning,

bevakning av hur miljö- och energiargument används i marknadsföring

samt åtgärder som ökar de enskilda konsumenternas möjligheter att rikta

sin efterfrågan mot ekologiskt hållbara produkter och tjänster.

Regeringen har vidare i 1998 års ekonomiska vårproposition föreslagit

medel till Konsumentverket för att bygga upp en för allmänheten och för

vidareinformatörer tillgänglig databas med hushållsrelaterad

miljöinformation. Konsumentverket har fått i uppdrag att påbörja

inrättandet av databasen under 1998.

Värdet av den offentliga upphandlingen uppgår till ca 300 miljarder

kronor per år. Eftersom statens, landstingens och kommunernas

upphandling ofta avser stora kvantiteter och långsiktiga leveranser skapas

förutsättningar för teknikutveckling i företagen. Den offentliga

upphandlingen bör således kunna utgöra en pådrivande kraft i

utvecklingen av miljövänliga och resurssnåla produkter och processer.

För att stimulera detta arbete har regeringen under året tillsatt en

delegation för ekologiskt hållbar upphandling, EKU-delegationen, för att

främja miljöhänsyn i offentlig upphandling (dir. 1998:8). Delegationen

skall bl.a. driva på en ekologiskt hållbar upphandling inom stat,

kommuner och landsting, analysera och bevaka regler i lagstiftning och

internationella överenskommelser, initiera och utveckla vägledningar och

metoder, sprida kunskaper, erfarenheter och goda exempel, initiera

utbildning och seminarier för upphandlare och leverantörer samt följa

utvecklingen mot en ekologiskt hållbar upphandling i andra länder. EKU-

delegationen skall inrikta arbetet på strategiskt viktiga varor och tjänster

där nyttan av att ställa krav på ekologisk hållbarhet är störst. En

inledande kartläggning visar att de varor som den offentliga sektorn

ställer miljökrav på är främst kontorsmaterial och papper, IT-utrustning,

städmaterial och livsmedel.

Miljöteknikdelegationen, som inrättades i januari 1997, har till uppgift

att stimulera till utveckling och underlätta upphandling och introduktion

av miljöanpassade produkter, processer och teknik som syftar till en

ekologiskt hållbar utveckling (SFS1997:40). Delegationens insatser skall

leda till ökad konkurrenskraft för svenskt näringsliv och därmed ökad

sysselsättning. En av delegationens huvuduppgifter är att finna metoder

och testa dessa för att underlätta och påskynda marknadsintroduktion av

ny miljöanpassad teknik. Miljöteknikdelegationen fokuserar således på

efterfrågesidan. En stor del av arbetet ägnas åt att bl.a. tillsammans med

användare av olika produkter och tekniker formulera vilka funktionskrav

miljöanpassade produkter bör uppfylla. Möjligheterna till miljövinster

analyseras även.

Miljöcertifiering av företag genom miljöledningssystemen EMAS eller

ISO 14001 har effekter som kan påverka marknadens efterfrågan på

ekologiskt hållbara produkter och processer genom att stora företag

ställer krav på sina underleverantörer. Kraven på underleverantörerna,

som ofta är små och medelstora företag, kan i vissa fall bli tunga. Det är

viktigt att dessa företags situation och möjligheter att göra nödvändiga

anpassningar beaktas i denna process. Inom ramen för de medel som står

till förfogande för småföretagsutveckling ges ett visst ekonomiskt stöd

till små och medelstora företag för att införa miljöledningssystem.

Regeringen avser att i samarbetet med berörda EU-organ försöka påverka

utformningen av certifieringssystemen så att de även kommer att omfatta

hushållning med energi och andra naturresurser (s.k.

hållbarhetscertifiering).

Ekonomiska styrmedel

Regeringen redovisade i 1997 års skrivelse om ekologisk hållbarhet sin

avsikt att successivt öka skattesystemets miljöstyrande effekt.

Skatteväxlingskommittén har utrett möjligheterna till en ökad

miljörelatering av skattesystemet. Trafik- och energibeskattningen utreds

för närvarande. Trafikbeskattningsutredningen har lämnat delbetänkandet

Bilen, miljön och säkerheten (SOU 1997:126). Utredningen har fått

tilläggsdirektiv och utredningstiden har förlängts till oktober 1998. En

översyn av energibeskattningen pågår och beräknas vara färdig vid

årsskiftet 1998/99. Regeringen avser att lämna en proposition om

avfallsskatt till riksdagen. Innan en proposition läggs fram skall förslaget

om avfallsskatt godkännas av EG-kommissionen. Förslaget anmäldes till

EG-kommissionen under våren 1998. En lag om skatt på avfall beräknas

kunna träda i kraft den 1 juli 1999.

Riksrevisionsverket har på uppdrag av regeringen genomfört en studie

av subventioners inverkan på ekologiskt hållbar utveckling (RRV:s

rapport 1998:6). Studien belyser tre subventioner, nämligen transport-

bidraget, stödet till torvförbränning och stöd till småskalig vattenkraft.

Riksrevisionsverket diskuterar i rapporten hur de tre subventionerna kan

förbättras i syfte att göra dem mer anpassade till kravet på en hållbar

utveckling. Regeringen anser att det är viktigt att subventioner inte

förhindrar en ekologiskt hållbar utveckling.

Regeringen har i miljöpropositionen aviserat att Naturvårdsverket i

samråd med berörda myndigheter bör utreda huruvida de befintliga

styrmedlen inom ett par strategiska miljöpolitiska områden leder till att

miljökvalitetsmålen uppnås på ett kostnadseffektivt sätt. Ett förberedande

uppdrag har lämnats i september 1998 till Naturvårdsverket. Detta

uppdrag skall redovisas senast i slutet av oktober 1998 och regeringen

avser därefter att återkomma med ett beslut om ett styrmedelsuppdrag.

Internationella aspekter

Svensk industri har internationellt sett en god position i fråga om

utveckling av teknik och produkter som gör omställningen till ekologisk

hållbarhet praktiskt möjlig. Sverige har därmed möjlighet att påverka den

internationella utvecklingen som idégivare och föredöme. Med ett väl

organiserat samspel med den ekologiska omställningen inom landet som

helhet bör utvecklingen kunna bli snabbare och bredare. Regeringen

kommer inom kort att ta ställning till ett förslag från en särskild utredare

som tillsatts för att göra en kartläggning av möjligheter och hinder för

ökad export av tjänster och produkter inom miljösektorn samt utarbeta en

samlad strategi för att främja denna.

3.4 Forskning och teknikutveckling

Den vetenskapliga och tekniska utvecklingen öppnar nya möjligheter till

en ekologiskt hållbar samhällsutveckling. I omställningen till ekologiskt

hållbar utveckling har hela skalan av vetenskaper från naturvetenskap till

teknik, från samhällsvetenskap till humaniora bidrag att ge. Globalt sker

en snabb teknisk utveckling som har eller kan komma att få stor

betydelse för den ekologiska hållbarheten. Ny teknik är en av

förutsättningarna för att utvecklingen skall gå mot ökad ekologisk

hållbarhet, exempelvis vad gäller energi- och annan resurseffektivisering

samt renings- och återvinningsteknik. Men också kunskap om

organisation, levnadsvanor och normer spelar en stor roll.

Forskning och kunskapsuppbyggnad om miljö och hållbar utveckling

Regeringen har givit Forskningsrådsnämnden i uppdrag att utveckla och

konkretisera det svenska programmet för forskning till stöd för en hållbar

utveckling. Uppdraget skall redovisas i november 1998 för att ingå i

underlaget för nästa forskningspolitiska proposition. I augusti 1998 gav

regeringen Forskningsrådsnämnden i uppdrag att se över resurserna till

forskning om miljögifter. Uppdraget skall redovisas senast den 15

december 1998. Sverige verkar också för att miljöforskning och stöd för

en hållbar utveckling skall ges ett stort utrymme i EU:s femte

ramprogram för forskning och utveckling.

I 1998 års ekonomiska vårproposition aviserade regeringen höjda

anslag för miljörelaterade frågor. När det gäller Allmän miljö och

naturvård, utgiftsområde 20, beräknas en förstärkning bl.a. för att

upprätthålla och vidareutveckla baskompetensen om miljögifter samt för

att utveckla system för indikatorer. Anslagsposten miljöövervakning

föreslås få höjda anslag under perioden 1999 2001 med 25 miljoner

kronor till en nivå på totalt 97 miljoner kronor.

I utvecklingen av uppföljningssystemen för en ekologiskt hållbar

utveckling är informationsförsörjning med geografiska data en tillgång.

Regeringen har i 1998 års ekonomiska vårproposition presenterat en

särskild satsning för att stimulera en ökad användning av geografiska

data och informationssystem inom den offentliga sektorn.

Miljövårdberedningen har på regeringens uppdrag utrett frågan om ett

kunskapscentrum för ekologiskt hållbar utveckling. Regeringen beslutade

i september 1998 i enlighet med Miljövårdsberedningens förslag om

inrättandet av ett sådant centrum. Kunskapscentret skall lokaliseras till

Umeå och bli en egen myndighet med uppgift att stödja arbetet för en

ekologiskt hållbar utveckling. Centret skall stimulera kontakter mellan

praktiker och forskare och vara en länk som gör att kunskaper i

forskarvärlden kommer praktikerna till godo och ser till att angelägna

frågor når forskarna. En viktig uppgift är att stödja kommunerna i arbetet

med att ta fram och genomföra de lokala investeringsprogrammen för

ekologisk hållbarhet samt att sprida erfarenheter från dessa program.

Centret skall starta sin verksamhet den 1 januari 1999.

Energiteknik

Det nya energipolitiska programmet som inrättades år 1997 omfattar 9

miljarder kronor under en sjuårsperiod. Programmets huvudinriktning är

en kraftfull, långsiktig satsning på forskning, utveckling och

demonstration av ny energiteknik. Målet är att under de närmaste tio till

femton åren utveckla kommersiellt lönsam teknik för el- och

värmeproduktion från förnybara energikällor och för

energieffektivisering. Statens energimyndighet, som inrättades den 1

januari 1998, ansvarar för genomförandet av merparten av programmet.

Huvuddelen av det energipolitiska programmet trädde i kraft den 1

januari 1998. Programmet har föregåtts av ett mångårigt statligt stöd till

forskning, utveckling och demonstration avseende ny energiteknik.

Under år 1997 invigdes ett biobränslebaserat kraftvärmeverk i Skellefteå.

Kraftvärmeverket är integrerat med en pelletfabrik för biobränslen, vilket

förväntas öka konkurrenskraften för denna teknik. I Piteå har ett

pilotprojekt avseende svartlutsförgasning initierats. De aktuella projekten

ingår i det program som inrättades för att utveckla ny teknik för

elproduktion med biobränsle inom ramen för 1991 års energipolitiska

övererenskommelse. I budgetpropositionen för år 1999 kommer

regeringen att samlat redovisa de resultat som hittills har uppnåtts genom

de energipolitiska programmen.

Inom ramen för det lokala investeringsprogrammet har hittills cirka

600 miljoner kronor, d.v.s. en fjärdedel av den totala bidragssumman

som fördelats under 1998, gått till åtgärder som skall göra

energianvändningen effektivare och mindre miljöbelastande. Ett stort

antal åtgärder innebär att uppvärmning med fossila bränslen eller

direktverkande el ersätts med olika typer av biobränslen, oftast flis. Det

finns också många projekt för anslutning till eller utbyggnad av

fjärrvärme och nätvärme. Oftast kombineras detta med introduktion av

biobränslen. Många kommuner satsar också på biogas. Många åtgärder

går ut på att öka rötning av bl.a. slam från reningsverk, livsmedelsavfall

från hushåll, livsmedelsindustrier samt gödsel och grödor från

jordbruket. Såväl storskaliga som småskaliga anläggningar kommer att

byggas liksom distributionssystem och utrustning för att uppgradera den

producerade gasen till fordonsbränsle.

Transportforskning och byggforskning

I det transportpolitiska beslutet (prop. 1997/98:56, bet. 1997/98:TU10,

rskr. 1997/98:266) gör regeringen bedömningen att långsiktig hållbarhet

är ett av tre prioriterade områden inom strategisk transportforskning.

Inom tillämpad transportforskning hör miljöanpassade transporter och

drivmedel till de områden som prioriteras. I beslutet förstärks

Kommunikationsforskningsberedningens anslag med 20 miljoner kronor

från år 1999 för att bl.a. möjliggöra forskning och systemdemonstrationer

av miljöanpassade transporter.

Ett mål för statens insatser för forskning inom plan-, bygg- och

bostadssektorn är att främja en ekologiskt hållbar utveckling inom

samhällsplanering och byggande. Byggforskningsrådet har som mål att

främja sådan forskning. Rådet skall också verka för ett ökat europeiskt

samarbete inom byggforskningen och till initiering av svenska

forskningsprojekt med stöd av medel från Europeiska gemenskapen. I

betänkandet En ny plan-, bygg och bostadsforskning (SOU 1997:182) har

föreslagits att byggforskning skall koncentreras till vissa prioriterade

samhällsområden. Som exempel på prioriterade områden nämns

resurseffektivitet och kretsloppsfrågor i byggandet och boendet.

Teknikupphandling som instrument att driva teknikutvecklingen

Teknikupphandling är en viktig brygga mellan forskning och utveckling

och fullskalig tillämpning av ny kunskap. Kontinuiteten från teknik-

upphandling till marknad är viktig. NUTEK:s teknikupphandling av

energieffektiv teknik har visat hur beställarkraft och kontinuitet kan

åstadkommas inom sektorer med många små beställare.

Miljöteknikdelegationen använder teknikupphandling som ett av flera

instrument för att driva på teknikutvecklingen. Miljö och miljöteknik

berör nästan alla sektorer (miljö, utbildning, näringspolitik etc). De

anslagna medlen om 41 miljoner kronor skapar inte utrymme för att driva

storskaliga projekt av investeringskaraktär. För att ge så stor effekt som

möjligt av insatta medel och resurser har arbetet inriktats på att ta fram

metoder för att driva på teknikutveckling inom fyra prioriterade

områden: transport, byggande och boende, livsmedel och lantbruk samt

marksanering. Bland de projekt som Miljöteknikdelegationen startat

under 1997 och 1998 finns tävlingar för att demonstrera och verifiera bra

marksaneringstekniker respektive teknik för miljöanpassning av enskilda

avlopp, en nationell tävling för att få fram kommersialiserbara

miljöanpassade innovationer och produktidéer, kravspecifikationer för

bl.a. smörjfetter,. teknikupphandling av bränsleflexibla småbilar,

inventering och information om teknik för att ta hand om PCB i

fastigheter, inventering av miljöanpassade lösningar i ekobyggen etc.

Regeringen har i 1998 års ekonomiska vårproposition föreslagit att

Miljöteknikdelegationen skall tillföras 20 miljoner kronor från den s.k.

kretsloppsmiljarden. Delegationen avser att under återstoden av 1998

samt 1999 fortsätta arbetet inom ovan nämnda prioriterade områden

Byggkostnadsdelegationen (dir. 1996:38) har i uppdrag att aktivt och i

samarbete med byggsektorns aktörer arbeta för långsiktigt sänkta

produktions- och förvaltningskostnader för bostäder. Som ett led i sitt

arbete att främja nytänkande har delegationen genomfört en

teknikupphandling av nya byggsystem som redan vid en måttlig

produktionsvolym kan ge betydande kostnadssänkningar. Teknikupp-

handlingen resulterade i att cirka 70 förslag presenterades. Byggnads-

delegationen valde efter en anbudsprövning att lyfta fram fyra förslag

som särskilt intressanta. De representerar exempel på ny teknik för stom-

och väggsystem i betong, stål och trä. Ett prototyphus är under

uppförande i Gävle kommun och ytterligare två prototyphus kommer att

byggas.

3.5 Social välfärd miljö och hälsa, utbildning, kultur

Grundvalen för omställningen till ekologisk hållbarhet är människors

engagemang och kunskap. Ekologiskt hållbar utveckling är i sin tur

grundvalen för viktiga välfärdsaspekter som en god hälsa och en god

livsmiljö.

Miljö och hälsa

I ett av de tre delmålen för ekologiskt hållbar utveckling uttrycks skyddet

av miljön explicit. Regeringens övergripande mål för detta är att till nästa

generation kunna lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen i

Sverige är lösta. Ett omfattande arbete har genomförts i samband med

miljöpropositionen, i vilken de 15 föreslagna miljökvalitetsmålen anger

önskvärd kvalitet för bl.a. luft, grundvatten, sjöar och vattendrag, skogar

och mark samt bebyggd miljö (se även avsnitt 2.2.1).

I det transportpolitiska beslutet anges etappmål för trafikutsläppen av

viktiga luftföroreningar och klimatgaser samt buller. Etappmålen innebär

kraftiga utsläppsminskningar av bl.a. kväveoxider, svavel och flyktiga

organiska ämnen till år 2005. Regeringen aviserar i den transportpolitiska

propositionen sin avsikt att även utveckla etappmål för trafikens

hälsoeffekter, kretsloppsanpassning och transporternas inverkan på natur,

kultur- och bebyggelsemiljön samt den biologiska mångfalden. I

miljöpropositionen beskrivs sambanden mellan de föreslagna etappmålen

för transportsektorn och de övergripande nationella miljökvalitetsmålen.

Miljöpropositionen behandlar också en hållbar kemikaliepolitik med

syfte att skydda människors hälsa och miljön. I propositionen redovisas

ett antal riktlinjer och regeringen avser verka för att dessa riktlinjer skall

vara genomförda redan inom 10 15 år. Nyproducerade varor som

introduceras på marknaden skall i huvudsak vara fria från långlivade och

bioackumulerbara ämnen eller ämnen som är cancerframkallande,

arvsmassepåverkande eller hormonstörande. Nyproducerade varor bör

dessutom vara fria från kvicksilver, bly och kadmium. Dessutom får

långlivade och bioackumulerande ämnen endast förekomma i

produktionsprocesser om företagen kan visa att hälsa och miljö inte

kommer till skada. Regeringen avser låta utreda de närmare

förutsättningarna som skall gälla för riktlinjerna.

Inom ramen för regeringens förslag till bekämpningsmedelsprogram

1997 2001 som presenterades i propositionen Hållbart fiske och

jordbruk förelås en rad åtgärder för att minska hälso- och miljöriskerna

med bekämpningsmedel inom jordbruket.

Ett nationellt handlingsprogram för att minska miljörelaterad ohälsa

kommer att ingå som en del av den parlamentariska beredningens arbete

för utveckling av miljömålen.

Utbildning

Människan kan påverka omställningsarbetet i många av sina roller, som

enskild medborgare, som konsument, som yrkesarbetande eller som

medlem i olika organisationer. För att förverkliga omställningen till

ekologisk hållbarhet krävs kunskap, förmåga och vilja hos individerna att

förändra sina beteenden. Utbildningsväsende och studieförbund har

därför en viktig roll i omställningsarbetet.

Miljöperspektivet är ett av de fyra perspektiv som skall genomsyra

undervisningen i skolan enligt den nuvarande läroplanen för det

obligatoriska skolväsendet, Lpo94. Läroplanen har anpassats till att även

omfatta förskolan och fritidshemmen. Läroplanens mål har i samband

med detta kompletterats när det gäller livsstilens betydelse för en

ekologiskt hållbar utveckling. Även förskolans läroplan, som gäller från

och med hösten 1998, framhåller att förskolans verksamhet skall präglas

av ett ekologiskt förhållningssätt.

Regeringen har tagit initiativ till en möjlighet för skolor att utnämnas

till miljöskolor. Syftet med detta är att stimulera undervisning för en

hållbar utveckling. Regeringen har i september 1998 utfärdat en

förordning om utmärkelsen Miljöskola (SKOLFS1998:122). Enligt

förordningen får Statens skolverk tilldela förskolor, skolor inom det

offentliga skolväsendet samt fristående skolor och riksinternatskolor

utmärkelsen Miljöskola. För att få utmärkelsen krävs att elever och

personal i skolan gemensamt arbetar för att undervisningen och

verksamhet i övrigt skall vara inriktad mot ett ekologiskt hållbart

samhälle. Skolan skall också arbeta för att alla individer i skolan kommer

till insikt om vikten av en god arbetsmiljö och hälso- och friskvård.

Skolan skall vidare uppfylla de ytterligare villkor i fråga om verksamhet,

arbetsmiljö, hälsoarbete och fysisk miljö som Statens skolverk

föreskriver för varje skolform. Statens skolverk är en av de myndigheter

som har fått ett särskilt sektorsansvar för ekologiskt hållbar utveckling.

Det lokala arbetet med Agenda 21, som pågår i alla kommuner, bygger

till stor del på enskilda människors och intresseorganisationers

engagemang och drivkraft. Regeringen tillsatte i april 1998 en nationell

samordnare för att ytterligare stötta det lokala arbetet med Agenda 21

och ge de lokala Agenda 21-kommittéerna en medpart från den statliga

sektorn. Samordnaren skall bl.a. sprida erfarenheter om metoder och

arbetssätt inom Agenda 21-arbetet.

I samband med att kommunerna söker stöd från det lokala

investeringsprogrammet skall en beskrivning göras av pågående och

kommande arbete avseende ekologisk hållbarhet. Förekomsten av och

innehållet i folkbildnings- och utbildningsinsatser skall bl.a. redovisas i

kommunernas ansökningar. Folkbildningen, särskilt studieförbunden, har

här en viktig uppgift i arbetet med att ställa om Sverige till ett ekologiskt

hållbart samhälle.

Kultur

Det hållbara samhället måste baseras på en varsam förvaltning av redan

gjorda investeringar och av det som utgör vårt gemensamma kulturarv.

Kulturen är på det sättet både en grund och en förutsättning för ett

hållbart samhälle. Kultursektorn kan bidra till en ekologiskt hållbar

utveckling genom sin mångfald av verksamheter med anknytning till

frågor om samhällsutveckling och kulturella perspektiv.

Miljöns kulturvärden är intimt kopplade till naturvärdena och en ökad

samverkan inom natur- och kulturmiljöarbetet har därför etablerats. I

miljöpropositionen betonar regeringen betydelsen av en ökad samverkan

mellan naturvården och kulturmiljösektorn. I miljöbalken finns bl.a.

bestämmelser som rör natur- och kulturmiljön. Bl.a. införs ett helt nytt

skyddsinstrument benämnt kulturreservat. I propositionen Uppföljning av

skogspolitiken (prop. 1997/98:158) anger regeringen att en helhetssyn på

skogens natur- och kulturmiljövärden är en förutsättning för att nå

framgång i det fortsatta arbetet med att bevara och utveckla skogens

miljövärden. Regeringen har i augusti 1998 beslutat att Riksantikvarie-

ämbetet skall ha ett särskilt ansvar när det gäller kulturmiljösektorns

arbete för en ekologiskt hållbar utveckling.

Regeringen har under året lyft fram Arkitektur, formgivning och

design som ett nytt och prioriterat kulturpolitiskt område. Ett brett arbete

inom de myndigheter och organisationer som är berörda har initierats och

målsättningen är att höja kvaliteten på det som byggs och produceras.

Regeringen har också särskilt uppmärksammat storstädernas

kulturmiljövärden och arkitektoniska kvaliteter genom förslaget om en

treårig satsning inom detta område i Utveckling och rättvisa en

storstadspolitik för 2000-talet (prop. 1997/98:165).

3.6 Samhällsplanering, byggande och transporter

Ekologisk hållbarhet bör utgöra ett gemensamt mål för all

samhällsplanering. En omställning av hela samhället till ekologisk

hållbarhet kan inte ske utan att byggnader, transportsystem och annan

infrastruktur miljöanpassas och görs mer resurseffektiv än för

närvarande.

Regeringen har i miljöpropositionen som ett av 15 miljökvalitetsmål

föreslagit målet en God bebyggd miljö . Målet innebär att städer,

tätorter och annan bebyggd miljö skall utgöra en god och hälsosam

livsmiljö samt medverka till en god regional och global miljö. Natur- och

kulturvärden skall tas till vara och utvecklas. Byggnader och

anläggningar skall lokaliseras och utformas på ett miljöanpassat sätt så

att en långsiktigt god hushållning med mark, vatten och andra resurser

främjas. En god inomhusmiljö skall samtidigt främjas.

Samhällsplanering

Planeringsperspektivet bör vidgas så att ekologiska, ekonomiska och

sociala aspekter samordnas med bebyggelseplaneringen och

hushållningen med naturresurser. Kommunerna, som har det huvudsak-

liga ansvaret för den fysiska planeringen, spelar en central roll i arbetet

för en ekologiskt hållbar utveckling. Likaså är det regionala perspektivet

väsentligt när det gäller näringsliv och infrastruktur samt gränsöver-

skridande miljöproblem. Ökade krav ställs på samordning och samverkan

mellan de skilda formerna av samhällsplaneringen. Framför allt är det

angeläget att utveckla den mellankommunala och regionala samord-

ningen.

Regeringen föreslår i miljöpropositionen att de nationella

miljökvalitetsmålen tillsammans med övriga nationella mål skall vara

vägledande för fysisk planering och samhällsbyggande. Genom

samverkan över sektorsgränser i samhällsplaneringen skall statliga och

kommunala myndigheter främja en ekologiskt hållbar utveckling med en

god livsmiljö för alla. Regeringen gör bedömningen att kommuner och

länsstyrelser bör samverka i arbetet med att samlat och över

sektorsgränserna konkretisera och följa upp de nationella miljökvalitets-

målen i den lokala och regionala samhällsplaneringen.

Byggande

Flera uppdrag har genomförts på regeringens initiativ beträffande bl.a.

kretsloppstänkande, resurseffektivitet och en förbättrad inomhusmiljö

inom byggsektorn. I den bostadspolitiska propositionen (prop.

1997/98:119) redovisade regeringen olika förslag för att nå en hållbar

utveckling, bl.a. ett särskilt investeringsbidrag vid ny- och ombyggnad av

hyres- och bostadsrättshus i sammanhållna bostadsområden. Stödet kan

användas till merkostnaderna för införande och tillämpning av teknik

som minskar den fortlöpande belastningen på omgivningen.

Regeringen har i propositionen Framtidsformer Handlingsprogram

för arkitektur, formgivning och design (prop. 1997/98:117) påtalat vikten

av en god arkitektur, formgivning och design med hög kvalitet. Hög

kvalitet och god utformning ger byggnader längre livslängd och innebär

hushållning med såväl ekonomiska resurser som naturresurser.

Riksantikvarieämbetet har tilldelats medel ur Kretsloppsmiljarden för att

värna gammal byggteknik. Utgångspunkten är att traditionellt byggda

hus ofta är både miljövänliga och långlivade.

Inom ramen för det lokala investeringsprogrammet har hittills ca 800

miljoner kronor, dvs. två femtedelar av den totala bidragssumman som

fördelats under 1998, gått till åtgärder inom området boende och

byggande. De flesta projekt berör flerbostadshus, men offentliga lokaler

såsom skolor och sjukhus förekommer också. Bygg- och

boendeprojekten omfattar en rad åtgärder med relevans för flera typer av

miljöproblem. Som exempel kan nämnas miljöhänsyn i samband med

materialval, energieffektivisering, effektivisering av vattenanvändning

samt installation av system som underlättar källsortering av avfall och

kompostering. Investeringar i närmiljön är också vanliga och ofta

kopplade till grönområden. Likaså förekommer anläggande av våtmarker

och dammar för lokalt omhändertagande av dagvatten bland bygg- och

boendeprojekten.

Transporter

Den övergripande utgångspunkten i det transportpolitiska beslutet är att

transportpolitiken skall bidra till en socialt, kulturellt, ekonomiskt och

ekologiskt hållbar utveckling. Transportsystemets utformning och

funktion skall anpassas till krav på en god och hälsosam livsmiljö för

alla, där natur- och kulturmiljö skyddas mot skador. En god hushållning

med mark, vatten, energi och andra naturresurser skall främjas. I beslutet

anges etappmål för trafikens utsläpp av viktiga luftföroreningar och

klimatgaser.

Regeringen bedömer att redovisade etappmål kan nås men att detta

kräver insatser av ett stort antal aktörer. En kombination av olika

styrmedel och incitament behövs för att åstadkomma en omställning till

ett ekologiskt hållbart transportsystem. Skärpta tekniska krav kommer

även i framtiden att vara viktiga styrmedel. Regeringen bedömer dock att

ekonomiska styrmedel av olika slag kommer att bli allt viktigare.

De nationella planerna för transportinfrastrukturen för perioden 1998

2007 fastställdes av regeringen den 11 juni 1998. Den nationella

stomnätplanen omfattar investeringar till ett värde av 36 miljarder

kronor. Stomnätplanen innebär att satsningen på snabbtåg fullföljs samt

att framkomligheten och effektiviteten för svensk godstrafik på järnväg

förbättras. Den nationella väghållningsplanen omfattar 30,5 miljarder

kronor och lyfter fram de projekt som har särskilt god effekt på

trafiksäkerheten. Genomförandet av infrastrukturplanerna kommer att

redovisas årligen av Banverket och Vägverket. Viktiga pågående och

planerade investeringar är bl.a. Mälarbanan, Botniabanan samt trafik-

systemen i Stockholm och Göteborg. Svealandsbanan invigdes under

året. Färdigställandet av Mälarbanan är i sitt slutskede.

3.7 Internationellt samarbete för ekologisk hållbarhet

För att åstadkomma en ekologiskt hållbar utveckling krävs ett

intensifierat och fördjupat internationellt samarbete. Uppföljningen av

Riokonferensen och genomförandet av Agenda 21 är en central

utgångspunkt i det internationella samarbetet. Strategin att Sverige skall

vara en internationellt pådrivande kraft och ett föregångsland för

ekologisk hållbar utveckling förutsätter ett aktivt svenskt deltagande i

olika internationella fora. Med stöd av de erfarenheter som vinns skall

Sverige påverka och vara pådrivande främst inom EU, OECD, FN, i

internationellt konventionsarbete samt genom regionalt utvecklings-

samarbete i vårt närområde.

Förenta nationerna

Inom ramen för reformprocessen inom FN pågår ett viktigt arbete för att

åstadkomma en mer integrerad och systematisk hantering av miljö och

hållbar utveckling inom alla FN:s verksamhetsområden. Bl.a. skall FN:s

miljöprogram UNEP och FN:s kommission för boende och bebyggelse-

frågor (UNCHS) ses över. Bland reformförslagen finns även ett förslag

om att ombilda FN:s förvaltarskapsråd till ett organ för världens

gemensamma resurser såsom världshaven och atmosfären. Konkreta

förslag för hur FN skall stärkas på miljöområdet kommer att presenteras

av FN:s generalsekreterare inför 1998 års möte med generalförsam-

lingen. Sverige anser att det är av stor vikt att FN:s arbete på

miljöområdet stärks och utvecklas och tar aktiv del i förberedelserna

inför de reformbeslut på detta område som skall fattas vid

generalförsamlingen under hösten 1998.

Ett arbete pågår även inom FN:s kommission för hållbar utveckling

(CSD) som möts årligen för att driva på och underlätta genomförandet av

rekommendationerna i handlingsprogrammet Agenda 21.

OECD

Inom OECD har en strategi tagits fram för att bredda miljösamarbetet

mellan medlemsländerna och utveckla organisationen till ledande inom

området hållbar utveckling. Förslaget har fått ett brett stöd av

medlemsländerna vid ett särskilt miljöministermöte inom OECD samt

vid det årliga rådsmötet för finans- och handelsministrarna.

Sverige stödjer arbetet för hållbar utveckling inom OECD och anser att

organisationen har goda förutsättningar att bidra med analys av

integreringen av ekonomiska, sociala och ekologiska aspekterna av

hållbar utveckling. Sverige medverkar också i OECD:s arbete med att

utveckla indikatorer för miljö och hållbar utveckling samt i OECD:s

utvärderingar av olika länders miljöpolitik.

Europeiska unionen

EU:s toppmöte i Amsterdam år 1997 innebar en förstärkning av EU:s

arbete för hållbar utveckling och av principen om integrering av

miljöhänsyn inom olika politikområden. Sverige var pådrivande i denna

fråga. Amsterdamfördraget innehåller ändringar i de grundläggande

fördragen (Unionsfördraget och EG-fördraget) som berör ekologisk

hållbarhet på tre områden: hållbar utveckling som ett övergripande mål

för gemenskapen, integrering av miljön i andra politikområden och

förhållandet mellan miljö och inre marknad.

Sveriges mål är att ekologiskt hållbar utveckling skall vara en viktig

del av EU:s politik på alla relevanta områden. Det är därför av stor vikt

att fördragsändringarna om hållbar utveckling och starkare krav på

integrering av miljöhänsyn i andra sektorer följs upp med konkret

politisk handling. Sverige har därför verkat för att sektorerna skall

utarbeta kostnadseffektiva program för hållbar utveckling där ekologiska,

ekonomiska och sociala aspekter beaktas. Sverige har också verkat för att

medlemsländerna skall enas om tydliga tidtabeller och uppdrag till såväl

EG-kommissionen som relevanta ministerråd för att detta skall kunna

realiseras..

På svenskt förslag beslöt toppmötet i Luxemburg i december 1997 att

låta kommissionen ta fram ett strategidokument för hur miljöfrågorna

skall integreras i EU:s sektorer. Huvudlinjerna i kommissionens

dokument antogs vid toppmötet i Cardiff i juni 1998. Som resultat av

mötet beslöt Europeiska rådet bl.a. att strategier för att integrera aspekter

som rör miljö och hållbar utveckling skall utvecklas inom EU:s olika

politikområden. Arbetet bör följas upp enligt de riktlinjer kommissionen

föreslagit i strategidokumentet och med hjälp av indikatorer. Speciellt

inbjöds transportsektorn, energisektorn och jordbrukssektorn att påbörja

arbetet och att avrapportera detta vid kommande möte i Europeiska rådet

i december 1998.

Europa utom EU

Inom ramen för det all-europeiska miljösamarbetet utom EU, som främst

bedrivs genom FN:s regionala ekonomiska kommission för Europa

(ECE), verkar Sverige för att samarbetet skall ges tydligare prioriteringar

och konkretiseras. Arbetet bör enligt svensk ståndpunkt fokuseras på

regionalt och subregionalt miljösamarbete, med särskild inriktning på de

nya staterna i före detta Sovjetunionen samt på Östersjöregionen och

Barentsområdet.

Vidare har miljöinsatser i Central- och Östeuropa inkl. Ryssland hög

prioritet inom ramen för östbiståndet genom Sida och Naturvårdsverket.

Arbete pågår för att stödja centrala och regionala miljöförvaltningar,

kunskapsöverföring och institutionsutveckling, utarbetande av nationella

miljöstrategier samt av investeringsstöd till vatten- och avloppshantering

och till energiområdet.

Östersjöregionen

Sverige verkar för en hållbar utveckling inom Östersjöregionen. Vid sitt

möte i Visby i maj år 1996 kom statsministrarna i Östersjöregionen och

EG-kommissionen överens om att hållbar utveckling skall vara grunden

för det fortsatta samarbetet i regionen. Samma år beslöts att starta

utvecklingen av en Agenda 21 för Östersjöområdet för att konkret

genomföra denna ambition. I juni år 1998 antog utrikesministrarna och

EU inom Östersjörådet Baltic 21 Agenda 21 för Östersjöområdet.

Denna inkluderar mål och scenarier för hållbar utveckling i ett 30-årigt

perspektiv inom regionen liksom ett aktionsprogram med tidsplaner,

aktörer och finansiering. Baltic 21 fokuserar på sju sektorer (jordbruk,

energi, fiske, skog, industri, turism, transport) vars utveckling bedöms

vara av särskilt stor betydelse för att uppnå ett hållbart Östersjöområde.

Arbetet kommer nu att inriktas på genomförandet av aktionsprogrammet.

Sverige har åtagit sig att ansvara för samordningen av genomförandet av

industrisektorns aktionsprogram. Det interimistiska sekretariatet kommer

under ytterligare två år att vara lokaliserat till Stockholm.

För att utveckla och stärka arbetet för kulturmiljön i Östersjöområdet

beslutade kulturministrarna i Östersjöländerna i september 1997 att

tillsätta en gemensam arbetsgrupp. Denna skall i september 1999 lämna

förslag på en strategisk handlingsplan för Östersjöområdets

gemensamma kulturarv.

Även andra organisationer och insatser är viktiga för att främja en

hållbar utveckling i Östersjöregionen. Det gäller t.ex. International Baltic

Sea Fishery Commission (IBSFC), Helsingforskommissionen och Vision

and Strategies around the Baltic Sea, VASAB, ett samarbete organiserat

av ministrarna ansvariga för fysisk planering, som alla deltar aktivt i

Baltic 21. Miljösamarbetet vad avser Östersjöns marina miljö sker inom

ramen för Helsingforskonventionen. Inom ramen för denna samarbetar

strandstaterna i utvecklingen av principer som rör alla väsentliga aspekter

av Östersjöns miljömål. Ett särskilt åtgärdsprogram antogs av

Helsingforskommissionen (HELCOM)1992 som förutom direkta

miljöåtgärder även innehåller viktiga komponenter som bidrar till

utvecklingen av ekologisk hållbarhet i hela Östersjöns avrinningsområde.

Barentssamarbetet, exempelvis på energiområdet, lämnar viktiga bidrag

till hållbar utveckling på en subregional nivå. Ideella organisationer

spelar också en stor roll i detta arbete. Det gäller t.ex. Union of the Baltic

Cities, UBC. Det nordiska samarbetet inom ramen för Nordiska Rådet

och Nordiska Ministerrådet (NMR) med sin starka koncentration på

närområdena är också viktigt för en hållbar utveckling av regionen,

särskilt med beaktande av det arbete med hållbar utveckling som sker

inom NMR under innevarande år under det svenska ordförandeskapet.

Västerhavet, Arktis- och Barentssamarbetet

Ett viktigt arbete pågår också för att förbättra miljösituationen i

Västerhavet. Sverige arbetar aktivt inom ramen för en rad internationella

avtal och konventioner, som bl.a. syftar till att minska mängden

havsföroreningar i området. Uppföljning av den s.k. Esbjergdeklaratio-

nen inom ramen för Nordsjökonferensen är av särskild betydelse.

Ett miljösamarbete pågår även mellan de arktiska länderna samt mellan

länderna runt Barents hav. Sverige verkar bl.a. för att miljöfrågorna

prioriteras och integreras i det nyligen bildade Arktiska rådet samt för att

samordningen mellan Arktisarbetet, Barentssamarbetet och Baltic 21

skall förbättras. Vidare är det viktigt att EU:s medverkan inom

Barentssamarbetet stärks.

Norden

Under år 1998 är Sverige ordförandeland i Nordiska Ministerrådet.

Sverige har som ett av två övergripande teman att inleda ett arbete för att

göra Norden och dess närområde till en ekologiskt hållbar region. De

nordiska länderna förenas bl.a. av ett brett folkligt engagemang för

bevarande av natur och miljö, politisk samsyn i strävan att nationellt

såväl som inom EU och i andra internationella sammanhang verka aktivt

inom miljöområdet. Därmed finns goda förutsättningar att främja en

politik som förenar ekologi, ekonomi och sysselsättning.

4 Genomförda och nya åtgärder för en

ekologiskt hållbar utveckling inom olika

departements verksamhetsområden

Regeringens utgångspunkt för omställningsarbetet till ekologisk

hållbarhet har varit det åtgärdsprogram som redovisades i skrivelsen

Ekologisk hållbarhet (skr. 1997/98:13). Detta program innehöll ett stort

antal åtgärdspunkter fördelade på de tretton departementen inom

Regeringskansliet. Vissa av åtgärderna har kunnat genomföras under

året. Många åtgärder har dock varit av en mer långsiktig karaktär och

arbetet med att genomföra dessa kommer att fortgå under de närmaste

åren. Under året har också nya förslag på åtgärder tillkommit genom de

propositioner och skrivelser som lagts med koppling till ekologiskt

hållbar utveckling.

I detta kapitel redovisas hur departementens arbete med 1997 års

åtgärdsprogram har framskridit. Utgångspunkten är målformuleringarna

som huvudsakligen återfinns i sammanfattningsrutorna i den departe-

mentsvisa redovisningen i förra årets skrivelse om ekologisk hållbarhet.

Många åtgärder är dock övergripande och berör flera departements

verksamhet. Redovisningen sker i dessa fall under det departement som

har det huvudsakliga ansvaret att driva frågan eller har en samordnande

roll.

Åtgärderna från 1997 års skrivelse har i årets skrivelse numrerats

enligt 97:1, 97:2 etc. med en inledande bokstavsbeteckning som anger

vilket departement som är ansvarigt för att åtgärden genomförs.

De nya åtgärder som har tillkommit redovisas under särskild rubrik

under respektive departement. De är numrerade enligt samma system

som ovan, dvs. bokstavsbeteckning för departement, år och en löpande

numrering.

Där inget annat anges finansieras åtgärder och initiativ inom

departementets egna budgetramar.

4.1 Justitiedepartementets verksamhetsområde

Miljöbrottslighet utgör en form av ekonomisk brottslighet. Det har

regeringen slagit fast i den strategi för samhällets samlade åtgärder mot

den ekonomiska brottsligheten som regeringen beslutade om i april 1995

(skr. 1994/95:217).

Regeringens strategi innehåller ett brett åtgärdsprogram mot den

ekonomiska brottsligheten och därmed också mot miljöbrottsligheten.

Det handlar bl.a. om att vässa lagstiftningen, utveckla myndigheternas

arbetsmetoder, effektivisera myndighetssamarbetet, höja myndigheternas

kompetens och förbättra det internationella samarbetet. Riksdagen hade

ingen erinran mot innehållet i strategin (bet. 1994/95:JuU25, rskr.

1994/95:412). Hittills har regeringen initierat och i flera fall också

fullföljt mer än 70 projekt inom ramen för ekobrottsstrategin (jfr skr.

1996/97:49 och skr. 1997/98:38). En av huvudpunkterna i strategin var

att inrätta en ny myndighetsstruktur inom rättsväsendet med inriktning på

att förebygga och bekämpa ekonomisk brottslighet.

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd Ju 97:1 Inrätta Ekobrottsmyndigheten, en ny myndighet

inom åklagarväsendet, med uppgift att samordna och utveckla

bekämpning av ekonomisk brottslighet

Ekobrottsmyndigheten och Ekorådet inrättades den 1 januari 1998. Eko-

brottsmyndigheten är en myndighet inom åklagarväsendet och leds av en

generaldirektör. I myndigheten arbetar åklagare, poliser och olika slag av

specialister. Förutom de operativa uppgifterna har Ekobrottsmyndigheten

i uppgift att som nationellt stabsorgan för ekobrottsbekämpning nära

följa och analysera ekobrottslighetens utveckling och att slå larm till

stats-makterna, myndigheterna och näringslivet när nya former av

ekobrott uppträder. Ekorådet är ett centralt samverkansorgan som är

administrativt knutet till Ekobrottsmyndigheten. Viktiga frågor som rör

Ekobrotts-myndighetens nationella stabsfunktioner, t.ex. analys,

uppföljning och initiativ till myndighetsgemensamma aktioner kanalise-

ras genom Ekorådet. Ekobrottsmyndigheten handlägger i dag inte miljö-

brottslighet. Utgångspunkten är dock att Ekobrottsmyndigheten även när

det gäller att utreda miljöbrottslighet skall ha en central roll.

Under året föreslagna nya åtgärder

Åtgärd Ju 98:1 Utarbeta ett samlat förslag till former för utredning

av alla slag av brott mot miljön

Utgångspunkten att Ekobrottsmyndigheten skall ha en central roll när det

gäller att utreda miljöbrottslighet innebär att vissa gränsdragnings-

problem måste lösas. Regeringen har därför uppdragit åt Riksåklagaren

att utarbeta ett samlat förslag till formerna för utredning av alla slag av

brott mot miljön. Uppdraget skall redovisas i en rapport till

Justitiedepartementet före utgången av december 1998.

Inom Miljödepartementet har en särskild grupp för tillsynsfrågor bl.a.

föreslagit att länsstyrelserna skall verka för samarbete mellan

tillsynsmyndigheterna, polismyndigheterna och åklagarmyndigheterna

när det gäller att förebygga och beivra miljööverträdelser. Detta ansvar

har fastställts i tillsynsförordningen till miljöbalken. Arbetsgruppen

poängterar att även samarbetet mellan nämnda myndigheter och

prövningsmyndighetena bör utvecklas. Ambitionen bör vara att tillstånd

så långt möjligt skall vara utformade så att de kan vara ett stöd och även i

praktiken användbara i arbetet hos tillsynsmyndigheter, åklagare och

domstol när fråga väcks om en överträdelse har ägt rum.

Åtgärd Ju 98:2 Utveckla en särskild nationell strategi för

bekämpning av miljöbrottsligheten

Regeringens ekobrottsstrategi avser som redovisats ovan också brott mot

miljön. Det finns dock skäl att i detta sammanhang ta fasta också på de

speciella förutsättningar som finns när det gäller att bekämpa miljö-

brottslighet. Regeringen avser att i oktober 1998 redovisa en särskild

nationell strategi för bekämpning av miljöbrottsligheten (jfr bet.

1997/98:JuU1).

Åtgärd Ju 98:3 Inrätta miljödomstolar

Ett samordnat och enhetligt prövningsförfarande kommer att skapas för

prövning av miljöärenden genom införandet av miljöbalken. Den 1

januari 1999 blir Svea hovrätt miljööverdomstol och regionala

miljödomstolar inrättas i Stockholms, Växjö. Vänersborgs, Östersunds

och Umeå tingsrätter. I samband med detta upphör Koncessions-

nämnden, vattendomstolarna och Vattenöverdomstolen.

4.2 Utrikesdepartementets verksamhetsområde

Utrikesdepartementet har ett övergripande utrikespolitiskt ansvar inom

Regeringskansliet, särskilt vad gäller FN- och biståndspolitiken. I

departementets arbete för en ekologiskt hållbar utveckling läggs

tonvikten på det internationella samarbetet, genom bilateralt och

multilateralt agerande. Departementet samordnar arbetet med den

internationella uppföljningen av FN:s konferens om miljö och utveckling

1992 i Rio de Janeiro och har även ett särskilt sakansvar för bl.a.

ökenkonventionen och globala miljöfonden. Vidare åligger det UD att

informera i utlandet om svenska insatser för en ekologiskt hållbar

utveckling. Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete, Sida, är en

av de myndigheter som av regeringen tilldelats ett särskilt sektorsansvar

för ekologiskt hållbar utveckling (se avsnitt 3.1).

Åtgärderna om att ta initiativ inom EU för ett ekologiskt hållbart

Europa respektive verka för ökat regionalt samarbete på miljöområdet

som angavs i förra årets skrivelse om ekologisk hållbarhet beskrivs under

Miljödepartementets verksamhetsområde.

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd UD 97:1 Uppmärksamma frågor om ekologisk hållbarhet i

analys och rapportering

Denna punkt avser dels UD:s länderanalys och länderrapportering, dels

övrig internationell analys och rapportarbete inom miljöområdet.

Rapporteringen och analyserna från utlandsmyndigheterna på området

följs noga av departementet. Inom ramen för bl.a. verksamhets-

planeringen ges möjlighet att styra omfattningen och inriktningen på

rapporteringen.

I den nya förordningen för den europeiska miljöbyrån EEA har

ekologisk hållbarhet lyfts fram på svenskt initiativ. I det fortsatta arbetet

med att samordna internationell rapportering kommer frågan att

uppmärksammas av Sverige. Arbetet med program för miljöintegrering

för hållbar utveckling i EU innehåller krav på mål, indikatorer och

uppföljning. Arbetet med att utforma internationella hållbarhets-

indikatorer pågår i flera internationella fora. Sverige deltar också aktivt i

det internationella arbetet med att utveckla miljöstatistik och

miljöräkenskaper som datakällor för hållbarhetsanalyser och indikatorer.

Åtgärd UD 97:2 Fortsätta främja miljöhänsyn och hållbar

utveckling i det bilaterala och multilaterala utvecklingssamarbetet

samt i EU-biståndet, med särskild betoning av fattigdomsaspekterna

Arbete pågår med att förstärka integrationen av miljö och hållbar

utveckling i FN:s verksamhet, särskilt i anslutning till general-

sekreterarens reformarbete på det ekonomiska och sociala området.

Vidare pågår arbete för att utveckla och driva svenska prioriteringar

genom regleringsbrev, i det multilaterala utvecklingssamarbetet samt i

det bilaterala arbetet med land- och regionstrategier, och i EG-

kommissionens policyarbete för EU:s utvecklingssamarbete; i anslutning

till de riktlinjer som lades fast i regeringens skrivelse 1996/97:2. I UD:s

strategiarbete avseende Asien ges främjande av hållbar utveckling stor

vikt.

Åtgärd UD 97:3 Följa upp FN:s generalförsamlings extra möte

(UNGASS)

FN:s kommission för hållbar utveckling (CSD) möts årligen för att

genomföra och utveckla besluten från Riokonferensen 1992 samt

generalförsamlingens nittonde extra möte 1997. Vid kommissionens

sjätte möte, som ägde rum i slutet av april 1998, behandlades tematiska

frågor om sötvatten samt industri och hållbar utveckling.

Under mötet inleddes bl.a. en dialog mellan regeringar, folkrörelser

och industrirepresentanter när det gäller industrins ansvar. Vidare skall

en översyn genomföras avseende frivilliga initiativ för hållbar utveckling

inom industrisektorn. Inom FN diskuteras även att integrera hållbara

produktions- och konsumtionsmönster i de konsumentpolitiska

riktlinjerna som antagits inom FN.

I de svenska förberedelserna inom EU inför årets CSD-möte har

Sverige bl.a. verkat för att särskilt lyfta fram fattigdomsbekämpning och

utbildning för hållbar utveckling som centrala frågor. Under hösten 1998

påbörjas förberedelserna inför CSD:s sjunde möte våren 1999, som

särskilt skall fokusera på hållbara konsumtions- och produktionsmönster,

hållbart utnyttjande av oceanerna och hållbar turism.

Åtgärd UD 97:4 Fortsätta arbeta aktivt inom globala konventioner

för hållbar utveckling

Under 1998 deltar Sverige vid partsmötena inom konventionerna för

klimatförändring, biologisk mångfald och FN:s konvention mot öken-

spridning samt inom Baselkonventionen och Montrealprotokollet.

Inför klimatkonventionens partsmöte i november 1998 är frågor om

gemensamt genomförande och samarbetet med utvecklingsländer inom

ramen för Clean Development Mechanism , u-ländernas framtida

åtaganden samt handel med utsläppsrätter centrala.

Montrealprotokollets viktigaste fråga ur svensk synvinkel är för

närvarande effektivt utfasningsbistånd till u-länder, inklusive utnyttjandet

av svenska erfarenheter. Särskild uppmärksamhet bör ägnas arbetet inom

styrelsen för Montrealprotokollets multilaterala fond.

Vid partskonferensen med konventionen för biologisk mångfald i maj

1998 verkade Sverige för att inom konventionen utarbeta särskilda

arbetsprogram för marin- och kustnära biologisk mångfald, sötvatten,

skog, jordbruk och ursprungsbefolkningars traditionella kunskaper.

Sverige verkade även för att förhandlingarna om biosäkerhet skall

avslutas innan februari 1999 samt för att den globala miljöfonden skall

utgöra en permanent finansiell mekanism för konventionen. Även

klimatkonventionen kommer att ta ställning till denna senare fråga under

1998.

Vid Baselkonventionens fjärde partsmöte i februari 1998 lyckades

parterna, efter långa förhandlingar, enas om att exportförbudet av farligt

avfall från i princip OECD-länder till icke OECD-länder skall stå fast

och varken inskränkas eller utvidgas innan det att förbudet trätt i kraft.

Denna fråga drevs bl.a. av Sverige tillsammans med övriga EU-länder

samt flertalet u-länder.

Sverige har också under året aktivt deltagit i förhandlingar om två

konventioner på kemikalieområdet. En konvention om Prior Informed

Consent vid handel med vissa farliga kemikalier som skrevs under i

Rotterdam den 11 september 1998, samt en konvention om stabila,

organiska ämnen, s.k. POPs, vars första förhandlingsmöte hölls i

Montreal i juni 1998.

Åtgärd UD 97:5 Verka för en tillfredsställande påfyllnad av den

globala miljöfonden

Den globala miljöfonden (GEF) medverkar till att finansiera de

merkostnader, (s.k. incremental costs) för utvecklingsprojekt i u-länder

som kan uppkomma för att uppnå globala miljövinster. Målet om

tillfredsställande påfyllnad av GEF uppfylldes i och med givarnas

överenskommelse i mars 1998, som innebär att GEF disponerar 2.75

miljarder USD för perioden 1998 2002. Sverige spelade en aktiv roll i

dessa förhandlingar, särskilt vad gäller frågan om en rimlig

bördefördelning mellan givarna. I det fortsatta arbetet med GEF är det av

stor vikt att följa upp de rekommendationer som GEF:s styrelse beslutat

om för nästa verksamhetsperiod.

Åtgärd UD 97:6 Verka för att miljöaspekter och hållbar utveckling

integreras i WTO bl.a. i kommande förhandlingar om handels-

liberalisering

Sverige deltar i de internationella diskussionerna om handel och miljö

främst inom Världshandelsorganisationens (WTO:s) kommitté för handel

och miljö, CTE. Denna kommitté är huvudforumet för behandlingen av

sambandet mellan handel och miljö. Arbetet inom CTE är av stor

betydelse för att påverka och genomdriva eventuella förändringar i

handelsregelverket med inriktning mot en hållbar utveckling. Sverige

arbetar för att miljö och hållbar utveckling skall integreras i

handelsregelverket så att en liberalisering av handeln kan medverka till

en hållbar utveckling.

För att nå önskat resultat på området verkar Sverige för att

miljöfrågorna skall integreras i de större förhandlingar om handels-

liberaliseringar som förutses från sekelskiftet. CTE:s arbetsprogram

omfattar tio punkter, varav de som handlar om miljökonventioners

förhållande till handelsreglerna, samt ökat marknadstillträde för u-

länderna, har ställts i fokus under 1997. Arbetet inleddes under 1998 med

ett CTE-möte som arrangerades i anslutning till ett större NGO-möte, där

bl.a. WTO:s generalsekreterare betonade vikten av samspelet mellan

handel, miljö och en hållbar utveckling. Ytterligare två CTE-möten

planeras under året.

Åtgärd UD 97:7 Genom bl.a. biståndet stödja u-ländernas

produktion och export av miljöanpassade produkter

Utrikesdepartementet leder ett interdepartementalt samråd som syftar till

att främja samspelet mellan jordbruks-, miljö-, handels- och

biståndspolitiken. Sida har på regeringens uppdrag tagit fram rapporten

Handel, miljö och utvecklingssamarbete, som innehåller förslag till hur

handels- och biståndspolitik kan bidra till att stödja u-ländernas

produktion och export av miljöanpassade produkter. Ett förbättrat

samspel mellan de olika politikområdena ökar möjligheterna för ett

effektivt bistånd genom Sida. I det fortsatta arbetet förutses även

kontakter med Norden och EU.

Åtgärd UD 97:8 Informera i utlandet om svenska insatser för en

ekologiskt hållbar utveckling

Utrikesdepartementet har tillsammans med de centrala

miljömyndigheterna ett särskilt ansvar att föra ut information om svensk

politik för ekologisk hållbarhet till omvärlden. Dessa insatser

intensifieras och förstärks. Det finns även behov av en ökad samordning

mellan regeringen och myndigheterna vad gäller sådan utlandsinforma-

tion. Regeringen genomför en särskild satsning på detta område under år

1998. Ett exempel på detta är ett internationellt nyhetsbrev med

information om Sveriges miljöarbete, som ges ut i samverkan mellan

Miljödepartementet, Naturvårdsverket och Kemikalieinspektionen.

Frågor som berör miljö och ekologisk hållbarhet drivs som svenska

profilfrågor också i många andra sammanhang, t.ex. vid de många

Sverigemanifestationer som hålls i olika länder. Sedan EU-medlemskapet

har t.ex. svenska miljöseminarier arrangerats i flera EU-huvudstäder,

med deltagande från kommuner, länsstyrelser och företag med

miljötekniskt kunnande, liksom från Miljödepartementet och

Naturvårdsverket. Miljöaspekter ges också en framhållen plats i Svenska

institutets faktablad och övriga publikationsmaterial.

Åtgärd UD 97:9 Beakta en ekologiskt hållbar utveckling i utrikes-

förvaltningens verksamhetsplanering och utveckla personalens

kompetens inom området

Hållbar utveckling ingår bland de områden som prioriteras i UD:s

verksamhetsplanering. Departementets politiska ledning antog den 12

december 1997 riktlinjer inför verksamhetsåret 1998. Därvid konstate-

rades: Skapandet av en hållbar ekologisk utveckling är ett av regeringen

högt prioriterat mål. Arbetet bedrivs på flera sätt inom den statliga

förvaltningen och Regeringskansliet kommer att införa miljölednings-

system under 1998. Vi har nu lagt fast en struktur för att hantera dessa

viktiga frågor inom Utrikesdepartementets ram. Utrikesrådet för

internationellt utvecklingssamarbete har fått i uppdrag av oss att leda en

samrådsgrupp där direkt berörda enheter såsom enheten för

internationellt utvecklingssamarbete, enheten för globalt samarbete och

enheten för migrationspolitiska frågor liksom kansliet för administrativ

utveckling kommer att ingå. Vi föreslår att gruppen inleder sitt arbete så

snart som möjligt.

Utbildningssatsningar har inletts. Utbildning av personalen på detta

område anges i verksamhetsplanen för departementets utbildnings-

funktion. Ett första miljöseminarium arrangerades i maj 1998. Formerna

för seminarier och andra insatser för kompetensutveckling på detta

område behöver närmare övervägas.

I verksamhetsplanerna på fastighets- och inköpsområdet och då det

gäller intendenturen anges att införandet av miljöledningssystem inom

Regeringskansliet blir aktuellt under 1998 och kan komma att kräva

respektive funktions aktiva medverkan. Inom fastighetsområdet är

strävan i valet av produkter och material redan nu att använda

återvinningsbara och i övrigt nedbrytbara produkter. I inköpsfunktionens

verksamhetsplan anges att miljöhänsyn skall beaktas vid upphandling

och inköp vid departementet och utlandsmyndigheterna.

4.3 Försvarsdepartementets verksamhetsområde

Regeringen redovisade i försvarsbeslutspropositionen (prop. 1996/97:4)

hösten 1996 utförligt för riksdagen det miljöarbete som bedrivs av

myndigheterna under Försvarsdepartementet. Regeringen konstaterade

sammanfattningsvis att Försvarsmakten fortsätter att systematiskt

genomföra sitt miljöarbete i enlighet med den fastlagda inriktningen.

Regeringen framhöll även att övriga myndigheter kommit i gång med ett

strukturerat miljöarbete. Såväl Fortifikationsverket som Försvarets

materielverk och Försvarets forskningsanstalt har således utarbetat en

miljöpolicy för respektive myndighets verksamhet.

Regeringen har i olika sammanhang även pekat på det miljöarbete som

bedrivs bland de myndigheter som arbetar med fredsräddningstjänst och

miljöräddningtjänst till sjöss. Så har t.ex. Statens räddningsverk lyft fram

miljöaspekterna i sin verksamhet. Statens räddningsverk och Kustbevak-

ningen är även aktiva inom det internationella samarbetet för att

förebygga och minska konsekvenserna av kemikalieolyckor och olje-

utsläpp.

Försvarsmakten och Räddningsverket har av regeringen tilldelats ett

särskilt sektorsansvar för ekologiskt hållbar utveckling (se avsnitt 3.1)

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd Fö 97:1 och 2 Fortsätta att målmedvetet bedriva

miljöarbetet inom Försvarsdepartementets verksamhetsområde

enligt de riktlinjer som tidigare redovisats för riksdagen. Agera för

att myndigheterna inom Försvarsdepartementets verksamhetsområ-

de ägnar stor uppmärksamhet åt att genomföra den av

statsmakterna anvisade inriktningen av miljöarbetet.

Försvarsmakten

Mot bakgrund av riksdagens beslut om infrastruktur för framtida

transporter (prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr. 1996/97:174) har

regeringen uppdragit åt Försvarsmakten att planera och senast år 2003

genomföra en första etapp av åtgärdsprogram mot buller från militär

flygverksamhet samt senast den 1 november 1998 redovisa vilka

ytterligare bulleråtgärder som kan genomföras under perioden 1998

2007. Regeringen har vidare uppdragit åt Försvarsmakten att i fråga om

skottbuller från artilleri och andra tunga vapen tillämpa de riktlinjer som

Försvarsmakten tidigare har redovisat i en rapport till Försvars-

departementet.

I det fortsatta miljöarbetet skall Försvarsmakten väga in inte bara mer

utpräglade miljöskyddsaspekter utan även frågor om natur- och

kulturmiljön. Arbetet med att genomföra Försvarsmaktens miljöpolicy

skall fortsätta. Viktiga delar av denna berör miljöutbildning inom

organisationen och fortsatta åtgärder för att begränsa utsläppen av

föroreningar till följd av användningen av fossila bränslen. Tillsammans

med Försvarets materielverk har Försvarsmakten redovisat ett förslag till

riktlinjer för miljöanpassad försörjning med försvarsmateriel. Förslaget

bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Försvarsmakten har

vidare lämnat en lägesredovisning av arbetet med farliga lämningar och

dumpad ammunition. Detta arbete skall fortsätta.

Försvarsmakten inför successivt ett miljöledningssystem. Systemet

skall vara infört i hela organisationen år 2000.

Stödmyndigheternas miljöarbete

Bland de s.k. stödmyndigheterna skall Fortifikationsverket, Försvarets

materielverk och Försvarets forskningsanstalt lägga särskild vikt vid

miljöarbetet. Dessa myndigheter, liksom Flygtekniska försöksanstalten,

ingår i pilotprojektet om införande av miljöledningssystem i den statliga

förvaltningen. Fortifikationsverket, Försvarets materielverk och

Försvarets forskningsanstalt har sedan tidigare en fastställd miljöpolicy.

Arbete pågår nu inom dessa myndigheter för att bl.a. genomföra en

miljöutredning och utarbeta en handlingsplan för det fortsatta

miljöarbetet.

Statens räddningsverk, Kustbevakningen samt det civila försvarets

miljöarbete

Statens räddningsverk, Kustbevakningen samt myndigheterna inom det

civila försvaret skall fortsätta ett aktivt miljöarbete. Både Räddnings-

verket och Kustbevakningen ingår i projektet om införande av

miljöledningssystem i den statliga förvaltningen. Kustbevakningen

redovisade i mars 1998 ett förslag till miljöpolicy. Arbetet skall nu

fortsätta bl.a. med att genomföra en miljöutredning och att utarbeta en

handlingsplan för det fortsatta arbetet.

Internationellt miljöarbete rörande militär verksamhet

Inom det internationella försvarsmiljösamarbetet fortsätter Sverige att

spela en aktiv roll. Den svenska medverkan i NATO:s miljökommitté

(NATO/CCMS) fortsätter och utvecklas. Sverige deltar i fem av CCMS

pilotstudier, bl.a. rörande miljö och säkerhet samt miljöledningssystem

inom den militära sektorn.

På svenskt initiativ lade de nordiska försvarsministrarna vid sitt möte i

november 1997 fast ett handlingsprogram för nordiskt

försvarsmiljösamarbete på departementsnivån. I handlingsprogrammet

identifieras ett antal samarbetsområden. Några av de frågor som skall

behandlas de kommande åren gäller gemensam nordisk försvarsmiljö-

policy på departementsnivån, gemensamma miljömål för försvarssektorn

och nordiskt försvarsmiljöbistånd till bl.a. de baltiska staterna. Genom att

diskutera försvarsmiljöfrågorna gemensamt i Norden och genom att

samnordiskt driva dessa frågor både nationellt och internationellt

kommer den gemensamma nordiska miljön att förbättras.

På försvarsmaktsnivån har, efter regeringens medgivande, ett avtal

träffats mellan de nordiska försvarsmakterna om ett försvars-

miljösamarbete. Detta samarbete utgör ett bra komplement till samarbetet

på departementsnivån.

Sverige och USA inledde hösten 1997 två samarbetsprojekt om

försvarsmiljöåtgärder i Lettland och Litauen. Projektet i Lettland avser

att upprätta och införa en miljöplan för en armébas. Planen skall sedan

kunna tjäna som modell för andra baser. Projektet i Litauen avser

upprättandet av ett regionalt försvarsmiljöutbildningscentrum i

Nemencine. De svenska insatserna i dessa båda projekt finansieras

genom den s.k. Östersjömiljarden. Dessa svenska försvarsmiljöinsatser

har en stor betydelse för att bygga upp ett miljökunnande i de baltiska

försvarsmakterna. Insatserna bidrar därför också till att stärka de

demokratiska grunderna i dessa staters försvarsmakter. Därmed stärks

också den pågående demokratiseringsprocessen i denna region.

För att ytterligare utveckla det internationella försvarsmiljöarbetet

anordnade Sverige tillsammans med USA och Polen inom ramen för

NATO/CCMS och det Euro-atlantiska partnerskapsrådet (EAPR) ett

möte i Warszawa i juni 1998 om militär verksamhet och miljön. Vid

mötet behandlades i ett samlat sammanhang de av Sverige och USA

utarbetade miljöriktlinjerna för den militära sektorn och flera av

NATO/CCMS pilotstudier. Vidare utarbetades ett program för utveckling

av nationella försvarsmiljöplaner.

Internationellt miljöarbete rörande kemikalieolyckor och

oljebekämpning

Sedan en följd av år bedrivs ett aktivt internationellt miljöarbete inom det

olycksförebyggande och skadebegränsande området. Detta omfattar

sådana verksamheter där det finns risk för kemikalieolyckor, men också

säkerheten i samband med transport av farligt gods. Inom EU är det s.k.

Seveso II-direktivet om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna

av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår under

genomförande. Införandet av direktivet har varit föremål för utredning i

Sverige med avseende på vilken lagstiftning som krävs för det svenska

genomförandet. Utredningens förslag bereds för närvarande inom

Regeringskansliet.

Sverige är vidare aktivt inom OECD:s samarbete på kemikalieolycks-

området, vilket bl.a. syftar till att ta fram inriktningsdokument för att

förebygga, begränsa konsekvenserna av och genomföra räddningstjänst-

insatser vid kemikalieolyckor. Sverige deltar även i arbetet med att

genomföra UNECE:s konvention om gränsöverskridande effekter av

industriolyckor.

Försvarsdepartementets verksamhetsområde omfattar även arbetet med

olje- och kemikaliebekämpning till sjöss, vilket bedrivs inom ramen för

Bonnöverenskommelsen, Köpenhamnsavtalet och Helsingforskonven-

tionen. Dessa omfattar förutom samarbete vid miljöräddningstjänst även

samordning av flygövervakning, utbyte av teknisk information och arbete

i gemensamma projekt. Ett liknande samarbete bedrivs inom ramen för

Arktiska rådets verksamhet. Arbetet är främst inriktat mot att lokalisera

miljöhotande verksamheter i och kring de arktiska farvattnen samt att

förebygga olyckstillbud. Härutöver deltar Sverige i miljöarbetet i FN:s

sjöfartsorganisation IMO och EU:s rådgivande kommitté för utsläpp till

sjöss.

Under året föreslagna nya åtgärder

Åtgärd Fö 98:1 Uppdrag avseende sektorsansvar för ekologiskt

hållbar utveckling samt sektorsmål och åtgärder avseende

miljökvalitetsmålen

Regeringen har i juli 1998, med utgångspunkt i miljöpropositionen (prop.

1997/98:145), dels beslutat att Försvarsmakten och Räddningsverket

skall vara myndigheter med särskilt sektorsansvar för ekologiskt hållbar

utveckling, dels uppdragit åt myndigheterna att redovisa förslag till

sektorsmål och åtgärder. Kustbevakningen har i augusti 1998 givits i

uppdrag att i samverkan med Sjöfartsverket redovisa förslag till delmål

och åtgärder vad gäller olje- och kemikalieutsläpp från fartyg till vatten.

4.4 Socialdepartementets verksamhetsområde

Arbetet för ett ekologiskt hållbart Sverige måste ske med beaktande av

en fortsatt hög hälsoskyddsnivå. Regeringens arbete för en ekologiskt

hållbar utveckling inom Socialdepartementets verksamhetsområde har

sin tyngdpunkt i frågor om hälsa och välfärd samt miljöarbetet inom

hälso- och sjukvården. Insatser för en god hälsa bland befolkningen är en

god investering för framtiden och utgör ett central inslag i arbetet mot en

hållbar samhällsutveckling. Olika åtgärder för att sluta kretslopp och för

att minska belastningen på miljön i övrigt måste förenas med kraven

inom hälsoområdet. Konflikter mellan hälsa och miljö kan uppstå om

inte en helhetssyn tillämpas på hälsa och miljö.

Arbetet för ett ekologiskt hållbart Sverige måste därför bedrivas med

beaktande av de mål och åtgärder som bedöms nödvändiga för att

säkerställa en god hälsa bland befolkningen. Socialstyrelsen och

Riksförsäkringsverket tillhör de myndigheter som tilldelats ett särskilt

sektorsansvar för ekologiskt hållbar utveckling (se avsnitt 3.1).

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd S 97:1 Underställa riksdagen ett förslag till nationellt

handlingsprogram för att minska miljörelaterad ohälsa under våren

1998

Sverige har sedan lång tid lagt stor vikt vid att förebygga ohälsa genom

att minska exponeringen för olika hälsorisker i miljön. Åtgärder för att

förbättrad vatten- och avloppsförsörjning, bostadshygien, kost och

utbildning samt en generellt hög levnadsstandard har på ett avgörande

sätt bidragit till att många sjukdomar kraftigt minskat i omfattning. Vissa

problem återstår dock att lösa. Luftföroreningar inomhus och utomhus,

föroreningar och smittämnen i vatten och föda, buller samt radon är

exempel på faktorer i miljön som negativt påverkar människors hälsa i

Sverige idag.

Miljöhälsoutredningen lämnade i sitt slutbetänkande Miljö för en

hållbar samhällsutveckling (SOU 1996:124) ett förslag till ett nationellt

handlingsprogram för att minska miljörelaterade hälsorisker i Sverige.

Betänkandet som ligger till grund för det nationella handlings-

programmet har remissbehandlats. Ett förslag till nationellt

handlingsprogram för att minska miljörelaterad ohälsa planerades att

underställas riksdagen under våren 1998. Detta har inte skett på grund av

att handlingsprogrammet bör samordnas med arbetet med de nationella

miljökvalitetsmålen som föreslogs i miljöpropositionen (prop.

1997/98:145). Till viss del ansluter de förslag som presenterades i

handlingsprogrammet för att minska miljörelaterad ohälsa till de åtgärder

som föreslås i miljöpropositionen. I övriga delar måste Miljöhälso-

utredningens förslag anpassas till den nya struktur för arbetet med

miljömål som föreslås i miljöpropositionen. Miljöhälsoutredningen

kommer därför att ingå som en del i den parlamentariska beredning om

mål i miljöpolitiken (dir. 1998:45).

Till följd av bl.a. Miljöhälsoutredningen gavs Socialstyrelsen i

regleringsbrevet för 1998 i uppdrag att verka för att lokala och regionala

planer och program inom hälsoskyddet och miljömedicinen tas fram.

Senast vid utgången av år 1999 bör 90 % av länsstyrelserna har antagit

program som omfattar hälsoskydd, 90 % av landstingen ha antagit

verksamhetsplaner för den egna miljömedicinska verksamheten samt

80 % av kommunerna antagit lokala program eller verksamhetsplaner

som täcker hälsoskydd.

Socialstyrelsen har dessutom, i enlighet med regleringsbrevet för 1998,

påbörjat planeringen av en nationell miljöhälsorapport som skall

presenteras senast år 2001. Denna planeras att omfatta en uppdatering av

Miljöhälsoutredningens kunskapsunderlag, bedömning av exponering för

olika prioriterade hälsorisker i miljön samt en uppskattning av ohälsa till

följd av hälsorisker i miljön uppdelat på olika sjukdomsgrupper.

Åtgärd S 97:2 Verka för ett internationellt samarbete inom

hälsoskyddet och miljömedicinen. Särskild vikt skall läggas vid

samverkan mellan länderna kring Östersjön

Ett fortsatt väl utvecklat internationellt samarbete kring hälsoskydd är av

stor betydelse. Sverige har goda förutsättningar att vara en drivande kraft

kring dessa frågor. Sverige har sedan länge varit mån om en hög

hälsoskyddsnivå i samhället, vilket på ett avgörande sätt har bidragit till

ett förhållandevis gott hälsotillstånd bland landets befolkning.

Världshälsoorganisationens (WHO) globala program för området miljö

och hälsa är väl samordnat med uppföljningen av Agenda 21 och stöds av

Sverige, bl.a. genom frivilliga bidrag. WHO:s arbete omfattar både

hälsomålen i Agenda 21 och frågor som miljömedicin, kemikalie-

säkerhet, hälsorisker och säkerhetsfrågor inom industri, vatten och sanitet

etc.

Miljörelaterade hälsofrågor utgör ett viktigt arbetsområde i WHO:s

europaregion. Vid miljö- och hälsoministrarnas andra möte i Helsingfors

1994 beslutades bl.a. att medlemsländerna skulle utveckla nationella

planer för miljö och hälsa samt att en europeisk kommitté för hälsa och

miljö skulle inrättas. I kommittén ingår förutom representanter för

WHO:s medlemsländer också representanter för olika internationella

organisationer som WHO, FN/ECE, UNEP och den Europeiska

kommissionen. Samordning av olika insatser inom detta område är viktig

och utöver den samordning som sker via kommittén har WHO:s

europakontor ett avtal om samarbete med EU:s European Environment

Agency i Köpenhamn.

Den svenska miljöhälsoutredningen (SOU 1996:124) ingår som ett led

i det åtagande om utarbetandet av nationella planer för miljö och hälsa

som gjordes i Helsingfors. Idag har ca hälften av regionens 51

medlemsländer färdigställt eller kommit relativt långt i arbetet med de

nationella planerna.

WHO:s europakontor förbereder för närvarande den tredje konferensen

om miljö och hälsa som kommer att äga rum i London i juni 1999.

Planeringen av konferensen har beretts inom den europeiska kommittén

för miljö och hälsa. Sex teman håller för närvarande på att förberedas

inför konferensen:

1. Transport, miljö och hälsa,

2. Förebyggande, reduktion och kontroll av vattenrelaterade sjukdomar,

3. Implementering av nationella miljöhälsoprogram,

4. Medinflytande, information, deltagande av allmänhet och

 intresseorganisationer m.m.,

5. Miljö och hälsa inom industri och andra arbetsplatser,

6. Ekonomiska styrinstrument inom miljöhälsoområdet,

Ett omfattande europeiskt samarbete inom miljöområdet sker inom

ramen för EU. EU:s insatser inom folkhälsoområdet är inte lika väl

utvecklat som EU:s miljöarbete. Efter Maastrichtfördraget gavs dock EU

formella befogenheter inom folkhälsoområdet (artikel 129) och EU har

sedan dess tagit flera initiativ. I sitt meddelande av den 24 november

1993 om ramen för åtgärder inom folkhälsoområdet (kom(93)559

slutgiltigt) fastställde kommissionen en ram för åtgärder på gemenskaps-

nivå fram till år 2000 för att uppnå dessa mål. I enlighet med de kriterier

som anges i kommissionens meddelande har sjukdomar orsakade av

miljöföroreningar prioriterats.

För närvarande diskuteras inom hälsoministerrådet ett förslag från

kommissionen avseende ett program för gemenskapsåtgärder åren 1999-

2000 beträffande sjukdomar förorsakade av miljöföroreningar. Beslut i

frågan väntas tidigast under hösten 1998. Detta program är även en del i

förberedelsearbetet inför det framtida ramprogrammet inom

folkhälsoområdet som skall gälla mellan åren 2000-2005.

När det gäller samarbete inom hälsoskyddet och miljömedicinen inom

närområdet deltar Sverige i en samverkansgrupp mellan länderna i

Norden och Baltikum i syfte att ta fram handlingsprogram för

miljörelaterat hälsoarbete inom Östersjöområdet. Som ett led i arbetet har

länderna preciserat vissa gemensamma problemområden som bl.a.

omfattar implementering nationella handlingsprogram för miljö och hälsa

på lokal nivå samt möjligheterna att nå ut med information till

allmänheten och få tillstånd medverkan av allmänheten, företag och

organisationer.

Inom WHO:s europakontors särskilda insatsområde för Central- och

Östeuropa, EUROHEALTH-programmet, ingår dessutom miljö och

hälsa som ett av sex prioriterade områden.

Åtgärd S 97:3 Lyfta fram åtgärdsbehov inom hälso- och sjukvård

vad avser miljöledningssystem, fortsatta åtgärder för att avveckla

amalgamanvändning inom tandvården, minskning av avfallets

mängd och farlighet från sjukvården i övrigt samt för

miljömedicinsk kunskapsförsörjning

Hälso- och sjukvårdens ansvar för hälsa och miljö utgörs av:

- Ett lagreglerat ansvar för den egna verksamheten, enligt

miljöskyddslagen, läkemedelslagen och arbetsmiljölagen m.m.,

- ett hälsoansvar för befolkningen och individer enligt hälso- och

sjukvårdslagen och smittskyddslagen, vilket omfattar bl.a. samhälls- och

miljömedicin, epidemiologi och smittskydd.

Samtliga landsting har av landstingsfullmäktige antagna miljöprogram.

Dessa omfattar främst miljöåtgärder vid landstingens egna verksamheter,

t.ex. sjukhus, vårdcentraler och tandvårdskliniker. Landstingens

miljöarbete redovisades år 1997 i en av Landstingsförbundet framlagd

rapport Landstingen och Miljön . Landstingens operativa verksamhet

styrs inte direkt av riksdag och regering. Regeringen vill dock lyfta fram

några områden där ytterligare åtgärdsbehov finns;

Miljöledningssystem

Ett intensivt arbete när det gäller att införa miljöledningssystem pågår för

närvarande i de flesta landsting. Landstingsförbundet bedömer att de

flesta sjukvårdshuvudmän har påbörjat eller är på väg att införa

miljöledningssystem enligt EMAS eller ISO 14001 i olika verksamheter.

Genom Landstingsförbundet deltar verksamheter inom flera landsting i

försök att utvidgas EMAS som miljöstyrningsinstrument inom

landstingen. Ett resultat av detta utvecklingsarbete är att Länssjukhuset i

Halmstad som första sjukhus i Europa har registrerats enligt EMAS.

Åtgärder för att avveckla amalgamanvändningen inom tandvården

I propositionen Reformerat tandvårdsstöd (prop. 1997/98:112) som

godkänts av riksdagen föreslår regeringen att tandvårdsersättning för

amalgamfyllningar bör slopas från och med år 1999 som ett led i strävan

att avveckla dessa fyllningar. I både tandvårdspropositionen och i

miljöpropositionen betonar regeringen att det är angeläget att

användningen av amalgam inom tandvården snarast upphör. Under

förutsättning att EU:s medicintekniska direktiv (93/42/EEG) förändras på

ett sådant sätt att det blir möjligt att förbjuda amalgam, avser regeringen

att vidta nödvändiga åtgärder för att införa ett förbud mot användningen

av amalgam senast fr.o.m. år 2001.

Minska avfallets mängd och farlighet från sjukvården

Landstingsförbundet har för åren 1995 och 1996 producerat rapporterna

"Miljöstatistik för sjukhusen" som avser landets cirka 90 akutsjukhus. En

tredje rapport avseende förhållandena för år 1997 planeras bli publicerad

i december 1998. Ett av flera syften med statistiken är att förse sjukhusen

med verktyg, nyckeltal, för att i första hand kunna följa upp och förbättra

sitt eget miljöarbete, exempelvis avseende avfallet.

Preliminära resultat för 1997 visar för farligt avfall att

avfallsmängderna ökar. Ökningen kan enligt Landstingsförbundet bero

på att sjukhusen har fått bättre kontroll över mängderna och kan redovisa

mera exakta siffror. Vad gäller riskavfall har akutsjukhusen i snitt

minskat detta avfall med drygt 8 kilo per vårdplats under de tre år som

Landstingsförbundet arbetat med miljöstatistiken. Stora skillnader finns

dock mellan jämförbara sjukhus.

För att minska mängden miljöfarligt avfall inom sjukvården har

landstingen via ett avfallsprojekt tilldelats medel från investering-

programmet för ekologisk hållbarhet.

Förbättra miljömedicinsk kunskapsförsörjning

Regeringen har i regleringsbrevet för år 1998 gett Socialstyrelsen i

uppdrag att verka för att kunskapsförsörjning och samverkansformer

inom miljömedicin klarläggs. Senast vid utgången av år 1999 bör

samtliga landsting ha klarlagt hur den miljömedicinska kunskaps-

försörjningen skall klaras samt hur samverkan skall ske mellan

kommunal, läns och regional nivå inom miljömedicinen.

Under året föreslagna nya åtgärder

Åtgärd S 98:1 Uppdrag till Socialstyrelsen och Riksförsäk-

ringsverket om delmål och sektorsmål inom miljöpolitiken

Med anledning av miljöpropositionen har regeringen uppdragit åt

Socialstyrelsen att göra en samlad översyn av vilka hälsorelaterade

delmål och åtgärder som behövs för att miljökvalitetsmålen, i första hand

målen[REDACTED_EFTERNAMN] luft, God bebyggd miljö och Giftfri miljö, skall nås inom en

generation. Arbetet skall bedrivas i samverkan med Statens Naturvårds-

verk och den parlamentariska beredningen om mål i miljöpolitiken.

Socialstyrelsen skall vidare i nära samverkan med Statens

Naturvårdsverk, organisationer, företag och myndigheter precisera

miljökvalitetsmålen genom att utforma sektorsmål och fortlöpande följa

upp sektorsmålen och genomförandet inom sin sektor med beaktande av

den ansvarsfördelning som gäller mellan berörda myndigheter avseende

hälsa och miljö. Regeringen avser att ge Riksförsäkringsverket ett

motsvarande uppdrag.

Åtgärd S 98:2 Slutföra arbetet med nationella folkhälsomål

Även om hälsan allmänt sett har utvecklats positivt i Sverige finns det

fortfarande allvarliga sjukdomar och skador som är möjliga att

förebygga. Det finns bl.a. stora grupper och i vissa fall ökande skillnader

i hälsa mellan olika sociala grupper, geografiska områden samt mellan

könen. Regeringen beslutade i december 1995 om direktiv till en

parlamentarisk kommitté (dir. 1995:158) med uppgift att utarbeta ett

förslag till nationella mål för hälsoutvecklingen i Sverige. Målen skall

vara vägledande för samhällets insatser för att främja folkhälsan,

förebygga ohälsa, minska hälsorisker samt förhindra förtida och

undvikbar funktionsnedsättning. Kommittén skall även lämna förslag till

strategier för att nå målen samt beakta att målen kan förankras i olika

besluts- och utvecklingsprocesser. Arbetet för en ekologiskt hållbar

utveckling är en av de aktiviteter där dessa mål och strategier bör

förankras.

I delbetänkandet Hur skall Sverige må bättre första steget mot

nationella folkhälsomål (SOU 1998:43) anger den nationella

folkhälsokommittén några av de faktorer i den allmänna välfärds- och

samhällsutvecklingen som är av strategisk betydelse för att uppnå en god

och jämlikare hälsa. Ett par av de områden som kommittén har valt att

lyfta fram, främst allergier samt boendet och närmiljön, ingår som

viktiga beståndsdelar i arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling.

Kommittén avser bl.a. att ägna sin uppmärksamhet åt insatser i förskolan

och skolan för att förebygga besvär hos barn som är allergiker och

motverka att barn utvecklar allergi samt att belysa förutsättningarna för

en god livsmiljö i bostadsområdena beträffande innemiljö, luftför-

oreningar, buller, grön- och rekreationsområden. Kommittén för

nationella folkhälsomål skall slutföra sitt arbete senast den 31

oktober 2000.

Åtgärd S 98:3 Förbättringar av innemiljön i lokaler där barn vistas

I regeringens skrivelse till riksdagen med redovisning av arbetet med de

allmänna barnfrågorna (skr. 1997/98:79) redovisar regeringen att man

avser att ge Boverket och Folkhälsoinstitutet ett gemensamt uppdrag

rörande förbättringar av innemiljön i lokaler där barn vistas.

4.5 Kommunikationsdepartementets verksamhetsområde

Det övergripande målet för Kommunikationsdepartementets verksamhet

som presenterades i förra årets skrivelse om ekologisk hållbarhet var att

driva utvecklingen mot ett långsiktigt hållbart transportsystem. I juni

1998 beslutade riksdagen om inriktningen på den framtida

transportpolitiken baserad på förslagen i den transportpolitiska

propositionen Transportpolitik för en hållbar utveckling (prop.

1997/98:56, bet. 1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266). Utgångspunkten är

att transportpolitiken skall bidra till en socialt, kulturellt, ekonomiskt och

ekologiskt hållbar utveckling. Beslutet utgör därmed en viktig grund för

omställningen till ett hållbart Sverige. Ett av delmålen för transport-

politiken är en god miljö. Detta innebär att transportsystemets

utformning och funktion skall anpassas till krav på en god och hälsosam

livsmiljö för alla, där natur- och kulturmiljö skyddas mot skador. En god

hushållning med mark, vatten, energi och andra naturresurser skall

främjas. Vägverket, Luftfartsverket, Sjöfartsverket och Banverket tillhör

de myndigheter som av regeringen tilldelats ett särskilt sektorsansvar för

ekologiskt hållbar utveckling (se avsnitt 3.1).

Åtgärderna om att driva frågor om avgaskrav och renare bränslen på

bilar inom EU respektive verka för att fordonens bränsleeffektivitet ökar

som ett led i att minska koldioxidutsläppen som angavs i förra årets

skrivelse om ekologisk hållbarhet beskrivs under Miljödepartementets

verksamhetsområde.

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd K 97:1 Utveckla miljömålen för trafiksektorn

I det transportpolitiska beslutet redovisas etappmål för trafiksektorn

beträffande utsläpp av luftföroreningar och klimatgaser enligt följande:

- utsläppen av koldioxid från transporter i Sverige bör år 2010 ha

stabiliserats på 1990 års nivå,

- utsläppen av kväveoxider från transporter i Sverige bör ha minskat med

minst 40 % till år 2005 räknat från 1995 års nivå,

- utsläppen av svavel från transporter i Sverige bör ha minskat med minst

15 % till år 2005 räknat från 1995 års nivå,

- utsläppen av flyktiga organiska ämnen (VOC) från transporter i Sverige

bör ha minskat med minst 60 % till år 2005 räknat från 1995 års nivå.

Beträffande buller anser regeringen att de etappmål för störningar från

trafikbuller som riksdagen tidigare beslutat om bör ligga fast.

Regeringen anser vidare att etappmål avseende trafikens hälsoeffekter,

kretsloppsanpassning och transporternas inverkan på natur-, kultur- och

bebyggelsemiljön samt den biologiska mångfalden bör utvecklas.

I miljöpropositionen (prop. 1997/98:145) görs en koppling mellan de

föreslagna etappmålen för transportsektorn och de övergripande

nationella miljökvalitetsmålen. Arbetet med att vidareutveckla miljö-

målen för transportsektorn för samtliga ovan nämnda områden betonas

också. Regeringen har därför givit Statens institut för kommunika-

tionsanalys (SIKA) i uppdrag att i samverkan med berörda myndigheter

vidareutveckla mått och metoder för att precisera etappmål för de

transportpolitiska delmålen i den transportpolitiska propositionen och i

miljöpropositionen. Regeringen har vidare för avsikt att lämna uppdrag

om att ta fram åtgärdsstrategier och bedöma samhällsekonomiska och

statsfinansiella effekter. En genomgång av transportsektorns miljömåls-

arbete kommer att ske i samband med den parlamentariska beredning

som föreslås i miljöpropositionen.

Åtgärd K 97:2 Investera i transportsystemets infrastruktur så att

buller, intrång och säkerhetsrisker minimeras. Därutöver avsätts 8,5

miljarder under 10 år till åtgärder med anknytning till miljö och

säkerhet. Botniabanan byggs.

Infrastrukturplaner

De nationella planerna för transportinfrastrukturen för perioden 1998-

2007 har under våren 1998 fastställts av regeringen. Länsplanerna har

fastställts av länsstyrelserna. Den nationella stomnätplanen omfattar 36

miljarder kronor, varav 2,4 miljarder kronor går till kapacitetshöjande

åtgärder för järnvägstrafiken i centrala Stockholm och 1,9 miljarder

kronor till Citytunneln i Malmö. Stomnätplanen innebär att satsningen på

snabbtåg fullföljs och att framkomligheten och effektiviteten för svensk

godstrafik på järnväg förbättras. Den nationella väghållningsplanen

omfattar 30,5 miljarder kronor och lyfter fram de projekt som har särskilt

god effekt på trafiksäkerheten. De åtgärder som regeringen prioriterar är

till stor del förbättringar av befintligt vägnät rensning av sidoområden,

förbättringar av korsningar, etc. Genomförandet av infrastrukturplanerna

kommer att redovisas årligen av Banverket och Vägverket. Regeringen

kommer att redovisa genomförandet av planerna i skrivelse till riksdagen.

Svealandsbanan, Mälarbanan m.m.

Under året har flera järnvägssträckor förbättrats och nya sträckningar har

öppnats för trafik. Jämfört med andra trafikslag har järnvägstrafiken låga

utsläpp av koldioxid och luftföroreningar samt en låg energianvändning

per passagerare och ton. Förbättringar har skett av bl.a. Godsstråket

genom Bergslagen samt Norra stambanan. Till nyinvigningarna hör

Svealandsbanan, som binder samman Stockholm med städerna och

regionerna söder om Mälaren. Investeringarna i Svealandsbanan omfattar

70 km enkelspår för hastighetsstandard 200 km/tim, upprustning av

befintligt enkelspår till 160 km/tim och med nya el- och signalsystem

samt cirka 50 broar och 7 tunnlar.

Färdigställandet av Mälarbanan är i sitt slutskede. Detta innebär att

 ringen runt Mälaren snart kommer att slutas. När investeringsarbetena

på Mälarbanan är avslutade skall den totala restiden Stockholm Örebro

understiga två timmar. Utbyggnaden av Mälarbanan finansieras delvis

genom Mälarbanan Intressenter AB (MIAB), som ägs av kommunerna

längs banan. Under våren 1998 träffade staten och MIAB en

överenskommelse om ytterligare investeringar på Mälarbanan och Svea-

landsbanan. Avsikten är att minska störningskänsligheten för person-

tågtrafiken genom ökad kapacitet och hastighet på banorna. Regeringen

godkände överenskommelsen juni 1998.

Botniabanan

I slutet av 1997 undertecknades avtalet om Botniabanan. Byggandet av

banan är av väsentlig regionalpolitisk betydelse och enligt avtalet skall

den drygt 190 kilometer långa järnvägen vara klar för trafik år 2006.

Avtalet godkändes i juni 1998 av regeringen och innebär att ett särskilt

projektbolag, Botniabanan AB, ägt av staten till 91 procent och av

berörda kommuner till 9 procent får ansvaret för att finansiera,

projektera, upphandla, bygga och hyra ut Botniabanan. Finansieringen

skall ske på den allmänna kapitalmarknaden. Byggstart för den första

etappen mellan Örnsköldsvik och Husum är planerad till sommaren

1999. Investeringskostnaden för järnvägen är beräknad till 8 200 miljoner

kronor. En ny kostnadsberäkning skall göras under våren 1999. Om

kalkylen då pekar mot högre kostnader krävs ytterligare överväganden

innan bygget kan starta.

Inlandsbanan

Riksdagen har i slutet av 1997 beslutat om att ett statligt bidrag skall utgå

till driften av Inlandsbanan. Regeringen anser att de regionala och

kulturhistoriska värdena är betydande vad gäller verksamhet som är

förknippad med banan och den samlade kulturmiljö som Inlandsbanan

utgör. I sysselsättningshänseende är verksamheten vid Inlandsbanan av

mycket stor betydelse för möjligheterna att i berörda kommuner nå de

mål som lagts fast för regionalpolitiken. Inlandsbanan sträcker sig över

ett vidsträckt skogsområde med råvara inte bara för traditionell

skogsindustri utan också för biobränsle och torv. Bidraget till

Inlandsbanan är avsett att stödja godstrafiken och skall utgå tills vidare.

Stödet uppgår till 50 miljoner kronor per år fr.o.m. den 1 maj 1998 och

skall omprövas årligen och beräknas utifrån bl.a. trafikbelastning och

behovet av underhållsinsatser.

Stockholm

Överläggningar mellan staten och företrädare för Stockholmsregionen

resulterade i december 1997 i en överenskommelse om förstärkning av

järnvägskapaciteten mellan Årsta och Stockholm Södra inklusive en ny

dubbelspårig järnvägsbro samt en omedelbar byggstart av de avbrutna

arbetena på Södra Länken. Överenskommelsen har godkänts av

riksdagen. Regeringen beslutade den 11 juni 1998 att ge Banverket och

Vägverket i uppdrag att utreda de tekniska och ekonomiska

förutsättningarna för alternativa åtgärder i centrala Stockholm för att

erhålla en ökad kapacitet för järnvägstrafiken och förbättrade

förutsättningar för kollektivtrafiken. Utredningen skall ske med

medverkan från Stockholms kommun. I arbetet skall en vägtunnel som

ersätter Centralbron särskilt studeras. Alternativet med ett tredje spår i

ytläge förutsätter en sådan åtgärd samt att möjligheterna i detta

sammanhang tas till vara att förbättra miljön och göra de kulturhistoriska

värdena mer tillgängliga i området kring Gamla stan.

Göteborg

Överläggningar mellan staten och företrädare för Göteborgsregionen

resulterade den 23 mars 1998 i en ny överenskommelse om investeringar

i Göteborgsregionens transportinfrastruktur. Den nya överenskommelsen

omfattar bl.a. investeringar i miljöförbättrande åtgärder, en ny Götaled

samt förbättrad kollektivtrafik och innebär en samfinansiering av vissa

angivna projekt samt att staten tar planerings- och genomförandeansvaret

för vissa projekt på det nationella vägnätet. Den överenskomna

finansieringen innebär att staten ansvarar för 75 procent och regionen

eller enskilda kommuner för 25 procent av kostnaderna för projekten i ett

samfinansierat investeringsprogram. Totalkostnaden uppskattas till 4 200

miljoner kronor i prisnivå januari 1998.

Åtgärd K 97:3 Driva miljöfrågor inom vägtrafikens, järnvägens, sjö-

respektive luftfartens områden internationellt

I september 1997 antog den internationella sjöfartsorganisationen IMO

det s.k. luftföroreningsannexet till konventionen för förhindrande av

utsläpp från fartyg (MARPOL 73/78). Annexet innehåller regler som

begränsar utsläpp av bl.a. svavel och kväveoxider. För Östersjöområdet

gäller krav på särskilt låga utsläppsnivåer av svavel. Sverige

undertecknade protokollet i maj 1998. Sverige driver tillsammans med

övriga Nordsjöländer aktivt frågan om att minska fartygens svavelutsläpp

även på Nordsjön, dels inom ramen för IMO, men i avvaktan på ett

internationellt regelverk dels också inom EU.

Vid Helsingforskommissionens (HELCOM) ministermöte i mars 1998

verkade Sverige framgångsrikt för antagandet av åtta rekommendationer

som syftar till att begränsa sjöfartens miljöpåverkan i Östersjön. Detta

innebär bl.a. att ilandlämnande av fartygsgenererat avfall görs

obligatoriskt samt att ingen särskild avgift skall utgå vid

omhändertagande av avfall.

Arbete pågår också med att internationellt verka för skärpta

miljönormer för nya flygplanstyper, bl.a. inom den europeiska civila

luftfartskonferensen (ECAC) och FN:s luftfartsorganisation (ICAO) i

vilka Sverige deltar genom Luftfartsverket och genom EU. Bl.a. pågår i

ECAC ett arbete för ett förbud mot nyregistrering av de mest bullrande

flygplanen. Inom ICAO slutbehandlades ett förslag avseende skärpning

av utsläppsnormer för kväve för nya jetmotorer i april 1998. Ytterligare

skärpning av normerna skall eftersträvas från svensk sida.

Åtgärd K 97:4 Stimulera åtgärder som ökar kollektivtrafikens

tillgänglighet

I det transportpolitiska beslutet framhålls ett tillgängligt transportsystem

som ett av målen. Ett område som särskilt utpekas är tillgängligheten till

kollektivtrafiken för funktionshindrade personer.

I och med riksdagens beslut om propositionen Infrastrukturinriktning

för framtida transporter (prop. 1996/97:53, bet. 1996/97:TU7, rskr.

1996/97:174) samt propositionen Mer tillgänglig kollektivtrafik

(1996/97:115, bet. 1997/98:TU3, rskr. 1997/98:10) har trafikhuvud-

männen fått förutsättningar att snabbt ta ytterligare steg i riktning mot en

fullständig anpassning av den lokala och regionala kollektivtrafiken till

funktionshindrades behov. Besluten inkluderar statliga bidrag inom en

ram på 1,5 miljarder kronor för perioden 1998 2002.

Enligt beslutet skall även en ny myndighet, Rikstrafiken, inrättas för

att utveckla den interregionala kollektivtrafiken.

Även ett nytt råd knyts till regeringen för att belysa olika

jämställdhetsfrågor i transport- och kommunikationspolitiken.

Fördelning av resurser och tillgänglighet för olika befolkningsgrupper är

viktiga frågor för detta råd att belysa.

Åtgärd K 97:5 Främja utvecklingen och användningen av

informationsteknik och transportinformatik

Vägverket fick i maj 1995 i uppdrag att planera och genomföra ett

program för väginformatik. Informationsteknik inom transportsektorn

kan medföra ett effektivare utnyttjande av transportsystemet, vilket i sin

tur innebär ökad framkomlighet, förbättrad trafiksäkerhet och minskade

miljöstörningar. Vägverket avser att slutredovisa uppdraget i slutet av

1998.

Åtgärd K 97:6 Ytterligare differentiera flygets landningsavgifter

med avseende på buller och utsläpp till luft

Luftfartsverket har infört ett system med kolväte- och

kväveutsläppsrelaterade landningsavgifter från den 1 januari 1998.

Samtidigt ökades differentieringsgraden avseende buller. Ett nytt system

för bullerklassificering skall utarbetas under 1998.

Åtgärd K 97:7 Vidta bullerskyddsåtgärder i bostäder vid flygplatser

Regeringen har uppdragit åt bl.a. Luftfartsverket att senast till år 2003

genomföra den första etappen av åtgärdsprogrammet mot buller i

befintlig bebyggelse. Därutöver skall bl.a. Luftfartsverket senast den 1

november 1998 redovisa vilka ytterligare åtgärder som kan genomföras

under perioden 1998 2007 i avsikt att påskynda arbetet med att uppfylla

de riktvärden för buller som riksdagen har godkänt. Kostnaden för den

första etappen har för Luftfartsverkets del beräknats uppgå till ca 100

miljoner kronor.

Åtgärd K 97:8 Miljödifferentiera sjöfartsavgifter för att minska

sjöfartens utsläpp

Miljödifferentierade sjöfartsavgifter introducerades från och med den 1

januari 1998. Hittills har drygt 1000 fartyg ansökt om certifikat som visar

att man använder lågsvavligt bränsle. Regeringen avser att uppdra åt

Sjöfartsverket att utvärdera miljödifferentieringen och att komma med

eventuella förslag till förbättringar.

Under året föreslagna nya åtgärder

Åtgärd K 98:1 Utarbeta miljö- och trafiksäkerhetsprogram

I det transportpolitiska beslutet redovisas ett nytt övergripande

transportpolitiskt mål och fem delmål, bl.a. för en god miljö och säker

trafik. Vidare redovisar regeringen strategier för hur ett ekologiskt

hållbart och säkert transportsystem skall kunna uppnås. Det är av stor

vikt att arbetet för en säker trafik och god miljö samordnas, dels för att

utnyttja de samordnings- och effektivitetsvinster som i många fall finns

mellan de två verksamhetsgrenarna, dels för att så tidigt som möjligt

motverka eventuella målkonflikter. Regeringen har givit Vägverket i

uppdrag att i samråd med Rikspolisstyrelsen, Naturvårdsverket och

Svenska Kommun-förbundet, utarbeta en nationell miljö- och

trafiksäkerhetsstrategi för vägtransportsystemet fram till år 2007.

Uppdraget skall redovisas till regeringen senast den 1 oktober 1999.

Åtgärd K 98:2 Översyn av möjligheterna att införa miljöstyrande

vägavgifter.

En särskild utredare har tillkallats med uppdrag att lämna förslag till en

lagstiftning för miljöstyrande vägavgifter i tätort. Utredaren skall med

utgångspunkt från målet att avgiftssystemet skall styra vägtrafiken till

gagn för miljö och framkomlighet analysera de konstitutionella

förutsättningarna för ett miljöstyrande vägavgiftssystem, lämna förslag

till en generell lagstiftning för miljöstyrande vägavgifter och lämna

förslag till hur den generella lagstiftningen kan kompletteras med

särskilda regler för miljöstyrande vägavgifter i en enskild ort. Uppdraget

skall redovisas senast den 1 februari 1999.

Åtgärd K 98:3 Utveckla konkreta och uppföljningsbara etappmål

för intrångs- och barriäreffekter. Uppföljning av hur strategiska

miljöbedömningar använts i infrastrukturplaneringen.

I den transportpolitiska propositionen redogör regeringen bl.a. för de

strategier som är nödvändiga för att uppnå det transportpolitiska målet

om en god miljö. Bland annat fäster regeringen stort avseende vid att

arbetet med utveckling av strategiska miljöbedömningar fortsätter.

Sådana miljöbedömningar utgör ett viktigt verktyg för uppföljning av

regionala och nationella mål i infrastrukturplaneringen.

Det samhällsekonomiska synsättet vid planering av åtgärder inom

transportsystemet bör omfatta bedömningar av samtliga effekter som har

transportpolitisk betydelse. Värderingen av effekter som inte kan vägas

in i nyttokostnadskalkyler bör åskådliggöras på annat sätt. Regeringen

avser att med utgångspunkt från de vunna erfarenheterna intensifiera

insatserna till nästa planeringsomgång inom bl.a. strategiska miljö-

bedömningar.

Åtgärd K 98:4 Ökade insatser för miljöanpassade transporter

I det transportpolitiska beslutet anges att Kommunikationsforsknings-

beredningens anslag skall förstärkas med 20 miljoner kronor från år 1999

för att möjliggöra fortsatta insatser i form av systemdemonstrationer av

miljöanpassade transporter, forskning om förutsättningarna att ställa om

transporter och kommunikationer till en bättre hushållning med energi-

och naturresurser samt uppföljning av erfarenheterna från de pilotprojekt

som beredningen medfinansierar.

Åtgärd K 98:5. Ett samordnat och effektivt godstransportsystem.

I det transportpolitiska beslutet redogör regeringen för sin syn på

godstransportfrågorna. Regeringen förordar i propositionen att en

trafikslagsövergripande godstransportstrategi bör utvecklas och att en

särskild godstransportdelegation (dir. 1998:51) därför skall inrättas.

Delegationens uppgift skall vara att öka samverkan mellan

godstransportsystemets aktörer och staten samt att förtydliga statens roll i

detta system. Delegationen skall följa utvecklingen på godsområdet samt

utveckla ett trafikslagsövergripande synsätt med syftet att effektivisera

godstransportsystemet och göra det säkert och ekologiskt hållbart.

Uppdraget skall vara avslutat senast den 30 juni 2001.

Åtgärd K 98:6 Genomförande av EU-strategin från toppmötet i

Cardiff 1998 inom transportsektorn

Vid toppmötet i Cardiff den 15-16 juni 1998, enades Europeiska rådet

kring slutsatser om att miljöhänsyn bör integreras i unionens samtliga

verksamhetsområden. Efterföljande dag hölls ett gemensamt transport-

och miljöråd där man enades om gemensamma slutsatser från det

informella gemensamma transport/miljömötet i Chester den 24-26 april

1998.

Att miljöfrågorna integreras i transportpolitiken och att representanter

för miljöministerier och transportministerier deltagit i att ta fram

gemensamma slutsatser är att betrakta som en framgång. I slutsatserna

slår man fast konceptet om hållbara miljöhänsyn i transportpolitiken.

Medlemsstaterna uppmanas bl.a. genomföra nationella och lokala

strategier för att komma till rätta med miljöproblemen som orsakas av

transporter. Kommissionen skall enligt slutsatserna genomföra vissa

preciserade åtgärder och i övrigt arbeta med att utforma strategier för att

åstadkomma ett hållbart transportsystem. Rådet åtar sig att på olika sätt

fortsätta arbetet med att införa hållbara miljöhänsyn i transportpolitiken.

Rådet skall i december 1998 lämna lägesrapport till toppmötet i Wien om

sitt arbete.

4.6 Finansdepartementets verksamhetsområde

Inom Finansdepartementets verksamhetsområde läggs tonvikten bl.a. på

skatter och utveckling av miljöräkenskaper. Skatter kan i många fall

utgöra kostnadseffektiva instrument för att bidra till en hållbar

utveckling. För att nå en ökad förståelse av vad som krävs för en hållbar

utveckling kan arbetet med miljöräkenskaper, där både utsläpp och

naturresurser beaktas, vara värdefullt.

Åtgärden om att miljöanpassa offentlig upphandling som angavs i förra

årets skrivelse om ekologisk hållbarhet beskrivs under

Miljödepartementets verksamhetsområde.

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd Fi 97:1 Ändra i verksförordningen (1995:1322) så att det i

den ställs krav på hänsyn till ekologiskt hållbar utveckling.

Åtgärden är genomförd. 7 § verksförordningen (1995:1322) har ändrats

så att myndighetens chef skall beakta de krav som ställs på verksamheten

när det gäller en ekologiskt hållbar utveckling. Myndighetens chef

ansvarar enligt 6 § samma förordning för myndighetens verksamhet.

Åtgärd Fi 97:2 och 3 Successivt öka skattesystemets miljöstyrande

effekt. Ekonomiska styrmedel ses över. Områden som analyseras för

närvarande är bl.a. vägskatterna och energiområdet.

Trafikbeskattningsutredningen har lämnat delbetänkandet Bilen, miljön

och säkerheten (SOU 1997:126). Utredningen har fått tilläggsdirektiv

(dir. 1998:7) och utredningstiden har förlängts till den 30 oktober 1998.

En översyn av energibeskattningen pågår och beräknas vara färdig vid

årsskiftet 1998/99. Innan en proposition om avfallsskatt kan överlämnas

till riksdagen skall förslaget godkännas av EG-kommissionen, som för

närvarande granskar om förslaget är förenligt med statsstödsreglerna i

artikel 92 94 i Romfördraget. Regeringsbeslut om anmälan till

kommissionen fattades i april 1998. En lag om skatt på avfall beräknas

kunna träda i kraft den 1 juli 1999.

Åtgärd Fi 97:4 Fortsätta utveckla och använda miljöräkenskaper.

Bland annat använda miljöräkenskaper i Långtidsutredningen 1999.

Arbete med miljöräkenskaper pågår vid Statistiska centralbyrån,

Konjunkturinstitutet och Naturvårdsverket. De tre myndigheterna har ett

nära samarbete och presenterar resultaten i en gemensam rapportserie.

Arbetet skall vidga förståelsen för sambandet mellan ekonomi och miljö

genom att miljöstatistik utformas så att den kan hänföras till olika

verksamheter (i enlighet med Nationalräkenskapernas uppbyggnad) och

genom att indikatorer för hållbar utveckling tas fram.

Miljöräkenskaperna kommer att utgöra en grund i en miljöbilaga i Lång-

tidsutredningen 1999. Långtidsutredningen har utkommit med jämna

mellanrum sedan 1948. Utredningen utarbetas vid Finansdepartementet

utan fastställda direktiv från regeringen. Syftet är att ta fram ett underlag

för ekonomisk politik genom att göra en bred genomgång av den svenska

ekonomins struktur, problem och möjligheter. En av uppgifterna är att

göra makroekonomiska bedömningar av utvecklingen på längre sikt.

Åtgärd Fi 97:5 Beakta miljöhänsyn vid placering av medel inom

Allmänna Pensionsfonden och premiereservsystemet utan att göra

avkall på de försäkrades intresse av god avkastning.

När sjätte fondstyrelsen inom Allmänna pensionsfonden infördes år 1996

konstaterade regeringen att miljöargument i allt större utsträckning blir

en konkurrensfaktor för företagen. Regeringen fann därför att det inom

ramen för de grundläggande kraven på långsiktigt hög avkastning och

tillfredsställande riskspridning bör vara väl motiverat för sjätte

fondstyrelsen, liksom för övriga fondstyrelser inom Allmänna

pensionsfonden, att ta miljörelaterade hänsyn vid sina placeringar.

Riksdagen har nyligen beslutat om ett reformerat system för

inkomstgrundad ålderspension (prop. 1997/98:151, bet. 1997/98:SfU13).

Som en del i den reformerade allmänna ålderspensioneringen finns bl.a.

ett premiereservsystem. I detta system skall medel motsvarande intjänade

pensionsrätter förvaltas i fristående värdepappersfonder, som väljs av de

försäkrade. För sådana försäkrade som inte gör något eget val skall

medlen förvaltas i en ny sjunde AP-fondstyrelse. En fempartigrupp har

inlett överläggningar om AP-fondens framtida placeringsregler i ljuset av

pensionsreformen. Ett ställningstagande eftersträvas under hösten 1998

med sikte på att genomföra nya regler som träder i kraft i januari år 2000.

De försäkrades intresse av långsiktigt hög avkastning och

tillfredsställande riskspridning är ett grundläggande krav i

Premiesparfonden. Utan att åsidosätta dessa primära krav bör även

strävanden efter en ekologiskt hållbar utveckling kunna beaktas i

placeringsverksamheten.

Åtgärd Fi 97:6 Ekologiskt hållbar inriktning vid förvaltning av

statliga fastigheter

Statens fastighetsverk förvaltar 1,6 miljoner kvadratmeter lokaler och har

upprättat en miljöledningsplan som beskriver det långsiktiga miljöarbetet

inom verket. Planens uppläggning ansluter till det internationella

miljöledningssystemet ISO 14001.

4.7 Utbildningsdepartementets verksamhetsområde

Utbildning som ger kunskaper i meningen fakta, färdighet, förståelse och

förtrogenhet är avgörande för att främja hållbar utveckling och förbättra

människors förmåga att lösa miljö- och utvecklingsfrågor. Utbildnings-

departementet verkar bl.a. för att stärka miljöundervisningens roll i

skolan genom att skapa utrymme för undervisning om miljö och

livsstilsfrågor. Genom ett förändrat och gränsöverskridande arbetssätt

kan miljöfrågorna komma in i alla skolans ämnen. Statens skolverk är en

av de myndigheter som av regeringen tilldelats ett särskilt sektorsansvar

för ekologiskt hållbar utveckling (se avsnitt 3.1). Högskolan har också en

betydelsefull roll genom att erbjuda kvalificerad utbildning och utföra

forskning. Även folkbildningsinsatser är viktiga för att med bredd nå ut

med kunskap som är nödvändig för omställningsarbetet.

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd U 97:1 Införa miljöskolor

Regeringen har i september 1998 utfärdat en förordning om utmärkelsen

Miljöskola (SKOLFS1998:122). Enligt förordningen får Statens skolverk

tilldela förskolor, skolor inom det offentliga skolväsendet samt fristående

skolor och riksinternatskolor utmärkelsen Miljöskola. För att få

utmärkelsen krävs att elever och personal i skolan gemensamt arbetar för

att undervisningen och verksamhet i övrigt skall vara inriktad mot ett

ekologiskt hållbart samhälle. Skolan skall också arbeta för att alla

individer i skolan kommer till insikt om vikten av en god arbetsmiljö

samt hälso- och friskvård. Skolan skall vidare uppfylla de ytterligare

villkor i fråga om verksamhet, arbetsmiljö, hälsoarbete och fysisk miljö

som Statens skolverk föreskriver för varje skolform.

Underlag för kriterierna för Miljöskolor har utarbetats av Statens

skolverk enligt ett regeringsuppdrag som redovisades i augusti 1998. Det

skall vara frivilligt att arbeta för utmärkelsen. Målet är dock att den

övervägande majoriteten av alla skolor i Sverige skall uppfylla

kriterierna och få kallas miljöskolor.

Åtgärd U 97:2 Förstärka miljöundervisningen på gymnasieskolan

bl.a. genom ett nytt tekniskt program och flexiblare ämnesstruktur

Inom utbildningsdepartementet har en arbetsgrupp utarbetat ett förslag

om en fortsatt utveckling av gymnasieskolan. Arbetsgruppen har lämnat

rapporten Gymnasieskola i ständig utveckling (Ds 1997:78).

Propositionen Gymnasieskola i utveckling kvalitet och likvärdighet

(prop. 1997/98:169) bygger huvudsakligen på förslagen i rapporten och

innehåller förslag bl.a. om införande av ett tekniskt program som syftar

till att bredda utbudet inom den naturvetenskapliga och tekniska sektorn

t.ex. områden som data, miljö, biokemi och elektronik. Regeringen har i

juli 1998 utfärdat förordning (1998:974) om försöksverksamhet i

gymnasieskolan med ett nytt nationellt program, teknikprogrammet. Vad

gäller frågan om kärnämnenas innehåll och struktur behöver ytterligare

beredning ske. Därför lämnas inget genomgripande förändringsförslag

utöver det att ämnet Idrott och hälsa utökas på alla program. Detta ämne

skall bl.a. ge eleverna kunskaper om hur den egna kroppen fungerar och

öka medvetenheten om livsstilens betydelse för hälsa och miljö.

Åtgärd U 97:3 Underlätta för kompetensutveckling av lärare inom

miljö, natur och teknik

Ökningen av det allmänna statsbidraget till kommunerna underlättar för

kommunerna att satsa på kompetensutveckling av lärare inom miljö,

natur och teknik. Skolverket har givits i uppdrag att bedöma om och hur

kommunerna fullgör sin uppgift att tillse att fortbildning planeras och

anordnas för lärare. Uppdraget skall redovisas i oktober 1998.

Åtgärd U 97:4 Beakta ekologisk hållbarhet i det reformarbete som

pågår för att integrera verksamheterna i förskola och skola.

Miljöperspektivet är ett av de fyra perspektiv som skall genomsyra

undervisningen i skolan enligt den nuvarande läroplanen för det

obligatoriska skolväsendet (Lpo94). Regeringen har, i enlighet med

förslagen i prop. 1997/98:94, bet. 1997/98:UbU18, rskr. 1997/98:2360

beslutat ändring av Lpo94 till att även omfatta förskoleklassen och

fritidshemmet. I samband därmed har under skolans uppdrag understru-

kits att genom ett miljöperspektiv får eleverna möjligheter både att ta

ansvar för den miljö de själva direkt kan påverka och att skaffa sig ett

personligt förhållningssätt till övergripande och globala miljöfrågor.

Undervisningen skall belysa hur samhällets funktioner och vårt sätt att

leva och arbeta kan anpassas för att skapa hållbar utveckling.

I propositionen Läroplan för förskolan (prop. 1997/98:93) strök

regeringen under förskolans roll när det gäller grundläggande kunskaper

om naturen och barns förståelse för allt liv. Regeringen har därefter

fastställt en läroplan för förskolan (Lpfö98) där förskolans uppgift anges

vara bl.a. att lägga stor vikt vid miljö- och naturvårdsfrågor. Ett

ekologiskt förhållningssätt och en positiv framtidstro skall prägla

förskolans verksamhet. Förskolan skall medverka till att barnen tillägnar

sig ett varsamt förhållningssätt till natur och samhälle och förstår sin

delaktighet i naturens kretslopp. Verksamheten skall hjälpa barnen att

förstå hur vardagsliv och arbete kan utformas så att det bidrar till en

bättre miljö både i nutid och i framtid. Den växande rörligheten över

nationsgränserna ställer höga krav på människors förmåga att leva med

och förstå de värden som ligger i kulturens mångfald.

 Stor vikt bör läggas på att ge barnen positiva förebilder och exempel

på hur de själva kan påverka miljöfrågorna.

Åtgärd U 97:5 Påbörja arbetet vid universitet och högskolor med att

införa miljöledningssystem under 1998

Lunds och Stockholms universitet ingick 1997 som pilotmyndigheter i

projektet att införa miljöledningssystem i statlig förvaltning. Ytterligare

åtta universitet/högskolor samt Forskningsrådsnämnden har anslutit sig

under år 1998.

Åtgärd U 97:6 Ha som mål vid universitet och högskolor att miljö-

och resursfrågorna behandlas i utbildningarna i sådan omfattning

och med sådan inriktning som motiveras av den verksamhet

utbildningen förbereder för

I Budgetpropositionen för 1998 framhålls att universitet och högskolor

bör ha som mål att behandla miljöfrågorna i sina utbildningar i sådan

omfattning och med sådan inriktning som motiveras av den verksamhet

utbildningen förbereder för. Samtidigt betonas den långt gångna

decentraliseringen inom den högre utbildningen, vilken är än mer

markerad inom forskningen. Integreringen av miljöhänsyn och

resurshushållning i universitetens och högskolornas verksamhet bör

därför inte i första hand ske genom utfärdande av lagar och förordningar

utan bäras upp och drivas framåt av lärosätets studenter, lärare, forskare

och anställda. Vidare ges i propositionen en rad exempel på inledda eller

planerade verksamheter med sådan inriktning.

Regeringen förutser att införande av miljöledningssystem vid

högskolorna, som även innefattar i vad mån de olika utbildningarna

beaktar hållbar utveckling, kommer att fästa fokus på och medföra en

positiv utveckling i detta avseende.

Under året föreslagna nya åtgärder

Åtgärd U 98:1 Identifiera forskningsbehov utgående från de

åtgärder som krävs för omställningen mot en hållbar utveckling

Regeringen har uppdragit åt Forskningsrådsnämnden att, i samverkan

med Naturvårdsverket, utveckla och konkretisera det svenska

programmet för forskning till stöd för en hållbar utveckling. Uppdraget

skall redovisas till regeringen senast den 1 november 1998.

Åtgärd U 98:2 Fortsätta arbetet med att ge miljöforskning en viktig

roll inom EU:s femte ramprogram för forskning och utveckling

Sverige verkar för att miljöforskning och stöd för en hållbar utveckling

skall ges en ökad betydelse i EU:s femte ramprogram för forskning och

utveckling.

Åtgärd U 98:3 Fortsatt verka för ökade folkbildningsinsatser inom

ramen för de lokala investeringsprogrammen och en hållbar

ekologisk utveckling

Vid ansökan om statligt stöd för lokala investeringsprogram skall

kommunerna beskriva pågående och kommande arbete avseende

ekologisk hållbarhet. Förekomsten av och innehållet i folkbildnings- och

utbildningsinsatser skall bl.a. redovisas i kommunernas ansökningar. För

att förverkliga visionen om en ekologisk hållbarhet krävs förändrade

beteenden hos individer. Här behövs ett långsiktigt folkbildningsarbete i

klassisk mening, där ökade kunskaper leder till engagemang och

förändring både av människors beteende och samhälleliga beslut.

Folkbildningen, särskilt studieförbunden, har därför en särskild betydelse

i arbetet för att ställa om Sverige till ett ekologiskt hållbart samhälle.

Regeringen förespråkar därför att folkbildningen via kommunerna skall

få del av det statliga stödet till de lokala investeringsprogrammen och

därigenom kunna bidra till att skapa förutsättningar för en ekologiskt

hållbar utveckling.

Åtgärd U 98:4 Införa bestämmelse i högskolelagen om främjande av

demokratin och studenternas engagemang

Regeringen avser att senare föreslå riksdagen att i högskolelagen införa

en bestämmelse om att demokratins idéer skall vara vägledande för

verksamheten vid universitet och högskolor.

Åtgärd U 98:5 Införa ett nationellt program, Lärandets verktyg, för

IT i skolan

Under en treårsperiod, 1999 2001, kommer regeringen att satsa 1,5

miljarder kronor för att förstärka undervisningen med stöd av

informationsteknik. Denna teknik kan bl.a. bidra till att utveckla

undervisningen och nya roller för elever och lärare. Genom IT vidgas

skolans klassrum. Undervisningen kan utvecklas till ett mer elevaktivt

arbetssätt och ett förnyat pedagogiskt förhållningssätt. Därigenom ökar

också möjligheterna för elevernas aktiva ställningstaganden och

handlingförmåga i arbetet för ett hållbart samhälle.

4.8 Jordbruksdepartementets verksamhetsområde

I propositionen Hållbart fiske och jordbruk (prop. 1997/98:2, bet.

1997/98:JoU9, rskr. 1997/98:116) har regeringen redovisat bedömningar

och förslag till åtgärder för ett ekologiskt hållbart jordbruk och fiske.

Regeringen har under våren 1998 även lämnat en proposition till

riksdagen om Riktlinjer för Sveriges arbete med jordbruks- och

livsmedelspolitiken inom Europeiska unionen (prop. 1997/98:142). En

utgångspunkt för Sveriges ställningstagande är att den gemensamma

jordbruks- och livsmedelspolitiken i ökad utsträckning skall baseras på

miljö- och konsumenthänsyn.

Regeringen har avsatt 5,4 miljarder kronor för perioden 1998 2000 till

lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet. Inom

jordbruksdepartementets verksamhetsområde förväntas viktiga projekt

genomföras under kommande år för att förbättra cirkulationen av

växtnäringsämnen i ett kretslopp samt åtgärder som förstärker den

biologiska mångfalden.

Ett ekologiskt hållbart jordbruk är resursbevarande, miljöanpassat och

etiskt godtagbart. Ett grundläggande krav för ett ekologiskt hållbart

produktionssystem inom jordbruket är att det framtida handlings-

utrymmet bibehålls. Ett jordbruk som bidrar till bevarande av

naturresurserna, främjar positiva effekter på miljön och minimerar

jordbrukets negativa miljöeffekter innebär att framtida generationer

kommer att ha bättre förutsättningar och valmöjligheter att utforma ett

samhälle med god livskvalitet. Jordbruket skall även vara etiskt

godtagbart.

Ett hållbart fiske är resursbevarande, långsiktigt och ekonomiskt

bärkraftigt. Två av åtgärderna som beskrevs i förra årets skrivelse om

ekologisk hållbarhet innebar att Sverige skall arbeta för en förändring av

den gemensamma fiskepolitiken i syfte att uppnå ett hållbart fiske och att

försiktighetsprincipen skall tillämpas för att nå ett uthålligt fiske. Detta

skall uppnås genom att försiktighetsprincipen aktivt tillämpas, att

miljöaspekter integreras och att ekologiska krav beaktas. De

grundläggande principerna tillämpas, dvs. att miljöaspekter integreras

och att ekologiska krav beaktas i fiskepolitiken samt att resursutnytt-

jandet inte överskrider ekosystemets produktionsförmåga. Sverige driver

dessa frågor nationellt och internationellt. Genom att skapa ett hållbart

fiske ges framtida generationer goda förutsättningar att utveckla

fiskerinäringen som en del av ett framtida samhälle med god livskvalitet.

Regeringen anser att grundläggande förutsättningar för ett

framgångsrikt miljöarbete är ett kontinuerligt arbete inom såväl

jordbruksnäringen som fiskerinäringen för att förstärka dess ansvar för

miljön. Jordbruksverket och Fiskeriverket tillhör de myndigheter som av

regeringen tilldelats ett särskilt sektorsansvar för ekologiskt hållbar

utveckling (se avsnitt 3.1). Myndigheterna har också fått regeringens

uppdrag att utarbeta förslag till delmål och åtgärder som bidrar till att

uppnå de miljökvalitetsmål som föreslås i miljöpropositionen (prop.

1997/98:145) och som faller inom deras ansvarsområden.

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd Jo 97:1 Arbeta för en förändring av EU:s gemensamma

jordbrukspolitik i mer miljöanpassad riktning

Den gemensamma jordbruks- och livsmedelspolitiken måste förändras

för att skapa förutsättningar att utveckla långsiktigt hållbara

produktionssystem (prop. 1997/98:142). Jordbruksproduktionen bidrar

till såväl positiva som negativa miljöeffekter. Den gemensamma

jordbrukspolitiken har en viktig uppgift i att påverka produktionen i

riktning mot en ekologiskt hållbar utveckling. Den nuvarande

gemensamma politiken är inte utformad för att ta detta ansvar och

speglar inte det ökade konsument- och samhällsintresset för en

miljöanpassad produktion. Regeringen föreslår tre övergripande mål för

jordbruks- och livsmedelspolitiken inom EU. Produktionen skall styras

av konsumenternas efterfrågan. Den skall även vara såväl ekologiskt som

ekonomiskt hållbar på lång sikt. EU skall dessutom medverka till global

livsmedelssäkerhet. Regeringen anser att EG-kommissionens förslag

genom Agenda 2000 bl.a. avseende ökade insatser för miljöförbättrande

åtgärder innebär ett steg i rätt riktning. Det är dock inte tillräckligt

långtgående.

Åtgärd Jo 97:2 Vidareutveckling av miljöersättningsprogrammet för

jordbruket

Ramen för jordbrukets miljöersättningsprogram, genom vilket

lantbrukare kan få ersättning för genomförda miljöåtaganden, har från

och med 1998 utökats med 700 miljoner kronor per år. Detta innebär att

hela den kostnadsram på totalt 2 800 miljoner kronor per år som Sverige

erhöll vid medlemsskapsförhandlingarna utnyttjas. I propositionen

Hållbart fiske och jordbruk redogörs bl.a. för det utökade programmets

innehåll. Riksdagen och EG-kommissionen har godkänt regeringens

förslag och flertalet förändringar implementeras under 1998. Ett nytt

miljöstöd för bevarande av värdefulla natur- och kulturmiljöer i

renskötselområdet har överlämnats till EG-kommissionen. Det nuvarande

miljöprogrammet löper fram till år 2001. Regeringen har tillsatt en

utredare med uppgift att lämna förslag till fortsatt inriktning för och

innehållet i ett nytt svenskt miljöprogram för perioden 2001 2005.

Åtgärd Jo 97:3 Utforma ett åtgärdsprogram för bekämpnings-

medelsanvändning 1997 2001

Riksdagen har godkänt inriktningen av regeringens förslag till

bekämpningsmedelsprogram för åren 1997 2001 som presenterades i

propositionen Hållbart fiske och jordbruk. Inriktningen är att hälso- och

miljöriskerna vid användning av bekämpningsmedel i jordbruket och

trädgårdsnäringen skall fortsätta att minska vilket skall uppnås med hjälp

av en bredd av åtgärder och genom att riskerna i högre utsträckning än

tidigare kartläggs och kvantifieras. Under 1998 utgår medel till försöks-

och utvecklingsverksamhet enligt regeringens förslag. Informations- och

utbildningsinsatser till lantbrukare är av stor betydelse. Inom ramen för

miljöprogrammet för jordbruket avsätts medel för utbildning,

information och demonstrationsprojekt.

Åtgärd Jo 97:4 Främja ekologisk produktion

Jordbruksverket har utarbetat en aktionsplan för ekologisk produktion i

syfte att nå riksdagens mål att 10 % av landets åkerareal bör vara

ekologiskt odlad år 2000. Planen som behandlas i regeringens propo-

sition Hållbart fiske och jordbruk lägger fast viktiga riktlinjer för det

fortsatta arbetet. Den ekologiska produktionen främjas genom bl.a.

ersättning till lantbrukare och medel för utbildning, information och

demonstrations-projekt inom ramen för miljöprogrammet, försöks- och

utvecklings-projekt, forskning samt marknadsstödjande åtgärder.

Riksdagen och EG-kommissionen har godkänt regeringens förslag till en

ny åtgärd inom miljöprogrammet under 1998 vars syfte är att främja

ekologisk frukt- och bärodling. Regeringens bedömning är att

förutsättningarna är goda för att uppnå riksdagens mål om 10 %

ekologiskt odlad åkerareal till år 2000. Regeringen har givit

Jordbruksverket i uppdrag att föreslå ett nytt mål för den ekologiska

produktionen efter år 2000.

Åtgärd Jo 97:5 Minska växtnäringsförlusterna från jordbruket

Växtnäringsförluster genom kväveläckage och ammoniakavgång är ett av

jordbrukets största miljöproblem. Miljömålen har ännu inte nåtts trots

pågående arbete inom befintliga åtgärdsprogram. Regeringen har givit

Statens jordbruksverk i uppdrag att utarbeta ett förstärkt åtgärdsprogram

för att minska kväveläckaget från jordbruket. Likaså har regeringen givit

verket i uppdrag att utarbeta ett förslag till mål för ammoniakförluster

samt tillhörande åtgärdsprogram. Under 1998 utgår medel till försöks-

och utvecklingsverksamhet enligt regeringens förslag. Informations- och

utbildningsinsatser till lantbrukare är av stor betydelse. Inom ramen för

miljöersättningsprogrammet för jordbruket avsätts medel för utbildning,

information och demonstrationsprojekt.

Åtgärd Jo 97:6 Vidareutveckla aktionsplaner för bevarande av den

biologiska mångfalden inom jordbruket och rennäringen

Aktionsplanen för bevarande av biologisk mångfald har i allt väsentligt

genomförts inom ramen för jordbrukets miljöersättningsprogram. Det

utökade miljöprogrammet innehåller dessutom ytterligare åtgärder för att

bevara och utveckla den biologiska mångfalden inom jordbruket och

rennäringen. Regeringen har givit SJV i uppdrag att utarbeta ett förslag

till nationellt program för bevarande och långsiktigt nyttjande av

växtgenetiska resurser för livsmedel och jordbruk. Ett löpande

uppföljnings- och utvärderingsarbete av den gemensamma

jordbrukspolitikens miljöeffekter har påbörjats genom ett uppdrag till

Naturvårdsverket, Jordbruksverket och Riksantikvarieämbetet. Om det i

detta arbete framkommer att utvecklingen av miljösituationen påkallar

ytterligare miljöåtgärder bör behovet av att vidareutveckla aktionsplanen

övervägas.

Åtgärd Jo 97:7 Genomföra aktionsplan för biologisk mångfald på

fiskets område

Fiskeriverket har på regeringens uppdrag utarbetat en aktionsplan för

uppföljning av den biologiska mångfaldsplanen på fiskets område. Denna

aktionsplan skall genomföras. De flesta åtgärderna skall följas upp inom

en 3-årsperiod, men tidsperspektivet varierar för de 27 åtgärderna.

Flertalet aktiviteter har påbörjats och medel har beviljats under 1998 för

att genomföra aktionsplanen.

Åtgärd Jo 97:8 Förstärka fiskevården. En ökad satsning skall

göras på förbättrad fiskevård främst i kustområdena och i de stora

sjöarna

20 miljoner kr till fiskevården har beviljats från och med. år 1998. Inom

ramen för detta arbete skall insatser för bevarande av hotade arter och

stammar , biotopåtgärder, bildande av fiskevårdsområden och skärpt

fiskevårdstillsyn prioriteras. Dessutom har ytterligare 20 miljoner kr

avsatts för år 1998 för fiskevårdande åtgärder inom ramen för

arbetsmarknadspolitiska satsningar.

Åtgärd Jo 97:9 Följa upp aktionsplanen för Östersjölaxen

Aktionsplanen för biologisk mångfald på fiskets område bör genomföras.

Den internationella aktionsplanen för östersjölaxen kommer att gälla

under tidsperioden fram till år 2010. Mål finns angivna på kort och

medellång sikt. Arbetsgrupper på nationell och internationell nivå arbetar

med implementeringen av planen. Ett nationellt åtgärdsprogram som har

tagits fram av Fiskeriverket har avrapporterats till regeringen.

Åtgärd Jo 97:10 Utveckla Nordsjösamarbetet på fiskeområdet

En nationell uppföljning kommer att slutföras till nästa

Nordsjökonferens. I uppföljningsarbetet ingår bl.a. att vidareutveckla den

s.k. ekosystemansatsen inom fiskets område. Inom den Nordatlantiska

laxorganisationen har ett arbete med en långsiktig aktionsplan för

atlantlaxen inletts.

Åtgärd Jo 97:11 Baltic 21

Arbetet med att ta fram en Agenda 21 för Östersjöområdet Baltic 21

är en viktig del i Sveriges strävanden att fördjupa och utvidga samarbetet

mellan Östersjöregionens länder. Sverige har tagit på sig ett särskilt

ansvar, s.k. lead-party, för jordbrukssektorn och har varit ansvarig för att

en gemensam handlingsplan tas fram. Sverige har under våren 1998 även

aktivt deltagit i arbetet med att utarbeta en sektorsrapport för fisket.

Under året föreslagna nya åtgärder

Åtgärd Jo 98:1 Energiskog

Odling av energiskog bidrar positivt till att minska växthusgaser, både

genom att öka tillgången på förnybar energi och genom att under

växtperioden binda koldioxid. År 1997 introducerades ett nationellt

finansierat anläggningsstöd inom ramen för rådets förordning (EEG) nr

1765/92 av den 30 juni 1992 om upprättande av ett stödsystem till

producenter av vissa jordbruksgrödor. Detta stöd har hittills endast

utnyttjats marginellt, eftersom nyplanteringen av energiskog minskat

kraftigt de senaste åren. För att stimulera lantbrukarnas intresse för

energiskogsodling har regeringen i miljöpropositionen (prop.

1997/98:145) föreslagit riksdagen att medel under utgiftsområde 23

(anslag B12) även skall kunna utnyttjas för andra åtgärder, utöver

anläggningsstöd för energiskog, i syfte att stimulera energiskogsodling.

Åtgärd Jo 98:2 En ny rennäringspolitik

Regeringen har tillkallat en kommitté med uppgift att bl.a. lämna förslag

till en rennäringspolitik som ger underlag för en ekologiskt, ekonomiskt

och kulturellt långsiktigt bärkraftig rennäring. Uppdraget skall redovisas

senast vid utgången av år 1999.

Åtgärd Jo 98:3 Integrering av miljöhänsyn i EU:s jordbrukspolitik

Sverige verkar för en jordbruks- och livsmedelspolitik inom EU vars

övergripande mål bl.a. är att främja en hållbar jordbruks- och

livsmedelsproduktion. På svenskt initiativ beslöt toppmötet i Luxemburg

i december 1997 att låta kommissionen ta fram ett förslag till hur

miljöfrågorna skall integreras i EU:s sektorer. Vid toppmötet i Cardiff i

juni 1998 beslutades att strategier för att integrera aspekter som rör miljö

och hållbar utveckling skall utvecklas inom EU:s olika politikområden,

däribland jordbrukssektorn. Detta arbete pågår för närvarande och en

avrapportering kommer att ske i Wien under december 1998.

4.9 Arbetsmarknadsdepartementets område

Arbetsmarknadspolitiken bör utvecklas så att den förenar miljö- och

sysselsättningsmål och samtidigt påskyndar omställningen till en

ekologiskt hållbar utveckling. Regeringens olika satsningar i form av

Östersjömiljarden, Kretsloppsmiljarden, Småföretagsmiljarden och de

lokala investeringsprogrammen är steg mot ekologiskt hållbar utveckling

där miljö- och sysselsättningsaspekterna ingår som integrerade delar.

 Insatser som är angelägna ur både miljö- och sysselsättningssynpunkt

görs bl.a. inom ramen för olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder. För

närvarande är det främst inom åtgärden arbetslivsutveckling, ALU, som

miljöinsatser bedrivs. Insatser görs i mindre omfattning även som

beredskapsarbeten. Vanligt förekommande insatser är t.ex. projekt kring

Agenda 21, miljöinformationsprojekt riktade till olika intressenter,

återvinnings- och källsorteringsprojekt samt projekt inom skogs-,

landskaps-, vatten- och naturmiljövården. Det förekommer även

miljöinriktade inslag inom arbetsmarknadsutbildningen.

Ett säkert och utvecklande arbetsliv med goda arbetsorganisationer

som kännetecknas av arbetstagarnas delaktighet, liten risk för skador,

kompetensutveckling och en långsiktig kunskapsuppbyggnad är en viktig

förutsättning för en ekologiskt hållbar utveckling. Arbetsmarknadsverket

och Arbetarskyddsstyrelsen tillhör de myndigheter som av regeringen

tilldelats ett särskilt sektorsansvar för ekologiskt hållbar utveckling (se

avsnitt 3.1).

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd A 97:1 Utforma de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna så

att de är förenliga med målen för ekologisk hållbarhet

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS) har i februari 1998 till

Arbetsmarknadsdepartementet redovisat ett regeringsuppdrag avseende

ett förslag till en mer långsiktig strategi för hur den

arbetsmarknadspolitiska verksamheten kan bidra till det ekologiskt

uthålliga samhället. I förslaget anger AMS att en strävan bör vara att

integrera det arbetsmarknadspolitiska miljöarbetet med det

näringspolitiska och regionalpolitiska för att möjliggöra en anpassning

efter regionala och lokala förutsättningar. I samband med ställnings-

taganden och beslut rörande olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder och

insatser bör rutinmässigt miljöaspekter, utöver de arbetsmarknads-

politiska bedömningarna, vägas in.

Det förslag till strategi som AMS redovisar skall implementeras i

Arbetsmarknadsverkets verksamhet inom en tvåårsperiod och innehåller

ett antal förslag. Bl.a. föreslås samtlig personal i verket få en

målgruppsanpassad utbildning i syfte att förankra visionen och ge var

och en den kunskap och kompetens som krävs för att inom ramen för den

arbetsmarknadspolitiska verksamheten kunna bedöma och integrera de

ekologiska aspekterna inom arbetsmarknadspolitiken. Vidare föreslås att

varje länsarbetsnämnd i samband med verksamhetsplaneringen skall

upprätta en konkret åtgärdsplan för att integrera insatser för ett

ekologiskt hållbart Sverige med den arbetsmarknadspolitiska

verksamheten. Detsamma föreslås göras av varje arbetsförmedling.

Länsarbetsnämndernas planering för ett ekologiskt hållbart Sverige skall

följas upp och redovisas till AMS.

Vidare framhåller regeringen i budgetpropositionen för år 1998 vikten

av att rikta arbetsmarknadspolitiska åtgärder till de byggprojekt som nu

genomförs inom ramen för satsningarna inom miljö- och energiområdet

för ett ekologiskt hållbart Sverige.

Åtgärd A 97:2 Utveckla möjlighet till mer innovativa och

framåtsyftande miljöinsatser inom ramen för EU:s strukturfonder

I regeringens proposition Regional tillväxt för arbete och välfärd (prop.

1997/98:62) anges att de regional- och strukturpolitiska insatserna bör

medverka till en långsiktigt hållbar utveckling och miljöanpassning

genom bl.a. utvecklade miljöbedömningar. Regeringen verkar inom EU

för att kommissionens regelverk för nästa programperiod ger stöd för en

sådan inriktning. Naturvårdsverket bedriver tillsammans med andra verk

en metodutveckling i syfte att miljö- och hushållningsfrågorna på ett

bättre sätt skall integreras i programmen för och i genomförandet av

strukturfonderna i Sverige. Detta arbete bör intensifieras så att

programmen i nästa period kan bidra till en ekologiskt hållbar utveckling.

Åtgärd A 97:3 Lyfta fram behovet av åtgärder för ett säkert och

utvecklande arbetsliv som en del av helhetssynen på samhälls-

utvecklingen

Arbetslivsinstitutet har i april 1998 till Arbetsmarknadsdepartementet

redovisat ett regeringsuppdrag avseende en inventering av de forsknings-

och utbildningsinsatser som behövs för att belysa vilken påverkan

åtgärder för att främja utvecklingen mot en förbättrad yttre miljö kan ha

för arbetsmiljön inom olika branscher och yrkesgrupper. I institutets

rapport Yttre miljöarbetets effekt på arbetsmiljön konstateras bl.a. att

forskning och utbildning i detta ämne är ett eftersatt område. Vidare

konstateras att de omfattande kunskaper och förhållningssätt som

successivt har utarbetats inom arbetsmiljöområdet i ringa utsträckning

har utnyttjats i arbetet med att förbättra den yttre miljön. I sitt fortsatta

arbete avser institutet bl.a. att etablera en särskild samrådsgrupp

bestående av representanter för olika myndigheter, organisationer och

andra aktörer,

Under året föreslagna nya åtgärder

Åtgärd A 98:1 Lagstiftning som berör distansarbete

Regeringen har genom beslut i juni 1997 (dir. 1997:83) givit en särskild

utredare i uppdrag att se över den lagstiftning som berör distansarbete.

En utgångspunkt för utredarens arbete var att möjligheterna att arbeta på

distans kan innebära stora fördelar för såväl enskilda individer som för

näringslivet och samhället i form av ökad sysselsättning och tillväxt och

samt en ekologiskt hållbar utveckling. Utredaren skall bl.a. belysa de

konsekvenser olika former av distansarbete kan ha för arbetsförhållan-

dena, den yttre miljön och i andra avseenden. Uppdraget redovisades i

september 1998.

Åtgärd A 98:2 Kartläggning av den pågående omställningen till ett

ekologiskt hållbart samhälle avseende arbetsmiljön

Regeringen gav i april 1998 Arbetarskyddsstyrelsen i uppdrag att i

samråd med Naturvårdsverket kartlägga positiva och negativa effekter

avseende arbetsmiljön av den pågående omställningen till ett ekologiskt

hållbart Sverige. I uppdraget skulle bl.a. belysas på vilket sätt vidtagna

åtgärder som rör det yttre miljöområdet har påverkat arbetsmiljöns

beskaffenhet för olika grupper av sysselsatta. I uppdraget ingick även att

föreslå eventuella övergripande åtgärder som krävs för att göra de

arbeten som pågår för en ekologiskt hållbar utveckling inom olika

samhällssektorer säkra och utvecklande.

Uppdraget redovisades i juni 1998. Av rapporten Kartläggning av

effekter på arbetsmiljön som en följd av en ekologiskt hållbar utveckling

framgår bl.a. att arbetsmiljön för de människor som deltar i att skapa ett

ekologiskt hållbart Sverige ofta har kommit i andra hand. Ofta saknas

kunskap om vilka hälsoeffekter som är förenade med verksamheten i de

nya etableringar som snabbt uppstår inom t.ex. kretsloppsbranschen.

Arbetsmiljön måste ingå som en naturlig del i arbetet med omställningen

till ett ekologiskt hållbart Sverige. För detta krävs utbildning och

information till en rad kategorier av nyckelpersoner. Ett tydliggörande av

att begreppet miljö innefattar både yttre miljö och arbetsmiljö är

nödvändigt. Detta måste genomsyra allt miljöarbete från myndighetsnivå

ned till den enskilda arbetsplatser.

I Arbetarskyddsstyrelsens rapport framhålls också att arbetsmiljökrav

bör ingå vid all form av offentlig upphandling, vid miljöcertifiering och i

miljöpolicydokument. Forskning om arbetsmiljörisker med nya material

och processer som uppträder i kretsloppssamhället bör initieras och

teknikutvecklingen stödjas.

4.10 Kulturdepartementets verksamhetsområde

Kulturella värderingar styr hur väsentliga delar av vår vardag

organiseras. Kulturen utgör därmed en grund och en förutsättning för ett

hållbart samhälle. Kultursektorn kan bidra till en ekologiskt hållbar

utveckling genom sin mångfald av verksamheter med anknytning till

frågor om samhällsutveckling och kulturella perspektiv.

Riksantikvarieämbetet är en av de myndigheter som av regeringen

tilldelats ett särskilt sektorsansvar för ekologiskt hållbar utveckling (se

avsnitt 3.1).

En varsam förvaltning och ett framsynt tillvaratagande av vårt

gemensamma kulturarv är en nödvändig utgångspunkt i arbetet för en

hållbar utveckling. Kulturvärdena är intimt kopplade till natur- och

miljövärden och upplevs av de flesta människor inte som skilda system

utan som en gemensam och integrerad angelägenhet. Detta är allra

tydligast för frågor som rör stadsmiljö och kulturlandskapet.

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd Ku 97:1 Utveckla och stärka kulturmiljösektorn i arbetet för

ett hållbart samhälle

Kulturmiljösektorn svarar för en viktig del i arbetet för ett hållbart

samhälle. Riksantikvarieämbetet gavs i miljöpropositionen (prop.

1997/98:145) ett självständigt ansvar för uppföljning av de delar av de

nya miljökvalitetsmålen som berör kulturmiljön. För att utveckla och

stärka arbetet för kulturmiljön i Östersjöområdet beslutade

kulturministrarna i Östersjöländerna i september 1997 att tillsätta en

gemensam arbetsgrupp. Riksantikvarieämbetet deltar i och samordnar

detta arbete. Arbetsgruppen skall i september 1999 lämna förslag på en

strategisk handlingsplan för Östersjöområdets gemensamma kulturarv.

Åtgärd Ku 97:2 Vidareutveckla byggnadsvårdens ekologiska delar

Riksantikvarieämbetet har tilldelats 3,4 miljoner kronor från den s.k.

kretsloppsmiljarden för att värna gammal byggteknik. Utgångspunkten är

att traditionellt byggda hus oftast är både miljövänliga och långlivade.

När dagens hus skall förvaltas och renoveras är det också viktigt att värna

kulturmiljön. Medlen skall användas till en materialguide för ekologisk

byggnadsvård, till ett nätverk för entreprenörer som inriktat sig på

byggnadsvård och till att starta ett samarbete mellan olika yrkesfack vid

planering.

Regeringen har vidare givit Riksantikvarieämbetet ett huvudansvar för

genomförandet av två projekt avseende hållbar byggnadsvård i

Östersjöområdet. Projekten, som gäller Polen och Estland, har beviljats

bidrag på sammanlagt 60 miljoner kronor ur Östersjömiljarden.

Åtgärd Ku 97:3 Främja god arkitektur och formgivning.

Regeringen har under våren förelagt riksdagen propositionen

Framtidsformer Handlingsprogram för arkitektur, formgivning och

design (1997/98:117, bet. 1997/98:KrU14, rskr. 1997/98:225). I denna

påtalas vikten av en god utformning av den fysiska miljön med

utgångspunkt i människors behov av en tilltalande och stimulerande

miljö. Vikten av att de offentliga aktörerna föregår med gott exempel

poängteras särskilt och staten har här ett stort ansvar genom sin olika

roller och styrmedel.

Arkitektur, formgivning och design med hög kvalitet innebär

hushållning med såväl ekonomiska resurser som naturresurser. Hög

kvalitet och god utformning ger byggnader och produkter med längre

livslängd. För att åstadkomma arkitektur, formgivning och design med

hög kvalitet krävs en sammanvägning av flera olika aspekter. Regeringen

har framhållit betydelsen av att ekologiska aspekter tillgodoses, likväl

som funktionella, tekniska, ekonomiska, sociala och estetiska.

Omställningen till ett ekologiskt hållbart samhälle kan förväntas få stora

konsekvenser på det befintliga byggnadsbeståndet. Inom ramen för

statens stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet har

regeringen också markerat vikten av att de arkitektoniska kvaliteterna

och kulturmiljövärden ges uppmärksamhet.

Åtgärd Ku 97:4 Genomföra särskilda satsningar med utgångspunkt i

miljöfrågor och ekologi under Kulturhuvudstadsåret

Under 1998 är Stockholm Europas kulturhuvudstad. En del av de

särskilda satsningar som genomförs under Kulturhuvudstadsåret har sin

utgångspunkt i miljöfrågor och ekologi. Kulturhuvudstadsåret har därför

ansökt om och beviljats medel från den s.k. Kretsloppsmiljarden.

Gemensamt för många av verksamheterna som genomförs under

kulturåret 1998 är det sektorsövergripande samarbetet. Några exempel på

områden som behandlas på detta sätt är odling och kretslopp,

konsthantverk och trädgårdar, ekologi och avfall, arkitektur och

kulturhistoria samt stadens utveckling och sambanden mellan social och

ekologisk hållbarhet.

Åtgärd Ku 97:5 Öka samverkan mellan kulturmiljövård och

naturvård

I miljöpropositionen betonas betydelsen av en ökad samverkan mellan

naturvården och kulturmiljösektorn. I den nya miljöbalken (prop.

1997/98:45, bet 1997/98:JoU20, rskr. 1997/98:278) finns bl.a. bestäm-

melser som rör natur- och kulturmiljön. I propositionen Uppföljning av

skogspolitiken (prop. 1997/98:158) anger regeringen att en helhetssyn på

skogen natur- och kulturmiljövärden är en förutsättning för att nå

framgång i det fortsatta arbetet med att bevara och utveckla skogens

miljövärden samt att den administrativa hanteringen av skogens natur-

och kulturmiljövärden bör samordnas bättre. Regeringen har i

regleringsbrevet för år 1997 tydligare samordnat Riksantikvarieämbetets

och Naturvårdsverkets verksamhetsmål i syfte att verka för ett ökat

samarbete mellan natur- och kulturmiljösektorerna. I regleringsbrev för

år 1998 har därutöver införts ett gemensamt återrapporteringskrav

angående resultat av samverkan mellan sektorerna.

Under året föreslagna nya åtgärder

Åtgärd Ku 98:1 Storstadens kulturmiljö och arkitektur

Våra storstäder har växt fram ur skilda historiska förutsättningar. Olika

sociala, ekonomiska och ideologiska strukturer har bidragit till att ge

städerna dess fysiska utformning, vilket gett karaktär och identitet åt

stadsplaner och bebyggelse. Variationen i den successivt framvuxna

bebyggelsen är värd att slå vakt om genom att vårda det gamla och verka

för kvalitet i det nya som tillkommer. Inte minst viktigt vad gäller de

förändringar städerna nu står inför i och med utvecklingen mot ett

hållbart samhälle, vilket kan komma att påverka såväl infrastruktur som

enskild bebyggelse. För att stärka arbetet med arkitektur och

kulturmiljövärden i storstäderna har regeringen i propositionen

Utveckling och rättvisa en politik för storstaden på 2000-talet (prop.

1997/98:165) föreslagit att 10 miljoner kronor om året avsätts för detta

ändamål under de kommande tre åren. Insatserna handlar om att förbättra

kulturmiljösektorns kunskapsunderlag och om investeringar i byggnads-

projekt där kulturhistoriska eller arkitektoniska värden tas till vara.

Vidare föreslås en bred kampanj för de arkitekturpolitiska frågorna med

avslutning i ett arkitekturår 2001.

4.11 Närings- och handelsdepartementets

verksamhetsområde

Ett i alla avseenden hållbart näringsliv är en grundläggande förutsättning

för bibehållet och utvecklat välstånd i Sverige. Ekologisk och ekonomisk

hållbarhet går hand i hand och handlar i allt väsentligt om hushållning

med och ett effektivt utnyttjande av resurser.

Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK), Sveriges geologiska

undersökning och Skogsvårdsorganisationen tillhör de myndigheter som

av regeringen tilldelats ett särskilt sektorsansvar för ekologiskt hållbar

utveckling (se avsnitt 3.1). Myndigheterna har också fått regeringens

uppdrag att utarbeta förslag till delmål och åtgärder som bidrar till att

uppnå de miljökvalitetsmål som föreslås i miljöpropositionen (prop.

1997/98:145) och som faller inom deras ansvarsområden.

Ett nytt energipolitiskt program, som omfattar 9 miljarder kronor under

en sjuårsperiod, inrättades år 1997 (prop. 1996/97:84, bet.

1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272). Programmets huvudinriktning är en

kraftfull, långsiktig satsning på forskning, utveckling och demonstration

av ny energiteknik. Målet är att under de närmaste 10 15 åren utveckla

kommersiellt lönsam teknik för el- och värmeproduktion från förnybara

energikällor och för energieffektivisering. Statens energimyndighet, som

inrättades den 1 januari 1998, ansvarar för genomförandet av merparten

av programmet.

De nordiska statsministrarna uttalade i en gemensam deklaration i

Bergen i Norge i juni 1997 sin avsikt att arbeta för en uthållig

energiförsörjning i Östersjöregionen. De nordiska energiministrarna fick

i uppdrag att utreda förutsättningarna för en sådan utveckling. I maj 1998

överlämnade energiministrarna en rapport till statsministrarna, i vilken

bl.a. föreslås vidare samarbete mellan länderna när det gäller

sammankoppling av el- och gasnäten. Ett möte mellan energiministrarna

i Östersjöregionen är planerat till senhösten 1998.

Åtgärden om dialog med näringslivet som angavs i förra årets skrivelse

om ekologisk hållbarhet beskrivs under Miljödepartementets

verksamhetsområde.

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd N 97:1 De två kärnkraftsreaktorerna i Barsebäck skall

ställas av

Det energipolitiska program som riksdagen beslutat om våren 1997

innehåller åtgärder för att användningen av el skall minska och för att en

ökad utbyggnad skall ske av el- och värmeproduktion från förnybara

energislag. De sammanlagda resultaten förväntas motsvara års-

produktionen av el i Barsebäcksverket. Programmet har redovisats

närmare i budgetpropositionen för år 1998.

Under en femårsperiod lämnas investeringsbidrag till utbyggnad av

elproduktion från förnybara energikällor samt till effektivisering och

minskad användning av el. Hushållningen med energi stimuleras genom

bidrag till information, utbildning, kommunernas energirådgivning samt

provning och mätning av utrustning. I budgetpropositionen för år 1999

kommer regeringen att presentera en första redovisning av de resultat

som har uppnåtts genom dessa åtgärder.

Regeringen beslutade den 5 februari 1998, med stöd av lagen

(1997:1320) om kärnkraftens avveckling, att rätten att driva

kärnkraftsreaktorn Barsebäck 1 för att utvinna kärnenergi skall upphöra

att gälla vid utgången av juni 1998. Barsebäcksverkets ägare har därefter

ansökt hos Regeringsrätten om rättsprövning av regeringens beslut.

Regeringsrätten har fastslagit att reaktorn tills vidare får drivas i

avvaktan på slutligt ställningstagande i Regeringsrätten.

Åtgärd N 97:2 Ett nytt energipolitiskt program inrättas

1997 års energipolitiska program omfattar åtgärder för utveckling av

teknik för framtidens energisystem. Under en sjuårsperiod sker en

kraftfull, långsiktig satsning på forskning, utveckling och demonstration

av ny energiteknik. Åtgärderna har redovisats i budgetpropositionen för

år 1998.

En särskild utredare har nyligen tillkallats för att utreda vissa frågor i

samband med utbyggnaden av vindkraft i Sverige. Uppdraget skall

redovisas senast den 1 juni 1999.

Vidare har en särskild utredare tillkallats för att lägga förslag på

projekt som kan bidra till en kostnadseffektiv utveckling av produktion,

distribution och användning av biogas för fordonsdrift. Målet är att

projektet skall kunna påbörjas senast den 1 juli 1999.

Åtgärd N 97:3 Användningen av fossila bränslen bör hållas på en

låg nivå. Det befintliga ledningsnätet för naturgas, som är det

fördelaktigaste fossila bränslet, bör utnyttjas effektivare

En översyn av energibeskattningssystemet pågår inom Regeringskansliet.

Arbetet bedrivs med sikte på att regeringen skall lägga en proposition i

ämnet under våren 1999. Utgångspunkterna för översynen är de mål som

Riksdagen i samband med 1997 års energipolitiska beslut lade fast för

energibeskattningen. Enligt dessa mål bör beskattningen ge drivkrafter

för hushållning och konvertering till förnybara energislag, samtidigt som

den inte skall påverka industrins internationella konkurrenskraft negativt.

Beskattningsreglerna bör främja elproduktion med förnybara energislag.

Naturgasens miljöfördelar jämfört med olja och kol skall beaktas.

En särskild utredare har nyligen tillkallats för att se över den

lagstiftning som reglerar handel, transporter och distribution av naturgas

och annan rörbunden energi. Utredaren skall bl.a. följa det pågående

arbetet inom EU med att utforma gemensamma regler för den inre

marknaden för naturgas och senast den 1 november 1999 lämna ett

förslag till naturgaslagstiftning som kan bedömas tillgodose det nya

direktivets krav, och som i övrigt kan vara grunden för en

samhällsekonomiskt effektiv svensk naturgasmarknad.

Åtgärd N 97:4 Kartlägga vilka möjligheter och hinder det finns för

ökad export av miljöanpassad teknik och miljöanpassade produkter.

En särskild utredare har tillkallats för att göra en kartläggning av

möjligheter och hinder för ökad export av tjänster och produkter inom

miljösektorn. Utredaren skall dra slutsatser av de studier och det arbete

som redan gjorts samt av de initiativ som redan tagits på området. Med

utgångspunkt i detta arbete skall utredaren föreslå en samlad strategi och

handlingsplan för att främja export av tjänster och produkter inom

miljösektorn.. Miljöexportutredningen har lämnat sitt slutbetänkande den

2 oktober 1998.

Åtgärd N 97:5 Kartlägga hur långt andra länders näringsliv kommit

i arbetet med ekologiskt hållbara lösningar och fortlöpande följa

utvecklingen

Ett uppdrag skall läggas på en konsult utanför Sverige för att utröna vilka

länders näringsliv som ligger längst fram vad gäller ekologiskt hållbara

lösningar, samt hur svenskt näringsliv står sig i jämförelse.

Åtgärd N 97:6 Verka för integration av närings-, handels- och

miljöpolitiken

Närings- och handelsdepartementet har utvecklat ett förslag till en ny

miljöpolicy, vilken innebär att miljöfrågorna kommer att hanteras mer

systematiskt inom departementet.

Åtgärd N 97:7 Stimulera tillkomsten och fortlevnaden av nätverk i

företagens omgivning såväl lokalt som i exportsammanhang.

Säkerställa att kompetens rörande ekologiskt hållbar utveckling

finns tillgänglig inom t.ex. Industriella Utvecklingscentra.

Inom ramen för det samarbete som nyligen inletts mellan Närings- och

handelsdepartementet och Industriförbundet för att analysera nätverk

eller kluster inom framgångsrika företagsgrupperingar, kommer

möjligheterna att undersöka miljötekniksektorn på motsvarande sätt att

klarläggas.

Åtgärd N 97:8 Uppmuntra införande av miljöledningssystem i små

och medelstora företag.

NUTEK har sedan 1996 arbetat med att främja miljöstyrning m.m. i små

och medelstora företag inom ramen för anslaget för Småföretags-

utveckling. Utöver visst lokalt ekonomiskt stöd har erbjudits kostnadsfri

telefonrådgivning, seminarier samt hjälp med att bli t ex registrerad

enligt EU:s miljöledningssystem (EMAS). Enligt NUTEK:s

verksamhetsplaner för år 1998 skall arbetet för att stödja småföretag att

tillämpa miljöstandarder fortsätta.

Åtgärd N 97:9 Bedriva utbildningskampanj för skogsägare

Utbildningskampanjen Grönare skog riktar sig främst till mindre

skogsägare och har som mål att lyfta fram landskapsperspektivet i

skogsnäringen. Utbildningskampanjen finansieras till största delen över

statsbudgeten i enlighet med 1998 års budgetproposition. Under 1998

pågår omfattande förberedelser, bl.a. utläggning av demonstrationsytor.

Kampanjen startar under 1999 och är planerad för en treårsperiod.

Åtgärd N 97:10 Fortsätta arbetet med att utarbeta en Agenda 21 för

uthållig utveckling inom industrisektorn inom ramen för Baltic 21-

projektet

Sverige och Ryska Federationen har varit ledande i arbetet med att

utforma en regional handlingsplan för hållbar utveckling för

industrisektorn för Östersjöregionen inom ramen för arbetet med Baltic

21. En delrapport på detta område färdigställdes i februari 1998. Ett

slutdokument för Agenda 21 för samtliga sju sektorer har färdigställts (se

avsnitt 3.7).

Åtgärd N 97:11 Följa upp förslag till insatser från Miljöteknik-

delegationen

Regeringen föreslog i 1998 års ekonomiska vårproposition att

Miljöteknikdelegationen skall tillföras 20 miljoner kronor från den s.k.

kretsloppsmiljarden. Delegationen har i en bilaga till sin

halvårsredovisning 1998 lämnat förslag utifrån sina erfarenheter till

fortsatt arbete för att främja utvecklingen av miljöanpassad teknik,

produkter och processer i Sverige. Delegationen avser att under

återstoden av 1998 samt 1999 fortsätta arbetet inom prioriterade

områden, (transport, byggande och boende, livsmedel och lantbruk samt

marksanering) vidareförädla förslagen som bifogas halvårsredovisningen

samt på olika sätt sprida information om miljöanpassad teknik.

Bland de projekt som delegationen startat under 1997 och 1998 finns:

tävlingar för att demonstrera och verifiera bra marksaneringstekniker

respektive teknik för miljöanpassning av enskilda avlopp, en nationell

tävling för att få fram kommersialiserbara miljöanpassade innovationer

och produktidéer, kravspecifikationer för smörjfetter, tvåtaktsoljor

inomhusfärger på trä samt gödselspridare, teknikupphandling av

bränsleflexibla småbilar, inventering och information om teknik för att ta

hand om PCB i fastigheter samt inventering av miljöanpassade lösningar

i ekobyggen.

Under året föreslagna nya åtgärder

Åtgärd N 98:1 Stöd till projekt för ekodesign

Närings- och handelsdepartementet och NUTEK medfinansierar ett s.k.

ekodesignprojekt, som syftar till att genom ekologisk design stimulera en

miljöanpassad produktutveckling i små och medelstora företag.

Sammanlagt deltar fjorton företag och designer i projektet, under ledning

av Stiftelsen Svensk Industridesign (SVID). En viktig del i projektet är

även att sprida kunskap om projektets resultat för att inspirera andra

aktörer. Projektet avslutas år 1999 och den totala projektbudgeten uppgår

till 6,2 miljoner kronor.

Åtgärd N 98:2 Uppföljning av skogspolitiken

Regeringen har i propositionen Uppföljning av skogspolitiken (prop.

1997/98:158) redovisat en utvärdering av 1993 års skogspolitiska beslut

som Skogsstyrelsen och Naturvårdsverket genomfört. Regeringen

konstaterar att varken skogspolitikens produktionsmål eller dess

miljömål har nåtts. Målen bör emellertid ligga fast. I syfte att snabbare

och mer effektivt nå målen föreslås vissa förändringar i skogsvårdslagen

(1979:429). Förändringarna innebär bl.a. preciseringar i fråga om kraven

på skogsföryngring och miljöhänsyn. Vidare föreslås viss ytterligare

skärpning av bestämmelserna om krav på ekonomisk säkerhet för

återväxtåtgärder efter avverkning. I syfte att markera nödvändigheten av

ett bra informationsunderlag för varje skogsägare införs ett krav på att

det för varje brukningsenhet skall finnas en redovisning av hur skogen

ser ut samt vilka natur- och kulturmiljövärden som har registrerats för

brukningsenheten. Det aviseras resursförstärkningar för områdesskydd

av olika slag och för information, rådgivning och tillsyn. Slutligen

lämnas en redovisning av vissa kulturmiljöfrågor i skogsbruket baserad

på en utredning av Riksantikvarieämbetet. Lagändringarna föreslås träda

i kraft den 1 januari 1999.

Åtgärd N 98:3 Genomförande av aktionsprogrammen inom ramen

för Baltic 21

Arbetet med att ta fram en Agenda 21 för Östersjöområdet Baltic 21

är en viktig del i Sveriges strävanden att fördjupa och utvidga samarbetet

mellan Östersjöregionens länder. Arbetet kommer att framöver inriktas

på implementering av aktionsprogrammen. Sverige har åtagit sig att

ansvara för samordningen av genomförandet av industrisektorns

program.

Åtgärd N 98:4 Genomförande av EU-strategin från toppmötet i

Cardiff 1998 inom energisektorn

Inom ramen för energirådets ansvarsområde är Sverige pådrivande när

det gäller att föra fram betydelsen av hållbar utveckling. Mycket av det

arbete som bedrivs inom rådet är väl i linje med strävan att åstadkomma

en sådan utveckling. Exempel på frågor som är aktuella inom rådet under

hösten 1998 är avregleringen av energimarknaderna, utarbetandet av en

strategi för att främja förnybara energikällor och en strategi för

effektivare energianvändning.

4.12 Inrikesdepartementets verksamhetsområde

För att uppnå goda resultat i arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling

är bl.a. samhällsplaneringen, byggsektorn och konsumentsektorn av stor

betydelse. Boverket och Konsumentverket tillhör de myndigheter som av

regeringen tilldelats ett särskilt sektorsansvar för ekologiskt hållbar

utveckling (se avsnitt 3.1).

En utgångspunkt i propositionen Bostadspolitik för hållbar utveckling

(1997/98:119) är att bostadspolitiken har tillförts en ny dimension genom

de internationella åtaganden som Sverige har gjort i samband med FN-

konferenserna om miljö i Rio de Janeiro år 1992 och om boende- och

bebyggelsefrågor i Istanbul år 1996 (Habitat). Som en väsentlig del i

välfärdspolitiken skall bostadspolitiken bidra till att skapa förutsättningar

för en socialt, ekonomiskt, kulturellt och ekologiskt hållbar utveckling.

I miljöpropositionen (prop. 1997/98:145) slås fast att städer, tätorter

och annan bebyggd miljö skall utgöra en god och hälsosam livsmiljö

samt medverka till en god regional och global miljö. Natur- och

kulturvärden skall tas tillvara och utvecklas. Byggnader och anläggningar

skall lokaliseras och utformas på ett miljöanpassat sätt och så att en

långsiktigt god hushållning med mark, vatten och andra resurser främjas.

 Byggande och boende står för en betydande resursförbrukning. I ett

globalt perspektiv står byggandet och bebyggelsen för en sjättedel av

världens sötvattenskonsumtion, en fjärdedel av träförbrukningen och två

femtedelar av den totala material- och energiförbrukningen. Byggsektorn

har även i Sverige en dominerande roll i användandet av samhällets

samlade resurser.

Ekologisk hållbarhet bör utgöra ett gemensamt mål för all

samhällsplanering. Detta innebär krav på delvis nya arbetsformer och ett

omfattande utvecklingsarbete. Framförallt behövs en bättre samordning

och samverkan mellan de skilda formerna av samhällsplaneringen. De

nationella miljökvalitetsmålen som föreslås i miljöpropositionen skall

tillsammans med övriga nationella mål vara vägledande för fysisk

planering och samhällsbyggande. Miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö

är av central betydelse för samhällplaneringen.

Även EU:s medlemsländer och kommissionen arbetar sedan några år

med en sammanhållen regional utvecklingsplanering för Unionens

territorium European Spatial Development Perspective, ESDP. Inom

EU skapas en geografisk miljödatabas så att en mellan länder jämförbar

aktuell bild över tillstånd och förändringar i miljön erhålls i syfte att

underlätta planering och ett genomförande av unionens miljöpolitik -

Coordination of Information on the Environment - CORINE.

En viktig del av konsumentpolitiken är att uppmuntra hållbara

konsumtions- och produktionsmönster. Skrivelsen Konsumenterna och

miljön en handlingsplan för hållbar utveckling (skr. 1997/98:67)

överlämnades till riksdagen i början av mars. I skrivelsen presenterar

regeringen sin syn på centrala frågor som rör miljömålet i

konsumentpolitiken.

Målet om att verka för att svenska ståndpunkter skall få internationellt

genomslag är vägledande för arbetet.

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd In 97:1 Verka för en helhetssyn i samhällsplaneringen genom

att utveckla samordningen i samhällsplaneringen, boendedemokra-

tin och kvinnoperspektivet.

Samordningen i samhällsplaneringen

Kommunerna, som också har det huvudsakliga ansvaret för den fysiska

planeringen, spelar en central roll i arbetet för en ekologiskt hållbar

utveckling. Om strategin skall bli framgångsrik måste planerings-

perspektivet vidgas så att ekologiska, ekonomiska och sociala aspekter

samordnas med bebyggelseplaneringen och hushållningen med

naturresurser. En sådan ansats förutsätter ett förbättrat kunskapsunderlag

samt en fortlöpande metodutveckling och utbyte av erfarenheter. Behovet

av samarbete mellan den regionala, nationella och transnationella nivån

blir allt tydligare. Det regionala perspektivet nationellt och

transnationellt är väsentligt när det gäller näringsliv och infrastruktur

men också när det gäller att lösa gränsöverskridande miljöproblem.

Länsstyrelserna skall inom samtliga verksamhetsgrenar främja en

ekologiskt hållbar utveckling. Ett viktigt instrument för detta arbete är

länsstyrelsernas STRAtegier för regional Miljö, STRAM. STRAM

innebär ett processinriktat arbetssätt. Naturvårdsverket framhåller i sin

utvärdering av STRAM-arbetet (rapport nr 4819) att länsstyrelsernas

inlämnade rapporter är av utomordentligt hög klass . STRAM skall,

understryker verket, ses som en kontinuerlig process som utvecklas i

takt med att kunskaperna ökar. Det ger förutsättningar att STRAM skall

bli en levande miljöstrategi för hela länet och ge riktlinjer och

faktaunderlag för en rad olika verksamheter på regional och lokal nivå,

som t.ex. Agenda 21, planering för miljöanpassat transportsystem (RES),

kommunernas fysiska planering och strategin för regional utveckling

samt arbetet med regionala miljö- och hushållningsprogram.

Den omfattande omstruktureringen av handeln i Sverige och övriga

Europa är ett exempel på en fråga som kan behöva bli föremål för

överväganden i ett regionalt perspektiv. Etableringen av externa

köpcentra har ofta en regional dimension eftersom de kräver ett stort

kundunderlag och kan påverka befintlig detaljhandel och trafikarbetet

även utanför den egna kommunen. Förändringarna får också effekter för

konsumenterna. Inom EU har framförts farhågor för att en ökad

etablering av externa köpcentra kan komma att motverka en hållbar

stads- och regionutveckling. Enligt regeringens bedömning bör etablering

av sådana externa centra övervägas både i ett lokalt och i ett regionalt

perspektiv. Boverket arbetar med att kartlägga den svenska utvecklingen

beträffande externa köpcentra och deras konsekvenser. Regeringen följer

utvecklingen.

EU:s medlemsländer och kommissionen verkar för en sammanhållen

regional utvecklingsplanering European Spatial Development

Perspective, ESDP. Med regional utvecklingsplanering avses i detta

sammanhang en verksamhet som omfattar såväl traditionell fysisk

planering som olika regionalpolitiska åtgärder och styrning av offentliga

investeringar.

De övergripande målen för ESDP är en långsiktigt hållbar utveckling

och en balanserad fördelning av tillväxt och välfärd. ESDP har tre

grundteman:

 en flerkärnig och bättre balanserad stadsstruktur samt ett nytt

förhållande mellan tätort och landsbygd

 likvärdig tillgång till infrastruktur och kunskap

 varsam förvaltning och utveckling av natur- och kulturarv.

Arbetet med ESDP syftar bl.a. till att förbättra förutsättningarna för

regional samordning av Gemenskapens politikområden. Detta förutsätter

en nationellt fördjupad dialog mellan staten och kommunerna samt

mellan dem som arbetar med regionalt utvecklingsarbete,

kommunikationer, miljöfrågor, natur- och kulturarvet och fysisk

planering. En praktisk tillämpning av grundtankarna i ESDP sker inom

ramen för gemenskapsinitiativet Interreg IIC som syftar till att främja

samarbete över gränserna när det gäller regional utvecklingsplanering.

Särskilda program har utarbetats och Sverige medverkar i programmen

för Östersjöregionen och Nordsjöregionen. Kommunerna och de

regionala organen har en central roll i genomförandet av programmen.

Under hösten 1997 har ett nationellt rådslag om ESPD ägt rum. Av

samrådsredogörelsen framgår en tydlig efterfrågan på en fördjupad

diskussion om såväl form som innehåll för en utvecklad

sektorsamordning på nationell och regional nivå.

Utveckla boendedemokratin och kvinnoperspektivet

I både den bostadspolitiska propositionen Bostadspolitik för hållbar

utveckling (prop. 1997/98:119) och i den storstadspolitiska propositionen

Utveckling och rättvisa en politik för storstaden på 2000-talet

(prop.1997/98:165) betonas att de boendes inflytande och engagemang

avseende bostaden och bostadsområdet måste öka. Detta är en

förutsättning för att nå social hållbarhet i boendet för människor inom

alla upplåtelseformer och i alla bostadsområden. Kommunerna och de

kommunala bostadsföretagen har här en central uppgift, t.ex. genom att

anpassa och decentralisera fastighetsförvaltningen så att den bättre svarar

mot de boendes behov samt ger utrymme för praktisk medverkan och

ansvarstagande från de boendes sida. Åtgärder för att främja en

decentraliserad fastighetsförvaltning och ett ökat brukarinflytande kan

ingå som viktiga moment i de lokala utvecklingsavtal för utsatta

bostadsområden som staten enligt förslag i den storstadspolitiska

propositionen avser att träffa med ett antal storstadskommuner.

I skrivelsen Konsumenterna och miljön uttalas att handlingsplanen

inleder en process vars syfte är att uppmuntra och underlätta för

hushållen att ta ett ökat ansvar för miljön och resurshushållningen.

Vidare framhålls statistik som ett betydelsfullt medel för att erhålla

kunskap om hushållens miljöpåverkan och de miljöeffekter hushållen ger

upphov till. Statistiskt underlag är ofta en förutsättning för att kunna

mäta utvecklingen över tiden. Det är viktigt att denna statistik bl.a. är

könsuppdelad, eftersom informationsinsatser och andra åtgärder då vid

behov kan göras mer målinriktade.

Åtgärd In 97:3 Föreslå ny lagstiftning om va-system för en

ekologiskt hållbar utveckling.

Förslagen i plan- och byggutredningens slutbetänkande, Översyn av PBL

och Va-lagen (SOU 1996:168) har remissbehandlats. De förslag som

berör ändringar i lagen (1970:224) om allmänna vatten- och

avloppsanläggningar är nu under beredning.

Åtgärd In 97:4, 5 och 7 Stödja arbetet för en förbättrad inomhus-

miljö, kretsloppstänkandet i byggfrågor samt hälsodeklaration av

bostäder. Ställa grundläggande miljökrav och krav på effektiv

resursanvändning vid ny- och ombyggnad utifrån förslag från

Byggkvalitetsutredningen. Uppmärksamma kretsloppsfrågor i bygg-

andet vid en ändrad organisation av det statliga plan-, bygg och

bostadsväsendet

Boverket har redovisat ett uppdrag beträffande förbättrad inomhusmiljö,

kretsloppstänkandet i byggfrågor samt hälsodeklaration av bostäder

benämnt Bygg för Hälsa och Miljö. Byggkvalitetsutredningen har i sitt

betänkande Byggkvalitet för framtiden (SOU 1997:177) redovisat

förslag som skall bidra till att byggnader uppförs, byggs om och

underhålls så resurseffektivt som möjligt genom att kvaliteten säkras.

Regeringen avser att behandla dessa frågor i en kommande proposition

om byggfrågor.

Åtgärd In 97:6 Främja system för miljö- och hälsovärdering av

byggmaterial, byggande och byggnader, som bl.a. kan användas som

underlag vid beskrivningar av byggnadsobjektens konsekvenser för

ekologisk hållbarhet och i samband med statliga åtgärder på

byggområdet

I den bostadspolitiska propositionen redovisar regeringen olika förslag

för att nå en hållbar utveckling. Regeringen föreslår bl.a. ett särskilt

investeringsbidrag vid ny- och ombyggnad av hyres- och bostadsrättshus

i sammanhållna bostadsområden. Stödet kan användas till merkost-

naderna för införande och tillämpning av en ekologiskt hållbar teknik

som i första hand minskar den fortlöpande belastningen på omgivningen.

Vid det europeiska ministermötet om ekologiskt byggande och boende

i Amsterdam hösten 1997 beslutades att ett expertmöte skulle arrangeras

för att bl.a. utvärdera möjligheterna att införa nationella listor/system

över ekologiskt hållbara byggmaterial och byggmetoder. Sverige erbjöd

sig att arrangera detta möte och Boverket genomförde på regeringens

uppdrag ett expertmöte i Malmö den 10 12 juni 1998. Boverket kommer

att under hösten 1998 presentera ett material om hur olika länder arbetar

med denna typ av frågor.

Åtgärd In 97:2 och 8 Stödja utvecklingen av ändrade beteende-

mönster hos konsumenter och hushåll. Öka kunskapsnivån om

konsumtion och miljö bl.a. genom att underlätta för konsumenten

att få tillgång till relevant information.

För närvarande pågår en revidering av det nordiska handlingsprogrammet

för konsumentområdet. Sverige verkar för att den framtida

handlingsplanen skall innehålla en mer konkret målsättning för

hushållsrelaterade miljöfrågor.

För att förmedla och öka kunskapen om miljöfrågor som rör

konsumenterna anges i 1998 års ekonomiska vårproposition (prop.

1997/98:150) att en databas med hushållsrelaterad miljöinformation skall

skapas i Konsumentverkets regi. En sådan databas kan användas av

enskilda konsumenter, vidareinformatörer, företag och organisationer

samt fungera som ett läromedel i skolan. Databasen kan vidare stimulera

lokala initiativ bl.a. lokala investeringsprogram samt utgöra stöd för

kompetensutveckling inom handeln. Regeringen har uppdragit åt

Konsumentverket att påbörja inrättandet av databasen under år 1998.

Ett regeringsuppdrag till Konsumentverket och Länsstyrelsen i Västra

Götalands län om en förstudie om interaktiv information om

miljöpåverkan har vidare redovisats under våren 1998. Ett IT-baserat

system för att värdera hushållens miljöpåverkan föreslås.

Åtgärd In 97:9 Verka för fortsatt information om produkters

miljöeffekter

Konsumentverket har under 1998 redovisat en metodstudie om

miljöinformation till enskilda konsumenter samt en studie över

konsumenters möjligheter att tillgodogöra sig miljöinformation om

produkter. En slutsats som dras är att förekomsten av en miljödeklaration

till många ger en positiv signal trots att informationens relevans inte kan

värderas. På nordisk nivå diskuteras för närvarande en allsidig

utvärdering av det nordiska miljömärkningssystemet, Svanen. Avsikten

är att utvärderingen skall omfatta miljömärkningens miljöeffekter och

konsumenternas kännedom om och attityder till Svanen. När det gäller

dagligvaruområdet har en särskild utredare tillkallats för att granska

frågan om konsumentinformation och märkning i sin helhet (dir

1997:151).

Åtgärd In 97:10 Verka för en effektiv försörjning med geografiska

data som en del av samhällets informationsförsörjning

En infrastruktur för samhällets informationsförsörjning med geografiska

data är en tillgång för en ekologiskt hållbar utveckling i samhället. Det är

angeläget att informationsförsörjningen organiseras och utnyttjas så

effektivt som möjligt för att åstadkomma bl.a. skydd av miljön, effektiv

användning av resurser och en hållbar utveckling. Riksdagen har pekat ut

samhällets informationsförsörjning som en prioriterad statlig uppgift

varvid särskilt vikten av geografiska data och informationssystem

betonas (prop. 1995/96:125, bet. 1995/96:TU19, rskr. 1995/96:282).

Regeringen har i skrivelsen Informationssamhället inför 2000-talet

(skr. 1998/99:2) anfört att prioriteringen bör ligga fast och att

huvudinriktningen med arbetet är att stimulera användningen av

informationstekniken.

Miljövårdsberedningen har lämnat betänkandet IT i miljöarbetet

(SOU 1996:92) och konstaterar att nästan alla miljödata har någon form

av geografisk koppling. Miljöinformationsutredningen konstaterar i

betänkandet Förbättrad miljöinformation (SOU 1997:4) att analyser i

geografiska informationssystem kan visa vilka belastningsnivåer som

gäller för en viss yta vilket kan påverka t.ex. en verksamhets lokalisering.

Utredningen om avrinningsområden har i slutbetänkandet

Miljösamverkan i vattenvården (SOU 1997:155) uppmärksammat

betydelsen av geografiska informationssystem för att studera

avrinningsområden.

Regeringen har i den ekonomiska vårpropositionen (prop.

1997/98:150) presenterat en särskild satsning för att stimulera en ökad

användning av geografiska data och informationssystem inom den

offentliga sektorn. Satsningen omfattar åren 1999 till 2001. Ramen för

utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande

har för detta ändamål räknats upp med sammanlagt 28 miljoner kronor.

Satsningen omfattar utbildning för länsstyrelser och kommuner,

intensifiering av det grundläggande standardiseringsarbetet och en

utveckling av Sveriges nationalatlas så att möjligheterna med Internet tas

till vara.

Under året föreslagna nya åtgärder

Åtgärd In 98:1 Utveckla metoder för hållbar stadsutveckling

Regeringen har i regleringsbrev i december 1997 markerat behovet av att

berörda statliga myndigheter, främst Boverket och länsstyrelserna,

fortlöpande kartlägger och följer hur kommunernas arbete med boende,

bebyggelse och markanvändning kan bidra till en hållbar utveckling av

städer och bebyggelsemiljöer. Boverket skall enligt regleringsbrevet även

medverka till att åtagandena i Habitat II (FN:s världskonferens i Istanbul

1996 om boende, bebyggelse och stadsutveckling där den s.k.

Habitatagendan antogs) genomförs i Sverige. Kommunerna skall stödjas

i sin strävan att integrera arbetet med boende, bebyggelse och

markanvändning med andra insatser som syftar till ekologiskt, socialt,

ekonomiskt och kulturellt hållbar utveckling av städer och

bebyggelsemiljöer.

I miljöpropositionen gör regeringen bedömningen att arbetet med att

utveckla metoder för en samhällsplanering inriktad på hållbar utveckling

av städer och bebyggelsemiljöer bör intensifieras. Bland annat bör

Boverkets arbete med metoder och arbetssätt i den fysiska planeringen

medverka till en ökad samordning med insatser för ökad social välfärd

samt med det pågående arbetet med lokal Agenda 21. Vidare bör en

utvecklad samverkan komma till stånd mellan naturvårds- och

kulturmiljövårdssektorn.

Åtgärd In 98:2 Uppdrag till Boverket avseende miljömålsarbete

I miljöpropositionen föreslås Boverket få ett särskilt sektorsövergripande

ansvar avseende miljömålsarbete i frågor som rör fysisk planering och

hushållning med mark och vatten samt ett sektorsansvar inom sitt

verksamhetsområde i övrigt. Regeringen gav i september 1998 Boverket

i uppdrag att utveckla detta ansvar. Arbetet med uppdraget skall ske i

samverkan med Naturvårdsverket och övriga berörda centrala och

regionala myndigheter.

Åtgärd In 98:3 Uppdrag till Boverket avseende byggnadsavfall

Regeringen har givit Boverket i uppdrag att utreda hur farligt avfall

bättre kan identifieras och hanteras vid rivning av byggnader. Uppdraget

skall redovisas i slutet av år 1998.

Åtgärd In 98:4 Verka för konkurrens och kvalitet inom EU på

byggområdet

EG-kommissionen har presenterat ett meddelande om förbättring av

konkurrenskraften inom byggindustrin (KOM(77)539) som bl.a.

innehåller omfattande åtgärder för att främja konkurrensen och därvid

betonat kvalitetsområdet. Arbete pågår inom Regeringskansliet i

samarbete med byggindustrin för att redovisa svenska ståndpunkter över

meddelandet.

Åtgärd In 98:5 Främja forskning kring byggd miljö

Att främja en nära och väl fungerande samverkan mellan den nationella

forskningen och övrig europeisk forskning kring byggd miljö blir en allt

viktigare uppgift. Forskningsområdet The City of Tomorrow and

Cultural Heritage föreslås bli en särskild aktivitet inom EU:s kommande

femte ramprogram för forskning. Det arbete som Byggforskningsrådet

inlett med att utveckla och samordna det svenska arbetet med

ramprogrammet i frågor som rör stadsutveckling och den byggda miljön

kommer att fortsätta.

Åtgärd In 98:6 En handlingsplan för Konsumenterna och miljön

Regeringens handlingsplan Konsumenterna och miljön omfattar bl.a. ett

sektorsansvar för Konsumentverket för konsumentrelaterade miljöfrågor,

formulering av sektorsmål för miljön, beaktande av hushållsaspekter

inom system för källsortering, utökade insatser avseende miljöaspekter i

varuprovningsverksamheten, stöd till lokal och frivillig verksamhet samt

ett aktivt internationellt arbete. Vidare innehåller handlingsplanen bl.a.

ökad bevakning av miljöargument i marknadsföringen, prisunder-

sökningar för ekologiskt producerade livsmedel och information om

bilars miljöegenskaper.

Åtgärd In 98:7 Främja forskning om konsumenterna och miljön

Frågor som rör konsumenterna och miljön kommer att behandlas vid en

konferens i Nordiska Ministerrådets regi i Norge i slutet av 1998. Ett

tema är: Vad vet vi om hushållens villkor och resurser när kraven på

miljöhänsyn ökar.

Åtgärd In 98:8 Fortsatt stödja arbetet med miljöledningssystem hos

myndigheterna inom verksamhetsområdet

Totalt 66 statliga myndigheter arbetar för närvarande med att införa

miljöledningssystem som ett verktyg för att integrera miljöhänsyn (se

bilaga). Av dessa finns 10 inom Inrikesdepartementets verksamhets-

område. Särskilda nätverkskonferenser anordnas löpande för dessa

myndigheter.

Åtgärd In 98:9 Uppdrag till Statskontoret beträffande målet att

främja en ekologiskt hållbar utveckling

För att möjliggöra en samlad resultatbedömning och redovisning till

riksdagen av hur de olika anslagen inom utgiftsområde 18 bidrar till

målet att främja en ekologiskt hållbar utveckling inom samhällsplanering

och byggande har regeringen givit Statskontoret ett uppdrag avseende

resultatredovisning. Uppdraget redovisades i juni 1998 och utgör en

grund för det fortsatta arbetet med att utveckla resultatredovisningen till

riksdagen samt myndigheternas verksamhetsmål och återrapporterings-

krav inom utgiftsområde 18.

Åtgärd In 98:10 Uppdrag att stimulera, planera och genomföra

aktiviteter inför det kommande tusenårsskiftet

Regeringen beslöt i april 1998 att tillsätta en kommitté inför

tusenårsskiftet. Kommittén antog namnet Millenniekommittén. Den har

bl.a. i uppdrag att utifrån historisk erfarenhet och kunskap stimulera en

bred förankrad framtidsdiskussion med koncentration på frågor om

demokrati, människors lika värde, fördelning samt miljö i det framtida

samhället.

4.13 Miljödepartementets verksamhetsområde

Regeringens övergripande mål för det miljöpolitiska arbetet är att till

nästa generation kunna lämna över ett samhälle där de stora

miljöproblemen är lösta. I propositionen Svenska miljömål

Miljöpolitik för ett hållbart Sverige (prop. 1997/98:145) föreslår

regeringen en ny struktur för arbetet med miljömål i Sverige. Regeringen

föreslår bl.a. att riksdagen fastställer ett begränsat antal nationella

miljökvalitetsmål, vars syfte skall vara att ange vilket miljötillstånd som

skall uppnås inom en generation. En parlamentarisk beredning skall

tillsättas med uppdrag att i samverkan med berörda myndigheter

analysera och vidareutveckla delmål för att uppnå de övergripande

miljökvalitetsmålen (dir. 1998:45).

Omställningen till ett ekologiskt hållbart samhälle förutsätter insatser

från aktörer inom alla samhällssektorer. Det övergripande generations-

målet och den nya strukturen för miljömålen innebär ett helt nytt och

sektorsövergripande sätt att arbeta inom miljöpolitiken och är ett led i

ansträngningarna att decentralisera miljöarbetet. Därför har 24 myndig-

heter givits ett särskilt ansvar för att verka för att arbetet för ekologisk

hållbarhet förs framåt inom sitt sektorsområde. Naturvårdsverket har ett

övergripande ansvar att samordna och stödja sektorsmyndigheterna i

denna process. I sektorsmyndigheternas ansvar ingår bl.a. att identifiera

och kvantifiera den miljöpåverkan som verksamheten inom

ansvarsområdet medför, att utifrån de nationella målen sätta mål för hur

verksamheten inom området skall bli ekologiskt hållbar, samt att

konkretisera behovet av åtgärder för att dessa mål skall nås och följas

upp samt verka för att beslutade åtgärder genomförs.

Miljöpropositionen innebär en vidareutveckling och precisering av det

inledda arbetet för en ekologiskt hållbar utveckling. I propositionen

vidareutvecklas riktlinjerna för en kretsloppsstrategi, kemikaliepolitiken

samt det internationella miljöarbetet. Naturvårdsverket och Kemikalie-

inspektionen tillhör de myndigheter som av regeringen tilldelats ett

särskilt sektorsansvar för ekologiskt hållbar utveckling (se avsnitt 3.1).

Genomförda åtgärder och pågående aktiviteter

Åtgärd M 97:1 Presentera ett förslag till miljöbalk hösten 1997

Riksdagen har på regeringens förslag (propositionen lades i december

1997) beslutat om en samordnad, skärpt och breddad miljölagstiftning i

en ny miljöbalk (prop. 1997/98:45, bet 1997/98 JoU20, rskr.

1997/98:278). I miljöbalken har bestämmelserna i de 15 viktigaste

miljölagarna samlats. Syftet med bestämmelserna i balken är att främja

en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande

generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö . Riksdagen har

vidare beslutat om följdändringar i ett stort antal lagar som finns utanför

balken men som reglerar verksamheter som kan påverka miljön (prop.

1997/98:90, bet. 1997/98:JoU25, rskr. 1997/98:279). Därigenom klargörs

hur grundläggande bestämmelser om miljöhänsyn i miljöbalken får ett

genomslag inom ett stort antal sektorer och områden.

Åtgärd M 97:2 Fortsätta utvecklingen av miljöledningssystem i

statliga myndigheter.

Totalt 66 statliga myndigheter arbetar för närvarande med att införa

miljöledningssystem som ett verktyg för att integrera miljöhänsyn (se

förteckning i bilaga). 25 pilotmyndigheter påbörjade detta arbete i januari

1997 och 40 ytterligare myndigheter tillkom i januari 1998. Våren 1998

startade även samtliga departement inom Regeringskansliet sitt miljö-

ledningsarbete.

Så gott som alla pilotmyndigheter har gjort en miljöutredning av sin

interna och externa verksamhet, flertalet har tagit fram miljöpolicy och

handlingsplan för det fortsatta arbetet. Arbetet under 1997 har redovisats

till regeringen den sista mars 1998.

Viktiga framgångsfaktorer i arbetet har identifierats som bl.a.

ledningens vilja att nå och efterfråga resultat, projektledarens kompetens

och mandat, avsatt tid och resurser, relevant miljöutredning, utbildning i

miljöfrågor. Fler myndigheter kommer att utses för att år 1999 påbörja

införandet av miljöledningssystem.

I 1997 års ekonomiska vårproposition (1996/97:150) angavs i bilaga 5

att regeringspropositioner av betydelse i detta sammanhang kommer att

åtföljas av en ekologisk hållbarhetsbeskrivning. I det fortsatta arbetet

kommer denna typ av frågor att aktualiseras.

Åtgärd M 97:3 Göra en systematisk genomgång av statsbudgeten i

syfte att förstärka dess inriktning för ekologisk hållbarhet.

Översynen görs som en del av arbetet med att utveckla

miljöledningssystem för statlig förvaltning.

En inledande översikt av statsbudgeten har genomförts, varvid man fann

att de flesta budgetposter är av relevans för ekologisk hållbarhet. Det kan

dock konstateras att kopplingarna till ekologisk hållbarhet ofta är

indirekta och svåra att urskilja. En förutsättning för att arbetet med

ekologisk hållbarhet mer tydligt skall kunna följas i budgetarbetet är att

de övergripande målen för ekologisk hållbarhet preciseras på en mer

operativ nivå inom olika samhällssektorer. Härvid kan uppdraget om att

utveckla former för ett särskilt sektorsansvar för ekologiskt hållbar

utveckling, som givits till 24 myndigheter, vara till god hjälp (se vidare

avsnitt 3.1).

Åtgärd M 97:4 Presentera nya miljömål för 2000-talet och fortsätta

och utvidga arbetet med miljömål för olika samhällssektorer

I miljöpropositionen presenterades ett nytt system med 15 nationella

miljökvalitetsmål. Detta system ger bättre systematik och överblick än de

hittillsvarande ca 170 miljömålen. De 15 miljökvalitetsmålen anger

önskvärd miljökvalitet gällande exempelvis luft, grundvatten, strålmiljö

och ozonskikt. De tar också upp miljökvaliteten i olika livsmiljöer och

ekosystem, som sjöar och vattendrag, skog och bebyggd miljö.

Regeringen redovisar även ett antal delmål och ett antal utgångspunkter

för vidare analys av delmål för att specificera de olika miljö-

kvalitetsmålen.

De femton miljökvalitetsmålen formuleras i miljöpropositionen som
[REDACTED_EFTERNAMN] luft, Grundvatten av god kvalitet, Levande sjöar och vattendrag,

Myllrande våtmarker, Hav i balans samt levande kust och skärgård,

Ingen övergödning, Bara naturlig försurning, Levande skogar, Ett rikt

odlingslandskap, Storslagen fjällmiljö, God bebyggd miljö, Giftfri miljö,

Säker strålmiljö, Skyddande ozonskikt samt Begränsad klimatpåverkan.

Det fortsatta arbetet med miljökvalitetsmålen beskrivs bl.a. under

åtgärderna M 98:2, M 98:3, M 98:4 och M98:5.

Åtgärd M 97:5 Utveckla indikatorer för ekologiskt hållbar

utveckling

Miljövårdsberedningen har på regeringens uppdrag tagit fram förslag på

gröna nyckeltal för ekologiskt hållbar utveckling. Vid årsskiftet 1997/98

presenterade beredningen i betänkandet Gröna nyckeltal (SOU 1998:15)

ett första förslag omfattande 17 gröna nyckeltal som är möjliga att ta

fram med befintlig statistik. Nyckeltalen är kopplade till de tre

övergripande målen för ekologiskt hållbar utveckling. Syftet med

nyckeltalen är att ge en bild av om utvecklingen går mot ett ekologiskt

hållbart samhälle och om utvecklingen sker i tillräckligt snabb takt.

Utredningen pekade också på behovet av ytterligare nyckeltal för vilka

statistiken måste utvecklas. Miljövårdsberedningens förslag remiss-

behandlades under våren 1998. Ett reviderat förslag avseende nyckeltal

kommer att presenteras av Miljövårdsberedningen under oktober 1998.

Avsikten är att regeringen skall ta ställning till detta förslag under våren

1999.

Flera internationella organisationer arbetar med att utarbeta förslag till

indikatorer för att följa utvecklingen mot hållbarhet, däribland EU,

OECD och FN. Tyskland, Danmark och Storbritannien arbetar också

med att utveckla ett färre antal indikatorer som kan användas för

uppföljning på nationell nivå. I Sverige utvecklar Naturvårdsverket ett

förslag till ett mer heltäckande system av indikatorer för att följa

utvecklingen på miljöområdet kopplat till arbetet med miljö-

kvalitetsmålen.

Åtgärd M 97:6 Utveckla producentansvaret för varor

Regeringen har utökat producentansvaret till att omfatta även bilar från

och med den 1 januari 1998 (SFS 1997:788). Regeringen har dessutom

givit Kommerskollegium i uppdrag att anmäla ett förslag till EG-

kommissionen om producentansvar för elektriska och elektroniska

produkter.

Naturvårdsverket har i en rapport (NV rapport 1998:4892) följt upp i

vilken utsträckning producenterna har nått upp till de nivåer som finns

angivna i förordningarna om producentansvar för däck, returpapper och

förpackningar (SFS 1994:1236, 1994:1205 respektive 1997:185). I

enlighet med ett uppdrag i sitt regleringsbrev kommer Naturvårdsverket

även att redovisa hur utformningen av förpackningar, resursutnyttjande,

transporter och utsläpp har påverkats av införandet av producentansvaret

för förpackningar. Kretsloppsdelegationen har redovisat en rapport med

förslag till producentansvar för alla varor på sikt (1997:19). I

Kretsloppsdelegationens strategirapport (1997:14) föreslås mål på kort

och lång sikt för samhällets resurshantering och för varornas

kretsloppsanpassning.

Regeringen föreslår i miljöpropositionen att riksdagen antar följande

riktlinjer: Material och energi skall användas så effektivt som möjligt

med hänsyn tagen till alla resurstillgångar. Användningen av fossila

bränslen bör hållas på en låg nivå. Flertalet varor skall vara

materialsnåla, energieffektiva, uppgraderingsbara samt kunna

återanvändas eller återvinnas med avseende på material och energi.

Det behövs en ökad fokusering på produkternas miljöpåverkan samt på

behovet av ett effektivt resursutnyttjande. Det framtida arbetet bör därför

inriktas på att ta fram en samlad miljövarupolicy, som anger samhällets

krav på de varor som produceras och som beskriver producenternas

ansvar för de varor som släpps ut på marknaden. En miljövarupolicy för

ett miljöanpassat varuflöde bör utformas på gemenskapsnivå för att få en

god genomslagskraft. Sverige är pådrivande och medverkar aktivt i det

arbete EG-kommissionen nu har inlett med en sådan policy. Några av de

viktigaste verktygen i arbetet med en miljövarupolicy är miljömärkning,

avfallshantering, ekologiskt hållbar offentlig upphandling, utvidgat

producentansvar, produktstandarder och miljöledningssystem.

Åtgärd M 97:7 Utforma en hållbar kemikaliepolitik

Ett av de övergripande miljökvalitetsmål som regeringen har föreslagit i

miljöpropositionen innebär att miljön skall vara fri från ämnen och

metaller som skapats i eller utvunnits av samhället och som kan hota

människors hälsa eller den biologiska mångfalden. Miljökvalitetsmålet

innebär att ämnen som förekommer naturligt i miljön är nära

bakgrundsnivåerna och att halterna av naturfrämmande ämnen i miljön är

nära noll. Regeringen konstaterar att utsläpp och läckage av farliga

ämnen måste reduceras för att uppnå miljökvalitetsmålet. Kemikalie-

inspektionen har fått i uppdrag att bl.a. föreslå delmål till

miljökvalitetsmålet om en giftfri miljö samt att ta fram åtgärdsstrategier

för att nå sådana delmål. Uppdraget skall redovisas senast den 1 oktober

1999.

I miljöpropositionen anger regeringen också följande riktlinjer för det

framtida arbetet med miljökvalitetsmålet om en giftfri miljö:

 Nyproducerade varor som introduceras på marknaden är i huvudsak

fria från organiska, av människan framställda, ämnen som är långlivade

och bioackumulerbara samt ämnen som ger upphov till dessa ämnen.

 Nyproducerade varor som introduceras på marknaden är i huvudsak

fria från av människan framställda ämnen som är cancerframkallande,

hormonstörande eller arvsmassepåverkande, inklusive forplantnings-

störande.

 Nyproducerade varor som introduceras på marknaden är i huvudsak

fria från kvicksilver, kadmium, bly och deras föreningar.

 Metaller används i sådana tillämpningar att metallerna inte kommer ut i

miljön i en omfattning som medför att miljön och människors hälsa kan

komma till skada.

 Organiska, av människan framställda, ämnen som är långlivade och

bioackumulerbara förekommer i produktionsprocesser endast om

företagen kan visa att hälsa eller miljö inte kommer till skada. Tillstånd

och villkor enligt miljöbalken är utformade så att denna riktlinje kan

säkerställas.

Regeringen avser att verka för att riktlinjerna skall vara genomförda

inom 10 15 år. Utöver de nya riktlinjerna kommer också begränsnings-

och avvecklingsprogram att behövas för speciella grupper av ämnen som

kräver särskilda åtgärder. Exempel på sådana är vissa kemikalier i

textiler, bromerade flamskyddsmedel samt ftalater och andra mjukgörare

med skadliga eller misstänkt skadliga hälso- och miljöeffekter.

Åtgärd M 97:8 Följa upp Gröna jobb -satsningar

En departementspromemoria (Ds 1998:13) publicerades i början av 1998.

Promemorian reder ut begreppen och ger en bakgrund kring begreppet

 Gröna jobb . I promemorian presenteras olika åtgärder som har

genomförts, vad de har kostat och haft för effekter, bland annat redovisas

Naturvårdsverket utvärderingar av miljö- och arbetsmarknadsprogram.

Det framgår att åtgärderna har haft goda miljöeffekter, samtidigt som de

har hävdat sig väl jämfört med andra sysselsättningsåtgärder. I

promemorian ges även förslag på tänkbara åtgärder för att stimulera

miljörelaterad sysselsättning.

Med de lokala investeringsprogrammen, som beskrivs i kapitel 5, har

regeringen tagit ytterligare ett steg för att stimulera miljörelaterad

sysselsättning.

Åtgärd M 97:9 Inrätta ett kunskapscentrum för ekologiskt hållbar

utveckling i samverkan med ett lämpligt universitet/högskola för att

understödja de lokala investeringsprogrammen.

Miljövårdberedningen har på regeringens uppdrag utrett frågan om ett

kunskapscentrum för ekologiskt hållbar utveckling. Regeringen beslutade

i september 1998 i enlighet med Miljövårdsberedningens förslag om

inrättandet av ett sådant centrum Kunskapscentret skall lokaliseras till

Umeå och bli en egen myndighet med uppgift att stödja arbetet för en

ekologiskt hållbar utveckling. En viktig uppgift kommer att vara att

stödja kommuner, näringsliv och andra aktörer i arbetet med de lokala

investeringsprogrammen för ekologisk hållbarhet. Centret skall stimulera

kontakter mellan praktiker och forskare och vara en länk som gör att

kunskaper i forskarvärlden kommer praktikerna till godo och ser till att

angelägna frågor når forskarna. Det skall också kunna förmedla

erfarenheterna mellan praktikerna.

Miljövårdsberedningen skall enligt ett tilläggsdirektiv från regeringen

utarbeta förslag till organisation, styrelse, budget etc. för centret.

Uppdraget skall slutredovisas i december 1998. Centret skall starta sin

verksamhet den 1 januari 1999.

Åtgärd M 97:10 Översyn av subventioner som motverkar en

ekologiskt hållbar utveckling

Regeringen har givit Riksrevisionsverket i uppdrag att genomföra en

studie av subventioners inverkan på ekologiskt hållbar utveckling samt

effekter inom näringspolitikens, regionalpolitikens och fördelnings-

politikens områden. Riksrevisionsverket har efter samråd med

Naturvårdsverket valt ut tre subventioner för studien: transportbidraget,

stödet till torvförbränning samt stöd till småskalig vattenkraft.

Riksrevisionsverket diskuterar i sin rapport (rapport 1998:6) hur de tre

subventionerna kan förbättras i syfte att göra dem mer anpassade till

kravet på en hållbar utveckling.

I miljöpropositionen gör regeringen bedömningen att statliga

stödformer av olika slag bör utformas med hänsyn till möjligheterna att

åstadkomma en ekologiskt hållbar utveckling. Detta gäller stöd inom

bl.a. arbetsmarknadspolitik, regionalpolitik, jordbrukspolitik, trafikpolitik

och bostadspolitik. En förstahandsuppgift är att förhindra att stöden

motverkar en ekologiskt hållbar utveckling. Där det är möjligt bör

uppgiften vara att stöden skall bidra till arbetet med att åstadkomma en

sådan utveckling. Sverige bör i EU verka för att EU:s stödformer

utformas så att de inte motverkar en hållbar utveckling i Europa och där

det är möjligt bör stöden utformas så att de även medverkar till en hållbar

utveckling. Regeringen avser att låta göra en systematisk genomgång av

statliga subventioner med avseende på hur de påverka möjligheterna att

nå en ekologiskt hållbar utveckling och hur en förändring i den

riktningen påverkar uppfyllandet av andra samhällsmål. Ansvaret för

detta bör huvudsakligen ligga hos sektorsmyndigheterna.

Åtgärd M 97:11 (från Fi) Inrätta en delegation med ansvar för att

vara pådrivande för en miljöanpassad offentlig upphandling av bl.a.

varor och tjänster

Under våren 1998 inrättade regeringen en delegation för en ekologiskt

hållbar upphandling, EKU-delegationen, för att främja miljöhänsyn i

offentlig upphandling (dir. 1998:8). Delegationen skall bl.a. driva på

ekologiskt hållbar upphandling inom stat, kommuner och landsting,

analysera och bevaka regler i lagstiftning och internationella

överenskommelser, initiera och utveckla vägledningar och metoder,

sprida kunskaper, erfarenheter och goda exempel, initiera utbildning och

seminarier för upphandlare och leverantörer samt följa utvecklingen mot

en ekologiskt hållbar upphandling i andra länder. EKU-delegationen

skall inrikta arbetet på strategiskt viktiga varor och tjänster där nyttan av

att ställa krav på ekologisk hållbarhet är störst.

En inledande kartläggning visar att de varor som den offentliga sektorn

ställer miljökrav på är främst kontorsmaterial och papper, IT-utrustning,

städmaterial och livsmedel. Inom landstingen är även sjukvårdsmaterial

ett stort varuområde. När det gäller tjänster ställs miljökrav på bl.a.

transporter, tvätt och annan service. Inom entreprenader är det främst på

byggsidan som miljökrav ställs. Inom landstingen och de flesta

kommuner har man kommit igång med miljöanpassad upphandling och

några har arbetat med detta sedan i slutet av 1980-talet. Bilden av de

statliga myndigheterna är mer splittrad.

EKU-delegationens uppdrag skall avslutas i december 2000.

Åtgärd M 97:12 Ta fram ett underlag för en svensk ståndpunkt till

EU för offentlig miljöanpassad upphandling

Nämnden för offentlig upphandling (NOU) fick under våren 1998 ett

uppdrag att klarlägga rättsläget för miljökrav vid offentlig upphandling.

Rapporten om ekologiskt hållbar upphandling, som kommer att utgöra

underlag vid framtagandet av en svensk ståndpunkt om offentlig

upphandling, blev klar i slutet av mars 1998. Enligt NOU:s rapport är

möjligheterna att ställa miljökrav vid kvalificering av anbudsgivare vid

offentlig upphandling fortfarande oklara och i vissa fall starkt

begränsade.

Ståndpunkten kommer att innehålla förslag på hur miljökrav bör kunna

ställas med en miljömässig motivering och samhällsekonomiska

överväganden. Det skall vidare visas hur den typ av miljökrav som

föreslås kunna ställas går att förena med kraven på transparens och

ickediskriminering. Om ståndpunkten innebär att EG-direktiven behöver

ändras skall förslag till sådana ändringar ges.

Åtgärd M 97:13 I en öppen dialog med det svenska näringslivet ta

fram strategier för ett hållbart näringsliv

Regeringen avser att fortsätta dialogen med näringslivet med inriktning

på att stimulera processer som leder till resurseffektivisering och

kretsloppsanpassning. Kretsloppsdelegationen har utvärderat närings-

livets kretsloppsanpassning på uppdrag av regeringen. Rapporten Företag

i Kretslopp (1998:23) överlämnades till regeringen i juni 1998. Där

konstaterades att miljömedvetandet ökat i näringslivet och att fokus

förflyttats från punktutsläpp till varornas miljöpåverkan under sin

livscykel. Kemikalier och avfallsfrågor uppmärksammas alltmer. På

senare år har marknadstrycket blivit den viktigaste faktorn för miljö- och

kretsloppsanpassningen, men även lagkrav spelar fortfarande stor roll.

Utvecklingen drivs framför allt av de stora företagen men har spritt sig

till de medelstora företagen medan miljöagerandet hos de små företagen

fortfarande är svagt. Kretsloppsdelegationen bedömer att utvecklingen

går för långsamt för att det skall vara möjligt att nå de långsiktiga målen

om en hållbar utveckling. Det behövs nya strategier både från

kravställarna i samhället och hos genomförarna i näringslivet.

Miljövårdsberedningen har givits i uppdrag att medverka i arbetet med

att ta fram strategier för utveckling av ett ekologiskt hållbart näringsliv

genom att förbereda och inleda en dialog med näringslivet. Syftet med

uppdraget är att initiera, stödja och påverka utvecklingen i näringslivet

och att få underlag för politiska beslut och ställningstaganden om

riktlinjer och styrmedel i miljöpolitiken och i andra frågor som är av

strategisk betydelse för en hållbar utveckling. Uppdraget skall bl.a.

stimulera företag att ligga före lagkrav och därmed höja nivån på

näringslivets miljöarbete i stort. Särskilt viktigt är att analysera

drivkrafterna hos de företag som kommit längst i miljöarbetet och att

klarlägga förutsättningarna för andra att följa efter. De små och

medelstora företagens förutsättningar bör belysas. I uppdraget ingår

också att belysa och analysera olika system för indikatorer.

Uppdraget skall redovisas i december 2000 och innehålla slutsatser om

lämpliga styrmedel, en presentation av näringslivets frivilliga åtaganden,

en redogörelse av hinder och möjligheter för utvecklingen av ett

ekologiskt hållbar näringsliv samt förslag till fortsatta strategier. En del-

rapportering skall göras i januari 1999 i form av en plan för upplägg-

ningen av uppdragets olika etapper. Ytterligare en delrapportering skall

göras i september 1999 som analyserar framgångsfaktorer, hinder och

möjligheter i näringslivets arbete för ekologisk hållbarhet.

Åtgärd M 97:14 (från UD) Ta initiativ inom EU för ett ekologiskt

hållbart Europa (avser flera departement)

Sverige har intagit en aktiv roll inom EU för ekologisk hållbarhet. På

svenskt initiativ lyftes målet om hållbar utveckling fram som en central

målsättning för unionen vid toppmötet i Amsterdam i juni 1997.

Samtidigt förstärktes principen om integrering av miljöhänsyn i

utformningen och genomförandet av gemenskapens politik och

verksamhet. Därmed har förutsättningarna för ett fördjupat samarbete för

ekologisk hållbarhet inom EU förbättrats.

På svenskt förslag beslöt toppmötet i Luxemburg i december 1997 att

låta kommissionen ta fram ett strategidokument för hur miljöfrågorna

skall integreras i EU:s sektorer. Ett sådant dokument presenterades vid

toppmötet i Cardiff i juni 1998. Resultatet blev att Europeiska rådet

ställde sig bakom huvudlinjerna i dokumentet och inbjöd de olika

sektorsråden att inom sina respektive politikområden utveckla strategier

för att integrera miljöhänsyn och hållbar utveckling. Arbetet skall följas

upp och beakta de riktlinjer som kommissionen föreslagit och indikatorer

bör utvecklas. Speciellt inbjöds transportsektorn, energisektorn samt

jordbrukssektorn att påbörja arbetet och ge en avrapportering vid

kommande toppmöte i Wien i december 1998.

Åtgärd M 97:15 (från UD) Verka för ökat regionalt samarbete på

miljöområdet

Under år 1998 är Sverige ordförandeland i Nordiska Ministerrådet.

Sverige för ett aktivt ordförandeskap, och har som ett av två

övergripande teman att inleda ett arbete för att göra Norden och dess

närområde till en ekologiskt hållbar region.

Sverige verkar aktivt för en bättre miljö i Västerhavet, framför allt

inom ramen för Nordsjökonferensen, Oslo-Paris-konventionen, EU, FN:s

sjöfartsorganisation IMO, Bonn-överenskommelsen samt London-

konventionen. Inom dessa konventioner pågår ett arbetet för att minska

mängden havsföroreningar inom olika områden. Uppföljning av den s.k.

Esbjergdeklarationen inom ramen för Nordsjökonferensen är av särskild

vikt.

Sverige verkar för en ekologiskt hållbar utveckling i Östersjöregionen.

Av särskilt hög prioritet är arbetet inom ramen för Agenda 21 för

Östersjön (Baltic 21), Helsingforskommissionen (HELCOM) samt

arbetet för Östersjöregionens gemensamma kulturarv. Investeringsstödet

till HELCOM:s åtgärdsprogram fortsätter.

Sverige bör verka för att miljöfrågorna prioriteras och integreras i det

nyligen bildade Arktiska rådet. Samordningen mellan Arktisarbetet,

Barentssamarbetet och Baltic 21 bör förbättras. Sverige bör vidare verka

för att EU:s medverkan inom Barentssamarbetet stärks.

Sverige verkar för att miljösamarbetet inom Europa utom EU, som

främst bedrivs genom FN:s regionala ekonomiska kommission för

Europa (ECE) i den s.k. Environment for Europe-processen, skall ges

tydligare prioriteringar och konkretiseras. Arbete bör fokuseras på

regional och subregionalt miljösamarbete, med särskild inriktning på de

nya staterna i före detta Sovjetunionen samt på Östersjöregionen och

Barentsområdet. Projektinriktat miljösamarbete med östeuropeiska länder

och länder kring Östersjön bör utökas på trafikområdet.

Miljöinsatser i Central- och Östeuropa inklusive Ryssland har hög

prioritet inom ramen för östbiståndet genom Sida och Naturvårdsverket.

Arbete pågår för att stödja centrala och regionala miljöförvaltningar,

kunskapsöverföring och institutionsutveckling, utarbetande av nationella

miljöstrategier samt av investeringsstöd till vatten- och avloppshantering

och till energiområdet.

Åtgärd M 97:16 (från K) Driva frågor om avgaskrav och renare

bränslen på bilar inom EU

Förhandlingarna om skärpta avgaskrav för lätta fordon (personbilar samt

lätta lastbilar och bussar) och för bränslen till fordon är nu avslutade.

Sverige har under förhandlingarna om avgaskrav för fordon drivit och

fått gehör för att EU skall införa ett gemensamt system med

hållbarhetskrav och tillverkaransvar för lätta fordon, samt kallstartskrav.

Förhandlingar om skärpta avgaskrav för tunga fordon har inletts. Sverige

har under förhandlingarna om bränslekvalitet för fordon fått gehör för en

sänkning av svavelhalten i konventionella fordonsbränslen år 2000 och

2005.

EG-kommissionen förväntas inom kort presentera förslag till

harmoniserade avgaskrav för jord- och skogsbrukstraktorer. Dessa

förväntas överensstämma med de avgaskrav som nu håller på att införas

för vissa större dieseldrivna arbetsmaskiner. Sverige verkar för att

reglerna skall utvidgas till att omfatta även mindre maskiner, inklusive

bensindrivna maskiner.

Åtgärd M 97:17 (från K) Verka för att fordonens bränsleeffektivitet

ökar som ett led i att minska koldioxidutsläppen

Sverige följer kommissionens och rådets arbete med en strategi för

utsläpp av koldioxid från transporter. Särskilt bör arbetet utifrån

rådsslutsatserna från juni 1996 följas upp avseende ett frivilligt åtagande

från den samlade europeiska bilindustrin, konsumentinformation samt

användning av ekonomiska styrmedel.

Åtgärd M 97:18 Utveckla former för miljö- och

hushållningsprogram för särskilda geografiska områden.

De nationella miljökvalitetsmålen skall anpassas och konkretiseras på

lokal och regional nivå samt vara vägledande i samhällsplaneringen.

Detta sker bl.a. genom uppdrag till länsstyrelserna, Naturvårdsverket och

Boverket (se åtgärder In 98:1, M 98:3 och 4).

Naturvårdsverket och Boverket arbetar sedan någon tid med att ta fram

metoder och arbetssätt för att öka integreringen av miljöfrågor i den

fysiska planeringen, inte minst i den kommunala översiktliga planeringen

samt i arbetet med miljökonsekvensbeskrivningar. Arbetet med att

utveckla kriterier och indikatorer till användbara instrument i detta

sammanhang fortsätter. De av regeringen föreslagna nationella

miljökvalitetsmålen ger förutsättningar för ökad samsyn över

sektorsgränserna när det gäller målen för inriktningen av samhälls-

planeringen. Värdefulla kunskaper bör också kunna vinnas genom att ta

tillvara erfarenheter från regeringens satsningar på investeringar för

omställning mot ett ekologiskt hållbart samhälle.

Det finns i Sverige områden med miljö- och hushållningsproblem av

regional räckvidd, som det finns skäl att uppmärksamma också i ett

riksperspektiv i arbetet för ekologisk hållbarhet. Exempel är de större

skärgårdsområdena för vilka regeringen i december 1997 uppdragit åt

berörda länsstyrelser att, i samarbete med bl.a. berörda kommuner,

utarbeta regionala miljö- och hushållningsprogram. Länsstyrelserna har i

delrapporter redovisat arbetets uppläggning våren 1998. Programmen

skall redovisas före utgången av år 1999. I december 1997 beslutades

också om tilläggsdirektiv till Miljövårdsberedningen (Jo 1968:A) att följa

och stödja arbetet med de regionala miljö- och hushållningsprogrammen

samt utvärdera och redovisa det samlade miljöarbetet i dessa områden

senast den 31 augusti 2000. Beredningen har lämnat en lägesrapport om

arbetet i juni 1998.

I miljöpropositionen gör regeringen bedömningen att ett arbete med

regionala miljö- och hushållningsprogram bör inledas för områden med

särskilt framträdande miljö- och hushållningsproblem. Det gäller

områden för vilka det finns särskilda regler om hänsyn till riksintressen

när det gäller hushållningen med mark och vattenresurserna men det kan

t.ex. också gälla områden där miljösituationen är sådan att

bestämmelserna om miljökvalitetsnormer i miljöbalken bör aktualiseras.

För denna typ av områden bedömer regeringen att det finns behov av att

följa upp de nationella miljökvalitetsmålen och anpassa den statliga

sektorsplaneringen till regionala och lokala förutsättningar. Läns-

styrelsernas arbete med regionala miljöstrategier (STRAM) och underlag

för hushållningen med mark- och vattenresurserna ger utgångspunkten

för arbetet. Programmen bör omfatta åtgärder för att komma till rätta med

miljö- och hushållningsproblemen, analyser av möjligheterna att använda

gällande miljölagstiftning och av ekonomiska förutsättningar och villkor

för utvecklingsstöd för hållbara lösningar samt ett samlat program för

behandlingen av miljö- och hushållningsfrågor i den regionala och lokala

planeringen.

Regeringen har givit Naturvårdsverket i uppdrag att i samråd med

Boverket och Riksantikvarieämbetet samt i samverkan med Närings- och

teknikutvecklingsverket och berörda länsstyrelser utarbeta en översikt

över geografiska områden där behovet av regionala miljö- och

hushållningsprogram är särskilt framträdande i ett riksperspektiv.

Uppdraget skall redovisas senast den 1 januari år 2000.

Under året föreslagna nya åtgärder

Åtgärd M 98:1 Översyn av åtgärder inom klimatområdet

Regeringen beslutade i maj 1998 att tillsätta en parlamentariskt

sammansatt kommitté med uppgift att presentera förslag till en samlad

svensk strategi och ett åtgärdsprogram som lägger stor vikt vid att

kostnadseffektivitet uppnås för att begränsa och reducera utsläppen av

koldioxid och övriga växthusgaser. Programmet skall omfatta samtliga

samhällssektorer och alla växthusgaser som ingår i Kyoto-protokollets

åtagande, liksom upptag av koldioxid i sänkor. Utgångspunkten för

programmet är riksdagens beslut om klimat- och energipolitiken samt

Sveriges ansvar för EU:s gemensamma åtagande. Kommittén skall

föreslå klimatpolitiska styrmedel samt belysa de samhällsekonomiska

konsekvenserna av sina förslag, inklusive påverkan på industrin när det

gäller sysselsättning, konkurrenskraft och regional balans. Kommittén

skall vidare utreda och lägga förslag om olika möjligheter att öka

industrins deltagande i klimatarbetet samt också lägga förslag till att öka

upptaget av koldioxid i sänkor. Utredningsarbetet skall vara avslutat

senast den 1 juli 1999.

Åtgärd M 98:2 Tillsätta en parlamentarisk beredning om mål i

miljöpolitiken

Regeringen beslöt i maj 1998 om direktiv (1998:45) för en

parlamentarisk beredning med uppgift att i enlighet med vad som anges i

miljöpropositionen göra en samlad översyn av vilka delmål som behövs

för att Sveriges nationella miljökvalitetsmål, med undantag för

miljökvalitetsmålet "begränsad klimatpåverkan", skall kunna nås inom en

generation. Mot bakgrund av propositionen och riksdagens kommande

beslut med anledning av den skall beredningen i samverkan med berörda

myndigheter kartlägga och analysera behovet av delmål. Beredningen

skall bl.a. utgå från myndigheternas redovisningar av de uppdrag om

delmål och åtgärder som aviseras i propositionen samt förändringar i

samhällsutvecklingen och kunskapsutvecklingen under utredningstiden.

Beredningen skall vidare utvärdera de miljömässiga och

samhällsekonomiska inklusive statsfinansiella och sektorsspecifika

konsevensanalyserna av delmål och åtgärder som regeringen eller

myndigheterna föreslagit samt lämna förslag till ytterligare delmål om

det behövs för att genomföra av riksdagen fastställda nationella

miljökvalitetsmål.

Beredningen skall redovisa sitt arbete till regeringen senast den 1 juli

2000. Uppdraget förutsätter att riksdagen antar de föreslagna nationella

miljökvalitetsmålen.

Åtgärd M 98:3 Uppdrag till Naturvårdsverket avseende

miljömålsarbete

Regeringen gav i juni 1998 Naturvårdsverket ett generellt uppdrag att

ansvara för att fortlöpande komma med förslag i syfte att utveckla och

precisera miljökvalitetsmålen, följa upp hur miljökvalitetsmålen uppnås

samt vilka effekter de olika åtgärderna har på miljön. I fråga om flera av

miljökvalitetsmålen delas Naturvårdsverkets ansvar med Riksantikvarie-

ämbetet, Boverket och Kemikalieinspektionen. Naturvårdsverket skall i

samverkan med dessa myndigheter fungera som samordnare av det

övergripande miljömålsarbetet som syftar till att uppnå generationsmålet

och de nationella miljökvalitetsmålen. Naturvårdsverket skall årligen

rapportera sitt arbete till regeringen i samband med årsredovisningen.

Naturvårdsverket fick samtidigt en rad specifika uppdrag bl.a. att som

underlag för den parlamentariska beredningen senast den 1 oktober 1999

föreslå nya delmål för åtgärdsstrategier. En viktig del i uppgiften är att

analysera de samhällsekonomiska och statsfinansiella konsekvenserna

samt utreda kostnadseffektiviteten i förslagen. Naturvårdsverket skall

också samordna övriga myndigheters arbete med att precisera delmål för

sina respektive ansvarsområden samt ge stöd till och samordna

sektorsmyndigheternas och länsstyrelsernas arbete med att föreslå

sektorsmål respektive regionala miljömål. Vidare åligger det

Naturvårdsverket att utreda ansvarsfördelningen för miljökvalitetsmålen

mellan berörda myndigheter med utgångspunkt från bland annat

kostnadseffektivitet. Naturvårdsverket skall också medverka i och

samordna sektorsmyndigheternas arbete med mått och indikatorer för

uppföljning av sektorsmålen. Efter samråd med berörda myndigheter

skall Naturvårdsverket också lämna förslag till uppföljningssystem för

miljökvalitetsmålen samt verka för att miljömålsarbetet blir känt på olika

nivåer i samhället.

Åtgärd M 98:4 Uppdrag till Kemikalieinspektionen avseende

miljömålsarbete

Regeringen har givit Kemikalieinspektionen i uppdrag att efter samråd

med berörda myndigheter och organisationer samt den parlamentariska

beredningen föreslå delmål till miljökvalitetsmålet om en giftfri miljö,

som anges i miljöpropositionen och som innebär att miljön skall vara fri

från ämnen och metaller som skapats i eller utvunnits av samhället och

som kan hota människors hälsa eller den biologiska mångfalden.

Kemikalieinspektionen skall också bistå andra myndigheter som av

regeringen fått i uppdrag att föreslå delmål till miljökvalitetsmålen samt

bistå Naturvårdsverket i sitt uppdrag att föreslå en åtgärdsstrategi för att

nå det av regeringen beslutade delmålet att föroreningen av Östersjön och

dess tillrinningsområde samt Nordsjön skall förhindras genom att utsläpp

och läckage av farliga ämnen reduceras i en stegvis process med målet att

dessa utsläpp och läckage skall ha upphört inom 25 år (2020),

Efter samråd med berörda myndigheter skall Kemikalieinspektionen

föreslå åtgärdsstrategier för att nå övriga delmål under miljökvalitets-

målet om en giftfri miljö samt bedöma de samhällsekonomiska

konsekvenserna av dessa strategier.

Förslag till delmål och åtgärder skall redovisas till regeringen senast 1

oktober 1999.

Åtgärd M 98:5 Uppdrag till länsstyrelser avseende miljömålsarbete

Regeringen har mot bakgrund av de förslag som lagts i

miljöpropositionen givit samtliga länsstyrelser i uppdrag att fortlöpande

inom ramen för STRAM-arbetet (regionala miljöstrategier) anpassa,

precisera och konkretisera 14 av de15 nationella miljökvalitetsmålen för

sina län. För miljökvalitetsmålet Levande skogar har skogsvårds-

styrelserna ansvaret på regional nivå men skall i sitt målarbete samverka

med länsstyrelserna. Länsstyrelserna skall dessutom samordna arbetet

med anpassning av delmål och sektorsmål i sina län i samverkan med

berörda aktörer. Därvid skall de initiativ tas som behövs för att stimulera

miljömålsarbetet inom olika samhällssektorer och för att målen får

genomslag i den lokala och regionala samhällsplaneringen. De skall och

ta fram ett gemensamt förslag till regionalt uppföljningssystem och

fortlöpande ansvara för och samordna uppföljningen av

miljökvalitetsmålen på regionala nivåer. Arbetet skall ske i samverkan

med bl.a. Naturvårdsverket, Boverket, Riksantikvarieämbetet, övriga

berörda myndigheter, kommuner, näringsliv och andra aktörer.

Lägesrapport skall lämnas senast den 1 oktober 1999 och för det

fortsatta arbetet skall redovisningar göras den 1 mars årligen till

regeringen. Uppdraget förutsätter att riksdagen antar de i

miljöpropositionen föreslagna nationella miljökvalitetsmålen.

Åtgärd M 98:6 Stärka det lokala Agenda 21-arbetet

Regeringen tillsatte i april 1998 en nationell samordnare för att

ytterligare stötta det lokala Agenda 21-arbetet och ge de lokala Agenda

21-kommittéer en medpart från den statliga sektorn. Samordnaren skall

bl.a. sprida erfarenheter om metoder och arbetssätt inom Agenda 21-

arbetet. Verksamheten skall vara en samverkansfunktion mellan det

lokala Agenda 21-arbetet och arbete på andra nivåer i samhället. En

särskild referensgrupp ett Forum för ekologisk omställning har utsetts

för att bistå samordnaren. Verksamheten kommer att ha nära samband

med de lokala investeringsprogrammen samt med det kunskapscenter för

ekologiskt hållbar utveckling som enligt regeringsbeslut i september

1998 skall inrättas i Umeå.

Åtgärd M 98:7 Samlad information om regeringens satsningar på

hållbar utveckling.

Regeringen genomför en lång rad insatser för ekologisk hållbarhet på

olika områden, och för att på ett samlat sätt sprida kunskap om allt som

görs har Miljödepartementet under 1998 satsat på en utökad informa-

tionsverksamhet. Denna utvecklas ytterligare under 1999, bland annat för

att underlätta det lokala arbetet. Samordning kommer att ske bl.a. med

det kunskapscenter för ekologiskt hållbar utveckling som enligt

regeringsbeslut i september 1998 skall inrättas i Umeå och den nationelle

samordnaren för Agenda 21-arbetet.

Information om arbetet med ekologisk hållbarhet finns samlat på

webbplatsen: www.hallbarasverige.gov.se

Åtgärd M 98:8 Utredning om miljöpolitiska styrmedel

Regeringen har i miljöpropositionen aviserat att Naturvårdsverket i

samråd med berörda myndigheter bör utreda huruvida de befintliga

styrmedlen inom ett par strategiska miljöpolitiska områden leder till att

miljökvalitetsmålen uppnås på ett kostnadseffektivt sätt. Ett uppdrag till

Naturvårdsverket har lämnats i september 1998. Naturvårdsverket skall

lämna förslag på några strategiska områden för en analys av styrmedel ur

olika aspekter. Vid val av områden skall samråd ske med den

parlamentariska beredningen om mål i miljöpolitiken. Naturvårdsverket

skall också lämna förslag på grundläggande struktur på arbetet, samt

lämpliga avgränsningar. Uppdraget är ett förberedande uppdrag inför ett

större uppdrag avseende huruvida de befintliga styrmedlen inom ett par

strategiska miljöpolitiska områden leder till att miljömålen kan uppnås på

ett kostnadseffektivt sätt. Det förberedande uppdraget skall redovisas

senast den 30 oktober 1998. Regeringen avser därefter att återkomma

med ett beslut om ett styrmedelsuppdrag där ämnesområden och närmare

utformning preciseras.

Åtgärd M 98:9 Översyn av ekonomiska resurser till miljöforskning

Regeringen har i augusti 1998 givit Forskningsrådsnämnden ett

tilläggsuppdrag att se över resurserna till den svenska forskningen om

miljögifter. Sverige har sedan en lång tid haft en ledande ställning inom

forskning om miljögifter. Under senare år har förändringar i inriktning

och finansiering skett. Forskningsrådsnämnden skall se över konsekven-

serna av dessa förändringar. Nämnden skall också undersöka de

ekonomiska förutsättningarna inför framtiden för att den svenska

forskningen skall bibehålla en hög kvalitet. Uppdraget skall redovisas i

december 1998.

Åtgärd M 98:10 Vidareutveckling av statistik och indikatorer

Regeringen har mot bakgrund av de förslag som lagts i

miljöpropositionen givit Naturvårdsverket i uppdrag att i samverkan

med Statistiska centralbyrån, Statistikutredningen och andra berörda

myndigheter göra en översyn av samhällets informationsförsörjning inom

miljöområdet. Ett program för en sådan översyn skall redovisas senast

den 31 oktober 1998.

Naturvårdsverket har också givits i uppdrag att i samverkan med

berörda myndigheter utveckla indikatorer för att kunna följa olika växt-

och djurarters utbredning och tillväxt i sjöar och vattendrag och i havets

ekosystem. Dessutom skall Naturvårdsverket i samverkan med Sveriges

geologiska undersökning, Statens livsmedelsverk och Boverket se över

och ge förslag till en värderingsgrund/mall i syfte att skydda

grundvattenförekomster med tanke på befintligt och potentiellt värde för

dricksvattenförsörjningen. Uppdraget skall redovisas senast den 15

december år 2000.

Regeringen har också givit Kemikalieinspektionen och Naturvårds-

verket i uppdrag att genomföra en översiktlig studie av upplagring och

flöden av farliga kemikalier i samhället. Uppdraget syftar till att ge

underlag för bedömningar om vilka ytterligare utredningar som behövs

för att öka kunskaperna om, och bättre kunna följa, farliga ämnens

förekomst i samhället, deras läckage till miljön och exponeringen i vid

bemärkelse av människor. Uppdraget skall redovisas till regeringen

senast 15 december 1999.

I miljöpropositionen gör regeringen bedömningen att statistik för

materialflöden bör utvecklas. Regeringen avser att ge Statistiska

Centralbyrån ett uppdrag om detta. Utvecklingen bör ske i samverkan

med Naturvårdsverket, Kemikalieinspektionen och andra berörda

myndigheter.

5 Lokala investeringar

Det krävs lokal förankring om det skall lyckas att föra in den ekologiska

dimensionen i samhällsbygget. Den slutsatsen dras bland annat i de mål,

principer och rekommendationer som inryms i Agenda 21 och

Habitatagendan.

Riksdagen beslutade i budgetpropositionen för år 1998 (prop.

1997/98:1, utgiftsområde 18, bet 1997/98:BoU1, rskr. 1997/98:81) om ett

stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet. Stödet till

lokala investeringsprogram har två syften; dels att påtagligt öka takten i

omställningen av Sverige till ett ekologiskt uthålligt samhälle, dels att

bidra till ökad sysselsättning. Enligt beslutet har 5,4 miljarder kronor

avsatts för perioden 1998 2000. Regeringen aviserar i 1998 års

ekonomiska vårproposition (1997/98:150) att stödet förlängs och utökas

med 2 miljarder kronor för år 2001.

Stödet innebär att kommunerna ges möjlighet att i samverkan med

lokala företag, organisationer och enskilda söka stöd till investeringar

som ökar den ekologiska hållbarheten. Kommunerna har rollen som

samordnare och motor i arbetet. Utgångspunkten är att kommunen bäst

känner till vilka åtgärder för ekologisk hållbarhet som är mest angelägna

i den egna kommunen. Det är kommunens ansvar att informera berörda

inom kommunen, att bedöma deras förslag till åtgärder, att prioritera och

att ställa samman ett investeringsprogram som kommunen står bakom.

Det är också kommunens ansvar att slutligt fördela ett eventuellt bidrag

till investerarna.

De kommuner vars investeringsprogram bedöms ge de bästa resultaten

får statligt stöd till sina investeringar. Avsikten är att koncentrera

insatserna så att de ger påtagliga effekter i de kommuner som får del av

statsbidragen. Ett krav är att åtgärderna uppfyller ett eller flera av

följande kriterier; minskad belastning på miljön, effektivare användning

av energi och andra naturresurser, ökad användning av förnybara råvaror,

ökat återbruk och återvinning, stärkt biologisk mångfald och bättre

fungerande kretslopp av näringsämnen. Stöd kan också ges till

folkbildning i anslutning till investeringarna.

5.1 1998 års stöd till lokala investeringsprogram

Under den första omgången beslut om stöd till lokala

investeringsprogram för perioden 1998 2000 har regeringen beviljat 42

kommuner statsbidrag för sina program. I flera fall samverkar kommuner

om åtgärder som gäller gemensamma miljöfrågor. Regeringen har hittills

beviljat drygt 2,3 miljarder kronor i statsbidrag. De investerare som får

del av dessa medel satsar omkring 5,5 miljarder kronor av egna medel.

Den direkt miljörelaterade investeringsverksamheten uppgår således till

omkring 7,8 miljarder kronor. Enligt bedömningar från berörda

kommuner beräknas investeringarna sammantaget skapa förutsättningar

för drygt 8 000 direkta årsarbetstillfällen (eventuella undanträngnings-

effekter ej medräknade). Investeringarna kan också antas öka efterfrågan

på miljöanpassade produkter och tjänster vilket ger ytterligare

arbetstillfällen i företag som tillhandahåller detta.

De åtgärder som beviljats stöd berör många olika traditionella sektorer.

Omkring en tredjedel av stödet lämnas till åtgärder inom boende och

byggande. Omkring en fjärdedel av stödet går till energiåtgärder.

Sanering av förorenade markområden och vatten- och naturvårdsprojekt

erhåller vardera en tiondel av stödet, eller omkring 250 miljoner kronor

vardera. I mindre utsträckning går stödet till kommunikations-

investeringar.

I genomsnitt utgår statsbidrag med cirka 30 procent av den

miljörelaterade investeringsvolymen.

Byggande och boende

Oavsett om byggnader används för bostäder, skolor, sjukhus, kontor eller

industri har det stor betydelse för miljön hur dessa fastigheter planeras,

uppförs, underhålls, byggs om och eventuellt rivs. Det är enligt

regeringens uppfattning av stor betydelse att byggsektorns teknik och

arbetsmetoder utvecklas för att fungera i ett ekologiskt hållbart samhälle,

vari inbegrips att byggnaderna har en god inomhusmiljö anpassad för det

avsedda ändamålet.

Av det år 1998 fördelade stödet till lokala investeringsprogram har

omkring 800 miljoner kronor riktas till åtgärder i bebyggelsen. I stor

utsträckning berör åtgärderna insatser i bostadsbebyggelse. Bygg- och

boendeåtgärderna omfattar en lång rad insatser inom exempelvis energi-,

vatten- och naturvårds- och avfallshanteringssektorerna samt i viss mån

biologisk mångfald.

Det är vanligt att investeringsprogrammen pekar ut betydelsen av

miljöhänsyn vid materialval. Miljö- eller hälsofarliga ämnen skall väljas

bort. Vid renovering eller nyproduktion skall en hög andel returmaterial

användas. Många åtgärder innebär betydande effektiviseringar i

användningen av energi. Investeringar i närmiljön är också vanliga, bl.a.

uppförande av våtmarker och dammar för lokalt omhändertagande av

dagvatten. De vanligaste åtgärderna inom avfallsområdet är installation

av system som underlättar källsortering av avfall och kompostering.

Energi

Produktion av el och värme belastar miljön på flera olika sätt.

Förbränning av fossila bränslen ger koldioxidutsläpp som bidrar till

växthuseffekten, kväveoxider som ger försurning, övergödning och

marknära ozon samt svaveloxider som orsakar försurning. Exploatering

av ny vattenkraft kan leda till skador på djur- och växtliv samt förstörd

landskapsbild. Kärnkraften utgör på både kort och lång sikt en miljörisk.

För att åstadkomma ett hållbart energisystem krävs dels effektivare

användning av el och värme, dels en ökning av andelen förnybara

energikällor. De förnybara energikällorna måste dock användas på ett

uthålligt sätt. Inom ramen för de medel som regeringen fördelat till lokala

investeringsprogram går omkring en fjärdedel eller cirka 600 miljoner

kronor till energisektorn.

Ett stort antal åtgärder inom energiområdet innebär att uppvärmning

med fossila bränslen eller direktverkande el ersätts med olika typer av

biobränslen. Ofta kombineras utbyggnad av fjärrvärmenät med

introduktion av biobränslen.

Också biogas är ofta förekommande bland energiåtgärderna. Rötning

av bl.a. slam från reningsverk, livsmedelsavfall från hushåll,

livsmedelsindustrier samt gödsel och grödor från jordbruket skall öka.

Såväl storskaliga som småskaliga anläggningar kommer att byggas

liksom distributionssystem och utrustning för att uppgradera den

producerade gasen till fordonsbränsle.

Ett stort antal åtgärder fokuserar på effektivare energianvändning

genom övergång till ny och effektivare utrustning. Varvtalsreglerade

pumpar, tids-, närvaro- och temperaturstyrning av t.ex. belysning och

värme, värmeåtervinning och förbättrade ventilationssystem är några

exempel. På flera håll kommer spillvärme från industrier att tas tillvara i

fjärrvärmenät eller för elproduktion.

Också andra förnybara energislag ges stöd. Bland annat genomförs

flera satsningar inom solenergiområdet.

En övergång från fossila bränslen till biobränslen minskar utsläppen av

kol-, svavel- och kväveoxider. Det innebär lägre växthuseffekt samt

minskad försurning och övergödning. Biogas är ett bränsle som ger

förhållandevis små negativa miljöeffekter. Förutom gas ger rötning av

rena avfallsfraktioner också ett bra gödningsmedel som kan återföras till

lantbruket. Mer fosfor återförs till kretsloppet och mindre avfall

deponeras.

Kommunikationssektorn

Vägtrafikens utsläpp av föroreningar bidrar till flera av de allvarligaste

hoten mot en ekologiskt hållbar utveckling, bl.a. växthuseffekten,

övergödningen och försurningen av sjöar och skogar. Nya drivmedel,

renare fordon, effektivare transporter, stärkt konkurrenskraft för de

transportslag som belastar miljön minst samt ett minskat behov av

transporter kan minska transportsystemets miljöbelastning.

Åtgärder inom kommunikationssektorn står för drygt 100 miljoner

kronor av de medel som fördelats av regeringen till lokala

investeringsprogram. De vanligaste åtgärderna är introduktion av

alternativa drivmedel och förbättrade förutsättningar för kollektiv- och

cykeltrafik.

Aktuella drivmedel är biogas, el, etanol och dimetyleter. Stöd har

lämnats bl.a. för inköp av fordon och investeringar i distributionssystem

för nya drivmedel.

Kollektivtrafikåtgärderna innebär stöd till förenklade betalsystem,

bättre hållplatser och tekniska åtgärder som minskar befintliga fordons

miljöbelastning.

Cykeltrafiken gynnas genom bl.a. utbyggnad och förbättring av

cykelleder.

Återvinning och återbruk

En stor del av samhällets avfall hamnar på soptippen. Det gäller för såväl

icke förnybara som förnybara resurser. Återvinning och återbruk kan ge

betydande effekter på resurshushållning och miljöbelastning i förhållande

till deponering. En förutsättning för minskad andel avfall till deponi är

källsortering.

Huvuddelen av det stöd, omkring 60 miljoner kronor, som lämnats till

avfallssektorn går till åtgärder för förändring av avfallshantering och

källsortering. Dessutom ingår en rad avfallsrelaterade åtgärder i de

boende- och byggåtgärder som redovisats tidigare.

Att underlätta källsortering av avfall är den vanligast förekommande

åtgärden som ges stöd. Satsningar på olika former av avfallsstationer för

att ge förutsättningar för ökat återbruk och återvinning är också vanliga.

Några åtgärder syftar till att pröva ny teknik och nya system för

återvinning och återanvändning.

Sanering av förorenad mark

Det finns många, men ofta avgränsade områden, som är förgiftade av

mycket miljöfarliga ämnen, bland annat klorerade organiska ämnen och

tungmetaller. Dit hör bland annat soptippar, gamla industritomter och

områden där fabriksavlopp släppts ut i vattendrag och kustnära områden.

Också bostäder som innehåller PCB är exempel på förgiftade objekt,

liksom avloppsledningar som förorenats med kvicksilver.

Miljögifter bryts ned långsamt eller inte alls och de kan anrikas i

näringskedjorna, vilket kan ge allvarliga effekter på ekosystem och hälsa.

För att minska såväl dagens som den framtida miljöbelastningen är det

angeläget att vidta omfattande saneringsåtgärder.

De åtgärder inom saneringsområdet som fått stöd i årets fördelning av

bidrag för lokala investeringsprogram erhåller drygt 250 miljoner kronor.

En så omfattande statlig insats på området har inte gjorts tidigare. Några

av de åtgärder som fått stöd innebär sanering av sjö- eller åbotten. De

flesta åtgärderna handlar dock om sanering av förorenad mark.

De aktuella områdena har förgiftats av lokala utsläpp från industrier

och deponier. Det är tungmetaller, olja och klorerade organiska ämnen

som PCB som skall oskadliggöras.

Vatten- och naturvård

Övergödning orsakas av för mycket näringsämnen, främst kväve och

fosfor. Övergödningen kan orsaka syrebrist och döda bottnar. På sikt kan

känsliga arter slås ut. Utsläppen av fosfor kommer huvudsakligen från

enskilda avlopp, jordbruket, industrin och de kommunala reningsverken

medan de vattenburna kväveutsläppen i huvudsak kan härledas från

jordbruket och kommunala reningsverk.

Nästan var tionde djur- eller växtmark i Sverige finns upptagen på den

s.k. Artdatabankens listor över hotade arter. Miljöer med särskilt stor

betydelse för de biologiska mångfalden försvinner. För att bevara en stor

variation bland djur, växter och naturtyper är det enligt regeringens

uppfattning av betydelse att såväl bevara värdefulla naturmiljöer som att

återskapa en del av de värden som gått förlorade. De stöd som lämnats

till denna sektor inom de lokala investeringsprogrammen innebär en

omfattande satsning på detta område. Omkring 250 miljoner kronor

avsätts för sådana åtgärder.

De åtgärder som får stöd är exempelvis våtmarker och dammar för

behandling av dagvatten, våtmarker i jordbrukslandskapet, förbättring

och utbyggnad av reningsverk, behandling av deponier och lakvatten,

effektivare vattenanvändning samt åtgärder för att öka recirkulationen av

växtnäringsämnen. Vidare finns flera åtgärder som har till huvudsyfte att

förbättra förutsättningarna för den biologiska mångfalden eller öka

utbredningen av värdefulla grönområden.

Folkbildning

Hushållens påverkan på miljön är omfattande. Ett mervärde av en

investering kan i vissa fall erhållas om en folkbildningsinsats kopplas till

investeringen. Det är därför regeringens uppfattning att investeringar som

genomförs för att öka den ekologiska hållbarheten i samhället bör kunna

stödjas genom folkbildningsinsatser direkt riktade mot genomförda

investeringar.

Av den hittills fördelade bidragssumman har cirka 70 miljoner kronor

gått till folkbildning och information. De vanligaste åtgärderna inom

folk-bildningsområdet som fått stöd ingår som delar i bygg- och

bostadsprojekt. Den vanligaste målgruppen för informations- och

folkbildningsinsatser är de boende och det vanligaste temat hushållens

direkta och indirekta påverkan på miljön.

5.2 Fortsatta insatser

Regeringen avser att fortsätta arbetet med de lokala

investeringsprogrammen. Drygt 230 kommuner har lämnat anmälan om

intresse att få stöd för sina lokala investeringsprogram från 1999. De

program som redan beviljats bidrag kommer att följas upp och

utvärderas.

5.2.1 Stöd för lokala investeringsprogram 1999 2001

Under hösten kommer dialog att genomföras med ett antal av de

kommuner som lämnat intresseanmälan. Avsikten med dialogen är att de

kommande ansökningarna skall utvecklas och förtydligas.

Senast den 15 november 1998 skall de kommuner som ansöker om

stöd för sina program från 1999 lämna ansökan till regeringen.

5.2.2 Uppföljning och utvärdering

De program som beviljats stöd kommer att följas upp årligen. Regeringen

avser i det sammanhanget att ge uppdrag till länsstyrelserna och

Regeringskansliet att genomföra en sådan uppföljning och kontroll.

Regeringen har också givit Riksrevisionsverket i uppdrag att utvärdera de

lokala investeringsprogrammen. Det förekommer också i vissa program

som fått stöd olika former av uppföljning och utvärdering med stöd från

vetenskapliga institutioner. Resultaten av uppföljningen är av stort

intresse för många och regeringen bedömer det därför som angeläget att

informationsinsatser som redovisar dessa genomförs.

Bilaga: Miljöledning i statlig verksamhet

 deltagande myndigheter

Arbete påbörjat i januari 1997

Arbetslivsinstitutet

Boverket

Fiskeriverket

Folkhälsoinstitutet

Försvarets Materielverk

Kemikalieinspektionen

Konsumentverket

Kriminalvårdsanstalten Asptuna

Kriminalvårdsanstalten Malmö

Lantmäteriverket

Lunds universitet

Länsstyrelsen i Gävleborgs län

Länsstyrelsen i Örebro län

Naturvårdsverket

NUTEK

Polismyndigheten i Örebro län

Riksantikvarieämbetet

Riksförsäkringsverket

Riksrevisionsverket

Sida

Statens räddningsverk

Statens strålskyddsinstitut

Stockholms universitet

Statens geologiska

undersökningar

Vägverke

Arbete påbörjat i januari 1998

Arbetsdomstolen

Banverket

Flygtekniska försöksanstalten

Forskningsrådsnämnden

Fortifikationsverket

Försvarets Forskningsanstalt

Glesbygdsverket

Göteborgs universitet

Högskolan Gävle/Sandviken

Högskolan i Karlstad

Högskoleverket

Konkurrensverket

Kriminalvårdsmyndigheten i

Örebro

Kungl. tekniska högskolan

Kustbevakningen

Linköpings tingsrätt

Linköpings universitet

Livsmedelsverket

Länsstyrelsen i Dalarnas län

Länsstyrelsen i Norrbottens län

Länsstyrelsen i Stockholms län

Länsstyrelsen i Södermanlands

län

Mitthögskolan

Mälardalens högskola

Naturhistoriska riksmuseet

Patent- och registreringsverket

Polismyndigheten i Dalarnas län

Riksutställningar

Riksåklagaren

Skogsstyrelsen

SMHI

Statens geotekniska institut

Statens invandrarverk

Statens Järnvägar

Statens känrkraftsinspektion

Statens skolverk

Sveriges lantbruksuniversitet

SWEDAC

Umeå universitet

Ungdomsstyrelsen

Väg- och trafikforsknings-

institutet

Miljödepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 1 oktober 1998

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist

Föredragande:[REDACTED_EFTERNAMN]

__________________

Regeringen beslutar skrivelse 1998/99:5 Hållbara Sverige uppföljning

och fortsatta åtgärder för en ekologisk hållbar utveckling

 Skr. 1998/99:5

108

107

1

Skr. 1998/99:5

108

108