Regeringens proposition

1994/95:145

Ändringar i växtskyddslagen, m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 26 januari 1995

Mona[REDACTED_EFTERNAMN]

 Margareta[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Jordbruksdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås ändringar i växtskyddslagen (1972:318) för att anpassa

bestämmelserna på växtskyddsområdet till EG:s regler. Anpassningen innebär att

kontroll och undersökning skall kunna genomföras för att göra det möjligt att

fastställa frihet från växtskadegörare. I övrigt föreslås bestämmelser om

sundhetsintyg för handel med och utförsel av växter samt vissa ändringar med

avseende på lagens tillämpningsområde.

 I propositionen föreslås också en ändring i lagen (1983:738) om bekämpande av

salmonella hos djur. Ändringen innebär att skyldigheten att genomföra

salmonellakontroll skall kunna åläggas alla som yrkesmässigt håller fjäderfä.

 Lagändringarna föreslås träda i kraft den 15 april 1995.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut....................... 3

2 Lagtext........................................... 3

 2.1 Förslag till lag om ändring i växtskyddslagen

 (1972:318).................................... 3

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:738)

 om bekämpande av salmonella hos djur.......... 6

3 Ärendet och dess beredning........................ 7

4 Växtskydd......................................... 8

 4.1 Växtskyddslagens tillämpningsområde........... 8

 4.2 Anpassning till EG:s regler................... 10

 4.3 Kostnader..................................... 11

5 Bekämpande av salmonella hos djur................. 12

 5.1 Obligatorisk salmonellaprovtagning vid uppföd-

 ning av ungdjur avsedda för produktion av ägg. 12

 5.2 Kostnader..................................... 13

6 Författningskommentar............................. 14

 6.1 Förslag till lag om ändring i växtskyddslagen

 (1972:318).................................... 14

 6.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:738)

 om bekämpande av salmonella hos djur.......... 16

Bilaga 1 Förteckning över remissinstanser angående

 ändringar i växtskyddslagen.................. 17

Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser angående

 ändringar i lagen om bekämpande av salmonella

 hos djur..................................... 18

Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag.................. 19

Bilaga 4 Lagrådets yttrande........................... 22

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den

26 januari 1995....................................... 23

Rättsdatablad......................................... 24

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1. lag om ändring i växtskyddslagen (1972:318),

 2. lag om ändring i lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella hos djur.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i växtskyddslagen (1972:318)

Härigenom föreskrivs i fråga om växtskyddslagen (1972:318)[1]

dels att 1, 3, 4, 6, 10 och 11 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas nya bestämmelser, 5 a och 7 a §§, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

I denna lag förstås med

 växt även del av växt såsom lök, rotstock, gren, kvist, blad, blomma, frukt,

frö och bark samt sådan produkt av växt, som alltjämt har karaktär av råvara,

såsom timmer, utsäde och spannmål,

växtskadegörare virus samt växtskadegörare virus,

bakterie, svamp, nematod, bakterie, svamp, nematod,

insekt, kvalster och annan insekt, kvalster,

organism ur växt- eller mykoplasma och annan

djurriket som kan förorsaka organism ur växt- eller

sjukdom eller annan skada på djurriket som kan förorsaka

växt. sjukdom eller annan skada på

 växt eller växtodling.

 3 §[2]

Bekämpning enligt denna lag Bekämpning enligt denna lag

får ske i fråga om växt- får ske i fråga om växt-

skadegörare som regeringen skadegörare vilka anges i

föreskriver. Sådan före- föreskrifter som meddelas av

skrift får meddelas endast regeringen eller den

beträffande växtskadegörare myndighet som regeringen

som kan allvarligt skada bestämmer. Sådan föreskrift får

växtodling, skog eller lager meddelas endast beträffande

av växter. växtskadegörare som

 allvarligt kan skada

 växtodling, skog, annan mark

 eller lager av växter.

Föreligger synnerliga skäl, Om det finns synnerliga skäl,

får myndighet som regeringen får den myndighet som rege-

bestämmer meddela beslut som ringen bestämmer meddela

avses i 5 § utan hinder av beslut som avses i 5 § utan

första stycket. Sådant be- hinder av första stycket.

slut får gälla högst tre Sådant beslut får gälla

månader. högst tre månader.

 4 §[3]

 Den som har anledning Den som har anledning anta

antaga att växtskadegörare, att växtskadegörare, som

som omfattas av föreskrift omfattas av föreskrift en-

enligt 3 § första stycket, ligt 3 § första stycket,

angripit växt på mark som angripit växt eller växtod-

han äger eller brukar skall ling på mark som han äger

genast anmäla detta. Sådan eller brukar eller växter i

anmälan göres till myndighet lager som han innehar för

som regeringen bestämmer. försäljning till andra än

 konsumenter skall genast

 anmäla detta. Anmälan skall

 göras till den myndighet som

 regeringen bestämmer.

 Regeringen eller myndighet Regeringen eller den myndig-

som regeringen bestämmer het som regeringen bestämmer

kan meddela undantag från får meddela föreskrifter om

anmälningsskyldighet. undantag från anmälnings-

 skyldigheten.

 5 a §

 För att kartlägga förekomst

 av, fastställa frihet från

 och kontrollera spridning av

 växtskadegörare enligt 3 §

 första stycket får rege-

 ringen eller den myndighet

 regeringen bestämmer

 1. meddela föreskrifter om

 att den som odlar eller

 handlar med växter skall

 anmäla verksamheten till

 viss myndighet och föra

 anteckningar om verksamheten,

 2. meddela föreskrifter

 eller i det enskilda fallet

 besluta om provtagning eller

 undersökning av växt, jord

 eller annat odlingssubstrat,

 mark, lokal, transportmedel,

 förpackning, redskap eller

 annat föremål som kan hysa

 växtskadegörare.

 Åtgärd som avses i första

 stycket 2 kan verkställas

 genom myndighets försorg.

 6 §[4]

 En innehavare av mark, En innehavare av mark,

byggnad eller transportmedel byggnad eller transportmedel

är skyldig att lämna till- är skyldig att lämna till-

träde för en åtgärd som träde för en åtgärd enligt

avses i 5 § första stycket denna lag eller förskrifter

2, 3 och 7. som meddelats med stöd av

 lagen.

 7 a §

 Regeringen eller den myn-

 dighet som regeringen

 bestämmer får meddela före-

 skrifter om sundhetsintyg.

 Regeringen eller den

 myndighet som regeringen

 bestämmer får överlämna till

 en juridisk person att ut-

 färda sådant sundhetsintyg

 som krävs vid handel med

 växter eller vid utförsel av

 växter.

 10 §[5]

Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet

 1. inte gör en anmälan enligt 4 §,

 2. inte följer ett före- 2. inte följer ett före-

läggande eller bryter mot en läggande eller bryter mot en

föreskrift eller ett förbud föreskrift eller ett förbud

som har meddelats med stöd som har meddelats med stöd

av 5 §, eller 5,5 a eller 7 a §, eller

 3. åsidosätter en skyldighet enligt 6 §.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 11 §[6]

 Statens jordbruksverks beslut i ett särskilt fall enligt denna lag eller

enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

 Beslut som meddelats med Beslut som meddelats med

stöd av 5 eller 7 § gäller stöd av 5,5 a eller 7 §

omedelbart, om inte något gäller omedelbart, om inte

annat bestäms. något annat bestäms.

______________

 Denna lag träder i kraft den 15 april 1995.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella

hos djur

 Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella hos

djur skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §[1]

 Den som yrkesmässigt håller Den som yrkesmässigt håller

fjäderfä för uppfödning till fjäderfä skall låta utföra

avel eller till slakt eller och bekosta undersökning av

för produktion av ägg skall djuren i fråga om salmonella

låta utföra och bekosta enligt föreskrifter som med-

undersökning av djuren i delas av regeringen eller

fråga om salmonella enligt den myndighet som regeringen

föreskrifter som meddelas av bestämmer. Detsamma gäller

regeringen eller den myndig- den som har ett kläckeri och

het som regeringen be- producerar fjäderfä.

stämmer. Detsamma gäller den

som har ett kläckeri och

producerar kläckägg.

 Den som yrkesmässigt driver verksamhet för kläckning av ägg eller yrkesmässigt

håller fjäderfä för produktion av ägg är skyldig att föra anteckningar och lämna

uppgifter om verksamheten enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller

den myndighet som regeringen bestämmer.

_____________

Denna lag träder i kraft den 15 april 1995.

****Fotnot****

[1]Jfr rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot

 att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna

 (EGT nr L026, 31.01.77 s. 20).

[2]Senaste lydelse 1989:492.

[3]Senaste lydelse 1989:492.

[4]Senaste lydelse 1994:903.

[5]Senaste lydelse 1994:903.

[6]Senaste lydelse 1995:26.

[1]Senaste lydelse 1994:630.

3 Ärendet och dess beredning

Statens jordbruksverk har i en skrivelse den 14 september 1994 hemställt att

vissa ändringar görs i växtskyddslagen (1972:318). De föreslagna ändringarna

syftar till att åstadkomma en anpassning av de svenska bestämmelserna på växt-

skyddsområdet till EG:s regler och till GATT-avtalets Uruguay-runda. Ändringarna

har också till syfte att underlätta användningen av växtskyddslagstiftningen

vid bekämpning av svårare växtskadegörare.

 Jordbruksverkets förslag har remissbehandlats. En förteckning över remiss-

instanserna finns i bilaga 1. En sammanställning av remissyttrandena finns i

Jordbruksdepartementet (dnr Jo94/1435/I 197).

 Jordbruksverket har vidare i en skrivelse den 29 september 1994 hemställt att

en ändring görs i lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella hos djur. Syftet

med den föreslagna ändringen är att Sverige även som medlem i EU skall kunna

behålla rådande, internationellt sett unikt gynnsamma salmonellaläge bland

animalieproduktionens djur.

 Jordbruksverkets förslag har remissbehandlats. En förteckning över remiss-

instanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena finns i

Jordbruksdepartementet (dnr Jo94/1480).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 1 december 1994 att inhämta Lagrådets yttrande över

förslaget till ändringar i växtskyddslagen som finns i bilaga 3.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 4.

 I lagrådsremissen föreslogs en ändring i den överklagandebestämmelse som finns

i växtskyddslagen. Lagrådet har förordat att ändringen förses med en övergångs-

bestämmelse. När lagrådsremissen beslutades förbisågs att ett likalydande för-

slag med en övergångsregel av det slag som Lagrådet efterlyst i det föreliggande

lagstiftningsärendet redan hade lagts fram i proposition 1994/95:27 Fortsatt

reformering av instansordningen m.m. i de allmänna förvaltningsdomstolarna. Den

föreslagna lagändringen har antagits av riksdagen (bet. 1994/95:JuU6, rskr.

165). Den proposition som nu läggs fram omfattar följaktligen inte något förslag

till ändring av den aktuella bestämmelsen.

 Lagrådet har i övrigt lämnat lagförslaget utan erinran. Vissa redaktionella

ändringar har dock gjorts i lagtexten.

 Efter det att lagrådets yttrande över förslaget som rör växtskyddslagen

inhämtats har under den fortsatta beredningen uppmärksammats att vissa ytter-

ligare ändringar behöver göras i den lagen. Det behövs ett bemyndigande för

regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter

om sundhetsintyg. Den föreslagna nya 7 a § behöver också ges ett vidare innehåll

än vad som föreslagits i lagrådsremissen. Dessa frågor tas upp till behandling i

avsnitt 4.2 och i författningskommentaren till 7 a §.

4 Växtskydd

4.1 Växtskyddslagens tillämpningsområde

Regeringens förslag: Bestämmelsen om lagens till-

lämpningsområde utformas så att Jordbruksverket

kan ges befogenhet att föreskriva vilka växtskade-

görare som omfattas av lagen. Befogenheten skall

omfatta även växtskadegörare som allvarligt kan

skada annan mark än växtodling eller skog.

 Till sådana skadegörare skall räknas också orga-

nismer ur växt- och djurriket som orsakar skador

på odlingar utan att direkt angripa växterna,

t.ex. vissa ogräs.

 Skyldigheten att anmäla angrepp av växtskade-

görare vidgas till att gälla också den som har

växter i lager för försäljning till annan än

konsument.

 Jordbruksverkets förslag: Regeringen bör ges behörighet att delegera till

Jordbruksverket att meddela föreskrifter om vilka växtskadegörare som skall

omfattas av växtskyddslagen. Sådana föreskrifter skall endast få meddelas

beträffande växtskadegörare som i vissa uppräknade fall kan orsaka allvarlig

skada. Skadan skall som hittills kunna gälla växtodling, skog och lager av

växter men också "annan mark".

 Enligt Jordbruksverket bör i lagen som nytt självständigt begrepp införas växt-

produkt, som definieras som produkt av vegetabilisk härkomst som är obearbetad

eller lätt bearbetad i den mån den inte är växt. Vidare bör mykoplasma räknas

upp i definitionen av växtskadegörare och i definitionen anges att begreppet

växtskadegörare även omfattar organismer som indirekt kan orsaka sjukdom eller

annan skada på växt eller växtprodukt. Därmed skulle också bl.a. ogräs kunna

bekämpas.

 Remissinstanserna: Några invändningar har inte framförts mot Jordbruksverkets

förslag. Enligt Statens naturvårdsverk är det en nödvändig och önskvärd anpass-

ning till EU:s regelverk att inkludera ogräs i växtskyddslagstiftningen. Med

ogräs bör avses all icke önskvärd och svårbekämpad vegetation. Trädgårdsnä-

ringens riksförbund påpekar att det finns risk för att den nuvarande restriktiva

hållningen när det gäller användningen av växtskyddsmedel gör en bekämpning av

ogräs omöjlig. Enligt förbundet är det av vikt att det i landet finns en bered-

skap för bekämpning av eventuella skadegörare.

 Skälen för regeringens förslag: Gällande bestämmelser innebär att regeringen

meddelar föreskrifter om vilka växtskadegörare som får bekämpas med stöd av

lagen. På grund av den ständigt föränderliga växtskyddssituationen krävs

emellertid att bekämpning kan sättas in mot nya växtskadegörare med kort varsel.

Möjligheten till ett snabbt ingripande utgör i många fall en förutsättning för

ett effektivt skydd mot och en framgångsrik bekämpning av svåra skadegörare. Mot

denna bakgrund får det anses lämpligt att Jordbruksverket, som är ansvarig

växtskyddsmyndighet, genom föreskrifter får utpeka de växtskadegörare som skall

omfattas av lagen.

 Bemyndigandet bör, liksom regeringens nuvarande bemyndigande, begränsas till

att avse växtskadegörare som kan orsaka allvarlig skada. I det nuvarande

bemyndigandet talas om skada på växtodling, skog eller lager av växter. För att

bl.a. kunna bekämpa ogräs som först får sitt fäste på "annan mark" än växtodling

eller skog, bör emellertid även växtskadegörare som allvarligt kan skada sådan

mark omfattas av föreskriftsrätten.

 Den gällande definitionen på växt, som även innefattar vissa produkter av växt,

är väl känd bland dem som arbetar med växter och växtskydd. Några större problem

med att tillämpa växtskyddslagen med nuvarande definition förefaller inte

finnas. Med hänsyn härtill och då gällande definition väl motsvarar behoven vid

en EG-anpassning finns det enligt regeringens mening inte anledning att ändra

definitionen för växt.

 Regeringen anser, liksom Jordbruksverket, att mykoplasma bör föras in under

definitionen för växtskadegörare.

 Den nuvarande definitionen av växtskadegörare omfattar förutom virus, bakterie,

svamp, nematod, insekt och kvalster även annan organism ur växt- eller djurriket

som kan orsaka sjukdom eller annan skada på växt. Det finns emellertid en rad

olika organismer som inte direkt angriper växter, men som ändå orsakar skador på

växtodlingar. Till denna kategori organismer hör bland annat vissa ogräs och

vissa andra organismer som förstör förutsättningarna för odling. Dessa

organismer faller utanför den nuvarande definitionen av växtskadegörare och

därmed lagens tillämpningsområde. För ett effektivt växtskydd är det av stor

vikt att definitionen för växtskadegörare utvidgas. En möjlighet är att som

Jordbruksverket föreslår införa begreppet indirekt skada. Enligt regeringens

mening bör emellertid definitionen i stället vidgas på det sättet att som

skadegörare skall räknas också organismer ur växt- eller djurriket som orsakar

skada på växtodling.

 För närvarande gäller att den som har anledning anta att växtskadegörare

angripit växter på mark som han odlar eller brukar är skyldig att anmäla detta

till Jordbruksverket. För att öka möjligheterna till en effektiv bekämpning bör

enligt regeringens mening anmälningsskyldigheten vidgas till att gälla också den

som lagerhåller växter. Det är bl.a. angeläget att få kännedom om skadeangrepp

som kan uppmärksammas i potatislager. Anmälningsskyldigheten bör begränsas till

lagerhållare i grossistledet.

4.2 Anpassning till EG:s regler

Regeringens förslag: Bestämmelser införs som ger

stöd för föreskrifter om anmälningsskyldighet,

kontroll och undersökning i syfte att genomföra

EG:s regler om kontroll i odlingar och skyldighet

att kunna spåra växtskadegörares ursprung vid han-

del med växter. Vidare utgör bestämmelserna en

förutsättning för att konstatera frihet från växt-

skadegörare.

 Föreskrifter skall kunna meddelas om krav på

sundhetsintyg vid handel med och utförsel av väx-

ter. Privata organ skall kunna ges rätt att ut-

färda sådana intyg.

 Jordbruksverkets förslag: Förslaget överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanser: Några invändningar har inte framförts mot Jordbruksverkets

förslag.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt nuvarande bestämmelser vidtas åtgärder

med stöd av växtskyddslagen främst efter anmälan från odlare. Den odlare som har

anledning anta att växter angripits av växtskadegörare som omfattas av lagen

skall anmäla detta till Jordbruksverket, som är ansvarig myndighet.

Jordbruksverket har sedan möjlighet att besluta om en rad bekämpningsåtgärder.

Vid handel med växter mellan stater kontrolleras växternas sundhet vid gränsen.

Även i dessa fall har Jordbruksverket möjlighet att ingripa mot växtskadegörare.

 Sveriges medlemskap i EU innebär en rad förändringar för arbetet med växtskydd.

Nya krav ställs på Jordbruksverket bland annat vad gäller undersökningar och

kontroll. Eftersom det vid ett medlemskap i EU inte längre är tillåtet att

kontrollera växters sundhet vid gränsen vid handel med övriga medlemsstater

krävs andra åtgärder. Kontrollen kommer i stället i huvudsak att ske i

odlingarna och åligga Jordbruksverket som ansvarig nationell växtskyddsmyndig-

het. Vid handel med eller annan spridning av växter, främst sådana som är av-

sedda för förökning, mellan medlemsstaterna eller inom landet krävs att sänd-

ningen åtföljs av sundhetsintyg, ett s.k. växtpass. Utfärdandet av växtpass

förutsätter att en växtskyddsinspektion skett. De odlare vars produkter skall

genomgå en sådan inspektion för utfärdande av växtpass skall vara registrerade

i ett officiellt register. Detta för att göra det möjligt att identifiera en

såld produkt och, vid eventuella skadegörarangrepp, kunna spåra dess ursprung.

Samma växtskyddsstandard skall gälla för växter oavsett om produkten är avsedd

för handel inom en medlemsstat eller mellan medlemsstater.

 Jordbruksverket har föreslagit att det i växtskyddslagen skall införas bestäm-

melser som möjliggör för verket att föreskriva eller besluta om provtagning

eller undersökning hos enskilda. Regeringen anser i likhet med Jordbruksverket

att detta är nödvändigt för att verket, vid ett svenskt EU-medlemskap, skall

kunna fylla sin kontrollfunktion. En förutsättning för en effektiv kontroll är

också att enskilda är skyldiga att bereda Jordbruksverket tillträde för

kontrollen. För att kunna spåra växtskadegörares ursprung och för att över huvud

taget på ett tillfredsställande sätt kunna ha kontroll över spridningen av

växtskadegörare är det av stor betydelse att Jordbruksverket har möjlighet att

föreskriva att den som handhar växter skall anmäla sin verksamhet till verket

och föra anteckningar över verksamheten.

 Inom ramen för EU:s huvuddirektiv på växtskyddsområdet, rådets direktiv

77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på

växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna, som innehåller

detaljerade regler om handel inom EU på området, finns möjlighet för en enskild

medlemsstat att, för vissa allvarliga skadegörare, få delar av sitt territorium

förklarade som "skyddade zoner". Det land till vilket införsel sker kan efter en

sådan förklaring ställa striktare krav på den plats eller region, från vilken

utförsel sker, avseende den speciella skadegöraren. För att ett område skall få

en sådan status krävs att det går att dokumentera frihet från skadegöraren i

fråga trots att förutsättningar finns för etablering. Att kunna få status som

skyddad zon är såväl från växtskyddssynpunkt som av ekonomiska skäl av stor

betydelse. För att möjliggöra en nödvändig dokumentation av frihet från en viss

skadegörare krävs att Jordbruksverkets kontrollörer får tillträde till enskildas

egendom och att verket kan föreskriva eller besluta om undersökning och

provtagning. Även i detta sammanhang är det viktigt att kunna föreskriva att den

som handhar växter skall anmäla sin verksamhet till Jordbruksverket för att på

så sätt vara säker på att fånga upp alla berörda vid undersökningar och

kontroller. Föreskrifter måste också kunna meddelas om krav på sundhetsintyg vid

handel med eller utförsel av växter.

 Jordbruksverket har vidare föreslagit att juridiska personer efter bemyndigande

från verket skall få utfärda sundhetsintyg. Det handlar här om en stor mängd

intyg av en ofta inte särskilt komplicerad beskaffenhet. Av praktiska såväl som

av ekonomiska skäl är det lämpligt att t.ex. sågverk själva kan utfärda den

stora mängd intyg om frihet från bark som i vissa fall krävs för handel med

virke. Jordbruksverket är ansvarig myndighet och har som sådan att se till att

de juridiska personerna handhar sin uppgift på ett riktigt och lämpligt sätt.

Utfärdande av sundhetsintyg är en förvaltningsuppgift som är att anse som

myndighetsutövning. För att en sådan uppgift skall kunna överlämnas till en

enskild krävs lagstöd. Regeringen föreslår att ett sådant stöd förs in i växt-

skyddslagen.

4.3 Kostnader

Att ange vilka kostnader som kan uppkomma i anledning av de föreslagna änd-

ringarna i växtskyddslagen är svårt av flera skäl. Kostnaderna är beroende av

bl.a. den ständigt varierande växtskyddssituationen i omvärlden, sundhetsläget i

Sverige och ambitionsnivån för bekämpning.

 Jordbruksverket uppskattar att kostnadsökningen för staten sannolikt kommer att

bli lägre än en halv miljon kronor årligen. Producenterna bedöms av Jordbruks-

verket få ökade kostnader under en övergångstid. Dessa kostnader beräknas år-

ligen uppgå till totalt ca 50 000 kronor. Därtill kommer att vissa kommuner kan

få kostnader för bekämpningsåtgärder mot jättelokan.

 De ökade kostnaderna för staten utgörs främst av kostnader för kontrollen för

att fastställa frihet från skadegörare, en verksamhet som måste genomföras som

en följd av Sveriges medlemskap i EU. Dessa kostnader kan grovt uppskattas till

ca 300 000-400 000 kronor per år. Kostnaden för staten för bekämpning av

strandfränet kan beräknas till högst 50 000 kronor. Denna bekämpning innebär på

kort sikt även en ökad kostnad för de enskilda företagen. Vid en lyckad

bekämpning gör företagen emellertid en långsiktig besparing. De årliga

kostnaderna för samtliga berörda företag för bekämpningen kan inledningsvis

totalt uppskattas till ca 50 000 kronor. Möjligheten att delegera till enskilda

företag att utfärda sundhetsintyg i samband med egenkontroll medför en betydande

besparing främst för svensk exportindustri.

5 Bekämpande av salmonella hos djur

5.1 Obligatorisk salmonellaprovtagning vid uppfödning av ungdjur avsedda för

produktion av ägg

Regeringens förslag: En obligatorisk salmonella-

provtagning införs för ungdjur som föds upp till

värphöns.

 Jordbruksverkets förslag: Förslaget överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran av samtliga

remissinstanser. Enligt Statens veterinärmedicinska anstalt bör emellertid

kontrollen begränsas till att gälla fjäderfä som föds upp i syfte att producera

livsmedel, eftersom lagstiftningens främst skall skydda svenska konsumenter.

Länsstyrelsen i Malmöhus län, Lantbrukarnas riksförbund och Svensk fågel framför

synpunker på hur provtagningen bör utformas. Föreningen Svensk fjäderfäskötsel

anser att kontrollen bör vara mindre omfattande för mindre besättningar.

Familjejordbrukarnas riksförbund anser att endast besättningar med mer än

tvåtusen djur bör omfattas av kontrollen.

 Skälen för regeringens förslag: Salmonellainfektion är en allvarlig sjukdom

sett från folkhälsosynpunkt. Sverige har internationellt sett få inhemska fall

av salmonella. I Sveriges förhandlingar med EU:s medlemsstater om en svensk

anslutning till unionen var frågan om hur det gynnsamma svenska salmonellaläget

skulle kunna behållas vid ett medlemskap en viktig fråga. Förhandlingsresultatet

innebär att förekomsten av ett heltäckande, obligatoriskt salmonellakontroll-

program ger oss rätt att ställa krav på motsvarande form av kontrollprogram vid

införsel av djur och livsmedel från EU-området.

 Enligt lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella hos djur får regeringen

eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om obligato-

risk salmonellakontroll. Det ursprungliga bemyndigandet gällde föreskrifter om

en skyldighet för den som yrkesmässigt föder upp fjäderfä till slakt att låta

undersöka djuren med avseende på salmonella. Genom en lagändring som trädde i

kraft den 1 januari 1994 vidgades bemyndigandet till att gälla föreskrifter om

motsvarande skyldighet för den som håller fjäderfä för produktion av ägg. Lagen

har ändrats ytterligare en gång med giltighet från den 1 juli 1994. Efter den

ändringen omfattar bemyndigandet att meddela föreskrifter om obligatorisk sal-

monellaprovtagning också fjäderfä som föds upp till avel. Sådan provtagning kan

också åläggas den som har ett kläckeri.

 Vad beträffar den svenska fjäderfähållningen kan således en obligatorisk

salmonellakontroll föreskrivas för samtliga avels- och produktionsled utom vad

gäller uppfödning av ungdjur till värphöns. I Sverige finns ca 45 fjäderfäbe-

sättningar för uppfödning av sådana djur. Dessutom finns ett mindre antal värp-

hönsbesättningar i vilka det också föds upp ungdjur. Sedan krav på obligatorisk

salmonellaprovtagning av värphöns infördes har innehavarna av dessa besättningar

frivilligt börjat undersöka sina ungdjur före leverans.

 Ett krav på obligatorisk salmonellakontroll som också omfattar provtagning på

ungdjur kommer att bedömas som betydelsefullt vid EG:s granskning av salmonella-

kontrollprogrammen. Regeringen föreslår därför och i syfte att behålla det

gynnsamma salmonellaläget i Sverige att lagen om bekämpande av salmonella hos

djur ändras så att även ungdjur som föds upp till värphöns kommer att kunna

omfattas av den obligatoriska salmonellakontrollen. En sådan ändring innebär att

hela produktionskedjan kan täckas av kontrollen. Provtagningen bör ske enligt de

föreskrifter som Jordbruksverket meddelar. Inom ramen för Jordbruksverkets

föreskrifter finns utrymme att beakta Statens veterinärmedicinska anstalts,

Föreningen Svensk Fjäderfäskötsels och Familjejordbrukarnas riksförbunds

synpunkter om inskränkningar i kontrollprogrammen.

5.2 Kostnader

Den kostnadsökning som uppkommer till följd av lagändringen kommer i sin helhet

att få bäras av uppfödarna. Ändringen medför därför sannolikt inte några ökade

kostnader för staten. Djurägare som har en uppfödningsomgång per år kommer att

få betala ca 800 kr om året för den utvidgade kontrollen. Djurägare som har

flera uppfödningsomgångar per år får därutöver betala 300-400 kr per

uppfödningsomgång beroende på besättningens storlek.

6 Författningskommentar

6.1 Förslag till lag om ändring i växtskyddslagen (1972:318)

1 §

Definitionen av växtskadegörare utvidgas till att omfatta organismer ur växt-

och djurriket som kan förorsaka sjukdom eller annan skada på växtodling. Genom

ändringen kan lagen tillämpas också på skadegörare som inte angriper växter utan

på ett indirekt sätt orsakar skada på växtodlingar. Ett exempel på sådana

skadegörare är plattmasken, Artioposthia triangulata. Plattmasken angriper den

vanliga daggmasken som har stor betydelse för växtodlingen, inte minst den

ekologiska. Även ogräs som skadar växtodling faller under den utvidgade

definitionen för växtskadegörare. Tidigare omfattades endast ogräs som skadar

växter. Den ytterligare ändringen har gjorts att mykoplasma förts in bland de i

paragrafen uppräknade växtskadegörarna.

3 §

I paragrafens första stycke har regeringen getts möjlighet att låta en myndighet

föreskriva mot vilka växtskadegörare som åtgärder enligt lagen får vidtas. Detta

för att med mindre tidsutdräkt kunna anpassa gällande bestämmelser till

förändringar i växtskyddssituationen inom landet och i omvärlden. Vidare har

paragrafen ändrats så att rätten att meddela föreskrifter även omfattar

växtskadegörare som allvarligt kan skada annan mark än växtodling och skog.

Genom den ändringen blir det möjligt att bekämpa bl.a. jätteloka, även om den

inte växer i skog eller växtodling.

 I paragrafens andra stycke har en redaktionell ändring gjorts.

4 §

Paragrafens första stycke har utvidgats till att även avse angrepp av

växtskadegörare på växtodling. Detta överensstämmer med utvidgningen av

definitionen av växtskadegörare. Anmälningsskyldigheten i paragrafen kommer

därigenom att omfatta bl.a. för växtodlingen skadliga ogräsangrepp. Detta ökar

möjligheterna att kontrollera och effektivt bekämpa sådana angrepp.

Anmälningsskyldigheten skall vidare gälla också den som har växter i lager för

försäljning till annan än konsument. Bestämmelsen har kommenterats i den

allmänna motiveringen.

5 a §

Paragrafen är ny och innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer får meddela föreskrifter dels om anmälningsskyldighet och skyldighet

att föra anteckningar för den som odlar eller handlar med växter, dels om

provtagning eller undersökning. Möjlighet införs också för regeringen eller den

myndighet som regeringen bestämmer att i enskilda fall besluta om provtagning

eller undersökning. Provtagning och undersökning kan ske genom myndighets

försorg. Syftet med åtgärderna enligt paragrafen är att kartlägga förekomst av,

fastställa frihet från eller kontrollera spridning av de med stöd av lagen

utpekade växtskadegörarna. Bestämmelsen innebär i huvudsak endast en nödvändig

anpassning av växtskyddslagstiftningen till de nya förhållanden som följer av

ett medlemskap i EU och GATT-avtalets bestämmelser på området. Redan i dag har

växtskyddsmyndigheten möjlighet att genomföra kontroller och undersökningar med

stöd av 5 § första stycket 7. Enligt den bestämmelsen kan växtskyddsmyndigheten

för att bekämpa och hindra spridning av växtskadegörare vidta eller föreskriva

om sådana åtgärder i fråga om enskilds egendom som får anses oundgängligen

påkallade. Bestämmelsens tillämpningsområde begränsas dels genom det angivna

syftet, dels genom att åtgärderna bara får vidtas om de absolut behövs. Eftersom

inga gränskontroller får finnas vid handel mellan medlemsstaterna är det viktigt

att tydligt klargöra att den nationella växtskyddsmyndigheten har befogenhet att

genom provtagning och andra undersökningar utföra nödvändiga kontroller. Den

nationella växtskyddsmyndighetens kontrollmöjligheter har också stor betydelse

för fastställande av frihet från viss växtskadegörare, vilket är en förut-

sättning för att erhålla status som"skyddad zon". För utfärdandet av de växtpass

som behövs för handeln med växter inom gemenskapen och över huvud taget för

kontrollen av spridningen av växtskadegörare, är det väsentligt att de som

handhar växter anmäler sin verksamhet till växtskyddsmyndigheten och dessutom

för nödvändiga anteckningar om verksamheten.

6 §

Paragrafen har ändrats på det sättet att skyldigheten att lämna tillträde kommer

att omfatta alla åtgärder enligt lagen och med stöd av lagen meddelade före-

skrifter. Ändringen behövs främst för den utökade kontroll- och undersöknings-

verksamheten.

7 a §

Som framgår av den allmänna motiveringen innebär medlemskapet i EU att det i

vissa fall krävs s.k. växtpass inte bara vid handel mellan medlemsstaterna utan

också vid handel inom landet. För att göra det möjligt att ställa krav på sådana

pass innehåller paragrafens första stycke ett bemyndigande för regeringen eller

den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om sundhetsin-

tyg.

 Paragrafen ger vidare regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer

rätt att tillåta juridiska personer att utfärda sundhetsintyg. Exempel på sådana

sundhetsintyg är de växtpass som krävs vid handeln med växter inom EU och de

intyg som garanterar frihet från bark som används vid handeln med virke. Syftet

med detta är främst att underlätta handeln genom att i vissa fall tillåta

företag att utfärda för den egna verksamheten nödvändiga sundhetsintyg.

Paragrafen har utformats med beaktande av att växtpass kan krävas inte bara vid

utförsel av växter utan också vid handel med växter inom landet. Den ansvariga

myndigheten har att se till att den juridiska personen på ett riktigt sätt

sköter sitt uppdrag.

10 §

Paragrafen har ändrats så att straffbestämmelsen kommer att omfatta också

överträdelser av föreskrifter meddelade med stöd av 5 a och 7 a §§. Det gäller

föreskrifter om skyldighet att anmäla och föra anteckningar och krav på

sundhetsintyg.

11 §

Paragrafens andra stycke har utvidgats till att även avse beslut som meddelas

med stöd av den nya 5 a §. Ändringen motiveras av behovet av en effektiv

kontroll av spridningen av växtskadegörare.

6.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella

hos djur

2 §

Som framgår av den allmänna motiveringen har paragrafen ändrats i olika om-

gångar. Bemyndigandet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm-

mer att föreskriva att den som håller fjäderfä skall låta utföra och bekosta

salmonellakontroll av djuren gällde ursprungligen bara slaktkycklingsbesätt-

ningar. Därefter har bemyndigandet vidgats till att omfatta också besättningar

av värphöns och av avelsfjäderfä. Den ändring som nu görs syftar till att göra

det möjligt att vidga den obligatoriska salmonellakontrollen till att gälla ett

led i produktionskedjan som hittills fallit utanför kontrollen, nämligen uppföd-

ningen av fjäderfä till värphöns. Bemyndigandet i lagen behöver därmed inte

längre avgränsas på annat sätt än att föreskrifterna skall kunna avse skyldighet

för den som yrkesmässigt håller fjäderfä att låta utföra och bekosta salmonella-

kontroll. Som påpekats i den allmänna motiveringen kan en begränsning av kon-

trollen med avseende på viss produktionsinriktning och mindre besättningar ske

i föreskrifter som meddelas med stöd av bemyndigandet. Paragrafens lydelse har

vidare justerats med avseende på den del av bemyndigandet som gäller den som

har ett kläckeri.

Förteckning över remissinstanser angående ändringar i växtskyddslagen

Kommerskollegium

Statens utsädeskontroll

Statens naturvårdsverk

Lantbrukarnas riksförbund

Trädgårdsnäringens riksförbund

Förteckning över remissinstanser angående ändring i lagen om bekämpande av

salmonella hos djur

Statens veterinärmedicinska anstalt

Statens livsmedelsverk

Sveriges lantbruksuniversitet

Länsstyrelsen i Östergötlands län

Länsstyrelsen i Kalmar län

Länsstyrelsen i Malmöhus län

Länsstyrelsen i Skaraborgs län

Lantbrukarnas riksförbund

Familjejordbrukarnas riksförbund

Föreningen Svensk Fjäderfäskötsel

Svensk Fågel

Sveriges veterinärförbund

Lagrådsremissens lagförslag

2.1 Förslag till lag om ändring i växtskyddslagen (1972:318)

Härigenom föreskrivs i fråga om växtskyddslagen (1972:318)

dels att 1, 3, 4, 6, 10 och 11 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas nya bestämmelser, 5 a och 7 a §§, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

I denna lag förstås med

 växt även del av växt såsom lök, rotstock, gren, kvist, blad, blomma, frukt,

frö och bark samt sådan produkt av växt, som alltjämt har karaktär av råvara,

såsom timmer, utsäde och spannmål,

 växtskadegörare virus samt växtskadegörare virus, bak-

bakterie, svamp, nematod, terie, svamp, nematod,

insekt, kvalster och annan insekt, kvalster, mykoplasma

organism ur växt- eller och annan organism ur växt-

djurriket som kan förorsaka eller djurriket som kan

sjukdom eller annan skada på förorsaka sjukdom eller

växt. annan skada på växt eller

 växtodling.

 3 §[1]

 Bekämpning enligt denna lag Bekämpning enligt denna lag

får ske i fråga om växt- får ske i fråga om växt-

skadegörare som regeringen skadegörare som regeringen

föreskriver. Sådan före- eller den myndighet som

skrift får meddelas endast regeringen bestämmer före-

beträffande växtskadegörare skriver. Sådan föreskrift

som kan allvarligt skada får meddelas endast be-

växtodling, skog eller lager träffande växtskadegörare

av växter. som allvarligt kan skada

 växtodling, skog, annan mark

 eller lager av växter.

 Föreligger synnerliga skäl, Om det finns synnerliga

får myndighet som regeringen skäl, får den myndighet som

bestämmer meddela beslut som regeringen bestämmer meddela

avses i 5 § utan hinder av beslut som avses i 5 § utan

första stycket. Sådant be- hinder av första stycket.

slut får gälla högst tre Sådant beslut får gälla

månader. högst tre månader.

[1]Senaste lydelse 1989:492.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 §[2]

 Den som har anledning an- Den som har anledning anta

taga att växtskadegörare, att växtskadegörare, som om-

som omfattas av föreskrift fattas av föreskrift enligt

enligt 3 § första stycket, 3 § första stycket, angripit

angripit växt på mark som växt eller växtodling på

han äger eller brukar skall mark som han äger eller bru-

genast anmäla detta. Sådan kar skall genast anmäla

anmälan göres till myndighet detta. Anmälan skall göras

som regeringen bestämmer. till den myndighet som

 regeringen bestämmer.

 I fråga om växter i lager

 gäller anmälningsskyldighe-

 ten också den som har sådana

 växter för försäljning till

 annan än slutlig konsument.

Regeringen eller myndighet Regeringen eller den myn-

som regeringen bestämmer kan dighet som regeringen be-

meddela undantag från anmäl- stämmer får meddela före-

ningsskyldighet. skrifter om undantag från

 anmälningsskyldigheten.

 5 a §

 För att kartlägga förekomst

 av, fastställa frihet från

 och kontrollera spridning

 av växtskadegörare enligt 3

 § första stycket, får rege-

 ringen eller den myndighet

 regeringen bestämmer

 1. meddela föreskrifter om

 att den som odlar eller

 handlar med växter skall

 anmäla verksamheten till

 myndighet och föra anteck-

 ningar om verksamheten,

 2. meddela föreskrifter

 eller i det enskilda fallet

 besluta om provtagning eller

 undersökning av växt, jord

 eller annat odlingssubstrat,

 mark, lokal, transportmedel,

 förpackning, redskap eller

 annat föremål som kan hysa

 växtskadegörare.

 Åtgärd som avses i första

 stycket 2 kan ske genom

 myndighets försorg.

[2]Senaste lydelse 1989:492.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 6 §[3]

 En innehavare av mark, En innehavare av mark,

byggnad eller transportmedel byggnad eller transportmedel

är skyldig att lämna till- är skyldig att lämna till-

träde för en åtgärd som av- träde för en åtgärd enligt

ses i 5 § första stycket 2, denna lag eller med stöd av

3 och 7. lagen meddelade föreskrifter.

 7 a §

 Regeringen eller den myn-

 dighet som regeringen be-

 stämmer får överlämna till

 en juridisk person att ut-

 färda sådant sundhetsintyg

 som krävs vid utförsel av

 växter.

 10 §[4]

Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet

 1. inte gör en anmälan enligt 4 §,

 2. inte följer ett före- 2. inte följer ett före-

läggande eller bryter mot en läggande eller bryter mot en

föreskrift eller ett förbud föreskrift eller ett förbud

som har meddelats med stöd som har meddelats med stöd

av 5 §, eller av 5 eller 5 a §, eller

 3. åsidosätter en skyldighet enligt 6 §.

 11 §[5]

 Statens jordbruksverks be- Statens jordbruksverks be-

slut i ett särskilt fall slut i ett särskilt fall

enligt denna lag eller enigt enligt denna lag eller en-

föreskrifter som har med- ligt föreskrifter som har

delats med stöd av lagen får meddelats med stöd av lagen

överklagas hos kammarrätten. får överklagas hos allmän

 förvaltningsdomstol. Pröv-

 ningstillstånd krävs vid

 överklagande till kammar-

 rätten.

 Beslut som meddelats med Beslut som meddelats med

stöd av 5 eller 7 § gäller stöd av 5, 5 a eller 7 §

omedelbart, om inte något gäller omedelbart, om inte

annat bestäms. något annat bestäms.

_____________

Denna lag träder i kraft den 15 april 1995.

[3]Senaste lydelse 1994:903.

[4]Senaste lydelse 1994:903.

[5]Senaste lydelse 1994:389.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1994-12-12

Närvarande: justitierådet Torkel Gregow, justitierådet Lars Å.[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Sigvard Holstad.

Enligt en lagrådsremiss den 1 december 1994 (Jordbruksdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring

i växtskyddslagen (1972:318).

 Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Anna Tofftén.

 Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet:

 Enligt lagförslaget träder lagen i kraft den 15 april 1995. Lagrådet förordar

att förslaget kompletteras med en övergångsbestämmelse som reglerar överklagande

av beslut av Jordbruksverket som meddelats före ikraftträdandet. Sådana beslut

bör överklagas enligt äldre bestämmelser. Övergångsbestämmelsen kan ges

förslagsvis följande lydelse:

 "Har beslut som avses i 11 § första stycket meddelats före ikraftträdandet,

överklagas det enligt äldre bestämmelser."

 I övrigt lämnar Lagrådet lagförslaget utan erinran.

Jordbruksdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 26 januari 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham, Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

___________

Regeringen beslutar proposition 1994/95:145 Ändringar i växtskyddslagen, m.m.

Rättsdatablad

Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för

 inför, ändrar, bakomliggande

 upphäver eller EG-regler

 upprepar ett

 normgivningsbemyndigande

Lag om ändring i

växtskyddslagen

(1972:318) 3, 4, 5 a, 7 a §§ 377LO93 m.fl.

Lag om ändring i

lagen (1983:738)

om bekämpande av

salmonella hos 2 §

djur