Regeringens skrivelse

1996/97:68

1996 års redogörelse för tillämpningen av lagen (1991:572) om särskild

utlänningskontroll

Skr.

1996/97:68

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 12 december 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Laila Freivalds

 (Justitiedepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för tillämpningen av lagen

(1991:572) om särskild utlänningskontroll under tiden den 1 juli 1995 - den 30

juni 1996.

1 Inledning

I samband med införandet av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll

ansågs att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar terrorist-

bestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder - liksom under tidigare år - bör

ske genom att regeringen årligen lämnar en skrivelse därom till riksdagen (prop.

1990/91:118 s. 72, bet. 1990/91:JuU29 s. 32, rskr. 1990/91:298). Den senaste

redogörelsen lämnades i regeringens skrivelse 1995/96:124 (bet. 1995/96:JuU18,

rskr. 1995/96:278).

 Regeringen lämnar nu en motsvarande redogörelse för tiden den 1 juli 1995 -

den 30 juni 1996. Rikspolisstyrelsen har som underlag för redogörelsen i en

skrivelse till regeringen den 28 oktober 1996 redogjort för dess tillämpning av

lagen om särskild utlänningskontroll under den aktuella perioden.

2 Lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll

Särskilda bestämmelser med syfte att bekämpa terrorism infördes i svensk

lagstiftning genom lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till förebyggande av

vissa våldsdåd med internationell bakgrund. Reglerna syftade till att göra det

möjligt att hindra presumtiva terrorister från att komma in i eller stanna kvar

i vårt land och att skapa utrymme för kontroll i de fall då de av asylrättsliga

skäl ändå måste beredas en fristad i landet.

 Bestämmelserna har ändrats vid flera tillfällen. Sedan den 1 juli 1991 åter-

finns de i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll.

 Vid den nya lagens tillkomst konstaterades att särskilda bestämmelser alltjämt

behövs som ger utrymme för att ur landet avlägsna sådana utlänningar som bedöms

som farliga med hänsyn till risken för terrorhandlingar (prop. 1990/91:118 s.

30).

 Enligt lagen skall en utlänning kunna utvisas om det behövs av hänsyn till

rikets säkerhet, eller om det med hänsyn till vad som är känt om hans tidigare

verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att han kommer att begå eller

medverka till en brottslig gärning som innefattar våld, hot eller tvång för

politiska syften. Bestämmelserna i utlänningslagen (1989:529) om avvisning och

utvisning skall dock tillämpas i första hand.

 Det krävs inte att personen i fråga tillhör en viss organisation för att lagen

skall kunna tillämpas. Utvisning kan tillämpas även vid brottslig gärning i en

främmande stat. Detta gäller dock inte en gärning som har övervägande karaktär

av politiskt brott. Den tidigare möjligheten att föreskriva om s.k. kommunarrest

samt om byte av bostad och arbete har avskaffats. Om ett utvisningsbeslut inte

kan verkställas på grund av att utlänningen t.ex. riskerar dödsstraff eller

tortyr i det land till vilket han skall utvisas, skall regeringen förordna om

inhibition av verkställigheten. Regeringen kan i sådant fall meddela be-

stämmelser om skyldighet för utlänningen att på vissa tider anmäla sig hos en

polismyndighet, s.k. anmälningsplikt. Regeringen får även förordna att vissa

särskilda bestämmelser rörande tvångsåtgärder i spaningssyfte, t.ex. hus-

rannsakan och hemlig teleavlyssning, får tillämpas. Ett beslut om anmälningsp-

likt eller ett förordnande om befogenhet att tillämpa tvångsmedelsbestämmelserna

är giltigt i högst tre år. Efter giltighetstidens utgång skall frågan prövas av

allmän domstol.

3 Den parlamentariska kontrollen

Terroristbestämmelserna och reglerna om särskilda tvångsåtgärder fick vid sin

tillkomst en begränsad giltighetstid vilket innebar en kontrollmöjlighet över

regeringens och myndigheternas handlande. När terroristbestämmelserna perma-

nentades år 1975 bestämdes att regeringen varje år skulle lämna en skrivelse

till riksdagen med redovisning av terroristbestämmelsernas tillämpning (prop.

1975/76:18 s. 161). En motsvarande redovisningsskyldighet gäller såvitt avser

bestämmelserna i rättegångsbalken om hemlig teleavlyssning och hemlig

teleövervakning samt lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning. I samband

med införandet av lagen om särskild utlänningskontroll ansågs, som nämnts ovan,

att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar terrorist-

bestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder även i fortsättningen bör ske

genom att regeringen årligen lämnar en skrivelse härom till riksdagen.

 Riksdagen har, genom justitieutskottet, under 1996 gjort en fördjupad

granskning av regeringens tillämpning av lagen om särskild utlänningskontroll.

Arbetet har gått ut på att granska regeringens tillämpning av lagen från såväl

materiell som formell synpunkt, dvs. att regeringens olika beslut om utvisning i

sak legat i linje med riksdagens intentioner, dels att i lagen angivna regler

rörande handläggningen av ärendena tillämpats korrekt. Kontrollen har genomförts

genom att utskottet dels inhämtat skriftliga redogörelser, dels genom en

granskning av aktuella akter. Viss kompletterande information har inhämtats från

Säkerhetspolisen och åklagarmyndigheten i Stockholm.

 Utskottet uttalade vid sin granskning att regeringens beslut måste bedömas som

välgrundade liksom att handläggningen av ärendena från formell synpunkt varit

korrekt. När det gäller dokumentationen av muntligen lämnade uppgifter

konstaterade utskottet att det inte dokumenterats vilka uppgifter som lämnats.

Regeringen avser att i kommande ärenden förbättra dokumentationen i berörda

avseenden.

 Beträffande framtida redogörelser av lagen om särskild utlänningskontroll

uttalade utskottet att redovisningen av konkreta, enstaka händelser och analysen

av den internationella utvecklingen bör hållas på minst samma nivå som hittills.

Framtida redogörelser bör även behandla mer betydelsefulla lagändringar i länder

som är av särskilt intresse i dessa sammanhang (bet. 1995/96:JuU18 s. 6). När

det gäller behovet av en reglering som den i lagen om särskild

utlänningskontroll uttalade utskottet att lagstiftningen måste ge utrymme för

att ur landet avlägsna sådana utlänningar som bedöms som farliga med hänsyn till

risken för internationella terroristhandlingar eller som utgör ett hot mot

rikets säkerhet. Riksdagen godtog utskottets uttalanden (rskr. 1995/96:278).

4 Redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll

Lagen har tillämpats vid fyra tillfällen under perioden. I ett fall har

regeringen beslutat att med stöd av 1 § första stycket 2 lagen om särskild

utlänningskontroll utvisa en algerisk medborgare. Regeringen beslöt samtidigt

att verkställighet av utvisningen tills vidare inte fick ske. I ärendet togs

utlänningen i förvar av Säkerhetspolisen och chefen för Justitiedepartementet

beslutade om fortsatt förvar. Sådan förhandling som avses i 3 och 6 §§ lagen om

särskild utlänningskontroll ägde rum. I de övriga tre fallen har regeringen

omprövat tidigare meddelade beslut om utvisning med stöd av lagen. Inte i något

fall upphävdes det tidigare beslutet om utvisning. I ett av dessa fall togs

personen i fråga i förvar av Säkerhetspolisen som även på nytt verkställde

utvisningsbeslutet.

 Som en jämförelse redovisas antalet fall där lagen tidigare har tillämpats.

 - 1991/1992 - lagen tillämpades vid tre tillfällen

 - 1992/1993 - lagen tillämpades vid tre tillfällen

 - 1993/1994 - lagen tillämpades inte vid något tillfälle

 - 1994/1995 - lagen tillämpades vid fem tillfällen.

5 Den internationella terrorismens utveckling

Från Utrikesdepartementet har följande inhämtats om den internationella

terrorismens utveckling under den aktuella perioden.

 Sverige har under denna tid varit förskonat från terroristdåd.

 Allmänt sett har den typ av terrorism som haft sin grogrund i vänsterextremism

gradvis avtagit och praktiskt taget upphört i Europa med vissa undantag i

Grekland och Turkiet.

 Terrorism som helhet har dessvärre åter tagit fart på ett oroande sätt, vilket

till stor del sammanhänger med att fredsprocesserna i flera konflikter med

rötter långt bakåt i tiden hakat upp sig.

 Vapenvilan på Nordirland, vilken proklamerades i augusti 1994, bröts således

i februari 1996 i samband med att fredsprocessen gått in i ett politiskt

dödläge.

 I Mellanöstern har motståndet mot fredsprocessen från extremister på bägge

sidor fortsatt att ta sig uttryck i terrorhandlingar i Israel eller på av Israel

behärskat område, bland annat dåd som drabbat såväl israelisk som palestinsk

allmänhet och mordet på den israeliske premiärministern Rabin. Politiska krafter

med maximalistiska program har komplicerat fredsprocessen. Risk för nya uttryck

för politiskt motiverat våld föreligger.

 I Spanien har terrordåd förorsakade av baskisk nationalism och separatism

fortsatt.

 Striden mellan turkiska regeringsstyrkor och den kurdiska PKK-gerillan har

också fortsatt med oförminskad oförsonlighet i Turkiet.

 I Algeriet går det ännu inte att se slutet på den oförsonliga kampen mellan

regeringsstyrkor och islamska fundamentalistiska extremister.

 I Egypten har den radikala islamska extremistiska oppositionen i olika

grupperingar med grogrund bland annat i landets ekonomiska och sociala problem

fortsatt att bland annat angripa symboler för västerländskt inflytande såsom

turistnäringen.

 Utanför Europa har terroristdåd förekommit i t.ex. Colombia, Kashmir,

Filippinerna och i Sri Lanka. Ett nytt fenomen är bombattentat mot den militära

närvaron av USA i Saudiarabien.

 Mot bakgrund av utvecklingen har det internationella samarbetet med att

bekämpa terrorism ökat i intensitet. I varierande kretsar har frågan satts högt

på dagordningen vid gemensamma möten. Bland annat enades G 7-staterna och

Ryssland i somras vid ett ministermöte i Paris om ett antal förslag som kommer

att följas upp i de internationella organisationer, såsom FN eller dess

fackorgan, där frågorna sakligt hör hemma. I FN har Storbritannien föreslagit

kompletteringar till 1994 års FN-deklaration om åtgärder mot internationell

terrorism. Inom EU fortsätter Sverige att medverka i det arbete som bedrivs på

detta område såväl inom ramen för samarbetet inom utrikes- och

säkerhetspolitiken som inom samarbetet på de rättsliga och polisiära områdena.

Justitiedepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 december 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Freivalds

Regeringen beslutar skrivelse 1996/97:68 1996 års redogörelse för tillämpningen

av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll.