Regeringens proposition

1995/96:74

Ökad bankkonkurrens

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 10 oktober 1995

Mona[REDACTED_EFTERNAMN]

 Jan[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Propositionen innehåller en rad olika förslag som syftar till ökad konkurrens på

bankmarknaden.

 I propositionen föreslås en tydligare definition av vad som avses med bankrör-

else enligt bankrörelselagen (1987:617). Mottagande av kundmedel på konto för

kundens framtida betalningar av ett företags varor eller tjänster skall inte

betraktas som inlåningsverksamhet om behållningen på kontot begränsas till 15

000 kronor. Vidare föreslås att inlånings- och finansieringsverksamhet som sker

i vissa mindre ekonomiska föreningar skall falla utanför det tillståndspliktiga

området. Förslaget innebär även att de ekonomiska föreningar som bedriver

sparkasseverksamhet skall få fortsätta med det under en övergångsperiod i

avvaktan på en särskild lagstiftning för denna verksamhet.

 Propositionen innehåller också ett förslag till en ny lag om medlemsbanker.

Lagen medför att det blir möjligt att bedriva bankverksamhet i ekonomisk

förening.

 Vidare innehåller propositionen förslag om vidgning av möjligheten för icke-

finansiella företag att äga banker. Dessutom föreslås utökade möjligheter för

bankerna att distribuera banktjänster genom ombud.

 Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1996 med undantag för den del

som avser icke-finansiella ägare till banker. Den ändringen föreslås träda i

kraft den 1 juli 1996.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Lagtext ............................................6

 2.1 Förslag till lag om medlemsbanker..............6

 2.2 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen

 (1987:617)....................................37

 2.3 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen

 (1987:617)....................................55

 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1610) om

 kreditmarknadsbolag...........................56

 2.5 Förslag till lag om ändring i bankaktiebolagslagen

 (1987:618)....................................58

 2.6 Förslag till lag om ändring i sparbankslagen

 (1987:619)....................................59

 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1385) om

 Sveriges riksbank.............................60

 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om

 statlig inkomstskatt..........................62

 2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för

 utländska försäkringsföretag att bedriva försäkrings-

 rörelse i Sverige.............................64

 2.10 Förslag till lag om ändring i skogskontolagen

 (1954:142)....................................65

 2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande

 av pensionsutfästelse m.m.....................66

 2.12 Förslag till lag om ändring i ackordslagen (1970:847)67

 2.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:262) om under-

 stödsföreningar...............................68

 2.14 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:611) om upphovs-

 mannakonto....................................69

 2.15 Förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen

 (1982:713)....................................70

 2.16 Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672)72

 2.17 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:1245) om

 styrelserepresentation för de privatanställda.73

 2.18 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om själv-

 deklaration och kontrolluppgifter.............75

 2.19 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:765) om statligt

 stöd till banker och andra kreditinstitut.....77

 2.20 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1538) om

 periodiseringsfonder..........................78

 2.21 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag för

 underskott av näringsverksamhet...............79

 2.22 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1540) om

 återföring av skatteutjämningsreserv..........81

 2.23 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:2004) om kapital-

 täckning och stora exponeringar för kreditinstitut

 och värdepappersbolag.........................82

 2.24 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:2015) om ändring i

 lagen (1991:981) om värdepappersrörelse.......83

 2.25 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:000) om

 årsredovisning i kreditinstitut och värdepappers-

 bolag.........................................84

3 Ärendet och dess beredning.........................87

4 Konkurrensen på bankmarknaden......................88

5 Bankrörelsedefinitionen............................91

 5.1 Allmänt.......................................91

 5.2 EG-rätten.....................................93

 5.3 Behovet av lagstiftning.......................94

 5.4 Ny bankrörelsedefinition......................95

 5.4.1 Inlåningsverksamhet........................96

 5.4.2 Insättning av kundmedel....................98

 5.4.3 Allmänhetsbegreppet, sparkassorna och mindre sparlåne-

 föreningar ...............................103

6 Finansiell verksamhet i föreningsform.............108

 6.1 Allmänt......................................108

 6.2 Bankverksamhet i ekonomisk förening..........109

 6.3 Ny lag om medlemsbanker......................111

 6.4 Finansieringsverksamhet i ekonomisk förening.119

7 Banktjänster genom ombud..........................121

 7.1 Inledning....................................121

 7.2 Nuvarande ordning............................122

 7.3 Överväganden och förslag.....................125

 7.3.1 Banks verksamhet från bankkontor

 (huvudregel)..............................125

 7.3.2 Utvidgning av möjligheten att tillhandahålla

 banktjänster genom ombud .................126

 7.3.3 Kontotjänster och betalningsförmedling genom

 ombud ....................................130

 7.3.4 Andra banktjänster genom ombud............136

8 Icke-finansiella bankägare........................139

9 Justering av lagen (1988:1385) om Sveriges riksbank146

10 Övergångsbestämmelser m.m........................147

11 Ekonomiska konsekvenser.........................147

12 Författningskommentar............................149

 12.1 Förslaget till lag om medlemsbanker.......149

 12.2 Övriga lagförslag.........................156

 12.2.1 Förslagen till lag om ändring i bankrörelse-

 lagen (1987:617).....................157

 12.2.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1610)

 om kreditmarknadsbolag.............. 161

 12.2.3 Förslaget till lag om ändring i bankaktiebolags-

 lagen (1987:618).....................162

 12.2.4 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1988:1385) om Sveriges riksbank ....162

 12.2.5 Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen

 (1982:713)...........................162

Bilaga 1 Förteckning över remissinstanser (SOU 1994:66)163

Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser (Icke-finansiella

 ägare)....................................165

Bilaga 3 De till Lagrådet remitterade lagförslagen.166

Bilaga 4 Lagrådets yttrande........................251

Utdrag ur protokoll vid regeringens sammanträde den 10 oktober 1995

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

 1. lag om medlemsbanker,

 2. två lagar om ändring i bankrörelselagen (1987:617),

 3. lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag,

 4. lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618),

 5. lag om ändring i sparbankslagen (1987:619),

 6. lag om ändring i lagen (1988:1385) om Sveriges riksbank,

 7. lag om ändring i lagen (1947:526) om statlig inkomstskatt,

 8. lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländska försäkrings-

 företag att bedriva försäkringsrörelse i Sverige,

 9. lag om ändring i skogskontolagen (1954:142),

 10. lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse

 m.m.,

 11. lag om ändring i ackordslagen (1970:847),

 12. lag om ändring i lagen (1972:262) om understödsföreningar,

 13. lag om ändring i lagen (1979:611) om upphovsmannakonto,

 14. lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713),

 15. lag om ändring i konkurslagen (1987:672),

 16. lag om ändring i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de

 privatanställda,

 17. lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

 kontrolluppgifter,

 18. lag om ändring i lagen (1993:765) om statligt stöd till banker och andra

 kreditinstitut,

 19. lag om ändring i lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder,

 20. lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av

 näringsverksamhet,

 21. lag om ändring i lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjäm-

 ningsreserv,

 22. lag om ändring i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora

 exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag,

 23. lag om ändring i lag (1994:2015) om ändring i lagen (1991:981) om

 värdepappersrörelse,

 24. lag om ändring i lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och

 värdepappersbolag.

 3

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om medlemsbanker

 Härigenom föreskrivs följande.

1 kap. Inledande bestämmelser

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om hur en medlemsbank bildas och om dess

organisation m.m. Bestämmelser om den rörelse som en medlemsbank får driva samt

andra bestämmelser som är gemensamma för bankaktiebolag, sparbanker och medlems-

banker finns i bankrörelselagen (1987:617).

2 § En medlemsbank är en ekonomisk förening som har till ändamål att främja

medlemmarnas ekonomiska intressen genom att driva bankverksamhet i vilken

medlemmarna deltar genom att använda bankens tjänster som insättare eller på

annat sätt.

 Bestämmelser i andra författningar om ekonomiska föreningar gäller även me-

dlemsbanker, om inte annat följer av denna lag eller i övrigt är särskilt

föreskrivet.

3 § För en medlemsbanks förpliktelser svarar endast bankens tillgångar.

4 § Varje medlem skall betala insats i medlemsbanken i enlighet med vad som

föreskrivs i stadgarna. Betalningen skall alltid fullgöras i pengar.

 En medlemsbank skall när bankens rörelse påbörjas ha ett bundet eget kapital

som vid tidpunkten för beslut om oktroj motsvarar minst fem miljoner ecu. I 5

kap. 4 § 5 lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och

värdepappersbolag finns bestämmelser om vad som utgör bundet eget kapital.

 Om balansomslutningen i den planerade verksamheten kan beräknas uppgå till

högst etthundra miljoner kronor, får regeringen medge att bolaget har lägre

bundet eget kapital än det som anges i första stycket, dock lägst motsvarande en

miljon ecu.

5 § En medlemsbank är moderföretag och en annan juridisk person är

dotterföretag, om medlemsbanken

 1. innehar mer än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar i den

juridiska personen,

 2. äger aktier eller andelar i den juridiska personen och på grund av avtal

med andra delägare i denna förfogar över mer än hälften av rösterna för samtliga

aktier eller andelar,

 3. äger aktier eller andelar i den juridiska personen och har rätt att utse

eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i dess styrelse, eller

 4. äger aktier eller andelar i den juridiska personen och har rätt att ensam

utöva ett bestämmande inflytande över denna på grund av avtal med den juridiska

personen eller på grund av föreskrift i dess bolagsordning, bolagsavtal eller

därmed jämförbara stadgar.

 Vidare är en juridisk person dotterföretag till moderföretaget, om ett annat

dotterföretag till moderföretaget eller moderföretaget tillsammans med ett eller

flera andra dotterföretag eller flera andra dotterföretag tillsammans

 1. innehar mer än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar i den

juridiska personen,

 2. äger aktier eller andelar i den juridiska personen och på grund av avtal

med andra delägare i denna förfogar över mer än hälften av rösterna för samtliga

aktier eller andelar, eller

 3. äger aktier eller andelar i den juridiska personen och har rätt att utse

eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i dess styrelse eller motsvarande

ledningsorgan.

 Om ett dotterföretag äger aktier eller andelar i en juridisk person och på

grund av avtal med denna eller på grund av föreskrift i dess bolagsordning,

bolagsavtal eller därmed jämförliga stadgar har rätt att ensamt utöva ett

bestämmande inflytande över den juridiska personen, är även denna dotterföretag

till moderföretaget.

 Moderföretag och dotterföretag utgör tillsammans en koncern.

6 § I de fall som avses i 5 § första stycket 1-3 och andra stycket skall sådana

rättigheter som tillkommer någon som handlar i eget namn men för en annan fysisk

eller juridisk persons räkning anses tillkomma den personen.

 Vid bestämmandet av antalet röster i ett dotterföretag beaktas inte de aktier

eller andelar i dotterföretaget som innehas av företaget självt eller av dess

dotterföretag. Detsamma gäller aktier eller andelar som innehas av den som

handlar i eget namn men för dotterföretagets eller dess dotterföretags räkning.

2 kap. Bildande av medlemsbank

1 § En medlemsbank skall ha minst tre medlemmar. Medlemmarna skall anta stadgar

samt välja styrelse och revisorer.

2 § Medlemsbankens stadgar skall stadfästas. Till ansökan om stadfästelse skall

en plan för verksamheten fogas.

 Stadfästelse av stadgar meddelas av regeringen.

 Vid behandlingen av en ansökan om stadfästelse av stadgar prövas dels att

stadgarna överensstämmer med denna lag, bankrörelselagen (1987:617)

och andra författningar samt dels om och i vad mån det behövs särskilda

bestämmelser med hänsyn till omfattningen och arten av medlemsbankens verksam-

het.

 Regeringen skall stadfästa stadgarna och bevilja oktroj, om

 1. den planerade rörelsen kan antas komma att uppfylla kraven på en sund bank-

verksamhet, och

 2. det inte kan antas att de som kommer att äga ett sådant kvalificerat

innehav i banken som avses i 1 kap. 3 § 2 bankrörelselagen, kommer att motverka

en sund utveckling av verksamheten i banken.

 Oktroj får inte vägras på den grunden att det inte behövs någon ytterligare

bank.

3 § Om stadgarna ändras skall även ändringen stadfästas.

 Regeringen kan uppdra åt Finansinspektionen att pröva frågor om stadfästelse

av ändring av stadgarna i sådana fall som inte är av principiell betydelse eller

i övrigt av synnerlig vikt.

4 § Stadgarna skall ange

 1. medlemsbankens firma,

 2. den ort i Sverige där styrelsen skall ha sitt säte,

 3. de rörelsegrenar som banken avser att driva,

 4. villkoren för medlemskap i banken,

 5. den insats med vilken varje medlem skall delta i banken och i vilken

utsträckning medlemmar får delta i banken med insats utöver vad de är skyldiga

att delta med,

 6. antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer

samt eventuella suppleanter, som skall utses av stämman, samt tiden för deras

uppdrag,

 7. för det fall att fullmäktige enligt 7 kap. 12 § skall finnas, deras

befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag,

 8. inom vilken tid och hur föreningsstämman skall sammankallas samt hur andra

meddelanden skall komma till medlemmarnas eller fullmäktiges kännedom,

 9. vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

 10. vad som skall ske med bankens behållna tillgångar när den upplöses, samt

 11. för det fall att förlagsinsatser som avses i 5 kap. skall förekomma, vad

som skall gälla för dessa.

5 § En nybildad medlemsbank skall anmälas för registrering senast fyra månader

efter det att dess stadgar har stadfästs.

 För registrering krävs att medlemsbanken har minst tre medlemmar och att dessa

har betalt in insatsbelopp enligt stadgarna.

 För registrering av en medlemsbank krävs att banken har ett så stort bundet

eget kapital som föreskrivs i 1 kap. 4 §.

 Frågan om medlemsbankens bildande har fallit, om anmälan för registrering inte

har skett inom den tid som anges i första stycket eller om Finansinspektionen

genom beslut som har vunnit laga kraft har avskrivit en sådan anmälan eller

vägrat registrering. I sådant fall svarar styrelseledamöterna solidariskt för

återbetalningen av insatser och uppkommen avkastning, med avdrag för kostnader

på grund av åtgärder enligt 6 § första stycket tredje meningen.

6 § Innan en medlemsbank har registrerats, kan den inte förvärva rättigheter

eller ta på sig skyldigheter. Den kan inte heller föra talan inför domstolar

eller andra myndigheter. Styrelsen kan dock föra talan i mål rörande bankens

bildande och i övrigt vidta åtgärder för att få in utfästa insatser.

 Om en förpliktelse uppkommer genom en åtgärd på medlemsbankens vägnar före

registreringen, svarar de som har beslutat om eller deltagit i åtgärden

solidariskt för förpliktelsen. Vid registreringen övergår ansvaret på banken, om

förpliktelsen har tillkommit efter det att banken har bildats.

 Har före registreringen ett avtal för medlemsbanken slutits med en medkontra-

hent som visste att banken var oregistrerad kan denne, om inte annat följer av

avtalet, frånträda detta endast om frågan om bankens bildande har fallit enligt

5 § fjärde stycket. Om medkontrahenten inte visste att banken var oregistrerad,

kan han frånträda avtalet innan banken har registrerats.

7 § Den nybildade medlemsbanken skall genom kungörelse i Post- och Inrikes

Tidningar tillkännage när den börjar sin rörelse. Banken skall till Finansin-

spektionen anmäla vilken dag som kungörande har skett.

3 kap. Bankens medlemmar

1 § En medlemsbank får inte vägra någon inträde som medlem, om det inte finns

särskilda skäl för det med hänsyn till arten eller omfattningen av bankens

verksamhet eller bankens syfte eller annan omständighet.

 En juridisk person som en medlemsbank har ett dominerande inflytande i får

inte vara medlem i banken.

 Styrelsen skall pröva en ansökan om inträde, om inte annat följer av

stadgarna. I stadgarna får det föreskrivas att inträdesansökan skall göras

skriftligen och att ansökningshandlingen skall vara försedd med sökandens

bevittnade namnunderskrift.

2 § Den som genom bodelning, arv eller testamente har förvärvat en medlems

andel har rätt att efter anmälan inträda som medlem i medlemsbanken, om inte

annat följer av 1 § andra stycket eller föreskrivs i stadgarna.

 Anmälan om inträde skall, vid förvärv av en avliden medlems andel, göras

senast sex månader efter dödsfallet eller vid den senare tidpunkt då dödsboet

avgår ur medlemsbanken enligt 5 §.

 I annat fall än det som avses i andra stycket skall anmälan göras senast sex

månader efter det att andelen vid bodelning har lagts ut på andra makens lott.

Ansöker förvärvaren inte om inträde inom denna tid, skall medlemmen därmed anses

ha sagt upp sig till utträde. Förvärvaren har i sådant fall den rätt som

tillkommer en avgången medlem enligt 4 kap. 1 §, med den skyldighet som följer

av 4 kap. 2 §.

3 § Den som genom överlåtelse har förvärvat en medlems andel skall ansöka om

inträde i medlemsbanken inom sex månader efter överlåtelsen. Om han antas,

inträder han som medlem i överlåtarens ställe. Ansöker han inte om inträde inom

föreskriven tid eller avslås hans ansökan, skall överlåtaren därmed anses ha

sagt upp sig till utträde. Förvärvaren har i sådant fall den rätt som tillkommer

en avgången medlem enligt 4 kap. 1 §, med den skyldighet som följer av 4 kap. 2

§.

4 § En medlem har rätt att säga upp sig till utträde ur medlemsbanken. I stad-

garna får det föreskrivas att en uppsägning skall göras skriftligen och att upp-

sägningshandlingen skall vara försedd med medlemmens bevittnade namnunderskrift.

 I stadgarna får det även föreskrivas att uppsägning inte får göras förrän

efter viss tid, högst två år, från inträdet. Tiden får utsträckas till högst fem

år, om Finansinspektionen medger det. Föreskrifter i stadgarna om att uppsägning

får göras först efter viss tid gäller inte i fall som avses i 7 kap. 15 § tredje

stycket och 10 kap. 3 § andra stycket.

 En medlem får uteslutas ur medlemsbanken på sådan grund som anges i stadgarna.

Föreningsstämman skall besluta om uteslutningen, om inte något annat föreskrivs

i stadgarna.

5 § Avgång ur en medlemsbank sker, utom i fall som avses i 7 kap. 15 § tredje

stycket samt 10 kap. 3 § andra stycket, vid utgången av det räkenskapsår som

slutar tidigast en månad eller den längre tid, dock högst sex månader, som har

bestämts i stadgarna, efter det att medlemmen har sagt upp sig till utträde

eller uteslutits eller någon annan omständighet som föranlett avgången har

inträffat.

 En medlem som har uteslutits ur medlemsbanken förlorar genast sin rätt att

delta i överläggningar och beslut om bankens angelägenheter.

6 § Styrelsen skall föra en medlemsförteckning. Förteckningen skall innehålla

uppgift om

 1. varje medlems namn och postadress,

 2. det sammanlagda beloppet inbetalda medlemsinsatser enligt den senast

fastställda balansräkningen, samt

 3. summorna av medlemsinsatsbelopp som efter utgången av det räkenskapsår

balansräkningen avser har återbetalats eller högst skall återbetalas enligt 4

kap. 1 och 3 §§ och om tiden för återbetalningarna.

 Medlemsförteckningen kan bestå av ett betryggande lösblads- eller kortsystem.

Den kan också föras med automatisk databehandling eller på annat liknande sätt.

 Medlemsförteckningen skall hållas tillgänglig hos medlemsbanken för var och en

som vill ta del av den.

 Varje medlem har rätt att på begäran få skriftlig uppgift av banken om sitt

medlemskap och om sina inbetalda insatser.

4 kap. Återbetalning av medlemsinsatser

1 § En medlem som har avgått ur en medlemsbank har rätt att sex månader efter

avgången få ut sina inbetalda medlemsinsatser. Beloppet får dock inte överstiga

hans andel i förhållande till övriga medlemmar av bankens egna kapital enligt

den balansräkning som hänför sig till tiden för avgången. Vid beräkning av

bankens egna kapital skall man bortse från reservfonden, fonden för orealiserade

vinster, uppskrivningsfonden och förlagsinsatserna.

 Den avgångne har vidare rätt att på samma sätt som övriga medlemmar få ut sin

andel av beslutad vinstutdelning.

 Träder medlemsbanken i likvidation inom sex månader från avgången eller med-

delas inom samma tid beslut om att försätta banken i konkurs, skall den av-

gångnes rätt att få ut medlemsinsatser bedömas enligt grunderna för reglerna om

skifte av bankens tillgångar.

 En medlems rätt enligt första-tredje styckena kan begränsas i stadgarna. Detta

gäller dock inte i sådana fall som avses i 7 kap. 15 § tredje stycket eller 10

kap. 3 § andra stycket.

2 § Om medlemsbanken försätts i konkurs på en ansökan som har gjorts inom ett

år från en medlems avgång, är denne skyldig att betala tillbaka vad han har fått

ut av sina medlemsinsatser i den utsträckning det behövs för att bankens skulder

skall kunna betalas.

3 § En medlem som deltar i medlemsbanken med högre insatsbelopp än han är

skyldig att delta med, har rätt att efter uppsägning få ut överskjutande belopp

utan att avgå ur banken. Beträffande uppsägningen samt medlemmens rätt att få ut

det uppsagda beloppet och hans skyldighet att betala tillbaka vad han har fått

ut tillämpas 1 och 2 §§ samt 3 kap. 4 § första stycket. Sexmånadersfristen

enligt 1 § skall därvid räknas från utgången av det räkenskapsår som efter det

att uppsägningen har gjorts slutar tidigast en månad eller den längre tid, dock

högst sex månader, som har bestämts i stadgarna. Dessutom gäller att sådant

insatsbelopp får betalas ut endast om det kan ske med hänsyn till bestämmelserna

om kapitaltäckning i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora

exponeringar för kreditinstitut och värdepappersföretag.

5 kap. Förlagsinsatser

1 § En medlemsbank kan i stadgarna föreskriva att kapital får tillskjutas,

utöver vad som följer av 2 kap. 4 § första stycket 5, genom särskilda insatser

(förlagsinsatser) och att sådana insatser får tillskjutas även av andra än med-

lemmar.

 Förlagsinsatser får tillskjutas med högst ett så stort belopp att summan av

gjorda förlagsinsatser efter tillskottet uppgår till högst det belopp som svarar

mot summan av andra då inbetalda insatser än förlagsinsatser i medlemsbanken.

2 § Stadgarna får innehålla föreskrifter om begränsningar i fråga om vem som

har rätt att tillskjuta förlagsinsatser och genom överlåtelse förvärva de

rättigheter som är förenade med förlagsinsatserna (förlagsandelar). För redan

gjorda insatser får inte strängare begränsningar införas än vad som gällde när

insatsen gjordes.

 Förvärv av förlagsandelar i strid mot föreskrifter som avses i första stycket

är ogiltiga.

3 § Om medlemsbanken upplöses och det vid upplösningen finns överskott, har in-

nehavarna av förlagsandelar rätt att så långt överskottet räcker få för-

lagsinsatserna inlösta med belopp motsvarande insatsernas storlek, innan utbe-

talning sker för andra ändamål. Finns det flera förlagsinsatser och förslår inte

överskottet till full betalning av samtliga, skall överskottet fördelas på

insatserna i förhållande till deras storlek.

4 § För varje förlagsinsats skall medlemsbanken utfärda ett förlagsandelsbevis.

Beviset skall ställas till viss person, till innehavaren eller till viss person

eller order och innehålla uppgift om

 1. bankens firma,

 2. nummer eller annan beteckning för beviset,

 3. insatsens storlek,

 4. den rätt till utdelning som insatsen medför,

 5. det sätt på vilket utdelning skall betalas ut och inlösen ske,

 6. föreskrifter som avses i 2 § första stycket, samt

 7. upplysning om vad 2 § andra stycket innehåller.

 Förlagsandelsbeviset skall undertecknas av banken. Styrelseledamöters eller

firmatecknares namnteckning får återges genom tryckning eller på liknande sätt.

5 § I fråga om förlagsandelsbevis tillämpas, om inte annat följer av denna lag,

vad som föreskrivs i lagen (1936:81) om skuldebrev. Bevis som har ställts till

viss person jämställs med enkelt skuldebrev, och bevis till innehavaren eller

till viss person eller order jämställs med löpande skuldebrev. Den som innehar

ett förlagsandelsbevis ställt till viss person eller order och som enligt

medlemsbankens anteckning på beviset är ägare till förlagsandelen är likställd

med den som enligt 13 § andra stycket samma lag förmodas ha rätt att göra

skuldebrevet gällande. Anteckning på beviset skall göras endast om innehavaren

styrker sitt förvärv av den förlagsandel som beviset avser.

6 § Styrelsen skall föra en förteckning över samtliga förlagsinsatser. Denna

kan bestå av betryggande lösblads- eller kortsystem eller föras med automatisk

databehandling eller på annat liknande sätt. Förteckningen skall innehålla

uppgift om storleken på varje förlagsinsats, om tidpunkten för varje insats och

om den rätt till utdelning som insatsen medför. Förteckningen skall hållas

tillgänglig för var och en som vill ta del av den.

7 § Den som innehar en förlagsandel har rätt att få förlagsinsatsen inlöst

tidigast fem år efter tillskottet under förutsättning att han skriftligen säger

upp beloppet minst två år i förväg.

 Medlemsbanken får lösa in en förlagsinsats tidigast fem år efter tillskottet

under förutsättning att banken skriftligen säger upp beloppet minst sex månader

i förväg.

 Inlösen enligt denna paragraf sker till det belopp som utgör insatsens storlek

enligt förlagsandelsbeviset. Beloppet får dock inte överstiga innehavarens andel

i förhållande till övriga förlagsinsatser av medlemsbankens egna kapital enligt

den senast fastställda balansräkningen, utan anlitande av reservfond eller

uppskrivningsfond. Om banken försätts i konkurs på en ansökan som görs inom ett

år efter inlösen, skall vad som föreskrivs i 4 kap. 2 § om återbetalning

tillämpas i fråga om förlagsinsatsen.

6 kap. Medlemsbankens ledning

1 § En medlemsbank skall ha en styrelse med minst fem ledamöter. Styrelsen

skall förvalta bankens angelägenheter i enlighet med vad som föreskrivs i denna

lag och bankrörelselagen (1987:617).

 Styrelsen väljs av föreningsstämman, om det inte föreskrivs i stadgarna att en

eller flera styrelseledamöter skall utses på annat sätt. Särskilda bestämmelser

om att styrelseledamot kan utses av annan än stämman finns i 4 §.

 En styrelseledamots uppdrag gäller för den tid som anges i stadgarna. Uppdrag-

stiden får inte omfatta mer än fyra räkenskapsår och skall bestämmas så att upp-

draget upphör vid slutet av den ordinarie föreningsstämma på vilken styrelseval

förrättas.

 Vad som sägs i denna lag och bankrörelselagen om styrelseledamöter skall i

tillämpliga delar gälla även suppleanter.

 Bestämmelser om arbetstagarrepresentanter finns i lagen (1987:1245) om

styrelserepresentation för de privatanställda.

2 § Ett uppdrag som styrelseledamot upphör i förtid, om ledamoten eller den som

har utsett ledamoten begär det. Anmälan om avgång skall göras hos styrelsen och,

om en ledamot som inte är vald på föreningsstämma vill avgå, även hos den som

har tillsatt ledamoten.

 Om en styrelseledamots uppdrag upphör i förtid eller hinder enligt 3 § upp-

kommer för honom att vara styrelseledamot och det inte finns någon suppleant som

kan inträda i hans ställe, skall övriga styrelseledamöter vidta åtgärder för att

en ny styrelseledamot tillsätts för den återstående mandattiden. Sådana åtgärder

behöver dock inte vidtas, om den förutvarande ledamoten var arbetstagarrepre-

sentant som avses i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatan-

ställda. Skall ledamoten väljas på föreningsstämma, kan valet vänta till nästa

ordinarie stämma på vilken styrelseval förrättas, om styrelsen är beslutför med

kvarstående ledamöter och suppleanter och deras antal inte understiger fem.

 Om en styrelseledamot som enligt stadgarna skall tillsättas i annan ordning än

genom val av föreningsstämman inte har utsetts, skall Finansinspektionen

förordna en ersättare på ansökan av en styrelseledamot, medlem, borgenär eller

någon annan vars rätt kan vara beroende av att det finns någon som kan företräda

banken.

3 § Minst hälften av styrelseledamöterna skall vara bosatta inom Europeiska

ekonomiska samarbetsområdet, om inte regeringen eller, efter regeringens

bemyndigande, Finansinspektionen i särskilda fall tillåter något annat. Den som

är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 §

föräldrabalken kan inte vara styrelseledamot. Att detsamma gäller den som är

underkastad näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

 Styrelseledamöterna skall vara medlemmar i medlemsbanken, om inte stadgarna i

särskilt angivna fall tillåter annat. Den som enligt lag är ställföreträdare för

en medlem eller, om en juridisk person är medlem, den som är ledamot av sty-

relsen för den juridiska personen eller delägare i denna får dock vara

styrelseledamot utan att vara medlem i banken, även om stadgarna saknar

föreskrift om det.

 Bestämmelserna i andra stycket gäller inte arbetstagarrepresentanter som har

utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatan-

ställda.

 Av styrelseledamöterna får högst en för varje påbörjat femtal vara anställd i

medlemsbanken. Vid denna beräkning skall hänsyn inte tas till arbetstagarrep-

resentanter som har utsetts enligt lagen om styrelserepresentation för de pri-

vatanställda.

4 § Styrelsen skall utse en eller, om det behövs, flera verkställande

direktörer att under styrelsens inseende leda verksamheten i banken. Styrelsen

får även utse ställföreträdare för verkställande direktör. Om någon annan än en

styrelseledamot utses till verkställande direktör, skall han ingå som ledamot i

styrelsen. Om någon annan än en styrelseledamot eller en styrelsesuppleant utses

till ställföreträdare för verkställande direktör, skall han ingå som suppleant i

styrelsen. Verkställande direktör skall vara bosatt inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet, om inte regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Fi-

nansinspektionen i särskilda fall tillåter något annat.

 Vad som sägs i denna lag om verkställande direktör skall i tillämpliga delar

gälla också för ställföreträdare för verkställande direktör.

5 § När en styrelseledamot tillträder sitt uppdrag, skall han för införing i

aktiebok anmäla sitt innehav av aktier i aktiebolag inom samma koncern som

medlemsbanken, om det inte har skett dessförinnan. Förändringar i aktieinnehavet

skall anmälas inom en månad.

 Första stycket gäller inte, om anmälningsskyldighet föreligger enligt

insiderlagen (1990:1342).

6 § Styrelsen får, med den inskränkning som följer av 7 §, uppdra åt verkstäl-

lande direktör eller någon annan att ensam eller tillsammans med annan vidta

sådana åtgärder som det annars är styrelsens uppgift att vidta. En person som

har fått ett sådant uppdrag kallas delegat.

 Delegation enligt första stycket får även ske till särskilda ledningsorgan för

visst område (regionstyrelse) eller för ett eller flera bankkontor (kontorssty-

relse).

 Styrelsen skall i en instruktion meddela föreskrifter om de befogenheter som

verkställande direktör och andra delegater skall ha. Instruktionen skall

fastställas för ett år i sänder. Avser uppdraget att bevilja kredit, skall grun-

derna för kreditgivningen fastställas. Om det har utsetts flera verkställande

direktörer, skall instruktionen ange hur ledningen av medlemsbankens verksamhet

skall fördelas mellan dem. Styrelsen skall så snart det kan ske sända en kopia

av instruktionen till Finansinspektionen samt, när ändringar vidtagits i

instruktionen, underrätta inspektionen om detta.

 Uppdrag som avses i första stycket kan när som helst återkallas eller

inskränkas. Även om styrelsen har lämnat delegatuppdrag får styrelsen själv

avgöra ärenden av varje slag.

7 § Styrelsen får inte uppdra åt en enskild styrelseledamot eller någon annan

att avgöra ärenden som är av principiell betydelse eller i övrigt av större

vikt.

 Styrelsen får inte i något fall uppdra åt en enskild styrelseledamot eller

någon annan att bevilja kredit till fysisk eller juridisk person som omfattas av

bestämmelserna i 2 kap. 17 § bankrörelselagen (1987:617).

 Trots bestämmelserna i andra stycket får styrelsen uppdra åt någon annan att

inom fastställda gränser bevilja kredit i och för en rörelse som drivs av

låntagaren.

 Styrelsen får endast i enlighet med de föreskrifter som regeringen eller,

efter regeringens bemyndigande, Finansinspektionen meddelar uppdra åt en enskild

styrelseledamot eller någon annan att ensam eller i förening med annan bevilja

kredit till andra anställda och delegater än sådana som avses i andra stycket

och till fysiska eller juridiska personer som står i ett sådant förhållande till

dem som anges i 2 kap. 17 § första stycket 6 och 7 bankrörelselagen.

 Bestämmelserna i denna paragraf om kredit gäller även garantiförbindelse som

medlemsbanken åtar sig.

8 § Verkställande direktör eller annan delegat som är anställd i en medlemsbank

får inte vara styrelseledamot i sådana företag vars huvudsakliga verksamhet

består i att förvalta eller driva handel med aktier eller som driver emissions-

rörelse. I andra företag får de vara styrelseledamöter, om bankens styrelse i

varje särskilt fall ger sitt tillstånd. Den som tillståndet avser får inte delta

i styrelsens beslut i frågan.

 Första stycket gäller inte om företaget ingår i samma koncern som banken.

9 § Om en medlemsbank har blivit moderföretag, skall styrelsen meddela detta

till dotterföretagets ledning. Dotterföretagets ledning skall lämna styrelsen

för banken de upplysningar som behövs för att bedöma koncernens ställning och

resultatet av koncernens verksamhet.

10 § Inom styrelsen skall en av ledamöterna vara ordförande. Styrelsen skall

välja ordförande om inte annat föreskrivs i stadgarna eller beslutas av

föreningsstämman. Styrelsen får även utse vice ordförande. Vid lika röstetal

avgörs valet genom lottning.

 Verkställande direktör eller annan anställd i medlemsbanken får inte vara

ordförande eller vice ordförande.

11 § Ordföranden skall se till att sammanträden hålls när det behövs. På

begäran av en styrelseledamot skall styrelsen sammankallas.

 Vid styrelsens sammanträden skall det föras protokoll, som undertecknas eller

justeras av ordföranden och den ledamot som styrelsen utser till det.

Styrelseledamot har rätt att få avvikande mening antecknad till protokollet.

Protokollen skall föras i nummerföljd och förvaras på betryggande sätt.

12 § Styrelsen är beslutför, om mer än hälften av hela antalet styrelseleda-

möter eller det högre antal som föreskrivs i stadgarna är närvarande. Beslut i

ett ärende får dock inte fattas, om inte såvitt möjligt samtliga styrelseleda-

möter fått tillfälle att delta i ärendets behandling och fått tillfredsställande

underlag för att avgöra ärendet. Om en styrelseledamot inte kan komma och det

finns en suppleant som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten ges

tillfälle till det. Suppleant för arbetstagarledamot som har utsetts enligt

lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda, skall dock

alltid få underlag och ges tillfälle att delta i ärendets behandling på samma

sätt som en styrelseledamot.

 Om inte stadgarna föreskriver särskild röstmajoritet, gäller som styrelsens

beslut den mening för vilken mer än hälften av de närvarande röstar eller, vid

lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Är styrelsen inte fulltalig,

skall de som röstar för beslutet dock utgöra mer än en tredjedel av hela antalet

styrelseledamöter, om inte annat föreskrivs i stadgarna.

 Handlingar som enligt denna lag eller bankrörelselagen (1987:617) skall

undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minst hälften av hela antalet

styrelseledamöter.

13 § En styrelseledamot eller en delegat får inte handlägga frågor om avtal

mellan honom och medlemsbanken. Han får inte heller handlägga frågor om avtal

mellan banken och tredje man, om han i frågan har ett väsentligt intresse som

kan strida mot bankens. Han får inte heller delta i beslut om avtal mellan

banken och tredje man, som han ensam eller tillsammans med annan får företräda.

Med avtal jämställs rättegång eller annan talan.

14 § Styrelsen företräder medlemsbanken och tecknar dess firma.

 Styrelsen kan bemyndiga en styrelseledamot eller någon annan att företräda

medlemsbanken och teckna dess firma, om inte ett förbud mot sådant bemyndigande

har tagits in i stadgarna. Minst en av dem som bemyndigas att företräda banken

och teckna dess firma skall vara bosatt inom Europeiska ekonomiska samarbetsom-

rådet, om inte regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Finansin-

spektionen i särskilda fall tillåter något annat. I övrigt gäller i fråga om

den som inte är styrelseledamot vad som sägs i 3 § första och andra styckena och

13 § om styrelseledamot.

 Rätten att teckna medlemsbankens firma får utövas endast av två eller flera

personer i förening. Ingen annan inskränkning får registreras.

 Styrelsen kan när som helst återkalla ett bemyndigande som avses i andra

stycket.

 Om medlemsbanken inte har någon behörig ställföreträdare som är bosatt i

Sverige, skall styrelsen bemyndiga en person som är bosatt här att på bankens

vägnar ta emot delgivning. Ett sådant bemyndigande får inte lämnas till någon

som är underårig eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken.

15 § Styrelsen eller annan ställföreträdare för medlemsbanken får inte företa

rättshandling eller annan åtgärd som är ägnad att bereda otillbörlig fördel åt

en medlem eller någon annan till nackdel för banken eller annan medlem.

 En ställföreträdare får inte följa sådana föreskrifter av föreningsstämman-

eller annat föreningsorgan som inte är gällande därför att de står i strid med

denna lag, bankrörelselagen (1987:617), lagen (1995:000) om årsredovisning i

kreditinstitut och värdepappersbolag eller stadgarna.

16 § Har en ställföreträdare överskridit sin befogenhet när han företog en

rättshandling för medlemsbanken, gäller inte rättshandlingen mot banken, om den

mot vilken rättshandlingen företogs insåg eller borde ha insett att befogenheten

överskreds.

17 § Medlemsbanken skall anmäla för registrering vem som har utsetts till

styrelseledamot, suppleant och firmatecknare och vem som enligt 14 § bemyndigats

att på bankens vägnar ta emot delgivning samt deras postadress och personnummer

eller, om sådant saknas, födelsedatum. Om någon ledamot eller suppleant har

utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de pri-

vatanställda, skall detta anges. Banken skall även anmäla för registrering vilka

som tecknar bankens firma och på vilket sätt detta skall ske.

 Anmälan görs första gången när medlemsbanken enligt 2 kap. 5 § anmäls för

registrering och därefter genast efter det att en ändring har inträffat i ett

förhållande som har anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första

stycket. Även den som anmälningen gäller har rätt att göra anmälan.

 Om medlemsbankens postadress ändras, skall banken genast anmäla det för regi-

strering.

7 kap. Föreningsstämma

1 § Föreningsmedlemmarnas rätt att besluta i medlemsbankens angelägenheter

utövas vid föreningsstämman.

 Varje medlem har en röst, om inte annat anges i stadgarna.

 Av 12 § framgår att föreningsstämmans befogenheter helt eller delvis kan

överlämnas åt särskilt valda fullmäktige.

2 § En medlems rätt vid föreningsstämman utövas av medlemmen personligen eller

den som är medlemmens ställföreträdare enligt lag eller genom ombud med skrift-

lig, dagtecknad fullmakt. Fullmakten gäller högst ett år från utfärdandet. Ingen

får som ombud företräda mer än en medlem, om inte annat anges i stadgarna.

 En medlem får vid föreningsstämman ha högst ett biträde.

3 § En medlem får inte själv eller genom ombud rösta i fråga om

 1. talan mot honom,

 2. hans befrielse från skadeståndsansvar eller annan förpliktelse gentemot

medlemsbanken, eller

 3. talan eller befrielse som avses i 1 eller 2 beträffande någon annan, om

medlemmen har ett väsentligt intresse i frågan som kan strida mot bankens.

 Bestämmelserna i första stycket om medlem gäller även ombud för medlem.

4 § Föreningsstämman skall hållas på den ort där styrelsen har sitt säte. I

stadgarna kan det dock föreskrivas att föreningsstämman skall eller kan hållas

på annan angiven ort. Om utomordentliga omständigheter föranleder det, får stäm-

man hållas på annan plats inom Sverige.

5 § Ordinarie föreningsstämma skall hållas inom fyra månader efter utgången av

varje räkenskapsår. Vid en sådan stämma skall styrelsen lägga fram årsredovis-

ningen och revisionsberättelsen samt, i en medlemsbank som är moderföretag, kon-

cernredovisningen och koncernrevisionsberättelsen.

 Vid stämman skall beslut fattas

 1. om fastställelse av resultaträkningen och balansräkningen samt, i

medlemsbank som är moderföretag, koncernresultaträkningen och koncernbalans-

räkningen,

 2. om dispositioner beträffande vinst eller förlust enligt den fastställda

balansräkningen,

 3. om ansvarsfrihet för styrelseledamöterna, samt

 4. i andra ärenden som ankommer på stämman enligt denna lag, bankrörelselagen

(1987:617) eller stadgarna.

 Beslut i en fråga som avses i andra stycket 1-3 skall dock skjutas upp till en

fortsatt stämma, om majoriteten eller en minoritet som består av minst en

tiondel av samtliga röstberättigade begär det. Den fortsatta stämman skall

hållas minst en och högst två månader efter den ordinarie stämman. Något

ytterligare uppskov är inte tillåtet.

6 § Extra föreningsstämma skall hållas när styrelsen finner skäl till det. En

sådan stämma skall även hållas när det för uppgivet ändamål skriftligen begärs

av flertalet av revisorerna eller av minst en tiondel av samtliga

röstberättigade eller det mindre antal som kan vara bestämt i stadgarna.

Kallelse skall utfärdas inom fjorton dagar från den dag då begäran kom in till

medlemsbanken.

7 § En medlem har rätt att få ett ärende behandlat vid en föreningsstämma, om

han begär det på det sätt och inom den tid som kan vara bestämd i stadgarna.

Saknar stadgarna sådana bestämmelser, skall medlemmen skriftligen framställa sin

begäran hos styrelsen i så god tid att ärendet kan tas upp i kallelsen till

stämman. Den som har uteslutits ur medlemsbanken har inte rätt att få ärende

behandlat vid stämman, även om han ännu inte har avgått ur banken.

8 § Styrelsen kallar till föreningsstämma. Kallelsen får utfärdas tidigast fyra

veckor före stämman. Om inte stadgarna föreskriver längre tid skall kallelsen

utfärdas senast två veckor före ordinarie och senast en vecka före extra stämma.

Om stämman skjuts upp till en dag som infaller senare än fyra veckor efter det

att stämman har inletts, skall kallelse utfärdas till den fortsatta stämman. Om

det enligt denna lag eller stadgarna krävs att ett stämmobeslut skall fattas på

två stämmor för att det skall bli giltigt, får kallelse till den senare stämman

inte utfärdas innan den första stämman har hållits. I en sådan kallelse skall

det anges vilket beslut den första stämman har fattat.

 Kallelse skall ske enligt stadgarna. Skriftlig kallelse skall dock alltid

sändas till varje medlem vars postadress är känd för medlemsbanken, om

 1. ordinarie föreningsstämma skall hållas på annan tid än som föreskrivs i

stadgarna, eller

 2. föreningsstämma skall behandla fråga om

 a) sådan ändring av stadgarna som avses i 15 § första eller andra stycket,

 b) bankens försättande i likvidation, eller

 c) bankens uppgående i en annan bank genom fusion.

 I kallelsen skall de ärenden som skall förekomma på stämman anges tydligt. Om

stämman skall behandla ett ärende om medlemsbankens uppgående i en annan bank

genom fusion eller ett ärende om bankens försättande i likvidation, skall förs-

laget och grunden för detta anges i kallelsen. Om ett ärende avser ändring av

stadgarna, skall det huvudsakliga innehållet av förslaget till ändringen anges i

kallelsen. Ett fullständigt förslag till stadgeändringen skall efter det att

kallelse har utfärdats hållas tillgängligt för medlemmarna hos banken och genast

sändas till medlemmar som begär det och uppger sin postadress.

 Under minst en vecka före den stämma som avses i 5 § skall redovisningshand-

lingarna och revisionsberättelsen samt, i medlemsbank som är moderföretag, kon-

cernredovisningshandlingarna och koncernrevisionsberättelsen eller kopior av

dessa hållas tillgängliga för medlemmarna och innehavarna av förlagsandelar hos

banken och genast sändas till medlemmar och innehavare av förlagsandel som begär

det och uppger sin postadress.

9 § Om bestämmelser i denna lag, bankrörelselagen (1987:617) eller stadgarna

rörande kallelse till föreningsstämma eller tillhandahållande av handlingar har

åsidosatts i ett ärende, får stämman inte besluta i ärendet utan samtycke av

alla medlemmar som berörs av felet. Stämman får dock även utan sådant samtycke

avgöra ett ärende som inte har tagits upp i kallelsen, om ärendet enligt

stadgarna skall förekomma på stämman eller omedelbart föranleds av ett annat

ärende som skall avgöras. Den får också besluta att extra föreningsstämma skall

sammankallas för behandling av ärendet.

10 § Föreningsstämman öppnas av styrelsens ordförande eller av den som

styrelsen har utsett. Stämman utser ordförande vid stämman. I stadgarna kan det

dock bestämmas vem som skall öppna stämman och vara ordförande vid denna.

 Stämmans ordförande skall, om det behövs, upprätta en förteckning över

närvarande medlemmar, ombud och biträden (röstlängd). Uppgift om medlemmarnas

rösträtt skall lämnas i röstlängden, om det förekommer olika rösträtt bland

medlemmarna. Sedan röstlängden har godkänts av stämman, skall den tillämpas till

dess att stämman beslutar om ändring. Uppskjuts stämman till en senare dag än

nästföljande vardag, skall en ny röstlängd upprättas om det behövs.

 Ordföranden skall se till att det förs protokoll vid stämman. I fråga om

protokollets innehåll gäller

 1. att röstlängden skall tas in i eller fogas som bilaga till protokollet,

 2. att stämmans beslut skall föras in i protokollet, samt

 3. om röstning har skett, att resultatet skall anges i protokollet.

 Protokollet skall undertecknas av ordföranden och minst en justeringsman som

utses av stämman. Senast tre veckor efter stämman skall det justerade

protokollet hållas tillgängligt hos medlemsbanken för medlemmarna och inneha-

varna av förlagsandelar. Protokollen skall förvaras på betryggande sätt.

11 § Styrelsen skall, om en medlem begär det och styrelsen finner att det kan

ske utan väsentlig nackdel för medlemsbanken eller nämnvärd olägenhet för

enskild, på föreningsstämman lämna upplysningar om förhållanden som kan inverka

på bedömandet av bankens årsredovisning och dess ställning i övrigt eller av ett

ärende på stämman. Ingår banken i en koncern avser upplysningsplikten även

bankens förhållande till andra koncernföretag samt, om banken är moderföretag,

koncernredovisningen liksom sådana förhållanden som kan inverka på bedömningen

av dotterföretagens ställning.

 Kan en begärd upplysning lämnas endast med stöd av uppgifter som inte är

tillgängliga på stämman, skall upplysningen inom två veckor därefter hållas

skriftligen tillgänglig för medlemmarna hos medlemsbanken samt sändas till de

medlemmar som har begärt upplysningen.

 Finner styrelsen att en begärd upplysning inte kan lämnas till medlemmarna

utan väsentlig nackdel för medlemsbanken eller nämnvärd olägenhet för enskild,

skall upplysningen på medlemmens begäran i stället lämnas till bankens revisorer

inom två veckor efter stämman. Revisorerna skall inom en månad efter stämman

skriftligen yttra sig till styrelsen om huruvida den begärda upplysningen har

lämnats till dem samt huruvida upplysningen enligt deras mening borde ha

föranlett ändring i revisionsberättelsen eller, beträffande bank som är

moderföretag, i koncernrevisionsberättelsen, liksom huruvida upplysningen i

övrigt ger anledning till erinran. Om så är fallet, skall ändringen eller

erinran anges i yttrandet. Styrelsen skall hålla revisorernas yttrande till-

gängligt hos banken för medlemmarna samt sända en kopia av det till de medlemmar

som har begärt upplysningen.

12 § I stadgarna får det bestämmas att föreningsstämmans befogenheter helt

eller delvis skall utövas av särskilt valda fullmäktige.

 En fullmäktige får inte väljas för längre mandatperiod än tre år. Till

fullmäktig får utses endast medlem i medlemsbanken eller någon som utan att vara

medlem enligt 6 kap. 3 § andra stycket ändå kan väljas till styrelseledamot.

 Ett fullmäktigsammanträde anses som en föreningsstämma. I fråga om fullmäktig

gäller bestämmelserna i 1-11 §§ om medlem i medlemsbanken. Dock får en

fullmäktig inte rösta genom ombud.

 Angående beslut av fullmäktige i ärenden som avses i 15 § eller 10 kap. 3 §

skall medlemmarna underrättas på det sätt som stadgarna föreskriver.

 Även om fullmäktige har utsetts, har medlemmarna i medlemsbanken sådan rätt

som avses i 7 §, 8 § fjärde stycket och 10 § fjärde stycket andra meningen.

13 § Föreningsstämmans beslut utgörs av den mening som har fått mer än hälften

av de avgivna rösterna eller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden

biträder. Vid val anses den vald som fått de flesta rösterna. Vid lika röstetal

avgörs valet genom lottning, om inte annat beslutas av stämman innan valet

förrättas.

 Första stycket gäller inte, om annat följer av denna lag, bankrörelselagen

(1987:617) eller stadgarna. Beträffande beslut som avses i 14 och 15 §§ kan dock

i stadgarna endast föreskrivas villkor som går längre än som anges i dessa

paragrafer.

14 § Beslut att ändra stadgarna fattas av föreningsstämman. Beslutet är giltigt

om samtliga röstberättigade har förenat sig om det. Beslutet är även giltigt, om

det har fattats på två på varandra följande föreningsstämmor och på den senare

stämman biträtts av minst två tredjedelar av de röstande eller den större

majoritet som krävs enligt 15 §.

15 § Ett beslut om sådan ändring av stadgarna som innebär att en medlems för-

pliktelse att erlägga insatser till medlemsbanken ökas eller att hans rätt till

årsvinst inskränks är giltigt, om beslutet på den senare stämman enligt 14 §

biträtts av minst tre fjärdedelar av de röstande.

 Ett beslut om sådan ändring av stadgarna som innebär att en medlems rätt till

medlemsbankens behållna tillgångar vid dess upplösning inskränks är giltigt, om

beslutet på den senare stämman enligt 14 § biträtts av samtliga röstande. Det-

samma gäller, om ändringen innebär en inskränkning i en medlems rätt att återfå

insats enligt 4 kap. 1 eller 3 § eller innebär att en medlems utträde ur banken

försvåras och ändringen skall gälla även dem som var medlemmar i banken när

frågan avgjordes.

 Ett beslut om ändring av stadgarna i de hänseenden som avses i första och

andra styckena får inte tillämpas mot en medlem som inte har samtyckt till

ändringen och som säger upp sig till utträde ur medlemsbanken inom en månad från

det att slutligt beslut fattades eller, om beslutet fattades av fullmäktige,

från det medlemmen underrättades om beslutet. I ett sådant fall får medlemmen,

oavsett vad stadgarna föreskriver, utträda ur banken vid utgången av det

räkenskapsår som slutar tidigast en månad efter uppsägningen. Vid utträdet har

medlemmen den rätt som en avgående medlem har enligt 4 kap. 1 § första och andra

styckena.

16 § Ett beslut om ändring av stadgarna skall genast anmälas för registrering

sedan ändringen har stadfästs. Beslutet får inte verkställas förrän registrering

har skett.

 Beslut som innebär nedsättning av medlemsinsatsernas belopp eller annan

lindring av medlemmarnas insatsskyldighet enligt stadgarna får inte verkställas

förrän ett år efter registreringen.

17 § Föreningsstämman får inte fatta beslut som är ägnade att ge otillbörlig

fördel åt en medlem eller någon annan till nackdel för medlemsbanken eller annan

medlem.

18 § Om ett beslut av föreningsstämman inte har kommit till i behörig ordning

eller i övrigt strider mot denna lag, bankrörelselagen (1987:617), lagen

(1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller

stadgarna, kan talan mot medlemsbanken om att beslutet skall upphävas eller

ändras föras av medlem, innehavare av förlagsandelar, styrelsen eller styrel-

seledamot.

 Talan skall väckas inom tre månader från dagen för beslutet. Väcks inte talan

inom denna tid, är rätten till talan förlorad.

 Talan får väckas senare än vad som sägs i andra stycket när

 1. beslutet är sådant att det inte lagligen kan fattas ens med alla medlemmars

samtycke,

 2. samtycke till beslutet krävs av alla eller vissa medlemmar och sådant

samtycke inte har getts, eller

 3. kallelse till stämman inte har skett eller de bestämmelser om kallelse som

gäller för medlemsbanken har eftersatts i något väsentligt avseende.

 En dom varigenom föreningsstämmans beslut upphävs eller ändras gäller även för

de medlemmar och innehavare av förlagsandelar som inte har fört talan. Rätten

kan ändra föreningsstämmans beslut endast om det kan fastställas vilket innehåll

beslutet rätteligen borde ha haft. Är föreningsstämmans beslut sådant som enligt

denna lag eller bankrörelselagen skall anmälas för registrering, skall rätten

underrätta Finansinspektionen för registrering, om beslutet har upphävts eller

ändrats genom en dom som har vunnit laga kraft eller rätten genom beslut under

rättegången har förordnat att föreningsstämmans beslut inte får verkställas.

19 § Om styrelsen vill väcka talan mot medlemsbanken, skall styrelsen samman-

kalla en föreningsstämma för val av ställföreträdare att föra bankens talan i

tvisten. Stämning delges med den ställföreträdare som har valts.

 Ett förbehåll i stadgarna att tvister mellan medlemsbanken och styrelsen,

styrelseledamot, likvidator, medlem, innehavare av förlagsandel eller röstbe-

rättigad som inte är medlem skall hänskjutas till skiljemän, har samma verkan

som ett skiljeavtal. Om styrelsen begär skiljemannaförfarande mot banken, till-

ämpas första stycket. Är det fråga om en klandertalan av styrelsen mot

föreningsstämmans beslut, är rätten till talan inte förlorad enligt 18 § andra

stycket, om styrelsen inom den klandertid som anges där har kallat till före-

ningsstämma enligt första stycket.

8 kap. Överskottsutdelning och annan användning av

medlemsbankens egendom

1 § Medlemsbankens medel får betalas ut till medlemmarna endast i form av över-

skottsutdelning, återbetalning av medlemsinsatser enligt 4 kap., utbetalning vid

nedsättning av medlemsinsatsernas belopp och utskiftning vid bankens likvida-

tion.

 Med överskottsutdelning avses i denna lag

 1. gottgörelse i form av återbäringar eller liknande som grundas på rörelsens

resultat utan att ha räknats in i redovisade årsresultat, och

 2. utdelningar från redovisade årsresultat i form av medlemsåterbäring eller

på annat sätt (vinstutdelning).

 Att stadgarna skall innehålla bestämmelser om användningen av behållna

tillgångar vid medlemsbankens likvidation följer av 2 kap. 4 §.

2 § Vinstutdelning får inte överstiga vad som i den fastställda balansräkningen

och, i fråga om medlemsbank som är moderföretag, i den fastställda koncern-

balansräkningen för det senaste räkenskapsåret redovisas som bankens eller kon-

cernens fria egna kapital med avdrag för

 1. det belopp som enligt lag eller stadgarna skall avsättas till bundet eget

kapital eller, i fråga om bank som är moderföretag, det belopp som av det fria

egna kapitalet i koncernen enligt årsredovisningarna för företag inom denna

skall föras över till det bundna egna kapitalet, och

 2. belopp som annars enligt stadgarna skall användas för något annat ändamål

än utdelning till medlemmarna.

 Vinstutdelning som beräknas på annat sätt än i förhållande till den omfattning

i vilken medlemmarna har deltagit i medlemsbankens verksamhet eller i övrigt

tagit denna i anspråk, får fastställas till högst en ränta för år på inbetalda

medlemsinsatser som motsvarar det av riksbanken fastställda diskonto som gällde

vid räkenskapsårets utgång med tillägg av tre procentenheter.

3 § Gottgörelser som avses i 1 § andra stycket 1 får inte lämnas i vidare mån

än att föreskriven avsättning kan ske till reservfonden.

 Överskottsutdelning får inte ske med så stort belopp att utdelningen med

hänsyn till medlemsbankens eller koncernens konsolideringsbehov, likviditet

eller ställning i övrigt står i strid med god affärssed.

4 § Gottgörelser och sådan vinstutdelning som beräknas i förhållande till den

omfattning i vilken någon har deltagit i medlemsbankens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk får lämnas även till andra än medlemmar.

 Även vinstutdelning av det slag som avses i 2 § andra stycket får lämnas till

innehavare av förlagsandelar. Därvid gäller inte den begränsning i fråga om

utdelningens höjd som anges där.

5 § Föreningsstämman fattar beslut om överskottsutdelning. Den får uppdra åt

styrelsen att fatta beslut om gottgörelser. Stämman får inte besluta om

utdelning av större belopp än styrelsen har föreslagit eller godkänt.

6 § Till reservfonden skall avsättas minst tjugofem procent av den del av med-

lemsbankens nettovinst för året som inte går åt för att täcka en balanserad

förlust. Vid avsättning till reservfonden skall till nettovinsten räknas även

gottgörelser. Uppgår reservfonden till minst tio procent av bankens utlåning vid

utgången av det närmast föregående räkenskapsåret, behöver sådan avsättning till

reservfond som avses i detta stycke inte ske.

 Till reservfonden skall vidare avsättas det belopp som

 1. medlem vid avgång ur medlemsbanken inte får tillbaka av sina insatser,

 2. förlagsandelsinnehavare inte får ut vid inlösen av en förlagsinsats,

 3. enligt stadgarna skall avsättas till reservfonden,

 4. enligt beslut av föreningsstämman i övrigt skall föras över från det i

balansräkningen redovisade fria egna kapitalet till reservfonden.

 Reservfonden får enligt beslut av föreningsstämman sättas ned endast för att

täcka sådan förlust enligt den fastställda balansräkningen som inte kan täckas

av fritt eget kapital.

7 § Sker utbetalning till en medlem eller någon annan i strid mot denna lag,

skall mottagaren betala tillbaka vad han erhållit med ränta beräknad enligt 5 §

räntelagen (1975:635) från det att utbetalningen erhållits intill dess att högre

ränta skall betalas enligt 6 § räntelagen till följd av 3 eller 4 § samma lag.

Detta gäller dock inte om mottagaren hade skälig anledning att anta att

utbetalningen utgjorde laglig överskottsutdelning.

 För den brist som uppkommer vid återbetalningen ansvarar enligt 5 kap. 1-4 §§

bankrörelselagen (1987:617) de som medverkat till att besluta om eller

verkställa utbetalningen eller till att upprätta eller fastställa en oriktig

balansräkning som legat till grund för beslutet.

8 § Föreningsstämman får besluta om gåvor till allmännyttiga eller därmed jäm-

förliga ändamål, om det med hänsyn till ändamålet, medlemsbankens ställning och

omständigheterna i övrigt kan anses skäligt. Styrelsen får för sådana ändamål

endast använda tillgångar som med hänsyn till bankens ställning är av ringa

betydelse.

9 kap. Likvidation och upplösning

Frivillig likvidation

1 § Föreningsstämman kan besluta att medlemsbanken skall träda i likvidation.

 Ett beslut om likvidation är giltigt endast om samtliga röstberättigade

förenat sig om beslutet eller detta har fattats på två på varandra följande

stämmor och på den senare stämman biträtts av minst två tredjedelar av de

röstande. Längre gående villkor för att beslutet skall bli giltigt får före-

skrivas i stadgarna. Likvidationen inträder omedelbart eller den senare dag som

stämman beslutar.

 Ett beslut om likvidation kan dock alltid fattas med enkel majoritet, om det

gäller ett beslut enligt 19 § andra stycket eller om det finns grund för

tvångslikvidation enligt 2 eller 4 §. Vid lika röstetal utgörs stämmans beslut

av den mening som ordföranden biträder. Ett beslut om likvidation enligt detta

stycke har omedelbar verkan.

Tvångslikvidation

2 § Om antalet medlemmar går ned under det lägsta antal som föreskrivs i 2 kap.

1 §, skall styrelsen snarast möjligt till föreningsstämman hänskjuta frågan

huruvida medlemsbanken skall träda i likvidation. Inträder inte ett tillräckligt

antal medlemmar inom tre månader efter det att antalet gått ned under det

föreskrivna lägsta antalet, skall styrelsen, om inte stämman beslutar att

medlemsbanken skall träda i likvidation, hos rätten ansöka att medlemsbanken

försätts i likvidation. En sådan ansökan kan även göras av en styrelseledamot,

en revisor, en medlem eller en innehavare av förlagsandel. En anmälan till

rätten om samma förhållanden kan även göras av Finansinspektionen.

 Görs ansökan eller anmälan enligt första stycket, förordnar rätten att

medlemsbanken skall träda i likvidation, om det inte under ärendets handläggning

i första instans styrks att det föreskrivna lägsta medlemsantalet har uppnåtts.

3 § Om styrelseledamöterna underlåter att fullgöra sina skyldigheter enligt 2 §

första stycket, svarar de och andra som med vetskap om denna underlåtenhet

handlar på medlemsbankens vägnar solidariskt för de förpliktelser som uppkommer

för banken. En styrelseledamot undgår dock ansvar, om han visar att underlåten-

heten inte beror på försummelse av honom. Solidariskt ansvar för de för-

pliktelser som uppkommer för banken inträder även för sådana medlemmar som med

vetskap om att banken är skyldig att träda i likvidation enligt 2 § första

stycket ändå deltar i beslut att fortsätta bankens verksamhet. Ansvarighet-

enligt denna paragraf gäller dock inte för förpliktelser som uppkommer sedan

likvidationsfrågan har hänskjutits till rättens prövning eller sedan ett

tillräckligt antal medlemmar har inträtt efter den tid som anges i 2 § första

stycket.

4 § Rätten skall besluta att medlemsbanken skall träda i likvidation, om

 1. medlemsbankens rörelse inte öppnats inom ett år från dess bildande,

 2. oktrojen för medlemsbanken har återkallats, eller

 3. medlemsbanken efter en konkurs som avslutats med överskott inte inom före-

skriven tid har fattat beslut om likvidation enligt 19 § andra stycket.

 Beslut om likvidation skall dock inte meddelas, om det styrks att likvida-

tionsgrunden har upphört under ärendets handläggning i första instans.

 Fråga om likvidation enligt första stycket prövas på anmälan av Finansinspek-

tionen eller på ansökan av styrelsen, styrelseledamot, medlem eller innehavare

av förlagsandel. I det fall som avses i första stycket 3 prövas frågan även på

ansökan av borgenär eller av annan vars rätt kan vara beroende av att det finns

någon som kan företräda medlemsbanken.

Förfarandet hos rätten

5 § Görs ansökan eller anmälan som avses i 2 eller 4 §, skall rätten genast

kalla medlemsbanken, Finansinspektionen samt de medlemmar och borgenärer som

vill yttra sig i ärendet att inställa sig för rätten på en bestämd dag, då

frågan om skyldighet för banken att träda i likvidation skall prövas. Kallelsen

skall delges banken, om det kan ske på annat sätt än enligt 15-17 §§

delgivningslagen (1970:428). Rätten skall se till att kallelsen kungörs i Post-

och Inrikes Tidningar minst två och högst fyra månader före inställelsedagen.

6 § Har sökanden haft kostnader för delgivning eller kungörelse samt för

expeditioner i ett ärende enligt 2 eller 4 §, skall kostnaderna betalas av

medlemsbankens medel, om banken förpliktas träda i likvidation eller om rätten i

annat fall finner det skäligt. När anmälan har gjorts av Finansinspektionen

skall dessa kostnader betalas av banken.

Genomförandet av likvidationen

7 § Föreningsstämman eller den domstol som beslutar att medlemsbanken skall-

träda i likvidation skall genast anmäla beslutet till Finansinspektionen för

registrering. Finansinspektionen skall därvid utan dröjsmål utse två eller flera

likvidatorer. Likvidatorerna träder i styrelsens ställe och har till uppgift att

genomföra likvidationen.

8 § Bestämmelserna i denna lag och bankrörelselagen (1987:617) om styrelse och

styrelseledamöter skall tillämpas på likvidatorerna, i den utsträckning inte

annat följer av detta kapitel.

 Ett uppdrag att vara revisor upphör inte genom att medlemsbanken träder i

likvidation. Bestämmelserna om revision i 3 kap. bankrörelselagen skall

tillämpas under likvidationen. I revisionsberättelsen skall anges om

likvidationen enligt revisorernas mening onödigt fördröjs.-

9 § När föreningsstämma hålls under likvidation skall bestämmelserna i denna

lag och bankrörelselagen (1987:617) om föreningsstämma tillämpas, om inte något

annat följer av detta kapitel.

10 § När medlemsbanken har trätt i likvidation, skall styrelsen genast lämna en

redovisning för sin förvaltning av bankens angelägenheter under den tid för

vilken redovisningshandlingar inte förut har lagts fram på föreningsstämma.

Redovisningen skall läggas fram på stämman så snart det kan ske. Bestämmelserna

om årsredovisning och revisionsberättelse skall tillämpas.

 Om tiden även omfattar det föregående räkenskapsåret, skall en särskild

redovisning lämnas för detta år. I en medlemsbank som är moderföretag skall

denna särskilda redovisning även omfatta koncernredovisning.

11 § Likvidatorerna skall ansöka om kallelse på medlemsbankens okända

borgenärer.

12 § Likvidatorerna skall så snart det kan ske genom försäljning på offentlig

auktion eller på annat lämpligt sätt förvandla medlemsbankens egendom till

pengar, i den utsträckning det behövs för likvidationen, samt betala bankens

skulder. Bankens rörelse får fortsättas, om det behövs för en ändamålsenlig

avveckling eller för att de anställda skall få skälig tid på sig för att skaffa

nya anställningar.

13 § Likvidatorerna skall för varje räkenskapsår lämna en årsredovisning, som

skall läggas fram på den ordinarie föreningsstämman för godkännande. I fråga om

likvidatorernas redovisning och dess behandling på stämman tillämpas inte 7 kap.

5 § andra stycket 1 och 2 denna lag. Bestämmelserna i 5 kap. 17-23 §§ och 6 kap.

2 § årsredovisningslagen (1995:000) samt 5 kap. 2 § 3 och 6 kap. 2 och 3 §§

lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag

behöver inte heller tillämpas.

 I balansräkningen tas det egna kapitalet upp i en post, varvid insatskapitalet

anges inom linjen och i förekommande fall delas upp på medlemsinsatskapital och

förlagsinsatskapital.

 Ingen tillgång får tas upp till ett högre värde än den beräknas inbringa efter

avdrag för försäljningskostnaderna. Om en tillgång kan beräknas inbringa ett

väsentligt högre belopp än det värde som har tagits upp i balansräkningen eller

om det för en skuld eller en likvidationskostnad kan beräknas gå åt ett belopp

som väsentligt avviker från den redovisade avsättningen eller skulden, skall vid

tillgångs-, avsättnings- eller skuldposten det beräknade beloppet anges inom

linjen.

14 § När den i kallelsen på okända borgenärer bestämda anmälningstiden har gått

ut och alla kända skulder blivit betalda, skall likvidatorerna skifta

medlemsbankens behållna tillgångar. Om det råder tvist om något skuldbelopp

eller om skuldbeloppet inte är förfallet till betalning eller av annan orsak

inte kan betalas, skall så mycket av bankens medel som kan behövas för denna be-

talning behållas och återstoden skiftas.

 De medlemmar eller innehavare av förlagsandelar som vill klandra skiftet skall

väcka talan mot medlemsbanken senast tre månader efter det att slutredovisningen

lades fram på föreningsstämman.

 Om en medlem eller innehavare av en förlagsandel inte inom fem år efter det

att slutredovisningen lades fram på föreningsstämman har anmält sig för att

lyfta vad han har fått vid skiftet, har han förlorat sin rätt till detta. Om

medlen är ringa i förhållande till de skiftade tillgångarna, kan rätten på

anmälan av likvidatorerna förordna att medlen skall tillfalla Allmänna

arvsfonden. I annat fall skall 17 § tillämpas.

15 § När likvidatorerna har fullgjort sitt uppdrag, skall de så snart det kan

ske avge en slutredovisning för sin förvaltning genom en förvaltningsberättelse

som avser likvidationen i dess helhet. Berättelsen skall även innehålla en

redogörelse för skiftet. Redovisningshandlingar för hela likvidationstiden skall

fogas till berättelsen. Berättelsen och redovisningshandlingarna skall lämnas

till revisorerna. Dessa skall inom en månad därefter avge en revisionsberättelse

över slutredovisningen och förvaltningen under likvidationen.

 Efter det att revisionsberättelsen har lämnats till likvidatorerna skall dessa

genast kalla medlemmarna till en föreningsstämma för granskning av slutredo-

visningen. Slutredovisningen med bifogade redovisningshandlingar och revisions-

berättelsen skall hållas tillgängliga och sändas till medlemmar och innehavare

av förlagsandelar enligt bestämmelserna i 7 kap. 8 § fjärde stycket samt läggas

fram på stämman. Föreskrifterna i 7 kap. 5 § andra stycket 3 och tredje stycket

om beslut på föreningsstämma om ansvarsfrihet för styrelseledamöterna skall

tillämpas på likvidatorerna.

16 § När likvidatorerna har lagt fram slutredovisningen är medlemsbanken upp-

löst. Detta skall genast anmälas för registrering.

 En tiondel av samtliga röstberättigade kan dock begära hos likvidatorerna att

en föreningsstämma kallas in för att behandla en fråga om talan skall väckas

enligt 5 kap. 7 § bankrörelselagen (1987:617).

17 § Om det efter medlemsbankens upplösning enligt 16 § visar sig att den har

tillgångar eller om talan väcks mot den eller om det av någon annan orsak

uppkommer behov av en likvidationsåtgärd, skall likvidationen fortsättas. Detta

skall genast anmälas av likvidatorerna för registrering. Kallelse till första

föreningsstämman efter återupptagandet skall utfärdas enligt stadgarna. Där-

utöver skall skriftliga kallelser sändas till varje medlem vars postadress är

känd för medlemsbanken.

18 § Om en medlemsbank har trätt i likvidation på grund av föreningsstämmans

beslut, kan stämman sedan revisorerna avgivit yttrande besluta att likvidationen

skall upphöra och bankens verksamhet återupptas. Ett sådant beslut får dock inte

fattas, om det finns anledning till likvidation på grund av denna lag eller

stadgarna, eller om utskiftning har ägt rum.

 När beslut enligt första stycket fattas, skall en styrelse samtidigt väljas.

 Föreningsstämmans beslut om likvidationens upphörande och val av en styrelse

skall likvidatorerna genast anmäla för registrering. Beslutet får inte

verkställas förrän Finansinspektionen lämnat tillstånd till detta och

registrering har skett.

 Om ett likvidationsbeslut som avses i 1, 2 eller 4 § har blivit upphävt genom

en dom eller ett beslut som har vunnit laga kraft, skall likvidatorerna genast

anmäla detta för registrering samt kalla till föreningsstämma för val av

styrelse.

 När likvidation har upphört enligt denna paragraf, skall 15 § tillämpas.

Konkurs

19 § Om en medlemsbank har försatts i konkurs och denna avslutas utan

överskott, är banken upplöst när konkursen avslutas.

 Om det finns överskott, skall föreningsstämman inom en månad från det att

konkursen avslutades besluta att banken skall träda i likvidation. Om inte ett

sådant beslut fattas gäller 4 §.

 Var medlemsbanken i likvidation när den försattes i konkurs, skall likvida-

tionen fortsättas enligt 17 §, om konkursen avslutas med överskott.

20 § Om en medlemsbank försätts i konkurs, skall tingsrätten sända en

underrättelse om beslutet till Finansinspektionen för registrering.

 Under konkursen företräds banken som konkursgäldenär av den styrelse eller de

likvidatorer som finns vid konkursens början. Även under konkursen gäller dock

bestämmelserna i denna lag om rätt att avgå, om entledigande och om nytill-

sättning.

 När en konkurs har avslutats skall tingsrätten genast underrätta Finansinspek-

tionen om detta för registrering samt ange om överskott finns eller inte.

Tingsrätten skall även för registrering underrätta Finansinspektionen när en

överrätt genom beslut som vunnit laga kraft har upphävt ett beslut att försätta

medlemsbanken i konkurs.

10 kap. Fusion och inlösen av aktier i dotterbolag

Fusion genom absorption

1 § Enligt ett avtal om fusion kan en medlemsbank (den överlåtande banken) gå

upp i en annan medlemsbank (den övertagande banken). En sådan fusion innebär att

medlemmarna i den överlåtande banken blir medlemmar i den övertagande banken och

att den överlåtande banken upplöses utan likvidation samt att dess tillgångar

och skulder övertas av den övertagande banken. För att avtalet skall bli giltigt

skall det godkännas av föreningsstämman i den överlåtande banken. Fusion kan ske

trots att den överlåtande banken har trätt i likvidation. I ett sådant fall

skall likvidationen avslutas när tillstånd till fusionen enligt 5 § har regi-

strerats.

 Följande handlingar skall hållas tillgängliga för de röstberättigade, med-

lemmarna och innehavarna av förlagsandelar i den överlåtande medlemsbanken under

minst en vecka före den föreningsstämma vid vilken frågan om godkännande av

fusionsavtalet skall behandlas samt läggas fram på stämman:

 1. förslag till föreningsstämmans beslut,

 2. fusionsavtalet,

 3. en redogörelse av styrelsen för de omständigheter som kan vara av vikt vid

bedömningen av förslagets lämplighet för medlemsbanken och insättarna,

 4. ett yttrande av revisorerna över styrelsens redogörelse enligt 3, samt

 5. en kopia av den övertagande medlemsbankens årsredovisning för det senaste

räkenskapsåret, försedd med anteckning om föreningsstämmans beslut rörande

bankens vinst eller förlust, samt en kopia av revisionsberättelsen för samma

räkenskapsår.

 Skall den överlåtande medlemsbankens årsredovisning inte behandlas på den

stämma som anges i andra stycket eller har den övertagande bankens årsredovis-

ning för det senaste räkenskapsåret inte behandlats på en stämma i den banken,

skall i stället för de handlingar som anges i andra stycket 5 följande hand-

lingar hållas tillgängliga och läggas fram på den förstnämnda stämman i enlighet

med vad som anges i andra stycket:

 1. en kopia av medlemsbankens senaste årsredovisning, försedd med anteckning

om föreningsstämmans beslut om bankens vinst eller förlust, samt en kopia av

revisionsberättelsen för det år årsredovisningen avser,

 2. en av styrelsen undertecknad redogörelse för händelser av väsentlig be-

tydelse för bankens ställning som har inträffat efter det att årsredovisningen

har lämnats, samt

 3. revisorernas yttrande över styrelsens redogörelse enligt 2.

 Handlingarna skall genast sändas till varje röstberättigad, medlem eller

innehavare av förlagsandel som begär det och uppger sin postadress.

Fusion genom kombination

2 § Enligt ett avtal om fusion kan två eller flera medlemsbanker (de över-

låtande bankerna) förenas genom att bilda en ny medlemsbank (den övertagande

banken). En sådan fusion innebär att medlemmarna i de överlåtande bankerna blir

medlemmar i den nya banken och att de överlåtande bankerna upplöses utan

likvidation samt att den nya banken övertar deras tillgångar och skulder.

Avtalet skall för att bli giltigt godkännas av föreningsstämman i varje över-

låtande medlemsbank. Bestämmelsen i 1 § första stycket fjärde meningen skall

tillämpas.

 De handlingar som anges i 1 § andra stycket 1-4 och tredje stycket skall upp-

rättas för varje överlåtande medlemsbank. De skall hållas tillgängliga för de

röstberättigade, medlemmarna och innehavarna av förlagsandelar i de överlåtande

bankerna under minst en vecka före den föreningsstämma vid vilken frågan om god-

kännande av fusionsavtalet skall behandlas. Handlingarna skall genast sändas

till röstberättigad, medlem och innehavare av förlagsandel som begär det och

uppger sin postadress. Handlingarna skall läggas fram på stämmorna.

 Fusionsavtalet skall innehålla ett förslag till stadgar för den nya medlems-

banken och ange hur styrelse och revisorer skall utses. Om de överlåtande

bankerna godkänner fusionsavtalet, skall de samtidigt i enlighet med avtalets

bestämmelser utse styrelse och revisorer i den nya banken.

Fusionsförfarandet

3 § Ett beslut om godkännande av fusionsavtal är giltigt endast om det på stäm-

man har biträtts av samtliga röstberättigade eller har fattats på två på var-

andra följande stämmor och på den senare stämman biträtts av minst två tredjede-

lar av de röstande. I stadgarna får föreskrivas villkor som går längre.

 En medlem i en överlåtande medlemsbank, som inte har samtyckt till fusionen,

får säga upp sig till utträde inom den tid och på de villkor som anges i 7 kap.

15 § tredje stycket.

4 § När fusionsavtalet har godkänts av föreningsstämman, skall det anmälas av

den överlåtande medlemsbanken för registrering. Om detta inte har skett inom

fyra månader från stämmans beslut eller om Finansinspektionen genom ett beslut

som har vunnit laga kraft har avskrivit en sådan anmälan eller vägrat registre-

ring av avtalet, har frågan om fusion fallit.

 Hinder mot registrering möter, om fusionen har förbjudits enligt konkur-

renslagen (1993:20) eller lagen (1992:1317) om ett europeiskt ekonomiskt

samarbetsområde eller om prövning av fusionen pågår enligt någon av dessa lagar.

 Om fusionsavtalet har godkänts av fullmäktige, skall registreringsanmälan

innehålla försäkran av styrelsen att underrättelse som avses i 7 kap. 12 §

fjärde stycket skett.

5 § Senast två månader efter det att avtalet om fusion har registrerats skall

såväl överlåtande som övertagande medlemsbanker ansöka om regeringens tillstånd

att verkställa avtalet. Tillstånd att verkställa fusionsavtalet skall meddelas,

om fusionen kan anses förenlig med deras intressen, som är insättare i de

berörda bankerna eller i övrigt har fordringar på dessa banker, samt om fusionen

framstår som ändamålsenlig från allmän synpunkt.

 När beslut om sådant tillstånd som avses i första stycket meddelas skall

stadgeändringar eller, i fall som avses i 2 §, den nybildade medlemsbankens

stadgar stadfästas och oktroj beviljas.

 Har inte ansökan om tillstånd att verkställa fusionsavtalet gjorts inom den i

första stycket föreskrivna tiden eller har ansökan avslagits, skall Finansin-

spektionen förklara att frågan om fusion har fallit.

6 § Om en pensionsstiftelse eller en personalstiftelse hör till den överlåtande

medlemsbanken, gäller om stiftelsens överförande till den övertagande banken

bestämmelserna i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m.

7 § När ett lagakraftvunnet beslut om tillstånd att verkställa fusionsavtalet

har registrerats och nödvändiga stadgeändringar eller, vid fusion enligt 2 §,

stadgar för den nybildade medlemsbanken har stadfästs och oktroj har beviljats,

anses fusionen genomförd och överlåtande medlemsbank upplöst. Den överlåtande

bankens medlemmar blir då medlemmar i den övertagande banken, om inte uppsägning

har skett enligt 3 § andra stycket. Samtidigt övergår den överlåtande bankens

tillgångar och skulder till den övertagande banken.

Fusion mellan en medlemsbank och ett helägt dotteraktiebolag

8 § Om en medlemsbank äger samtliga aktier i ett dotterbolag, kan medlems-

bankens och bolagets styrelser träffa ett fusionsavtal som innebär att

dotterbolaget skall gå upp i medlemsbanken. Styrelserna skall anmäla avtalet för

registrering hos Finansinspektionen. Därvid gäller 5-7 §§ i tillämpliga delar.

 Dotterbolaget är upplöst när regeringens eller Finansinspektionens beslut om

tillstånd enligt 5 § har registrerats. Finansinspektionen skall lämna uppgifter

om fusionen till Patent- och registreringsverket, som skall registrera

tillståndet enligt 5 §.

 Fusion enligt första stycket får ske även om det i dotterbolaget finns egendom

som medlemsbanken inte får förvärva. Sådan egendom måste avyttras senast ett år

från registreringen. Om det finns särskilda skäl, kan Finansinspektionen

förlänga denna frist.

Inlösen av aktier i ett dotterbolag

9 § Om en medlemsbank själv eller tillsammans med ett eller flera dotterföretag

äger mer än nio tiondelar av aktierna med mer än nio tiondelar av röstetalet för

samtliga aktier i ett dotterbolag, har medlemsbanken rätt att av de övriga

aktieägarna i bolaget lösa in de återstående aktierna. Den som har aktier som

kan lösas in har också rätt att få dessa inlösta av medlemsbanken.

 En tvist huruvida rätt eller skyldighet till inlösen föreligger eller om

lösenbeloppet prövas av tre skiljemän. Om inte annat följer av bestämmelserna i

detta kapitel, gäller i fråga om skiljemännen och förfarandet inför dem i

tillämpliga delar vad som är föreskrivet i lagen (1929:145) om skiljemän.

Bestämmelserna i 18 § andra stycket nämnda lag om den tid inom vilken

skiljedomen skall meddelas gäller dock inte. Kostnaderna för skilje-

mannaförfarandet skall bäras av medlemsbanken, om inte skiljemännen av särskilda

skäl ålägger en annan aktieägare att helt eller delvis svara för dessa

kostnader. En part som är missnöjd med skiljedomen har rätt att väcka talan vid

domstol inom sextio dagar från det att han fick del av skiljedomen i original

eller bestyrkt kopia. Rätt domstol är tingsrätten i den ort där bolagets

styrelse har sitt säte.

 Har medlemsbanken förvärvat större delen av sina aktier i bolaget på grund av

att en vidare krets inbjudits att till banken överlåta sådana aktier mot viss

ersättning, skall lösenbeloppet motsvara ersättningen, om det inte finns

särskilda skäl för annat.

10 § Om en medlemsbank vill lösa in aktier i ett dotterbolag enligt 9 § men en

överenskommelse om detta inte kan träffas, skall banken hos bolagets styrelse

skriftligen begära att tvisten hänskjuts till skiljemän. Banken skall samtidigt

uppge sin skiljeman.

 Görs en begäran enligt första stycket, skall bolagets styrelse genast genom

kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar och den eller de ortstidningar som

styrelsen bestämmer anmoda de aktieägare, mot vilka lösningsanspråket riktas,

att skriftligen uppge sin skiljeman till bolaget senast två veckor från

kungörelsen. Anmodan skall även sändas med brev till varje sådan aktieägare, om

hans postadress är känd för bolaget.

 Om inte samtliga aktieägare, vilkas namn är införda i aktieboken och mot vilka

lösningsanspråket riktas, inom den föreskrivna tiden har uppgett en gemensam

skiljeman, skall bolagets styrelse begära hos rätten i den ort där styrelsen har

sitt säte att god man förordnas. Denne skall hos samma rätt ansöka om för-

ordnande av en sådan skiljeman och i tvisten bevaka de frånvarande aktieägarnas

rätt.

11 § Om en tvist om inlösen enligt 9 § prövas av skiljemän eller domstol och

det är ostridigt mellan parterna att det föreligger lösningsrätt eller om det i

en dom som har vunnit laga kraft har förklarats att sådan rätt föreligger utan

att lösenbeloppet samtidigt har fastställts är aktieägarna skyldiga att till

medlemsbanken överlämna sina aktiebrev med påskrift om överlåtelse eller, när

frågan är om aktier i ett avstämningsbolag, att låta moderbolaget registreras

som ägare till aktierna enligt bestämmelserna i aktiekontolagen (1989:827).

Denna skyldighet föreligger dock endast om medlemsbanken ställer sådan säkerhet

för kommande lösenbelopp jämte ränta som godkänns av skiljemännen eller, om

tvisten är anhängig vid domstol, av domstolen.

 Aktieägarna har rätt till skälig ränta på lösenbeloppet för tiden från det att

säkerhet har ställts till dess att lösenbeloppet förfaller till betalning.

12 § Om ett fastställt lösenbelopp har erbjudits en aktieägare utan att denne

har överlämnat sina aktiebrev eller, i fråga om avstämningsbolag, låtit

medlemsbanken registreras som ägare, skall medlemsbanken utan dröjsmål sätta ned

lösenbeloppet enligt lagen (1927:56) om nedsättning av pengar hos myndighet. Me-

dlemsbanken får inte göra förbehåll om rätt att återta det nedsatta beloppet.

13 § Medlemsbanken är ägare till aktierna, om säkerhet har ställts enligt 11 §

eller om nedsättning har skett enligt 12 §. Innan aktiebreven i ett dotterbolag

som inte är avstämningsbolag har överlämnats till medlemsbanken medför breven i

sådana fall endast rätt för innehavaren att mot överlämnande av breven till

banken eller länsstyrelsen få ut lösenbeloppet med ränta.

 Om ett aktiebrev inte har överlämnats inom en månad från det att medlemsbanken

blev ägare till aktien, får det utfärdas ett nytt aktiebrev som är ställt till

banken. Det nya aktiebrevet skall innehålla uppgift om att det ersätter det

äldre brevet. Om det äldre brevet därefter överlämnas till banken, skall det i

sin tur lämnas vidare till bolaget för att makuleras.

 Aktier i ett avstämningsbolag skall i fall som avses i första stycket första

meningen på begäran av medlemsbanken registreras med denna som ägare enligt

bestämmelserna i aktiekontolagen (1989:827).

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996, då föreningsbankslagen (1987:620)

skall upphöra att gälla.

 6

2.2 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen

(1987:617)

 Härigenom föreskrivs i fråga om bankrörelselagen (1987:617),

 dels att i 2 kap. 6 a och 8 §§, 3 kap. 2 och 15 §§, 5 kap. 8 § samt 6 kap. 3 §

orden "central föreningsbank" och ordet "föreningsbank" i olika böjningsformer

skall bytas ut mot ordet "medlemsbank" i motsvarande form,

 dels att 1 kap. 1 och 2 §§, 2 kap. 3 a, 5, 6, 9, 10, 13, 17 - 19 §§, 3 kap.

1, 4, 5, 7 och 11 §§, 5 kap.1, 3 och 7 §§, 6 kap. 1 §, 7 kap. 4, 5, 10, 11, 13,

14, 21, 22 och 24 §§ samt 8 kap.1, 2, 4, 5 och 8 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i 1 kap. skall införas nya bestämmelser, 2 a-c §§, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 1 §1

-------------------------------------------------------

 Denna lag innehåller Denna lag innehåller

bestämmelser om den rörelse bestämmelser om den rörelse

som en bank får driva samt som en bank får driva samt

vissa andra för banker vissa andra för banker ge-

gemensamma bestämmelser. Be- mensamma bestämmelser. Be-

stämmelser om hur en bank stämmelser om hur en bank

bildas och om dess organi- bildas och om dess organi-

sation m.m. finns i sation m.m. finns i bank-

bankaktiebolagslagen aktiebolagslagen

(1987:618), sparbankslagen (1987:618), sparbankslagen

(1987:619) och förenings- (1987:619) och lagen

bankslagen (1987:620). (1995:000) om medlems-

 Med bank förstås i denna banker.

lag bankaktiebolag, Med bank förstås i denna

sparbank och föreningsbank lag bankaktiebolag,

(central föreningsbank och sparbank och medlemsbank.

lokal föreningsbank). Med en banks stadgar

 Med en banks stadgar förstås i denna lag bolag-

förstås i denna lag bolag- sordning för bankaktie-

sordning för bankaktiebolag, bolag, reglemente för spar-

reglemente för sparbank och bank och stadgar för

stadgar för föreningsbank. medlemsbank.

 För utländska bankföretags verksamhet genom filial i Sverige gäller be-

stämmelserna i denna lag i tillämpliga delar och i övrigt lagen (1992:160) om

utländska filialer m.m.

 Denna lag gäller inte för verksamhet som bedrivs av Sveriges riksbank.

 2 §2

-------------------------------------------------------

 Med bankrörelse avses i Med bankrörelse avses i

denna lag verksamhet i vil- denna lag verksamhet i

ken ingår inlåning från all- vilken ingår inlåning på

mänheten på sådan räkning somkonto om behållningen är

bank allmänt använder. nominellt bestämd och

 Bankrörelse får, efter tillgänglig för insättaren

tillstånd (oktroj) av rege- med kort varsel.

ringen, drivas av Bankrörelse får drivas

bankaktiebolag, sparbanker endast efter tillstånd

och centrala (oktroj) av regeringen.

föreningsbanker. Vidare får Tillstånd får ges endast

bankrörelse drivas av utländ-till banker. Bestämmelser

ska bankföretag under de om utländska bankföretags

förutsättningar som anges i 4rätt att driva bankrörelse

och 5 §§. finns i 4 och 5 §§.

-------------------------------------------------------

 2 a §

 Om ett företag tar emot

 kundmedel på konto, utgör

 det inte sådan inlåning som

 avses i 2 § första stycket,

 om behållningen för varje

 kund uppgår till högst 15

 000 kronor och behållningen

 är tillgänglig för kunden

 endast

 1. för betalning av varor

 och tjänster som framställs

 eller säljs av företaget

 eller av ett annat företag

 som ingår i samma koncern

 eller i samma företagsgrupp

 med nära ekonomisk

 samhörighet, eller2. i samband med att

 kontoförhållandet upphör.

 2 b §

 Bankrörelse enligt 2 §

 första stycket skall inte

 anses föreligga, när en eko-

 nomisk förening bedriver

 inlåningsverksamhet, om

 föreningen

 1. tar emot insättningar

 endast från de egna

 medlemmarna,

 2. har till ändamål endast

 att med användande av

 medlemsinsättningar till-

 godose finansieringsbehov

 hos medlemmarna,

 3. antar endast fysiska

 personer till medlemmar,

 samt

 4. har högst 1 000

 medlemmar

 2 c §

 Ett företag som erbjuder

 kontoinsättningar enligt 2

 a eller 2 b § skall vid

 annonsering, skyltning och

 annan marknadsföring om

 kontotjänsten informera om

 att kontobehållningen inte

 omfattas av insättnings-

 garantin enligt lagen

 (1995:000) om insätt-

 ningsgaranti.

 Innan ett kontoavtal

 sluts enligt 2 a eller 2

 b § skall det kontoförande

 företaget informera insätta-

 ren om att kontobe-

 hållningen inte omfattas av

 insättningsgarantin. Infor-

 mationen skall lämnas

 skriftligen.

 Om ett företag inte lämnar

 information som anges i

 första eller andra stycket

 eller som annars är av

 särskild betydelse från

 konsumentsynpunkt, gäller

 marknadsföringslagen

 (1995:450).

 2 kap.

 3 a §3

-------------------------------------------------------

 Om det finns särskilda skäl En banks verksamhet

får regeringen eller, efter skall drivas av bankens

regeringens bemyndigande, egen personal och i ban-

Finansinspektionen tillåta kens egna lokaler. Uttag

att en bank låter verksam- från konto utan bankbok får

heten bedrivas av annan än dock tillhandahållas även på

bankens egen personal och i annat sätt.

andra lokaler än bankens Finansinspektionen får ge

egna. en bank tillstånd att

 tillhandahålla följande

 tjänster för bankens räkning

 genom ombud utanför bankens

 lokaler, nämligen

 1. insättning på

 bankkonto,

 2. uttag från konto med

 bankbok, och

 3. betalningsförmedling.

 Finansinspektionen får

 också ge en bank tillstånd

 att tillhandahålla andra

 särskilt angivna tjänster än

 de som anges i andra

 stycket genom visst eller

 vissa angivna ombud utanför

 bankens lokaler.

 Tillstånd enligt andra

 och tredje styckena får ges

 endast om

 1. banken svarar för

 verksamheten mot kunden,

 och

 2. det kan antas att

 verksamheten kommer att

 bedrivas under kontrol-

 lerade och säkerhetsmässigt

 betryggande former.

 5 §4

-------------------------------------------------------

 En bank får förvärva ett En bank får förvärva en

bankaktiebolags eller en annan banks rörelse, om

sparbanks rörelse, om över- övertagandet inte kan anses

tagandet inte kan anses vara till skada för det

vara till skada för det all- allmänna. Om förvärvet avser

männa. Om förvärvet avser helahela eller en inte

eller en inte obetydlig del obetydlig del av rörelsen

av rörelsen krävs det att krävs det att regeringen

regeringen eller, efter eller, efter regeringens

regeringens bemyndigande, bemyndigande, Finansin-

Finansinspektionen lämnar spektionen lämnar tillstånd

tillstånd till förvärvet. till förvärvet.

 Ett bankaktiebolag får

förvärva en central

föreningsbanks rörelse i

samband med ombildning

enligt 11 kap.

föreningsbankslagen

(1987:620).

 6 §5

-------------------------------------------------------

 Efter tillstånd av Efter tillstånd av

regeringen eller, efter regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande, regeringens bemyndigande,

Finansinspektionen får en Finansinspektionen får en

bank förvärva aktie i bank förvärva aktie eller

bankaktiebolag samt aktie andel i svenskt eller

eller andel i utländskt utländskt bankföretag och i

bankföretag och i svenskt svenskt eller utländskt

eller utländskt företag, varsföretag, vars ändamål kan

ändamål kan anses vara till anses vara till nytta för

nytta för bankväsendet eller bankväsendet eller det

det allmänna. allmänna.

 Vad som sägs i första stycket gäller även i fråga om garantifondsbevis,

förlagsbevis eller förlagsandelsbevis som har utfärdats av företag som avses i

första stycket. Med banks förvärv av garantifondsbevis jämställs utfärdande av

garantifondsförbindelse.

 Beträffande förvärv av aktier eller andelar i försäkringsföretag gäller 6 a §.

 9 §6

 Bestämmelser om kapitaltäckning och stora exponeringar finns i lagen

(1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och

värdepappersbolag.

-------------------------------------------------------

 En banks kapitalbas får En banks kapitalbas får

inte understiga det belopp inte understiga det belopp

som enligt 1 kap. 2 § tredje som enligt 1 kap. 2 §

stycket bankaktiebolagsla- tredje stycket bankaktie-

gen (1987:618), 2 kap. 2 § bolagslagen (1987:618),

andra stycket sparbanks- 2 kap. 2 § andra stycket

lagen (1987:619) eller sparbankslagen (198-

1 kap. 4 § tredje stycket 7:619) eller 1 kap. 4 §

föreningsbankslagen andra eller tredje stycket

(1987:620) krävdes när lagen (1995:000) om med-

rörelsen påbörjades. lemsbanker krävdes när

 rörelsen påbörjades.

 10 §7

-------------------------------------------------------

 Ett bankaktiebolag, en En bank skall ha en med

sparbank och en central hänsyn till rörelsens art

föreningsbank skall ha en och omfattning tillräcklig

med hänsyn till rörelsens artbetalningsberedskap.

och omfattning tillräcklig

betalningsberedskap.

 Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Finansinspektionen får

meddela närmare föreskrifter om betalningsberedskapen.

 13 §

 Kredit får beviljas endast om låntagaren på goda grunder kan förväntas

fullgöra låneförbindelsen. Dessutom krävs betryggande säkerhet i fast eller lös

egendom eller i form av borgen. Banken får dock avstå från sådan säkerhet om den

kan anses obehövlig eller om det annars föreligger särskilda skäl att avstå från

säkerhet.

 Bestämmelsen i 6 kap. 9 § första stycket bankaktiebolagslagen (1987:618) om

förbud för ett bankaktiebolag att som pant ta emot egen aktie tillämpas också på

förlagsbevis som bolaget utfärdat.

 En sparbank får inte som pant ta emot förlagsbevis, som sparbanken utfärdat,

och inte heller bevis om tillskott till garantifond eller grundfond i

sparbanken.

-------------------------------------------------------

 En föreningsbank får inte En medlemsbank får inte

som pant ta emot förlagsbe- som pant ta emot förlagsbe-

vis eller förlagsandelsbevis vis eller förlagsandels-

som har utfärdats av en bevis som banken utfärdat

central föreningsbank eller eller bevis om andel i

bevis om andel i eller eller tillskott till

tillskott till förenings- banken.

banken själv eller annan

föreningsbank.

 17 §8

 En bank får inte på andra villkor än sådana som banken normalt ställer upp

lämna kredit till

 1. styrelseledamot,

 2. delegat i ledande ställning som ensam eller i förening med annan får avgöra

på styrelsens ankommande kreditärenden,

 3. anställd som innehar en ledande ställning inom banken,

-------------------------------------------------------

 4. annan aktieägare än 4. annan aktie- eller

staten med ett aktieinnehav andelsägare än staten med

som motsvarar minst tre ett innehav som motsvarar

procent av hela aktie- minst tre procent av hela-

kapitalet, kapitalet,

 5. sådan revisor i banken som avses i 3 kap. 5 § femte stycket,

 6. make eller sambo till person som avses under 1-5 eller

 7. juridisk person i vilken sådan person som avses under 1-6 har ett

väsentligt ekonomiskt intresse i egenskap av delägare eller medlem.

-------------------------------------------------------

 En lokal föreningsbank får

inte utan tillstånd av den

centrala föreningsbanken

lämna kredit till person

eller företag som avses i

första stycket.

 Finansinspektionen prövar om delegat eller anställd har sådan ledande

ställning som avses i första stycket 2 och 3.

 Bankens styrelse skall i en förteckning föra in uppgifter om de krediter som

har beviljats personer eller företag som avses i första stycket. Regeringen

eller, efter regeringens bemyndigande, finansinspektionen får utfärda

föreskrifter om vilka uppgifter som skall antecknas i förteckningen.

-------------------------------------------------------

 Första-fjärde styckena Första-tredje styckena

tillämpas på motsvarande sätttillämpas på motsvarande sätt

beträffande krediter mot beträffande krediter mot

säkerhet av borgen eller säkerhet av borgen eller

fordringsbevis som utfärdats fordringsbevis som utfär-

av någon som avses i första dats av någon som avses i

stycket. Detsamma gäller för första stycket. Detsamma

en fordran som banken för- gäller för en fordran som

värvar och för vilken någon banken förvärvar och för vil-

som avses i första stycket ärken någon som avses i första

betalningsskyldig. stycket är betalnings-

 skyldig.

 18 §

-------------------------------------------------------

Bestämmelserna om kredit i Bestämmelserna om kredit i

13 - 17 §§ skall tillämpas 13 - 15 a och 17 §§ skall

också på garantiförbindelser tillämpas också på

som banken ikläder sig. garantiförbindelser som

 banken ikläder sig.

 19 §

 Förfallotiden för lån skall bestämmas så att den är förenlig med villkoren för

bankens förbindelser.

 Ställs ett lån inte att betalas inom ett år, skall banken förbehålla sig rätt

att säga upp lånet till återbetalning senast inom den sagda tiden.

 Banken får dock lämna ut lån med en längre löptid än ett år utan förbehåll

enligt andra stycket till ett sammanlagt belopp som vid varje tidpunkt svarar

mot högst tjugofem procent av summan av, såvitt avser

-------------------------------------------------------

 1. bankaktiebolag, dess 1. bankaktiebolag och

eget kapital och dess inlå- medlemsbank, dess eget

ning kapital och dess inlåning,

 2. sparbank, dess egna fonder och dess inlåning,

-------------------------------------------------------

 3. föreningsbank, den

centrala föreningsbankens

och anslutna lokala före-

ningsbankers eget kapital

och den centrala förenings-

bankens inlåning.

 En lokal föreningsbank får

bevilja kredit som avses i

tredje stycket endast efter

medgivande av den centrala

föreningsbanken.

 Om staten, kommun eller därmed jämförlig samfällighet helt eller delvis svarar

för betalningen av ett lån, gäller inte bestämmelserna i andra och tredje

styckena.

 3 kap.

 1 §9

 En bank skall ha minst två revisorer. Revisorerna väljs av stämman om det inte

föreskrivs i stadgarna att en eller flera av dem, dock inte alla, skall utses på

annat sätt.

 En revisors uppdrag gäller för den tid som anges i stadgarna. Om uppdraget

inte skall gälla tills vidare, skall tiden bestämmas så att uppdraget upphör vid

slutet av den ordinarie stämman på vilken revisorsval skall förättas.

-------------------------------------------------------

 Stämman kan utse en eller Stämman kan utse en eller

flera revisorssuppleanter. flera revisorssuppleanter.

Bestämmelserna i denna lag, Bestämmelserna i denna lag,

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), sparbankslagen (1987:618), sparbankslagen

(1987:619) och förenings- (1987:619) och lagen

bankslagen (1987:620) om (1995:000) om medlemsban-

revisorer gäller i ker beträffande revisorer

tillämpliga delar om gäller i tillämpliga delar

revisorssuppleanter. om revisorssuppleanter.

 4 §

-------------------------------------------------------

 Minst en av de revisorer Minst en av de revisorer

som stämman utser skall i som stämman utser i en bank

ett bankaktiebolag, en skall vara auktoriserad

sparbank och en central revisor.

föreningsbank vara auktori-

serad revisor och i en

lokal föreningsbank

auktoriserad eller godkänd

revisor.

 5 §

 Den kan inte vara revisor som

 1. är styrelseledamot i banken eller dess dotterföretag eller delegat i banken

eller biträder vid bankens bokföring eller medelsförvaltning eller bankens

kontroll däröver,

 2. är anställd hos banken eller på något annat sätt intar en underordnad eller

beroende ställning till banken eller till någon som avses under 1 eller är

verksam i samma företag som den som yrkesmässigt biträder banken vid grundbok-

föringen eller medelsförvaltningen eller bankens kontroll däröver,

 3. är gift eller sambo med eller är syskon eller släkting i rätt upp- eller

nedstigande led till en person som avse under 1 eller är besvågrad med en sådan

person i rätt upp- eller nedstigande led eller så att den ene är gift med den

andres syskon, eller

 4. står i låneskuld till banken eller annat företag i samma koncern eller har

förpliktelser för vilka banken eller ett sådant företag har ställt säkerhet.

 Vad som angetts i första stycket 4 gäller också när skulden eller för-

pliktelsen avser revisorns make eller sambo eller juridisk person i vilken sådan

person eller revisorn själv har ett väsentligt ekonomiskt intresse.

 En revisor är obehörig också om det i övrigt finns någon särskild omständighet

som är ägnad att rubba förtroendet för hans oberoende.

 Den som är huvudman i sparbank får inte vara sådan revisor som avses i 4 §.

-------------------------------------------------------

 I fråga om annan revisor i I fråga om annan revisor

en föreningsbank än sådan somi en medlemsbank än sådan

avses i 4 § gäller vad som som avses i 4 § gäller vad

sägs i första stycket 4 och som sägs i första stycket 4

andra stycket endast om och andra stycket endast

låneskulden eller säkerheten om låneskulden eller

går utöver vad som normalt säkerheten går utöver vad som

sammanhänger med medlemskap normalt sammanhänger med

i föreningsbanken. Den som medlemskap i banken.

inte är behörig att vara

revisor i en föreningsbank

kan inte heller vara

revisor i en annan

föreningsbank.

 Den som enligt denna paragraf inte är behörig att vara revisor i en bank kan

inte heller vara revisor i ett dotterföretag till banken.

 Revisorerna får vid revisionen inte anlita någon som enligt denna paragraf

inte är behörig att vara revisor. Har banken anställda eller delegater med

uppgift att uteslutande eller huvudsakligen sköta bankens interna revision, får

revisorerna dock anlita dessa i den utsträckning det är förenligt med god

revisionssed.

 7 §

Styrelsen skall, om inte rättelse utan dröjsmål sker genom den som utser

revisor, göra anmälan hos Finansinspektionen om

-------------------------------------------------------

1. auktoriserad eller 1. auktoriserad revisor

godkänd revisor inte är inte är utsedd enligt 4 §,

utsedd enligt 4 §,

2. en revisor är obehörig enligt 3 § första stycket eller 5 § eller enligt

stadgarna, eller

3. en bestämmelse i denna lag eller stadgarna om antalet revisorer har

åsidosatts.

 Var och en kan göra anmälan enligt första stycket.

 Bestämmelser om Finansinspektionens möjligheter att åstadkomma rättelse finns

i 7 kap.

Lydelse enl. prop. 1995/96:10Föreslagen lydelse

 11 §

 Revisorerna skall för varje räkenskapsår avge en revisionsberättelse till

stämman. Berättelsen skall överlämnas till bankens styrelse senast två veckor

före den ordinarie stämman. Revisorerna skall inom samma tid till styrelsen

återlämna de redovisningshandlingar som har överlämnats till dem.

 Revisionsberättelsen skall innehålla ett uttalande huruvida årsredovisningen

har upprättats i överensstämmelse med lagen (1995:000) om årsredovisning i

kreditinstitut och värdepappersbolag. Innehåller inte årsredovisningen sådana

upplysningar som skall lämnas enligt nämnda lag skall revisorerna ange detta och

lämna behövliga upplysningar i sin berättelse, om det kan ske.

-------------------------------------------------------

 Har revisorerna vid sin Har revisorerna vid sin

granskning funnit att någon granskning funnit att någon

åtgärd eller försummelse, somåtgärd eller försummelse, som

kan föranleda ersätt- kan föranleda ersätt-

ningsskyldighet, ligger en ningsskyldighet, ligger en

styrelseledamot till last styrelseledamot till last

eller att en eller att en

styrelseledamot på annat sättstyrelseledamot på annat

handlat i strid mot denna sätt handlat i strid mot

lag, lagen om årsredovisning denna lag, lagen om

i kreditinstitut och årsredovisning i

värdepappersbolag, bankakti- kreditinstitut och

ebolagslagen (1987:618), värdepappersbolag, bank-

sparbankslagen (1987:619) aktiebolagslagen (1987:

eller föreningsbankslagen 618), sparbankslagen

(1987:620) eller mot (1987:619) eller lagen

stadgarna, skall det (1995:000) om medlemsban-

anmärkas i berättelsen. Revi-ker eller mot stadgarna,

sionsberättelsen skall även skall det anmärkas i be-

innehålla ett uttalande i rättelsen. Revisions-

frågan om ansvarsfrihet för berättelsen skall även inne-

styrelseledamöterna. Reviso- hålla ett uttalande i frågan

rerna kan även i övrigt i om ansvarsfrihet för

berättelsen anteckna de upp- styrelseledamöterna.

lysningar som de önskar med- Revisorerna kan även i

dela aktieägarna, huvudmännenövrigt i berättelsen anteck-

eller medlemmarna. na de upplysningar som de

 önskar meddela aktieägarna,

 huvudmännen eller

 medlemmarna.

 I revisionsberättelsen skall också anmärkas om revisorerna funnit att banken

inte har fullgjort sin skyldighet

 1. att göra avdrag för preliminär A-skatt eller kvarstående skatt enligt

uppbördslagen (1953:272),

 2. att lämna uppgift enligt 54 § 1 mom. uppbördslagen eller 4 eller 11 § lagen

(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, eller

 3. att i rätt tid betala skatter och avgifter som avses i 1-2.

 Om revisionsberättelsen innehåller anmärkning om att banken inte har fullgjort

någon sådan skyldighet som avses i fjärde stycket 1-3, skall revisorerna genast

sända in en avskrift av den till skattemyndigheten.

 Revisionsberättelsen skall innehålla särskilda uttalanden om fastställande av

balansräkningen och resultaträkningen samt om det förslag till dispositioner

beträffande bankens vinst eller förlust som har lagts fram i förvaltningsbe-

rättelsen.

 I en moderbank skall revisorerna avge en särskild revisionsberättelse

beträffande koncernen. Härvid skall första-tredje och sjätte styckena tillämpas.

-------------------------------------------------------

 I en central

föreningsbank, till vilken

det finns anslutna lokala

föreningsbanker, skall

revisionsberättelsen

innehålla särskilda

uttalanden om gruppen i

dess helhet på grundval av

den sammanställning som

föreskrivs i 2 kap. 1 § fjärde

stycket lagen om års-

redovisning i

kreditinstitut och

värdepappersbolag.

 5 kap.

 1 §

-------------------------------------------------------

 Om en stiftare, huvudman, Om en stiftare,

styrelseledamot eller huvudman, styrelseledamot

delegat uppsåtligen eller av eller delegat uppsåtligen

oaktsamhet skadar banken då eller av oaktsamhet skadar

han fullgör sitt uppdrag, banken då han fullgör sitt

skall han ersätta skadan. uppdrag, skall han ersätta

Detsamma gäller när skadan skadan. Detsamma gäller när

vållas en aktieägare, en skadan vållas en aktieägare,

medlem eller någon annan en medlem eller någon annan

genom överträdelse av denna genom överträdelse av denna

lag, lagen (1995:000) om lag, lagen (1995:000) om

årsredovisning i årsredovisning i

kreditinstitut och värde- kreditinstitut och värde-

pappersbolag, bankaktiebo- pappersbolag, bankaktiebo-

lags- lagen lags-lagen (1987:618),

(1987:618), sparbankslagen sparbankslagen (1987:619)

(1987:619) eller eller lagen (1995:000) om

föreningsbankslagen medlemsbanker eller ban-

(1987:620) eller bankens kens stadgar.

stadgar.

 3 §

 En aktieägare är skyldig att ersätta den skada som han genom att medverka till

överträdelse av denna lag, lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut

och värdepappersbolag, bankaktiebolagslagen (1987:618) eller bolagsordningen

uppsåtligen eller av grov oaktsamhet tillfogar bankaktiebolaget, en aktieägare

eller någon annan.

-------------------------------------------------------

 En medlem i en förenings- En medlem i en

bank eller en röstberättigad medlemsbank eller en

som inte är medlem är skyldigröstberättigad som inte är

att ersätta den skada som medlem är skyldig att

han genom att medverka till ersätta den skada som han

överträdelse av denna lag, genom att medverka till

lagen (1995:000) om årsredo- överträdelse av denna lag,

visning i kreditinstitut lagen (1995:000) om

och värdepappersbolag, före- årsredovisning i

ningsbankslagen (1987:620) kreditinstitut och värde-

eller stadgarna uppsåtligen pappersbolag, lagen

eller av grov oaktsamhet (1995:000) om medlemsban-

tillfogar föreningsbanken, ker eller stadgarna uppsåt-

en medlem eller någon annan. ligen eller av grov

 oaktsam

 het tillfogar

 medlemsbanken, en medlem

 eller någon annan.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 §

-------------------------------------------------------

 Talan om skadestånd till Talan om skadestånd till

en föreningsbank enligt 1-3 §§en medlemsbank enligt 1-3 §§

kan väckas om vid en före- kan väckas om vid en före-

ningsbanksstämma majoriteten ningsstämma majoriteten

eller en minoritet bestående eller en minoritet

av minst en tiondel av bestående av minst en

samtliga röstberättigade har tiondel av samtliga

biträtt ett förslag om att röstberättigade har biträtt

väcka skadeståndstalan eller ett förslag om att väcka

har röstat mot ett förslag omskadeståndstalan eller har

att bevilja någon styrel- röstat mot ett förslag om

seledamot ansvarsfrihet. En att bevilja någon sty-

uppgörelse om skades- relseledamot ansvars-

tåndsskyldigheten kan träffasfrihet. En uppgörelse om

endast av föreningsbanks- skadeståndsskyldigheten kan

stämman och bara under förut-träffas endast av före-

sättning att inte en tiondel ningsstämman och bara under

av samtliga röstberättigade förutsättning att inte en

röstar mot förslaget till tiondel av samtliga röstbe-

uppgörelse. Om en medlem för rättigade röstar mot för-

skadeståndstalan för före- slaget till uppgörelse. Om

ningsbankens räkning, kan en medlem för skadeståndsta-

någon uppgörelse inte träffaslan för bankens räkning, kan

utan hans samtycke. Talan någon uppgörelse inte träffas

mot en delegat om skadestånd utan hans samtycke. Talan

till föreningsbanken får utanmot en delegat om skade-

hinder av vad nu sagts stånd till banken får utan

väckas av styrelsen. hinder av vad nu sagts

 Talan om skadestånd till väckas av styrelsen.Talan om skadestånd till

föreningsbanken får föras av medlemsbanken får föras av

röstberättigade som utgör röstberättigade som utgör

minst en tiondel av minst en tiondel av

samtliga röstberättigade. Om samtliga röstberättigade. Om

en röstberättigad sedan talanen röstberättigad sedan

väckts avstår från talan, kantalan väckts avstår från

likväl de övriga fullfölja talan, kan likväl de övriga

denna. Den som har väckt fullfölja denna. Den som

talan svarar för rättegångs- har väckt talan svarar för

kostnaderna men har rätt rättegångskostnaderna men

till ersättning av förenings-har rätt till ersättning av

banken för den kostnad som banken för den kostnad som

täcks av vad som kommit täcks av vad som kommit

föreningsbanken till godo banken till godo genom

genom rättegången. rättegången.

 Talan för föreningsbankens Talan för medlemsbankens

räkning mot en styrelseleda- räkning mot en

mot om skadestånd på grund avstyrelseledamot om skade-

ett beslut eller en åtgärd stånd på grund av ett beslut

under ett räkenskapsår skall eller en åtgärd under ett

väckas senast ett år från deträkenskapsår skall väckas

att årsredovisningen och senast ett år från det att

revisionsberättelsen för rä- årsredovisningen och

kenskapsåret lades fram på revisionsberättelsen för rä-

föreningsbanksstämma. kenskapsåret lades fram på

 Har ett beslut fattats om föreningsstämma.

att bevilja ansvarsfrihet Har ett beslut fattats

eller att inte föra om att bevilja

skadeståndstalan utan att ansvarsfrihet eller att

det minsta antalet inte föra skadeståndstalan

röstberättigade som anges i utan att det minsta

första stycket röstat mot antalet röstberättigade som

beslutet eller har tiden för anges i första stycket

talan försuttits enligt röstat mot beslutet eller

tredje stycket, kan trots har tiden för talan

detta talan enligt första försuttits enligt tredje

eller andra stycket väckas, stycket, kan trots detta

om det i årsredovisningen talan enligt första eller

eller i revisionsberättelsen andra stycket väckas, om

eller på något annat sätt tilldet i årsredovisningen

föreningsbanksstämman inte eller i revisions-

har lämnats i väsentliga hän-berättelsen eller på något

seenden riktiga och full- annat sätt till förenings-

ständiga uppgifter om det stämman inte har lämnats i

beslut eller den åtgärd som väsentliga hänseenden

ligger till grund för talan. riktiga och fullständiga

 uppgifter om det beslut

 eller den åtgärd som ligger

 till grund för talan.

 Skadeståndstalan som grundas på brott kan alltid föras av styrelsen

 6 kap.

 1 §10

-------------------------------------------------------

 Ett bankaktiebolags firma Ett bankaktiebolags

skall innehålla ordet bank firma skall innehålla ordet

och ordet aktiebolag eller bank och ordet aktiebolag

förkortningen AB. Ett eller förkortningen AB. Ett

publikt bankaktiebolags publikt bankaktiebolags

firma skall åtföljas av firma skall åtföljas av

beteckningen (publ) såvida beteckningen (publ) såvida

det inte av bolagets firma det inte av bolagets firma

framgår att bolaget är pub- framgår att bolaget är pub-

likt. En sparbanks firma likt. En sparbanks firma

skall innehålla ordet skall innehålla ordet

sparbank, en central före- sparbank. En medlemsbanks

ningsbanks firma orden cen- firma skall innehålla ordet

tral föreningsbank samt en medlemsbank.

lokal föreningsbanks firma

ordet föreningsbank.

 Firman skall registreras i bankregistret.

 Om firman skall registreras på två eller flera språk, skall varje lydelse

anges i bankens stadgar.

 7 kap.

 4 §11

 En banks styrelse är skyldig att genast låta upprätta en särskild balans-

räkning, om det finns anledning att anta att

 1. ett bankaktiebolags eget kapital understiger nio tiondelar av det

registrerade aktiekapitalet,

-------------------------------------------------------

 2. en sparbank eller en 2. en sparbank eller en

central föreningsbank med medlemsbank inte kan upp-

anslutna lokala förenings- fylla kravet på kapitaltäck-

banker inte kan uppfylla ning enligt lagen

kravet på kapitaltäckning (1994:2004) om kapitaltäck-

enligt lagen (1994:2004) om ning och stora

kapitaltäckning och stora exponeringar i kreditin-

exponeringar i kre- stitut och värdepappers-

ditinstitut och bolag.

värdepappersbolag.

 Balansräkningen skall granskas av revisorerna. Om antagandet om bankens

ställning bekräftas skall styrelsen genast underrätta Finansinspektionen.

 5 §12

-------------------------------------------------------

 Finansinspektionen skall Finansinspektionen skall

förordna en eller flera förordna en eller flera

revisorer att med övriga revisorer att med övriga

revisorer delta i revi- revisorer delta i revi-

sionen av en bank. sionen av en bank.

Inspektionen får dock avstå

från att förordna revisor i

en lokal föreningsbank.

 Inspektionen får när som helst återkalla ett revisorförordnande och utse en ny

revisor.

 Revisorn har rätt till skäligt arvode för sitt arbete av banken. Arvodets

storlek bestäms av inspektionen.

 Finansinspektionen skall utfärda en instruktion för revisor som förordnats av

inspektionen.

 10 §13

-------------------------------------------------------

 Ett direkt eller indirekt Ett direkt eller

förvärv av aktier i en ban- indirekt förvärv av aktier

kaktiebolag, som medför att eller andelar i en bank,

förvärvarens sammanlagda som medför att förvärvarens

innehav utgör ett kvalifice- sammanlagda innehav utgör

rat innehav, får ske bara ett kvalificerat innehav,

efter tillstånd av får ske bara efter tillstånd

Finansinspektionen. Det- av Finansinspektionen.

samma gäller förvärv som Detsamma gäller förvärv som

innebär att ett kvalificerat innebär att ett

innehav ökar så att det uppgårkvalificerat innehav ökar så

till eller överstiger 20, att det uppgår till eller

33, eller 50 procent av överstiger 20, 33, eller 50

aktiekapitalet eller procent av kapitalet eller

röstetalet för samtliga röstetalet för samtliga

aktier eller så att banken aktier eller andelar eller

blir dotterföretag. så att banken blir

 dotterföretag.

 11 §14

 Finansinspektionen skall ge tillstånd till förvärv enligt 10 §, om det inte

kan antas att förvärvaren kommer att motverka en sund utveckling av bankens

verksamhet. Ett förvärv, som innebär att ett icke-finansiellt företag blir

moderföretag till en bank, skall dock tillåtas bara om det finns synnerliga

skäl.

-------------------------------------------------------

 Inspektionen får föreskriva Inspektionen får föreskri-

en viss tid inom vilken ett va en viss tid inom vilken

förvärv skall genomföras. Ettett förvärv skall genomföras.

tillstånd enligt första Ett tillstånd enligt första

stycket andra meningen får stycket andra meningen får

förenas med villkor om skyl- förenas med villkor om

dighet att inom viss tid skyldighet att inom viss

avyttra så stor del av tid avyttra så stor del av

aktieinnehavet att banken innehavet att banken upphör

upphör att vara dotterföre- att vara dotterföretag.

tag.

 Finansinspektionen skall meddela beslut i ett ärende enligt denna paragraf

inom tre månader från det att ansökan om tillstånd gjordes.

 13 §15

-------------------------------------------------------

 När ett bankaktiebolag får När ett bankaktiebolag

kännedom om att aktier i eller en medlemsbank får

banken blivit föremål för ettkännedom om att aktier

sådant förvärv som avses i 10 §eller andelar i banken

eller för en sådan avyttring blivit föremål för ett sådant

som avses i 12 §, skall ban- förvärv som avses i 10 §

ken snarast anmäla förvärvet eller för en sådan avyttring

eller avyttringen till Fi- som avses i 12 §, skall

nansinspektionen. banken snarast anmäla för-

 Ett bankaktiebolag skall värvet eller avyttringen

årligen till till Finansinspektionen.

Finansinspektionen anmäla Ett bankaktiebolag eller

namnen på de aktieägare som en medlemsbank skall årli-

har ett kvalificerat gen till Finansinspektio-

innehav av aktier i banken nen anmäla namnen på de ägare

samt storleken på innehaven. som har ett kvalificerat

 innehav av aktier eller

 andelar i banken samt

 storleken på innehaven.

 14 §16

-------------------------------------------------------

 Om ägaren till ett Om ägaren till ett

kvalificerat innehav av kvalificerat innehav av

aktier utövar eller kan an- aktier eller andelar utövar

tas komma att utöva sitt eller kan antas komma att

inflytande på ett sätt som utöva sitt inflytande på ett

motverkar en sund sätt som motverkar en sund

utveckling av verksamheten utveckling av verksamheten

i banken, får Finansin- i banken, får Finansin-

spektionen besluta att spektionen besluta att

aktierna inte får företrädas aktierna eller andelarna

vid bolagsstämman. inte får företrädas vid stäm-

 Om ägaren till ett man.

kvalificerat innehav av Om ägaren till ett

aktier har underlåtit att kvalificerat innehav av

ansöka om tillstånd till ett aktier eller andelar har

förvärv som avses i 10 § ellerunderlåtit att ansöka om

har förvärvat aktier i strid tillstånd till ett förvärv

med inspektionens beslut, som avses i 10 § eller om

får inspektionen besluta att förvärvet har skett i strid

aktierna inte får företrädas med inspektionens beslut,

vid bolagsstämman eller att får inspektionen besluta

röster avgivna för sådana att aktierna eller andelar

aktier skall vara ogiltiga. inte får företrädas vid stäm-

 man eller att röster

 avgivna för sådana aktier

 Finansinspektionen får eller andelar skall vara

också förelägga en aktieägareogiltiga.

som sägs i första och andra Finansinspektionen får

styckena att avyttra så stor också förelägga en ägare som

del av aktierna att inne- sägs i första och andra

havet därefter inte är styckena att avyttra så

kvalificerat. stor del av aktierna eller

 andelarna att innehavet

 därefter inte är kvalifi-

 cerat.

 21 §17

-------------------------------------------------------

 Om någon tar emot inlåning Om någon driver bankrörel-

på räkning från allmänheten se utan att vara berättigad

utan att vara berättigad till det, skall Fi-

till det, skall Fi- nansinspektionen förelägga

nansinspektionen förelägga honom att upphöra med

honom att upphöra med verksamheten.

verksamheten.

 Är det osäkert om verksamheten omfattar inlåning, får inspektionen förelägga

den som driver verksamheten att lämna det upplysningar om verksamheten som

behövs för att bedöma om så är fallet.

 I fråga om utländska företag får ett föreläggande enligt denna paragraf riktas

mot såväl företaget som den som här i landet är verksam för företagets räkning.

 22 §18

-------------------------------------------------------

 Bankaktiebolag, sparban- Svenska banker samt ut-

ker, centrala ländska bankföretag med

föreningsbanker samt utländ- filial här i landet skall

ska bankföretag med filial med årliga avgifter bekosta

här i landet skall med årligaFinansinspektionens

avgifter bekosta Finansin- verksamhet enligt de

spektionens verksamhet närmare föreskrifter som

enligt de närmare föreskrif- regeringen meddelar.

ter som regeringen med-

delar.

 24 §19

 Finansinspektionens beslut enligt 6 § och 21 § andra stycket får inte

överklagas.

-------------------------------------------------------

 Beslut som avses i 21 § Beslut som avses i 21 §

första stycket får överklagasförsta stycket får överklagas

hos allmän förvaltningsdoms- hos allmän förvaltningsdoms-

tol. Inspektionens beslut i tol. Inspektionens beslut

övrigt enligt denna lag, i övrigt enligt denna lag,

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), sparbankslagen (1987:618), sparbankslagen

(1987:619) och förenings- (1987:619) och lagen

bankslagen (1987:620) får (1995:000) om medlemsban-

överklagas hos regeringen, ker får överklagas hos rege-

om annat inte är föreskrivet.ringen, om annat inte är

 föreskrivet.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

 Inspektionen får bestämma att ett beslut om förbud, föreläggande eller

återkallelse skall gälla omedelbart.

 8 kap.

 1 §20

-------------------------------------------------------

 Finansinspektionen skall Finansinspektionen skall

föra ett bankregister för föra ett bankregister för

registrering enligt denna registrering enligt denna

lag, bankaktiebolagslagen lag, bankaktiebolagslagen

(1987:618), sparbankslagen (1987:618), sparbankslagen

(1987:619), föreningsbank- (1987:619), lagen

slagen (1987:620) eller (1995:000) om medlems-

andra författningar. banker eller andra författ-

 ningar.

 2 §21

 Finansinspektionen skall utan dröjsmål kungöra i Post- och Inrikes Tidningar

vad som införs i bankregistret med undantag för registrering av underrättelse

enligt

-------------------------------------------------------

 1. 2 kap. 17 § 1. 2 kap. 17 §

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 2 kap. 14 § (1987:618), 2 kap. 14 §

sparbankslagen (1987:619) sparbankslagen (1987:619)

och 2 kap. 7 § och 2 kap. 7 § lagen

föreningsbankslagen (1995:000) om medlems-

(1987:620) om dagen för banker om dagen för

kungörelse om rörelsens kungörelse om rörelsens

öppnande, öppnande,

 2. 10 kap. 20 § bankaktie- 2. 10 kap. 20 §

bolagslagen, 6 kap. 19 § bankaktiebolagslagen, 6

sparbankslagen och 9 kap. kap. 19 § sparbankslagen

20 § föreningsbankslagen frånoch 9 kap. 20 § lagen om

tingsrätten om att banken medlemsbanker från

blivit försatt i konkurs, tingsrätten om att banken

att beslut om konkurs upp- blivit försatt i konkurs,

hävts eller att konkurs av- att beslut om konkurs upp-

slutats samt hävts eller att konkurs av-

 3. 11 kap. 13 § bankaktie- slutats samt

bolagslagen och 7 kap. 5 § 3. 11 kap. 13 §

sparbankslagen om fusion- bankaktiebolagslagen, 7

stillstånd. kap. 5 § sparbankslagen och

 10 kap. 5 § lagen om med-

 lemsbanker om

 fusionstillstånd.

 En kungörelse som avser ändring i ett förhållande som tidigare har införts i

registret skall endast ange ändringens art.

 4 §22

 Om en sökande vid anmälan för registrering inte har iakttagit vad som är före-

skrivet om anmälan skall han föreläggas att inom viss tid avge yttrande eller

vidta rättelse. Detsamma gäller om Finansinspektionen finner att ett beslut, som

anmäls för registering och för vars giltighet regeringens stadfästelse inte

krävs, eller en handling som bifogas anmälningen

 1. inte har tillkommit i behörig ordning,

 2. till sitt innehåll strider mot denna lag eller annan författning eller

stadgarna, eller

 3. i något viktigare hänseende har en otydlig eller vilseledande avfattning.

 Om sökanden inte rättas sig efter förläggandet, skall anmälningen avskrivas.

En underrättelse om denna påföljd skall tas in i föreläggandet. Finns det även

efter det att yttrandet har avgivits något hinder mot registrering och har

sökanden haft tillfälle att yttra sig över hindret, skall registrering vägras,

om det inte finns anledning att ge sökanden ett nytt föreläggande.

-------------------------------------------------------

 Bestämmelserna i första Bestämmelserna i första

stycket utgör inte hinder stycket utgör inte hinder

mot registrering av ett mot registrering av ett

beslut av stämman, om rätten beslut av stämman, om rätten

till talan mot beslutet har till talan mot beslutet

gått förlorad enligt 8 kap. har gått förlorad enligt 8

16 § andra stycket kap. 16 § andra stycket

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 4 kap. 17 § (1987:618), 4 kap. 17 §

andra stycket andra stycket

sparbankslagen (1987:619) sparbankslagen (1987:619)

eller 7 kap. 18 § andra eller 7 kap. 18 § andra

stycket föreningsbankslagen stycket lagen (1995:000)

(1987:620). om medlemsbanker.

 5 §23

 Finansinspektionen skall genast skriftligen underrätta banken när inspektionen

 1. nedsatt aktiekapitalet enligt 4 kap. 14 § andra stycket bankaktie-

bolagslagen (1987:618)

 2. förklarat ett beslut om nedsättning av aktiekapitalet förfallet enligt 6

kap. 7 § tredje stycket bankaktiebolagslagen,

-------------------------------------------------------

 3. förklarat fråga om 3. förklarat fråga om

fusion förfallen enligt 11 fusion förfallen enligt 11

kap. 17 § bankakti- kap. 17 § bankakti-

ebolagslagen 7 kap. 7 § ebolagslagen 7 kap. 7 §

tredje stycket sparbank- tredje stycket sparbank-

slagen (1987:619) eller 10 slagen (1987:619) eller 10

kap. 5 § tredje stycket före-kap. 5 § tredje stycket

ningsbankslagen (1987:620), lagen (1995:000) om

 medlemsbanker,

 4. förelagt vite enligt denna lag, eller

-------------------------------------------------------

 5. förklarat fråga om en 5. förklarat fråga om en

sparbanks eller en sparbanks ombildning till

föreningsbanks ombildning bankaktiebolag förfallen

till bankaktiebolag för- enligt 8 kap. 8 § spar-

fallen enligt 8 kap. 8 § bankslagen.

sparbankslagen respektive

11 kap. 9 § före-

ningsbankslagen.

 8 §

-------------------------------------------------------

 Ett beslut av Ett beslut av

Finansinspektionen som Finansinspektionen som

innebär att en anmälan av- innebär att en anmälan av-

skrivits eller en skrivits eller en

registrering har vägrats registrering har vägrats

enligt 4 § andra stycket får enligt 4 § andra stycket får

överklagas hos överklagas hos

allmänförvaltningsdomstol allmänförvaltningsdomstol

inom två månader från inom två månader från

beslutets dag detsamma beslutets dag detsamma

gäller ett sådant beslut av gäller ett sådant beslut av

Finansinspektionen som Finansinspektionen som

avses i 8 kap. 4 a § denna avses i 8 kap. 4 a § denna

lag, 4 kap. 14 § andra lag, 4 kap. 14 § andra

stycket, 6 kap. 7 § tredje stycket, 6 kap. 7 § tredje

stycket och 11 kap. 17 § stycket och 11 kap. 17 §

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 7 kap. 7 § (1987:618), 7 kap. 7 §

tredje stycket och 8 kap. 8 §tredje stycket och 8 kap.

sparbankslagen (1987:619) 8 § sparbankslagen

samt 10 kap. 5 § tredje (1987:619) samt 10 kap. 5 §

stycket och 11 kap. 9 § tredje stycket lagen

föreningsbankslagen (1995:000) om

(1987:620). medlemsbanker.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 2. Sparkasseverksamhet som inte fordrade tillstånd enligt äldre lag får -om

den bedrivs i en ekonomisk förening med en icke-finansiell huvudverksamhet -

fortsättas längst till den 31 december 1997.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1992:1613.

 2Senaste lydelse 1992:1613.

 3Senaste lydelse 1992:1613.

 4Senaste lydelse 1992:1059

 5Senaste lydelse 1991:1768.

 6Senaste lydelse 1994:2007.

 7Senaste lydelse 1991:1768.

 8Senaste lydelse 1991:1768.

 9Senaste lydelse 1992:1613.

 10Senaste lydelse 1994:1939.

 11Senaste lydelse 1994:2007.

 12Senaste lydelse 1992:1613.

 13Senaste lydelse 1992:1613.

 14Senaste lydelse 1992:1613.

 15Senaste lydelse 1992:1613.

 16Senaste lydelse 1992:1613.

 17Senaste lydelse 1992:1613.

 18Senaste lydelse 1992:1613.

 19Senaste lydelse 1995:66.

 20Senaste lydelse 1991:1768.

 21Senaste lydelse 1994:1939.

 22Senaste lydelse 1991:1768.

 23Senaste lydelse 1994:1939.

 7

2.3 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen

(1987:617)

 Härigenom föreskrivs att 7 kap. 11 § bankrörelselagen (1987:617) skall ha

följande lydelse.

 Lydelse enl. lagförslag 2.2Föreslagen lydelse

 7 kap.

 11 §1

-------------------------------------------------------

 Finansinspektionen skall Finansinspektionen skall

ge tillstånd till förvärv ge tillstånd till förvärv

enligt 10 §, om det inte kan enligt 10 §, om det inte

antas att förvärvaren kommer kan antas att förvärvaren

att motverka en sund ut- kommer att motverka en

veckling av bankens sund utveckling av bankens

verksamhet. Ett förvärv, som verksamhet. Inspektionen

innebär att ett icke- får förskriva en viss tid

finansiellt företag blir inom vilken ett förvärv

moderföretag till en bank, skall genomföras.

skall dock tillåtas bara om

det finns synnerliga skäl.

 Inspektionen får föreskriva

en viss tid inom vilken ett

förvärv skall genomföras. Ett

tillstånd enligt första

stycket andra meningen får

förenas med villkor om

skyldighet att inom viss

tid avyttra så stor del av

innehavet att banken upphör

att vara dotterföretag.

 Finansinspektionen skall meddela beslut i ett ärende enligt denna paragraf

inom tre månader från det att ansökan om tillstånd gjordes.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996.

**FOOTNOTES**

 1Lydelse enligt denna proposition (avsnitt 2.2).

 8

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag

 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 3 § och 3 kap. 1 § lagen (1992:1610) om

kreditmarknadsbolag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 3 §1

Tillstånd krävs inte om finansieringsverksamheten

 1. drivs av statlig eller kommunal myndighet,

 2. avser finansiering endast i samband med avsättning av tjänster som erbjuds

eller varor som framställs eller säljs av företaget,

 3. avser finansiering endast i samband med avsättning av tjänster som erbjuds

eller varor som framställs eller säljs av annat företag i samma koncern eller

med annat nära samband och medel för verksamheten inte anskaffas från

allmänheten,

 4. tillgodoser finansieringsbehov endast inom en grupp näringsidkare med

ekonomisk intressegemenskap och medel för verksamheten inte anskaffas från

allmänheten,

 5. utgör en normal likviditetsförvaltning och inte kan anses ha ett själv-

ständigt syfte vid sidan av företagets huvudsakliga verksamhet,

 6. utgör pantbanksverksamhet enligt pantbankslagen (1995:1000)

-------------------------------------------------------

 7. ingår i verksamhet som 7. ingår i verksamhet som

står under tillsyn av står under tillsyn av

Finansinspektionen i annan Finansinspektionen enligt

lag, eller annan lag,

 8. drivs av ett aktiebolag, om

 - bolaget med stöd av 1 § lagen (1994:77) om beslutanderätt för regionala

utvecklingsbolag har fått rätt att pröva frågor om stöd till näringsidkare eller

bolaget är moderbolag till ett sådant bolag,

 - staten äger så många aktier i bolaget att staten har mer än hälften av

rösterna för samtliga aktier eller bolaget är dotterbolag till ett bolag vari

staten äger aktier i den omfattningen, och

-------------------------------------------------------

 - medel för verksamheten - medel för verksamheten

inte anskaffas från inte anskaffas från

allmänheten. allmänheten, eller

 9. drivs av en ekonomisk

 förening som

 a) tar emot insättningar

 endast från de egna

 medlemmarna,

 b) har till ändamål endast

 att med användande av

 medlemsinsättningar till-

 godose finansieringsbehov

 hos medlemmarna,

 c) antar endast fysiska

 personer till medlemmar,

 samt

 d) har högst 1 000

 medlemmar.

 Nära samband, som avses i 3, skall anses föreligga om företagen leds av samma

eller i huvudsak samma personer eller om vinsten av företagens verksamhet helt

eller till betydande del skall, direkt eller indirekt, tillfalla samma eller i

huvudsak samma personer.

 3 kap.

 1 §

 Ett kreditmarknadsbolag får endast driva finansieringsverksamhet och

verksamhet som har ett naturligt samband därmed.

 Kreditmarknadsbolaget får, med iakttagande av vad som föreskrivs i detta

kapitel, i sin verksamhet bland annat

-------------------------------------------------------

 1. låna upp medel, bland 1. låna upp medel, bland

annat genom att ge ut annat genom att ge ut

obligationer och andra obligationer och andra

jämförbara fordringsrätter, jämförbara fordringsrätter,

dock ej ta emot inlåning på

räkning från allmänheten,

 2. lämna och förmedla kredit, bland annat i form av konsumentkredit, kredit

mot panträtt i fast egendom och i fordringar,

 3. medverka vid finansiering, bland annat genom att förvärva fordringar och

upplåta lös egendom till nyttjande (leasing),

 4. förmedla betalningar,

 5. tillhandahålla betalningsmedel,

 6. ikläda sig garantiförbindelser och göra liknande åtaganden,

 7. lämna ekonomisk rådgivning,

 8. förvara värdepapper,

 9. vara förvaringsinstitut för värdepappersfonder,

 10. medverka vid försäljning av försäkringstjänster,

 11. tillhandahålla inkassotjänster,

 12. tillhandahålla värdefackstjänster,

 13. driva valutahandel under de förutsättningar som föreskrivs i lagen

(1988:1385) om Sveriges riksbank, samt

 14. lämna kreditupplysning under de förutsättningar som föreskrivs i kreditup-

plysningslagen (1973:1173).

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1995:1003.

 9

2.5 Förslag till lag om ändring i bankaktiebolagslagen

(1987:618)

 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § och 2 kap. 1 § bankaktiebolagslagen

(1987:618) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 1 §

-------------------------------------------------------

 Denna lag innehåller Denna lag innehåller

bestämmelser om hur ett bestämmelser om hur ett

bankaktiebolag bildas och bankaktiebolag bildas och

om dess organisation m.m. om dess organisation m.m.

Bestämmelser om den rörelse Bestämmelser om den rörelse

som ett bankaktiebolag får som ett bankaktiebolag får

driva samt andra för driva samt andra för

bankaktiebolag, sparbanker bankaktiebolag, sparbanker

och föreningsbanker gemen- och medlemsbanker gemen-

samma bestämmelser finns i samma bestämmelser finns i

bankrörelselagen (1987:617). bankrörelselagen

 (1987:617).

 2 kap.

 1 §1

 Ett bankaktiebolag skall bildas av en eller flera stiftare.

 Stiftarna skall vara fysiska personer och bosatta inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet. Den som är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare

enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken får inte vara stiftare. Att detsamma gäller

den som är underkastad näringsförbud följer 6 § lagen (1986:436) om

näringsförbud.

 Utan hinder av andra stycket får ett bankaktiebolag bildas av

 1. ett eller flera utländska bankföretag

-------------------------------------------------------

 2. en eller flera svenska 2. en eller flera

sparbanker eller centrala svenska sparbanker om

föreningsbanker, om bildandet av

bildandet av bankaktiebolaget utgör ett

bankaktiebolaget utgör ett led i en ombildning enligt

led i en ombildning enligt 8 kap. sparbankslagen

8 kap. sparbankslagen (1987:619).

(1987:619) respektive 11

kap. föreningsbankslagen

(1987:620).

 Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte om annat följer av bestämmelserna

om fusion i 11 kap. 2 §.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1992:1611.

 10

2.6 Förslag till lag om ändring i sparbankslagen (1987:619)

 Härigenom föreskrivs att i 1 kap. 1 § och 4 kap. 2 § sparbankslagen

(1987:619)1 ordet "föreningsbank" i olika böjningsformer skall bytas ut mot

"medlemsbank" i motsvarande böjningsform.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse av 4 kap. 2 § 1994:1948

 11

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1385) om

Sveriges riksbank

 Härigenom föreskrivs att 3 och 13 §§ lagen (1988:1385) om Sveriges riksbank

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §1

-------------------------------------------------------

 Med bankinstitut förstås i Med bankinstitut förstås i

denna lag bankaktiebolag, denna lag bankaktiebolag,

sparbanker, centrala sparbanker, medlemsbanker

föreningsbanker och utländskaoch utländska bankföretag

bankföretag som med stöd av 1som med stöd av 1 kap. 4

kap. 4 eller 5 § eller 5 § bankrörelselagen

bankrörelselagen (1987:617) (1987:617) driver ban-

driver bankrörelse från krörelse från filial här i

filial här i landet. landet.

 Med kreditinstitut förstås Med kreditinstitut förstås

bankinstitut, lokala bankinstitut,

föreningsbanker, kredit- kreditmarknadsbolag, värde-

marknadsbolag, värdepappers- pappersinstitut, allmänna

institut, allmänna pensionsfonden,

pensionsfonden, försäk- försäkringsföretag med svensk

ringsföretag med svensk kon- koncession, landshypoteks-

cession, landshypoteks- och och stadshypoteksinstitu-

stadshypo- tionerna, Svenska

teksinstitutionerna, Sven- skeppshypotekskassan samt

ska skeppshypotekskassan utländska företag som med

samt utländska företag som stöd av 2 kap. 8, 9 eller

med stöd av 2 kap. 8, 9 10 § lagen (1992:1610) om

eller 10 § lagen (1992:1610) kreditmarknadsbolag driver

om kreditmarknadsbolag verksamhet från filial i

driver verksamhet från Sverige.

filial i Sverige.

 13 §2

 I valutapolitiskt syfte får Riksbanken ta upp utländsk kredit och kredit i

utländsk valuta, bevilja kredit till annan centralbank och till Internationella

valutafonden, bevilja kredit inom ramen för verksamheten i Banken för

internationell betalningsutjämning samt bevilja kredit för Europeiska unionens

system för medelfristigt finansiellt stöd.

-------------------------------------------------------

 Efter medgivande av riks- Efter medgivande av

dagen får Riksbanken i riksdagen får Riksbanken i

valutapolitiskt syfte be- valutapolitiskt syfte

vilja kredit till andra in- bevilja kredit till andra

ternationella finansorgan internationella

som Sverige är medlem i och finansorgan som Sverige är

sluta avtal om långsiktiga medlem i och sluta avtal

internationella låne- med annan än centralbank om

åtaganden. långsiktiga internationella

 låneåtaganden.

 Riksbanken får också efter medgivande av riksdagen av egna medel tillskjuta

insatskapital i Internationella valutafonden.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1992:1619.

 2Senaste lydelse 1995:969

 12

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs att 2 § 4 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

skall ha följande lydelse.

 2 § 41 mom.

Bestämmelserna i andra--åttonde styckena nedan gäller i fråga om fusioner enligt

 1. 14 kap. 22 § aktiebolagslagen (1975:1385),

 2. 12 kap. 1, 3 och 8 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

 3. 11 kap. 1 och 18 §§ bankaktiebolagslagen (1987:618),

 4. 7 kap. 1, 2 och 8 §§ sparbankslagen (1987:619),

-------------------------------------------------------

 5. 10 kap. 1, 2 och 9 §§ 5. 10 kap. 1, 2 och 8 §§

föreningsbankslagen lagen (1995:000) om

(1987:620), medlemsbanker,

 6. 15 a kap. 1 och 18 §§ försäkringsrörelselagen (1982:713).

 Har lager, fordringar och liknande tillgångar hos det övertagande företaget

tagits upp till högre värde än det värde som i beskattningsavseende gäller för

det överlåtande företaget, skall det övertagande företaget ta upp mellan-

skillnaden som intäkt.

 Har byggnad, markanläggning, maskin eller annat inventarium, patenträtt,

hyresrätt eller tillgång av goodwills natur övertagits skall vid beräkning av

värdeminskningsavdrag och av vad som återstår oavskrivet av tillgångens

anskaffningsvärde anses som om överlåtande och övertagande företag utgjort en

skattskyldig.

 Har inventarier eller andra tillgångar som får skrivas av enligt reglerna för

räkenskapsenlig avskrivning övertagits och har dessa tillgångar i räkenskaperna

tagits upp till högre värde än vad som följer av tredje stycket, har det

övertagande företaget rätt att även efter fusionen tillämpa räkenskapsenlig

avskrivning. Som förutsättning gäller att mellanskillnaden tas upp som intäkt

under det beskattningsår då fusionen genomförs eller med en tredjedel för nämnda

beskattningsår och vart och ett av de två närmast följande åren.

 Har skog övertagits skall beträffande skogens anskaffningsvärde och gällande

ingångsvärde anses som om överlåtande och övertagande företag utgjort en

skattskyldig.

 Har betalningsansvaret för framtida utgifter övertagits och har det över-

låtande företaget medgetts avdrag för utgifterna skall ett belopp som motsvarar

avdraget tas upp som intäkt hos det övertagande företaget. Avdragsrätten för det

övertagande företaget prövas med utgångspunkt i de förhållanden som gäller vid

utgången av beskattningsåret.

 Fusionen skall inte leda till någon skattepliktig realisationsvinst eller

avdragsgill realisationsförlust för något av de deltagande företagen. Avyttras

tillgångar som övertagits vid fusionen skall vid bedömandet av frågan om

skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust uppkommit

anses som om överlåtande och övertagande företag utgjort en skattskyldig. Vad nu

sagts gäller också då ett försäkringsföretags hela försäkringsbestånd övertagits

av ett annat försäkringsföretag.

 Det övertagande företaget har samma rätt till avdrag för underskott som avses

i 14 mom. som det överlåtande företaget skulle ha haft om fusionen inte ägt rum.

Om moderbolaget var ett fåmansföretag enligt punkt 14 av anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen (1928:370) vid utgången av beskattningsåret eller

dotterbolaget var ett sådant företag vid ingången av det närmast föregående

beskattningsåret krävs dock att moderbolaget ägde mer än nio tiondelar av

aktierna i dotterbolaget vid den sistnämnda tidpunkten. Vid fusion mellan

ekonomiska föreningar krävs att båda föreningarna är att anse som kooperativa

enligt 8 mom.

 Bestämmelserna i sjunde stycket första och andra meningarna gäller också då en

juridisk person icke yrkesmässigt överlåter egendom eller rättighet som avses i

25--31 §§ till en annan juridisk person såvida överlåtelsen sker med förlust och

företagen är moderföretag och dotterföretag eller står under i huvudsak gemensam

ledning. Vidare gäller i nu avsedda fall bestämmelserna om värdeminskningsavdrag

m.m. i tredje och femte styckena.

 Bestämmelserna i sjunde stycket första och andra meningarna gäller vidare --

utöver vad som anges i nionde stycket -- om aktie i aktiebolag eller andel i

handelsbolag, ekonomisk förening eller utländsk juridisk person överlåts till

ett svenskt företag inom samma koncern såvida moderföretaget i koncernen är ett

aktiebolag, en ekonomisk förening, en sparbank eller ett ömsesidigt

skadeförsäkringsföretag och den överlåtna aktien eller andelen innehas som ett

led i koncernens verksamhet. Sker överlåtelsen till ett utländskt företag, kan

regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer medge befrielse från

beskattning för vinst.

 I samband med sådan fusion som avses i första stycket skall uttagsbeskattning

enligt punkt 1 fjärde stycket av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen

inte ske.

 Har en tillgång delats ut till ett företag som är frikallat från skattskyldig-

het för utdelningen enligt 7 § 8 mom. tillämpas bestämmelserna i andra, tredje

och femte styckena samt sjunde stycket första och andra meningarna om det

utdelande företaget inte uttagsbeskattats enligt punkt 1 fjärde stycket av

anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1994:1859

 13

2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för utländska

försäkringsföretag att bedriva försäkringsrörelse i Sverige

 Härigenom föreskrivs att i 5 a § lagen (1950:272) om rätt för utländska för-

säkringsföretag att bedriva försäkringsrörelse i Sverige1 ordet "föreningsbank"

byts ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1987:632

 14

2.10 Förslag till lag om ändring i skogskontolagen (1954:142)

 Härigenom föreskrivs att i 1 och 10 §§ skogskontolagen (1954:142)1 ordet

"föreningsbank" skall bytas ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse av 1 § 1993:1550 och av 10 §,

1982:325.

 15

2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsut-

fästelse m.m.

 Härigenom föreskrivs att 23 § lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelse m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 23 §1

-------------------------------------------------------

 Övergår näringsverksamhet Övergår näringsverksamhet

från en arbetsgivare till en från en arbetsgivare till

annan och avtalas därvid att en annan och avtalas därvid

ansvaret för pen- att ansvaret för pen-

sionsutfästelse skall sionsutfästelse skall

överflyttas på efterträdaren,överflyttas på efterträdaren,

skall samtycke till skall samtycke till

överflyttningen inhämtas frånöverflyttningen inhämtas från

innehavaren av pensions- innehavaren av pensions-

fordringen. Tillsynsmyndig- fordringen. Till-

heten äger medge att sam- synsmyndigheten äger medge

tycke icke behöver inhämtas, att samtycke icke behöver

om efterträdaren kan anses inhämtas, om efterträdaren

god för pensionsutfästelsen. kan anses god för

Något samtycke behövs inte pensionsutfästelsen. Något

vid ombildning enligt 8 samtycke behövs inte vid

kap. sparbankslagen ombildning enligt 8 kap.

(1987:619) eller 11 kap. sparbankslagen (1987:619).

föreningsbankslagen

(1986:620).

 Har det i författning meddelats särskilda bestämmelser om tillvaratagande av

fordringsägares rätt vid fusion, gäller dessa i stället för reglerna i första

stycket. Innehavare av pensionsfordran behöver dock inte underrättas eller

kallas enligt 14 kap. 13, 16 och 26 §§ aktiebolagslagen (1975:1385) eller för-

tecknas och kallas i ärende om fusion enligt 12 kap. 6 § lagen (1987:667) om

ekonomiska föreningar, om tillsynsmyndigheten medger det. Detsamma gäller i

ärende om vinstutdelning enligt 6 kap. 5 § andra meningen, nedsättning av

aktiekapitalet enligt 6 kap. 6 § och nedsättning av reservfonden enligt 12 kap.

4 § tredje stycket 3 aktiebolagslagen.

 Har ansvaret för pensionsutfästelse sålunda överflyttats, anses utfästelsen ha

samma rättsverkningar som om arbetstagaren varit anställd hos efterträdaren från

dagen för anställningen hos företrädaren. Efter överflyttningen är företrädaren

fri från ansvar för utfästelsen.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1994:805.

 16

2.12 Förslag till lag om ändring i ackordslagen (1970:847)

 Härigenom föreskrivs att i 48 § ackordslagen (1970:847)1 orden "central

föreningsbank" skall bytas ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse av 48 § 1992:1617

 17

2.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:262) om

understödsföreningar

 Härigenom föreskrivs att i 24 § lagen (1972:262) om understödsföreningar1

orden "central föreningsbank" och "föreningsbank" skall bytas ut mot

"medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse av 24 § 1992:1624.

 18

2.14 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:611) om

upphovsmannakonto

 Härigenom föreskrivs att i 2 och 13 §§ lagen (1979:611) om upphovsmannakonto1

ordet "föreningsbank" skall bytas ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse av 2 § 1994:494

 19

2.15 Förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen

(1982:713)

 Härigenom föreskrivs att 7 kap. 17 a § försäkringsrörelselagen (1982:713)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 kap.

 17 a §1

-------------------------------------------------------

 Ett försäkringsbolag får Ett försäkringsbolag får

enligt de förutsättningar somenligt de förutsättningar

anges i denna paragraf som anges i denna paragraf

förvärva aktier eller andelarförvärva aktier eller ande-

i företag som driver någon lar i företag som driver

form av finansiell någon form av finansiell

verksamhet. Ett försäkrings- verksamhet.

bolag som är moderbolag till

ett bankbolag får inte vara

dotterföretag till något

annat företag än ett bank-

bolag.

 För förvärv av aktier eller andelar som, tillsammans med försäkringsbolagets

övriga aktier eller andelar i samma företag, motsvarar ett röstetal som

överstiger fem procent av röstetalet för samtliga aktier eller andelar i

företaget krävs tillstånd av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,

Finansinspektionen. Om försäkringsbolaget ingår i en koncern, skall första

meningen tillämpas på koncernens samlade innehav. Vid beräkningen av koncernens

innehav skall dock, intill ett innehav motsvarande fem procent av röstetalet för

samtliga aktier eller andelar, bortses från aktier eller andelar som innehas av

företag i koncernen som driver någon form av finansiell verksamhet eller av

dotterföretag till sådana företag.

 Tillstånd enligt andra stycket får ges endast om värdet av de förvärvade

aktierna eller andelarna - tillsammans med det bokförda värdet av försäk-

ringsbolagets sammanlagda innehav av aktier och andelar som kräver tillstånd

enligt andra stycket samt av vad som skjutits till som aktiekapital eller i

annan form i ett annnat försäkringsbolag - inte överstiger summan av

A. för livförsäkringsbolag

 1. eget kapital och garantikapital samt

 2. fyra procent av

 - försäkringstekniska skulder,

 - återbäringsmedel och

 - femtio procent av övervärden i tillgångar,

B. för skadeförsäkringsbolag

 1. eget kapital, garantikapital, regleringsfond för trafikförsäkring och

utjämningsfond,

 2. sjuttio procent av

 - skatteutjämningsreserv och

 - återstående del av uppskovsbeloppet enligt lagen (1990:655) om återföring

av obeskattade reserver samt

 3. fyra procent av

 - försäkringstekniska skulder,

 - säkerhetsreserv och

 - femtio procent av övervärden i tillgångar.

För tillstånd krävs att förvärvet ingår som ett led i organisationen av

verksamheten.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1991:1767.

 20

2.16 Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672)

 Härigenom föreskrivs att i 7 kap. 13 § och 9 kap. 5 § konkurslagen (1987:672)1

orden "central föreningsbank" i olika böjningsformer skall bytas ut mot

"medlemsbank" i motsvarande böjningsform.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1 Senaste lydelse av 7 kap. 13 § och 9 kap. 5 §

1989:1084

 21

2.17 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:1245) om

styrelserepresentation för de privatanställda

 Härigenom föreskrivs att 2 och 13 §§ lagen (1987:1245) om styrelserepresenta-

tion för de privatanställda skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §1

Med företag avses i denna lag aktiebolag, bank, hypoteksinstitut,

försäkringsbolag och ekonomisk förening.

-------------------------------------------------------

Med koncern avses i denna Med koncern avses i

lag svenska juridiska denna lag svenska

personer som juridiska personer som

enligt bestämmelserna i 1 enligt bestämmelserna i 1

kap. 5 § aktiebolagslagen kap. 5 § aktiebolagslagen

(1975:1385), 1 kap. 6 § (1975:1385), 1 kap. 6 §

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 1 kap. 2 § (1987:618), 1 kap. 2 §

sparbankslagen (1987:619), sparbankslagen (1987:619),

1 kap. 8 § förenings- 1 kap. 5 § lagen (1995:000)

bankslagen (1987:620), om medlemsbanker, 1 kap. 9 §

1 kap. 9 § försäkringsrörelselagen

försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 4 §

(1982:713) eller 1 kap. 4 § lagen (1987:667) om

lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar är

ekonomiska föreningar är moderföretag och dotter-

moderföretag och dotter- företag i förhållande till

företag i förhållande till varandra.

varandra.

 13 §

En av arbetstagarrepresentanterna får närvara och delta i överläggningarna när

ett ärende, som senare skall avgöras av styrelsen, förbereds av därtill särskilt

utsedda styrelseledamöter eller befattningshavare i företaget.

-------------------------------------------------------

 Om ett beslut enligt 7 Om ett beslut enligt 7

kap. 6 § andra stycket kap. 6 § andra stycket

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 3 kap. 6 § andra (1987:618), 3 kap. 6 §

stycket sparbankslagen andra stycket

(1987:619) eller 6 kap. 6 § sparbankslagen (1987:619)

andra stycket förenings- eller 6 kap. 6 § andra

bankslagen (1987:620) inne- stycket lagen (1995:000)

bär att ett uppdrag ges åt enom medlemsbanker innebär

regionstyrelse eller ett att ett uppdrag ges åt en

motsvarande organ i en regionstyrelse eller ett

region, har de anställda motsvarande organ i en

inom regionen rätt att region, har de anställda

bestämma att en representant inom regionen rätt att

för dem och en suppleant bestämma att en

skall omfattas av upp- representant för dem och en

draget. En sådan suppleant skall omfattas

representant har motsva- av uppdraget. En sådan

rande rätt som avses i förstarepresentant har motsva-

stycket. rande rätt som avses i

 första stycket.

 Om arbetstagarorganisationerna inte enas om annat, utses den representant som

avses i första och andra styckena av den organisation som företräder det största

antalet kollektivavtalsbundna arbetstagare vid företaget eller, i fråga om

moderföretag, inom koncernen.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1994:1944

 22

2.18 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter

 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 16 § lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 kap.

 16 §1

Fåmansföretag och företag, som enligt 3 § 12 mom. nionde stycket lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt skall behandlas som fåmansföretag skall i

självdeklarationen lämna uppgifter om delägares eller honom närstående persons

namn, personnummer och adress och i förekommande fall aktie- eller andelsinnehav

varvid, om det förekommer olika röstvärden för innehavet, dessa skall anges;

dock behöver uppgifter inte lämnas för närstående person, som inte uppburit

ersättning från, träffat avtal med eller haft liknande förhållande med

företaget.

 Delägare i ett handelsbolag skall lämna de uppgifter som behövs för att

beräkna det justerade ingångsvärdet för andelen i bolaget såsom andelens

ursprungliga ingångsvärde, tillskott och uttag.

 Skall den skattskyldige enligt 14 kap. 3 § mervärdesskattelagen (1994:200)

redovisa mervärdesskatt i sin självdeklaration, skall han lämna de uppgifter som

behövs för att besluta om mervärdesskatten.

-------------------------------------------------------

 Dotterföretag enligt 1 Dotterföretag enligt 1

kap. 5 § aktiebolagslagen kap. 5 § aktiebolagslagen

(1975:1385), 1 kap. 4 § (1975:1385), 1 kap. 4 §

lagen (1987:667) om ekono- lagen (1987:667) om ekono-

miska föreningar, 1 kap. 6 § miska föreningar, 1 kap. 6 §

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 1 kap. 2 § (1987:618), 1 kap. 2 §

sparbankslagen (1987:619), sparbankslagen (1987:619),

1 kap. 8 § förenings- 1 kap. 5 § lagen (1995:000)

bankslagen (1987:620), 1 om medlemsbanker, 1 kap. 9 §

kap. 9 § försäkringsrörelselagen

försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 1 §

(1982:713) eller 1 kap. 1 § lagen (1980:1103) om

lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i vissa

årsredovisning m. m. i vissa företag, skall i själv-

företag, skall i deklarationen lämna uppgift

självdeklarationen lämna om namn och organi-

uppgift om namn och organi- sationsnummer för

sationsnummer för moderföretag jämte aktie-

moderföretag jämte aktie- eller andelsinnehav med

eller andelsinnehav med angivande av röstvärde samt,

angivande av röstvärde samt, i förekommande fall,

i förekommande fall, uppgifter om namn och

uppgifter om namn och organisationsnummer för

organisationsnummer för dettas moderföretag.

dettas moderföretag. Ägaruppgifterna skall avse

Ägaruppgifterna skall avse förhållandena vid senast

förhållandena vid senast avslutade beskattningsår.

avslutade beskattningsår.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1994:1876.

 23

2.19 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:765) om

statligt stöd till banker och andra kreditinstitut

 Härigenom föreskrivs att i 13 och 14 §§ lagen (1993:765) om statligt stöd till

banker och andra kreditinstitut ordet "föreningsbank" byts ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 24

2.20 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder

 Härigenom föreskrivs att 7 § lagen om periodiseringsfonder (1993:1538) skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 §1

-------------------------------------------------------

 Vid fusion som avses i 2 § Vid fusion som avses i 2 §

4 mom. första stycket lagen 4 mom. första stycket lagen

(1947:576) om statlig (1947:576) om statlig

inkomstskatt och vid om- inkomstskatt och vid om-

bildning enligt 8 kap. bildning enligt 8 kap.

sparbankslagen (1987:619) sparbankslagen (1987:619)

eller 11 kap. och vid övertagande som av-

föreningsbankslagen ses i 5 eller 6 § lagen

(1987:620) och vid överta- (1992:702) om inkomstskat-

gande enligt 10 kap. 8 a § teregler med anledning av

föreningsbankslagen och vid vissa omstruktureringar

övertagande som avses i 5 inom den finansiella sek-

eller 6 § lagen (1992:702) torn, m. m. samt vid om-

om inkomstskatteregler med bildning och tillskott

anledning av vissa enligt 2 § respektive 3 §

omstruktureringar inom den första meningen lagen

finansiella sektorn, m. m. (1994:758) om ombildning

samt vid ombildning och av landshypoteksin-

tillskott enligt 2 § stitutionen anses över-

respektive 3 § första låtande och övertagande före-

meningen lagen (1994:758) tag som ett företag. Har en

om ombildning av lands- ekonomisk förening skiftat

hypoteksinstitutionen anses ut aktier enligt 3 § 8 mom.

överlåtande och övertagande tredje stycket lagen om

företag som ett företag. Har statlig inkomstskatt,

en ekonomisk förening skall föreningen och det

skiftat ut aktier enligt 3 § aktiebolag vars aktier

8 mom. tredje stycket lagen skiftats ut anses som ett

om statlig inkomstskatt, företag.

skall föreningen och det

aktiebolag vars aktier

skiftats ut anses som ett

företag.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1994:1887.

 25

2.21 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1539) om

avdrag för underskott av näringsverksamhet

 Härigenom föreskrivs att 4 och 12 §§ lagen (1993:1539) om avdrag för

underskott av näringsverksamhet skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 §1

 Ett förlustföretag skall anses ha omfattats av en ägarförändring om ett

företag (den nya ägaren) fått bestämmande inflytande över förlustföretaget.

 En ägarförändring skall även anses ha skett om ett förlustföretag eller ett

moderföretag till ett sådant företag fått bestämmande inflytande över ett annat

företag (det nya dotterföretaget).

-------------------------------------------------------

 Vid tillämpning av första Vid tillämpning av första

och andra styckena skall och andra styckena skall

ett företag anses ha ett ett företag anses ha ett

bestämmande inflytande över bestämmande inflytande över

ett annat företag om det ett annat företag om det

senare företaget är senare företaget är

dotterföretag till det förra dotterföretag till det förra

företaget enligt 1 kap. 5 § företaget enligt 1 kap. 5 §

aktiebolagslagen aktiebolagslagen

(1975:1385), 1 kap. 4 § (1975:1385), 1 kap. 4 §

lagen (1987:667) om ekono- lagen (1987:667) om ekono-

miska föreningar, 1 kap. 6 §miska föreningar, 1 kap. 6 §

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 1 kap. 2 § (1987:618), 1 kap. 2 §

sparbankslagen (1987:619), sparbankslagen (1987:619),

1 kap. 8 § förenings- 1 kap. 5 § lagen (1995:000)

bankslagen (1987:620) eller om medlemsbanker eller 1

1 kap. 9 § kap. 9 § försäkringsrörel-

försäkringsrörelselagen selagen (1982:713). Ett

(1982:713). Ett utländskt utländskt bolag skall anses

bolag skall anses ha ett ha ett bestämmande in-

bestämmande inflytande över flytande över ett företag om

ett företag om företaget företaget skulle ha varit

skulle ha varit ett dotter- ett dotterföretag till det

företag till det utländska utländska bolaget om detta

bolaget om detta varit ett varit ett svenskt aktiebo-

svenskt aktiebolag. lag.

 12 §2

-------------------------------------------------------

 I fråga om sådan fusion som I fråga om sådan fusion

anges i 2 § 4 mom. första som anges i 2 § 4 mom.

stycket lagen (1947:576) om första stycket lagen

statlig inkomstskatt, (1947:576) om statlig in-

ombildning enligt 8 kap. komstskatt, ombildning

sparbankslagen (1987:619) enligt 8 kap. sparbank-

eller enligt 11 kap. slagen (1987:619) och vid

föreningsbankslagen övertagande som avses i 5 §

(1987:620) och vid över- lagen (1992:702) om in-

tagande enligt 10 kap. 8 a § komstskatteregler med

föreningsbankslagen och vid anledning av vissa

övertagande som avses i 5 § omstruktureringar inom den

lagen (1992:702) om in- finan-siella sektorn, m.m.

komstskatteregler med skall vid tillämpning av

anledning av vissa denna lag det överlåtande

omstruktureringar inom den och det övertagande före-

finansiella sektorn, m.m. taget anses som ett och

skall vid tillämpning av samma företag. Har en

denna lag det överlåtande ochekonomisk förening skiftat

det övertagande företaget ut aktier enligt 3 § 8 mom.

anses som ett och samma tredje stycket lagen om

företag. Har en ekonomisk statlig inkomstskatt,

förening skiftat ut aktier skall föreningen och det

enligt 3 § 8 mom. tredje aktiebolag vars aktier

stycket lagen om statlig skiftats ut anses som ett

inkomstskatt, skall och samma företag.

föreningen och det

aktiebolag vars aktier

skiftats ut anses som ett

och samma företag.

 Det övertagande företaget har dock rätt till avdrag för gammalt underskott

först vid taxeringen för det sjätte beskattningsåret efter det beskattningsår då

fusionen, ombildningen eller övertagandet skedde.Om det överlåtande och övertag-

ande företaget ingick i samma koncern före fusionen, ombildningen eller

övertagandet gäller inte andra stycket. Förelåg i sådant fall begränsning enligt

8 § avseende koncernbidrag mellan företagen har dock det övertagande företaget

rätt till avdrag för gammalt underskott först vid den taxering då begränsningen

skulle ha upphört om fusionen inte ägt rum.

 I fråga om fusion mellan ekonomiska föreningar gäller första stycket endast om

båda föreningarna är att anse som kooperativa enligt 2 § 8 mom. lagen om statlig

inkomstskatt. I fråga om sådana fusioner som anges i 12 kap. 1 eller 3 § lagen

(1987:667) om ekonomiska föreningar gäller inte bestämmelserna i andra och

tredje styckena.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1994:1890.

 2Senaste lydelse 1994:1889.

 26

2.22 Förslag till lag om ändring i lag (1993:1540) om återföring av

skatteutjämningsreserv

 Härigenom föreskrivs att 13 § lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjäm-

ningsreserven skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 13 §1

-------------------------------------------------------

 Vid fusion som avses i 2 § Vid fusion som avses i 2 §

4 mom. första stycket lagen 4 mom. första stycket lagen

(1947:576) om statlig (1947:576) om statlig

inkomstskatt, vid ombild- inkomstskatt, vid ombild-

ning enligt 8 kap. spar- ning enligt 8 kap. spar-

bankslagen (1987:619) eller bankslagen (1987:619) och

11 kap. föreningsbankslagen vid övertagande som avses i

(1987:620) och vid 5 § lagen (1992:702) om in-

övertagande enligt 10 kap. 8 komstskatteregler med an-

a § föreningsbankslagen och ledning av vissa

vid övertagande som avses i omstruktureringar inom den

5 § lagen (1992:702) om in- finansiella sektorn, m.m.

komstskatteregler med anses överlåtande och

anledning av vissa övertagande företag som ett

omstruktureringar inom den företag. Har en ekonomisk

finansiella sektorn, m.m. förening skiftat ut aktier

anses överlåtande och på sätt anges i 3 § 8 mom.

övertagande företag som ett tredje stycket lagen om

företag. Har en ekonomisk statlig inkomstskatt,

förening skiftat ut aktier påskall föreningen och det

sätt anges i 3 § 8 mom. aktiebolag vars aktier

tredje stycket lagen om skiftats ut anses som ett

statlig inkomstskatt, skall företag.

föreningen och det aktie-

bolag vars aktier skiftats

ut anses som ett företag.

 Denna lag träder i kraft 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1994:1891.

 27

2.23 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:2004) om

kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut

och värdepappersbolag

 Härigenom föreskrivs att i 1 kap. 1 § och 2 kap. 6 § lagen (1994:2004) om

kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag

ordet "föreningsbank" i olika böjningsformer skall bytas ut mot "medlemsbank" i

motsvarande böjningsform.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 28

2.24 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:2015) om ändring i lagen

(1991:981) om värdepappersrörelse

 Härigenom föreskrivs att i 1 kap. 2 § lagen (1981:981) om värdepappersrörelse

i dess lydelse enligt lagen (1994:2015) om ändring i nämnda lag ordet "före-

ningsbank" skall bytas ut mot "medlemsbank"

 29

2.25 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:000) om

årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1995:000) om årsredovisning i

kreditinstitut och värdepappersbolag,

 dels att i 1 kap. 1 och 3 §§, 5 kap. 4 § samt 9 kap. 1 § orden "föreningsbank"

eller "central föreningsbank" i olika böjningsformer skall bytas ut mot

"medlemsbank" i motsvarande böjningsform,

 dels att 2 kap. 1 §, 6 kap. 2 §, 8 kap. 5 § samt 9 kap. 1 och 3 §§ skall ha

följande lydelse.

Lydelse enl. prop. 1995/96:10Föreslagen lydelse

 2 kap.

 1 §

 Utöver årsbokslut enligt 11 § bokföringslagen (1976:125) skall kreditinstitut

och värdepappersbolag för varje räkenskapsår upprätta årsredovisning enligt den-

na lag.

 I kreditinstitut eller värdepappersbolag som enligt 10 kap. 3 § andra stycket

aktiebolagslagen (1975:1385) eller 4 kap. 3 § första stycket lagen (1980:1103)

om årsredovisning i vissa företag m.m. är skyldiga att ha auktoriserad revisor,

skall även en finansieringsanalys ingå i årsredovisningen.

 I kreditinstitut och värdepappersbolag som omfattas av lagen (1994:2004) om

kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag,

skall även en kapitaltäckningsanalys ingå i årsredovisningen.

-------------------------------------------------------

 Årsredovisningen för en

central föreningsbank skall

innehålla en sammanställning

av de egna och de anslutna

lokala föreningsbankernas

balansräkningar och

resultaträkningar.

 6 kap.

 2 §

-------------------------------------------------------

 En föreningsbank skall i En medlemsbank skall i

förvaltningsberättelsen även förvaltningsberättelsen även

ange ange

 1. väsentliga förändringar i 1. väsentliga förändringar

medlemsantalet och summorna i medlemsantalet och

av insatsbelopp som skall summorna av insatsbelopp

återbetalas under nästa som skall återbetalas under

räkenskapsår enligt 4 kap. 1 nästa räkenskapsår enligt

och 3 §§ föreningsbankslagen 4 kap. 1 och 3 §§ lagen

(1987:620), (1995:000) om

 medlemsbanker,

 2. den rätt till utdelning som gjorda förlagsinsatser medför, samt

 3. summan av de förlagsinsatser som har sagts upp och skall lösas in under de

två närmast följande räkenskapsåren.

Lydelse enl. prop. 1995/96:10Föreslagen lydelse

 8 kap.

 5 §

-------------------------------------------------------

 En bank och ett En bank och ett

hypoteksinstitut skall ge hypoteksinstitut skall ge

in bestyrkta kopior av års- in bestyrkta kopior av års-

redovisningen och revi- redovisningen och revi-

sionsberättelsen för det sionsberättelsen för det

förflutna räkenskapsåret tillförflutna räkenskapsåret till

registreringsmyndigheten så registreringsmyndigheten så

snart det kan ske efter det snart det kan ske efter

att balansräkningen och det att balansräkningen och

resultaträkningen blivit resultaträkningen blivit

fastställda. En lokal för- fastställda.

eningsbank är dock skyldig

att ge in handlingarna

endast om regi-

streringsmyndigheten begär

det.

 Hos en lokal föreningsbank

skall bestyrkta kopior av

årsredovisningen och

revisionsberättelsen hållas

tillgängliga för envar senast

en månad efter det att

balansräkningen och resul-

taträkningen blivit fast-

ställda. Envar skall ha rätt

att på begäran få kopior av

handlingarna. Priset på På kopian av årsredovis-

sådana kopior får inte ningen som ges in till

överstiga administra- registreringsmyndigheten

tionskostnaden. skall en styrelseledamot

 På kopian av årsredovis- teckna bevis om att

ningen som ges in till balansräkningen och resul-

registreringsmyndigheten taträkningen har fastställts

eller hålls tillgänglig med uppgift om

enligt andra stycket skall fastställelsedagen. Beviset

en styrelseledamot teckna skall även innehålla uppgift

bevis om att balansräkningen om stämmans beslut be-

och resultaträkningen har träffande bankens eller

fastställts med uppgift om institutets vinst eller

fastställelsedagen. Beviset förlust.

skall även innehålla uppgift

om stämmans beslut be-

träffande bankens eller in-

stitutets vinst eller

förlust.

 9 kap.

 3 §

 De i 2 § angivna bestämmelserna i 9 kap. årsredovisningslagen (1995:000) skall

tillämpas med följande avvikelser:

 1. Utöver vad som följer av 2 § första stycket om tillhandahållande av del-

årsrapport skall delårsrapporten i banker och hypoteksinstitut genast lämnas

även till de huvudmän och medlemmar som begär det samt sändas in till Finansin-

spektionen så snart det kan ske.

-------------------------------------------------------

 2. Uppgifter för koncern 2. Uppgifter för koncern

enligt 3 § andra stycket enligt 3 § andra stycket

skall alltid lämnas av ett skall alltid lämnas av ett

moderföretag som är bank moderföretag som är bank

eller hypoteksinstitut. På eller hypoteksinstitut.

motsvarande sätt skall en

central föreningsbank som

har anslutna lokala

föreningsbanker lämna uppgif-

ter för gruppen.

 3. I delårsrapport skall, utöver vad som anges i 3 §, lämnas uppgifter om

utvecklingen av inlåningen och utlåningen sedan föregående räkenskapsårs utgång.

 30

3 Ärendet och dess beredning

Våren 1992 tillkallades med stöd av regeringens bemyndigande en särskild

utredare (lagmannen Anders Nordström) med uppdrag att utreda behovet av

normgivning och tillsyn inom vissa delar av betalningsväsendet. I

tilläggsdirektiv hösten 1992 (dir. 1992:95) och våren 1993 (dir. 1993:56)

utvidgades utredningens uppdrag till att omfatta en analys av bankverksamhet som

bedrivs i butik samt en översyn av den inlånings- och finansieringsverksamhet

som drivs av sparkassor och andra föreningar. Utredningen var närmast påkallad

av den snabba datatekniska utvecklingen inom betalningsväsendet, såväl

nationellt som internationellt, och av att en växande del av betalningsför-

medlingen sköts av företag som inte omfattas av Finansinspektionens tillsyn. Vad

angår finansiell verksamhet i föreningsform härrörde utredningsbehovet från det

faktum att ett stort antal föreningar bedriver såväl in- som utlåningsverksamhet

utanför Finansinspektionens tillsyn. De möjligheter som den numera upphävda

finansbolagslagen erbjöd att bedriva finansieringsverksamhet i föreningsform har

inte tagits med i den år 1992 beslutade kreditmarknadsbolagslagen. Med hänsyn

också till de förpliktelser som Sverige i och med EES-avtalet åtagit sig att

respektera såvitt avser en harmonisering av de europeiska regelsystemen på det

finansiella området, ansåg regeringen att det var nödvändigt att snarast utreda

hur sparkassorna och de övriga föreningar som driver inlånings- eller finan-

sieringsverksamhet skulle regleras i framtiden.

 Den 30 maj 1994 överlämnade utredningen ett delbetänkande, Finansiella

tjänster i förändring SOU 1994:66, som behandlar bl.a. inlåningsbegreppet i

bankrörelselagen samt sådan finansieringsverksamhet som bedrivs i föreningsform.

Vidare lämnas förslag om banktjänster genom ombud. Betänkandet har remissbehand-

lats. En förteckning av remissinstanserna finns i bilaga 1. En sammanställning

av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Fi 94/1942).

 Inom Finansdepartementet har utarbetats en promemoria, Ändringar i lagstift-

ningen för kreditinstitut och värdepappersbolag med anledning av nya EG-

direktiv, m.m. (Ds 1994:78). Huvuddelen av promemorians för-slag har lett till

lagstiftning (prop. 1994/95:50, bet. 1994/95:NU12 och rskr. 1994/95:164).

Promemorian innehåller dock även förslag angående icke-finansiella företag som

ägare till banker. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över

remissinstanser finns i bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena finns

tillgänglig i lagstiftningsärendet (Fi 95/1565).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 21 september 1995 att inhämta Lagrådets yttrande över

de lagförslag som finns i bilaga 3.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 4.

 Lagrådet har framfört vissa synpunkter på lagtexten. Regeringen har följt

Lagrådets förslag och synpunkter. Dessutom har vissa redaktionella ändringar

gjorts i lagtexten. Lagrådets synpunkter behandlas i författningskommentaren,

avsnitt 12.

4 Konkurrensen på bankmarknaden

Generellt gäller att ju fler företag som uppträder på en marknad desto mindre är

risken för ett konkurrensbegränsande beteende, och desto större är chansen till

ett brett utbud av varor och tjänster av hög kvalitet, till konkurrenspressade

priser. På bankmarknaden betyder konkurrenspressade priser framför allt att

konsumenterna får lägre utlåningsräntor och högre inlåningsräntor - dvs.

räntemarginalen minskar. En skarp konkurrens på en marknad medför också, visar

erfarenheten, att konsumenterna får större valfrihet och bättre service.

Bankmarknaden utgör inget undantag.

 En ökad konkurrens på bankmarknaden kan således förväntas bidra till bl.a.

minskade räntemarginaler. Dessa har varit relativt höga under de senaste åren.

Den höga räntemarginalen kan främst förklaras av bankkrisen, men även av att

konkurrensen är ofullständig. Den svenska bankmarknaden har av tradition

dominerats av ett fåtal stora aktörer.

 Det höga ränteläget har inneburit påfrestningar både på hushåll och företag.

En ökad konkurrens och lägre marginaler är därför önskvärda även ur ett bredare

samhällsekonomiskt perspektiv. Härigenom kan den ekonomiska tillväxten stimu-

leras genom ökad privat efterfrågan och ökade investeringar.

 Bankmarknaden kan dock inte lämnas helt oreglerad av flera skäl. Regler behövs

för att främja det finansiella systemets stabilitet och ett gott konsumentskydd.

Stabilitetsmålet avser skyddet av betalningssystemet, så att inte enskilda

instituts problem via effekter på betalningssystemet orsakar allvarlig skada för

den ekonomiska aktiviteten i samhället. Det är således olämpligt att formulera

regler som skall ge ökad konkurrens på bankmarknaden utan att samtidigt bevaka

att de två andra målen tillgodoses. Konsumentskyddet och systemskyddet måste

vara de vägledande principerna vid utformningen av åtgärder som skall leda till

ökad bankkonkurrens.

 Mycket tyder på att de negativa effekterna av den oligopolliknande struktur

som har kännetecknat den svenska bankmarknaden och som i viss mån förstärkts av

bankkrisen har minskat till följd av ökad konkurrens om framförallt

inlåningstjänsterna. Denna utveckling har bl.a. orsakats av framväxten av en ny

kategori banker som är mera specialiserade, s.k. nischbanker. Dessa banker

använder nya och mindre kostnadskrävande distributionsvägar. Så har t.ex. ett

antal nya s.k. telefonbanker lyckats attrahera inlåningskunder från de

etablerade bankerna genom förmånligare villkor. Regeringen ser positivt på denna

utveckling eftersom den innebär en effektivisering av hanteringen av

banktjänster, vilket i slutändan kommer kunderna till godo. Denna utveckling har

tillsammans med andra faktorer lett till att räntemarginalen minskat något den

senaste tiden. Samtidigt är det viktigt att inte slå sig till ro med

uppfattningen att konkurrenssituationen inte kan förbättras ytterligare. Det

gäller att systematiskt söka efter företeelser i det finansiella systemet och

inslag i regelverket som begränsar konsumenternas möjligheter till säkerhet,

valfrihet och service till konkurrenspressade priser. Regeringen anser att

åtgärder behövs för att öka konkurrensen på bankmarknaden. Denna proposition

innehåller en rad olika förslag som skall bidra till att regleringen av bank-

marknaden blir ännu mer konsumentvänlig.

 Den positiva utvecklingen med nya nischbanker kan förklaras med den tekniska

utvecklingen och med senare års liberaliseringar av ägar- och verksamhetsregler.

För att denna utveckling ytterligare skall befästas är det lämpligt att de

kvarvarande ägarrestriktionerna ses över. Idag krävs mycket starka skäl för att

ett icke-finansiellt företag skall få äga en bank. Motivet för detta har varit

risken för intressekonflikter, för maktkoncentration och för att blandade

koncernbildningar kan medföra att banklagstiftningens rörelse- och

tillsynsregler får en begränsad verkan och kringgås. Emellertid kan det hävdas

att risken för intressekonflikter och maktkoncentration inte nödvändigtvis är

större i blandade koncerner än i rena finansiella koncerner. Dessutom, med ökad

internationalisering av bankmarknaden, som bl.a. innebär att utländska banker

med icke-finansiella moderbolag kan vara verksamma med egna filialer i Sverige,

har dessa regler urholkats. Det finns därtill flera andra skäl till att

liberalisera reglerna om ägande av banker. Detta skulle förutom att medverka

till ökad mångfald och konkurrens även öppna nya möjligheter till

riskkapitalförsörjning för bankerna. Regeringen föreslår därför att det

nuvarande kravet om att det skall föreligga synnerliga skäl för att ett icke-

finansiellt företag skall få vara moderföretag till en bank skall tas bort.

 Den tekniska utvecklingen och ökad konkurrens medför vissa negativa bieffekter

såtillvida att kostnader för att ställa om verksamheter uppkommer, vilket kan

påverka många enskilda individer på ett påtagligt sätt. Detta kommer t.ex. till

uttryck när bankerna till följd av ökade krav på kostnadseffektivitet skär ned

kontorsnäten. Även om det i växande utsträckning är möjligt att nå bankernas

tjänster utan att utnyttja bankkontor, t.ex. via telefon, finns det en mängd

tjänster som kan erhållas bara på bankkontor. Utvecklingen mot färre bankkontor

i landet riskerar att leda till en sämre service till konsumenter och företag,

framförallt i glesbygdsområden. På orter där det inte bedöms som lönsamt att

hålla ett bankkontor finns det en allvarlig risk för utarmning av näringslivet

samtidigt som enskilda konsumenters dagliga liv försvåras. Det finns således ett

behov av åtgärder som motverkar denna försämrade situation för konsumenterna.

Därför lägger regeringen fram ett förslag om vidgade möjligheter för bankerna

att distribuera banktjänster genom ombud. Det är lämpligt att bankerna i större

utsträckning kan välja det sätt på vilket man skall nå ut till sina kunder under

förutsättning att verksamheten uppfyller de erforderliga säkerhetskraven.

Regeringen föreslår att banktjänster skall kunna tillhandahållas i andra lokaler

än bankens egna och med annan personal än bankens över hela landet. Återigen

skall dessa flexiblare rörelseregler samordnas med bestämmelser som säkerställer

kundens säkerhet - i detta fall genom krav på särskilt tillstånd. Genom de nya

reglerna ökar också sannolikheten för att konsumenterna på många orter får en

reell möjlighet att välja mellan olika banker.

 Ett annat inslag i en konkurrensfrämjande bankpolitik är att se över i vilken

utsträckning vissa företeelser verkligen måste omfattas av de stränga

bankrörelsereglerna. Det saknas anledning att förbjuda de aktörer som inte är

banker att tillhandahålla vissa tjänster om det inte behövs av systemskydds-

eller konsumentskyddsskäl.

 Den traditionella strukturen på den svenska bankmarknaden har förändrats de

senaste åren till följd av utvecklingen på elektronikens och datateknikens

område. Företag som hittills inte omfattats av den finansiella lagstiftningen

tillhandahåller tjänster som liknar de som bankerna erbjuder. Exempel på detta

är att icke-finansiella företag inom t.ex. dagligva-ruhandeln erbjuder sina

kunder att göra insättningar på s.k. kundmedelskonton för användning till

framtida köp av varor.

 Regeringens bedömning är att denna utveckling i grunden är positiv eftersom

den ger konsumenten en bättre service och valfrihet. Kontokort knutna till ett

kundmedelskonto är ett praktiskt och bekvämt sätt för konsumenterna att sköta

betalningen av främst dagligvaror. Att kontona dessutom är räntebärande är en

fördel för konsumenterna. Det är därför viktigt att bara förbehålla banksektorn

de kontoformer som är särskilt betydelsefulla från ett systemskydds- och

konsumentskyddsperspektiv. Eftersom transaktionskonton är viktiga såväl för

betalningssystemet som för konsumenternas förmåga att effektivt utföra löpande

betalningar bör dessa inrymmas i inlåningsdefinitionen och därmed vara inordnade

i bankrörelselagstiftningen. Däremot kan inte insättningar på kundmedelskonton

betraktas som vitala för betalningssystemet. Dessa verksamheter kan således

undantas från bankrörelsedefinitionen under förutsättning att säkerhetsintressen

är tillvaratagna. För att mottagande av medel på kundmedelskonto inte skall

omfattas av begreppet inlåningsverksamhet och därmed stå utanför kravet på

oktroj bör begränsningar införas för högsta tillåtna kontobehållning samt för

vilket ändamål dessa insatta medel får användas.

 Även mindre spar- och låneföreningar kan undantas från bankrörelsedefi-

nitionen. Dessa förutsätter normalt ett nära förhållande mellan medlemmarna och

föreningen som innebär att medlemmarna förväntas delta i verksamheten och

därtill ha relativt stor insyn i rörelsen.

5 Bankrörelsedefinitionen

5.1 Allmänt

Sedan länge har enbart banker haft rätt att bedriva inlåningsverksamhet från

allmänheten. Skälet för denna ensamrätt är främst att bankernas inlåningskonton

utgör basen för det allmänna betalningssystemet. Genom att ålägga bankerna en

strängare reglering än andra finansiella företag har lagstiftaren verkat för ett

stabilt betalningssystem. Utöver detta s.k. systemskyddsintresse motiveras

bankernas inlåningsmonopol av ett konsumentskyddsintresse i vanlig bemärkelse.

Insättarna är nämligen beroende av att de företag som förvaltar deras

transaktions- och sparmedel driver en stabil verksamhet. Ett fallissemang i ett

företag som förvaltar hushållens transaktions- och sparmedel kan få allvarliga

privatekonomiska konsekvenser för berörda hushåll, som är beroende av medlen för

sina dagliga betalningstransaktioner och sitt långsiktiga kontosparande.

 För att värna dessa intressen har lagstiftaren valt att förbehålla bankerna -

som ju kringgärdas av särskilt stränga regler - rätten att ta emot insättningar

från allmänheten. I själva verket är det just inlåningsmomentet som definierar

vad som är bankrörelse. Med bankrörelse avses nämligen enligt 1 kap. 2 §

bankrörelselagen (1987:617) verksamhet i vilken ingår inlåning från allmänheten

på sådan räkning som bank allmänt använder. Denna definition kan tyckas något

oegentlig eftersom bankerna vanligtvis erbjuder allmänheten ett bredare

produktsortiment. Detta kommer till uttryck i 2 kap. bankrörelselagen, där de

verksamhetsgrenar som är tillåtna för banker räknas upp. Hänvisningen till

inlåningsverksamhet kan således inte sägas till fullo klargöra innebörden av

begreppet bankrörelse i en vidare bemärkelse. Om å andra sidan en definition

skulle utformas så att den omfattade alla de verksamheter som typiskt sett in-

ryms under bankrörelsebegreppet enligt gängse språkbruk skulle den täcka ett

större område än lagstiftaren funnit särskilt skyddsvärd.

 Som antytts ovan träffas även andra finansiella företag av näringsrättslig

reglering. Särskilt kreditmarknadsbolagen, som ägnar sig åt tillståndspliktig

finansieringsverksamhet utan att driva inlåningsrörelse, omfattas av ett

regelverk som i stora stycken påminner om bankernas. Beträffande t.ex.

förutsättningarna för kreditgivning och rätten att göra placeringar i andra

företag har bankerna emellertid, av skäl som utvecklats kortfattat ovan, ålagts

mera ingripande restriktioner än kreditmarknadsbolagen.

Insättningsgaranti

I regeringens proposition 1995/96:60 har föreslagits en ny lag om

insättningsgaranti avsedd att träda i kraft den 1 januari 1996. Det primära

syftet med att införa en garanti för insättningar är att stärka konsumentskyddet

för allmänhetens insättningar i bank och komplettera den övriga skyddsreglering

som omger bankerna. Därutöver är Sverige som medlemsstat i EU skyldigt att

införa ett system för insättningsgaranti i enlighet med EG:s direktiv

(94/19/EEG) om system för garanti för insättningar.

 Enligt regeringens förslag om insättningsgaranti kommer insättningar i bank på

sådana inlåningskonton som avses i 1 kap. 2 § bankrörelselagen att ersättas i

händelse av bankinstitutets konkurs upp till 250.000 kr. Genom detta system

kommer alltså skyddet för en av betalningssystemets vitalaste delar, nämligen

avistainlåningen, ytterligare att stärkas.

Nuvarande bankrörelsedefinition

Bankrörelsedefinitionen i 1 kap. 2 § bankrörelselagen har fått sitt huvudsakliga

innehåll genom 1911 års banklagstiftning. I prop. 1990/91:154 angående

rörelseregler för bank anförde föredragande statsrådet bl.a. följande om

inlåningsbegreppets innebörd (s. 52):

 "Inlåningsverksamhet i bankrörelse kännetecknas av ett antal faktorer. Den

 avser kontoinlåning från allmänheten med i princip likalydande villkor för

 alla insättare. Behållningen är nominellt säker och helt likvid. Inlåningen är

 inte förknippad med några skyldigheter för insättarna, och den är inte kopplad

 till någon annan typ av näringsverksamhet eller rörelse. Det är viktigt att

 inlåningsverksamhet med dessa kännetecken förbehålls bankerna. Som

 auktorisationspliktig inlåningsverksamhet bör inte anses sådan inlåning till

 sparkassa som utan vinstsyfte drivs av en förening, vars uppgift är att

 tillgodose finansieringsbehov hos föreningens medlemmar. Den sparkasserörelse

 som KF och HSB bedriver har således sedan länge ansetts falla utanför

 bankverksamhetsbegreppet eftersom insättarna måste vara medlemmar i respektive

 organisation. Andra former av kontoinsättningar med anknytning till viss

 affärsverksamhet har blivit allt vanligare. Skiljelinjen mellan sådana

 kontoinsättningar och inlåning i bank är inte alltid helt tydlig".

En företeelse som inte är ny men som under senare tid har ökat i omfattning är

detaljhandelsföretags erbjudande till kontokortskunder att sätta in medel på

räntebärande konto. Sådana företag bedriver inte någon finansiell verksamhet mot

allmänheten. Insatta medel är i samtliga fall avsedda att användas vid köp av

företagets varor eller tjänster. I flertalet fall är rätten att sätta in pengar

begränsad genom att tillgodohavandet får uppgå till ett visst högsta belopp. Att

beloppsbegränsning finns kan bero på att företagen själva vill ha en

beloppsbegränsning, men även på att Finansinspektionen i en skrivelse år 1991 på

fråga från ICA Kort AB förklarade att bolaget genom att ta emot insättning av

medel på konto inte bedrev tillståndspliktig verksamhet enligt bankrörelselagen

om bl.a. den högsta tillåtna behållningen på kontot begränsades till 8 000 kr.

I prop. 1990/91:154 uttalades (s. 52) att en förutsättning för att sådana

kontoinsättningar skall falla utanför bankinlåningsbegreppet är att de har nära

anknytning till någon annan affärsverksamhet än bankrörelse eller annan

finansiell rörelse. En till inlåningsverksamhet gränsande företeelse utgör

mottagande av kundmedel på konto enligt lagen (1991:981) om värdepappersrörelse.

Enligt 3 kap. 4 § i lagens lydelse från och med den 1 januari 1996 får

värdepappersbolag och vissa utländska företag efter tillstånd från

Finansinspektionen ta emot kunders medel på konto för att underlätta värde-

pappersrörelsen. Sådant tillstånd får endast meddelas tillsammans med tillstånd

att lämna kunder kredit mot säkerhet för placeringar i finansiella instrument

enligt 3 kap. 4 § p. 4 och 5 samma lag. För de värdepappersföretag som avser att

ta emot kundmedel gäller vissa särskilda inskränkningar som i allt väsentligt

har sin upprinnelse i EG-rättens krav på reglering, varom mer nedan (avsnitt

5.2).

 Ytterligare en verksamhet som tangerar bankrörelselagens inlåningsbegrepp är

utgivning av s.k. kontobaserade obligationer. Obligationsmarknaden har

utvecklats så att gränsdragningen mellan inlåning och s.k. upplåning har blivit

allt mindre tydlig. Vid obligationsutgivning har det blivit vanligt att

förvärvaren av obligationen endast registreras i ett ADB-baserat kontoregister

utan att erhålla något värdepapper av utgivaren. Som bevis på registreringen

erhåller förvärvaren i stället ett kontoutdrag. För att uppfylla kraven på

fondpapper enligt lagen (1991:980) om finansiella instrument fordras dock att

det vid obligationsutgivningen sker en utgivning av ett fysiskt värdepapper

eller en offentlig registrering enligt aktiekontolagen (1989:827). Vid sådan

registrering sker ägarbyten genom att registreringen ändras i stället för en

tradering av ett fysiskt värdepapper. Registreringen fullgör de civilrättsliga

funktioner som annars är knutna till själva innehavet av värdepapper. Genom

registreringsmöjligheten är dessa obligationer omsättningsbara på

värdepappersmarknaden. Vissa av de på marknaden förekommande kontobaserade

obligationerna har dock ingen andrahandsmarknad. Benämningen obligation kan

därmed tyckas något oegentlig. Däremot kan de lösas in vid varje tillfälle hos

utgivaren som, om räntan är bunden, tillgodogör sig eller betalar räntekom-

pensation vid förtida inlösen.

5.2 EG-rätten

I EG-rätten finns bestämmelser som rör inlånings- och kreditgivningsverksamhet

bl.a. i direktivet den 12 december 1977 om samordning av lagar och andra

författningar om rätten att starta och bedriva verksamhet i kreditinstitut

(77/780/EEG), det s.k. första banksamordningsdirektivet, och direktivet av den

15 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att

starta och driva verksamhet i kreditinstitut (89/646/EEG), det s.k. andra

banksamordningsdirektivet.

 EG-rättens grundläggande principer kan i korthet sägas innehålla följande. En

auktorisation som ett finansiellt företag erhållit i det medlemsland där före-

taget hör hemma skall ha giltighet i EU-området. Genom EES-avtalet utsträcks

giltighetsområdet till att avse hela EES-området (EU:s medlemsländer samt

Island, Liechtenstein och Norge). Företaget skall med stöd av denna enda

auktorisation obehindrat kunna erbjuda tjänster till mottagare i andra

medlemsländer utan att det där ställs krav på etablering eller särskilt

tillstånd. Verksamheten skall - var den än bedrivs inom EES - i princip stå

under hemlandstillsyn, d.v.s. hemlandets myndigheter skall ha huvudansvaret även

för filialer etablerade i andra EES-stater. En ordning med en enda auktorisation

och hemlandstillsyn förutsätter i princip att varje EES-land godtar övriga EES-

länders regler för finansiell rörelse och offentlig tillsyn som tillräckliga för

att tillgodose det egna landets anspråk på sundhet i rörelsen. Denna ordning

kallas för principen om ömsesidigt erkännande. Därför har i direktivform - bl.a.

de två banksamordningsdirektiven - lagts fast vissa minimiregler som syftar till

harmonisering av grundläggande regler för verksamheten i olika typer av

finansiella företag. EG:s banksamordningsdirektiv avser - såvitt nu är i fråga -

främst kreditinstitut enligt den definition som återfinns i första

banksamordningsdirektivet. Med kreditinstitut avses där ett företag vars

verksamhet består i att från allmänheten ta emot insättningar och andra

återbetalningspliktiga medel och att bevilja kredit för egen räkning. I

ingressen till direktivet förtydligas att definitionen omfattar företag som tar

emot medel från allmänheten, antingen genom insättningar eller i annan form,

såsom fortlöpande utgivning av obligationer eller andra jämförbara värdepapper.

Definitionen träffar alltså såväl svenska banker som kreditmarknadsbolag som

bedriver upplåning från allmänheten. Från direktivens tillämpningsområde har

undantagits centralbanker, postgiroinstitut samt vissa namngivna kreditinstitut

i olika medlemsstater.

 Enligt EG-direktiven är det således kombinationen av inlåning eller upplåning

från allmänheten å ena sidan och kreditgivning å den andra som skall vara

föremål för särskild reglering. Därutöver skall medlemsstaterna enligt artikel 3

i andra banksamordningsdirektivet förbjuda personer eller företag som inte är

kreditinstitut att driva rörelse som omfattar mottagandet av insättningar och

andra återbetalningspliktiga medel från allmänheten. Från förbudet undantas

emellertid bl.a. verksamhet som omfattas av nationell lagstiftning, under

förutsättning att verksamheten är underkastad regler och övervakning till skydd

för insättare och investerare.

5.3 Behovet av lagstiftning

Som framgått av föregående avsnitt förekommer i institut utanför banksektorn

idag vissa verksamhetsformer som i mångt och mycket liknar inlåningsverksamhet

enligt bankrörelselagen i dess nuvarande lydelse. Allt fler marknadsaktörer

utanför banksfären tenderar att erbjuda allmänheten kontoformer som ligger nära

den traditionella bankinlåningstjänsten. Det är därför angeläget att bank-

rörelsedefinitionen på ett klart och tydligt sätt markerar gränserna mellan å

ena sidan den särskilt skyddsvärda bankinlåningen och å andra sidan övriga

näraliggande finansiella tjänster. Såväl de som tillhandahåller tjänsterna,

deras kunder och de berörda myndigheterna är betjänta av att denna gränsdragning

görs klar på ett sätt som är lätt att tillämpa.

 I takt med att inlåningsliknande verksamheter vuxit fram utanför banksektorn

har svagheterna hos den nuvarande inlåningsdefinitionen gjort sig påminda.

Enligt 1 kap. 2 § bankrörelselagen är bankrörelse - som alltså förbehållits

banker - verksamhet i vilken ingår inlåning från allmänheten på sådan räkning

som bank allmänt använder. Idén att koppla inlåningsdefinitionen till bankernas

existerande kontoformer må ha fungerat väl i en tid då det finansiella

produktutbudet var mindre diversifierat än idag. I takt med att bankerna nu får

vidkännas ett högre mått av konkurrens måste emellertid inlåningsdefinitionen

förtydligas.

 Vid sidan av svårigheterna att bestämma vad som menas med inlåning i 1 kap. 2

§ bankrörelselagens mening kan tillämpningsproblem uppkomma också beträffande

begreppet "allmänheten" i samma lagrum. Som anförts i avsnitt 5.1 anses sedan

länge att exempelvis KF:s och HSB:s sparkasseverksamheter inte fordrar

bankoktroj eftersom de endast bedrivs gentemot medlemmarna, låt vara att

medlemskap i föreningarna i princip står öppet för envar.

 Allmänhetsbegreppet, och dess tolkning, måste sedan Sverige anslutit sig till

det EG-rättsliga regelverket också ses i nytt ljus. Enligt andra

banksamordningsdirektivet får nämligen inga andra företag än kreditinstitut ta

emot inlåning från allmänheten. Vad som avses med allmänheten i detta direktivs

mening har inte närmare angetts i direktivet. Frågan har inte heller prövats av

EG-domstolen. Eftersom det inte är otänkbart att en utomstående betraktare

skulle kunna komma fram till att i vart fall de stora kooperativen riktar sin

sparkasseverksamhet mot allmänheten - medlemskap står ju öppet för envar - finns

det skäl att diskutera i vilken mån den svenska uttolkningen av

allmänhetsbegreppet i bankrörelselagen är förenlig med de EG-rättsliga

principerna.

5.4 Ny bankrörelsedefinition

I föregående avsnitt har beskrivits syftet med principen om bankernas ensamrätt

till inlåning från allmänheten. Såsom tidigare nämnts överensstämmer det

regelverk som styr bankerna i stora stycken med de regler som gäller för

kreditmarknadsbolagen. Vissa skillnader kvarstår dock. Som exempel kan nämnas

bankrörelselagens regler om matchning av tillgångar och skulder (2 kap. 19 §

första stycket), inskränkningar i bankens rätt att bevilja långfristiga lån (2

kap. 19 § andra stycket), begränsningar av en banks rätt att förvärva aktier och

fast egendom (2 kap. 4 och 15 a §§), kravet på säkerhet vid kreditgivning (2

kap. 13 §) samt banksmittobestämmelsen (1 kap. 11 §). Såsom Riksbanken har

påpekat i sitt remissvar kan det finnas skäl att ifrågasätta om skillnaderna är

tillräckligt betydande för att behålla en vattendelare mellan å ena sidan de

inlånande bankerna och å andra sidan övriga kreditinstitut. Regeringen vill

emellertid inte i detta sammanhang överge principen att inlåning skall vara för-

behållen bankerna. En sådan fråga fordrar ingående överväganden. Utvecklingen

får visa om det även i framtiden krävs en särreglering för bankerna i för-

hållande till andra företag som bedriver finansieringsverksamhet men som inte

ägnar sig åt just inlåning från allmänheten.

5.4.1 Inlåningsverksamhet

 Utredningens förslag: Med inlåning skall avses insättning av medel på konto om

insättning kan ske fortlöpande och om kontobehållningen utgörs av värdet av

pengar och är disponibel för insättaren.

 Remissinstanserna: Nästan alla remissinstanser som yttrat sig på denna punkt

har välkomnat ett tydliggörande av bankrörelsebegreppet. Finansinspektionen har

föreslagit att till inlåningsdefinitionen fogas rekvisitet "nominellt bestämt".

Svenska Bankföreningen anser att den nuvarande definitionen av bankrörelse skall

behållas just därför att den förutsätter att inlåning skall ske i bank.

Advokatsamfundet anser att bankrörelse skall definieras som verksamhet "vari

ingår inlåning från allmänheten", och att övriga tolkningsdata får inhämtas

motivledes; annars blir definitionen snart överspelad.

 Skälen för regeringens förslag: Som redan berörts i det föregående avsnittet

måste bankrörelsedefinitionen tydliggöras, främst på grund av att andra företag

än banker i allt högre utsträckning driver inlåningsliknande verksamhet. I

avsnittet om inlåningsbegreppets innebörd har beskrivits skälen till att

bankerna förbehållits rätten att ta emot inlåning från allmänheten. Särskilt

viktigt i detta sammanhang är samhällets intresse av att upprätthålla ett

stabilt och effektivt allmänt betalningssystem. Det är sålunda särskilt de

kontoformer som är ägnade att integreras i detta betalningsystem som bör

förbehållas banksektorn. Så är fallet med de konton som är sammanlänkade med

någon form av generellt betalningsinstrument, t. ex debetkort, check eller

gireringsfunktion, s.k. transaktionskonton. Inlåningsmonopolet är också

motiverat av att de flesta konsumenter är beroende av ett väl fungerande

transaktionskonto med låg risk för sina löpande betalningar. Även

konsumentskyddsintresset gör sig därför starkt påmint vad gäller

transaktionskonton men är naturligtvis också av stor betydelse för mer

långsiktigt sparande.

 Karaktäristiskt för transaktionskonton är att kunden deponerar, oftast

fortlöpande, pengars värde enligt på förhand standardiserade allmänna villkor.

Det inlånade beloppet är nominellt bestämt. Vanligtvis utgår ränta på beloppet.

Behållningen är oftast helt likvid i den bemärkelsen att bankkunden har rätt att

få ut pengarna på anfordran, låt vara att bankerna för vissa kontotyper har

förbehållit sig rätten till uttagsavgifter. Dessa kännetecken bör tjäna som

utgångspunkt för den närmare avgränsningen av inlåningsbegreppet.

 Med inlåning avses redan enligt gängse språkbruk någon form av insättning av

medel som insättaren ensam, eller tillsammans med annan kontohavare, förfogar

över. Det är således fråga om en deposition av pengar på vilka insättaren har

krav på återbetalning. Vidare förutsätts någon form av kontoförhållande, dvs.

ett ramavtal enligt vilket kontohavaren får göra fortlöpande insättningar.

Storleken på de insatta beloppen har inte bestämts på förhand. Härigenom skiljer

sig inlåning från bl.a. obligationsutgivning. Att en medlem i en ekonomisk

förening låter återbäring eller s.k. efterlikvid stå kvar på konto i föreningen

bör inte betraktas som insättning av medel på konto. I dessa fall avser insatta

medel endast medel som genererats från föreningens verksamhet.

 Ett annat särdrag för de kontoslag som bör omfattas av inlåningsbegreppet är

att behållningen är nominellt bestämd, vilket innebär att kontobehållningen kan

beräknas med utgångspunkt från insättningarnas nominella belopp; en insättning

av 100 kronor motsvarar ett värde om 100 kronor, jämte eventuell ränta. Att

behållningen är nominellt bestämd innebär således att insättarens disponibla

behållning aldrig kommer att understiga det belopp eller summan av de belopp som

han har satt in på kontot.

 Det kanske mest framträdande kännetecknet för insättningar som är relaterade

till betalningssystemet är att insättaren har rätt att vid anfordran ta ut

insatta medel. Detta kan även uttryckas så att behållningen är tillgänglig

(disponibel) för insättaren eller, med ett annat ord, likvid. Insatta medel är

disponibla genom att de i normalfallet är omedelbart tillgängliga för uttag vid

anfordran. Detta moment i inlåningsavtalet gör kontot särskilt ägnat att

anslutas till ett eller flera generella betalningsinstrument. Även en inlånings-

tjänst som tillåter uttag först efter en viss kortare uppsägningstid kan fungera

väl för deposition av transaktionsmedel. Ju sämre tillgänglighet till följd av

uppsägningstid, desto mindre är sannolikheten att kontoformen integreras i

betalningssystemet. Regeringen bedömer att ett inlåningskonto med längre

uppsägningstid än en månad inte kommer att attrahera transaktionsmedel.

Behållningen på sådana konton bör därför inte bedömas som tillgängliga i

bankrörelselagens mening. Medlen anses dock vara disponibla för insättaren även

om de är tillgängliga endast under vissa förutsättningar. Exempel på sådana

förutsättningar kan vara att uttag endast får ske mot viss avgift eller efter

viss kortare uppsägningstid. Det bör inte vara någon skillnad om insättaren

själv gör uttag från kontot eller om kontohållaren verkställer betalningen först

efter anvisning - t.ex. en check - från insättaren.

 Typiskt för idag förekommande bankinlåning är också att insättaren får viss

avkastning på insatta medel (vanligtvis i form av ränta), att inlåningen er-

bjuder insättarna likalydande villkor och att inlåningen inte innebär några

skyldigheter för insättarna. Även dessa kriterier skulle kunna användas vid

bestämningen av bankförbehållen inlåning. Eftersom samtliga i definitionen

uppställda kriterier skall vara uppfyllda för att verksamheten skall anses

utgöra bankrörelse kan enbart det förhållandet att en kontoform är räntelös inte

få till följd att insättningen faller utanför definitionen. Det förhållandet att

man väljer att erbjuda insättarna villkor som inte i alla avsenden är lika-

lydande bör inte heller medföra att insättningen faller utanför bankrörelse-

begreppet. Även rekvisitet att inlåningen inte får innebära några skyldigheter

för insättarna är mindre lämpligt eftersom även detta kan skapa utrymme för ett

kringgående av definitionen. Inget av dessa tre kriterier bör alltså tas med vid

bestämningen av inlåningsdefinitionen.

5.4.2 Insättning av kundmedel

 Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att kundmedelskonton inte

skall få vara räntebärande men inte heller vara förenade med något tak

beträffande högsta tillåtna behållning.

 Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna har tillstyrkt utredningens

förslag att tillåta näringsföretag att ta emot insättning av kundmedel, dock med

rätt för företaget att ge ränta på insatt belopp. Flera remissinstanser,

däribland Riksbanken, Bankstödsnämnden, Konsumentverket och Konkurrensverket,

Posten, LO och Företagarnas Riksorganisation har i stället för ränteförbud

förordat att insättningar av kundmedel tillåts ske till ett visst högsta belopp

för varje insättare. Finansinspektionen har avstyrkt förslaget om

kundmedelskonton, främst på grund av att man med den föreslagna konstruktionen

riskerar att tillskapa en med bankinlåning snarlik verksamhet, som inte kommer

att omfattas av tillsyn och på grund av sin förväxlingsrisk med bankinlåning kan

medföra att insättare tror att den omfattas av samma insättarskydd som

bankernas.

 Skälen för regeringens förslag: Såsom nämnts i avsnitt 5.1 under rubriken

"nuvarande bankrörelsedefinition" förekommer idag att vissa detaljhandelsföretag

tar emot insättningar från sina kunder. I prop. 1990/91:154 anförde föredragande

statsrådet (s. 52) att kontoinsättningar med anknytning till viss

affärsverksamhet faller utanför bankinlåningsdefinitionen om insättningarna har

nära anknytning till någon annan affärsverksamhet än bankrörelse eller annan

finansiell rörelse.

 Regeringen anser alltjämt att sådana kundmedelskonton i normalfallet skall

hållas utanför inlåningsbegreppet i bankrörelselagen. Vid tilllämpningen av den

inlåningsdefinition som regeringen nu föreslår kan det uppstå viss tvekan om

kundmedelsinsättningar skall anses utgöra tillståndspliktig inlåning eller inte.

Det finns därför skäl att särskilt tydliggöra kundmedelskontonas ställning

härvidlag och under vilka förutsättningar kundmedelskontona kan undantas från

det tillståndspliktiga området.

 Enligt vad som framgått i föregående avsnitt företer kundmedelsinsättningar

vissa likheter med bankinlåning. På behållningen utgår vanligtvis ränta. Någon

skyldighet att betala med insatta medel förekommer inte, utan kunderna kan när

som helst avsluta kontot och få ut kontobehållningen kontant. I detta avseende

fungerar kontot som ett sparkonto i bank. Enligt gällande praxis godtas s.k.

kontantavrundning upp till 300 kr, vilket innebär att kunderna kan få 300 kr

direkt i handen i samband med att kontot belastas vid betalning av företagets

produkter.

 Å andra sidan företer kundmedelskontona även betydande likheter med en vanlig

förskottsbetalning. Insättningarna är ju ägnade att användas just för betalning

av företagets produkter. Vidare sker insättningarna vanligtvis regelbundet, till

täckande av konsumentens löpande behov. Insättningarna kan därmed i likhet med

förskottsbetalningar sägas ske i anslutning till själva köpet.

 Redan det förhållandet att de kundmedelskonton, som idag förekommer på

marknaden, till sin karaktär ligger nära förskottsbetalningen talar för att

hålla denna verksamhet utanför inlåningsdefinitionen. Fördelarna med dessa s.k.

kundmedelskonton är i huvudsak följande. I likhet med inlåning på bankkonto

underlättar kundmedelskontona det löpande betalningsförhållandet mellan

säljföretaget och kunden. Kontosystemet erbjuder även en rationell

kassahanteringsrutin. Med kontotjänsten följer också att insättaren får konto-

utdrag med förteckning över gjorda inköp. Därmed ges insättaren ökade

möjligheter att planera sin ekonomi. För näringsföretagen har kundkontona den

fördelen att de bidrar till kartläggningen av kundernas köpbeteenden vilket

underlättar företagens planering av inköp och lagerhållning.

 Kundmedelskonton erbjuder alltså såväl konsumenter som näringsföretag utanför

den finansiella sektorn betydande fördelar. Det finns mot den bakgrunden ingen

anledning för statsmakterna att förhindra förekomsten av företeelsen. De närmare

förutsättningarna för tillhandahållandet av dessa kontotjänster bör bedömas med

utgångspunkt från de system- och konsumentrisker som motiverar bankernas

inlåningsmonopol.

I vilka företag bör kundmedlen få användas för betalning?

Såsom framgått ovan syftar inlåningsmonopolet bl. a. till att värna betal-

ningssystemets stabilitet. Det är därför viktigt att kundmedelskontona inte

kopplas till några generella betalningsinstrument. De insatta medlen får därför

i princip användas enbart för betalning av de produkter det kontohållande

företaget erbjuder. En kommersiell förutsättning för kundmedelskontotjänster

torde emellertid i många fall vara att kunderna har möjlighet att använda sina

insatta medel för betalning i flera olika butiker. Kundmedelsinsättningar torde

dessutom ha sin största praktiska betydelse i dagligvaruhandeln som vanligtvis

organiserar sig i större företagsgrupper där varje säljföretag är en egen

juridisk person. Därutöver torde investeringskostnaderna för ett

kundmedelskontosystem kräva en förhållandevis stor företagsorganisation för att

företeelsen skall bli lönsam. Idag sker således kontoinsättningarna oftast i ett

annat företag än det eller de säljföretag som kunden betalar till. I vissa fall

låter företagsgruppen ett kreditmarknadsbolag, som inte ingår i samma

företagsgrupp som säljföretaget, administrera kontokortsverksamheten.

 I de fall insättningarna sker i ett annat företag än säljföretaget blir för-

skottstanken inte lika tydlig. Det är därför viktigt att noga definiera den

koppling som krävs mellan det kontohållande företaget och säljföretaget för att

kundmedelskontona skall kunna anses ligga utanför det allmänna betal-

ningssystemet.

 I 1 kap. 5 § aktiebolagslagen (1975:1385) och 1 kap. 4 § lagen (1987:667) om

ekonomiska föreningar anges förutsättningarna för att ett koncernförhållande

skall anses föreligga, som huvudregel. Företag som ingår i samma koncern har

således ett nära ekonomiskt samband. Insättningar i ett koncernföretag bör

därför kunna användas för betalning av produkter som tillhandahålls av andra

koncernföretag.

 Vissa företagsgrupper är uppbyggda så att en egentlig koncerngemenskap enligt

1 kap. 5 § aktiebolagslagen eller 1 kap. 4 § lagen om ekonomiska föreningar inte

föreligger mellan säljföretaget och det kontohållande företaget, trots att

företagen ändå har en mycket nära ekonomisk samhörighet. Denna samhörighet

består i att flera olika säljföretag i samma handelsled tillsammans - direkt

eller via andra mellanliggande företag - äger och har inflytande över det

kontoförande företaget. Även i en sådan företagsgrupp finns det alltså en stark

ekonomisk koppling mellan företagen. Ett kontoförande företag som ingår i en

sådan företagsstruktur och som i sin helhet ägs direkt eller indirekt av sälj-

företagen gemensamt har ofta en så stark ekonomisk samhörighet att det bör

tillåtas att ta emot medel från ägarföretagens kunder. En förutsättning härför

måste emellertid vara att företagsgruppens huvudsakliga syfte är att tillgodose

andra intressen än kundmedelshanteringen. En sammanslutning med huvudsakligt

syfte att tillvarata medlemmarnas intressen utan att samarbetet manifesteras i

en väsentlig ekonomisk samverkan kan inte skapa den nära anknytning som avses

här. Samarbetet inom gruppen måste utgöras av ekonomisk verksamhet och vara så

pass ingående att man kan tala om en nära ekonomisk samhörighet. Att företags-

gruppens huvudsakliga intresse inskränker sig till gemensamma marknadsförings-

insatser eller varumärkessamarbete kan därvid inte anses tillräckligt för att

företagen skall anses ha en tillräckligt nära anknytning.

 För att erforderlig samhörighet skall anses föreligga måste också krävas att

det kontohållande företagets huvudsakliga verksamhet omfattar just kund-

medelshanteringen inom företagsgruppen eller någon annan verksamhet som utgör

grunden för samarbetet. Ett företag som vid sidan av kundmedelsadministrationen

huvudsakligen sysslar med annan verksamhet än sådan som är relaterad till

företagsgruppens kärnverksamhet kan därför inte anses ha tillräcklig ekonomisk

samhörighet i detta avseende.

 Av det ovan sagda följer att kundmedlen inte får användas för annat än

betalningar av varor och tjänster som tillhandahålls av företag i det konto-

hållande företagets koncern eller av företag som har tillräcklig ekonomisk

samhörighet enligt vad som utvecklats ovan. En motsatt ordning skulle föra

alltför långt från den grundläggande förutsättningen att kundmedlen skall utgöra

förskottsbetalning och att kundmedelskontona inte skall ingå i det allmänna

betalningssystemet.

Konsumentskyddsaspekter

Kundmedelsmottagande företag blir enligt regeringens förslag inte till-

ståndspliktiga för den verksamheten och omfattas alltså inte av Finansin-

spektionens tillsyn. Eftersom kundmedelskontona i vissa avseenden företer

likheter med bankinlåning, men till skillnad från bankinlåning inte skall om-

fattas av insättningsgaranti, bör ytterligare restriktioner införas i syfte att

begränsa de förluster en kund kan göra för det fall det kontohållande företaget

råkar i betalningssvårigheter. Betaltjänstutredningen har föreslagit att

kundmedelskontona inte skall medföra rätt till ränta för att kunderna inte skall

lockas till att ha alltför stora medel innestående på kontona. Enligt

utredningen skulle kontohavarna i stället kunna erbjudas rabatter och bonus i

förhållande till kontoställningen. Såsom Konsumentverket har anfört kan det

finnas anledning att befara att ett sådant system försvårar för konsumenterna

att jämföra butikernas prisnivåer samt i övrigt att bedöma de olika kontonas

för- och nackdelar. Räntan är däremot en mer konsumentvänlig form av ersättning

som inte påverkas negativt av att kunden gör sina inköp hos ett konkurrerande

säljföretag. Rätten att ge ränta kommer därmed, vilket också Riksbanken och

Konkurrensverket har framhållit, sannolikt att stimulera konkurrensen. Samtliga

nu nämnda remissinstanser har i stället för ränteförbud förordat ett beloppstak

för kundmedelsinsättningar. En sådan begränsning framstår enligt regeringens

mening onekligen som mer ändamålsenlig än ett ränteförbud.

 Utgångspunkten för bedömningen av hur stort belopp varje insättare maximalt

skall tillåtas ha innestående på ett kundmedelskonto bör vara kontots karaktär

av betalningsinstrument för varor och tjänster som tillhandahålls av

säljföretaget. Det skall här understrykas att syftet med själva

kundmedelskontoföreteelsen är att underlätta kundernas betalningsrutiner vid köp

av framför allt dagligvaror. Kontovillkoren bör däremot inte vara utformade så

att de attraherar sparmedel i egentlig mening. Regeringen anser att 15 000 kr

per person är en väl avvägd beloppsbegränsning. Beloppet är relaterat till

kontohavaren och inte till hushållet.

 Några remissinstanser, däribland Konsumentverket och Konkurrensverket, har

föreslagit att ett försäkringsarrangemang bör övervägas till skydd för

insättarna. Grundvalen för regeringens förslag är emellertid att insättningarna

på kundmedelskonton är att anse som förskottsbetalningar, låt vara

kontobaserade. Några regler om obligatorisk försäkring eller liknande

arrangemang finns inte beträffande andra typer av förskottsbetalningar. Dessutom

föreslår regeringen, som framgått, strikta begränsningar för kundmedelskonton.

Med hänvisning till det sagda anser regeringen att det inte finns något behov av

ytterligare skyddsregler. Det är dock naturligtvis av största betydelse att

kunderna på ett klart och tydligt sätt informeras om att det kontohållande före-

taget inte omgärdas av de skyddsregler som gäller för bankerna. Särskilt viktigt

är detta med hänsyn till att inlåningskonton på bank, till skillnad mot vad som

gäller för kundmedelskonton utanför banksektorn, är tänkta att omfattas av den

av regeringen föreslagna insättningsgarantin (prop.1995/96:60). De företag som

vill erbjuda sina kunder kontoinsättningar skall således vid annonsering, skylt-

ning och annan marknadsföring beträffande kontotjänsten informera om att konto-

behållningen inte omfattas av den insättningsgarantin. Därutöver åligger det

dessa företag att innan ett kontoavtal sluts skriftligen lämna sådan information

och övriga uppgifter som kan vara av betydelse från konsumentsynpunkt. Efter

förebild i 8 § konsumentkreditlagen (1992:830) bör en hänvisning göras till

reglerna i marknadsföringslagen (1995:540) som ger Konsumentombudsmannen

möjlighet att framtvinga den föreskrivna informationen. Konsumentombudsmannen

skall således kunna väcka talan om vitesföreläggande i Marknadsdomstolen om de

kundmedelsmottagande företagen inte efterlever informationskravet.

5.4.3 Allmänhetsbegreppet, sparkassorna och mindre sparlåneföreningar

 Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att allmänhetsrekvisitet

skall tolkas så att inlåningsverksamhet i föreningar där medlemskapet står öppet

för envar skall kräva bankoktroj.

 Remissinstanserna: Finansinspektionen, Bankstödsnämnden, Hovrätten över Skåne

och Blekinge, Konkurrensverket och Svenska Bankföreningen har tillstyrkt utred-

ningens förslag. Hovrätten, Kammarrätten i Sundsvall och HSB har anfört att

allmänhetsrekvisitet måste förtydligas i lagtexten. Konsumentverket, som har

sagt sig inte ha någon invändning mot utredningens bankrörelsedefinition, har

uttalat att inlåning bör kunna ske i föreningar förutsatt att de är föremål för

särskild reglering. Riksbanken är av samma mening som Konsumentverket med

tillägget att sådana föreningar inte bör få bedriva någon

finansieringsverksamhet.

 Skälen för regeringens förslag: För att inlåningsverksamhet skall anses utgöra

bankrörelse krävs enligt 1 kap 2 § bankrörelselagen att inlåningen sker från

allmänheten. Allmänhetsrekvisitet infördes på tillskyndan av bankoutskottet i

samband med tillkomsten av 1911 års banklag. Lagstiftaren ville nämligen inte

motverka den inlåning på sparkasseräkning som i ganska stor utsträckning bedrevs

av bruk och inrättningar för mottagande av personalens besparingar, samt den

kooperativa sparkasserörelse som öppnats i skilda delar av landet. Det saknades

nämligen anledning att hämma dessa rörelser, vars - som det uttrycktes - nytta

och betydelse inte kunde förnekas. Sparkassorna inom den kooperativa rörelsen är

nämligen tänkta att vara till nytta för såväl föreningarna som för de enskilda

medlemmarna. Genom att finansiera sin rörelse med sparkassemedel från

medlemmarna stärks kooperationens finansiella självständighet i förhållande till

externa finansiärer. Därutöver erbjuder sparkassorna åt medlemmarna en

alternativ inlåningstjänst utanför banksektorn, ofta med konkurrenskraftig

nominell ränta.

 Frågan om vad som skall falla under begreppet allmänheten har varit föremål

för flera utredningar mot bakgrund särskilt av KF:s och HSB:s expanderande

sparkasseverksamheter. Hittills har dock dessa verksamheter inte ansetts utgöra

bankrörelse eftersom de vänder sig enbart till organisationernas medlemmar.

Frågan om allmänhetsrekvisitet skall finnas kvar i bankrörelsebegreppet, och i

så fall, fastställandet av dess innebörd, bör lämpligen behandlas med

utgångspunkt från de skäl som kan framläggas till stöd för att undanta viss

begränsad inlåningsverksamhet från den kontrollagstiftning som bankrörelselagen

utgör.

Varför har inlåningsverksamhet som inte bedrivs gentemot allmänheten hållits

utanför bankrörelsedefinitionen?

Karaktäristiskt för den typ av inlåningsverksamhet som lagstiftaren velat hålla

utanför bankrörelsebegreppet är att den bedrivits inom den kooperativa formens

ram eller i starkt begränsad omfattning. Kännetecknande för de stora

kooperativen som bedriver sparkasseverksamhet är att dessa föreningar har ett

annat huvudsyfte än att erbjuda sina medlemmar inlåningstjänster. På senare år

har dock även bildats föreningar vars huvudsyfte är att bedriva finansiell

verksamhet, låt vara utan vinstsyfte. Dessa föreningar behandlas utförligare

nedan.

 I de sammanhang som allmänhetsbegreppet tidigare varit uppe till bedömning har

förutsatts att insättarna - i den mån inte ansetts ingå i allmänhetskollektivet

- haft insyn i verksamheten, antingen i egenskap av medlemmar i den förening som

bedrivit inlåningsrörelsen eller på annat sätt, samt varit fullt införstådda med

det faktum att sparkassorna i väsentliga avseenden skiljer sig från bankerna.

 Att de sparkasseverksamheter som bedrivs i kooperativ form har hållits utanför

allmänhetsbegreppet har till stor del att göra med de ekonomiska föreningarnas

associationsrättsliga särart. Kännetecknande för den ekonomiska föreningen är

kravet på kooperativitet. Medlemmarna i föreningen förväntas delta i

verksamheten antingen som förbrukare, tjänstetillhandahållare eller på annat

sätt. Medlemskapet ger också rätt till viss insyn i rörelsen. Till skillnad från

vad som är fallet i aktiebolaget är medlemsinflytandet i normalfallet inte

relaterat till det kapital som medlemmen deltar med. Om inte stadgarna

föreskriver annat gäller principen en medlem, en röst.

 Det är alltså det nära samspel som förutsätts äga rum mellan medlemmarna och

föreningen som motiverat att vissa sparkassor hållits utanför det

tillståndspliktiga området. Det får dock antas att detta samspel och dessa

kontrollmöjligheter står i omvänd proportion till föreningens storlek. Det finns

därför skäl att tro att många sparare i de stora sparkassorna, t.ex. HSB:s och

KF:s, jämställer sina insättningar med vanligt banksparande. Sparkassemedel är

oftast nominellt bestämda, likvida, räntebärande etc. Insättaren kan därmed

komma att bortse från de betydande skillnader som faktiskt finns i det att

bankernas verksamhet, till skillnad från sparkassornas, kringgärdas av en

omfattande skyddslagstiftning. Därutöver används de insatta medlen på helt olika

sätt i bank respektive sparkassa. En bank placerar till övervägande delen

insättningarna i krediter med iakttagande av de regler som gäller för banker be-

träffande riskspridning, krav på säkerhet och kapitaltäckning m.m., allt under

Finansinspektionens tillsyn. En sparkassa däremot saknar för närvarande mot-

svarande skyddslagstiftning. De inlånade medlen används ofta i företagets

rörelse, som normalt inte avser kreditgivning som i en bank. Dessa skillnader

mellan bank och sparkassa kommer att ytterligare tydliggöras i och med

införandet av en lag om insättningsgaranti. Enligt propositionen om insättnings-

garanti har regeringen beslutat föreslå att sparkassorna inte skall omfattas av

den för bankerna obligatoriska insättningsgarantin. Anledningen härtill är att

det föreslagna garantisystemet är solidariskt. En förutsättning för systemet är

därmed att samtliga deltagare verkar under samma regelsystem. En grundläggande

princip i detta regelsystem är bestämmelserna om riskspridning. Denna princip

kan sägas strida mot grundidén med sparkassorna, nämligen att de insatta medlen

skall vara till gagn för föreningens verksamhet. Regeringen har därför ansett

det mindre lämpligt att låta sparkassorna ingå i insättningsgarantisystemet.

Bör sparkassorna även fortsättningsvis hållas oreglerade?

Enligt vad som framgått ovan i avsnitt 5.2 har allmänhetsbegreppet en EG-

rättslig dimension. Enligt artikel 3 i andra banksamordningsdirektivet

(89/646/EEG) får sålunda inga andra företag än kreditinstitut ta emot inlåning

eller upplåning från allmänheten om inte verksamheten är föremål för särskild

reglering och kontroll enligt den nationella lagstiftningen. Även begreppet

kreditinstitut definieras med hjälp av allmänhetsbegreppet. Ett kreditinstitut

är sålunda ett företag vars verksamhet omfattar både inlåning eller upplåning

från allmänheten och kreditgivning för egen räkning. De föreningar som ägnar sig

både åt inlåning eller upplåning samt kreditgivning kommer således att omfattas

av EG:s bankdirektiv i den mån deras inlåningsverksamhet anses riktad mot

allmänheten.

 De skäl som tidigare har funnits för att hålla sparkasseinlåning utanför bank-

rörelsebegreppet har i takt med att medlemskadrarna vuxit förlorat sin bärkraft.

Flera nordiska sparkassor har drabbats av uttagsanstormningar i samband med att

föreningarna visat svaga resultat, vilket visar att spararna inte uppfattar de

sparade medlen som medlemmarnas bidrag till föreningens - företagets -

rörelsekapital. Detta har i sin tur ytterligare försvagat föreningarnas

ekonomiska ställning. Som ovan anförts företer sparkasseverksamhet betydande

likheter med bankinlåningsverksamhet, utan att omfattas av någon reglering till

skydd för insättarna. Även om sparkassorna inte är integrerade i det allmänna

betalningssystemet torde insättarna i konsumentskyddshänseende vara lika skydds-

värda som bankkunderna. Vissa större sparkassor har nämligen åtskilliga in-

sättare och förvaltar betydande belopp. Det rör sig också om, i många fall, ett

långsiktigt sparande, ofta motiverat av ett socialt viktigt sparmål, t.ex.

bostadssparande. Därutöver utgör de medlemsfinansierade kooperativen en viktig

del av samhällsekonomin. Det finns därför anledning att se till att sparkassorna

inordnas under ett regelsystem som är ägnat att skapa förtroende bland

medlemskollektivet, något som är till gagn för hela den kooperativa rörelsen.

Att låta sparkassorna inordna sig under bankrörelselagens regler förefaller dock

mindre välavvägt eftersom den lagen är avpassad för just bankverksamhet som ju

enligt vad som tidigare sagts i grunden skiljer sig från icke-finansiell

verksamhet. Behovet av regelsystem för sparkassorna har föranlett regeringen att

tillkalla en särskild utredare som enligt utredningsdirektiven (dir. 1995:100)

skall utreda vilka regler som bör gälla för ekonomiska föreningar som tar emot

insättningar. Utredaren skall överväga vilka kvalitativa och kvantitativa krav

som bör ställas på ekonomiska föreningar som tar emot insättningar och som har

en icke-finansiell huvudverksamhet. Vidare skall han bedöma i vilken ut-

sträckning offentlig kontroll över dessa föreningar skall utövas och föreslå en

rättslig reglering som tillfredsställer de krav och behov som bedöms föreligga

till skydd för insättarna. Slutligen skall han överväga hur ett särskilt skydd

för sparare i sparkassor kan utformas. Utredaren skall presentera sitt förslag i

december 1995.

 Regeringen avser alltså att så snart som möjligt föreslå regler för ekonomiska

föreningar som bedriver sparkasseverksamhet. Allmänhetsrekvisitet - som ju

tillkommit för just sparkassornas skull - torde därmed ha tjänat ut sin roll.

Frågan är därför om man inte redan nu skall utmönstra allmänhetsrekvisitet ur

bankrörelsedefinitionen. Det är osäkert om den nuvarande tolkningen av

allmänhetsrekvisitet - nämligen att all medlemsinlåning faller utanför det

finansiella regelsystemet om inlåningen enbart sker från medlemmarna - är

förenlig med motsvarande bestämmelser i första och andra banksamordningsdirek-

tiven om verksamheten har en betydande omfattning och medlemskap i föreningen

står öppet för envar. Att under en övergångsperiod införa en ny tolkning av

bankrörelselagens allmänhetsbegrepp framstår som mindre lämpligt. Regeringen

föreslår i stället att allmänhetsrekvisitet tas bort, men att de föreningar som

vid lagens ikraftträdande bedriver tillståndsfri sparkasseverksamhet - det vill

säga när föreningen har en annan huvudverksamhet än finansiell verksamhet -

skall få fortsätta med det till och med den 31 december 1997. Före nämnda datum

avser regeringen på grundval av den nyss nämnda utredningen ha klargjort

förutsättningarna för ekonomiska föreningar att bedriva sparkasseverksamhet.

Koncerninterna transaktioner

Det förekommer att företag inom samma koncern - eller liknande företagsgrupper -

samordnar sin likviditetsförvaltning på så sätt att ett företag förvaltar ett

annat företags överskott av likvida medel under former som påminner om

kontoinlåning. Det skulle vara främmande att inordna denna koncerninterna

likviditetshantering under inlåningsbegreppet och därmed göra ett regelsystem

som skapats av system- och konsumentskyddskäl tillämpligt.

Mindre spar- och låneföreningar

Enligt vad som nämnts ovan har allmänhetsrekvisitet i bankrörelsedefinitionen

sin största praktiska betydelse genom att det undantar de sparkassor som bedrivs

i till exempel konsument- och bostadskooperationen från kravet att omfattas av

de näringsrättsliga regler som gäller för banker. Dessa sparkassor driver sin

verksamhet integrerade i en ekonomisk förening som har en icke finansiell huvud-

verksamhet. Att inlåningsverksamhet måste bedrivas gentemot allmänheten för att

träffas av bankrörelsedefinitionen har emellertid också haft relevans för vissa

ekonomiska föreningar som bedriver en renodlad finansiell verksamhet. Enligt en

undantagsbestämmelse i den numera upphävda finansbolagslagen (1988:606) kunde

dessa föreningar bedriva tillståndsfri finansieringsverksamhet om

Finansinspektionen efter särskild prövning fann att verksamheten drevs utan

vinstsyfte och föreningens enda syfte var att tillgodose medlemmarnas

finansieringsbehov. Genom att föreningarna refinansierade sig genom

inlåningsverksamhet enbart från de egna medlemmarna - och således inte från

allmänheten - krävdes alltså ingen bankoktroj. I samband med lagen (1992:1610)

om kreditmarknadsbolag tillkomst togs undantagsbestämmelsen i finansbolagslagen

bort med hänvisning till att man inom regeringskansliet övervägde hur dessa

föreningar - vars verksamhet närmast ansågs kunna jämställas med bankrörelse -

skulle regleras i framtiden (prop. 1992/93:89 s. 211).

 I och med regeringens förslag om medlemsbanker kommer flera av de större spar-

och låneföreningarna att kunna fortsätta med sin finansiella verksamhet i

bankform om de uppfyller de kvalitativa och kvantitativa krav som uppställs i

banklagstiftningen.

 Flera remissinstanser, däribland Konkurrensverket, Konsumentverket,

Kooperativa Institutet och Nordiska Sparlån ek. för. har uttalat att det är

olämpligt att inlåning i vissa mindre spar- och låneföreningar där medlemskapet

står öppet för envar skall fordra tillstånd enligt utredningens förslag. Rege-

ringen vill i den frågan anföra följande. Såväl lagen (1992:1610) om kreditmark-

nadsbolag som den här föreslagna lagen om medlemsbanker (se avsnitt 6.3) fordrar

ett startkapital på minst en miljon ecu för bank- respektive finansierings-

verksamhet. Detta krav står i överensstämmelse med EG:s första banksamordnings-

direktiv och gäller för kreditinstitut, det vill säga företag vars verksamhet

består i att från allmänheten ta emot insättningar eller andra återbetalbara

medel och att bevilja krediter för egen räkning (art. 1 dir. 77/780/EEG). Detta

kapitalkrav omöjliggör verksamhet i de spar- och låneföreningar som är för små

för att uppbringa det erforderliga minimikapitalet. Även andra regler i bank-

rörelselagen och lagen om kreditmarknadsbolag, t.ex tillstånds- och tillsyns-

reglerna, förefaller onödigt försvårande för dessa mindre föreningar. Såsom

Konkurrensverket påpekat kan det ifrågasättas om det är nödvändigt att samtliga

föreningar, oavsett verksamhetens omfattning, verkligen skall tvingas söka

tillstånd. Vissa mindre spar- och låneföreningar saknar nämnvärd betydelse från

systemrisksynpunkt. Om medlemmarna klart och tydligt informeras om föreningarnas

särart i förhållande till bankerna är även de konsumentpolitiska kraven upp-

fyllda. Regeringen anser därför att mindre spar- och låneföreningar inte

omfattas av så starka skyddsintressen att de måste inordnas under den

finansiella lagstiftningen. Sådana föreningar bör alltså kunna bli föremål för

en undantagsregel i bankrörelselagen och lagen om kreditmarknadsbolag. En förut-

sättning härför är emellertid att föreningarna inte får anses vända sig till

allmänheten i den mening som avses i första banksamordningsdirektivet. Verk-

samheten bör därför bedrivas i just en ekonomisk förening som inte är större än

att de fördelar med föreningsformen beträffande t.ex. insyn och med-

lemsinflytande som beskrivits i föregående avsnitt, finns kvar. En förening med

ett medlemsantal på högst 1 000 bör enligt regeringens uppfattning kunna hållas

utanför det reglerade området. För att undvika att flera små spar- och

låneföreningar slår sig samman i större federationer utanför det reglerade

området bör dessutom krävas att medlemskap i föreningen får beviljas endast

fysiska personer. Motsvarande undantagsregel bör också föras in i lagen om

kreditmarknadsbolag.

 Vissa mindre spar- och låneföreningar skall alltså lämnas utanför det

finansiella regelverket. Enligt vad som ovan anmärkts finns det dock ett starkt

konsumentpolitiskt intresse av att de medlemmar som väljer att förlägga delar

eller kanske till och med hela sitt sparande till en sådan förening klart och

tydligt informeras om att föreningen står utanför den samhälleliga kontroll och

det garantisystem som gäller för bankerna. Informationsplikten bör utformas på

samma sätt som regeringen föreslår beträffande kundmedelskontona, se avsnitt

5.4.2. En förening som erbjuder sina medlemmar inlåningstjänster med stöd av

undantagsbestämmelserna skall således vid annonsering, skyltning och annan

marknadsföring beträffande inlåningstjänsten informera om att kontobehållningen

inte omfattas av insättningsgarantin enligt den föreslagna lagen om insättnings-

garanti. Samma information skall därutöver skriftligen överlämnas till

medlemmarna innan ett kontoavtal sluts. I fråga om underlåtelse att lämna denna

information och andra uppgifter som kan vara av betydelse från

konsumentskyddssynpunkt bör - efter förebild i 8 § konsumentkreditlagen

(1992:830) - en hänvisning göras till marknadsföringslagen (1995:540). Denna

hänvisning ger Konsumentombudsmannen möjligheter att genom vitesföreläggande

framtvinga den information som i olika fall kan anses ha särskild betydelse från

konsumentskyddssynpunkt.

6 Finansiell verksamhet i föreningsform

6.1 Allmänt

Finansiell verksamhet i föreningsform har en lång tradition i landet. Före-

ningarna har varierat såväl i fråga om verksamhetsinriktning som

medlemskategorier. De senaste årtiondena har bank- eller annan finansierings-

verksamhet bedrivits i huvudsak av föreningsbanksrörelsen och - till en viss

grad - av de tre hypoteksorganisationerna Stadshypotek, Landshypotek och

Skeppshypotek. Utöver dessa institut har det länge funnits föreningar av

varierande storlek och verksamhetsinriktning som genom att de har riktat sig

endast till sina medlemmar inte har underkastats auktorisationskrav och tillsyn.

 De tre hypoteksinstituten har var för sig varit föremål för särskild

lagstiftning beträffande såväl verksamhet som organisationsform. Genom

lagändringar 1992 och 1994 har riksdagen emellertid beslutat att Stadshypotek

och Landshypotek skall ombildas. Stadshypotek och Landshypotek bedriver numera

sin verksamhet huvudsakligen i aktiebolagsform. Landshypotek skall emellertid,

enligt riksdagens beslut, erbjudas lagliga förutsättningar att verka i den

ekonomiska föreningens form.

 Även föreningsbankerna har varit föremål för ombildning, något som möj-

liggjordes efter en lagändring 1992. Deras verksamhet bedrivs numera i ett

bankaktiebolag. Föreningsbanksrörelsen har sina rötter i jordbrukskassorna som

startades av jordbrukare 1915. Syftet var att genom samverkan skapa en egen

kreditinstitution som utjämnade sparandeöverskott och kreditbehov inom

jordbruksrörelsen. Verksamheten bedrevs från starten i ekonomiska föreningar och

vände sig under en långsam men stadig tillväxtperiod enbart till lantbrukare.

Genom den nya banklagstiftningen 1969 öppnades möjligheter för jordbrukskassorna

att vända sig till andra kundgrupper. Föreningsbankerna var fram till 1991

organiserade i tre led: Lokala och centrala föreningsbanker; Sveriges

Föreningsbankers Förbund ek.för. samt bankaktiebolaget Föreningsbankernas Bank.

Lokalbankerna var anslutna medlemmar i en central föreningsbank och svarade för

den huvudsakliga utlåningen och andra banktjänster. Lokalbankerna hade dock

ingen inlåning, utan denna förmedlades till den centrala föreningsbanken som

hade bankoktroj.

6.2 Bankverksamhet i ekonomisk förening

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar

det utan erinran.

 Skälen för regeringens förslag: I och med att föreningsbanksrörelsen överförde

sin verksamhet till ett bankaktiebolag finns det för närvarande ingen bank som

driver verksamhet enligt föreningsbankslagen. Föreningsbanksrörelsens historiska

koppling till lantbruksnäringen har markerats i ändamålsbestämmelsen i 1 kap. 2

§ föreningsbankslagen. Enligt denna bestämmelse har en föreningsbank till

ändamål att bedriva bankverksamhet och därvid, bl.a., särskilt främja

utvecklingen inom lantbruket. I propositionen med förslag till

föreningsbankslagen (prop. 1986/1987:12 band 4 s. 1) anmärkte departementschefen

att ändamålsbestämmelsen samt föreskriften att föreningsbankernas

verksamhetsområden skulle vara åtskilda innebar att bankrörelse i den ekonomiska

föreningens form även framöver endast kunde bedrivas av den dåvarande

föreningsbanksrörelsen.

 I regeringens proposition om ombildning av föreningsbanker aviserade

föredragande statsrådet ett förslag om föreningsbankslagens avskaffande efter

det att ombildningen verkställts (prop. 1992/93:69). Uttalandet skall delvis ses

i ljuset av att föreningsbankslagen är en lagteknisk konstruktion som avpassats

efter den föreningsbanksrörelse som i och med ombildningen övergivit den

kooperativa organisationsstrukturen. Men även om avsikten var att avskaffa

förutsättningarna att driva bankverksamhet i föreningsform finns det skäl att nu

anlägga ett mer nyanserat synsätt såvitt gäller den kooperativa

organisationsformens lämplighet för bankverksamhet.

 Under våren 1994 behandlade riksdagen de kooperativa företagens ställning i

förhållande till andra företagsformer. Näringsutskottet hade uttryckt sin

positiva syn på den kooperativa företagsformen (bet. 1993/94:NU15). Enligt

utskottets mening är det helt oacceptabelt om statsmakterna genom utformning av

regelsystem som missgynnar den kooperativa företagsformen åstadkommer en

styrning bort från denna företagsform. Utskottet hemställde att riksdagen genom

ett uttalande till regeringen skulle klarlägga att de kooperativa företagen

skall behandlas likvärdigt med andra företag. Riksdagen biföll utskottets

hemställan (rskr. 1993/94:222).

 Vid bedömningen om en viss associationsform skall accepteras som grund för

bankverksamhet är utgångspunkten att kravet på finansiell stabilitet inte får

efterges. De krav som ansetts rimliga att ställa på finansiell verksamhet har

manifesterats genom bl. a. regler om startkapital, rörelsens bedrivande och

särskilda regler om avsättning till reservfond eller motsvarande. Dessa krav kan

ställas på föreningar i lika hög grad som på aktiebolag.

 De skäl som i olika sammanhang har anförts mot tanken att bedriva bank-

verksamhet i föreningsform går huvudsakligen ut på att aktiebolaget är

överlägset föreningen beträffande förmågan att attrahera riskkapital. Vidare

sägs att aktiebolaget utgör en etablerad och välkänd företagsform, vilket är en

viktig förutsättning för all finansiell verksamhet. Det är i och för sig riktigt

att aktiebolagsformen har fördelar framför föreningsformen när det gäller att

från en bredare allmänhet uppbringa nytt riskkapital. Detta förhållande kan

emellertid inte utgöra ett tillräckligt skäl att kategoriskt diskriminera

föreningsformen i nu angivet avseende. Frågan om ett visst företag är lämpat för

en viss verksamhet får bedömas utifrån företagets egna förutsättningar från fall

till fall. Redan enligt gällande regler och praxis beviljas oktroj bara om

bankföretagets kapital bedöms vara tillräckligt med hänsyn till den planerade

verksamhetens omfattning och inriktning, innefattande rörelsens risknivå.

Därvidlag kommer inte förhållandet att vara annorlunda för ekonomiska föreningar

än för t.ex bankaktiebolag.

6.3 Ny lag om medlemsbanker

 Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag, dock

att utredningen föreslagit att minsta startkapital om minst en miljon ecu får

tillåtas endast om banken skall bedriva verksamhet bara inom Sverige och

rörelsen i allt väsentligt skall avse inlåning, kreditgivning och därmed

sammanhängande verksamhet. Utredningen har föreslagit att bankformen skall

betecknas andelsbank.

 Remissinstanserna: Förslaget har antingen tillstyrkts eller lämnats utan

erinran. Kooperativa Institutet har efterlyst att förutsättningarna för när

startkapitalet i en medlemsbank kan begränsas till en miljon ecu tydliggörs, att

reglerna om obligatorisk reservfondsavsättning mjukas upp samt att vissa

möjligheter som EG:s bankdirektiv erbjuder kooperativa banker införlivas i den

svenska banklagstiftningen. Institutet har också liksom Svenska Bankföreningen

hemställt att de regler som rör distinktionen mellan lokala och centrala

föreningsbanker bibehålls.

 Skälen för regeringens förslag: I och med propositionen 1986/87:12 om ny

banklagstiftning disponerades banklagstiftningen så att bankrörelselagen kom att

innehålla sådana bestämmelser om bankverksamhet som är gemensamma för de tre

bankkategorier som då förekom på marknaden, nämligen bankaktiebolag, sparbanker

och föreningsbanker. Dessa tre associationsformer tillägnades var sin egen lag

som var för sig behandlar i huvudsak associationsrättsliga regler. Som nämnts i

det föregående utgjorde föreningsbankslagen en anpassning till det förslag till

ny lag om ekonomiska föreningar (1987:667) som sedermera antogs av riksdagen.

Med hänsyn till den nära kopplingen till den alltjämt gällande lagen om

ekonomiska föreningar - som ju är tillämplig på såväl stora som små föreningar -

kan föreningsbankslagen tjäna som förebild för den nya lagen, med de

modifikationer som anges nedan. Såsom tidigare berörts återspeglar

föreningsbankslagen den dåvarande föreningsbanksrörelsens federativa struktur.

Föreningsbankslagen gör således en åtskillnad mellan lokala och centrala

föreningsbanker. De lokala föreningsbankerna ansvarade för ut-

låningsverksamheten, medan de centrala föreningsbankerna tog emot inlåning och

var därigenom innehavare av bankoktrojen. Svenska Bankföreningen och Kooperativa

institutet har uttalat att distinktionen mellan lokala och centrala

föreningsbanker bör behållas. Möjligheterna att bygga upp en bankfederation

bestående av flera medlemsbanker står emellertid öppen även utan denna

indelning. Beträffande frågan om lindringar i kapitalkrav för vissa banker som

ingår i en sådan federation hänvisas till avsnittet nedan om kapitalbasen i

medlemsbanker.

Namnfrågan

I samband med ombildningen av föreningsbanksrörelsen till aktiebolag beslutades

att det nybildade bolaget, efter medgivande från Finansinspektionen, skulle få

behålla rätten att använda ordet "föreningsbank" i sin firma, dock med rätt för

inspektionen att återkalla medgivandet, t. ex. vid ändrade ägarförhållanden. Det

skulle i och för sig vara möjligt att nu hänvisa Föreningsbanken till samma

firmaregler som gäller för andra bankaktiebolag och att använda ordet

"föreningsbank" i den nu föreslagna lagen. En sådan ändring skulle emellertid

innebära betydande arbete och kostnader för Föreningsbanken. Dessutom tillkommer

att ordet "föreningsbank" som firma vid det här laget är väl inarbetat för den

särskilda verksamhetsinriktning som Föreningsbanken står för. Utredningen har

därför föreslagit beteckningen "andelsbank" på den nya bankformen. Såsom Svenska

Bankföreningen påpekat ger emellertid beteckningen "medlemsbank", som ju syftar

till själva medlemskapet i den ekonomiska föreningen, en naturligare association

till den verksamhetsform som lagen avser.

 Regeringen anser därför att den kooperativa bankformen skall betecknas

medlemsbank. På samma sätt som gäller för bankaktiebolag och sparbanker skall en

medlemsbanks firma innehålla ordet medlemsbank.

Ägarprövningsregler

EG:s andra banksamordningsdirektiv (89/646/EEG) stadgar i artikel 11 skyldighet

för länderna att föreskriva krav på förvärvare av kvalificerat innehav i

kreditinstitut att underrätta landets behöriga myndigheter om förvärvet. Sådan

underrättelse skall också lämnas om avsikten är att öka ett kvalificerat innehav

så att andelen av rösterna eller kapitalet kommer att uppgå till 20, 33 eller 50

procent eller så att kreditinstitutet blir dotterföretag. Myndigheten skall

vidare enligt direktivet ha rätt att motsätta sig förvärvet med hänvisning till

att förvärvaren inte motsvarar kravet på en sund och ansvarsfull ledning av

kreditinstitutet.

 Ägarprövningsregler har införts i bankrörelselagen och lagen om kredit-

marknadsbolag. Dessa regler är endast tillämpliga på aktiebolag och bankaktie-

bolag. Frågan är om ägarprövningen kan och bör avse även innehav i

medlemsbanker. EG:s direktiv är associationsneutralt i detta avseende. Vare sig

den svenska lagen om ekonomiska föreningar eller den nuvarande

föreningsbankslagen stadgar något förbud mot att en person, eller flera personer

med internt samband, äger flera andelar i föreningen. Inget hindrar heller att

rösträttsreglerna utformas på annat sätt än enligt principen en medlem - en

röst, även om detta är lagens huvudregel. Det finns inte heller något som

hindrar att en förenings medlemmar helt eller delvis består av juridiska

personer, vare sig dessa i sin tur bedrivs i form av ekonomisk förening,

aktiebolag eller i annan associationsform. Hur förhållandena kommer att vara i

nya medlemsbanker går inte att förutsäga med någon bestämdhet. Några absoluta

restriktioner föreslås inte beträffande andels- eller röstinnehav i den nya

lagen. Man bör därför utgå från att det kan komma att finnas medlemsbanker som

kontrolleras genom sådana innehav som avses i EG-direktivet.

 Finansdepartementet har i juni 1995 gett justitierådet Torkel Gregow i uppdrag

att göra en mer allmän översyn av ägarprövningsreglerna i den finansiella

lagstiftningen, bl. a med anledning av ett nyligen antaget EG-direktiv som bl.

a. tar sikte på att förhindra uppkomsten av koncernstrukturer som kan försvåra

tillsynen över finansiella företag, det s.k. BCCI-direktivet (95/26/EEG). I

uppdraget ingår också att närmare överväga och lämna förslag till

ägarprövningsregler för de nu föreslagna medlemsbankerna liksom att se över

motsvarande regler beträffande bankaktiebolag. Med hänsyn till avfattningen av

ägarprövningsreglerna i det andra banksamordningsdirektivet anser regeringen att

ett införlivande av dessa bör ske redan i förevarande lagförslag. De regler som

berör ägarprövningen bör därför ändras så att de blir tillämpliga även på

innehav i de nu föreslagna medlemsbankerna. Eventuella justeringar föranledda av

den pågående översynen får göras senare.

Startkapitalfrågan

I överensstämmelse med vad som gäller enligt EG:s andra banksamordningsdirektiv,

innehåller såväl banklagstiftningen som lagen om kreditmarknadsbolag

bestämmelser om krav på minsta startkapital. För bankaktiebolagen gäller ett

krav på eget bundet kapital om minst 5 miljoner ecu. Samma krav ställdes på de

förutvarande centrala föreningsbankerna. Minimikravet för sparbankerna är 1

miljon ecu, vilket grundar sig på en särskild möjlighet i direktivet till

undantag för "särskilda kategorier av kreditinstitut". Detta minimikrav är

således tillämpligt generellt för sparbankerna, oavsett bankens storlek. När de

nya reglerna om minsta startkapital infördes för sparbankerna anfördes som skäl

för deras särbehandling att det efter sparbanksrörelsens omstrukturering, som

innebar att de största sparbankerna sällat sig till bankaktiebolagskoncernen

Sparbanken Sverige, inte fanns några tungt vägande skäl mot att hindra till-

komsten av nya regionala banker inom en väl fungerande sparbanksstruktur.

 De nya medlemsbankerna skall kunna verka utan någon inbördes geografisk

uppdelning. Med hänsyn till de senaste årens erfarenheter kan förväntas att

bankrörelse av större omfattning kommer att bedrivas av bankaktiebolag. Det kan

dock inte uteslutas att bankrörelse av större omfattning i en del fall kan komma

att bedrivas även av en medlemsbank. Det största värdet av den nya lagen kommer

emellertid sannolikt bestå i en ny möjlighet att bedriva bankrörelse inom ett

visst område eller med ett visst syfte. Det finns därför goda skäl att utnyttja

den möjlighet till ett lägre minsta startkapital som andra

banksamordningsdirektivet erbjuder. Bankrörelse i medlemsbank bör därför i vissa

fall tillåtas med ett lägsta startkapital om 1 miljon ecu. EG-direktivets

undantagsbestämmelse avser särskilda kategorier av kreditinstitut. Med hänsyn

härtill och till undvikande av gränsdragningsproblem bör det lägre

startkapitalet kunna komma i fråga för medlemsbanker av viss begränsad storlek.

Liksom är fallet i lagen om kreditmarknadsbolag bör värdet av tillgångarna i

bankverksamheten användas som måttstock för verksamhetens omfattning. Den gräns

som gäller för kreditmarknadsbolag, nämligen en balansomslutning på högst 100

miljoner kronor, finner regeringen väl avvägd.

Regler om kapitalbas m.m. i medlemsbanker

På samma sätt som var fallet för föreningsbankerna kommer de allmänna rörelse-

regler som finns i banklagstiftningen att gälla även för de nya medlemsbankerna

i tillämpliga delar. Detta innebär att reglerna om kapitalbas och

kapitaltäckning som numera återfinns i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och

stora exponeringar i kreditinstitut och värdepappersbolag får samma tillämpning

på medlemsbankerna som för övriga banker och kreditinstitut. De krav som

uppställts i denna lag motsvarar de EG-rättsliga föreskrifter som intagits bl.a.

i direktivet om kapitalbasen i kreditinstitut (89/299/EEG) och direktivet om

kapitaltäckningsgrad för kreditinstitut (89/647/EEG). Syftet med dessa regler är

att tillse att ett kreditinstitut har en minsta kapitalbas i förhållande till

dess kreditrisker till skydd för insättarna och för banksystemet i stort.

Kapitalbasen utgörs av summan av primärt och supplementärt kapital. Med primärt

kapital menas i medlemsbanker eget kapital med undantag för förlagsinsatser -

det vill säga ett slags förlagslån som kan tillskjutas av andra än bankens

medlemmar - samt kapitalandelen i skatteutjämningsreserv och periodiseringsfond.

I det supplementära kapitalet får inräknas vissa förlagslån och andra skuldför-

bindelser som uppfyller de i lagen angivna kraven.

 Det har inte ingått i utredningens uppdrag att överväga eller föreslå

förändringar i reglerna om kapitalbas och kapitaltäckning i bankrörelselagen och

lagen om kreditmarknadsbolag. Kooperativa institutet har emellertid anfört att

EG-direktiven om kapitalbasen i kreditinstitut medger kooperativa banker att

beräkna sin kapitalbas på ett sätt som tar hänsyn till dessa instituts särart.

Enligt kapitalbasdirektivet får i ett kooperativt kreditinstituts kapitalbas i

vissa fall inräknas sådana förpliktelser som medlemmarna iklätt sig i

förhållande till institutet, men som ej är inbetalda. I första bank-

samordningsdirektivet finns vidare regler om lättnader av kapitalkraven för

vissa kreditinstitut som ingår i en central företagsenhet vars verkställande

ledning är bemyndigad att utfärda instruktioner till den verkställande ledningen

för det underställda institutet (art. 2, punkt 4).

 Vad först gäller möjligheterna för en medlemsbank att i sin kapitalbas räkna

in ej inbetalda medlemsförpliktelser gör regeringen följande överväganden. En av

grundprinciperna för de svenska reglerna om kapitalbas är att de poster som får

ingå i basen motsvaras av tillgångar som är omedelbart tillgängliga för

förlusttäckning. Karaktäristiskt för finansieringsföretag är att deras

kreditvärdighet är svårbedömd. Om en bank skulle tillåtas att i sin kapitalbas

inräkna garanterade men ännu inte inbetalda insatser skulle bedömningen av

bankens ekonomiska stabilitet ytterligare försvåras. Kapitalbasen är tänkt att

utgöra den hårda kärna kring vilken bankens mer svårgenomlysta in- och

utlåningsverksamhet skall byggas. Bankens kapitalbas bör därför inte ens delvis

ersättas av poster som motsvaras av fordringar som varierar i säkerhet och

dessutom kan vara omständliga att driva in. Regeringen avvisar således

Kooperativa Institutets förslag i denna del.

 Beträffande frågan om lättnader i kapitalkraven för lokala medlemsbanker

konstaterar regeringen att den bestämmelse som Kooperativa Institutet åsyftar

tar sikte endast på sådana federationer som vid direktivets ikraftträdande redan

existerade. Som framgått av föregående avsnitt har föreningsbanksrörelsen

ombildats till aktiebolag. Någon annan kooperativ bankfederation finns alltså

inte för närvarande i Sverige. EG-direktiven tillåter inte de lättnader i

kapitalkraven som institutet föreslagit.

 Kooperativa Institutet har även föreslagit att medlemmens rätt att låna pengar

i banken skall relateras till insatsbeloppets storlek. Låntagaren skulle därmed

vara tvungen att ha en viss summa av lånebeloppet placerad som insatskapital i

banken under hela lånetiden vilket skulle främja bankens kapitaltäckning.

Utredningen har avvisat en sådan ordning med hänvisning till att det måste stå

varje bank fritt att avgöra på vilket sätt kapitaltäckningen skall

upprätthållas. Regeringen delar utredningens uppfattning i denna fråga.

Ingenting hindrar sålunda att en medlemsbank inför en sådan ordning i sina

stadgar.

Reservfond

I 8 kap. 6 § föreningsbankslagen finns bestämmelser om bankens reservfond.

Reservfonden utgör vid sidan av insatskapital och uppskrivningsfond bankens

bundna eget kapital som alltså inte är tillgängligt för vinstutdelning. Till

reservfonden skall avsättas minst tjugofem procent av den del av

föreningsbankens nettovinst för året som inte går åt för att täcka en balanserad

förlust. Vid avsättning till reservfonden skall till nettovinsten räknas även

gottgörelser, det vill säga ett slags överskottsutdelning i form av återbäring

eller liknande som grundas på rörelsens resultat. Uppgår reservfonden till minst

tio procent av föreningsbankens utlåning vid utgången av det närmast föregående

räkenskapsåret, behöver någon avsättning till reservfond inte göras. I ett

bankaktiebolag skall avsättning till reservfond ske med endast tio procent av

den del av nettovinsten som inte går åt att täcka balanserad förlust, till dess

att fonden motsvarar tjugo procent av aktiekapitalet.

 Kooperativa Institutet har hävdat att kraven på reservfondsavsättningarna i

betaltjänstutredningens förslag - vilket i denna del helt överensstämmer med

föreningsbankslagen - är alltför stränga. Instititutet har pekat på de

inlåsningseffekter som reservfondsavsättningarna medför. Reservfonden måste

nämligen byggas upp med medel som annars vore tillgängliga för

överskottsutdelning till medlemmarna. Inte förrän fondens storlek uppnått

erforderliga tio procent av bankens utlåning upphör avsättningsskyldigheten.

Detta skapar enligt Kooperativa institutet orättvisor mellan olika

medlemsgenerationer.

 Förklaringen till att reservfondsreglerna i föreningsbankslagen har fått en

annan utformning än motsvarande bestämmelse i bankaktiebolagslagen är att

insatskapitalet i en föreningsbank inte är bundet på samma sätt som

aktiekapitalet i ett aktiebolag. Aktiekapitalet får inte betalas tillbaka till

aktieägarna utan rättens tillstånd; rätten skall i sin bedömning ta hänsyn till

fordringsägarnas intressen.

 En föreningsbank ansamlar alltså, till följd av de nyss nämnda reglerna, medel

i reservfonden i betydligt större utsträckning än ett bankaktiebolag. En bank

med den senare associationsformen bygger snarare upp fritt eget kapital, dvs.

kapital som kan delas ut till ägarna. Reglerna får alltså olika effekter

beroende på associationsform. Som redan nämnts anser regeringen - liksom

riksdagen, se bet. 1993/94:NU15, rskr. 1993/94:222 - att kooperativa företag

skall ges en likvärdig behandling jämfört med andra företag. Mot den bakgrunden

bör regeln om reservfondsavsättningar ses över. Det bör emellertid göras i

samband med en analys av om det finns anledning att ställa upp regler som syftar

till att säkerställa det primära kapitalets funktion som riskkapital om kapital-

täckningssituationen är ansträngd. Analysen bör inbegripa alla slags banker

oavsett associationsform. I väntan på denna översyn - regeringen avser att

återkomma till frågan i ett annat sammanhang - bör regeln i föreningsbankslagen

föras över till lagen om medlemsbanker utan saklig ändring.

Redovisningsfrågor

Enligt 11 § bokföringslagen (1976:125) skall för varje räkenskapsår den löpande

bokföringen avslutas med ett årsbokslut. Enligt 4 kap. 1 § bankrörelselagen

skall banker för varje räkenskapsår avge årsredovisning. I fråga om årsbokslut

enligt bokföringslagen och årsredovisningen enligt bankrörelselagen gäller

förutom bestämmelserna i bokföringslagen övriga bestämmelser i 4 kap.

bankrörelselagen. Enligt 4 kap. 10 § bankrörelselagen skall en moderbank för

varje räkenskapsår avge en koncernredovisning. Närmare bestämmelser om koncern-

redovisningen finns i 10 och 11 §§ samma kapitel.

 Regeringen har i en nyligen avgiven proposition (prop. 1995/96:10) föreslagit

nya års- och koncernredovisningsregler för bl.a. banker och andra kreditinstitut

samt värdepappersbolag. Genom förslagen harmoniseras de svenska

redovisningsreglerna med de regler som finns i EG:s direktiv (86/635/EEG) om

årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella

institut (bankredovisningsdirektivet). I nyss nämnda proposition föreslås bl.a.

att en ny allmän redovisningslag som skall gälla för aktiebolag och vissa

handelsbolag tillkommer. Vidare innehåller den förslag till två därtill anknutna

redovisningslagar, dels en lag om årsredovisning i kreditinstitut och

värdepappersbolag (ÅRKL), dels en lag om årsredovisning i försäkringsföretag

(ÅRFL). Förslagen innebär i ett flertal avseenden förändringar i förhållande

till de bestämmelser som i dag gäller för års- och koncernredovisning. ÅRKL är

avsedd att träda i kraft för räkenskapsår som inleds den 1 januari 1996.

 Bestämmelserna i den lag om medlemsbanker som regeringen nu föreslår

överensstämmer i allt väsentligt med den nuvarande i föreningsbankslagen.

Bortsett från vissa redaktionella ändringar innebär förslaget i huvudsak endast

vissa sakliga ändringar, nämligen att de särskilda reglerna om centrala och

lokala föreningsbanker inte överförs till den nya lagen om medlemsbanker och att

termen "föreningsbank" ersätts med "medlemsbank".

 Vid utformningen av ÅRKL har inte här behandlade frågor om medlemsbanker

kunnat beaktas. Däremot har justeringar föreslagits i föreningsbankslagen.

 Mot den angivna bakgrunden kan bestämmelserna i ÅRKL relativt enkelt anpassas

till den nya lagen om medlemsbanker. I huvudsak blir det fråga om att dels i

lagens tillämpningsområde ersätta hänvisningen till lagen om föreningsbanker med

en hänvisning till lagen om medlemsbanker, dels låta de bestämmelser i ÅRKL som

avser föreningsbanker i stället avse medlemsbanker och dels ta bort de

bestämmelser i ÅRKL som avser centrala och lokala föreningsbanker. I övrigt

kommer medlemsbanker att i allt väsentligt jämställas med andra banker vid till-

lämpningen av den nya redovisningslagstiftningen. De regler för redovisningen

som kommer att gälla för medlemsbanker framgår närmare av författnings-

kommentaren till förslag till ändringar i ÅRKL.

 Införandet av ÅRKL förutsätter i sin tur ett flertal följdändringar i bank-

lagstiftningen. I prop. 1995/96:10 har till följd av ÅRKL bl.a. föreslagits

ändringar i föreningsbankslagen. Dessa ändringar har beaktas vid utformningen av

förslaget till lag om medlemsbanker. Nu angivna ändringar framgår närmare av

författningskommentaren till ÅRKL.

Ombildningsregler m.m

Genom lagändringar 1992 i bl.a. föreningsbankslagen infördes en möjlighet för

föreningsbanksrörelsen att ombildas till bankaktiebolag. Syftet med förändringen

var att banken genom den nya associationsformen skulle få bättre förutsättningar

att klara kapitalförsörjningen och att säkra en stabil utveckling av

bankrörelsen. Utredningen har föreslagit att dessa regler skall föras över till

den nya lagen med hänsyn till samhällets intresse av av ett stabilt finansiellt

system.

 Kooperativa institutet har invänt att dessa regler utgör en misstroendeför-

klaring mot föreningsformen och att regleringen inte kan anses stå i samklang

med det riksdagsuttalande 1994 om att alla företagsformer skall behandlas lika.

 Såsom nyss nämnts tillskapades ombildningsreglerna i föreningsbankslagen med

anledning av de finansiella problem som den dåvarande föreningsbanksrörelsen

befann sig i. Reglerna var delvis betingade av den tvådelsorganisation som

karaktäriserade den dåvarande föreningsbanksgruppen. Organisationen bestod

således av en central föreningsbank - Sveriges Föreningsbank - och 332 lokala

föreningsbanker. Reglerna innebar bl a. att den centrala föreningsbanksstämman

fick besluta att banken tillsammans med de lokala föreningsbankerna skulle

upplösas utan likvidation för att ombildas till aktiebolag. Ombildningen

tillgick sedan så att den centrala och de lokala föreningsbankernas samtliga

tillgångar och skulder överläts på ett nybildat bankaktiebolag. Som vederlag

erhöll föreningsbanken aktier i bolaget som sedan utskiftades till bankens med-

lemmar. Ombildningsreglerna i föreningsbankslagen består delvis av rent asso-

ciationsrättsliga ändringar i föreningsbankslagen bl.a. av innebörd att ett

ombildningsbeslut fordrar en viss kvalificerad majoritet och att medlem som

motsätter sig ombildning under vissa förhållanden medges rätt att säga upp sig

till utträde eller, utan att utträde begärs, rätt att säga upp ett eventuellt

överskjutande insatsbelopp. Vidare innebär ombildningsbestämmelserna att

ombildningsbeslutet skall anmälas för registrering hos Finansinspektionen och

att tillstånd skall sökas hos regeringen för att få verkställa ombildningen.

Förutom dessa bestämmelser möjliggjordes genom ändringar i bankrörelselagen och

bankaktiebolagslagen att en föreningsbank kan uppträda som stiftare av ett

bankaktiebolag, att en föreningsbanksrörelse kan överlåtas till ett

bankaktiebolag samt att aktier i ett bankaktiebolag redan i samband med

nybildning kan tecknas mot apport av den överlåtna rörelsen. Slutligen gjordes

vissa förändringar på skatteområdet i syfte att eliminera olämpliga

skatteeffekter i samband med ombildningen.

 Regeringen anser att en ombildning från en associationsform till en annan inte

onödigtvis bör försvåras. En ombildning behöver inte nödvändigtvis vara

föranledd av en medlemsbanks kapitalförsörjningsproblem - något som ensamt kan

motivera särskilda ombildningsregler - utan kan vara ett naturligt led i en

strukturförändring inom banksektorn. Flera av de lagändringar som kom till stånd

i samband med ombildningsreglernas tillkomst bör kunna tillämpas även på

medlemsbanker. Sålunda bör en medlemsbanks rörelse kunna överlåtas till en annan

bank efter regeringens medgivande. Vidare bör en medlemsbank kunna teckna aktier

mot apport av den egna rörelsen. Vad gäller ombildningsförfarandet i övrigt

anser regeringen att medlemsbankerna bör inordnas under samma principer som

gäller för ekonomiska föreningar i allmänhet. Några särskilda ombildningsregler

har inte ansetts behövliga i föreningslagen. Däremot återfinns särskilda

skatteregler i 3 § 8 mom lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt samt 4 stycket

första punkten anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370). Om

föreningens tillgångar och skulder överförs på ett aktiebolag mot betalning av

aktier som sedan utskiftas till föreningens medlemmar utgår varken någon

uttagsskatt i föreningen eller utskiftningsskatt hos medlemmarna. Dessa regler

kommer att bli tillämpliga även på medlemsbankerna. Det innebär att om behov av

ombildning föreligger innehåller lagstiftningen inte några hinder mot det.

Sammanfattningsvis anser regeringen att det - utöver vad som angetts ovan - inte

finns något behov av några särregler för medlemsbankernas ombildning till bank-

aktiebolag.

Den nya lagens innehåll i övrigt

Utöver de frågor som behandlats i detta avsnitt innebär den nya lagstiftningen

för medlemsbanker i huvudsak endast redaktionella ändringar i förhållande till

föreningsbankslagen. Reglerna om bankens bildande och dess medlemmars

förlagsinsatser, bankens ledning, föreningsstämma, överskottsutdelning,

likvidation och fusion m.m. har alltså överförts helt utan materiella

förändringar. En rad följdändringar - huvudsakligen föranledda av den nya

bankbeteckningen - har införts i berörda lagar.

6.4 Finansieringsverksamhet i ekonomisk förening

Enligt vad som utförligt beskrivits i avsnitt 5 är det just inlånings-

verksamheten som befunnits så skyddsvärd att den måste vara föremål för den

reglering - innefattande bl.a. krav på oktroj - som återfinns i

banklagstiftningen. Med bankoktrojen följer emellertid också rätt att bedriva en

rad andra finansiella verksamheter. En bank får således jämte

inlåningsverksamheten bl.a. lämna och förmedla krediter, medverka vid

finansieringsverksamhet och ikläda sig garantiförpliktelser. Ett företag som

vill bedriva tillståndspliktig finansieringsverksamhet utan att samtidigt

bedriva inlåningsverksamhet behöver dock inte ansöka om bankoktroj. Ett sådant

företag måste i stället ha tillstånd enligt lagen om kreditmarknadsbolag vars

bestämmelser, enligt vad som beskrivits i avsnitt 5.4, inte är lika begränsande

som bankrörelselagens. Till skillnad mot vad som gäller för bankverksamhet

föreskriver lagen om kreditmarknadsbolag att endast aktiebolag kan komma i fråga

för tillståndspliktig finansieringsverksamhet.

 I avsnitt 6.2 har beskrivits skälen för en associationsneutral banklag-

stiftning. Enligt vad som uttalats där är det förutsättningarna för det enskilda

företaget och inte den associationsrättsliga verksamhetsformen som skall avgöra

om oktroj kan beviljas för den tilltänkta verksamheten. Vidare har riksdagen

uttalat att de kooperativa företagen skall behandlas likvärdigt med andra

företag.

 Betaltjänstutredningen har i sitt betänkande föreslagit att verksamhet som är

tillståndspliktig enligt lagen om kreditmarknadsbolag skall få bedrivas i

associationsformen ekonomisk förening.

 Regeringen anser att de skäl som talar för att bankverksamhet skall få drivas

i den ekonomiska föreningens form i lika hög grad gör sig gällande beträffande

finansieringsverksamhet som kräver tillstånd enligt den nuvarande lagen om

kreditmarknadsbolag. Frågan om möjligheten att bedriva just finansieringsverk-

samhet i ekonomisk förening har dessutom behandlats av riksdagen i samband med

dess beslut om ombildning av Landshypoteksinstitutionen (prop. 1993/94:216).

Riksdagen beslutade då att Landshypoteks rörelse skall bedrivas i aktiebolag,

men att om Landshypotek så önskar och vissa kapitaltäckningskrav är uppfyllda,

får institutet efter den 1 januari 1998 driva verksamheten i ekonomisk förening

(rskr. 93/94:446).

 Mot bakgrund av det sagda anser regeringen att möjligheten att bedriva till-

ståndspliktig finansieringsverksamhet utan inslag av inlåningsrörelse bör göras

associationsneutral. Detta görs lämpligen, såsom Betaltjänstutredningen

föreslagit, genom att lagen om kreditmarknadsbolag görs tilllämplig även på

ekonomiska föreningar.

 Regeringen lägger trots detta inte nu fram något förslag till lagändring.

Skälen till detta är följande.

 Regeringen har, som nämnts tidigare i avsnitt 6.3, nyligen lämnat en propo-

sition till riksdagen om bl.a. nya års- och koncernredovisningsregler för bl.a.

banker och andra kreditinstitut samt värdepappersbolag (prop. 1995/96:10). Genom

förslagen harmoniseras de svenska redovisningsreglerna med de regler som finns i

EG:s direktiv (86/635/EEG) om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker

och andra finansiella institut, det s.k. bankredovisningsdirektivet.

Kreditmarknadsbolag är sådana kreditinstitut som omfattas av

bankredovisningsdirektivet och följaktligen av den nya redovisningslagstiftning

som regeringen föreslagit. Det samma skulle gälla även ekonomiska föreningar som

drev verksamhet enligt en ändrad lag om kreditmarknadsbolag.

 Betaltjänstutredningen har inte under sitt arbete haft möjlighet att beakta de

kommande nya reglerna om redovisning. Inte heller har under beredningen av

redovisningsreglerna en associationsneutral lagstiftning om

kreditmarknadsverksamhet kunnat läggas till grund för det i propositionen

föreslagna regelverket.

 Vid utformingen av lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappers-

bolag har det beaktats att bankverksamhet kan drivas i en ekonomisk förening

enligt föreningsbankslagen, där också vissa följdändringar föreslås. Det innebär

att redovisningsreglerna relativt enkelt kunnat infogas i den här föreslagna

lagen om medlemsbanker. Förhållandet är ett annat när det gäller

kreditmarknadsverksamhet i ekonomisk förening.

 Sådan verksamhet som avses i kreditmarknadsbolagslagen kan nu inte drivas av

en ekonomisk förening. Särskilda redovisnings- och redovisningsrelaterade regler

finns inte i kreditmarknadsbolagslagen. Inte heller finns det några särskilda

regler i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar som tillgodoser de behov som

föranleds av att ett företag driver finansiell verksamhet. Det innebär att det

för närvarande inte finns någon lagstiftning som är anpassad till ekonomiska

föreningar som driver finansiell verksamhet.

 Lagen om ekonomiska föreningar låter sig inte utan vidare användas som grund

för redovisningsregler för sådana föreningar som skulle driva kreditverksamhet.

Lagen är nämligen ännu inte anpassad till vederbörliga EG-direktiv, i synnerhet

inte till bankredovisningsdirektivet. Det innebär att ytterligare överväganden

fordras för att det skall vara möjligt att skapa ändamålsenliga

redovisningsregler.

 Med tanke på det behov som finns av en reform som gör det möjligt att driva

finansieringsverksamhet i den ekonomiska föreningens form ämnar regeringen

emellertid återkomma snarast till riksdagen med förslag i ämnet. Regeringen

föreslår emellertid redan nu ett undantag i kreditmarknadsbolagslagen som

möjliggör för vissa mindre ekonomiska föreningar att bedriva sparlåneverksamhet,

se avsnitt 5.4.3.

7 Banktjänster genom ombud

7.1 Inledning

Bankverksamheten genomgår för närvarande en stark förändring. Med t.ex. nya

tekniska lösningar som nu erbjuds kan mycket av det arbete som i dag utförs på

bankkontoren utföras till lägre kostnader. Kunder i flera banker är genom

telefonkontakter i kombination med elektroniska hjälpmedel inte längre hänvisade

till bankkontorens öppettider, utan kan göra sina affärer vid vilken tid på

dygnet som helst. Detta innebär att banken inte nödvändigtvis behöver bära stora

kostnader för ett omfattande kontorsnät. Kontorsnätet, låt vara att det alltjämt

i många fall utgör en viktig konkurrensfaktor, spelar inte längre samma

självklara roll.

 Också detaljhandelsföretagen och bensinbolagen har tagit upp konkurrensen inom

delar av bankmarknaden, främst inom områdena kontokortsverksamhet och

kontobaserade förskottsbetalningar. Utvecklingen avseende kunders insättning av

medel på konto inom detaljhandeln, som kan förklaras med ny teknik och en

förändrad syn på service för kunderna, har gått allt fortare under de senaste

åren. Genom det spridda butiksnät som finns inom detaljhandeln och butikernas

ofta generösa öppettider kan kunderna erbjudas kontokortstjänster på ett

praktiskt och ändamålsenligt sätt.

 En hårdnad konkurrens kan förväntas leda till att bankerna i framtiden tvingas

bli än mer kostnadseffektiva. Detta kan i sin tur på sikt leda till att fler

bankers kontorsnät minskar i omfång. Men även om undersökningar visar att dagens

bankkunder besöker bankkontoren allt mer sällan, kommer kunderna sannolikt även

i framtiden att efterfråga möjligheten till personlig kontakt med bankpersonal

eller annan företrädare för banken. Detta gäller först och främst bankärenden av

mer komplicerad natur. Även för banktjänster av enklare slag kommer sannolikt

viss personlig service att efterfrågas.

7.2 Nuvarande ordning

Av en oskriven huvudregel framgår att en banks verksamhet skall bedrivas i

bankens lokaler och av bankens anställda. Bankverksamheten skall således

bedrivas i bankkontor.

 Någon uttrycklig bestämmelse som anger vad som skall förstås med bankkontor

finns inte i banklagstiftningen. Enligt 2 kap. 22 § bankrörelselagen är

emellertid en bank som beslutat att inrätta ett bankkontor skyldig att anmäla

detta till Finansinspektionen. Enligt inspektionens allmänna råd till banker

angående bankkontors verksamhet och bankservice i butik m.m. (BFFS 1987:22) är

ett bankkontor ett bemannat expeditionsställe där banken bedriver verksamhet som

omfattar in- eller utlåning. Den beskrivna verksamheten skall bedrivas från ett

fast expeditionsställe med särskilda tider för öppethållande. Dessa allmänna råd

syftar till att ge stadga åt verksamheten och underlätta kontrollen. Bankkontor

kan enligt de allmänna råden även finnas i andra lokaler än bankens egna under

förutsättning att bankverksamheten inte sammanblandas med annan verksamhet och

att verksamheten bedrivs endast av bankens egen personal.

Undantag

För att tillgodose invånarnas behov av service i glesbygd har sedan ett antal år

enklare banktjänster, främst olika former för kontantuttag, tillhandahållits i

andra lokaler än i bankens egna. Genom samverkan mellan bank, post och butik har

stordriftsfördelar och samhällsekonomiska vinster kunnat uppnås. En kombination

av tjänster har kunnat erbjudas till en lägre kostnad än om tjänsterna skulle

erbjudas separat.

 Den 1 januari 1993 infördes genom bestämmelsen i 2 kap. 3 a § bankrörelselagen

möjligheter för banker att tillhandahålla vissa enklare banktjänster av annan än

bankens egen personal och i andra lokaler än bankens egna. Bestämmelsen, som ut-

gör ett undantag från huvudregeln, gör det möjligt för en bank att lägga ut

vissa banktjänster på entreprenad. Förutsättningen är att banken erhållit

tillstånd av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,

Finansinspektionen. För att tillstånd skall beviljas för att bedriva

bankverksamhet av andra än bankanställda och i andra lokaler än bankens egna

krävs att det föreligger särskilda skäl. Enligt motiven (prop. 1992/93:89 s.

173) kan sådant tillstånd ges endast för verksamhet som bedrivs i glesbygd eller

på mindre orter, allt under förutsättning att banken är rättsligt ansvarig gent-

emot kunden och att verksamheten organiseras på sådant sätt att den uppfyller

tillfredsställande krav på säkerhet. I förarbetena anges att aktuella bank-

tjänster får tillhandahållas i butik. Vad som närmare avses med butik anges dock

inte.

Begreppet glesbygd

Vad som skall anses vara glesbygd respektive mindre ort anges inte i för-

arbetena. Begreppet glesbygd kan tolkas på olika sätt. Enligt förordningen

(1990:643) om glesbygdsstöd och enligt Glesbygdsdelegationen, som har till

uppgift att främja utvecklingen av servicen i glesbygd, avses med glesbygd stora

sammanhängande områden med gles bebyggelse och långa avstånd till sysselsättning

eller service samt skärgårdar och liknande områden. Begreppet glesbygd har

behandlats av Glesbygdsdelegationen i dess betänkanden (Ds I 1984:20 och Ds

1990:10). Statistiska centralbyrån (SCB) definierar tätort som en ort där det

bor 200 invånare eller fler. Övriga orter är enligt SCB:s definition glesbe-

byggelse.

Enklare banktjänster och säkerhetskrav

2 kap. 3 a § bankrörelselagen avser att göra det möjligt för en bank att träffa

avtal med en butik på en mindre ort om att det i butikslokalen skall tillhanda-

hållas vissa enklare banktjänster. Som exempel på enklare banktjänster nämns

insättning på bankkonto, uttag från bankkonto och betalningsförmedling.

Kreditupplysningsverksamhet anges däremot som en sådan verksamhet som inte bör

få utföras i en butik. Beslut om kreditgivning skall fattas av banken själv.

 I förarbetena till bestämmelsen (prop. 1992/93:89 s. 172) uttalas följande

beträffande bl.a. säkerhetskraven.

 "Banken och inte bankens ombud, butiksföretaget, måste i alla transaktioner

 vara den som är rättsligt ansvarig gentemot kunden. Höga krav måste också

 ställas på de butiker som erbjuder banktjänster. Butikens personal bör genomgå

 den utbildning som krävs för en professionell handläggning av bankärenden

 innefattande bl.a. att erforderlig sekretess iakttas. Kontroll av redovisning

 måste ske. Butiken skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för skydd mot

 brott som t.ex. rån och inbrott. Den bank som anlitar en butik måste följa upp

 butikens arbetsmetoder och verksamhet. Föreskrifter i dessa avseenden kan ges

 som villkor när tillstånd till bankverksamhet i en butik ges eller inom ramen

 för Finansinspektionens allmänna föreskriftsrätt."

 Behovet av att bedriva verksamhet på det sätt som anges i 2 kap. 3 a §

bankrörelselagen skall enligt förarbetena (prop. 1992/93:89 s. 188) avgöras av

banken. Inspektionens prövning skall vara inriktad på de säkerhetsmässiga för-

utsättningarna. Av Finansinspektionens beslut skall klart framgå vilka tjänster

som omfattas av tillståndet.

Banktjänster på postkontor

I motiven till 2 kap. 3 a § bankrörelselagen anförde föredragande statsrådet att

det redan fanns ett visst utrymme att bedriva bankverksamhet utanför bankens

egna lokaler eller av andra än bankens anställda (prop. 1992/93:89 s. 171).

Därvid hänvisades till att statsmakterna verkat för avtal om samarbete mellan

Posten och Nordbanken. Samarbetsavtalet, som ingicks 1991, innebär att vissa av

Nordbankens tjänster kunnat nås på de ordinarie postkontoren. Verksamheten har

ansetts tillåten utan särskild lagstiftningsåtgärd.

 I propositionen om Postlag och en förändrad verksamhetsform för Postverket

m.m. (prop. 1993/94:38) diskuterades förhållandet mellan den nya bestämmelsen

och bolagiseringen av Postverket. I propositionen anfördes (s. 140) att det av

förarbetena till 2 kap. 3 a § bankrörelselagen framgår att avsikten inte varit

att inskränka eller reglera den verksamhet som bankerna enligt redan träffade

avtal tillhandahåller på postkontoren. En bolagisering av Postverket ansågs

därför inte medföra någon ändring i detta avseende. Det ansågs inte heller

finnas skäl för att ändra bestämmelsen.

Banktjänster i post-i-butik

Posten bedriver för egen del verksamhet hos ombud bestående av t.ex. butiker och

bensinstationer. Inom ramen för det ovan angivna samarbetsavtalet har Posten på

Nordbankens vägnar även avtalat med butiksföretag om uttagsservice vid dessa

entreprenörsställen. Verksamheten har också innefattat in- och utbetalningar

över postgirot. Verksamheten bedrivs i en avskild del av butiken över en separat

postdisk av samma typ som finns på Postens kontor. Posten står för

investeringskostnaderna medan banken är rättsligt ansvarig gentemot kunden.

Post- och bankärendena utförs av butikens personal, som utbildats av Posten.

Tillstånd som har meddelats

I den praktiska tillämpningen har uppkommit fråga på vilket sätt 2 kap. 3 a §

bankrörelselagen skall tillämpas och tolkas. Finansinspektionen har vid flera

tillfällen prövat frågor om tillstånd till banktjänster genom ombud.

 Den 20 juni 1994 meddelade Finansinspektionen två tillstånd till Förenings-

banken att tillhandahålla banktjänster genom ombud. Inspektionen har vidare

genom beslut den 24 april 1995 meddelat Nordbanken resp. Postgirot Bank

tillstånd att tillhandahålla banktjänster i post-i-butik på åtskilliga ställen.

Inspektionen har emellertid i besluten rörande Nordbanken och Postgirot Bank

avslagit ansökningarna beträffande flertalet orter. Genom beslut den 31 augusti

1995 har Postgirot Bank getts tillstånd avseende ytterligare orter. Sparbanken

Sverige har den 12 september 1995 fått tillstånd att driva bankverksamhet i

butik i ett fall.

7.3 Överväganden och förslag

7.3.1 Banks verksamhet från bankkontor (huvudregel)

 Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna har inte yttrat sig över

förslaget.

 TCO tillstyrker att huvudprincipen lagfästs.

 Riksbanken anser att det är olämpligt att i lagstiftningen slå fast vilken

produktionsteknik som skall användas vid utbjudande av olika banktjänster och

avstyrker därför utredningens förslag att lagfästa var bankverksamhet skall ske

och av vem den skall bedrivas. Även Konkurrensverket, Svenska Bankföreningen och

Bankkundernas Riksförbund ifrågasätter om det behöver lagregleras i vilka

lokaler m.m. som bank får bedriva verksamhet.

 Skälen för regeringens förslag: Det saknas uttryckliga bestämmelser om i vilka

lokaler en banks verksamhet skall bedrivas. Det är dock allmänt vedertaget att

en banks verksamhet skall bedrivas i bankens egna lokaler och av bankens egen

personal. Finansinspektionen har i sina allmänna råd dragit upp riktlinjerna för

vad ett bankkontor är. Enligt riktlinjerna är ett bankkontor ett bemannat

expeditionsställe där banken bedriver verksamhet som omfattar in- eller

utlåning. Bankkontor kan inrättas i andras lokaler under förutsättning att

banktjänsterna inte sammanblandas med annan verksamhet, att verksamheten bedrivs

endast av bankpersonal och att särskilda öppethållandetider gäller.

 Förutsättningarna för att bedriva bankverksamhet genom ombud i andra lokaler

än bankens utgår således från en i dag oskriven huvudregel. Det finns anledning,

särskilt som det råder en viss osäkerhet om under vilka former banktjänster får

tillhandahållas, att utgå från en huvudregel som inte enbart bör komma till

uttryck i Finansinspektionens rekommendationer utan uttryckas direkt i lag. En

banks verksamhet skall således som huvudregel drivas i bankens egna lokaler och

av bankens egen personal. Med egen lokal menas här inte bara bankkontor, d.v.s.

lokal där in- och utlåningsverksamhet, bl.a. kassatjänster förekommer, utan

också representationskontor eller s.k. bankbutik.

 De krav som bör ställas på en banklokal skall bestämmas med utgångspunkt från

7 kap. 3 § bankrörelselagen och 2 kap. 3 § tredje stycket bankaktiebolagslagen

(1987:618). Av dessa bestämmelser och av motsvarande bestämmelser i 2 kap. 3 §

sparbankslagen (1987:619) och 2 kap. 2 § i den föreslagna lagen om medlemsbanker

(se avsnitt 6.3) följer att bankverksamheten skall vara sund. Med stöd av

sundhetskreteriet skall bankens organisation, bolagsordning samt inre kontroll

och säkerhetsuppbyggnad prövas. Sundhetskravet innefattar även vissa standard-

krav vad gäller organisationsformerna för en banklokal och det sätt på vilket

verksamheten bedrivs. Någon ändring bör inte ske i dessa grundläggande avseen-

den. Det är naturligtvis att märka att kraven i allt väsentligt gör sig gällande

beträffande bankkontor. Det måste vara fråga om en särskild lokal eller del av

lokal med ett fast expeditionsställe. Om bankens lokal utgör en del av en större

lokal skall bankens lokal vara avskild och tydligt avgränsad från annan

verksamhet som bedrivs i samma lokal. Vidare skall bankens verksamhet till-

handahållas av bankens egen personal. I ett bankkontor kan all bankverksamhet

bedrivas.

 Av det nu sagda bör också följa att en bank måste ha ett kontor dit allmän-

heten och bankens kunder kan vända sig för att personligen uträtta sina bank-

ärenden.

 Hittills har kontantuttag kunnat ske i olika former genom ombud utan krav på

särskilt tillstånd. Denna möjlighet finns oavsett om kontantuttag sker i samband

med betalning för en vara eller en tjänst eller utan sådant samband. Endast för

det fall att uttag sker från ett bankkonto med bankbok ställs krav på särskild

hantering. Kontantservice som hittills inte fordrat tillstånd bör även i

framtiden kunna erbjudas utanför bankkontor utan krav på särskilt tillstånd. All

kontantservice, med undantag för uttag som sker från konto med bankbok, bör

således kunna tillhandahållas av andra än bankens egen personal och i andra

lokaler än bankens egna.

7.3.2 Utvidgning av möjligheten att tillhandahålla

banktjänster genom ombud

 Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna har inte yttrat sig över

förslaget.

 Riksbanken tillstyrker att det inte bör föreligga några geografiska

begränsningar till glesbygd och mindre orter utan det bör vara bankerna själva

som avgör var och i vilken utsträckning banktjänster bör tillhandahållas.

Sveriges Advokatsamfund, HSB Riksförbund och Lantbrukarnas Riksförbund

tillstyrker att viss bankverksamhet får bedrivas genom ombud. Även Svenska

Bankföreningen tillstyrker förslaget eftersom det medger en större flexibilitet

när det gäller att tillhandahålla vissa banktjänster och anför att den givna

utgångspunkten att banken ansvarar gentemot kunden är viktig att upprätthålla.

Posten anger att det är angeläget att osäkerheten kring bestämmelsens

geografiska tillämpning undanröjs. Valfrihet när det gäller olika former av

bankservice har stor betydelse i såväl glesbygd som i vissa storstäders

ytterområden.

 Finansinspektionen avstyrker förslaget eftersom, vid en avvägning mellan å ena

sidan intresset av att skydda insättarna och att upprätthålla ett stabilt

betalningsväsende och å andra sidan intresset av att underlätta tillgängligheten

av enklare banktjänster i glesbygd och på mindre orter, insättarskyddet annars

får stå tillbaka för andra och inte lika tungt vägande intressen.

 Skälen för regeringens förslag: Det har skapats ökade möjligheter att till-

handahålla banktjänster genom ombud utan att detta har fordrat särskilt till-

stånd. Som exempel kan nämnas dels kontantuttag från konto utan bankbok (se

avsnitt 7.3.1), dels att det inom ramen för vad som kan kallas normal

kontokortshantering skapats möjligheter att registrera insättningar på

bankkonto. Även i övrigt finns behov av att närmare överväga under vilka förut-

sättningar som banktjänster bör få tillhandahållas genom ombud.

 Nya tekniska lösningar kan förväntas leda till att allt fler banktjänster

kommer att kunna erbjudas bankkunderna på elektronisk väg. Det är emellertid

inte sannolikt att utvecklingen kommer att gå så långt att det över huvudtaget

inte kommer att finnas behov av kundkontakt och ett relativt utbrett kontorsnät.

Bankkunderna kommer även i framtiden att efterfråga den traditionella

direktkontakten med banken.

 Det finns för närvarande möjlighet att via bankomattekniken göra insättningar

och betalningsöverföringar på ett sätt som liknar kontantuttag vid kassadisk. På

platser där det finns tillräckligt kundunderlag för att bära kostnaderna för

dylika investeringar kommer dessa tjänster troligtvis att ersätta och i vissa

avseenden att konkurrera ut tjänster som tillhandahålls genom personal, i vart

fall vad gäller enklare banktjänster. På orter där det inte är tillräckligt

lönsamt varken att driva bankkontor eller att installera automater kommer det

sannolikt att bli svårt att upprätthålla service till kunderna. Om banktjänster

inte kan erbjudas i någon annan form finns risk att även andra verksamheter,

t.ex. dagligvaruhandeln och annan service, blir lidande och i värsta fall

försvinner från orten. Detta kan på sikt medföra att vissa orter utarmas. Det

var i syfte att förhindra en sådan utveckling som bestämmelsen i 2 kap. 3 a §

bankrörelselagen infördes.

 Bestämmelsen i 2 kap. 3 a § bankrörelselagen tar för närvarande sikte enbart

på banktjänster i glesbygd eller på mindre orter. Trots att det är mest

angeläget att tillgodose behovet av alternativa former för bankser-vice på

sådana orter kan behovet vara stort även på andra orter. De företagsmässiga

överväganden som styr etablering och bibehållande av kontor har medfört att

kundunderlaget ansetts vara för lågt även på vissa större orter, till och med i

storstädernas ytterområden. På grund av ett glesare kontorsnät kan det även på

dessa orter vara svårt att nå ett bankkontor under kontorets öppethållandetider.

Dessa förhållanden talar för att möjligheterna att bedriva bankverksamhet även

på andra orter än glesbygd och mindre orter borde utvidgas. Mot detta kan

invändas att intresset av att kunna tillhandahålla banktjänster genom ombud

hittills inte varit så stort. Det har emellertid rått en viss osäkerhet om på

vilket sätt bestämmelsen i 2 kap. 3 a § bankrörelselagen skall tillämpas och vad

som i övrigt gäller för bankverksamhet som bedrivs utanför bankens lokaler. En

strävan att finna praktiska lösningar bör inte förhindras. Härtill kommer att

aktörerna på marknaden bör ha valfrihet när det gäller att finna olika former av

bankservice, allt under förutsättning att verksamheten håller en hög säkerhets-

nivå. En ökad valfrihet för bankerna i förening med en ökad konkurrens på bank-

marknaden kan bereda vägen för en utvidgad service. Till gagn för såväl kunderna

som bankerna bör därför bankerna i större utsträckning än hittills få möjlighet

att välja det sätt på vilket man vill nå ut till sina kunder.

 Till detta skall läggas att den nuvarande ordningen skapar en rad

gränsdragningsproblem. Det är förenat med vissa svårigheter att avgöra vilka

orter som skall hänföras till glesbygd och mindre orter. Även detta talar för

att det inte bör finnas någon formell begränsning såvitt avser den ort på vilken

banktjänster skall kunna tillhandahållas genom ombud.

 Det anförda kan sägas utgöra så tungt vägande skäl för att utvidga möjlig-

heterna att tillhandahålla banktjänster genom ombud att de överväger de risker

som Finansinspektionen anför i sitt remissyttrande. Naturligtvis skall

insättarna skyddas och ett stabilt betalningsväsende garanteras. Dessa intressen

får emellertid anses beaktade genom de krav på säkerhet m.m. som är en

förutsättning för att tillstånd skall kunna medges (se avsnitt 7.3.3).

 Det förefaller naturligt att bankerna som ombud i första hand väljer daglig-

varubutiker. I sådana butiker är sannolikt förutsättningarna störst för en bred

och daglig kundkontakt. Även andra lokaler kan vara intressanta för

ombudsverksamhet, t.ex. servicecentra, bensinstationer och kiosker. Beträffande

valet av ombud bör, på motsvarande sätt som gäller för val av ort, inte

uppställas några formella begränsningar.

 Det bör understrykas att de förslag som lämnas i det följande inte tar sikte

på något annat än tillhandahållande av olika banktjänster genom ombud. Avsikten

är inte att vad som nu gäller om bankens inre angelägenheter skall påverkas. Det

är alltså inte så att ett bankföretag endast skall vara en kuliss med oktroj som

i själva verket drivs av ett annat företag. Bankens styrelse skall vara fullt

ansvarig för bankens verksamhet. Banken måste givetvis ha en egen

företagsledning och den egna personal som behövs för skötseln av bankens egna

angelägenheter. Ett ökat utnyttjande av ombud för distribution av bankens

tjänster får således - och behöver - inte medföra att den interna kontrollen

urholkas eller den finansiella styrningen försämras.

Ombudets rättsliga ställning

Entreprenören kommer att inta ställning som ombud för banken. Detta förutsattes

även i förarbetena till 2 kap. 3 a § bankrörelselagen. Benämningen ombud används

här i dess strikt avtalsrättsliga betydelse.

 Ett ombud företar rättshandlingar i huvudmannens namn och för dennes räkning.

Konsekvensen av detta är att huvudmannen omedelbart kommer att stå i direkt

partsförhållande till den gentemot vilken ombudet företar rättshandlingen, dvs.

kunden. Egenskapen av ombud kan framgå av en separat handling i vilken

huvudmannen deklarerar ombudets behörighet (fullmakt). Den kan också framgå av

innehållet i skriftliga handlingar från avtalstillfället (anbud, kontrakt,

kvitton e.d.), genom utformningen av skyltning eller uniform eller på annat

sätt.

 Det avgörande för att inte ombudet själv skall bli bunden av avtalet är att

tredje man har anledning att uppfatta vederbörande som ombud och inte som

motpart. När en bank tillhandahåller sina tjänster genom ombud bör det således

alltid klart framgå för kunden att bankärendet handläggs med direkt rättsverkan

mellan banken och kunden och att den som hanterar ärendet endast är ombud för

banken. Det torde räcka att detta framgår av ett tilläggsavtal till kontoavtalet

mellan kunden och banken.

 I fråga om huvudmannens bundenhet gäller avtalslagens regler om fullmakt. Av

fullmakten följer en behörighet för ombudet att företa rättshandlingar som

faller inom behörighetens gränser. Ibland är befogenheten inskränkt på ett sätt

som inte framgår av fullmakten. När det gäller förhållandet till kunden är det

då vad denne insett eller borde ha insett som sätter den yttersta gränsen för

ombudets befogenhet. Beträffande rättsförhållanden mellan en näringsidkare och

en konsument har i rättspraxis ställts stora krav på att avtalet utformas så att

innebörden är klar för konsumenten (jfr bl.a. NJA 1986 s. 596). Det innebär i

huvudsak att det anses att kunden borde ha insett att ombudet överskred sin

befogenhet - och banken därför inte blir bunden av ombudets rättshandling - bara

om mycket speciella omständigheter föreligger.

 Om några oegentligheter skulle förekomma vid hanteringen av ett bankärende,

t.ex. om en terminal utsätts för manipulation eller om någon obehörigen tar

befattning med utrustningen och skada därvid uppkommer, kan banken i vissa fall

undgå ansvar gentemot kunden. För sådana fall bör avtalsförhållandet mellan

banken och kunden innehålla ett mer vidsträckt ansvar för banken. En begränsning

av detta ansvar bör endast komma i fråga när kunden medverkat till skadan eller

underlåtit att förebygga eller minimera densamma. Tillstånd skall inte beviljas

om inte kunden tillförsäkras betryggande villkor i detta hänseende. Något behov

av särskild avtalsrättslig regel om detta anser regeringen inte finns.

 Ombudet är som regel skyldigt att med tillgängliga medel skydda huvudmannens

redovisningsfordran mot ombudets övriga borgenärer. Enligt lagen (1944:181) om

redovisningsmedel är huvudmannens fordran skyddad om medel som tillkommer

huvudmannen har satts in på särskilt bankkonto eller på annat sätt avskilts och

detta har skett "utan dröjsmål". Så länge dröjsmål inte föreligger är

huvudmannens fordran också skyddad om medlen varit omedelbart tillgängliga för

avskiljande. Detta kan ha betydelse om ombudet före avskiljandet försätts i

konkurs eller drabbas av utmätning. Av rättspraxis framgår att det inte krävs

att medlen har avskilts redan vid den tidpunkt då de mottogs av ombudet (NJA

1985 s. 836 och 1989 s. 781). Vad som nu sagts om skyldigheten att hålla medlen

avskilda eller om redovisningsskyldigheten utgör inte hinder mot att ombudet

kvittar sina fordringar mot huvudmannens. Det gäller oavsett om ombudets ford-

ringar härrör från fullmaktsförhållandet eller från ett annat rättsligt mellan-

havande (jfr NJA 1971 s. 122).

 Ombudets skyldigheter i angivet avseende torde inte utgöra något hinder mot

att i vissa fall hantera bankärenden sammanblandat med butikens egen kassa. Av-

skiljande bör då ske när dagens arbete är slut (jfr NJA 1987 s. 517).

7.3.3 Kontotjänster och betalningsförmedling genom ombud

 Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag utom vad avser att

utredningen föreslår att också kreditförmedling skall ingå i de enklare

banktjänsterna samt att utredningens förslag avser en individuell prövning av

varje enskilt ombud.

 Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna har inte yttrat sig över

förslaget.

 Posten anser att det är lämpligt att begränsa de tjänster som får förekomma

genom ombud. Sveriges Köpmannaförbund har inget att erinra mot att det i

lagtexten tydliggörs vilken typ av tjänster som kan tillhandahållas genom ombud

och anser därvid att insättning på konto, uttag från konto med bankbok,

betalningsförmedling samt kreditförmedling är naturliga och lämpliga.

 Kammarrätten ansluter sig till utredningens förslag men menar att det av

lagtexten bör framgå att Finansinspektionen har bemyndigats att meddela närmare

föreskrifter. Sveriges Köpmannaförbund anför att det bör klart anges för

Finansinspektionen inom vilka ramar säkerhetskraven skall ligga, med tanke på

att de belopp som kommer att hanteras är relativt blygsamma och det alltid är

banken som är rättsligt ansvarig gentemot kunden. Glesbygdsmyndigheten

förutsätter att villkoren för tillståndsgivningen är flexibel och tar hänsyn

till orten, verksamhetens omfattning, ombudet, lokalen samt övriga

förutsättningar för verksamheten. Posten menar att verksamheten skall bedrivas

under kontrollerade former och med betryggande säkerhet, men att

kassaverksamheten för post- och banktjänster anslutna till Postens

redovisningsverksamhet måste kunna utföras i samma expedition. Kravet på att in-

och utbetalningar omedelbart skall registreras maskinellt post för post är inte

nödvändigt för de ombud vars banktransaktioner inordnats i Postens redovisnings-

system.

 Riksbanken anför att tillstånd även fortsättningsvis bör krävas för att via

ombud bjuda ut banktjänster. Enligt Posten bör en bank ges möjlighet att efter

ett generellt tillstånd tillhandahålla enklare banktjänster i butik. Sveriges

Köpmannaförbund och Kooperativa förbundet anser att Finansinspektionens

tillstånd inte behövs i varje enskilt fall eftersom en sådan ordning är onödigt

komplicerad. Det vore, enligt förbunden, att föredra att inspektionen utfärdade

generella regler för hur bankverksamheten utanför en banklokal skall bedrivas

medan det åligger banken att kontrollera att ombuden tillgodoser kraven.

 Finansinspektionen uppger att det prövningsförfarande som i och med förslaget

åläggs inspektionen inte är förenligt med inspektionens nuvarande arbetssätt

eftersom det blir en mycket detaljinriktad prövning medan inspektionens tillsyn

är anpassad utifrån behovet att inom tillsynsområdet formulera övergripande

principer, identifiera stora systemrisker m.m. TCO avstyrker förslaget eftersom

den snabba tekniska utvecklingen på bankområdet inte tillräckligt beaktats och

det dessutom saknas personalutbildning, kompetens samt säkerhet förknippad med

banktjänster genom ombud.

 Skälen för regeringens förslag: Nedan följer en redogörelse för vad som avses

med enklare banktjänster, vilka förutsättningarna är för tillstånd för sådana

banktjänster och tillståndets räckvidd. Även vilka krav som bör ställas på den

tekniska säkerheten för redovisning och kontroll, den fysiska säkerheten,

sekretessfrågor samt utbildning av personal anges.

Enklare banktjänster

Bankrörelse får bedrivas endast efter särskilt tillstånd (oktroj). Beviljande av

sådant tillstånd föregås av en ingående prövning av verksamhet, säkerhet,

organisation, kompetens m.m. Denna omfattande prövning syftar till en sund och

seriös bankverksamhet. Flera av de tjänster som bankerna får tillhandahålla är

av komplicerad natur och ställer stora krav på utbildning och kompetens hos dem

som skall utföra uppgifterna. Felaktigt hanterade kan vissa av tjänsterna orsaka

bankkunderna ekonomiska förluster, orsaka störningar på betalningssystemet samt

ge bankerna ett dåligt renommé hos allmänheten. Vissa av tjänsterna kräver också

speciella säkerhetsarrangemang rent lokalmässigt. Mot denna bakgrund är det

naturligtvis väsentligt att de verksamhetsgrenar som generellt får komma i fråga

för entreprenad består av enklare banktjänster. Av banktjänsterna som bör kunna

tillhandahållas genom alla typer av ombud kan därför endast de vara aktuella som

bl.a. med hjälp av tekniska landvinningar kan bedrivas med en tillräcklig grad

av säkerhet. För att kvalitet och säkerhet inte skall försämras är det också -

inte minst för bankernas egen kontroll - lämpligt att begränsa det antal

tjänster till ett fåtal som generellt får bedrivas på entreprenad. Vilka

banktjänster som kan ifrågakomma bör bestämmas med utgångspunkt från kundernas

behov. Endast tjänster som kunderna önskar ha tillgång till med viss regel-

bundenhet bör komma i fråga.

 Med hänsyn till vad som ovan anförts bör begränsning ske av de banktjänster

genom ombud som kan komma i fråga för alla typer av ombud. De tjänster som bör

omfattas är insättning på bankkonto, uttag från konto med bankbok och

betalningsförmedling. Här har den tekniska utvecklingen nått så långt att

säkerhetsfrågorna kan lösas tillfredsställande.

 För att en bank skall kunna tillhandahålla andra banktjänster än kontotjänster

och betalningsförmedling genom ombud bör ställas andra och högre krav (se

avsnitt 7.3.4). Till sådana banktjänster bör räknas kreditförmedling. Det bör

ställas särskilda krav på kompetens hos ombudet för kreditförmedling. Även om

inte ombudet utan banken själv fattar beslut om att bevilja krediten innefattar

nämligen en förmedling ofta frågor som är av stor betydelse för kunden, såsom

totala lånekostnader och eventuella borgensmäns ansvar. Rådgivning om krediter

bör alltså inte förekomma bland de tjänster för vilka en bank kan erhålla ett

generellt tillstånd att anlita ombud. Att däremot bara tillhandahålla en

ansökningsblankett resp. att ta emot och vidarebefordra en färdig låneansökan

kan inte anses rymmas under begreppet kreditfömedling.

Förutsättningarna för tillstånd till enklare banktjänster

Undantagsbestämmelsen i 2 kap. 3 a § bankrörelselagen bör kunna tillämpas

flexibelt. Kraven bör kunna anpassas med hänsyn till den tekniska utvecklingen,

ortens beskaffenhet, verksamhetens omfattning och övriga förutsättningar. Det är

därför inte möjligt eller ens lämpligt att i detalj slå fast vilka krav som

skall gälla. Det är därför lämpligt att det överlämnas till Finansinspektionen

att genom föreskrifter eller genom villkor vid tillståndsgivningen ange vilka

krav som skall vara uppfyllda för att distribution av banktjänster genom ombud

skall få förekomma. Vid utformningen av föreskrifterna kommer säkerligen olika

intressen att behöva balanseras mot varandra. Så kommer exempelvis kraven på

säkerhet att ställas mot kravet på att reglerna inte i alltför stor utsträckning

inskränker de positiva effekter i olika avseenden som distribution av bank-

tjänster genom ombud syftar till. Genom sin föreskriftsrätt kan Finansin-

spektionen anpassa kraven till bl.a. verksamhetens omfattning.

 Förutsättningen för att få tillhandahålla banktjänster i andra lokaler än

bankkontor är att verksamheten kan förväntas bli bedriven på ett tillräckligt

säkert sätt. Banken, och inte bankens ombud, måste i alla transaktioner vara den

som är rättsligt ansvarig gentemot kunden. Höga krav måste därför ställas på

ombuden. Kunden skall inte behöva utsättas för större risker när banktjänster

tillhandahålls genom ombud än när de tillhandahålls av bankens egen personal. Av

betydelse vid bedömningen av om verksamheten kan förväntas bli bedriven med

tillräcklig säkerhet är den tekniska säkerheten för redovisning och kontroll,

den fysiska säkerheten, utbildning av personal samt sekretessfrågor.

 Finansinspektionen skall inte ha tillsyn över ombuden. Tillsynen skall i

stället omfatta banken eftersom det är banken som skall ta ansvar för den

verksamhet ombudet bedriver för banken och banken därvidlag står ansvarig för de

handlingar som ombudet företar. Innebörden av detta är att banken på lämpligt

sätt måste se till att ombuden uppfyller de krav som ställs. Finansinspektionen

skall därvid kunna kontrollera att banken i sin tur utövar tillräcklig kontroll

av ombudet. Vidare skall inspektionen kunna göra stickprovskontroller hos både

banken och ombudet för att kontrollera att de uppfyller kraven. Detta

handläggningsförfarande kan inte anses vara oförenligt med Finansinspektionens

arbetssätt eftersom inspektionen även enligt nuvarande bestämmelse måste utföra

granskning av den tillståndspliktiga verksamhetens form och säkerhet.

 Finansinspektionen bör kunna meddela föreskrifter om bankens kontroll över

ombudet, säkerhetskrav hos ombuden, utbildning av ombudets personal samt krav på

den redovisning som ombudet skall lämna. Enligt Lagrådets mening har regeringen

möjlighet att meddela sådana föreskrifter, och även att överlåta åt

Finansinspektionen att meddela dessa föreskrifter, utan att det behöver anges i

lag (se 8 kap. 13 § regeringsformen). Regeringen delar den bedömningen. Något

särskilt bemyndigande att meddela föreskrifter behövs således inte. Nedan anges

exempel på frågor som kan komma att behandlas i föreskrifterna.

Den tekniska säkerheten för redovisning och kontroll

De allmänna kraven på säkerhet och en sund utveckling av bankverksamhet innebär

att vissa standardkrav måste upprätthållas vad gäller bl.a. det sätt på vilket

bankverksamheten skall hållas avskild från annan verksamhet. Ett rimligt krav är

att expeditionen hålls avskild från övrig ekonomisk verksamhet i butiken. Denna

avskildhet kan ordnas vid en särskild disk i butiken där det inte sker andra

ekonomiska transaktioner av någon omfattning. Sådan expedition bör vara markerad

med bankens beteckning och bemannad endast med sådan butikspersonal som erhållit

särskild utbildning för att hantera bankärenden. Hos ombud där ett litet antal

ärenden med liten omsättning förekommer är en separering av bankärenden från

övriga verksamheter dock ofta ett alltför strängt krav. I sådana fall kan man i

stället tänka sig att transaktionerna sker i de vanliga butikskassorna med samma

utrustning som används för normal kontokortshantering. Frågan om att låta bank-

tjänster utföras i butikskassan är också avhängig av vilka tjänster det är fråga

om. Det bör i sådana fall endast röra sig om insättningar och uttag som kan ske

via kontokortsterminalen. Detta innebär att, när det gäller betalningsförmed-

ling, även ombud med en mycket begränsad verksamhet såvitt avser banktjänster

bör ha en separat disk. Det krävs även tillgång till terminal för täcknings-

kontroll vid uttag från bankkonto/postgirokonto.

 Kravet på redovisning har främst aktualitet när insättningar sker på konto,

men även vid olika former av betalningsförmedling. För att banken skall kunna

kontrollera redovisningen av transaktionerna måste vissa krav ställas på

redovisningen. In- och utbetalningar bör omedelbart registreras maskinellt post

för post.

 Med hänsyn till teknikutvecklingen bör all maskinell registrering kunna ske

med direktuppkoppling till aktuell central enhet. Undantagsvis, och då under en

kortare övergångstid, bör övervägas om man som alternativ skall kunna acceptera

att inträffade affärshändelser fastställs i en manuell rutin varvid kvitto på

mottagna inbetalningar och noteringar i bankbok undertecknas av två personer

från butiken. Även i dessa fall bör dock en övergång till maskinell hantering

vara en prioriterad fråga. I samband med ansökan om tillstånd bör banken kunna

ange när en övergång till direktuppkopplad maskinell registering kommer att ske.

 Posten AB har i sitt remissyttrande angett att lantbrevbärarlinjerna inte kan

leva upp till ett krav på att in- och utbetalningar skall registreras maskinellt

omedelbart. Eftersom lantbrevbärare arbetar ensamma är det, enligt Posten, inte

heller möjligt att lämna ett kvitto som är undertecknat av två personer. Posten

uppger att de sedan lång tid tillbaka har mycket väl fungerande kvitto- och

kontrollrutiner för de manuella kassorna. Lantbrevbärarnas bank- och

betalningstransaktioner registreras dessutom normalt i kassaterminal av en

postkassör när lantbrevbäraren har återvänt till postkontoret. Med hänsyn till

vad Posten har anfört bör det inte föreligga någon skyldighet för Posten att

ändra på sitt nuvarande redovisningssystem för lantbrevbärarna.

 För den händelse bankkunder i något hänseende skulle drabbas på ett negativt

sätt krävs inte någon särskild sanktionsmöjlighet gentemot butiken eftersom det

är bankens ansvar när verksamheten bedrivs genom ombud.

Den fysiska säkerheten

I olika sammanhang har framförts farhågor för att bankverksamhet i butiker

skulle kunna äventyra butikpersonalens fysiska säkerhet. Inte minst har en ökad

risk för rån nämnts.

 I bankens skyldigheter ingår att vidta åtgärder för att förebygga och

förhindra brott. Härmed avses främst rånrisken. Säkerhetsrutinerna bör kunna

utformas olika beroende på lokala variationer. Försäkringsbolagens krav bör dock

alltid vara tillgodosedda. Säkerhetsåtgärder bör ta sikte på larmanordningar,

placering och utformning av kassaskrin och värdeskåp samt säkerhetsglas och

kamerabevakning. Behovet av säkerhetsåtgärder får anpassas efter lokalens

förutsättningar och verksamhetens omfattning.

 Det förtjänar också att anmärkas att vad som troligen blir en av de vanligaste

banktjänsterna, nämligen uttag av kontanter, bidrar till att balansera den

ökning av mängden pengar som andra tjänster leder till. Sammanfattningsvis anser

regeringen att kloka säkerhetskrav i tillräcklig grad motverkar dessa risker som

i och för sig inte skall undervärderas.

Sekretessfrågor

Enligt 1 kap. 10 § första stycket bankrörelselagen får enskildas förhållanden

till bank inte obehörigen röjas. Enligt andra stycket i samma paragraf tillämpas

i det allmännas verksamhet i stället bestämmelserna i sekretesslagen (1980:100).

I 8 kap. 5 § sekretesslagen skyddas i första hand affärs- eller

driftsförhållanden i statlig myndighets verksamhet som består i tillstånds-

givning eller tillsyn med avseende på bl.a. bankväsendet.

 För att inskärpa vikten av att sekretess iakttas i ombudets hantering av bank-

ärenden bör personalens utbildning alltid innehålla frågor om sekretess. För att

få hantera bankärenden bör personalen som genomgått erforderlig utbildning också

underteckna en särskild sekretessförbindelse.

 Den tekniska utrustningen bör vara så anordnad att personalen hos ombudet inte

kan ta del av andra uppgifter om kundens förhållanden med banken än vad som

krävs för genomförandet av transaktionen. När det gäller tjänster utförda över

kortterminaler behöver kontobehållningen således inte göras åtkomlig för ombudet

på annat sätt än vad som framgår av att transaktionen accepteras eller inte

accepteras.

 Som nämnts tidigare ställs inte några begränsningar upp för vilka företag som

kan anlitas som ombud av en bank (annat än sådana som må följa av en eventuell

reglering av det företagets verksamhet). Det innebär att andra finansiella

företag, som i sig står under tillsyn, kan komma att uppträda som ombud för en

bank. En oundviklig följd av detta blir att personal hos ombudet, som således

driver finansiell verksamhet av ett eller annat slag, i sin kontakt med bankens

kund och vid hanteringen av dennes ärende, får insyn i sådant som normalt är

skyddat av banksekretessen. Det är naturligtvis av största betydelse att ombudet

inte genom banken får tillgång till andra uppgifter än de som är absolut

oundgängliga för att kunna utföra den tjänst det är fråga om, låt vara att den

kund som väljer att anlita ett sådant ombud givetvis är medveten om att

uppgifter som rör hans relation till banken kommer ombudets personal till del.

Lika viktigt är att den som utfört tjänsten inte delar med sig av informationen

inom det egna företaget.

Utbildning av personal

Utgångspunkten för möjligheten att tillhandahålla vissa banktjänster genom ombud

är att verksamheten skall kunna bedrivas av ombudets personal. Förutsättningen

för att detta skall kunna accepteras är att ombudets personal genomgår den

utbildning som krävs för att banktjänsterna skall kunna handläggas

professionellt. Nyss har nämnts den kunskap om sekretess som krävs. Personalen

måste också bl.a. få tillräckliga kunskaper om insikter i regelverket om

penningtvätt. Kraven på utbildning, inte minst i banktekniska ämnen, får

naturligtvis anpassas till de banktjänster som ombudet skall tillhandahålla.

Tillståndets räckvidd för enklare banktjänster

En förutsättning för att enklare banktjänster skall kunna tillhandahållas genom

ombud skall vara att tillstånd beviljas av Finansinspektionen.

 Det skall vara banken som ansöker om och beviljas tillstånd att tillhandahålla

banktjänster genom ombud. I tillståndsprövningen bör ingå att pröva om

förutsättningarna - kontrollerade former och betryggande säkerhet - kommer att

uppfyllas. Det är därvid banken som prövas och inte de ombud som banken avser

att anlita. Det är således en generell prövning av banken och de system som

banken har byggt upp resp. avser att bygga upp för att trygga att ombudet

uppfyller kraven på säkerhet, kompetens och rapportering.

7.3.4 Andra banktjänster genom ombud

 Utredningens förslag innebär att kreditförmedling jämställ med kontotjänster

och betalningsförmedling och att tillståndet för dessa skall lämnas efter

individuell prövning. Dessa tjänster är de enda tjänster som en bank, enligt

utredningen, skall kunna få tillstånd att låta ett ombud tillhandahålla.

 Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna har inte anfört något i

denna del.

 Riksbanken och Svenska Bankföreningen anser att det i lagstiftningen inte bör

regleras vilka tjänster som skall kunna erbjudas genom ombud men tillstånd bör,

enligt Riksbanken, även fortsättningsvis krävas för att via ombud bjuda ut

banktjänster.

 Posten förutsätter att Betaltjänstutredningens förslag inte innebär en

reglering av den bankverksamhet som tillhandahålls på postkontoren. Vidare anser

Posten att det bör vara möjligt att lämna en bank ett generellt tillstånd att

använda postkontoren som ombud. Möjligheten bör, enligt Posten, stå till buds

också när det gäller andra ombud under förutsättning att banken följer ett

genomgående upplägg och med en genomgående säkerhetsstandard. Posten motsätter

sig utredningens förslag om det innebär inskränkningar i den bankverksamhet som

i dag tillhandahålls på postkontor. Om förslaget innebär inskränkningar bör i

stället möjligheten att medge generella tillstånd för banker att tillhandahålla

sina tjänster på postkontor övervägas. Postgirot Bank och Nordbanken

tillhandahåller i dag på postkontor andra banktjänster än de som föreslås kunna

tillhandahållas genom ombud.

 Skälen för regeringens förslag: Nedan följer en redogörelse för vad som avses

med andra banktjänster, vilka förutsättningarna för tillstånd bör vara för

sådana banktjänster och tillståndets räckvidd.

Andra banktjänster

Med andra banktjänster avses här andra tjänster än de som behandlats i avsnitt

7.3.3, dvs andra banktjänster än kontotjänster och betalningsförmedling. I andra

banktjänster ingår således kreditförmedling och de övriga banktjänster som

räknas upp i 2 kap. 2 § bankrörelselagen.

 I sitt remissyttrande har Posten uppgett att Postgirot Bank och Nordbanken i

dag på postkontoren tillhandahåller även andra banktjänster än de som föreslås

kunna tillhandahållas genom ombud. Posten har därvid uppgett att det på

postkontoren i dag tillhandahålls i stort sett samma banktjänster som

Nordbankens kontor tillhandahåller åt privatpersoner, med undantag för

kreditbeslut. Som exempel nämns att Posten som ombud åt Postgirot Bank och

Nordbanken för in räntor i bankböcker, öppnar och avslutar konton, utfärdar

bankböcker, gör överföringar mellan konton, lämnar ut bankkort, förmedlar

krediter, lämnar rådgivning samt utför säljaktiviteter.

 Möjligheten att tillhandahålla vissa andra banktjänster än kontotjänster och

betalningsförmedling på postkontor har varit väsentliga inslag i förut-

sättningarna för Postens bolagisering och bildandet av Postgirot Bank samt för

Postens möjligheter att fullgöra åtagandet att tillhandahålla daglig

rikstäckande kassaservice. Det är banken som ansvarar gentemot kunderna.

Verksamheten står under Finansinspektionens tillsyn. De banktjänster som en

lantbrevbärare utför jämställs med de banktjänster som kan utföras på post-

kontoren. Det föreligger således i dag ett behov av att tillhandahålla mer

avancerade banktjänster på postkontoren. Det bör därför enligt regeringens

mening tillåtas att banker tillhandahåller även andra banktjänster än

kontotjänster och betalningsförmedling på postkontoren.

 Den framtida utvecklingen kan också medföra behov av att tillhandahålla andra

banktjänster än kontotjänster och betalningsförmedling genom ombud även utanför

postkontoren. I den mån bankerna vill utföra mer avancerade banktjänster genom

ombud bör detta därför vara möjligt. Det bör således finnas en möjlighet för

bankerna att erhålla tillstånd för att tillhandahålla sådana banktjänster genom

ombud. Någon begränsning av de banktjänster som kan erbjudas bör inte finnas.

 Den här föreslagna modellen för reglering av andra banktjänster genom ombud är

mer resurskrävande för Finansinspektionen än för enklare banktjänster. Det är

dock svårt att bedöma vilket intresse det finns för sådan verksamhet, förutom

vad gäller verksamheten på postkontor. Utvecklingen får visa om det i framtiden

kan behövas en annan uppläggning av lagstiftningen om andra banktjänster genom

ombud. En ändring kan aktualiseras om denna föreslagna reglering skulle ställa

alltför stora krav på resurser för tillståndsprövning vid Finansinspektionen.

Förutsättningarna för tillstånd till andra banktjänster

Förutsättningarna för tillstånd att tillhandahålla andra banktjänster än

kontotjänster och betalningsförmedling utanför bankens lokaler och med annan än

bankpersonal bör bestämmas med utgångspunkt från de förutsättningar som angetts

i avsnitt 7.3.3. Kraven på banken och ombuden bör emellertid generellt ställas

högre för de fall att ombudet skall tillhandahålla andra banktjänster än

kontotjänster och betalningsförmedling. Det kan även finnas anledning att ställa

olika höga krav på säkerhetsnivån beroende på orten, kundunderlaget, verksam-

hetens omfattning, organisatoriska förutsättningar och övriga säkerhetsarrange-

mang. Kraven bör således utgå från ett mer flexibelt synsätt och differentieras

mellan olika ombud framför allt beroende på vilka tjänster banken planerar att

tillhandahålla genom ombudet. Ju mer avancerade banktjänster som avses utföras

genom ombudet, desto högre ställs kraven på den tekniska säkerheten samt på

vilken kompetens ombudets personal skall besitta. I vissa fall kan det tänkas

att höga krav på den fysiska säkerheten måste uppfyllas, medan i andra fall den

aspekten inte är så framträdande.

 Enligt propositionen om Postlag och en förändrad verksamhetsform för

Postverket m.m. (prop. 1993/94:38) var det inte avsikten att inskränka eller

reglera den verksamhet som bankerna enligt redan träffade avtal tillhandahåller

på postkontoren. Med den nu föreslagna lagändringen kan tillstånd i stället

meddelas för den verksamhet som tillhandahålls på postkontoren. Den

bankverksamhet som utövas på postkontoren jämställs därigenom med alla andra

banktjänster som sker genom ombud.

Tillståndets räckvidd för andra banktjänster

Förutsättningen för att andra banktjänster än kontotjänster och betal-

ningsförmedling skall kunna tillhandahållas genom ombud bör vara att tillstånd

beviljas av Finansinspektionen.

 Det bör vara banken som ansöker om och beviljas tillstånd att tillhandahålla

banktjänster genom ombud. I tillståndsprövningen ingår att pröva om

förutsättningarna - kontrollerade former och betryggande säkerhet - kommer att

uppfyllas (se avsnitt 7.3.3).

 Det bör normalt ske en individuell prövning av varje enskilt ombud och dennes

förutsättningar att vara ombud. Vilka krav som skall uppfyllas bör vara beroende

av vilka tjänster som ombudet skall tillhandahålla. Om förhållandena är

likartade hos flera ombud bör ett tillstånd kunna gälla för alla dessa

individuellt angivna ombud. Som exempel på ombud som kan tänkas ha likartade

förhållanden kan nämnas postkontoren.

8 Icke-finansiella bankägare

 Promemorians förslag: Överensstämmer i princip med regeringens förslag. Prome-

morian innehåller dock inte något förslag om följdändring av för-

säkringsrörelselagen.

 Remissinstanserna: Riksbanken, Konkurrensverket, Svenska Bankföreningen och

Sveriges Bankkunders Riksförbund har tillstyrkt förslaget. Finansinspektionen

har tillstyrkt förslaget under förutsättning att inspektionen får möjlighet att

förhindra att en bank kommer att ingå i en företagsgrupp som är så

svåröverskådlig att en meningsfull tillsyn inte kan bedrivas. Inspektionen har

även anfört att den s.k. banksmittobestämmelsen bör kompletteras med en regel

som ger inspektionen rätt att föreskriva en lämplig koncernstruktur som villkor

för att medge undantag från bestämmelsen. LO, som har avstyrkt förslaget, anser

i huvudsak att de principiella betänkligheterna mot dominerande ägarandelar för

icke-finansiella företag - risken för intressekonflikter och maktmissbruk - är

så stora att någon ändring av nuvarande regler inte bör ske. Kammarrätten i

Jönköping har anfört att den föreslagna ändringen inte bör vidtas utan att

bankrörelselagen ses över i dess helhet.

Bakgrund

Före den 1 juli 1987 fanns det inte några regler som förbjöd koncernbildningar

med bankbolag som dotterföretag. Sedan riksdagen antagit prop. 1986/87:148 om

finansiella koncerner m.m., som behandlades parallellt med prop. 1986/87:12 om

ny banklagstiftning, kom den nya bankaktiebolagslagen (1987:618) att innehålla

följande bestämmelse (1 kap. 4 §).

 "Ett bankaktiebolag får ingå som dotterbolag i en koncern endast om ett annat

 bankbolag är moderbolag. Om det finns särskilda skäl får regeringen medge

 undantag från första stycket."

 I propositionen åberopades principen om att ägande och kreditgivning skall

hållas isär. Om en bank skulle ingå som dotterföretag i en koncern skulle banken

kunna utnyttja andra koncernbolag för verksamheter som är förbjudna för banker.

Andra koncernbolag skulle för egen del eller i sin affärsverksamhet kunna dra

fördel av att banken ingår i koncernen. Allmänhetens förtroende för banken

skulle kunna rubbas med hänsyn till det nära organisatoriska sambandet. Enligt

propositionen måste det allmänna ha möjlighet att påverka en sådan koncerns

sammansättning och verksamhet. En koncern som inrymmer en bank måste präglas av

stabilitet, säkerhet och sundhet och det allmänna måste kunna ställa krav på

koncernen i dess helhet och få rätt till insyn i koncernen.

 Detta var bakgrunden till att det infördes ett förbud för bankaktiebolag att

ingå som dotterbolag i en koncern i vilken moderföretaget inte är bank.

 Från huvudregeln kunde undantag medges så att en bank kunde ingå i en s.k.

finansiell koncern. Enligt propositionen fick undantag medges av regeringen

endast om samtliga koncernföretag drev sådan finansiell verksamhet som en bank

tillåts driva eller i övrigt utgjorde sådana företag som en bank skulle kunna

äga. Därmed kunde industri- och handelsföretag inte ingå i en koncern som moder-

eller systerföretag till bank. En förutsättning för undantag var vidare att

moderföretaget till banken inte i sin tur var dotterföretag. Efter lagändring år

1991 tilläts även försäkringsföretag vara moderföretag till en bank (prop.

1990/91:154, bet. 1990/91:NU41, rskr. 1990/91:367).

 De nu gällande bestämmelserna rörande finansiella koncerner trädde i kraft den

1 januari 1993 (prop. 1992/93:89, bet. 1992/93:NU9, rskr. 1992/93:109). Förbudet

för ett bankaktiebolag att ingå som ett dotterbolag i en koncern i vilken

moderföretaget inte är ett finansiellt företag togs bort men det krävs

synnerliga skäl för att en sådan koncern skall tillåtas. Med begreppet icke-

finansiellt företag förstås ett företag som inte står under tillsyn av

Finansinspektionen eller motsvarande utländsk tillsynsmyndighet. Enligt

propositionen är det befogat med stor återhållsamhet vid tillståndsgivningen med

hänsyn till risken för ett obehörigt utnyttjande av en bank som ingår i en

koncern med icke-finansiella företag. Det pekas i propositionen bl.a. på att

blandade koncernbildningar kan medföra risk för att banklagstiftningens rörelse-

och tillsynsregler får en begränsad verkan och blir föremål för kringgående.

Exempelvis kan överföringar och transaktioner mellan koncernbolagen vara svåra

att kontrollera. Det anges vidare att det är framför allt i situationer när en

bank behöver tillföras externt kapital som tillstånd kan ges.

 Bestämmelserna om att det krävs synnerliga skäl för att ett icke-finansiellt

företag skall få vara moderföretag till en bank fördes in i 7 kap. 11 §

bankrörelselagen, dvs. i anslutning till reglerna om ägarprövning. Det angavs i

propositionen att de möjligheter som bestämmelserna om ägarprövning ger att

förhindra ett obehörigt utnyttjande av en ställning som stark ägare samt den

s.k. banksmittobestämmelsen minskar betänkligheterna att tillåta att en bank

ingår som dotterföretag i en icke-finansiell koncern.

 Banksmittobestämmelsen, som finns i 1 kap. 11 § bankrörelselagen, innebär att

om en bank ingår i en koncern skall bankrörelselagens bestämmelser om banks

rörelse och om tillsyn över bank gälla i tillämpliga delar för övriga företag i

koncernen. Försäkringsföretag som ingår i en sådan koncern omfattas emellertid

inte av denna bestämmelse. För dessa företag gäller i likhet med andra

försäkringsföretag försäkringsrörelselagens rörelse- och tillsynsregler.

Finansinspektionen kan även medge undantag från banksmittobestämmelsen i andra

fall om det finns särskilda skäl. I samband med att möjligheten öppnades för

icke-finansiella företag att vara moderföretag för en bank infördes också en

upplysningsskyldighet i förhållande till inspektionen för såväl moderföretaget

som övriga företag i koncernen. Även de företag inom koncernen som själva står

under tillsyn omfattas av denna upplysningsskyldighet som avser uppgifter om

företagets verksamhet och sådana därmed sammanhängande omständigheter som

inspektionen behöver för att kunna fullgöra tillsynen över banken. Det bör dock

understrykas att den upplysningsskyldighet som följer av banksmittobestämmelsen

endast gäller om banken ingår i ett koncernförhållande och inte om den ingår i

en företagsgrupp där ägandet till banken är mer spritt (koncernbegreppet är

enhetligt; se exempelvis koncerndefinitionen i 1 kap. 3 § bankaktiebolagslagen).

Regeringens förslag

Sedan de nu gällande bestämmelserna om finansiella koncerner trädde i kraft den

1 januari 1993 har villkoren för bankernas verksamhet påverkats i olika

avseenden. En serie lagändringar, senast genom införlivandet av EG:s båda

banksamordningsdirektiv, har gjort det möjligt för utländska banker att etablera

inte endast dotterbanker utan även filialer samt att driva gränsöverskridande

verksamhet här. Detta har lett till en ökad internationalisering av den svenska

bankmarknaden.

 Ägarreglerna varierar ganska mycket mellan olika länder. Åtskilliga länder i

främst Europa har inga principiella förbud mot icke-finansiella ägare till

banker. I vissa länder krävs dock tillstånd för att inneha kontrollposter. I

andra länder finns absoluta gränser för icke-finansiella företags ägarandelar i

banker. Utan att bilden är entydig överväger antalet länder med mer liberala

regler. Såvitt känt har det inte förekommit några allvarliga problem. Utländska

banker med hemvist inom EES-området kan numera vara verksamma med egna filialer

här. De kan även driva gränsöverskridande verksamhet från sitt hemland. Vem som

får äga en sådan bank regleras av hemlandets bestämmelser. Oavsett om de svenska

reglerna tillåter icke-finansiella ägare eller inte kan det således på den

svenska marknaden komma att finnas bl.a. filialer till utländska banker som ägs

av andra än finansiella ägare.

 Den finansiella krisen har inneburit stora påfrestningar för flertalet banker

i Sverige och medfört omstruktureringar på marknaden. Ägarna till ett antal

banker har skjutit till nytt kapital - i vissa fall med hjälp av staten - för

att rädda verksamheten. Flera banker har i samband härmed haft anledning att se

över sina system för riskhantering och internkontroll eftersom de visat sig vara

bristfälliga.

 Under de senaste åren har intresset för att starta bankrörelse ökat.

Regeringen har beviljat oktroj för flera nya banker.

 Det finns flera skäl för att liberalisera reglerna om ägande av banker. Att en

sådan liberalisering torde medverka till ökad mångfald och konkurrens på

marknaden talar starkt till förmån för nya regler. Dessutom kan hävdas att

starka ägare kan utöva en ansvarsfull och styrande ägarroll på ett effektivare

sätt. Erfarenheterna från bankkrisen visar att de traditionella ägarkategorierna

i olika avseenden haft svårt att fullgott utöva en styrande och kontrollerande

ägarfunktion.

 Ett annat skäl för en liberalisering är ökad tillgång till kapital. Även om

den till följd av finanskrisen uppkomna kapitalbristen i svenska banker har

funnit tillfredsställande lösningar har nyttan av en stark icke-finansiell ägare

i något fall tydligt demonstrerats.

 Som nämnts är den oligopolstruktur som traditionellt varit gällande på den

svenska bankmarknaden och som i viss mån har förstärkts av bankkrisen på väg att

förändras genom att en ny kategori banker med smalare affärskoncept etableras.

Senare års liberaliseringar av ägar- och verksamhetsregler är en viktig

förklaring till den utvecklingen, vilken inneburit ökad konkurrens samt bättre

service och valfrihet för kunderna. För att denna i grunden positiva utveckling

ytterligare skall befästas finns skäl att, såsom Konkurrensverket och

Bankkunderna anfört, utvidga ägarkretsen.

 Mot denna bakgrund är det motiverat att pröva om de motiv för nuvarande

ägarrestriktioner som anförts i ovan redovisade propositioner alltjämt är

relevanta och tillräckligt tungt vägande.

 De principiella betänkligheterna mot dominerande ägarandelar för icke-

finansiella företag rör, som LO påpekat, i huvudsak risken för intressekon-

flikter och maktmissbruk. Därtill kommer risken för att banken smittas av

problem i andra delar av företagsgruppen.

 Att det finns latenta risker för intressekonflikter kan inte avfärdas. Det

torde dock kunna hävdas att dessa konfliktrisker inte är större eller av en

allvarligare art inom s.k blandade koncerner än inom olika former av nu tillåtna

finansiella koncerner. Sedan länge är de största svenska bankerna universella i

den meningen att de förenar utlåning med olika former av före-

tagsfinansieringsverksamhet i vid bemärkelse, exempelvis emissionsverksamhet och

värdepappersrörelse. Här finns inbyggda intressekonflikter som bankerna sedan

länge måst anpassa sina interna regler och kontroll till. Inom nu existerande

finansiella grupper där banker kan ägas av exempelvis försäkringsbolag kan på

liknande sätt föreligga intressekonflikter som måste kunna bemästras. Likaså

måste även i dag interntransaktioner som dränerar banken på kapital och

motverkar en sund bankverksamhet kunna kontrolleras och förhindras.

 En väsentlig fråga är om förekomsten av dominerande icke-finansiella ägare i

sig skulle innebära en förhöjd risknivå, dvs. i någon mening utgöra ett starkare

incitament att utnyttja banken för osunda transaktioner eller leda till ett

osunt beroendeförhållande.

 I banklagstiftningen finns regler som direkt begränsar riskerna för att banken

utnyttjas på ett sätt som i vid bemärkelse skulle skada dess ställning eller

anseende. Hit hör reglerna om ägarprövning och förbud för banken att ge

koncernbidrag utan Finansinspektionens medgivande; men även nya regler om stora

exponeringar (prop. 1994/95:50, bet. 1994/95:NU12 och rskr. 1994/95:164). Enligt

reglerna om stora exponeringar begränsas bankens kreditgivning till en icke-

finansiell ägare hårdare än till andra ägare. I stället för den normala gränsen

20 procent av kapitalbasen gäller i dessa fall högst 10 procent. Det innebär

således att en banks exponeringar mot ett icke-finansiellt företag tillåts bli

väsentligt mindre om företaget är moderbolag till banken jämfört med ett utom-

stående företag. Av reglerna följer vidare att en annan bank kan ha väsentligt

större exponeringar mot ett icke-finansiellt företag än vad en dotterbank kan ha

mot samma företag. Samma begränsning till 10 procent gäller bankens exponeringar

mot övriga företag i den icke- finansiella koncernen såvida inte möjligheten

finns att göra undantag till följd av reglerna om gruppbaserad tillsyn (mer om

dessa tillsynsregler nedan).

 Av mer principiell karaktär är frågan om en banks oberoende blir svårare eller

mer krävande att upprätthålla gentemot en dominerande icke-finansiell ägare,

inte minst om denne råkar i problem. Det kan inte bortses från att banken, inom

ramen för tillåtna exponeringar, potentiellt utsätter sig för vissa risker att

hamna i ett beroendeförhållande. I första hand gäller detta den direkta

kreditgivningen till ägaren. Här måste tillsynsmyndigheten i princip förlita sig

på de allmänna regler som gäller för en banks organisation, rutiner och

kontrollsystem. I dessa fall kan en tillsyn särskilt inriktad på tillämpningen

av interna regler vara befogad. Det är också angeläget att här fästa

uppmärksamheten på betydelsen av att personer med uttalad integritet från annat

håll än ägarkretsen engageras i styrelsearbetet. Detta kan nämligen vara ett

viktigt inslag för att upprätthålla balansen mellan de intressen banken i sig

har och de som ägaren har.

 Vad gäller risken att banken som dotterbolag smittas av allvarliga problem i

moderbolaget torde det i praktiken i hög grad vara bankens egen ekonomiska och

finansiella ställning som avgör i vad mån den skulle påverkas av problem i

moderföretaget. Detta oavsett om moderbolaget är ett finansiellt eller ett icke-

finansiellt företag. Det är dessutom tänkbart att problem inom en renodlat

finansiell koncern får större smittoeffekter än inom en koncern med blandad

finansiell och kommersiell verksamhet.

 Möjligheterna till en tillfredsställande insyn i icke-finansiella företag i

egenskap av dominerande ägare till en bank är en annan omständighet av stor

betydelse. Ett villkor bör vara att koncernens struktur och ägarförhållanden är

så överskådliga att Finansinspektionens tillsyn av banken inte förhindras. Som

Finansinspektionen anför är det också av största vikt att inspektionen har

möjlighet att ingripa och förhindra att ett sådant svåröverskådligt

koncernförhållande uppstår.

 Den 1 januari 1995 infördes regler om gruppbaserad tillsyn (prop. 1994/95:50,

bet. 1994/95:NU12, rskr. 1994/95:164). Syftet är att utvidga och förbättra

tillsynen över koncerner och finansiella företagsgrupper. Ett icke-finansiellt

moderföretag och dess övriga dotterföretag skall lämna sådan information till

tillsynsmyndigheten som kan vara av betydelse för tillsynen av banken, s.k.

samlad information enligt 7 kap. 5 § lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och

stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag. Detta gäller, som

angetts tidigare, redan enligt den s.k. banksmittobestämmelsen i 1 kap. 11 §

bankrörelselagen. Denna bestämmelse kompletteras nu med en möjlighet för

inspektionen att genomföra undersökning för att kontrollera lämnade uppgifter.

Om moderföretaget eller något av dotterföretagen är beläget i ett annat EES-land

kan inspektionen begära hos behöriga myndigheter i det landet att kontroll

företas. Sammantaget innebär dessa regler att tillsynsmyndighetens möjligheter

till insyn i olika koncern- och gruppstrukturer avsevärt förbättras.

 Redan i dag ger, som nämnts ovan, ägarprövningsbestämmelserna i 7 kap.

bankrörelselagen Finansinspektionen möjlighet att ingripa mot ägaren till en

bank om denne utövar eller kan antas komma att utöva sitt inflytande så att en

sund utveckling av bankens verksamhet äventyras. Denna bestämmelse ger dock

sannolikt inte inspektionen någon möjlighet att ingripa och förhindra att en

bank, efter det att oktroj beviljats, kommer att ingå i en företagsgrupp som är

så svåröverskådlig att en meningsfull tillsyn inte kan bedrivas.

 Europaparlamentet och Rådet har den 29 juni i år antagit ett direktiv, som

bl.a. tar sikte på att förhindra uppkomsten av svåröverskådliga koncernstruktur-

er som kan försvåra tillsynen över en bank - direktiv (95/26/EEG) om ändring av

direktiv 77/780/EEG och och 89/646/EEG om kreditinstitut, direktiv 73/239/EEG

och 92/49/EEG om andra direkta försäkringar än livförsäkringar, direktiv

79/267/EEG och 92/96/EEG om direkta livförsäkringar, direktiv 93/22/EEG om

tjänster inom värdepappersområdet och direktiv 85/611/EEG om företag för

kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) i syfte att

stärka tillsynen på dessa områden - det s.k. BCCI-direktivet. Direktivet innebär

förstärkt tillsyn över koncerner och finansiella företagsgrupper. Direktivets

art. 2 behandlar "genomlysning" (transparency) för en grupp av företag (definie-

rat i direktivet) i vilken finansiella företag ingår. Verksamhetstillstånd för

ett finansiellt företag ingående i en sådan företagsgrupp skall vägras om

gruppens organisation hindrar en effektiv tillsyn. Direktivet förutsätter att

tillsynsmyndigheten kan återkalla tillståndet om koncernstrukturen blir

svåröverskådlig ur tillsynssynpunkt. Av nyss nämnd bestämmelse följer vidare att

finansiella företag fortlöpande skall underrätta tillsynsmyndigheten om ändrade

organisatoriska förhållanden så att tillsynsmyndigheten kan bevaka att en

svåröverskådlig koncernstruktur inte uppstår.

 Det är givetvis väsentligt att Finansinspektionen har möjlighet att ingripa

och förhindra att en bank kommer att ingå i en företagsgrupp som är så

svåröverskådlig att en effektiv tillsyn inte kan bedrivas. Den principen bör

komma till klart uttryck i lagstiftningen. Mot bakgrund av den osäkerhet som

råder beträffande tillämpligheten av ägarprövningsbestämmelserna på denna punkt,

och med hänsyn till att frågan om vilka åtgärder som bör vidtas av

tillsynsmyndigheten om en svåröverskådlig koncernstruktur uppkommer bör belysas,

har finansministern uppdragit åt en utredningsman (justitierådet Torkel Gregow)

att bl.a. se över dessa regler. Arbetet skall bedrivas med beaktande av BCCI-

direktivets art. 2 och slutföras under hösten.

 Någon allmän översyn av rörelsereglerna för banker som Kammarrätten i

Jönköping har efterlyst anser regeringen i detta sammanhang inte vara nödvändig.

Regeringen har emellertid nyligen tillsatt en kommitté - banklagskommittén - (Fi

1995:09, dir. 1995:86) som bl.a. skall utreda behovet av ändringar i det

regelverk som styr bankers och andra kreditinstituts verksamhet. Kommittén skall

även utreda behovet av ändringar i tillsynens innehåll och inriktning på detta

område. Om det är lämpligt skall den föreslå ändringar av regelverket.

 Sammanfattningsvis kan sägas att affärs- och konkurrensmiljön för modern

bankverksamhet i många avseenden har förändrats. Förändringarna inverkar även på

bankägarnas funktion. Det finns i dag starka skäl - speciellt att

ägarbreddningen torde leda till ökad mångfald och konkurrens - för att de

restriktiva regler som ännu gäller för icke-finansiella företags bankägande

skall liberaliseras och likställas med reglerna för övriga ägarkategorier. Även

om de principiella skälen mot ett icke-finansiellt ägande fortfarande i viss mån

kan sägas vara gällande har de avsevärt minskat i tyngd samtidigt som det är

svårt att peka på negativa internationella erfarenheter av ett sådant ägande.

 Mot den beskrivna bakgrunden bör en ändring nu göras av bestämmelserna om

finansiella koncerner. Kravet i 7 kap. 11 § bankrörelselagen om att det skall

föreligga synnerliga skäl för att ett icke-finansiellt företag skall få vara

moderföretag till en bank bör tas bort. Som en följd av detta bör bestämmelsen i

7 kap. 17 a § försäkringsrörelselagen ändras så att även ett försäkringsbolag

som är moderbolag till en bank får vara dotterföretag till andra företag än

banker. På grund av vikten av att en bank inte kommer att ingå i en

koncernstruktur som är sådan att tillsynen försvåras bör lagändringarna inte

träda i kraft förrän den nyss nämnda utredningen slutförts och regeringen kunnat

lägga fram förslag om erforderliga lagändringar.

 Banksmittobestämmelsen (1 kap. 11 § tredje stycket bankrörelselagen) bör som i

dag omfatta alla företag utom försäkringsföretag som ingår i en koncern där

också en bank ingår. När det gäller finansiella företag inom koncernen torde

bestämmelsen inte medföra några tillämpningsproblem. De icke-finansiella

företagen som inte står under Finansinspektionens tillsyn har däremot normalt

svårigheter att uppfylla regeln. Inspektionen har också möjlighet att medge

undantag från bestämmelsen om särskilda skäl föreligger. Det faktum att det nu

föreslås att icke-finansiella företag skall kunna äga en bank bör dock inte

medföra att kravet på särskilda skäl för undantag från banksmittobestämmelsen

tas bort. Även om undantag från banksmittobestämmelsen vanligen medges för ett

icke-finansiellt företag bör det även i fortsättningen i varje enskilt fall noga

övervägas om och i vilken utsträckning, helt eller delvis, undantag från bestäm-

melsen skall tillåtas. Något behov av att ändra regeln på sätt Finansin-

spektionen föreslagit föreligger därför inte. Även om undantag medges från alla

eller vissa rörelse- och tillsynsregler så har samtliga företag som ingår i kon-

cernen en upplysningsskyldighet gentemot Finansinspektionen när det gäller för-

hållanden som har relevans för tillsynen av banken.

 Förbudet för banken att ge koncernbidrag utan Finansinspektionens medgivande

(1 kap. 11 § fjärde stycket bankrörelselagen) bör finnas kvar även i

fortsättningen.

9 Justering av lagen (1988:1385) om Sveriges

riksbank

 Skälen för regeringens förslag: I en skrivelse till riksdagen (1994/95:RB2)

föreslog fullmäktige i Sveriges riksbank att 13 § andra stycket i riksbankslagen

skulle ändras så att Riksbanken skulle kunna medverka i ett valutasamarbete med

andra centralbanker som innebär långsiktiga internationella låneåtaganden.

Finansutskottet tillstyrkte den föreslagna lagändringen (bet. 1994/95:FiU6).

Därmed gjordes, anförde utskottet, klart att Riksbanken i valutapolitiskt syfte

utan föregående medgivande från riksdagen dels får ingå långsiktiga

internationella låneåtaganden med andra centralbanker, dels att Riksbanken får

avtala om eventuella förändringar i sådana låneåtaganden.

 Riksdagen biföll den 20 december 1994 utskottets hemställan (rskr.

1994/95:147). Lagändringen trädde i kraft den 1 januari 1995 (SFS 1994:2058).

 Vid en ändring av 13 § första och tredje styckena riksbankslagen (prop.

1994/95:150, bet. 1994/95:FiU20, rskr. 1994/95:447) beaktades genom ett

förbiseende inte den ändring som skett i 13 § andra stycket riksbankslagen genom

SFS 1994:2058. Ändringen av 13 § riksbankslagen trädde i kraft den 1 juli 1995

(SFS 1995:969). 13 § andra stycket riksbankslagen bör emellertid ändras så att

bestämmelsen får den lydelse som stämmer överens med SFS 1994:2085.

10 Övergångsbestämmelser m.m.

De föreslagna lagändringarna föreslås i huvudsak träda i kraft den 1 januari

1996. På grund av de skäl som angetts i avsnitt 8 bör ändringarna i 7 kap. 11 §

bankrörelselagen och 7 kap. 17 a § försäkringsrörelselagen rörande icke-

finansiella bankägare träda i kraft först den 1 juli 1996. Den förstnämnda

paragrafen måste emellertid ändras redan den 1 januari 1996 till följd av

införandet av ägarprövningsregler i den föreslagna lagen om medlemsbanker.

Bestämmelserna i det avseendet kommer dock att förlora sin aktualitet i och med

den senare lagändringen.

 Enligt vad som närmare har behandlats i avsnitt 4.4.3 erfordras särskilda

övergångsbestämmelser för de sparkassor som vid lagens ikraftträdande bedriver

verksamhet med stöd av nuvarande lag. Sådana sparkassor skall få fortsätta med

sin verksamhet till och med den 31 december 1997.

11 Ekonomiska konsekvenser

Gemensamt för samtliga de förslag som har redovisats är att de skall bidra till

en ökad konkurrens på bank- och finansieringsmarknaderna. Erfarenheten visar att

en bättre konkurrens gynnar konsumenterna. De positiva effekterna för

konsumenterna kan bestå såväl i lägre priser som ett utökat produktutbud. Det

torde emellertid inte vara möjligt att här försöka kvantifiera de vinster som

konsumenterna bör kunna tillgodoräkna sig genom förslagen.

 För befintliga och mindre konkurrenskraftiga institut kan en ökad konkurrens

givetvis innebära lägre vinstmarginaler och därmed försämrad lönsamhet. Någon

utslagning av institut till följd av förslagen är dock inte att vänta.

 För Finansinspektionens del torde förslagen innebära bl.a. följande. Inled-

ningsvis kommer visst föreskriftsarbete att bli nödvändigt. Förslagen kommer

även att innebära att inspektionen åläggs att pröva och behandla till-

ståndsansökningar. Kostnaden för detta arbetet bör finansieras genom att en

särskild avgift tas ut av de sökande. Avgiftens storlek bör bestämas i enlighet

med lämplig avgiftsklass enligt avgiftsförordningen (1992:191).

Avgiftsinkomsterna redovisas under en inkomsttitel på statsbudgeten.

 Beträffande den löpande tillsynen innebär förslagen att omfattningen av

Finansinspektionens uppgifter ökar, bl.a. kan nya tillsynsobjekt tillkomma genom

etablering av medlemsbanker. Vidare kan till följd av de liberaliserade ägar-

reglerna tillsynen komma att bedrivas i koncernstrukturer som kan vara mer

svåröverskådliga än vad som tidigare varit fallet.

 Regeringen beslutade den 16 mars 1995 att inspektionen skall genomgå fördjupad

prövning inför perioden 1997-1999. Regeringen har för avsikt att i en sådan

prövning långsiktigt analysera ambitionsnivån och resursbehov för den

finansiella tillsynen. Regeringen avser att i det sammanhanget återkomma till

riksdagen i frågan om utökade anslag behövs för inspektionen med anledning av de

förslag som redovisats här.

 87

Förteckning över remissinstanser avseende Betal-

tjänstutredningens delbetänkande (SOU 1994:66)

Finansiella tjänster i förändring

Remissinstanserna

Sveriges riksbank, Hovrätten över Skåne och Blekinge, Kammarrätten i Sundsvall,

Kommerskollegium, Bankstödsnämnden, Finansinspektionen, Riksgäldskontoret,

Konkurrensverket, Posten AB, Konsumentverket, Kooperativa Rådet, Svenska

Bankföreningen, Sveriges Allmänna Hypoteksbank och Landshypotek, Stadshypotek

AB, Finansbolagens Förening, Glesbygdsmyndigheten, Landsorganisationen i Sverige

(LO), Tjänstemännens centralorganisation (TCO), SACO Sveriges akademikers

centralorganisation, Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF), Företagarnas Riks-

organisation, Sveriges Industriförbund, Svenska kommunförbundet, Sveriges

köpmannaförbund, Svenska handelskammarförbundet, Grossistförbundet Svensk

handel, Kooperativa förbundet, Sveriges Aktiesparares Riksförbund, Allmänna

pensionsfonden, första-tredje fondstyrelserna, Allmänna pensionsfonden, fjärde

fondstyrelsen, Samhällsvetenskapliga fakulteten vid Göteborgs universitet,

Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet, Sveriges Advokatsamfund,

Obligationsfrämjandet, Föreningen Auktoriserade Revisorer (FAR), Handelns

utredningsinstitut (HUI), American Express Company AB, HSB Riksförbund, JAK -

Jord Arbete Kapital - ekonomisk förening, Sveriges Bankkunders Riksförbund,

Konsumenternas Bankbyrå, Forex AB, ICA Handlarnas AB, Kooperativa institutet,

Nordiska Sparlån ekonomisk förening, Petroleumhandelns riksförbund, Riksbyggen

sparkassa ekonomisk förening, Samspar ekonomisk förening, Sparkassan SOLA - Fria

Kulturfonden ekonomisk förening, Stockholms Kooperativa bostadsförening

ekonomisk förening, Lantbrukarnas Riksförbund (LRF), Sweden Tax-Free Shopping

STS AB (Eurochange), Valutaspecialisten AB och Fristående Sparbankers

Riksförbund.

Efter remiss har yttranden avgetts över Betaltjänstutredningens delbetänkande

(SOU 1994:66) Finansiella tjänster i förändring av Sveriges riksbank, Hovrätten

över Skåne och Blekinge, Kammarrätten i Sundsvall, Bankstödsnämnden, Finans-

inspektionen, Riksgäldskontoret, Konkurrensverket, Posten AB, Konsumentverket,

Kooperativa Rådet, Svenska Bankföreningen, Sveriges Allmänna Hypoteksbank och

Landshypotek, Finansbolagens Förening, Glesbygdsmyndigheten, Landsorganisationen

i Sverige (LO), Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Svenska

Arbetsgivareföreningen (SAF), Företagarnas Riksorganisation, Sveriges

köpmannaförbund, Grossistförbundet Svensk handel, Kooperativa förbundet,

Samhällsvetenskapliga fakulteten vid Göteborgs universitet, Juridiska fakulteten

vid Uppsala universitet, Sveriges Advokatsamfund, Föreningen Auktoriserade Revi-

sorer (FAR), HSB Riksförbund, JAK - Jord Arbete Kapital - ekonomisk förening,

Sveriges Bankkunders Riksförbund, ICA Handlarna AB, Kooperativa institutet,

Nordiska Sparlån ekonomisk förening, Petroleumhandelns riksförbund, Riksbyggen

sparkassa ekonomisk förening, Sparkassan SOLA - Fria Kulturfonden ekonomisk

förening, Stockholms Kooperativa bostadsförening ekonomisk förening och Lant-

brukarnas Riksförbund (LRF). Yttranden har dessutom inkommit från Sveriges

Bostadsrättsföreningars Centralorganisation, Försäkringsförbundet, Skandia och

Margareta Lidberg.

 163

Förteckning över remissinstanser (icke-finansiella ägare)

Efter remiss har yttrande avgetts över promemorian Ändringar i lagstiftningen

för kreditinstitut och värdepappersbolag med anledning av nya EG-direktiv, m.m.

(Ds 1994:78) - i den del som avser icke-finansiella företag som ägare till

banker - av Sveriges riksbank, Finansinspektionen, Kammarrätten i Jönköping,

Konkurrensverket, Landsorganisationen i Sverige (LO), Svenska Bankföreningen och

Sveriges bankkunders riksförbund.

 165

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om medlemsbanker

 Härigenom föreskrivs följande.

1 kap. Inledande bestämmelser

1 §

Denna lag innehåller bestämmelser om hur en medlemsbank bildas och om dess

organisation m.m. Bestämmelser om den rörelse som en medlemsbank får driva samt

andra bestämmelser som är gemensamma för bankaktiebolag, sparbanker och medlems-

banker finns i bankrörelselagen (1987:617).

2 §

En medlemsbank är en ekonomisk förening som har till ändamål att främja

medlemmarnas ekonomiska intressen genom att driva bankverksamhet i vilken

medlemmarna deltar genom att använda bankens tjänster som insättare eller på

annat sätt.

 Bestämmelser i andra författningar om ekonomiska föreningar gäller även me-

dlemsbanker, om inte annat följer av denna lag eller i övrigt är särskilt

föreskrivet.

3 §

För en medlemsbanks förpliktelser svarar endast bankens tillgångar.

4 §

Varje medlem skall betala insats i medlemsbanken i enlighet med vad som

föreskrivs i stadgarna. Betalningen skall alltid fullgöras i pengar.

 En medlemsbank skall när bankens rörelse påbörjas ha ett bundet eget kapital

som vid tidpunkten för beslut om oktroj motsvarar minst fem miljoner ecu. I 5

kap. 4 § 5 lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och

värdepappersbolag finns bestämmelser om vad som utgör bundet eget kapital.

 Om balansomslutningen i den planerade verksamheten uppgår till högst etthundra

miljoner kronor, får regeringen medge att bolaget har lägre bundet eget kapital

än det som anges i första stycket, dock lägst motsvarande en miljon ecu.

5 §

En medlemsbank är moderföretag och en annan juridisk person är dotterföretag, om

medlemsbanken

 1. innehar mer än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar i den

juridiska personen,

 2. äger aktier eller andelar i den juridiska personen och på grund av avtal

med andra delägare i denna förfogar över mer än hälften av rösterna för samtliga

aktier eller andelar,

 3. äger aktier eller andelar i den juridiska personen och har rätt att utse

eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i dess styrelse, eller

 4. äger aktier eller andelar i den juridiska personen och har rätt att ensam

utöva ett bestämmande inflytande över denna på grund av avtal med den juridiska

personen eller på grund av föreskrift i dess bolagsordning, bolagsavtal eller

därmed jämförbara stadgar.

 Vidare är en juridisk person dotterföretag till moderföretaget, om ett annat

dotterföretag till moderföretaget eller moderföretaget tillsammans med ett eller

flera andra dotterföretag eller flera andra dotterföretag tillsammans

 1. innehar mer än hälften av rösterna för samtliga aktier eller andelar i den

juridiska personen,

 2. äger aktier eller andelar i den juridiska personen och på grund av avtal

med andra delägare i denna förfogar över mer än hälften av rösterna för samtliga

aktier eller andelar, eller

 3. äger aktier eller andelar i den juridiska personen och har rätt att utse

eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i dess styrelse eller motsvarande

ledningsorgan.

 Om ett dotterföretag äger aktier eller andelar i en juridisk person och på

grund av avtal med denna eller på grund av föreskrift i dess bolagsordning,

bolagsavtal eller därmed jämförliga stadgar har rätt att ensamt utöva ett

bestämmande inflytande över den juridiska personen, är även denna dotterföretag

till moderföretaget.

 Moderföretag och dotterföretag utgör tillsammans en koncern.

6 §

I de fall som avses i 5 § första stycket 1-3 och andra stycket skall sådana

rättigheter som tillkommer någon som handlar i eget namn men för en annan fysisk

eller juridisk persons räkning anses tillkomma den personen.

 Vid bestämmandet av antalet röster i ett dotterföretag beaktas inte de aktier

eller andelar i dotterföretaget som innehas av företaget självt eller av dess

dotterföretag. Detsamma gäller aktier eller andelar som innehas av den som

handlar i eget namn men för dotterföretagets eller dess dotterföretags räkning.

2 kap. Bildande av medlemsbank

1 §

En medlemsbank skall ha minst tre medlemmar. Medlemmarna skall anta stadgar samt

välja styrelse och revisorer.

2 §

Medlemsbankens stadgar skall stadfästas. Till ansökan om stadfästelse skall en

plan för verksamheten fogas.

 Stadfästelse av stadgar meddelas av regeringen.

 Vid behandlingen av en ansökan om stadfästelse av stadgar prövas att stadgarna

överensstämmer med denna lag, bankrörelselagen (1987:617) och andra

författningar samt om det behövs särskilda bestämmelser med hänsyn till

omfattningen och arten av medlemsbankens verksamhet.

 Regeringen skall stadfästa stadgarna och bevilja oktroj om

 1. den planerade rörelsen kan antas komma att uppfylla kraven på en sund bank-

verksamhet, och

 2. det inte kan antas att de som kommer att äga ett sådant kvalificerat

innehav i banken som avses i 1 kap. 3 § 2 bankrörelselagen, kommer att motverka

en sund utveckling av verksamheten i bolaget.

 Oktroj får inte vägras på den grunden att det inte behövs någon ytterligare

bank.

3 §

Om stadgarna ändras skall även ändringen stadfästas.

 Regeringen kan uppdra åt Finansinspektionen att pröva frågor om stadfästelse

av ändring av stadgarna i sådana fall som inte är av principiell betydelse eller

i övrigt av synnerlig vikt.

4 §

Stadgarna skall ange

 1. medlemsbankens firma,

 2. den ort i Sverige där styrelsen skall ha sitt säte,

 3. de rörelsegrenar som banken avser att driva,

 4. villkoren för medlemskap i banken,

 5. den insats med vilken varje medlem skall delta i banken och i vilken

utsträckning medlemmar får delta i banken med insats utöver vad de är skyldiga

att delta med,

 6. antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer

samt eventuella suppleanter, som skall utses av stämman, samt tiden för deras

uppdrag,

 7. för det fall att fullmäktige enligt 7 kap. 12 § skall finnas, deras

befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag,

 8. inom vilken tid och hur föreningsstämman skall sammankallas samt hur andra

meddelanden skall komma till medlemmarnas eller fullmäktiges kännedom,

 9. vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

 10. vad som skall ske med bankens behållna tillgångar när den upplöses, samt

 11. för det fall att förlagsinsatser som avses i 5 kap. skall förekomma, vad

som skall gälla för dessa.

5 §

En nybildad medlemsbank skall anmälas för registrering senast fyra månader efter

det att dess stadgar har stadfästs.

 För registrering krävs att medlemsbanken har minst så många medlemmar som

anges i 1 § och att dessa har betalt in insatsbelopp enligt stadgarna.

 För registrering av en medlemsbank krävs att banken har ett så stort bundet

eget kapital som föreskrivs i 1 kap. 4 §.

 Frågan om medlemsbankens bildande har fallit, om anmälan för registrering inte

har skett inom den tid som anges i första stycket eller om Finansinspektionen

genom beslut som har vunnit laga kraft har avskrivit en sådan anmälan eller

vägrat registrering. I sådant fall svarar styrelseledamöterna solidariskt för

återbetalningen av insatser och uppkommen avkastning, med avdrag för kostnader

på grund av åtgärder enligt 6 § första stycket tredje meningen.

6 §

Innan en medlemsbank har registrerats, kan den inte förvärva rättigheter eller

ta på sig skyldigheter. Den kan inte heller föra talan inför domstolar eller

andra myndigheter. Styrelsen kan dock föra talan i mål rörande bankens bildande

och i övrigt vidta åtgärder för att få in utfästa insatser.

 Om en förpliktelse uppkommer genom en åtgärd på medlemsbankens vägnar före

registreringen, svarar de som har beslutat om eller deltagit i åtgärden

solidariskt för förpliktelsen. Vid registreringen övergår ansvaret på banken, om

förpliktelsen har tillkommit efter det att banken har bildats.

 Har före registreringen ett avtal för medlemsbanken slutits med en medkontra-

hent som visste att banken var oregistrerad kan denne, om inte annat följer av

avtalet, frånträda detta endast om frågan om bankens bildande har fallit enligt

5 § fjärde stycket. Om medkontrahenten inte visste att banken var oregistrerad,

kan han frånträda avtalet innan banken har registrerats.

7 §

Den nybildade medlemsbanken skall genom kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar

tillkännage när den börjar sin rörelse. Banken skall till Finansinspektionen an-

mäla vilken dag som kungörande har skett.

3 kap. Bankens medlemmar

1 §

En medlemsbank får inte vägra någon inträde som medlem, om det inte finns

särskilda skäl för det med hänsyn till arten eller omfattningen av bankens

verksamhet eller bankens syfte eller annan omständighet.

 En juridisk person som en medlemsbank har ett dominerande inflytande i får

inte vara medlem i banken.

 Styrelsen skall pröva en ansökan om inträde, om inte annat följer av

stadgarna. I stadgarna får det föreskrivas att inträdesansökan skall göras

skriftligen och att ansökningshandlingen skall vara försedd med sökandens

bevittnade namnunderskrift.

2 §

Den som genom bodelning, arv eller testamente har förvärvat en medlems andel har

rätt att efter anmälan inträda som medlem i medlemsbanken, om inte annat följer

av 1 § andra stycket eller föreskrivs i stadgarna.

 Anmälan om inträde skall, vid förvärv av en avliden medlems andel, göras

senast sex månader efter dödsfallet eller vid den senare tidpunkt då dödsboet

avgår ur medlemsbanken enligt 5 §.

 I annat fall än det som avses i andra stycket skall anmälan göras senast sex

månader efter det att andelen vid bodelning har lagts ut på andra makens lott.

Ansöker förvärvaren inte om inträde inom denna tid, skall medlemmen därmed anses

ha sagt upp sig till utträde. Förvärvaren har i sådant fall den rätt som

tillkommer en avgången medlem enligt 4 kap. 1 §, med den skyldighet som följer

av 4 kap. 2 §.

3 §

Den som genom överlåtelse har förvärvat en medlems andel skall ansöka om inträde

i medlemsbanken inom sex månader efter överlåtelsen. Om han antas, inträder han

som medlem i överlåtarens ställe. Ansöker han inte om inträde inom föreskriven

tid eller avslås hans ansökan, skall överlåtaren därmed anses ha sagt upp sig

till utträde. Förvärvaren har i sådant fall den rätt som tillkommer en avgången

medlem enligt 4 kap. 1 §, med den skyldighet som följer av 4 kap. 2 §.

4 §

En medlem har rätt att säga upp sig till utträde ur medlemsbanken. I stadgarna

får det föreskrivas att en uppsägning skall göras skriftligen och att upp-

sägningshandlingen skall vara försedd med medlemmens bevittnade namnunderskrift.

 I stadgarna får det även föreskrivas att uppsägning inte får göras förrän

efter viss tid, högst två år, från inträdet. Tiden får utsträckas till högst fem

år, om Finansinspektionen medger det. Föreskrifter i stadgarna om att uppsägning

får göras först efter viss tid gäller inte i fall som avses i 7 kap. 15 § tredje

stycket och 10 kap. 3 § andra stycket.

 En medlem får uteslutas ur medlemsbanken på sådan grund som anges i stadgarna.

Föreningsstämman skall besluta om uteslutningen, om inte något annat föreskrivs

i stadgarna.

5 §

Avgång ur en medlemsbank sker, utom i fall som avses i 7 kap. 15 § tredje styck-

et samt 10 kap. 3 § andra stycket, vid utgången av det räkenskapsår som slutar

tidigast en månad eller den längre tid, dock högst sex månader, som har bestämts

i stadgarna, efter det att medlemmen har sagt upp sig till utträde eller

uteslutits eller någon annan omständighet som föranlett avgången har inträffat.

 En medlem som har uteslutits ur medlemsbanken förlorar genast sin rätt att

delta i överläggningar och beslut om bankens angelägenheter.

6 §

Styrelsen skall föra en medlemsförteckning. Förteckningen skall innehålla

uppgift om

 1. varje medlems namn och postadress,

 2. det sammanlagda beloppet inbetalda medlemsinsatser enligt den senast

fastställda balansräkningen, samt

 3. summorna av medlemsinsatsbelopp som efter utgången av det räkenskapsår

balansräkningen avser har återbetalats eller högst skall återbetalas enligt 4

kap. 1 och 3 §§ och om tiden för återbetalningarna.

 Medlemsförteckningen kan bestå av ett betryggande lösblads- eller kortsystem.

Den kan också föras med automatisk databehandling eller på annat liknande sätt.

 Medlemsförteckningen skall hållas tillgänglig hos medlemsbanken för var och en

som vill ta del av den.

 Varje medlem har rätt att på begäran få skriftlig uppgift av banken om sitt

medlemskap och om sina inbetalade insatser.

4 kap. Återbetalning av medlemsinsatser

1 §

En medlem som har avgått ur en medlemsbank har rätt att sex månader efter

avgången få ut sina inbetalade medlemsinsatser. Beloppet får dock inte överstiga

hans andel i förhållande till övriga medlemmar av bankens egna kapital enligt

den balansräkning som hänför sig till tiden före avgången. Vid beräkning av

bankens egna kapital skall man bortse från reservfonden, fonden för orealiserade

vinster, uppskrivningsfonden och förlagsinsatserna.

 Den avgångne har vidare rätt att på samma sätt som övriga medlemmar få ut sin

andel av beslutad vinstutdelning.

 Träder medlemsbanken i likvidation inom sex månader från avgången eller med-

delas inom samma tid beslut om att försätta banken i konkurs, skall den av-

gångnes rätt att få ut medlemsinsatser bedömas enligt grunderna för reglerna om

skifte av bankens tillgångar.

 En medlems rätt enligt första-tredje styckena kan begränsas i stadgarna. Detta

gäller dock inte i sådana fall som avses i 7 kap. 15 § tredje stycket eller 10

kap. 3 § andra stycket.

2 §

Om medlemsbanken försätts i konkurs på en ansökan som har gjorts inom ett år

från en medlems avgång, är denne skyldig att betala tillbaka vad han har fått ut

av sina medlemsinsatser i den utsträckning det behövs för att bankens skulder

skall kunna betalas.

3 §

En medlem som deltar i medlemsbanken med högre insatsbelopp än han är skyldig

att delta med, har rätt att efter uppsägning få ut överskjutande belopp utan att

avgå ur banken. Beträffande uppsägningen samt medlemmens rätt att få ut det

uppsagda beloppet och hans skyldighet att betala tillbaka vad han har fått ut

tillämpas 1 och 2 §§ samt 3 kap. 4 § första stycket. Sexmånadersfristen enligt 1

§ skall därvid räknas från utgången av det räkenskapsår som efter det att

uppsägningen har gjorts slutar tidigast en månad eller den längre tid, dock

högst sex månader, som har bestämts i stadgarna. Dessutom gäller att sådant

insatsbelopp får betalas ut endast om det kan ske med hänsyn till bestämmelserna

om kapitaltäckning i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar

för kreditinstitut och värdepappersföretag.

5 kap. Förlagsinsatser

1 §

En medlemsbank kan i stadgarna föreskriva att kapital får tillskjutas, utöver

vad som följer av 2 kap. 4 § första stycket 5, genom särskilda insatser (för-

lagsinsatser) och att sådana insatser får tillskjutas även av andra än med-

lemmar.

 Förlagsinsatser får tillskjutas med högst ett så stort belopp att summan av

gjorda förlagsinsatser efter tillskottet uppgår till högst det belopp som svarar

mot summan av andra då inbetalda insatser än förlagsinsatser i medlemsbanken.

2 §

Stadgarna får innehålla föreskrifter om begränsningar i fråga om vem som har

rätt att tillskjuta förlagsinsatser och genom överlåtelse förvärva de

rättigheter som är förenade med förlagsinsatserna (förlagsandelar). För redan

gjorda insatser får inte strängare begränsningar införas än vad som gällde när

insatsen gjordes.

 Förvärv av förlagsandelar i strid mot föreskrifter som avses i första stycket

är ogiltiga.

3 §

Om medlemsbanken upplöses och det vid upplösningen finns överskott, har inneha-

varna av förlagsandelar rätt att så långt överskottet räcker få för-

lagsinsatserna inlösta med belopp motsvarande insatsernas storlek, innan utbe-

talning sker för andra ändamål. Finns det flera förlagsinsatser och förslår inte

överskottet till full betalning av samtliga, skall överskottet fördelas på

insatserna i förhållande till deras storlek.

4 §

För varje förlagsinsats skall medlemsbanken utfärda ett förlagsandelsbevis.

Beviset skall ställas till viss person, till innehavaren eller till viss person

eller order och innehålla uppgift om

 1. bankens firma,

 2. nummer eller annan beteckning för beviset,

 3. insatsens storlek,

 4. den rätt till utdelning som insatsen medför,

 5. det sätt på vilket utdelning skall betalas ut och inlösen ske,

 6. föreskrifter som avses i 2 § första stycket, samt

 7. upplysning om vad 2 § andra stycket innehåller.

 Förlagsandelsbeviset skall undertecknas av banken. Styrelseledamöters eller

firmatecknares namnteckning får återges genom tryckning eller på liknande sätt.

5 §

I fråga om förlagsandelsbevis gäller, om inte annat följer av denna lag, i till-

ämpliga delar vad som föreskrivs i lagen (1936:81) om skuldebrev. Bevis som har

ställts till viss person jämställs med enkelt skuldebrev, och bevis till

innehavaren eller till viss person eller order, med löpande skuldebrev. Den som

innehar ett förlagsandelsbevis ställt till viss person eller order och som

enligt medlemsbankens anteckning på beviset är ägare till förlagsandelen är lik-

ställd med den som enligt 13 § andra stycket samma lag förmodas ha rätt att göra

skuldebrevet gällande. Anteckning på beviset skall göras endast om innehavaren

styrker sitt förvärv av den förlagsandel som beviset avser.

6 §

 Styrelsen skall föra en förteckning över samtliga förlagsinsatser. Denna kan

bestå av betryggande lösblads- eller kortsystem eller föras med automatisk

databehandling eller på annat liknande sätt. Förteckningen skall innehålla

uppgift om storleken på varje förlagsinsats, om tidpunkten för varje insats och

om den rätt till utdelning som insatsen medför. Förteckningen skall hållas

tillgänglig för var och en som vill ta del av den.

7 §

Den som innehar en förlagsandel har rätt att få förlagsinsatsen inlöst tidigast

fem år efter tillskottet under förutsättning att han skriftligen säger upp be-

loppet minst två år i förväg.

 Medlemsbanken får lösa in en förlagsinsats tidigast fem år efter tillskottet

under förutsättning att banken skriftligen säger upp beloppet minst sex månader

i förväg.

 Inlösen enligt denna paragraf sker till det belopp som utgör insatsens storlek

enligt förlagsandelsbeviset. Beloppet får dock inte överstiga innehavarens andel

i förhållande till övriga förlagsinsatser av medlemsbankens egna kapital enligt

den senast fastställda balansräkningen, utan anlitande av reservfond eller

uppskrivningsfond. Om banken försätts i konkurs på en ansökan som görs inom ett

år efter inlösen, skall vad som föreskrivs i 4 kap. 2 § om återbetalning

tillämpas i fråga om förlagsinsatsen.

6 kap. Medlemsbankens ledning

1 §

En medlemsbank skall ha en styrelse med minst fem ledamöter. Styrelsen skall

förvalta bankens angelägenheter i enlighet med vad som föreskrivs i denna lag

och bankrörelselagen (1987:617).

 Styrelsen väljs av föreningsstämman, om det inte föreskrivs i stadgarna att en

eller flera styrelseledamöter skall utses på annat sätt. Särskilda bestämmelser

om att styrelseledamot kan utses av annan än stämman finns i 4 §.

 En styrelseledamots uppdrag gäller för den tid som anges i stadgarna. Uppdrag-

stiden får inte omfatta mer än fyra räkenskapsår och skall bestämmas så att upp-

draget upphör vid slutet av den ordinarie föreningsstämma på vilken styrelseval

förrättas.

 Vad som sägs i denna lag och bankrörelselagen om styrelseledamöter skall i

tillämpliga delar gälla även suppleanter.

 Bestämmelser om arbetstagarrepresentanter finns i lagen (1987:1245) om

styrelserepresentation för de privatanställda.

2 §

Ett uppdrag som styrelseledamot upphör i förtid, om ledamoten eller den som har

utsett ledamoten begär det. Anmälan om avgång skall göras hos styrelsen och, om

en ledamot som inte är vald på föreningsstämma vill avgå, även hos den som har

tillsatt ledamoten.

 Om en styrelseledamots uppdrag upphör i förtid eller hinder enligt 3 § upp-

kommer för honom att vara styrelseledamot och det inte finns någon suppleant som

kan inträda i hans ställe, skall övriga styrelseledamöter vidta åtgärder för att

en ny styrelseledamot tillsätts för den återstående mandattiden. Sådana åtgärder

behöver dock inte vidtas, om den förutvarande ledamoten var arbetstagarrepre-

sentant som avses i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatan-

ställda. Skall ledamoten väljas på föreningsstämma, kan valet vänta till nästa

ordinarie stämma på vilken styrelseval förrättas, om styrelsen är beslutför med

kvarstående ledamöter och suppleanter och deras antal inte understiger fem.

 Om en styrelseledamot som enligt stadgarna skall tillsättas i annan ordning än

genom val av föreningsstämman inte har utsetts, skall Finansinspektionen

förordna en ersättare på ansökan av en styrelseledamot, medlem, borgenär eller

någon annan vars rätt kan vara beroende av att det finns någon som kan företräda

banken.

3 §

Minst hälften av styrelseledamöterna skall vara bosatta inom Europeiska

ekonomiska samarbetsområdet, om inte regeringen eller, efter regeringens

bemyndigande, Finansinspektionen i särskilda fall tillåter något annat. Den som

är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 §

föräldrabalken kan inte vara styrelseledamot. Att detsamma gäller den som är

underkastad näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud.

 Styrelseledamöterna skall vara medlemmar i medlemsbanken, om inte stadgarna i

särskilt angivna fall tillåter annat. Den som enligt lag är ställföreträdare för

en medlem eller, om en juridisk person är medlem, den som är ledamot av sty-

relsen för den juridiska personen eller delägare i denna får dock vara

styrelseledamot utan att vara medlem i banken, även om stadgarna saknar

föreskrift om det.

 Bestämmelserna i andra stycket gäller inte arbetstagarrepresentanter som har

utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatan-

ställda.

 Av styrelseledamöterna får högst en för varje påbörjat femtal vara anställd i

medlemsbanken. Vid denna beräkning skall hänsyn inte tas till arbetstagarrep-

resentanter som har utsetts enligt lagen om styrelserepresentation för de pri-

vatanställda.

4 §

Styrelsen skall utse en eller, om det behövs, flera verkställande direktörer att

under styrelsens inseende leda verksamheten i banken. Styrelsen får även utse

ställföreträdare för verkställande direktör. Om någon annan än en styrelseleda-

mot utses till verkställande direktör, skall han ingå som ledamot i styrelsen.

Om någon annan än en styrelseledamot eller en styrelsesuppleant utses till

ställföreträdare för verkställande direktör, skall han ingå som suppleant i

styrelsen. Verkställande direktör skall vara bosatt inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet, om inte regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Fi-

nansinspektionen i särskilda fall tillåter något annat.

 Vad som sägs i denna lag om verkställande direktör skall i tillämpliga delar

gälla också för ställföreträdare för verkställande direktör.

5 §

När en styrelseledamot tillträder sitt uppdrag, skall han för införing i aktie-

bok anmäla sitt innehav av aktier i aktiebolag inom samma koncern som

medlemsbanken, om det inte har skett dessförinnan. Förändringar i aktieinnehavet

skall anmälas inom en månad.

 Första stycket gäller inte, om anmälningsskyldighet föreligger enligt

insiderlagen (1990:1342).

6 §

Styrelsen får, med den inskränkning som följer av 7 §, uppdra åt verkställande

direktör eller någon annan att ensam eller tillsammans med annan vidta sådana

åtgärder som det annars är styrelsens uppgift att vidta. En person som har fått

ett sådant uppdrag kallas delegat.

 Delegation enligt första stycket får även ske till särskilda ledningsorgan för

visst område (regionstyrelse) eller för ett eller flera bankkontor (kontorssty-

relse).

 Styrelsen skall i en instruktion meddela föreskrifter om de befogenheter som

verkställande direktör och andra delegater skall ha. Instruktionen skall

fastställas för ett år i sänder. Avser uppdraget att bevilja kredit, skall grun-

derna för kreditgivningen fastställas. Om det har utsetts flera verkställande

direktörer, skall instruktionen ange hur ledningen av medlemsbankens verksamhet

skall fördelas mellan dem. Styrelsen skall så snart det kan ske sända en kopia

av instruktionen till Finansinspektionen samt, när ändringar vidtagits i

instruktionen, underrätta inspektionen om detta.

 Uppdrag som avses i första stycket kan när som helst återkallas eller

inskränkas. Även om styrelsen har lämnat delegatuppdrag får styrelsen själv

avgöra ärenden av varje slag.

7 §

Styrelsen får inte uppdra åt en enskild styrelseledamot eller någon annan att

avgöra ärenden som är av principiell betydelse eller i övrigt av större vikt.

 Styrelsen får inte i något fall uppdra åt en enskild styrelseledamot eller

någon annan att bevilja kredit till fysisk eller juridisk person som omfattas av

bestämmelserna i 2 kap. 17 § bankrörelselagen (1987:617).

 Trots bestämmelserna får styrelsen uppdra åt någon annan att inom fastställda

gränser bevilja kredit i och för en rörelse som drivs av låntagaren.

 Styrelsen får endast i enlighet med de föreskrifter som regeringen eller,

efter regeringens bemyndigande, Finansinspektionen meddelar uppdra åt en enskild

styrelseledamot eller någon annan att ensam eller i förening med annan bevilja

kredit till andra anställda och delegater än sådana som avses i andra stycket

och till fysiska eller juridiska personer som står i ett sådant förhållande till

dem som anges i 2 kap. 17 § första stycket 6 och 7 bankrörelselagen.

 Bestämmelserna i denna paragraf om kredit gäller även garantiförbindelse som

medlemsbanken åtar sig.

8 §

Verkställande direktör eller annan delegat som är anställd i en medlemsbank får

inte vara styrelseledamot i sådana företag vars huvudsakliga verksamhet består i

att förvalta eller driva handel med aktier eller som driver emissionsrörelse. I

andra företag får de vara styrelseledamöter, om bankens styrelse i varje

särskilt fall ger sitt tillstånd. Den som tillståndet avser får inte delta i

styrelsens beslut i frågan.

 Första stycket gäller inte om företaget ingår i samma koncern som banken.

9 §

Om en medlemsbank har blivit moderföretag, skall styrelsen meddela detta till

dotterföretagets ledning. Dotterföretagets ledning skall lämna styrelsen för

banken de upplysningar som behövs för att bedöma koncernens ställning och

resultatet av koncernens verksamhet.

10 §

Inom styrelsen skall en av ledamöterna vara ordförande. Styrelsen skall välja

ordförande om inte annat föreskrivs i stadgarna eller beslutas av förenings-

stämman. Styrelsen får även utse vice ordförande. Vid lika röstetal avgörs valet

genom lottning.

 Verkställande direktör eller annan anställd i medlemsbanken får inte vara

ordförande eller vice ordförande.

11 §

Ordföranden skall se till att sammanträden hålls när det behövs. På begäran av

en styrelseledamot skall styrelsen sammankallas.

 Vid styrelsens sammanträden skall det föras protokoll, som undertecknas eller

justeras av ordföranden och den ledamot som styrelsen utser till det.

Styrelseledamot har rätt att få avvikande mening antecknad till protokollet.

Protokollen skall föras i nummerföljd och förvaras på betryggande sätt.

12 §

Styrelsen är beslutför, om mer än hälften av hela antalet styrelseledamöter

eller det högre antal som föreskrivs i stadgarna är närvarande. Beslut i ett

ärende får dock inte fattas, om inte såvitt möjligt samtliga styrelseledamöter

fått tillfälle att delta i ärendets behandling och fått tillfredsställande

underlag för att avgöra ärendet. Om en styrelseledamot inte kan komma och det

finns en suppleant som skall träda in i hans ställe, skall suppleanten ges

tillfälle till det. Suppleant för arbetstagarledamot som har utsetts enligt

lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda, skall dock

alltid få underlag och ges tillfälle att delta i ärendets behandling på samma

sätt som en styrelseledamot.

 Om inte stadgarna föreskriver särskild röstmajoritet, gäller som styrelsens

beslut den mening för vilken mer än hälften av de närvarande röstar eller, vid

lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Är styrelsen inte fulltalig,

skall de som röstar för beslutet dock utgöra mer än en tredjedel av hela antalet

styrelseledamöter, om inte annat föreskrivs i stadgarna.

 Handlingar som enligt denna lag eller bankrörelselagen (1987:617) skall

undertecknas av styrelsen skall skrivas under av minst hälften av hela antalet

styrelseledamöter.

13 §

En styrelseledamot eller en delegat får inte handlägga frågor om avtal mellan

honom och medlemsbanken. Han får inte heller handlägga frågor om avtal mellan

banken och tredje man, om han i frågan har ett väsentligt intresse som kan

strida mot bankens. Han får inte heller delta i beslut om avtal mellan banken

och tredje man, som han ensam eller tillsammans med annan får företräda. Med

avtal jämställs rättegång eller annan talan.

14 §

Styrelsen företräder medlemsbanken och tecknar dess firma.

 Styrelsen kan bemyndiga en styrelseledamot eller någon annan att företräda

medlemsbanken och teckna dess firma, om inte ett förbud mot sådant bemyndigande

har tagits in i stadgarna. Minst en av dem som bemyndigas att företräda banken

och teckna dess firma skall vara bosatt inom Europeiska ekonomiska samarbetsom-

rådet, om inte regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Finansin-

spektionen i särskilda fall tillåter något annat. I övrigt gäller i fråga om

den som inte är styrelseledamot vad som sägs i 3 § första och andra styckena och

13 § om styrelseledamot.

 Rätten att teckna medlemsbankens firma får utövas endast av två eller flera

personer i förening. Ingen annan inskränkning får registreras.

 Styrelsen kan när som helst återkalla ett bemyndigande som avses i andra

stycket.

 Om medlemsbanken inte har någon behörig ställföreträdare som är bosatt i

Sverige, skall styrelsen bemyndiga en person som är bosatt här att på bankens

vägnar ta emot delgivning. Ett sådant bemyndigande får inte lämnas till någon

som är underårig eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken.

15 §

Styrelsen eller annan ställföreträdare för medlemsbanken får inte företa

rättshandling eller annan åtgärd som är ägnad att bereda otillbörlig fördel åt

en medlem eller någon annan till nackdel för banken eller annan medlem.

 En ställföreträdare får inte följa sådana föreskrifter av föreningsstämman-

eller annat föreningsorgan som inte är gällande därför att de står i strid med

denna lag, bankrörelselagen (1987:617), lagen (1995:000) om årsredovisning i

kreditinstitut och värdepappersbolag eller stadgarna.

16 §

Har en ställföreträdare överskridit sin befogenhet när han företog en rättshand-

ling för medlemsbanken, gäller inte rättshandlingen mot banken, om den mot

vilken rättshandlingen företogs insåg eller borde ha insett att befogenheten

överskreds.

17 §

Medlemsbanken skall anmäla för registrering vem som har utsetts till styrelsele-

damot, suppleant och firmatecknare och vem som enligt 14 § bemyndigats att på

bankens vägnar ta emot delgivning samt deras postadress och personnummer eller,

om sådant saknas, födelsedatum. Om någon ledamot eller suppleant har utsetts

enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda, skall

detta anges. Banken skall även anmäla för registrering vilka som tecknar bankens

firma och på vilket sätt.

 Anmälan görs första gången när medlemsbanken enligt 2 kap. 5 § anmäls för

registrering och därefter genast efter det att en ändring har inträffat i ett

förhållande som har anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första

stycket. Rätt att göra anmälan har även den som anmälningen gäller.

 Om medlemsbankens postadress ändras, skall banken genast anmäla det för regi-

strering.

7 kap. Föreningsstämma

1 §

Föreningsmedlemmarnas rätt att besluta i medlemsbankens angelägenheter utövas

vid föreningsstämman.

 Varje medlem har en röst, om inte annat anges i stadgarna.

 Av 12 § framgår att föreningsstämmans befogenheter helt eller delvis kan

överlämnas åt särskilt valda fullmäktige.

2 §

En medlems rätt vid föreningsstämman utövas av medlemmen personligen eller den

som är medlemmens ställföreträdare enligt lag eller genom ombud med skriftlig,

dagtecknad fullmakt. Fullmakten gäller högst ett år från utfärdandet. Ingen får

som ombud företräda mer än en medlem, om inte annat anges i stadgarna.

 En medlem får vid föreningsstämman ha högst ett biträde.

3 §

En medlem får inte själv eller genom ombud rösta i fråga om

 1. talan mot honom,

 2. hans befrielse från skadeståndsansvar eller annan förpliktelse gentemot

medlemsbanken, eller

 3. talan eller befrielse som avses i 1 eller 2 beträffande annan, om medlemmen

har ett väsentligt intresse i frågan som kan strida mot bankens.

 Bestämmelserna i första stycket om medlem gäller även ombud för medlem.

4 §

Föreningsstämman skall hållas på den ort där styrelsen har sitt säte. I stad-

garna kan det dock föreskrivas att föreningsstämman skall eller kan hållas på

annan angiven ort. Om utomordentliga omständigheter föranleder det, får stämman

hållas på annan plats inom Sverige.

5 §

Ordinarie föreningsstämma skall hållas inom fyra månader efter utgången av varje

räkenskapsår. Vid en sådan stämma skall styrelsen lägga fram årsredovisningen

och revisionsberättelsen samt, i en medlemsbank som är moderförening, kon-

cernredovisningen och koncernrevisionsberättelsen.

 Vid stämman skall beslut fattas

 1. om fastställelse av resultaträkningen och balansräkningen samt, i

medlemsbank som är moderförening, koncernresultaträkningen och koncernbalans-

räkningen,

 2. om dispositioner beträffande vinst eller förlust enligt den fastställda

balansräkningen,

 3. om ansvarsfrihet för styrelseledamöterna, samt

 4. i andra ärenden som ankommer på stämman enligt denna lag, bankrörelselagen

(1987:617) eller stadgarna.

 Beslut i en fråga som avses i andra stycket 1-3 skall dock skjutas upp till en

fortsatt stämma, om majoriteten eller en minoritet som består av minst en

tiondel av samtliga röstberättigade begär det. Den fortsatta stämman skall

hållas minst en och högst två månader efter den ordinarie stämman. Något

ytterligare uppskov är inte tillåtet.

6 §

Extra föreningsstämma skall hållas när styrelsen finner skäl till det. En sådan

stämma skall även hållas när det för uppgivet ändamål skriftligen begärs av

flertalet av revisorerna eller av minst en tiondel av samtliga röstberättigade

eller det mindre antal som kan vara bestämt i stadgarna. Kallelse skall

utfärdas inom fjorton dagar från den dag då begäran kom in till medlemsbanken.

7 §

En medlem har rätt att få ett ärende behandlat vid en föreningsstämma, om han

begär det på det sätt och inom den tid som kan vara bestämd i stadgarna. Saknar

stadgarna sådana bestämmelser, skall medlemmen skriftligen framställa sin

begäran hos styrelsen i så god tid att ärendet kan tas upp i kallelsen till

stämman. Den som har uteslutits ur medlemsbanken har inte rätt att få ärende

behandlat vid stämman, även om han ännu inte har avgått ur banken.

8 §

Styrelsen kallar till föreningsstämma. Kallelsen får utfärdas tidigast fyra

veckor före stämman. Om inte stadgarna föreskriver längre tid skall kallelsen

utfärdas senast två veckor före ordinarie och senast en vecka före extra stämma.

Om stämman skjuts upp till en dag som infaller senare än fyra veckor efter det

att stämman har inletts, skall kallelse utfärdas till den fortsatta stämman. Om

det enligt denna lag eller stadgarna krävs att ett stämmobeslut skall fattas på

två stämmor för att det skall bli giltigt, får kallelse till den senare stämman

inte utfärdas innan den första stämman har hållits. I en sådan kallelse skall

det anges vilket beslut den första stämman har fattat.

 Kallelse skall ske enligt stadgarna. Skriftlig kallelse skall dock alltid

sändas till varje medlem vars postadress är känd för medlemsbanken, om

 1. ordinarie föreningsstämma skall hållas på annan tid än som föreskrivs i

stadgarna, eller

 2. föreningsstämma skall behandla fråga om

 a) sådan ändring av stadgarna som avses i 15 § första eller andra stycket,

 b) bankens försättande i likvidation, eller

 c) bankens uppgående i en annan bank genom fusion.

 I kallelsen skall de ärenden som skall förekomma på stämman anges tydligt. Om

stämman skall behandla ett ärende om medlemsbankens uppgående i en annan bank

genom fusion eller ett ärende om bankens försättande i likvidation, skall förs-

laget och grunden för detta anges i kallelsen. Om ett ärende avser ändring av

stadgarna, skall det huvudsakliga innehållet av förslaget till ändringen anges i

kallelsen. Ett fullständigt förslag till stadgeändringen skall efter det att

kallelse har utfärdats hållas tillgängligt för medlemmarna hos banken och genast

sändas till medlemmar som begär det och uppger sin postadress.

 Under minst en vecka före den stämma som avses i 5 § skall redovisningshand-

lingarna och revisionsberättelsen samt, i medlemsbank som är moderförening, kon-

cernredovisningshandlingarna och koncernrevisionsberättelsen eller kopior av

dessa hållas tillgängliga för medlemmarna och innehavarna av förlagsandelar hos

banken och genast sändas till medlemmar och innehavare av förlagsandel som begär

det och uppger sin postadress.

9 §

Om bestämmelser i denna lag, bankrörelselagen (1987:617) eller stadgarna rörande

kallelse till föreningsstämma eller tillhandahållande av handlingar har åsido-

satts i ett ärende, får stämman inte besluta i ärendet utan samtycke av alla

medlemmar som berörs av felet. Stämman får dock även utan sådant samtycke avgöra

ett ärende som inte har tagits upp i kallelsen, om ärendet enligt stadgarna

skall förekomma på stämman eller omedelbart föranleds av ett annat ärende som

skall avgöras. Den får också besluta att extra föreningsstämma skall samman-

kallas för behandling av ärendet.

10 §

Föreningsstämman öppnas av styrelsens ordförande eller av den som styrelsen har

utsett. Stämman utser ordförande vid stämman. I stadgarna kan det dock bestämmas

vem som skall öppna stämman och vara ordförande vid denna.

 Stämmans ordförande skall, om det behövs, upprätta en förteckning över

närvarande medlemmar, ombud och biträden (röstlängd). Uppgift om medlemmarnas

rösträtt skall lämnas i röstlängden, om det förekommer olika rösträtt bland

medlemmarna. Sedan röstlängden har godkänts av stämman, skall den tillämpas till

dess att stämman beslutar om ändring. Uppskjuts stämman till en senare dag än

nästföljande vardag, skall en ny röstlängd upprättas om det behövs.

 Ordföranden skall se till att det förs protokoll vid stämman. I fråga om

protokollets innehåll gäller

 1. att röstlängden skall tas in i eller fogas som bilaga till protokollet,

 2. att stämmans beslut skall föras in i protokollet, samt

 3. om röstning har skett, att resultatet skall anges i protokollet.

 Protokollet skall undertecknas av ordföranden och minst en justeringsman som

utses av stämman. Senast tre veckor efter stämman skall det justerade

protokollet hållas tillgängligt hos medlemsbanken för medlemmarna och inneha-

varna av förlagsandelar. Protokollen skall förvaras på betryggande sätt.

11 §

Styrelsen skall, om en medlem begär det och styrelsen finner att det kan ske

utan väsentlig nackdel för medlemsbanken eller nämnvärd olägenhet för enskild,

på föreningsstämman lämna upplysningar om förhållanden som kan inverka på

bedömandet av bankens årsredovisning och dess ställning i övrigt eller av ett

ärende på stämman. Ingår banken i en koncern avser upplysningsplikten även

bankens förhållande till andra koncernföretag samt, om banken är moderförening,

koncernredovisningen liksom sådana förhållanden som kan inverka på bedömningen

av dotterföretagens ställning.

 Kan en begärd upplysning lämnas endast med stöd av uppgifter som inte är

tillgängliga på stämman, skall upplysningen inom två veckor därefter hållas

skriftligen tillgänglig för medlemmarna hos medlemsbanken samt sändas till de

medlemmar som har begärt upplysningen.

 Finner styrelsen att en begärd upplysning inte kan lämnas till medlemmarna

utan väsentlig nackdel för medlemsbanken eller nämnvärd olägenhet för enskild,

skall upplysningen på medlemmens begäran i stället lämnas till bankens revisorer

inom två veckor efter stämman. Revisorerna skall inom en månad efter stämman

skriftligen yttra sig till styrelsen om huruvida den begärda upplysningen har

lämnats till dem samt huruvida upplysningen enligt deras mening borde ha

föranlett ändring i revisionsberättelsen eller, beträffande bank som är

moderförening, i koncernrevisionsberättelsen, liksom huruvida upplysningen i

övrigt ger anledning till erinran. Om så är fallet, skall ändringen eller

erinrinan anges i yttrandet. Styrelsen skall hålla revisorernas yttrande till-

gängligt hos banken för medlemmarna samt sända en kopia av det till de medlemmar

som har begärt upplysningen.

12 §

I stadgarna får det bestämmas att föreningsstämmans befogenheter helt eller

delvis skall utövas av särskilt valda fullmäktige.

 En fullmäktige får inte väljas för längre mandatperiod än tre år. Till

fullmäktig får utses endast medlem i medlemsbanken eller någon som utan att vara

medlem enligt 6 kap. 3 § andra stycket ändå kan väljas till styrelseledamot.

 Ett fullmäktigsammanträde anses som en föreningsstämma. I fråga om fullmäktig

gäller bestämmelserna i 1-11 §§ om medlem i medlemsbanken. Dock får en

fullmäktig inte rösta genom ombud.

 Angående beslut av fullmäktige i ärenden som avses i 15 § eller 10 kap. 3 §

skall medlemmarna underrättas på det sätt som stadgarna föreskriver.

 Även om fullmäktige har utsetts, har medlemmarna i medlemsbanken sådan rätt

som avses i 7 §, 8 § fjärde stycket och 10 § fjärde stycket andra meningen.

13 §

Föreningsstämmans beslut utgörs av den mening som har fått mer än hälften av de

avgivna rösterna eller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder.

Vid val anses den vald som fått de flesta rösterna. Vid lika röstetal avgörs

valet genom lottning, om inte annat beslutas av stämman innan valet förrättas.

 Första stycket gäller inte, om annat följer av denna lag, bankrörelselagen

(1987:617) eller stadgarna. Beträffande beslut som avses i 14 och 15 §§ kan dock

i stadgarna endast föreskrivas villkor som går längre än som anges i dessa

paragrafer.

14 §

Beslut att ändra stadgarna fattas av föreningsstämman. Beslutet är giltigt om

samtliga röstberättigade har förenat sig om det. Beslutet är även giltigt, om

det har fattats på två på varandra följande föreningsstämmor och på den senare

stämman biträtts av minst två tredjedelar av de röstande eller den större

majoritet som krävs enligt 15 §.

15 §

Ett beslut om sådan ändring av stadgarna som innebär att en medlems förpliktelse

att erlägga insatser till medlemsbanken ökas eller att hans rätt till årsvinst

inskränks är giltigt, om beslutet på den senare stämman enligt 14 § biträtts av

minst tre fjärdedelar av de röstande.

 Ett beslut om sådan ändring av stadgarna som innebär att en medlems rätt till

medlemsbankens behållna tillgångar vid dess upplösning inskränks är giltigt, om

beslutet på den senare stämman enligt 14 § biträtts av samtliga röstande. Det-

samma gäller, om ändringen innebär en inskränkning i en medlems rätt att återfå

insats enligt 4 kap. 1 eller 3 § eller innebär att en medlems utträde ur banken

försvåras och ändringen skall gälla även dem som var medlemmar i banken när

frågan avgjordes.

 Ett beslut om ändring av stadgarna i de hänseenden som avses i första och

andra styckena får inte tillämpas mot en medlem som inte har samtyckt till

ändringen och som säger upp sig till utträde ur medlemsbanken inom en månad från

det att slutligt beslut fattades eller, om beslutet fattades av fullmäktige,

från det medlemmen underrättades om beslutet. I ett sådant fall får medlemmen,

oavsett vad stadgarna föreskriver, utträda ur banken vid utgången av det

räkenskapsår som slutar tidigast en månad efter uppsägningen. Vid utträdet har

medlemmen den rätt som en avgående medlem har enligt 4 kap. 1 § första och andra

styckena.

16 §

Ett beslut om ändring av stadgarna skall genast anmälas för registrering sedan

ändringen har stadfästs. Beslutet får inte verkställas förrän registrering har

skett.

 Beslut som innebär nedsättning av medlemsinsatsernas belopp eller annan

lindring av medlemmarnas insatsskyldighet enligt stadgarna får inte verkställas

förrän ett år efter registreringen.

17 §

Föreningsstämman får inte fatta beslut som är ägnade att ge otillbörlig fördel

åt en medlem eller någon annan till nackdel för medlemsbanken eller annan

medlem.

18 §

Om ett beslut av föreningsstämman inte har kommit till i behörig ordning eller i

övrigt strider mot denna lag, bankrörelselagen (1987:617), lagen (1995:000) om

årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller stadgarna, kan talan

mot medlemsbanken om att beslutet skall upphävas eller ändras föras av medlem,

innehavare av förlagsandelar, styrelsen eller styrelseledamot.

 Talan skall väckas inom tre månader från dagen för beslutet. Väcks inte talan

inom denna tid, är rätten till talan förlorad.

 Talan får väckas senare än vad som sägs i andra stycket när

 1. beslutet är sådant att det inte lagligen kan fattas ens med alla medlemmars

samtycke,

 2. samtycke till beslutet krävs av alla eller vissa medlemmar och sådant

samtycke inte har getts, eller

 3. kallelse till stämman inte har skett eller de bestämmelser om kallelse som

gäller för medlemsbanken har eftersatts i något väsentligt avseende.

 En dom varigenom föreningsstämmans beslut upphävs eller ändras gäller även för

de medlemmar och innehavare av förlagsandelar som inte har fört talan. Rätten

kan ändra föreningsstämmans beslut endast om det kan fastställas vilket innehåll

beslutet rätteligen borde ha haft. Är föreningsstämmans beslut sådant som enligt

denna lag eller bankrörelselagen skall anmälas för registrering, skall rätten

underrätta Finansinspektionen för registrering, om beslutet har upphävts eller

ändrats genom en dom som har vunnit laga kraft eller rätten genom beslut under

rättegången har förordnat att föreningsstämmans beslut inte får verkställas.

19 §

Om styrelsen vill väcka talan mot medlemsbanken, skall styrelsen sammankalla en

föreningsstämma för val av ställföreträdare att föra bankens talan i tvisten.

Stämning delges med den valda ställföreträdaren.

 Ett förbehåll i stadgarna att tvister mellan medlemsbanken och styrelsen,

styrelseledamot, likvidator, medlem, innehavare av förlagsandel eller röstbe-

rättigad som inte är medlem skall hänskjutas till skiljemän, har samma verkan

som ett skiljeavtal. Om styrelsen begär skiljemannaförfarande mot banken, till-

ämpas första stycket. Är det fråga om en klandertalan av styrelsen mot

föreningsstämmans beslut, är rätten till talan inte förlorad enligt 18 § andra

stycket, om styrelsen inom den klandertid som anges där har kallat till före-

ningsstämma enligt första stycket.

8 kap. Överskottsutdelning och annan användning av

medlemsbankens egendom

1 §

Medlemsbankens medel får betalas ut till medlemmarna endast i form av över-

skottsutdelning, återbetalning av medlemsinsatser enligt 4 kap., utbetalning vid

nedsättning av medlemsinsatsernas belopp och utskiftning vid bankens likvida-

tion.

 Med överskottsutdelning avses i denna lag

 1. gottgörelse i form av återbäringar eller liknande som grundas på rörelsens

resultat utan att ha räknats in i redovisade årsresultat, och

 2. utdelningar från redovisade årsresultat i form av medlemsåterbäring eller

på annat sätt (vinstutdelning).

 Att stadgarna skall innehålla bestämmelser om användningen av behållna

tillgångar vid medlemsbankens likvidation följer av 2 kap. 4 §.

2 §

Vinstutdelning får inte överstiga vad som i den fastställda balansräkningen och,

i fråga om medlemsbank som är moderförening, i den fastställda koncern-

balansräkningen för det senaste räkenskapsåret redovisas som bankens eller kon-

cernens fria egna kapital med avdrag för

 1. det belopp som enligt lag eller stadgarna skall avsättas till bundet eget

kapital eller, i fråga om bank som är moderförening, det belopp som av det fria

egna kapitalet i koncernen enligt årsredovisningarna för företag inom denna

skall föras över till det bundna egna kapitalet, och

 2. belopp som annars enligt stadgarna skall användas för något annat ändamål

än utdelning till medlemmarna.

 Vinstutdelning som beräknas på annat sätt än i förhållande till den omfattning

i vilken medlemmarna har deltagit i medlemsbankens verksamhet eller i övrigt

tagit denna i anspråk, får fastställas till högst en ränta för år på inbetalda

medlemsinsatser som motsvarar det av riksbanken fastställda diskonto som gällde

vid räkenskapsårets utgång med tillägg av tre procentenheter.

3 §

Gottgörelser som avses i 1 § andra stycket 1 får inte lämnas i vidare mån än att

föreskriven avsättning kan ske till reservfonden.

 Överskottsutdelning får inte ske med så stort belopp att utdelningen med

hänsyn till medlemsbankens eller koncernens konsolideringsbehov, likviditet

eller ställning i övrigt står i strid med god affärssed.

4 §

Gottgörelser och sådan vinstutdelning som beräknas i förhållande till den om-

fattning i vilken någon har deltagit i medlemsbankens verksamhet eller i övrigt

tagit denna i anspråk får lämnas även till andra än medlemmar.

 Även vinstutdelning av det slag som avses i 2 § andra stycket får lämnas till

innehavare av förlagsandelar. Därvid gäller inte den begränsning i fråga om

utdelningens höjd som anges där.

5 §

Föreningsstämman fattar beslut om överskottsutdelning. Den får uppdra åt

styrelsen att fatta beslut om gottgörelser. Stämman får inte besluta om

utdelning av större belopp än styrelsen har föreslagit eller godkänt.

6 §

Till reservfonden skall avsättas minst tjugofem procent av den del av medlems-

bankens nettovinst för året som inte går åt för att täcka en balanserad förlust.

Vid avsättning till reservfonden skall till nettovinsten räknas även gottgör-

elser. Uppgår reservfonden till minst tio procent av bankens utlåning vid

utgången av det närmast föregående räkenskapsåret, behöver sådan avsättning till

reservfond som avses i detta stycke inte ske.

 Till reservfonden skall vidare det belopp avsättas som

 1. medlem vid avgång ur medlemsbanken inte får tillbaka av sina insatser,

 2. förlagsandelsinnehavare inte får ut vid inlösen av en förlagsinsats,

 3. enligt stadgarna skall avsättas till reservfonden,

 4. enligt beslut av föreningsstämman i övrigt skall föras över från det i

balansräkningen redovisade fria egna kapitalet till reservfonden.

 Reservfonden får enligt beslut av föreningsstämman sättas ned endast för att

täcka sådan förlust enligt den fastställda balansräkningen som inte kan täckas

av fritt eget kapital.

7 §

Sker utbetalning till en medlem eller någon annan i strid mot denna lag, skall

mottagaren betala tillbaka vad han erhållit med ränta beräknad enligt 5 §

räntelagen (1975:635) från det att utbetalningen erhållits intill dess att högre

ränta skall betalas enligt 6 § räntelagen till följd av 3 eller 4 § samma lag.

Detta gäller dock inte om mottagaren hade skälig anledning att anta att

utbetalningen utgjorde laglig överskottsutdelning.

 För den brist som uppkommer vid återbetalningen ansvarar enligt 5 kap. 1-4 §§

bankrörelselagen (1987:617) de som medverkat till att besluta om eller

verkställa utbetalningen eller till att upprätta eller fastställa en oriktig

balansräkning som legat till grund för beslutet.

8 §

Föreningsstämman får besluta om gåvor till allmännyttiga eller därmed jämförliga

ändamål, om det med hänsyn till ändamålet, medlemsbankens ställning och omstän-

digheterna i övrigt kan anses skäligt. Styrelsen får för sådana ändamål endast

använda tillgångar som med hänsyn till bankens ställning är av ringa betydelse.

9 kap. Likvidation och upplösning

Frivillig likvidation

1 §

Föreningsstämman kan besluta att medlemsbanken skall träda i likvidation.

 Ett beslut om likvidation är giltigt endast om samtliga röstberättigade

förenat sig om beslutet eller detta har fattats på två på varandra följande

stämmor och på den senare stämman biträtts av minst två tredjedelar av de

röstande. Längre gående villkor för att beslutet skall bli giltigt får före-

skrivas i stadgarna. Likvidationen inträder omedelbart eller den senare dag som

stämman beslutar.

 Ett beslut om likvidation kan dock alltid fattas med enkel majoritet, om det

gäller ett beslut enligt 19 § andra stycket eller om det finns grund för

tvångslikvidation enligt 2 eller 4 §. Vid lika röstetal utgörs stämmans beslut

av den mening som ordföranden biträder. Ett beslut om likvidation enligt detta

stycke har omedelbar verkan.

Tvångslikvidation

2 §

Om antalet medlemmar går ned under det lägsta antal som föreskrivs i 2 kap. 1 §,

skall styrelsen snarast möjligt till föreningsstämman hänskjuta frågan huruvida

medlemsbanken skall träda i likvidation. Inträder inte ett tillräckligt antal

medlemmar inom tre månader efter det att antalet gått ned under det föreskrivna

lägsta antalet, skall styrelsen, om inte stämman beslutar att medlemsbanken

skall träda i likvidation, hos rätten ansöka att medlemsbanken försätts i likvi-

dation. En sådan ansökan kan även göras av en styrelseledamot, en revisor, en

medlem eller en innehavare av förlagsandel. En anmälan till rätten om samma för-

hållanden kan även göras av Finansinspektionen.

 Görs ansökan eller anmälan enligt första stycket, förordnar rätten att

medlemsbanken skall träda i likvidation, om det inte under ärendets handläggning

i första instans styrks att det föreskrivna lägsta medlemsantalet har uppnåtts.

3 §

Om styrelseledamöterna underlåter att fullgöra sina skyldigheter enligt 2 §

första stycket, svarar den och andra som med vetskap om denna underlåtenhet

handlar på medlemsbankens vägnar solidariskt för de förpliktelser som uppkommer

för banken. En styrelseledamot undgår dock ansvar, om han visar att underlåten-

heten inte beror på försummelse av honom. Solidariskt ansvar för de för-

pliktelser som uppkommer för banken inträder även för sådana medlemmar som med

vetskap om att banken är skyldig att träda i likvidation enligt 2 § första

stycket ändå deltar i beslut att fortsätta bankens verksamhet. Ansvarighet-

enligt denna paragraf gäller dock inte för förpliktelser som uppkommer sedan

likvidationsfrågan har hänskjutits till rättens prövning eller sedan ett

tillräckligt antal medlemmar har inträtt efter den tid som anges i 2 § första

stycket.

4 §

Rätten skall besluta att medlemsbanken skall träda i likvidation, om

 1. medlemsbankens rörelse inte öppnats inom ett år från dess bildande,

 2. oktrojen för medlemsbanken har återkallats, eller

 3. medlemsbanken efter en konkurs som avslutats med överskott inte inom före-

skriven tid har fattat beslut om likvidation enligt 19 § andra stycket.

 Beslut om likvidation skall dock inte meddelas, om det styrks att likvida-

tionsgrunden har upphört under ärendets handläggning i första instans.

 Fråga om likvidation enligt första stycket prövas på anmälan av Finansinspek-

tionen eller på ansökan av styrelsen, styrelseledamot, medlem eller innehavare

av förlagsandel. I det fall som avses i första stycket 3 prövas frågan även på

ansökan av borgenär eller av annan vars rätt kan vara beroende av att det finns

någon som kan företräda medlemsbanken.

Förfarandet hos rätten

5 §

Görs ansökan eller anmälan som avses i 2 eller 4 §, skall rätten genast kalla

medlemsbanken, Finansinspektionen samt de medlemmar och borgenärer som vill

yttra sig i ärendet att inställa sig för rätten på en bestämd dag, då frågan om

skyldighet för banken att träda i likvidation skall prövas. Kallelsen skall

delges banken, om det kan ske på annat sätt än enligt 15-17 §§ delgivningslagen

(1970:428). Rätten skall se till att kallelsen kungörs i Post- och Inrikes Tid-

ningar minst två och högst fyra månader före inställelsedagen.

6 §

Har sökanden haft kostnader för delgivning eller kungörelse samt för expeditio-

ner i ett ärende enligt 2 eller 4 §, skall kostnaderna betalas av medlemsbankens

medel, om banken förpliktas träda i likvidation eller om rätten i annat fall

finner det skäligt. När anmälan har gjorts av Finansinspektionen skall dessa

kostnader betalas av banken.

Genomförandet av likvidationen

7 §

Föreningsstämman eller den domstol som beslutar att medlemsbanken skall träda i

likvidation skall genast anmäla beslutet till Finansinspektionen för registre-

ring. Finansinspektionen skall därvid utan dröjsmål utse två eller flera

likvidatorer. Likvidatorerna träder i styrelsens ställe och har till uppgift att

genomföra likvidationen.

8 §

Bestämmelserna i denna lag och bankrörelselagen (1987:617) om styrelse och

styrelseledamöter skall tillämpas på likvidatorerna, i den utsträckning inte

annat följer av detta kapitel.

 Ett uppdrag att vara revisor upphör inte genom att medlemsbanken träder i

likvidation. Bestämmelserna om revision i 3 kap. bankrörelselagen skall

tillämpas under likvidationen. Revisionsberättelsen skall innehålla ett

uttalande om huruvida likvidationen, enligt revisorernas mening, onödigt

fördröjs.

9 §

I fråga om föreningsstämma under likvidation skall bestämmelserna i denna lag

och bankrörelselagen (1987:617) om föreningsstämma tillämpas, i den utsträckning

inte annat följer av detta kapitel.

10 §

När medlemsbanken har trätt i likvidation, skall styrelsen genast lämna en

redovisning för sin förvaltning av bankens angelägenheter under den tid för

vilken redovisningshandlingar inte förut har lagts fram på föreningsstämma.

Redovisningen skall läggas fram på stämman så snart det kan ske. Bestämmelserna

om årsredovisning och revisionsberättelse skall tillämpas.

 Om tiden även omfattar det föregående räkenskapsåret, skall en särskild

redovisning lämnas för detta år. I en medlemsbank som är moderföretag skall

denna särskilda redovisning även omfatta koncernredovisning.

11 §

Likvidatorerna skall ansöka om kallelse på medlemsbankens okända borgenärer.

12 §

Likvidatorerna skall så snart det kan ske genom försäljning på offentlig auktion

eller på annat lämpligt sätt förvandla medlemsbankens egendom till pengar, i den

utsträckning det behövs för likvidationen, samt betala bankens skulder. Bankens

rörelse får fortsättas, om det behövs för en ändamålsenlig avveckling eller för

att de anställda skall få skälig tid på sig för att skaffa nya anställningar.

13 §

Likvidatorerna skall för varje räkenskapsår lämna en årsredovisning, som skall

läggas fram på den ordinarie föreningsstämman för godkännande. I fråga om

likvidatorernas redovisning och dess behandling på stämman tillämpas inte 7 kap.

5 § andra stycket 1 och 2 denna lag. Bestämmelserna i 5 kap. 17-23 §§ och 6 kap.

2 § årsredovisningslagen (1995:000) samt 5 kap. 2 § 3 och 6 kap. 2 och 3 §§

lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag

behöver inte heller tillämpas.

 I balansräkningen tas det egna kapitalet upp i en post, varvid insatskapitalet

anges inom linjen och i förekommande fall delas upp på medlemsinsatskapital och

förlagsinsatskapital.

 Ingen tillgång får tas upp till ett högre värde än den beräknas inbringa efter

avdrag för försäljningskostnaderna. Om en tillgång kan beräknas inbringa ett

väsentligt högre belopp än det värde som har tagits upp i balansräkningen eller

om det för en skuld eller en likvidationskostnad kan beräknas gå åt ett belopp

som väsentligt avviker från den redovisade avsättningen eller skulden, skall vid

tillgångs-, avsättnings- eller skuldposten det beräknade beloppet anges inom

linjen.

14 §

När den i kallelsen på okända borgenärer bestämda anmälningstiden har gått ut

och alla kända skulder blivit betalda, skall likvidatorerna skifta

medlemsbankens behållna tillgångar. Om det råder tvist om något skuldbelopp

eller om skuldbeloppet inte är förfallet till betalning eller av annan orsak

inte kan betalas, skall så mycket av bankens medel som kan behövas för denna be-

talning behållas och återstoden skiftas.

 De medlemmar eller innehavare av förlagsandelar som vill klandra skiftet skall

väcka talan mot medlemsbanken senast tre månader efter det att slutredovisningen

lades fram på föreningsstämman.

 Om en medlem eller innehavare av en förlagsandel inte inom fem år efter det

att slutredovisningen lades fram på föreningsstämman har anmält sig för att

lyfta vad han har fått vid skiftet, har han förlorat sin rätt till detta. Om

medlen är ringa i förhållande till de skiftade tillgångarna, kan rätten på

anmälan av likvidatorerna förordna att medlen skall tillfalla Allmänna

arvsfonden. I annat fall skall 17 § tillämpas.

15 §

När likvidatorerna har fullgjort sitt uppdrag, skall de så snart det kan ske

avge en slutredovisning för sin förvaltning genom en förvaltningsberättelse som

avser likvidationen i dess helhet. Berättelsen skall även innehålla en

redogörelse för skiftet. Till berättelsen skall redovisningshandlingar för hela

likvidationstiden fogas. Berättelsen och redovisningshandlingarna skall lämnas

till revisorerna. Dessa skall inom en månad därefter avge en revisionsberättelse

över slutredovisningen och förvaltningen under likvidationen.

 Efter det att revisionsberättelsen har lämnats till likvidatorerna skall dessa

genast kalla medlemmarna till en föreningsstämma för granskning av slutredo-

visningen. Slutredovisningen med bifogade redovisningshandlingar och revisions-

berättelsen skall hållas tillgängliga och sändas till medlemmar och innehavare

av förlagsandelar enligt bestämmelserna i 7 kap. 8 § fjärde stycket samt läggas

fram på stämman. Föreskrifterna i 7 kap. 5 § andra stycket 3 och tredje stycket

om beslut på föreningsstämma om ansvarsfrihet för styrelseledamöterna skall

tillämpas på likvidatorerna.

16 §

När likvidatorerna har lagt fram slutredovisningen är medlemsbanken upplöst.

Detta skall genast anmälas för registrering.

 En tiondel av samtliga röstberättigade kan dock begära hos likvidatorerna att

en föreningsstämma kallas in för att behandla en fråga om talan skall väckas

enligt 5 kap. 7 § bankrörelselagen (1987:617).

17 §

Om det efter medlemsbankens upplösning enligt 16 § visar sig att den har

tillgångar eller om talan väcks mot den eller om det av någon annan orsak

uppkommer behov av en likvidationsåtgärd, skall likvidationen fortsättas. Detta

skall genast anmälas av likvidatorerna för registrering. Kallelse till första

föreningsstämman efter återupptagandet skall utfärdas enligt stadgarna. Där-

utöver skall skriftliga kallelser sändas till varje medlem vars postadress är

känd för medlemsbanken.

18 §

Om en medlemsbank har trätt i likvidation på grund av föreningsstämmans beslut,

kan stämman sedan revisorerna avgivit yttrande besluta att likvidationen skall

upphöra och bankens verksamhet återupptas. Ett sådant beslut får dock inte

fattas, om det finns anledning till likvidation på grund av denna lag eller

stadgarna, eller om utskiftning har ägt rum.

 När beslut enligt första stycket fattas, skall en styrelse samtidigt väljas.

 Föreningsstämmans beslut om likvidationens upphörande och val av en styrelse

skall likvidatorerna genast anmäla för registrering. Beslutet får inte

verkställas förrän Finansinspektionen lämnat tillstånd till detta och

registrering har skett.

 Om ett likvidationsbeslut som avses i 1, 2 eller 4 § har blivit upphävt genom

en dom eller ett beslut som har vunnit laga kraft, skall likvidatorerna genast

anmäla detta för registrering samt kalla till föreningsstämma för val av

styrelse.

 När likvidation har upphört enligt denna paragraf, skall 15 § tillämpas.

Konkurs

19 §

Om en medlemsbank har försatts i konkurs och denna avslutas utan överskott, är

banken upplöst när konkursen avslutas.

 Om det finns överskott, skall föreningsstämman inom en månad från det att

konkursen avslutades besluta att banken skall träda i likvidation. Om inte ett

sådant beslut fattas gäller 4 §.

 Var medlemsbanken i likvidation när den försattes i konkurs, skall likvida-

tionen fortsättas enligt 17 §, om konkursen avslutas med överskott.

20 §

Om en medlemsbank försätts i konkurs, skall tingsrätten sända en underrättelse

om beslutet till Finansinspektionen för registrering.

 Under konkursen företräds banken som konkursgäldenär av den styrelse eller de

likvidatorer som finns vid konkursens början. Även under konkursen gäller dock

bestämmelserna i denna lag om rätt att avgå, om entledigande och om nytill-

sättning.

 När en konkurs har avslutats skall tingsrätten genast underrätta Finansinspek-

tionen om detta för registrering samt ange om överskott finns eller inte.

Tingsrätten skall även för registrering underrätta Finansinspektionen när en

överrätt genom beslut som vunnit laga kraft har upphävt ett beslut att försätta

medlemsbanken i konkurs.

10 kap. Fusion och inlösen av aktier i dotterbolag

Fusion genom absorption

1 §

Enligt ett avtal om fusion kan en medlemsbank (den överlåtande banken) gå upp i

en annan medlemsbank (den övertagande banken). En sådan fusion innebär att med-

lemmarna i den överlåtande banken blir medlemmar i den övertagande banken och

att den överlåtande banken upplöses utan likvidation samt att dess tillgångar

och skulder övertas av den övertagande banken. För att avtalet skall bli giltigt

skall det godkännas av föreningsstämman i den överlåtande banken. Fusion kan ske

trots att den överlåtande banken har trätt i likvidation. I ett sådant fall

skall likvidationen avslutas när tillstånd till fusionen enligt 5 § har regi-

strerats.

 Följande handlingar skall hållas tillgängliga för de röstberättigade, med-

lemmarna och innehavarna av förlagsandelar i den överlåtande medlemsbanken under

minst en vecka före den föreningsstämma vid vilken frågan om godkännande av

fusionsavtalet skall behandlas samt läggas fram på stämman:

 1. förslag till föreningsstämmans beslut,

 2. fusionsavtalet,

 3. en redogörelse av styrelsen för de omständigheter som kan vara av vikt vid

bedömningen av förslagets lämplighet för medlemsbanken och insättarna,

 4. ett yttrande av revisorerna över styrelsens redogörelse enligt 3, samt

 5. en kopia av den övertagande medlemsbankens årsredovisning för det senaste

räkenskapsåret, försedd med anteckning om föreningsstämmans beslut rörande

bankens vinst eller förlust, samt en kopia av revisionsberättelsen för samma

räkenskapsår.

 Skall den överlåtande medlemsbankens årsredovisning inte behandlas på den

stämma som anges i andra stycket eller har den övertagande bankens årsredovis-

ning för det senaste räkenskapsåret inte behandlats på en stämma i den banken,

skall i stället för de handlingar som anges i andra stycket 5 följande hand-

lingar hållas tillgängliga och läggas fram på den förstnämnda stämman i enlighet

med vad som anges i andra stycket:

 1. en kopia av medlemsbankens senaste årsredovisning, försedd med anteckning

om föreningsstämmans beslut om bankens vinst eller förlust, samt en kopia av

revisionsberättelsen för det år årsredovisningen avser,

 2. en av styrelsen undertecknad redogörelse för händelser av väsentlig be-

tydelse för bankens ställning som har inträffat efter det att årsredovisningen

har lämnats, samt

 3. revisorernas yttrande över styrelsens redogörelse enligt 2.

 Handlingarna skall genast sändas till de röstberättigade, medlemmar eller

innehavare av förlagsandel, som begär det och uppger sin postadress.

Fusion genom kombination

2 §

Enligt ett avtal om fusion kan två eller flera medlemsbanker (de överlåtande

bankerna) förenas genom att bilda en ny medlemsbank (den övertagande banken). En

sådan fusion innebär att medlemmarna i de överlåtande bankerna blir medlemmar i

den nya banken och att de överlåtande bankerna upplöses utan likvidation samt

att den nya banken övertar deras tillgångar och skulder. Avtalet skall för att

bli giltigt godkännas av föreningsstämman i varje överlåtande medlemsbank.

Bestämmelsen i 1 § första stycket fjärde meningen skall tillämpas.

 De handlingar som anges i 1 § andra stycket 1-4 och tredje stycket skall upp-

rättas för varje överlåtande medlemsbank. De skall hållas tillgängliga för de

röstberättigade, medlemmarna och innehavarna av förlagsandelar i de överlåtande

bankerna under minst en vecka före den föreningsstämma vid vilken frågan om god-

kännande av fusionsavtalet skall behandlas. Handlingarna skall genast sändas

till röstberättigad, medlem och innehavare av förlagsandel som begär det och

uppger sin postadress. Handlingarna skall läggas fram på stämmorna.

 Fusionsavtalet skall innehålla ett förslag till stadgar för den nya medlems-

banken och ange hur styrelse och revisorer skall utses. Om de överlåtande

bankerna godkänner fusionsavtalet, skall de samtidigt i enlighet med avtalets

bestämmelser utse styrelse och revisorer i den nya banken.

Fusionsförfarandet

3 §

Ett beslut om godkännande av fusionsavtal är giltigt endast om det på stämman

har biträtts av samtliga röstberättigade eller har fattats på två på varandra

följande stämmor och på den senare stämman biträtts av minst två tredjedelar av

de röstande. I stadgarna får föreskrivas villkor som går längre.

 En medlem i en överlåtande medlemsbank, som inte har samtyckt till fusionen,

får säga upp sig till utträde inom den tid och på de villkor som anges i 7 kap.

15 § tredje stycket.

4 §

När fusionsavtalet har godkänts av föreningsstämman, skall det anmälas av den

överlåtande medlemsbanken för registrering. Om detta inte har skett inom fyra

månader från stämmans beslut eller om Finansinspektionen genom ett beslut har

avskrivit en sådan anmälan eller vägrat registrering av avtalet, har frågan om

fusion fallit.

 Hinder mot registrering möter, om fusionen har förbjudits enligt konkur-

renslagen (1993:20) eller lagen (1992:1317) om ett europeiskt ekonomiskt

samarbetsområde eller om prövning av fusionen pågår enligt någon av dessa lagar.

 Om fusionsavtalet har godkänts av fullmäktige, skall registreringsanmälan

innehålla försäkran av styrelsen att underrättelse som avses i 7 kap. 12 §

fjärde stycket skett.

5 §

Senast två månader efter det att avtalet om fusion har registrerats skall såväl

överlåtande som övertagande medlemsbanker ansöka om regeringens tillstånd att

verkställa avtalet. Tillstånd att verkställa fusionsavtalet skall meddelas om

fusionen kan anses förenlig med deras intressen, som är insättare i de berörda

bankerna eller i övrigt har fordringar på dessa banker, samt om fusionen fram-

står som ändamålsenlig från allmän synpunkt.

 När beslut om sådant tillstånd som avses i första stycket meddelas skall

stadgeändringar eller, i fall som avses i 2 §, den nybildade medlemsbankens

stadgar stadfästas och oktroj beviljas.

 Har inte ansökan om tillstånd att verkställa fusionsavtalet gjorts inom den i

första stycket föreskrivna tiden eller har ansökan avslagits, skall Finansin-

spektionen förklara att frågan om fusion har fallit.

6 §

Om en pensionsstiftelse eller en personalstiftelse hör till den överlåtande me-

dlemsbanken, gäller om stiftelsens överförande till den övertagande banken

bestämmelserna i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m.

7 §

När ett lagakraftvunnet beslut om tillstånd att verkställa fusionsavtalet har

registrerats och nödvändiga stadgeändringar eller, vid fusion enligt 2 §, stad-

gar för den nybildade medlemsbanken har stadfästs och oktroj har beviljats,

anses fusionen genomförd och överlåtande medlemsbank upplöst. Den överlåtande

bankens medlemmar blir då medlemmar i den övertagande banken, om inte uppsägning

har skett enligt 3 § andra stycket. Samtidigt övergår den överlåtande bankens

tillgångar och skulder till den övertagande banken.

Fusion mellan en medlemsbank och ett helägt dotteraktiebolag

8 §

Om en medlemsbank äger samtliga aktier i ett dotterbolag, kan medlemsbankens och

bolagets styrelser träffa ett fusionsavtal som innebär att dotterbolaget skall

gå upp i medlemsbanken. Styrelserna skall anmäla avtalet för registrering hos

Finansinspektionen. Därvid gäller 5-7 §§ i tillämpliga delar.

 Dotterbolaget är upplöst när regeringens eller Finansinspektionens beslut om

tillstånd enligt 5 § har registrerats. Finansinspektionen skall lämna uppgifter

om fusionen till Patent- och registreringsverket, som skall registrera

tillståndet enligt 5 §.

 Fusion enligt första stycket får ske även om det i dotterbolaget finns egendom

som medlemsbanken inte får förvärva. Sådan egendom måste avyttras senast ett år

från registreringen. Om det finns särskilda skäl, kan Finansinspektionen

förlänga denna frist.

Inlösen av aktier i ett dotterbolag

9 §

Om en medlemsbank själv eller tillsammans med ett eller flera dotterföretag äger

mer än nio tiondelar av aktierna med mer än nio tiondelar av röstetalet för

samtliga aktier i ett dotterbolag, har medlemsbanken rätt att av de övriga

aktieägarna i bolaget lösa in de återstående aktierna. Den som har aktier som

kan lösas in har också rätt att få dessa inlösta av medlemsbanken.

 En tvist huruvida rätt eller skyldighet till inlösen föreligger eller om

lösenbeloppet prövas av tre skiljemän. Om inte annat följer av bestämmelserna i

detta kapitel, gäller i fråga om skiljemännen och förfarandet inför dem i

tillämpliga delar vad som är föreskrivet i lagen (1929:145) om skiljemän.

Bestämmelserna i 18 § andra stycket nämnda lag om den tid inom vilken

skiljedomen skall meddelas gäller dock inte. Kostnaderna för skilje-

mannaförfarandet skall bäras av medlemsbanken, om inte skiljemännen av särskilda

skäl ålägger en annan aktieägare att helt eller delvis svara för dessa

kostnader. En part som är missnöjd med skiljedomen har rätt att väcka talan vid

domstol inom sextio dagar från det att han fick del av skiljedomen i original

eller bestyrkt kopia. Rätt domstol är tingsrätten i den ort där bolagets

styrelse har sitt säte.

 Har medlemsbanken förvärvat större delen av sina aktier i bolaget på grund av

att en vidare krets inbjudits att till banken överlåta sådana aktier mot viss

ersättning, skall lösenbeloppet motsvara ersättningen, om det inte finns

särskilda skäl för annat.

10 §

Om en medlemsbank vill lösa in aktier i ett dotterbolag enligt 9 § men en över-

enskommelse om detta inte kan träffas, skall banken hos bolagets styrelse

skriftligen begära att tvisten hänskjuts till skiljemän. Banken skall samtidigt

uppge sin skiljeman.

 Görs en begäran enligt första stycket, skall bolagets styrelse genast genom

kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar och den eller de ortstidningar som

styrelsen bestämmer anmoda de aktieägare, mot vilka lösningsanspråket riktas,

att skriftligen uppge sin skiljeman till bolaget senast två veckor från

kungörelsen. Anmodan skall även sändas med brev till varje sådan aktieägare, om

hans postadress är känd för bolaget.

 Om inte samtliga aktieägare, vilkas namn är införda i aktieboken och mot vilka

lösningsanspråket riktas, inom den föreskrivna tiden har uppgett en gemensam

skiljeman, skall bolagets styrelse begära hos rätten i den ort där styrelsen har

sitt säte att god man förordnas. Denne skall hos samma rätt ansöka om för-

ordnande av en sådan skiljeman och i tvisten bevaka de frånvarande aktieägarnas

rätt.

11 §

Aktieägarna är skyldiga att till medlemsbanken överlämna sina aktiebrev med

påskrift om överlåtelse eller, när frågan är om aktier i ett avstämningsbolag,

att låta moderbolaget registreras som ägare till aktierna enligt bestämmelserna

i aktiekontolagen (1989:827), om en tvist om inlösen enligt 9 § prövas av

skiljemän eller domstol och det är ostridigt mellan parterna att det föreligger

lösningsrätt eller om det i en dom som har vunnit laga kraft har förklarats att

sådan rätt föreligger utan att lösenbeloppet samtidigt har fastställts.

Skyldighet enligt vad nu sagts föreligger dock endast om medlemsbanken ställer

sådan säkerhet för kommande lösenbelopp jämte ränta som godkänns av skiljemännen

eller, om tvisten är anhängig vid domstol, av domstolen.

 Aktieägarna har rätt till skälig ränta på lösenbeloppet för tiden från det att

säkerhet har ställts till dess att lösenbeloppet förfaller till betalning.

12 §

Om ett fastställt lösenbelopp har erbjudits en aktieägare utan att denne har

överlämnat sina aktiebrev eller, i fråga om anstämningsbolag, låtit

medlemsbanken registreras som ägare, skall medlemsbanken utan dröjsmål sätta ned

lösenbeloppet enligt lagen (1927:56) om nedsättning av pengar hos myndighet. Me-

dlemsbanken får inte göra förbehåll om rätt att återta det nedsatta beloppet.

13 §

Medlemsbanken är ägare till aktierna, om säkerhet har ställts enligt 11 § eller

om nedsättning har skett enligt 12 §. Innan aktiebreven i ett dotterbolag som

inte är avstämningsbolag har överlämnats till medlemsbanken medför breven i

sådana fall endast rätt för innehavaren att mot överlämnande av breven till

banken eller länsstyrelsen få ut lösenbeloppet med ränta.

 Om ett aktiebrev inte har överlämnats inom en månad från det att medlemsbanken

blev ägare till aktien, får det utfärdas ett nytt aktiebrev som är ställt till

banken. Det nya aktiebrevet skall innehålla uppgift om att det ersätter det

äldre brevet. Om det äldre brevet därefter överlämnas till banken, skall det i

sin tur lämnas vidare till bolaget för att makuleras.

 Aktier i ett avstämningsbolag skall i fall som avses i första stycket första

meningen på begäran av medlemsbanken registreras med denna som ägare enligt

bestämmelserna i aktiekontolagen (1989:827).

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 då föreningsbankslagen (1987:620)

skall upphöra att gälla.

 166

2.2 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen

(1987:617)

 Härigenom föreskrivs i fråga om bankrörelselagen (1987:617),

 dels att i 2 kap. 6 a och 8 §§, 3 kap. 2 och 15 §§, 5 kap. 8 § samt 6 kap. 3 §

orden "central föreningsbank" och ordet "föreningsbank" i olika böjningsformer

skall bytas ut mot ordet "medlemsbank" i motsvarande form,

 dels att 1 kap. 1 och 2 §§, 2 kap. 3 a, 5, 6, 9, 10, 13, 17 och 19 §§, 3 kap.

1, 4, 5 och 11 §§, 5 kap.1, 3 och 7 §, 6 kap. 1 §, 7 kap. 4, 5, 10, 11, 13, 14,

21, 22 och 24 §§ samt 8 kap.1, 2, 4, 5 och 8 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i 1 kap. skall införas nya bestämmelser, 2 a-c §§, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 1 §2

-------------------------------------------------------

 Denna lag innehåller Denna lag innehåller

bestämmelser om den rörelse bestämmelser om den rörelse

som en bank får driva samt som en bank får driva samt

vissa andra för banker vissa andra för banker ge-

gemensamma bestämmelser. Be- mensamma bestämmelser. Be-

stämmelser om hur en bank stämmelser om hur en bank

bildas och om dess organi- bildas och om dess organi-

sation m.m. finns i sation m.m. finns i bank-

bankaktiebolagslagen aktiebolagslagen

(1987:618), sparbankslagen (1987:618), sparbankslagen

(1987:619) och förenings- (1987:619) och lagen

bankslagen (1987:620). (1995:000) om medlems-

 Med bank förstås i denna banker.

lag bankaktiebolag, Med bank förstås i denna

sparbank och föreningsbank lag bankaktiebolag,

(central föreningsbank och sparbank och medlemsbank.

lokal föreningsbank). Med en banks stadgar

 Med en banks stadgar förstås i denna lag bolag-

förstås i denna lag bolag- sordning för bankaktie-

sordning för bankaktiebolag, bolag, reglemente för spar-

reglemente för sparbank och bank och stadgar för

stadgar för föreningsbank. medlemsbank.

 För utländska bankföretags verksamhet genom filial i Sverige gäller be-

stämmelserna i denna lag i tillämpliga delar och i övrigt lagen (1992:160) om

utländska filialer m.m.

 Denna lag gäller inte för verksamhet som bedrivs av Sveriges riksbank.

 2 §3

-------------------------------------------------------

 Med bankrörelse avses i Med bankrörelse avses i

denna lag verksamhet i vil- denna lag verksamhet i

ken ingår inlåning från all- vilken ingår inlåning på

mänheten på sådan räkning somkonto om behållningen är

bank allmänt använder. nominellt bestämd och

Bankrörelse får, efter till- disponibel för insättaren.

stånd (oktroj) av rege- Bankrörelse får, efter

ringen, drivas av tillstånd (oktroj) av rege-

bankaktiebolag, sparbanker ringen, drivas av

och centrala bankaktiebolag, sparbanker

föreningsbanker. Vidare får och medlemsbanker. Vidare

bankrörelse drivas av utländ-får bankrörelse drivas av

ska bankföretag under de utländska bankföretag under

förutsättningar som anges i 4de förutsättningar som anges

och 5 §§. i 4 och 5 §§.

-------------------------------------------------------

 2 a §

 Om ett företag tar emot

 kundmedel på konto utgör det

 inte sådan inlåning som

 avses i 2 § första stycket

 om behållningen

 1. är disponibel för

 kunden endast för betalning

 av varor och tjänster som

 framställs eller säljs av

 företaget eller ett annat

 företag i samma koncern

 eller med annan nära

 ekonomisk anknytning till

 företaget, eller i samband

 med att kontoförhållandet

 upphör samt

 2. uppgår till högst 15

 000 kr.

 2 b §

 Tillstånd enligt 2 § andra

 stycket krävs inte för en

 ekonomisk förening som

 bedriver inlåningsverk-

 samhet om föreningen

 - tar emot insättningar

 endast från de egna

 medlemmarna

 - endast har till ändamål

 att med användande av

 medlemsinsättningar till-

 godose finansieringsbehov

 hos medlemmarna

 - antar endast fysiska

 personer till medlemmar

 samt

 - har högst 1 000 medlemmar

 2 c §

 Ett företag som erbjuder

 kontoinsättningar enligt 2

 a § eller 2 b § skall vid

 annonsering, skyltning och

 annan marknadsföring om

 kontotjänsten informera om

 att kontobehållningen inte

 omfattas av insättnings-

 garantin enligt lagen

 (1995:000) om insätt-

 ningsgaranti.

 Innan ett kontoavtal

 sluts enligt 2 a § eller

 2 b § skall det kontoförande

 företaget informera insätta-

 ren om att kontobe-

 hållningen inte omfattas av

 insättningsgarantin. Infor-

 mationen skall lämnas

 skriftligen.

 Om ett företag inte lämnar

 information som anges i

 första eller andra stycket

 eller som annars är av be-

 tydelse från konsumentsyn-

 punkt, gäller marknads-

 föringslagen (1995:450).

 2 kap.

 3 a §4

-------------------------------------------------------

 Om det finns särskilda skäl En banks verksamhet

får regeringen, eller efter skall drivas av bankens

regeringens bemyndigande, egen personal och i ban-

Finansinspektionen tillåta kens egna lokaler. Uttag

att en bank låter verksam- från konto utan bankbok får

heten bedrivas av annan än dock tillhandahållas även på

bankens personal och i annat sätt.

andra lokaler än bankens Finansinspektionen får ge

egna. en bank tillstånd att

 tillhandahålla följande

 tjänster för bankens räkning

 genom ombud

 1. insättning på

 bankkonto,

 2. uttag från konto med

 bankbok, och

 3. betalningsförmedling.

 Finansinspektionen får

 också ge en bank tillstånd

 att tillhandahålla andra

 särskilt angivna tjänster än

 de som anges i andra

 stycket genom visst eller

 vissa ombud.

 Tillstånd enligt andra

 och tredje styckena får ges

 endast om

 1. banken svarar för

 verksamheten mot kunden,

 och

 2. det kan antas att

 verksamheten kommer att

 bedrivas under kontrol-

 lerade och säkerhetsmässigt

 betryggande former.

 Regeringen eller, efter

 regeringens bemyndigande,

 Finansinspektionen får med-

 dela närmare föreskrifter om

 kontroll-, säkerhets-,

 sekretess- och utbild-

 ningskrav samt om ombudets

 redovisning.

 5 §5

-------------------------------------------------------

 En bank får förvärva ett En bank får förvärva en

bankaktiebolags eller en annan banks rörelse, om

sparbanks rörelse, om över- övertagandet inte kan anses

tagandet inte kan anses vara till skada för det

vara till skada för det all- allmänna. Om förvärvet avser

männa. Om förvärvet avser helahela eller en inte

eller en inte obetydlig del obetydlig del av rörelsen

av rörelsen krävs det att krävs det att regeringen

regeringen eller, efter eller, efter regeringens

regeringens bemyndigande, bemyndigande, Finansin-

Finansinspektionen lämnar spektionen lämnar tillstånd

tillstånd till förvärvet. till förvärvet.

 Ett bankaktiebolag får

förvärva en central

föreningsbanks rörelse i

samband med ombildning

enligt 11 kap.

föreningsbankslagen

(1987:620).

 6 §6

-------------------------------------------------------

 Efter tillstånd av Efter tillstånd av

regeringen eller, efter regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande, regeringens bemyndigande,

Finansinspektionen får en Finansinspektionen får en

bank förvärva aktie i bank förvärva aktie eller

bankaktiebolag samt aktie andel i svenskt eller

eller andel i utländskt utländskt bankföretag och i

bankföretag och i svenskt svenskt eller utländskt

eller utländskt företag, varsföretag, vars ändamål kan

ändamål kan anses vara till anses vara till nytta för

nytta för bankväsendet eller bankväsendet eller det

det allmänna. allmänna.

 Vad som sägs i första stycket gäller även i fråga om garantifondsbevis,

förlagsbevis eller förlagsandelsbevis som har utfärdats av företag som avses i

första stycket. Med banks förvärv av garantifondsbevis jämställs utfärdande av

garantifondsförbindelse.

 Beträffande förvärv av aktier eller andelar i försäkringsföretag gäller 6 a §.

 9 §7

 Bestämmelser om kapitaltäckning och stora exponeringar finns i lagen

(1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och

värdepappersbolag.

-------------------------------------------------------

 En banks kapitalbas får En banks kapitalbas får

inte understiga det belopp inte understiga det belopp

som enligt 1 kap. 2 § tredje som enligt 1 kap. 2 §

stycket bankaktiebolagsla- tredje stycket bankaktie-

gen (1987:618), 2 kap. 2 § bolagslagen (1987:618),

andra stycket sparbanks- 2 kap. 2 § andra stycket

lagen (1987:619) eller sparbankslagen (198-

1 kap. 4 § tredje stycket 7:619) eller 1 kap. 4 §

föreningsbankslagen andra eller tredje stycket

(1987:620) krävdes när lagen (1995:000) om med-

rörelsen påbörjades. lemsbanker krävdes när

 rörelsen påbörjades.

 10 §8

-------------------------------------------------------

 Ett bankaktiebolag, en En bank skall ha en med

sparbank och en central hänsyn till rörelsens art

föreningsbank skall ha en och omfattning tillräcklig

med hänsyn till rörelsens artbetalningsberedskap.

och omfattning tillräcklig

betalningsberedskap.

 Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Finansinspektionen får

meddela närmare föreskrifter om betalningsberedskapen.

 13 §

 Kredit får beviljas endast om låntagaren på goda grunder kan förväntas

fullgöra låneförbindelsen. Dessutom krävs betryggande säkerhet i fast eller lös

egendom eller i form av borgen. Banken får dock avstå från sådan säkerhet om den

kan anses obehövlig eller om det annars föreligger särskilda skäl att avstå från

säkerhet.

 Bestämmelsen i 6 kap. 9 § första stycket bankaktiebolagslagen (1987:618) om

förbud för ett bankaktiebolag att som pant ta emot egen aktie tillämpas också på

förlagsbevis som bolaget utfärdat.

 En sparbank får inte som pant ta emot förlagsbevis, som sparbanken utfärdat,

och inte heller bevis om tillskott till garantifond eller grundfond i

sparbanken.

-------------------------------------------------------

 En föreningsbank får inte En medlemsbank får inte

som pant ta emot förlagsbe- som pant ta emot förlagsbe-

vis eller förlagsandelsbevis vis eller förlagsandels-

som har utfärdats av en bevis som banken utfärdat

central föreningsbank eller eller bevis om andel i

bevis om andel i eller eller tillskott till

tillskott till förenings- banken.

banken själv eller annan

föreningsbank.

 17 §9

 En bank får inte på andra villkor än sådana som banken normalt ställer upp

lämna kredit till

 1. styrelseledamot,

 2. delegat i ledande ställning som ensam eller i förening med annan får avgöra

på styrelsens ankommande kreditärenden,

 3. anställd som innehar en ledande ställning inom banken,

-------------------------------------------------------

 4. annan aktieägare än 4. annan aktie- eller

staten med ett aktieinnehav andelsägare än staten med

som motsvarar minst tre ett innehav som motsvarar

procent av hela aktie- minst tre procent av hela-

kapitalet, kapitalet,

 5. sådan revisor i banken som avses i 3 kap. 5 § femte stycket,

 6. make eller sambo till person som avses under 1-5 eller

 7. juridisk person i vilken sådan person som avses under 1-6 har ett

väsentligt ekonomiskt intresse i egenskap av delägare eller medlem.

-------------------------------------------------------

 En lokal föreningsbank får

inte utan tillstånd av den

centrala föreningsbanken

lämna kredit till person

eller företag som avses i

första stycket.

 Finansinspektionen prövar om delegat eller anställd har sådan ledande

ställning som avses i första stycket 2 och 3.

 Bankens styrelse skall i en förteckning föra in uppgifter om de krediter som

har beviljats personer eller företag som avses i första stycket. Regeringen

eller, efter regeringens bemyndigande, finansinspektionen får utfärda

föreskrifter om vilka uppgifter som skall antecknas i förteckningen.

-------------------------------------------------------

 Första-fjärde styckena Första-tredje styckena

tillämpas på motsvarande sätttillämpas på motsvarande sätt

beträffande krediter mot beträffande krediter mot

säkerhet av borgen eller säkerhet av borgen eller

fordringsbevis som utfärdats fordringsbevis som utfär-

av någon som avses i första dats av någon som avses i

stycket. Detsamma gäller för första stycket. Detsamma

en fordran som banken för- gäller för en fordran som

värvar och för vilken någon banken förvärvar och för

som avses i första stycket ärvilken någon som avses i

betalningsskyldig. första stycket är

 betalningsskyldig.

 19 §

 Förfallotiden för lån skall bestämmas så att den är förenlig med villkoren för

bankens förbindelser.

 Ställs ett lån inte att betalas inom ett år, skall banken förbehålla sig rätt

att säga upp lånet till återbetalning senast inom den sagda tiden.

 Banken får dock lämna ut lån med en längre löptid än ett år utan förbehåll

enligt andra stycket till ett sammanlagt belopp som vid varje tidpunkt svarar

mot högst tjugofem procent av summan av, såvitt avser

-------------------------------------------------------

 1. bankaktiebolag, dess 1. bankaktiebolag och

eget kapital och dess inlå- medlemsbank eget kapital

ning och dess inlåning

 2. sparbank, dess egna fonder och dess inlåning,

-------------------------------------------------------

 3. föreningsbank, den

centrala föreningsbankens

och anslutna lokala före-

ningsbankers eget kapital

och den centrala förenings-

bankens inlåning.

 En lokal föreningsbank får

bevilja kredit som avses i

tredje stycket endast efter

medgivande av den centrala

föreningsbanken.

 Om staten, kommun eller därmed jämförlig samfällighet helt eller delvis svarar

för betalningen av ett lån, gäller inte bestämmelserna i andra och tredje

styckena.

 3 kap.

 1 §10

 En bank skall ha minst två revisorer. Revisorerna väljs av stämman om det inte

föreskrivs i stadgarna att en eller flera av dem, dock inte alla, skall utses på

annat sätt.

 En revisors uppdrag gäller för den tid som anges i stadgarna. Om uppdraget

inte skall gälla tills vidare, skall tiden bestämmas så att uppdraget upphör vid

slutet av den ordinarie stämman på vilken revisorsval skall förättas.

-------------------------------------------------------

 Stämman kan utse en eller Stämman kan utse en eller

flera revisorssuppleanter. flera revisorssuppleanter.

Bestämmelserna i denna lag, Bestämmelserna i denna lag,

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), sparbankslagen (1987:618), sparbankslagen

(1987:619) och förenings- (1987:619) och lagen

bankslagen (1987:620) om (1995:000) om medlemsban-

revisorer gäller i ker beträffande revisorer

tillämpliga delar om gäller i tillämpliga delar

revisorssuppleanter. om revisorssuppleanter.

 4 §

-------------------------------------------------------

 Minst en av de revisorer Minst en av de revisorer

som stämman utser skall i som stämman utser i en bank

ett bankaktiebolag, en skall vara auktoriserad

sparbank och en central revisor.

föreningsbank vara auktori-

serad revisor och i en

lokal föreningsbank

auktoriserad eller godkänd

revisor.

 5 §

 Den kan inte vara revisor som

 1. är styrelseledamot i banken eller dess dotterföretag eller delegat i banken

eller biträder vid bankens bokföring eller medelsförvaltning eller bankens

kontroll däröver,

 2. är anställd hos banken eller på något annat sätt intar en underordnad eller

beroende ställning till banken eller till någon som avses under 1 eller är

verksam i samma företag som den som yrkesmässigt biträder banken vid grundbok-

föringen eller medelsförvaltningen eller bankens kontroll däröver,

 3. är gift eller sambo med eller är syskon eller släkting i rätt upp- eller

nedstigande led till en person som avse under 1 eller är besvågrad med en sådan

person i rätt upp- eller nedstigande led eller så att den ene är gift med den

andres syskon, eller

 4. står i låneskuld till banken eller annat företag i samma koncern eller har

förpliktelser för vilka banken eller ett sådant företag har ställt säkerhet.

 Vad som angetts i första stycket 4 gäller också när skulden eller för-

pliktelsen avser revisorns make eller sambo eller juridisk person i vilken sådan

person eller revisorn själv har ett väsentligt ekonomiskt intresse.

 En revisor är obehörig också om det i övrigt finns någon särskild omständighet

som är ägnad att rubba förtroendet för hans oberoende.

 Den som är huvudman i sparbank får inte vara sådan revisor som avses i 4 §.

-------------------------------------------------------

 I fråga om annan revisor i I fråga om annan revisor

en föreningsbank än sådan somi en medlemsbank än sådan

avses i 4 § gäller vad som som avses i 4 § gäller vad

sägs i första stycket 4 och som sägs i första stycket 4

andra stycket endast om och andra stycket endast

låneskulden eller säkerheten om låneskulden eller

går utöver vad som normalt säkerheten går utöver vad som

sammanhänger med medlemskap normalt sammanhänger med

i föreningsbanken. Den som medlemskap i banken.

inte är behörig att vara

revisor i en föreningsbank

kan inte heller vara

revisor i en annan

föreningsbank.

 Den som enligt denna paragraf inte är behörig att vara revisor i en bank kan

inte heller vara revisor i ett dotterföretag till banken.

 Revisorerna får vid revisionen inte anlita någon som enligt denna paragraf

inte är behörig att vara revisor. Har banken anställda eller delegater med

uppgift att uteslutande eller huvudsakligen sköta bankens interna revision, får

revisorerna dock anlita dessa i den utsträckning det är förenligt med god

revisionssed.

Lydelse enl. prop. 1995/96:10Föreslagen lydelse

 11 §

 Revisorerna skall för varje räkenskapsår avge en revisionsberättelse till

stämman. Berättelsen skall överlämnas till bankens styrelse senast två veckor

före den ordinarie stämman. Revisorerna skall inom samma tid till styrelsen

återlämna de redovisningshandlingar som har överlämnats till dem.

 Revisionsberättelsen skall innehålla ett uttalande huruvida årsredovisningen

har upprättats i överensstämmelse med lagen (1995:000) om årsredovisning i

kreditinstitut och värdepappersbolag. Innehåller inte årsredovisningen sådana

upplysningar som skall lämnas enligt nämnda lag skall revisorerna ange detta och

lämna behövliga upplysningar i sin berättelse, om det kan ske.

-------------------------------------------------------

 Har revisorerna vid sin Har revisorerna vid sin

granskning funnit att någon granskning funnit att någon

åtgärd eller försummelse, somåtgärd eller försummelse, som

kan föranleda ersätt- kan föranleda ersätt-

ningsskyldighet, ligger en ningsskyldighet, ligger en

styrelseledamot till last styrelseledamot till last

eller att en eller att en

styrelseledamot på annat sättstyrelseledamot på annat

handlat i strid mot denna sätt handlat i strid mot

lag, lagen om årsredovisning denna lag, lagen om

i kreditinstitut och årsredovisning i

värdepappersbolag, bankakti- kreditinstitut och

ebolagslagen (1987:618), värdepappersbolag, bank-

sparbankslagen (1987:619) aktiebolagslagen (1987:

eller föreningsbankslagen 618), sparbankslagen

(1987:620) eller mot (1987:619) eller lagen

stadgarna, skall det (1995:000) om medlemsban-

anmärkas i berättelsen. Revi-ker eller mot stadgarna,

sionsberättelsen skall även skall det anmärkas i be-

innehålla ett uttalande i rättelsen. Revisions-

frågan om ansvarsfrihet för berättelsen skall även inne-

styrelseledamöterna. Reviso- hålla ett uttalande i frågan

rerna kan även i övrigt i om ansvarsfrihet för

berättelsen anteckna de upp- styrelseledamöterna.

lysningar som de önskar med- Revisorerna kan även i

dela aktieägarna, huvudmännenövrigt i berättelsen anteck-

eller medlemmarna. na de upplysningar som de

 önskar meddela aktieägarna,

 huvudmännen eller

 medlemmarna.

 I revisionsberättelsen skall också anmärkas om revisorerna funnit att banken

inte har fullgjort sin skyldighet

 1. att göra avdrag för preliminär A-skatt eller kvarstående skatt enligt

uppbördslagen (1953:272),

 2. att lämna uppgift enligt 54 § 1 mom. uppbördslagen eller 4 eller 11 § lagen

(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, eller

 3. att i rätt tid betala skatter och avgifter som avses i 1-2.

 Om revisionsberättelsen innehåller anmärkning om att banken inte har fullgjort

någon sådan skyldighet som avses i fjärde stycket 1-3, skall revisorerna genast

sända in en avskrift av den till skattemyndigheten.

 Revisionsberättelsen skall innehålla särskilda uttalanden om fastställande av

balansräkningen och resultaträkningen samt om det förslag till dispositioner

beträffande bankens vinst eller förlust som har lagts fram i förvaltningsbe-

rättelsen.

 I en moderbank skall revisorerna avge en särskild revisionsberättelse

beträffande koncernen. Härvid skall första-tredje och sjätte styckena tillämpas.

-------------------------------------------------------

 I en central

föreningsbank, till vilken

det finns anslutna lokala

föreningsbanker, skall

revisionsberättelsen

innehålla särskilda

uttalanden om gruppen i

dess helhet på grundval av

den sammanställning som

föreskrivs i 2 kap. 1 § fjärde

stycket lagen om års-

redovisning i

kreditinstitut och

värdepappersbolag.

Lydelse enl. prop 1995/96:10Föreslagen lydelse

 5 kap.

 1 §

-------------------------------------------------------

 Om en stiftare, huvudman, Om en stiftare,

styrelseledamot eller huvudman, styrelseledamot

delegat uppsåtligen eller av eller delegat uppsåtligen

oaktsamhet skadar banken då eller av oaktsamhet skadar

han fullgör sitt uppdrag, banken då han fullgör sitt

skall han ersätta skadan. uppdrag, skall han ersätta

Detsamma gäller när skadan skadan. Detsamma gäller när

vållas en aktieägare, en skadan vållas en aktieägare,

medlem, eller någon annan en medlem, eller någon

genom överträdelse av denna annan genom överträdelse av

lag, lagen (1995:000) om denna lag, lagen

årsredovisning i (1995:000) om årsredovis-

kreditinstitut och värde- ning i kreditinstitut och

pappersbolag, bankaktiebo- värdepappersbolag,

lags- lagen bankaktiebolags-lagen

(1987:618), sparbankslagen (1987:618), sparbankslagen

(1987:619) eller (1987:619) eller lagen

föreningsbankslagen (1995:000) om med-

(1987:620) eller bankens lemsbanker eller bankens

stadgar. stadgar.

 3 §

 En aktieägare är skyldig att ersätta den skada som han genom att medverka till

överträdelse av denna lag, lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut

och värdepappersbolag, bankaktiebolagslagen (1987:618) eller bolagsordningen

uppsåtligen eller av grov oaktsamhet tillfogar bankaktiebolaget, en aktieägare

eller någon annan.

-------------------------------------------------------

 En medlem i en förenings- En medlem i en

bank eller en röstberättigad medlemsbank eller en

som inte är medlem är skyldigröstberättigad som inte är

att ersätta den skada som medlem är skyldig att

han genom att medverka till ersätta den skada som han

överträdelse av denna lag, genom att medverka till

lagen (1995:000) om årsredo- överträdelse av denna lag,

visning i kreditinstitut lagen (1995:000) om

och värdepappersbolag, före- årsredovisning i

ningsbankslagen (1987:620) kreditinstitut och värde-

eller stadgarna uppsåtligen pappersbolag, lagen

eller av grov oaktsamhet (1995:000) om medlemsban-

Lydelse enl. prop. ker eller stadgarna uppsåt-

1995/96:10 ligen eller av grov

 oaktsam

tillfogar föreningsbanken, Föreslagen lydelse

en medlem eller någon annan.

 het tillfogar

 medlemsbanken, en medlem

 eller någon annan.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 §

-------------------------------------------------------

 Talan om skadestånd till Talan om skadestånd till

en föreningsbank enligt 1-3 §§en medlemsbank enligt 1-3 §§

kan väckas om vid en före- kan väckas om vid en före-

ningsbanksstämma majoriteten ningsstämma majoriteten

eller en minoritet bestående eller en minoritet

av minst en tiondel av bestående av minst en

samtliga röstberättigade har tiondel av samtliga

biträtt ett förslag om att röstberättigade har biträtt

väcka skadeståndstalan eller ett förslag om att väcka

har röstat mot ett förslag omskadeståndstalan eller har

att bevilja någon styrel- röstat mot ett förslag om

seledamot ansvarsfrihet. En att bevilja någon sty-

uppgörelse om skades- relseledamot ansvars-

tåndsskyldigheten kan träffasfrihet. En uppgörelse om

endast av förenings- skadeståndsskyldigheten kan

banksstämman och bara under träffas endast av före-

förutsättning att inte en ningsstämman och bara under

tiondel av samtliga röstbe- förutsättning att inte en

rättigade röstar mot förslagettiondel av samtliga röstbe-

till uppgörelse. Om en med- rättigade röstar mot för-

lem för skadeståndstalan för slaget till uppgörelse. Om

föreningsbankens räkning, kanen medlem för skadeståndsta-

någon uppgörelse inte träffaslan för bankens räkning, kan

utan hans samtycke. Talan någon uppgörelse inte träffas

mot en delegat om skadestånd utan hans samtycke. Talan

till föreningsbanken får utanmot en delegat om skade-

hinder av vad nu sagts stånd till banken får utan

väckas av styrelsen. hinder av vad nu sagts

 Talan om skadestånd till väckas av styrelsen.

föreningsbanken får föras av

röstberättigade som utgör Talan om skadestånd till

minst en tiondel av medlemsbanken får föras av

samtliga röstberättigade. Om röstberättigade som utgör

en röstberättigad sedan talanminst en tiondel av

väckts avstår från talan, kansamtliga röstberättigade. Om

likväl de övriga fullfölja en röstberättigad sedan

denna. Den som har väckt talan väckts avstår från

talan svarar för rätte- talan, kan likväl de övriga

gångskostnaderna men har rättfullfölja denna. Den som

till ersättning av förenings-har väckt talan svarar för

banken för den kostnad som rättegångskostnaderna men

täcks av vad som kommit har rätt till ersättning av

föreningsbanken till godo banken för den kostnad som

genom rättegången. täcks av vad som kommit

 Talan för föreningsbankens banken till godo genom

räkning mot en styrelseleda- rättegången.

mot om skadestånd på grund av Talan för medlemsbankens

ett beslut eller en åtgärd räkning mot en

under ett räkenskapsår skall styrelseledamot om skade-

väckas senast ett år från detstånd på grund av ett beslut

att årsredovisningen och eller en åtgärd under ett

revisionsberättelsen för rä- räkenskapsår skall väckas

kenskapsåret lades fram på senast ett år från det att

föreningsbanksstämma. årsredovisningen och

 Har ett beslut fattats om revisionsberättelsen för rä-

att bevilja ansvarsfrihet kenskapsåret lades fram på

eller att inte föra föreningsstämma.

skadeståndstalan utan att Har ett beslut fattats

det minsta antalet om att bevilja

röstberättigade som anges i ansvarsfrihet eller att

första stycket röstat mot inte föra skadeståndstalan

beslutet eller har tiden för utan att det minsta

talan försuttits enligt antalet röstberättigade som

tredje stycket, kan trots anges i första stycket

detta talan enligt första röstat mot beslutet eller

eller andra stycket väckas, har tiden för talan

om det i årsredovisningen försuttits enligt tredje

eller i revisionsberättelsen stycket, kan trots detta

eller på något annat sätt tilltalan enligt första eller

föreningsbanksstämman inte andra stycket väckas, om

har lämnats i väsentliga hän-det i årsredovisningen

seenden riktiga och full- eller i revisions-

ständiga uppgifter om det berättelsen eller på något

beslut eller den åtgärd som annat sätt till förenings-

ligger till grund för talan. stämman inte har lämnats i

 väsentliga hänseenden

 riktiga och fullständiga

 uppgifter om det beslut

 eller den åtgärd som ligger

 till grund för talan.

 Skadeståndstalan som grundas på brott kan alltid föras av styrelsen

 6 kap.

 1 §11

-------------------------------------------------------

 Ett bankaktiebolags firma Ett bankaktiebolags

skall innehålla ordet bank firma skall innehålla ordet

och ordet aktiebolag eller bank och ordet aktiebolag

förkortningen AB. Ett eller förkortningen AB. Ett

publikt bankaktiebolags publikt bankaktiebolags

firma skall åtföljas av firma skall åtföljas av

beteckningen (publ) såvida beteckningen (publ) såvida

det inte av bolagets firma det inte av bolagets firma

framgår att bolaget är pub- framgår att bolaget är pub-

likt. En sparbanks firma likt. En sparbanks firma

skall innehålla ordet skall innehålla ordet

sparbank, en central före- sparbank. En medlemsbanks

ningsbanks firma orden cen- firma skall innehålla ordet

tral föreningsbank samt en medlemsbank.

lokal föreningsbanks firma

ordet föreningsbank.

 Firman skall registreras i bankregistret.

 Om firman skall registreras på två eller flera språk, skall varje lydelse

anges i bankens stadgar.

 7 kap.

 4 §12

 En banks styrelse är skyldig att genast låta upprätta en särskild balans-

räkning, om det finns anledning att anta att

 1. ett bankaktiebolags eget kapital understiger nio tiondelar av det

registrerade aktiekapitalet,

-------------------------------------------------------

 2. en sparbank eller en 2. en sparbank eller en

central föreningsbank med medlemsbank inte kan upp-

anslutna lokala förenings- fylla kravet på kapitaltäck-

banker inte kan uppfylla ning enligt lagen

kravet på kapitaltäckning (1994:2004) om kapitaltäck-

enligt lagen (1994:2004) om ning och stora

kapitaltäckning och stora exponeringar i kreditin-

exponeringar i stitut och värdepappers-

kreditinstitut och bolag.

värdepappersbolag.

 Balansräkningen skall granskas av revisorerna. Om antagandet om bankens

ställning bekräftas skall styrelsen genast underrätta Finansinspektionen.

 5 §13

-------------------------------------------------------

 Finansinspektionen skall Finansinspektionen skall

förordna en eller flera förordna en eller flera

revisorer att med övriga revisorer att med övriga

revisorer delta i revi- revisorer delta i revi-

sionen av en bank. sionen av en bank.

Inspektionen får dock avstå

från att förordna revisor i

en lokal föreningsbank.

 Inspektionen får när som helst återkalla ett revisorförordnande och utse en ny

revisor.

 Revisorn har rätt till skäligt arvode för sitt arbete av banken. Arvodets

storlek bestäms av inspektionen.

 Finansinspektionen skall utfärda en instruktion för revisor som förordnats av

inspektionen.

 10 §14

-------------------------------------------------------

 Ett direkt eller indirekt Ett direkt eller

förvärv av aktier i en ban- indirekt förvärv av aktier

kaktiebolag, som medför att eller andelar i en bank,

förvärvarens sammanlagda som medför att förvärvarens

innehav utgör ett kvalifice- sammanlagda innehav utgör

rat innehav, får ske bara ett kvalificerat innehav,

efter tillstånd av får ske bara efter tillstånd

Finansinspektionen. Det- av Finansinspektionen.

samma gäller förvärv som Detsamma gäller förvärv som

innebär att ett kvalificerat innebär att ett

innehav ökar så att det uppgårkvalificerat innehav ökar så

till eller överstiger 20, att det uppgår till eller

33, eller 50 procent av överstiger 20, 33, eller 50

aktiekapitalet eller procent av kapitalet eller

röstetalet för samtliga röstetalet för samtliga

aktier eller så att banken aktier eller andelar eller

blir dotterföretag. så att banken blir

 dotterföretag.

 11 §15

 Finansinspektionen skall ge tillstånd till förvärv enligt 10 §, om det inte

kan antas att förvärvaren kommer att motverka en sund utveckling av bankens

verksamhet.

 Ett förvärv, som innebär att ett icke-finansiellt företag blir moderföretag

till en bank, skall dock tillåtas bara om det finns synnerliga skäl.

-------------------------------------------------------

 Inspektionen får föreskriva Inspektionen får föreskri-

en viss tid inom vilken ett va en viss tid inom vilken

förvärv skall genomföras. Ettett förvärv skall genomföras.

tillstånd enligt första Ett tillstånd enligt första

stycket andra meningen får stycket andra meningen får

förenas med villkor om skyl- förenas med villkor om

dighet att inom viss tid skyldighet att inom viss

avyttra så stor del av tid avyttra så stor del av

aktieinnehavet att banken innehavet att banken upphör

upphör att vara dotterföre- att vara dotterföretag.

tag.

 Finansinspektionen skall meddela beslut i ett ärende enligt denna paragraf

inom tre månader från det att ansökan om tillstånd gjordes.

 13 §16

-------------------------------------------------------

 När ett bankaktiebolag får När ett bankaktiebolag

kännedom om att aktier i eller en medlemsbank får

banken blivit föremål för ettkännedom om att aktier

sådant förvärv som avses i 10 §eller andelar i banken

eller för en sådan avyttring blivit föremål för ett sådant

som avses i 12 §, skall ban- förvärv som avses i 10 §

ken snarast anmäla förvärvet eller för en sådan avyttring

eller avyttringen till Fi- som avses i 12 §, skall

nansinspektionen. banken snarast anmäla för-

 Ett bankaktiebolag skall värvet eller avyttringen

årligen till till Finansinspektionen.

Finansinspektionen anmäla Ett bankaktiebolag eller

namnen på de aktieägare som en medlemsbank skall årli-

har ett kvalificerat gen till Finansinspektio-

innehav av aktier i banken nen anmäla namnen på de ägare

samt storleken på innehaven. som har ett kvalificerat

 innehav av aktier eller

 andelar i banken samt

 storleken på innehaven.

 14 §17

-------------------------------------------------------

 Om ägaren till ett Om ägaren till ett

kvalificerat innehav av kvalificerat innehav av

aktier utövar eller kan an- aktier eller andelar utövar

tas komma att utöva sitt eller kan antas komma att

inflytande på ett sätt som utöva sitt inflytande på ett

motverkar en sund sätt som motverkar en sund

utveckling av verksamheten utveckling av verksamheten

i banken, får Finansin- i banken, får Finansin-

spektionen besluta att spektionen besluta att

aktierna inte får företrädas aktierna eller andelarna

vid bolagsstämman. inte får företrädas vid stäm-

 Om ägaren till ett man.

kvalificerat innehav av Om ägaren till ett

aktier har underlåtit att kvalificerat innehav av

ansöka om tillstånd till ett aktier eller andelar har

förvärv som avses i 10 § ellerunderlåtit att ansöka om

har förvärvat aktier i strid tillstånd till ett förvärv

med inspektionens beslut, som avses i 10 § eller om

får inspektionen besluta att förvärvet har skett i strid

aktierna inte får företrädas med inspektionens beslut,

vid bolagsstämman eller att får inspektionen besluta

röster avgivna för sådana att aktierna eller in-

aktier skall vara ogiltiga. nehavet inte får företrädas

 vid stämman eller att röster

 avgivna för sådana aktier

 Finansinspektionen får eller innehav skall vara

också förelägga en aktieägareogiltiga.

som sägs i första och andra Finansinspektionen får

styckena att avyttra så stor också förelägga en ägare som

del av aktierna att in- sägs i första och andra

nehavet därefter inte är styckena att avyttra så

kvalificerat. stor del av aktierna eller

 andelarna att innehavet

 därefter inte är kvalifi-

 cerat.

 21 §18

-------------------------------------------------------

 Om någon tar emot inlåning Om någon driver bankrörel-

på räkning från allmänheten se utan att vara berättigad

utan att vara berättigad till det, skall Fi-

till det, skall Fi- nansinspektionen förelägga

nansinspektionen förelägga honom att upphöra med

honom att upphöra med verksamheten.

verksamheten.

 Är det osäkert om verksamheten omfattar inlåning, får inspektionen förelägga

den som driver verksamheten att lämna det upplysningar om verksamheten som

behövs för att bedöma om så är fallet.

 I fråga om utländska företag får ett föreläggande enligt denna paragraf riktas

mot såväl företaget som den som här i landet är verksam för företagets räkning.

 22 §19

-------------------------------------------------------

 Bankaktiebolag, sparban- Svenska banker samt ut-

ker, centrala ländska bankföretag med

föreningsbanker samt utländ- filial här i landet skall

ska bankföretag med filial med årliga avgifter bekosta

här i landet skall med årligaFinansinspektionens

avgifter bekosta Finansin- verksamhet enligt de

spektionens verksamhet närmare föreskrifter som

enligt de närmare föreskrif- regeringen meddelar.

ter som regeringen med-

delar.

 24 §20

 Finansinspektionens beslut enligt 6 § och 21 § andra stycket får inte

överklagas.

-------------------------------------------------------

 Beslut som avses i 21 § Beslut som avses i 21 §

första stycket får överklagasförsta stycket får överklagas

hos allmän förvaltningsdoms- hos allmän förvaltningsdoms-

tol. Inspektionens beslut i tol. Inspektionens beslut

övrigt enligt denna lag, i övrigt enligt denna lag,

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), sparbankslagen (1987:618), sparbankslagen

(1987:619) och förenings- (1987:619) och lagen

bankslagen (1987:620) får (1995:000) om medlemsban-

överklagas hos regeringen, ker får överklagas hos rege-

om annat inte är föreskrivet.ringen, om annat inte är

 föreskrivet.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

 Inspektionen får bestämma att ett beslut om förbud, föreläggande eller

återkallelse skall gälla omedelbart.

 8 kap.

 1 §21

-------------------------------------------------------

 Finansinspektionen skall Finansinspektionen skall

föra ett bankregister för föra ett bankregister för

registrering enligt denna registrering enligt denna

lag, bankaktiebolagslagen lag, bankaktiebolagslagen

(1987:618), sparbankslagen (1987:618), sparbankslagen

(1987:619), föreningsbank- (1987:619), lagen

slagen (1987:620) eller (1995:000) om medlems-

andra författningar. banker eller andra för-

 fattningar.

 2 §22

 Finansinspektionen skall utan dröjsmål kungöra i Post- och Inrikes Tidningar

vad som införs i bankregistret med undantag för registrering av underrättelse

enligt

-------------------------------------------------------

 1. 2 kap. 17 § 1. 2 kap. 17 §

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 2 kap. 14 § (1987:618), 2 kap. 14 §

sparbankslagen (1987:619) sparbankslagen (1987:619)

och 2 kap. 7 § och 2 kap. 7 § lagen

föreningsbankslagen (1995:000) om medlems-

(1987:620) om dagen för banker om dagen för

kungörelse om rörelsens kungörelse om rörelsens

öppnande, öppnande,

 2. 10 kap. 20 § bankaktie- 2. 10 kap. 20 §

bolagslagen, 6 kap. 19 § bankaktiebolagslagen, 6

sparbankslagen och 9 kap. kap. 19 § sparbankslagen

20 § föreningsbankslagen frånoch 9 kap. 20 § lagen om

tingsrätten om att banken medlemsbanker från

blivit försatt i konkurs, tingsrätten om att banken

att beslut om konkurs upp- blivit försatt i konkurs,

hävts eller att konkurs av- att beslut om konkurs upp-

slutats samt hävts eller att konkurs av-

 3. 11 kap. 13 § bankaktie- slutats samt

bolagslagen och 7 kap. 5 § 3. 11 kap. 13 §

sparbankslagen om fusion- bankaktiebolagslagen, 7

stillstånd. kap. 5 § sparbankslagen och

 10 kap. 5 § lagen om med-

 lemsbanker om

 fusionstillstånd.

 En kungörelse som avser ändring i ett förhållande som tidigare har införts i

registret skall endast ange ändringens art.

 4 §23

 Om en sökande vid anmälan för registrering inte har iakttagit vad som är före-

skrivet om anmälan skall han föreläggas att inom viss tid avge yttrande eller

vidta rättelse. Detsamma gäller om Finansinspektionen finner att ett beslut, som

anmäls för registering och för vars giltighet regeringens stadfästelse inte

krävs, eller en handling som bifogas anmälningen

 1. inte har tillkommit i behörig ordning,

 2. till sitt innehåll strider mot denna lag eller annan författning eller

stadgarna, eller

 3. i något viktigare hänseende har en otydlig eller vilseledande avfattning.

 Om sökanden inte rättas sig efter förläggandet, skall anmälningen avskrivas.

En underrättelse om denna påföljd skall tas in i föreläggandet. Finns det även

efter det att yttrandet har avgivits något hinder mot registrering och har

sökanden haft tillfälle att yttra sig över hindret, skall registrering vägras,

om det inte finns anledning att ge sökanden ett nytt föreläggande.

-------------------------------------------------------

 Bestämmelserna i första Bestämmelserna i första

stycket utgör inte hinder stycket utgör inte hinder

mot registrering av ett mot registrering av ett

beslut av stämman, om rätten beslut av stämman, om rätten

till talan mot beslutet har till talan mot beslutet

gått förlorad enligt 8 kap. har gått förlorad enligt 8

16 § andra stycket kap. 16 § andra stycket

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 4 kap. 17 § (1987:618), 4 kap. 17 §

andra stycket andra stycket

sparbankslagen (1987:619) sparbankslagen (1987:619)

eller 7 kap. 18 § andra eller 7 kap. 18 § andra

stycket föreningsbankslagen stycket lagen (1995:000)

(1987:620). om medlemsbanker.

 5 §24

 Finansinspektionen skall genast skriftligen underrätta banken när inspektionen

 1. nedsatt aktiekapitalet enligt 4 kap. 14 § andra stycket bankaktie-

bolagslagen (1987:618)

 2. förklarat ett beslut om nedsättning av aktiekapitalet förfallet enligt 6

kap. 7 § tredje stycket bankaktiebolagslagen,

-------------------------------------------------------

 3. förklarat fråga om 3. förklarat fråga om

fusion förfallen enligt 11 fusion förfallen enligt 11

kap. 17 § ban- kap. 17 § ban-

kaktiebolagslagen 7 kap. 7 § kaktiebolagslagen 7 kap. 7 §

tredje stycket sparbank- tredje stycket sparbank-

slagen (1987:619) eller 10 slagen (1987:619) eller 10

kap. 5 § tredje stycket före-kap. 5 § tredje stycket

ningsbankslagen (1987:620), lagen (1995:000) om

 medlemsbanker,

 4. förelagt vite enligt denna lag, eller

-------------------------------------------------------

 5. förklarat fråga om en 5. förklarat fråga om en

sparbanks eller en sparbanks ombildning till

föreningsbanks ombildning bankaktiebolag förfallen

till bankaktiebolag enligt 8 kap. 8 § spar-

förfallen enligt 8 kap. 8 § bankslagen.

sparbankslagen respektive

11 kap. 9 § före-

ningsbankslagen.

 8 §

-------------------------------------------------------

 Ett beslut av Ett beslut av

Finansinspektionen som Finansinspektionen som

innebär att en anmälan av- innebär att en anmälan av-

skrivits eller en skrivits eller en

registrering har vägrats registrering har vägrats

enligt 4 § andra stycket får enligt 4 § andra stycket får

överklagas hos överklagas hos

allmänförvaltningsdomstol allmänförvaltningsdomstol

inom två månader från inom två månader från

beslutets dag detsamma beslutets dag detsamma

gäller ett sådant beslut av gäller ett sådant beslut av

Finansinspektionen som Finansinspektionen som

avses i 8 kap. 4 a § denna avses i 8 kap. 4 a § denna

lag, 4 kap. 14 § andra lag, 4 kap. 14 § andra

stycket, 6 kap. 7 § tredje stycket, 6 kap. 7 § tredje

stycket och 11 kap. 17 § stycket och 11 kap. 17 §

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 7 kap. 7 § (1987:618), 7 kap. 7 §

tredje stycket och 8 kap. 8 §tredje stycket och 8 kap.

sparbankslagen (1987:619) 8 § sparbankslagen

samt 10 kap. 5 § tredje (1987:619) samt 10 kap. 5 §

stycket och 11 kap. 9 § tredje stycket lagen

föreningsbankslagen (1995:000) om

(1987:620). medlemsbanker.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 2. Sparkasseverksamhet som inte fordrade tillstånd enligt äldre lag får -om

den bedrivs i en ekonomisk förening med en icke-finansiell huvudverksamhet -

fortsättas längst till den 31 december 1997.

**FOOTNOTES**

 2Senaste lydelse 1992:1613.

 3Senaste lydelse 1992:1613.

 4Senaste lydelse 1992:1613.

 5Senaste lydelse 1992:1059.

 6Senaste lydelse 1991:1768.

 7Senaste lydelse 1994:2007.

 8Senaste lydelse 1991:1768.

 9Senaste lydelse 1991:1768.

 10Senaste lydelse 1992:1613.

 11Senaste lydelse 1994:1939.

 12Senaste lydelse 1994:2007.

 13Senaste lydelse 1992:1613.

 14Senaste lydelse 1992:1613.

 15Senaste lydelse 1992:1613.

 16Senaste lydelse 1992:1613.

 17Senaste lydelse 1992:1613.

 18Senaste lydelse 1992:1613.

 19Senaste lydelse 1992:1613.

 20Senaste lydelse 1995:66.

 21Senaste lydelse 1991:1768.

 22Senaste lydelse 1994:1939.

 23Senaste lydelse 1991:1768.

 24Senaste lydelse 1994:1939.

 167

2.3 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen

(1987:617)

 Härigenom föreskrivs att 7 kap. 11 § bankrörelselagen (1987:617) skall ha

följande lydelse.

"Lydelse enl. lagförslag 2.2"Föreslagen lydelse

 7 kap.

 11 §1

-------------------------------------------------------

 Finansinspektionen skall Finansinspektionen skall

ge tillstånd till förvärv ge tillstånd till förvärv

enligt 10 §, om det inte kan enligt 10 §, om det inte

antas att förvärvaren kommer kan antas att förvärvaren

att motverka en sund ut- kommer att motverka en

veckling av bankens sund utveckling av bankens

verksamhet. Ett förvärv, som verksamhet. Inspektionen

innebär att ett icke- får förskriva en viss tid

finansiellt företag blir inom vilken ett förvärv

moderföretag till en bank, skall genomföras.

skall dock tillåtas bara om

det finns synnerliga skäl.

 Inspektionen får föreskriva

en viss tid inom vilken ett

förvärv skall genomföras. Ett

tillstånd enligt första

stycket andra meningen får

förenas med villkor om

skyldighet att inom viss

tid avyttra så stor del av

innehavet att banken upphör

att vara dotterföretag.

 Finansinspektionen skall meddela beslut i ett ärende enligt denna paragraf

inom tre månader från det att ansökan om tillstånd gjordes.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996.

**FOOTNOTES**

 1Lydelse enligt denna lagrådsremiss (avsnitt 2.2).

 168

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag

 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 3 § och 3 kap. 1 § lagen (1992:1610) om

kreditmarknadsbolag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 3 §1

Tillstånd krävs inte om finansieringsverksamheten

 1. drivs av statlig eller kommunal myndighet,

 2. avser finansiering endast i samband med avsättning av tjänster som erbjuds

eller varor som framställs eller säljs av företaget,

 3. avser finansiering endast i samband med avsättning av tjänster som erbjuds

eller varor som framställs eller säljs av annat företag i samma koncern eller

med annat nära samband och medel för verksamheten inte anskaffas från

allmänheten,

 4. tillgodoser finansieringsbehov endast inom en grupp näringsidkare med

ekonomisk intressegemenskap och medel för verksamheten inte anskaffas från

allmänheten,

 5. utgör en normal likviditetsförvaltning och inte kan anses ha ett själv-

ständigt syfte vid sidan av företagets huvudsakliga verksamhet,

 6. utgör pantbanksverksamhet enligt pantbankslagen (1995:1000)

-------------------------------------------------------

 7. ingår i verksamhet som 7. ingår i verksamhet som

står under tillsyn av står under tillsyn av

Finansinspektionen i annan Finansinspektionen enligt

lag, eller annan lag,

 8. drivs av ett aktiebolag, om

 - bolaget med stöd av 1 § lagen (1994:77) om beslutanderätt för regionala

utvecklingsbolag har fått rätt att pröva frågor om stöd till näringsidkare eller

bolaget är moderbolag till ett sådant bolag,

 - staten äger så många aktier i bolaget att staten har mer än hälften av

rösterna för samtliga aktier eller bolaget är dotterbolag till ett bolag vari

staten äger aktier i den omfattningen, och

-------------------------------------------------------

 - medel för verksamheten - medel för verksamheten

inte anskaffas från inte anskaffas från

allmänheten. allmänheten, eller

 9. drivs av en ekonomisk

 förening som

 - tar emot insättningar från

 de egna medlemmarna

 - endast har till ändamål

 att med användande av

 medlemsinsättningarna till-

 godose finansieringsbehov

 hos medlemmarna

 - antar endast fysiska

 personer till medlemmar

 samt

 - har högst 1 000

 medlemmar.

 Nära samband, som avses i 3, skall anses föreligga om företagen leds av samma

eller i huvudsak samma personer eller om vinsten av företagens verksamhet helt

eller till betydande del skall, direkt eller indirekt, tillfalla samma eller i

huvudsak samma personer.

 3 kap.

 1 §

 Ett kreditmarknadsbolag får endast driva finansieringsverksamhet och

verksamhet som har ett naturligt samband därmed.

 Kreditmarknadsbolaget får, med iakttagande av vad som föreskrivs i detta

kapitel, i sin verksamhet bland annat

-------------------------------------------------------

 1. låna upp medel, bland 1. låna upp medel, bland

annat genom att ge ut annat genom att ge ut

obligationer och andra obligationer och andra

jämförbara fordringsrätter, jämförbara fordringsrätter,

dock ej ta emot inlåning på

räkning från allmänheten,

 2. lämna och förmedla kredit, bland annat i form av konsumentkredit, kredit

mot panträtt i fast egendom och i fordringar,

 3. medverka vid finansiering, bland annat genom att förvärva fordringar och

upplåta lös egendom till nyttjande (leasing),

 4. förmedla betalningar,

 5. tillhandahålla betalningsmedel,

 6. ikläda sig garantiförbindelser och göra liknande åtaganden,

 7. lämna ekonomisk rådgivning,

 8. förvara värdepapper,

 9. vara förvaringsinstitut för värdepappersfonder,

 10. medverka vid försäljning av försäkringstjänster,

 11. tillhandahålla inkassotjänster,

 12. tillhandahålla värdefackstjänster,

 13. driva valutahandel under de förutsättningar som föreskrivs i lagen

(1988:1385) om Sveriges riksbank, samt

 14. lämna kreditupplysning under de förutsättningar som föreskrivs i kreditup-

plysningslagen (1973:1173).

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1995:1003.

 169

2.5 Förslag till lag om ändring i bankaktiebolagslagen

(1987:618)

 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § och 2 kap. 1 § bankaktiebolagslagen

(1987:618) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 1 §

-------------------------------------------------------

 Denna lag innehåller Denna lag innehåller

bestämmelser om hur ett bestämmelser om hur ett

bankaktiebolag bildas och bankaktiebolag bildas och

om dess organisation m.m. om dess organisation m.m.

Bestämmelser om den rörelse Bestämmelser om den rörelse

som ett bankaktiebolag får som ett bankaktiebolag får

driva samt andra för driva samt andra för

bankaktiebolag, sparbanker bankaktiebolag, sparbanker

och föreningsbanker gemen- och medlemsbanker gemen-

samma bestämmelser finns i samma bestämmelser finns i

bankrörelselagen (1987:617). bankrörelselagen

 (1987:617).

 2 kap.

 1 §1

 Ett bankaktiebolag skall bildas av en eller flera stiftare.

 Stiftarna skall vara fysiska personer och bosatta inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet. Den som är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare

enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken får inte vara stiftare. Att detsamma gäller

den som är underkastad näringsförbud följer 6 § lagen (1986:436) om

näringsförbud.

 Utan hinder av andra stycket får ett bankaktiebolag bildas av

 1. ett eller flera utländska bankföretag

-------------------------------------------------------

 2. en eller flera svenska 2. en eller flera

sparbanker eller centrala svenska sparbanker om

föreningsbanker, om bildandet av

bildandet av bankaktiebolaget utgör ett

bankaktiebolaget utgör ett led i en ombildning enligt

led i en ombildning enligt 8 kap. sparbankslagen

8 kap. sparbankslagen (1987:619).

(1987:619) respektive 11

kap. föreningsbankslagen

(1987:620).

 Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte om annat följer av bestämmelserna

om fusion i 11 kap. 2 §.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1992:1611.

 170

2.6 Förslag till ändring i sparbankslagen (1987:619)

 Härigenom föreskrivs att i 4 kap. 2 § sparbankslagen (1987:619) ordet

"föreningsbank" skall bytas ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 171

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1385) om

Sveriges riksbank

 Härigenom föreskrivs att 3 och 13 §§ lagen (1988:1385) om Sveriges riksbank

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §1

-------------------------------------------------------

 Med bankinstitut förstås i Med bankinstitut förstås i

denna lag bankaktiebolag, denna lag bankaktiebolag,

sparbanker, centrala sparbanker, medlemsbanker

föreningsbanker och utländskaoch utländska bankföretag

bankföretag som med stöd av 1som med stöd av 1 kap. 4

kap. 4 eller 5 § eller 5 § bankrörelselagen

bankrörelselagen (1987:617) (1987:617) driver ban-

driver bankrörelse från krörelse från filial här i

filial här i landet. landet.

 Med kreditinsitut förstås Med kreditinsitut förstås

bankinstitut, lokala bankinstitut, värdepappers-

föreningsbanker, kredit- institut, allmänna

marknadsbolag, värdepappers- pensionsfonden, försäkrings-

institut, allmänna företag med svensk

pensionsfonden, försäk- koncession, landshypoteks-

ringsföretag med svensk kon- och stadshypoteksinstitu-

cession, landshypoteks- och tionerna, Svenska

stads- skeppshypotekskassan samt

hypoteksinstitutionerna, utländska företag som med

Svenska stöd av 2 kap. 8, 9 eller

skeppshypotekskassan samt 10 § lagen (1992:1610) om

utländska företag som med stödkreditmarknadsbolag driver

av 2 kap. 8, 9 eller 10 § verksamhet från filial i

lagen (1992:1610) om Sverige.

kreditmarknadsbolag driver

verksamhet från filial i

Sverige.

 13 §2

 I valutapolitiskt syfte får Riksbanken ta upp utländsk kredit och kredit i

utländsk valuta, bevilja kredit till annan centralbank och till Internationella

valutafonden, bevilja kredit inom ramen för verksamheten i Banken för

internationell betalningsutjämning samt bevilja kredit för Europeiska unionens

system för medelfristigt finansiellt stöd.

-------------------------------------------------------

 Efter medgivande av riks- Efter medgivande av

dagen får Riksbanken i riksdagen får Riksbanken i

valutapolitiskt syfte be- valutapolitiskt syfte

vilja kredit till andra in- bevilja kredit till andra

ternationella finansorgan internationella

som Sverige är medlem i och finansorgan som Sverige är

sluta avtal om långsiktiga medlem i och sluta avtal

internationella låne- med annan än centralbank om

åtaganden. långsiktiga internationella

 låneåtaganden.

 Riksbanken får också efter medgivande av riksdagen av egna medel tillskjuta

insatskapital i Internationella valutafonden.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1992:1619.

 2Senaste lydelse 1995:969.

 172

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs att 2 § 4 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

skall ha följande lydelse.

 2 § 4 mom.

Bestämmelserna i andra--åttonde styckena nedan gäller i fråga om fusioner enligt

 1. 14 kap. 22 § aktiebolagslagen (1975:1385),

 2. 12 kap. 1, 3 och 8 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

 3. 11 kap. 1 och 18 §§ bankaktiebolagslagen (1987:618),

 4. 7 kap. 1, 2 och 8 §§ sparbankslagen (1987:619),

-------------------------------------------------------

 5. 10 kap. 1, 2 och 9 §§ 5. 10 kap. 1, 2 och 8 §§

föreningsbankslagen lagen (1995:000) om

(1987:620), medlemsbanker,

 6. 15 a kap. 1 och 18 §§ försäkringsrörelselagen (1982:713).

 Har lager, fordringar och liknande tillgångar hos det övertagande företaget

tagits upp till högre värde än det värde som i beskattningsavseende gäller för

det överlåtande företaget, skall det övertagande företaget ta upp mellan-

skillnaden som intäkt.

 Har byggnad, markanläggning, maskin eller annat inventarium, patenträtt,

hyresrätt eller tillgång av goodwills natur övertagits skall vid beräkning av

värdeminskningsavdrag och av vad som återstår oavskrivet av tillgångens

anskaffningsvärde anses som om överlåtande och övertagande företag utgjort en

skattskyldig.

 Har inventarier eller andra tillgångar som får skrivas av enligt reglerna för

räkenskapsenlig avskrivning övertagits och har dessa tillgångar i räkenskaperna

tagits upp till högre värde än vad som följer av tredje stycket, har det

övertagande företaget rätt att även efter fusionen tillämpa räkenskapsenlig

avskrivning. Som förutsättning gäller att mellanskillnaden tas upp som intäkt

under det beskattningsår då fusionen genomförs eller med en tredjedel för nämnda

beskattningsår och vart och ett av de två närmast följande åren.

 Har skog övertagits skall beträffande skogens anskaffningsvärde och gällande

ingångsvärde anses som om överlåtande och övertagande företag utgjort en

skattskyldig.

 Har betalningsansvaret för framtida utgifter övertagits och har det över-

låtande företaget medgetts avdrag för utgifterna skall ett belopp som motsvarar

avdraget tas upp som intäkt hos det övertagande företaget. Avdragsrätten för det

övertagande företaget prövas med utgångspunkt i de förhållanden som gäller vid

utgången av beskattningsåret.

 Fusionen skall inte leda till någon skattepliktig realisationsvinst eller

avdragsgill realisationsförlust för något av de deltagande företagen. Avyttras

tillgångar som övertagits vid fusionen skall vid bedömandet av frågan om

skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust uppkommit

anses som om överlåtande och övertagande företag utgjort en skattskyldig. Vad nu

sagts gäller också då ett försäkringsföretags hela försäkringsbestånd övertagits

av ett annat försäkringsföretag.

 Det övertagande företaget har samma rätt till avdrag för underskott som avses

i 14 mom. som det överlåtande företaget skulle ha haft om fusionen inte ägt rum.

Om moderbolaget var ett fåmansföretag enligt punkt 14 av anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen (1928:370) vid utgången av beskattningsåret eller

dotterbolaget var ett sådant företag vid ingången av det närmast föregående

beskattningsåret krävs dock att moderbolaget ägde mer än nio tiondelar av

aktierna i dotterbolaget vid den sistnämnda tidpunkten. Vid fusion mellan

ekonomiska föreningar krävs att båda föreningarna är att anse som kooperativa

enligt 8 mom.

 Bestämmelserna i sjunde stycket första och andra meningarna gäller också då en

juridisk person icke yrkesmässigt överlåter egendom eller rättighet som avses i

25--31 §§ till en annan juridisk person såvida överlåtelsen sker med förlust och

företagen är moderföretag och dotterföretag eller står under i huvudsak gemensam

ledning. Vidare gäller i nu avsedda fall bestämmelserna om värdeminskningsavdrag

m.m. i tredje och femte styckena.

 Bestämmelserna i sjunde stycket första och andra meningarna gäller vidare --

utöver vad som anges i nionde stycket -- om aktie i aktiebolag eller andel i

handelsbolag, ekonomisk förening eller utländsk juridisk person överlåts till

ett svenskt företag inom samma koncern såvida moderföretaget i koncernen är ett

aktiebolag, en ekonomisk förening, en sparbank eller ett ömsesidigt

skadeförsäkringsföretag och den överlåtna aktien eller andelen innehas som ett

led i koncernens verksamhet. Sker överlåtelsen till ett utländskt företag, kan

regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer medge befrielse från

beskattning för vinst.

 I samband med sådan fusion som avses i första stycket skall uttagsbeskattning

enligt punkt 1 fjärde stycket av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen

inte ske.

 Har en tillgång delats ut till ett företag som är frikallat från skattskyldig-

het för utdelningen enligt 7 § 8 mom. tillämpas bestämmelserna i andra, tredje

och femte styckena samt sjunde stycket första och andra meningarna om det

utdelande företaget inte uttagsbeskattats enligt punkt 1 fjärde stycket av

anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 173

2.9 Förslag till ändring i lagen (1950:272) om rätt för

utländska försäkringsföretag att bedriva försäkringsrörelse i

Sverige

 Härigenom föreskrivs att i 5 a § lagen (1950:272) om rätt för utländska för-

säkringsföretag att bedriva försäkringsrörelse i Sverige ordet "föreningsbank"

byts ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 174

2.10 Förslag till ändring i skogskontolagen (1954:142)

 Härigenom föreskrivs att i 1 och 10 §§ skogskontolagen (1954:142) ordet

"föreningsbank" skall bytas ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 175

2.11 Förslag till ändring i lagen (1967:531) om tryggande

av pensionsutfästelse m.m.

 Härigenom föreskrivs att 23 § lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelse m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 23 §1

-------------------------------------------------------

 Övergår näringsverksamhet Övergår näringsverksamhet

från en arbetsgivare till en från en arbetsgivare till

annan och avtalas därvid att en annan och avtalas därvid

ansvaret för pen- att ansvaret för pen-

sionsutfästelse skall sionsutfästelse skall

överflyttas på efterträdaren,överflyttas på efterträdaren,

skall samtycke till skall samtycke till

överflyttningen inhämtas frånöverflyttningen inhämtas från

innehavaren av pensions- innehavaren av pensions-

fordringen. Tillsynsmyndig- fordringen. Till-

heten äger medge att sam- synsmyndigheten äger medge

tycke icke behöver inhämtas, att samtycke icke behöver

om efterträdaren kan anses inhämtas, om efterträdaren

god för pensionsutfästelsen. kan anses god för

Något samtycke behövs inte pensionsutfästelsen. Något

vid ombildning enligt 8 samtycke behövs inte vid

kap. sparbankslagen ombildning enligt 8 kap.

(1987:619) eller 11 kap. sparbankslagen (1987:619).

föreningsbankslagen

(1986:620).

 Har det i författning meddelats särskilda bestämmelser om tillvaratagande av

fordringsägares rätt vid fusion, gäller dessa i stället för reglerna i första

stycket. Innehavare av pensionsfordran behöver dock inte underrättas eller

kallas enligt 14 kap. 13, 16 och 26 §§ aktiebolagslagen (1975:1385) eller för-

tecknas och kallas i ärende om fusion enligt 12 kap. 6 § lagen (1987:667) om

ekonomiska föreningar, om tillsynsmyndigheten medger det. Detsamma gäller i

ärende om vinstutdelning enligt 6 kap. 5 § andra meningen, nedsättning av

aktiekapitalet enligt 6 kap. 6 § och nedsättning av reservfonden enligt 12 kap.

4 § tredje stycket 3 aktiebolagslagen.

 Har ansvaret för pensionsutfästelse sålunda överflyttats, anses utfästelsen ha

samma rättsverkningar som om arbetstagaren varit anställd hos efterträdaren från

dagen för anställningen hos företrädaren. Efter överflyttningen är företrädaren

fri från ansvar för utfästelsen.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1994:805.

 176

2.12 Förslag till ändring i ackordslagen (1970:847)

 Härigenom föreskrivs att i 48 § ackordslagen (1970:847) orden "central

föreningsbank" skall bytas ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 177

2.13 Förslag till ändring i lagen (1972:262) om

understödsföreningar

 Härigenom föreskrivs att i 24 § lagen (1972:262) om understödsföreningar orden

"central föreningsbank" och "föreningsbank" skall bytas ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 178

2.14 Förslag till ändring i lagen (1979:611) om

upphovsmannakonto

 Härigenom föreskrivs att i 2 och 13 §§ lagen (1979:611) om upphovsmannakonto

ordet "föreningsbank" skall bytas ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 179

2.15 Förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen

(1982:713)

 Härigenom föreskrivs att 7 kap. 17 a § försäkringsrörelselagen (1982:713)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 kap.

 17 a §1

-------------------------------------------------------

 Ett försäkringsbolag får Ett försäkringsbolag får

enligt de förutsättningar somenligt de förutsättningar

anges i denna paragraf som anges i denna paragraf

förvärva aktier eller andelarförvärva aktier eller ande-

i företag som driver någon lar i företag som driver

form av finansiell någon form av finansiell

verksamhet. Ett försäkrings- verksamhet.

bolag som är moderbolag till

ett bankbolag får inte vara

dotterföretag till något

annat företag än ett bank-

bolag.

 För förvärv av aktier eller andelar som, tillsammans med försäkringsbolagets

övriga aktier eller andelar i samma företag, motsvarar ett röstetal som

överstiger fem procent av röstetalet för samtliga aktier eller andelar i

företaget krävs tillstånd av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,

Finansinspektionen. Om försäkringsbolaget ingår i en koncern, skall första

meningen tillämpas på koncernens samlade innehav. Vid beräkningen av koncernens

innehav skall dock, intill ett innehav motsvarande fem procent av röstetalet för

samtliga aktier eller andelar, bortses från aktier eller andelar som innehas av

företag i koncernen som driver någon form av finansiell verksamhet eller av

dotterföretag till sådana företag.

 Tillstånd enligt andra stycket får ges endast om värdet av de förvärvade

aktierna eller andelarna - tillsammans med det bokförda värdet av försäk-

ringsbolagets sammanlagda innehav av aktier och andelar som kräver tillstånd

enligt andra stycket samt av vad som skjutits till som aktiekapital eller i

annan form i ett annnat försäkringsbolag - inte överstiger summan av

A. för livförsäkringsbolag

 1. eget kapital och garantikapital samt

 2. fyra procent av

 - försäkringstekniska skulder,

 - återbäringsmedel och

 - femtio procent av övervärden i tillgångar,

B. för skadeförsäkringsbolag

 1. eget kapital, garantikapital, regleringsfond för trafikförsäkring och

utjämningsfond,

 2. sjuttio procent av

 - skatteutjämningsreserv och

 - återstående del av uppskovsbeloppet enligt lagen (1990:655) om återföring

av obeskattade reserver samt

 3. fyra procent av

 - försäkringstekniska skulder,

 - säkerhetsreserv och

 - femtio procent av övervärden i tillgångar.

För tillstånd krävs att förvärvet ingår som ett led i organisationen av

verksamheten.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1991:1767.

 180

2.16 Förslag till ändring i konkurslagen (1987:672)

 Härigenom föreskrivs att i 7 kap. 13 § och 9 kap. 5 § konkurslagen (1987:672)

orden "central föreningsbank" i olika böjningsformer skall bytas ut mot

"medlemsbank" i motsvarande böjningsform.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 181

2.17 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:1245) om

styrelserepresentation för de privatanställda

 Härigenom föreskrivs att 2 och 13 §§ lagen lagen (1987:1245) om styrelserepre-

sentation för de privatanställda skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §

Med företag avses i denna lag aktiebolag, bank, hypoteksinstitut,

försäkringsbolag och ekonomisk förening.

-------------------------------------------------------

Med koncern avses i denna Med koncern avses i

lag svenska juridiska denna lag svenska

personer som juridiska personer som

enligt bestämmelserna i 1 enligt bestämmelserna i 1

kap. 5 § aktiebolagslagen kap. 5 § aktiebolagslagen

(1975:1385), 1 kap. 6 § (1975:1385), 1 kap. 6 §

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 1 kap. 2 § (1987:618), 1 kap. 2 §

sparbankslagen (1987:619), sparbankslagen (1987:619),

1 kap. 8 § förenings- 1 kap. 5 och 6 §§ lagen

bankslagen (1987:620), (1995:000) om med-

1 kap. 9 § lemsbanker, 1 kap. 9 §

försäkringsrörelselagen försäkringsrörelselagen

(1982:713) eller 1 kap. 4 § (1982:713) eller 1 kap. 4 §

lagen (1987:667) om lagen (1987:667)

ekonomiska föreningar är om ekonomiska föreningar är

moderföretag och dotter- moderföretag och

företag i förhållande till dotterföretag i

varandra. förhållande till varandra.

 13 §

En av arbetstagarrepresentanterna får närvara och delta i överläggningarna när

ett ärende, som senare skall avgöras av styrelsen, förbereds av därtill särskilt

utsedda styrelseledamöter eller befattningshavare i företaget.

-------------------------------------------------------

 Om ett beslut enligt 7 Om ett beslut enligt 7

kap. 6 § andra stycket kap. 6 § andra stycket

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 3 kap. 6 § andra (1987:618), 3 kap. 6 §

stycket sparbankslagen andra stycket

(1987:619) eller 6 kap. 6 § sparbankslagen (1987:619)

andra stycket förenings- eller 6 kap. 6 § andra

bankslagen (1987:620) inne- stycket lagen (1995:000)

bär att ett uppdrag ges åt enom medlemsbanker innebär

regionstyrelse eller ett att ett uppdrag ges åt en

motsvarande organ i en regionstyrelse eller ett

region, har de anställda motsvarande organ i en

inom regionen rätt att region, har de anställda

bestämma att en representant inom regionen rätt att

för dem och en suppleant bestämma att en

skall omfattas av upp- representant för dem och en

draget. En sådan suppleant skall omfattas

representant har motsva- av uppdraget. En sådan

rande rätt som avses i förstarepresentant har motsva-

stycket. rande rätt som avses i

 första stycket.

 Om arbetstagarorganisationerna inte enas om annat, utses den representant som

avses i första och andra styckena av den organisation som företräder det största

antalet kollektivavtalsbundna arbetstagare vid företaget eller, i fråga om

moderföretag, inom koncernen.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 182

2.18 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter

 Härigenom föreskrivs att 16 § lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 16 §

Fåmansföretag och företag, som enligt 3 § 12 mom. nionde stycket lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt skall behandlas som fåmansföretag skall i

självdeklarationen lämna uppgifter om delägares eller honom närstående persons

namn, personnummer och adress och i förekommande fall aktie- eller andelsinnehav

varvid, om det förekommer olika röstvärden för innehavet, dessa skall anges;

dock behöver uppgifter inte lämnas för närstående person, som inte uppburit

ersättning från, träffat avtal med eller haft liknande förhållande med

företaget.

 Delägare i ett handelsbolag skall lämna de uppgifter som behövs för att

beräkna det justerade ingångsvärdet för andelen i bolaget såsom andelens

ursprungliga ingångsvärde, tillskott och uttag.

 Skall den skattskyldige enligt 14 kap. 3 § mervärdesskattelagen (1994:200)

redovisa mervärdesskatt i sin självdeklaration, skall han lämna de uppgifter som

behövs för att besluta om mervärdesskatten.

-------------------------------------------------------

 Dotterföretag enligt 1 Dotterföretag enligt 1

kap. 5 § aktiebolagslagen kap. 5 § aktiebolagslagen

(1975:1385), 1 kap. 4 § (1975:1385), 1 kap. 4 §

lagen (1987:667) om ekono- lagen (1987:667) om ekono-

miska föreningar, 1 kap. 6 § miska föreningar, 1 kap. 6 §

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 1 kap. 2 § (1987:618), 1 kap. 2 §

sparbankslagen (1987:619), sparbankslagen (1987:619),

1 kap. 8 § förenings- 1 kap. 5 § lagen (1995:000)

bankslagen (1987:620), 1 om medlemsbanker, 1 kap. 9 §

kap. 9 § försäkringsrörelselagen

försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 1 §

(1982:713) eller 1 kap. 1 § lagen (1980:1103) om

lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i vissa

årsredovisning m. m. i vissa företag, skall i själv-

företag, skall i deklarationen lämna uppgift

självdeklarationen lämna om namn och organi-

uppgift om namn och organi- sationsnummer för

sationsnummer för moderföretag jämte aktie-

moderföretag jämte aktie- eller andelsinnehav med

eller andelsinnehav med angivande av röstvärde samt,

angivande av röstvärde samt, i förekommande fall,

i förekommande fall, uppgifter om namn och

uppgifter om namn och organisationsnummer för

organisationsnummer för dettas moderföretag.

dettas moderföretag. Ägaruppgifterna skall avse

Ägaruppgifterna skall avse förhållandena vid senast

förhållandena vid senast avslutade beskattningsår.

avslutade beskattningsår.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 183

2.19 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:765) om

statligt stöd till banker och andra kreditinstitut

 Härigenom föreskrivs att i 13 och 14 §§ lagen (1993:765) om statligt stöd till

banker och andra kreditinstitut ordet "föreningsbank" byts ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 184

2.20 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder

 Härigenom föreskrivs att 7 § lagen om periodiseringsfonder (1993:1538) skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 §1

-------------------------------------------------------

 Vid fusion som avses i 2 § Vid fusion som avses i 2 §

4 mom. första stycket lagen 4 mom. första stycket lagen

(1947:576) om statlig (1947:576) om statlig

inkomstskatt och vid om- inkomstskatt och vid om-

bildning enligt 8 kap. bildning enligt 8 kap.

sparbankslagen (1987:619) sparbankslagen (1987:619)

eller 11 kap. och vid övertagande som av-

föreningsbankslagen ses i 5 eller 6 § lagen

(1987:620) och vid överta- (1992:702) om inkomstskat-

gande enligt 10 kap. 8 a § teregler med anledning av

föreningsbankslagen och vid vissa omstruktureringar

övertagande som avses i 5 inom den finansiella sek-

eller 6 § lagen (1992:702) torn, m. m. samt vid om-

om inkomstskatteregler med bildning och tillskott

anledning av vissa enligt 2 § respektive 3 §

omstruktureringar inom den första meningen lagen

finansiella sektorn, m. m. (1994:758) om ombildning

samt vid ombildning och av landshypoteksin-

tillskott enligt 2 § stitutionen anses över-

respektive 3 § första låtande och övertagande före-

meningen lagen (1994:758) tag som ett företag. Har en

om ombildning av lands- ekonomisk förening skiftat

hypoteksinstitutionen anses ut aktier enligt 3 § 8 mom.

överlåtande och övertagande tredje stycket lagen om

företag som ett företag. Har statlig inkomstskatt,

en ekonomisk förening skall föreningen och det

skiftat ut aktier enligt 3 § aktiebolag vars aktier

8 mom. tredje stycket lagen skiftats ut anses som ett

om statlig inkomstskatt, företag.

skall föreningen och det

aktiebolag vars aktier

skiftats ut anses som ett

företag.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1994:1887.

 185

2.21 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1539) om

avdrag för underskott av näringsverksamhet

 Härigenom föreskrivs att 4 och 12 §§ lagen (1993:1539) om avdrag för

underskott av näringsverksamhet skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 §1

 Ett förlustföretag skall anses ha omfattats av en ägarförändring om ett

företag (den nya ägaren) fått bestämmande inflytande över förlustföretaget.

 En ägarförändring skall även anses ha skett om ett förlustföretag eller ett

moderföretag till ett sådant företag fått bestämmande inflytande över ett annat

företag (det nya dotterföretaget).

-------------------------------------------------------

 Vid tillämpning av första Vid tillämpning av första

och andra styckena skall och andra styckena skall

ett företag anses ha ett ett företag anses ha ett

bestämmande inflytande över bestämmande inflytande över

ett annat företag om det ett annat företag om det

senare företaget är senare företaget är

dotterföretag till det förra dotterföretag till det förra

företaget enligt 1 kap. 5 § företaget enligt 1 kap. 5 §

aktiebolagslagen aktiebolagslagen

(1975:1385), 1 kap. 4 § (1975:1385), 1 kap. 4 §

lagen (1987:667) om ekono- lagen (1987:667) om ekono-

miska föreningar, 1 kap. 6 §miska föreningar, 1 kap. 6 §

bankaktiebolagslagen bankaktiebolagslagen

(1987:618), 1 kap. 2 § (1987:618), 1 kap. 2 §

sparbankslagen (1987:619), sparbankslagen (1987:619),

1 kap. 8 § förenings- 1 kap. 5 och 6 §§ lagen

bankslagen (1987:620) eller (1995:000) om medlemsban-

1 kap. 9 § ker eller 1 kap. 9 §

försäkringsrörelselagen försäkringsrörelselagen

(1982:713). Ett utländskt (1982:713). Ett utländskt

bolag skall anses ha ett bolag skall anses ha ett

bestämmande inflytande över bestämmande inflytande över

ett företag om företaget ett företag om företaget

skulle ha varit ett dotter- skulle ha varit ett

företag till det utländska dotterföretag till det

bolaget om detta varit ett utländska bolaget om detta

svenskt aktiebolag. varit ett svenskt aktiebo-

 lag.

 12 §2

-------------------------------------------------------

 I fråga om sådan fusion som I fråga om sådan fusion

anges i 2 § 4 mom. första som anges i 2 § 4 mom.

stycket lagen (1947:576) om första stycket lagen

statlig inkomstskatt, (1947:576) om statlig in-

ombildning enligt 8 kap. komstskatt, ombildning

sparbankslagen (1987:619) enligt 8 kap. sparbank-

eller enligt 11 kap. slagen (1987:619) och vid

föreningsbankslagen övertagande som avses i 5 §

(1987:620) och vid över- lagen (1992:702) om in-

tagande enligt 10 kap. 8 a § komstskatteregler med

föreningsbankslagen och vid anledning av vissa

övertagande som avses i 5 § omstruktureringar inom den

lagen (1992:702) om in- finansiella sektorn, m.m.

komstskatteregler med skall vid tillämpning av

anledning av vissa denna lag det överlåtande

omstruktureringar inom den och det övertagande före-

finansiella sektorn, m.m. taget anses som ett och

skall vid tillämpning av samma företag. Har en

denna lag det överlåtande ochekonomisk förening skiftat

det övertagande företaget ut aktier enligt 3 § 8 mom.

anses som ett och samma tredje stycket lagen om

företag. Har en ekonomisk statlig inkomstskatt,

förening skiftat ut aktier skall föreningen och det

enligt 3 § 8 mom. tredje aktiebolag vars aktier

stycket lagen om statlig skiftats ut anses som ett

inkomstskatt, skall och samma företag.

föreningen och det

aktiebolag vars aktier

skiftats ut anses som ett

och samma företag.

 Det övertagande företaget har dock rätt till avdrag för gammalt underskott

först vid taxeringen för det sjätte beskattningsåret efter det beskattningsår då

fusionen, ombildningen eller övertagandet skedde.Om det överlåtande och övertag-

ande företaget ingick i samma koncern före fusionen, ombildningen eller

övertagandet gäller inte andra stycket. Förelåg i sådant fall begränsning enligt

8 § avseende koncernbidrag mellan företagen har dock det övertagande företaget

rätt till avdrag för gammalt underskott först vid den taxering då begränsningen

skulle ha upphört om fusionen inte ägt rum.

 I fråga om fusion mellan ekonomiska föreningar gäller första stycket endast om

båda föreningarna är att anse som kooperativa enligt 2 § 8 mom. lagen om statlig

inkomstskatt. I fråga om sådana fusioner som anges i 12 kap. 1 eller 3 § lagen

(1987:667) om ekonomiska föreningar gäller inte bestämmelserna i andra och

tredje styckena.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1994:1890.

 2Senaste lydelse 1994:1889.

 186

2.22 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1540) om återföring av

skatteutjämningsreserv

 Härigenom föreskrivs att 13 § lagen (1993:1540) om återföring av skattejäm-

ningsreserven skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 13 §1

-------------------------------------------------------

 Vid fusion som avses i 2 § Vid fusion som avses i 2 §

4 mom. första stycket lagen 4 mom. första stycket lagen

(1947:576) om statlig (1947:576) om statlig

inkomstskatt, vid ombild- inkomstskatt, vid ombild-

ning enligt 8 kap. spar- ning enligt 8 kap. spar-

bankslagen (1987:619) eller bankslagen (1987:619) och

11 kap. föreningsbankslagen vid övertagande som avses i

(1987:620) och vid 5 § lagen (1992:702) om in-

övertagande enligt 10 kap. 8 komstskatteregler med an-

a § föreningsbankslagen och ledning av vissa

vid övertagande som avses i omstruktureringar inom den

5 § lagen (1992:702) om in- finansiella sektorn, m.m.

komstskatteregler med anses överlåtande och

anledning av vissa övertagande företag som ett

omstruktureringar inom den företag. Har en ekonomisk

finansiella sektorn, m.m. förening skiftat ut aktier

anses överlåtande och på sätt anges i 3 § 8 mom.

övertagande företag som ett tredje stycket lagen om

företag. Har en ekonomisk statlig inkomstskatt,

förening skiftat ut aktier påskall föreningen och det

sätt anges i 3 § 8 mom. aktiebolag vars aktier

tredje stycket lagen om skiftats ut anses som ett

statlig inkomstskatt, skall företag.

föreningen och det aktie-

bolag vars aktier skiftats

ut anses som ett företag.

 Denna lag träder i kraft 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

 1Senaste lydelse 1994:1891.

 187

2.23 Förslag till ändring i lagen (1994:2004) om

kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut

och värdepappersbolag

 Härigenom föreskrivs att i 1 kap. 1 § och 2 kap. 6 § lagen (1994:2004) om

kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag

ordet "föreningsbank" skall bytas ut mot "medlemsbank".

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 188

2.24 Förslag till ändring i lag (1994:2015) om ändring i

lagen (1991:981) om värdepappersrörelse

 Härigenom föreskrivs att i 1 kap. 2 § lagen (1981:981) om värdepappersrörelse

i den lydelse enligt lagen (1994:2015) om ändring i nämnda lag ordet "förenings-

bank" skall bytas ut mot "medlemsbank"

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 189

2.25 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:000) om

årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1995:000) om årsredovisning i

kreditinstitut och värdepappersbolag

 dels att i 1 kap. 1 § och 3 §, 5 kap. 4 § samt 9 kap. 1 § orden "förenings-

bank" eller "central föreningsbank" i olika böjningsformer skall bytas ut mot

"medlemsbank" i motsvarande böjningsform,

 dels att 2 kap. 1 §, 6 kap. 2 §, 8 kap. 5 § samt 9 kap. 1 och 3 §§ skall ha

följande lydelse.

Lydelse enl. prop. 1995/96:10Föreslagen lydelse

 2 kap.

 1 §

 Utöver årsbokslut enligt 11 § bokföringslagen (1976:125) skall kreditinstitut

och värdepappersbolag för varje räkenskapsår upprätta årsredovisning enligt den-

na lag.

 I kreditinstitut eller värdepappersbolag som enligt 10 kap. 3 § andra stycket

aktiebolagslagen (1975:1385) eller 4 kap. 3 § första stycket lagen (1980:1103)

om årsredovisning i vissa företag m.m. är skyldiga att ha auktoriserad revisor,

skall även en finansieringsanalys ingå i årsredovisningen.

 I kreditinstitut och värdepappersbolag som omfattas av lagen (1994:2004) om

kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och värdepappersbolag,

skall även en kapitaltäckningsanalys ingå i årsredovisningen.

-------------------------------------------------------

 Årsredovisningen för en

central föreningsbank skall

innehålla en sammanställning

av de egna och de anslutna

lokala föreningsbankernas

balansräkningar och

resultaträkningar.

 6 kap.

 2 §

-------------------------------------------------------

 En föreningsbank skall i En medlemsbank skall i

förvaltningsberättelsen även förvaltningsberättelsen även

ange ange

 1. väsentliga förändringar i 1. väsentliga förändringar

medlemsantalet och summorna i medlemsantalet och

av insatsbelopp som skall summorna av insatsbelopp

återbetalas under nästa som skall återbetalas under

räkenskapsår enligt 4 kap. 1 nästa räkenskapsår enligt

och 3 §§ föreningsbankslagen 4 kap. 1 och 3 §§ lagen

(1987:620), (1995:000) om

 medlemsbanker

 2. den rätt till utdelning som gjorda förlagsinsatser medför, samt

 3. summan av de förlagsinsatser som har sagts upp och skall lösas in under de

två närmast följande räkenskapsåren.

Lydelse enl. prop. 1995/96:10Föreslagen lydelse

 8 kap.

 5 §

-------------------------------------------------------

 En bank och ett En bank och ett

hypoteksinstitut skall ge hypoteksinstitut skall ge

in bestyrkta kopior av års- in bestyrkta kopior av års-

redovisningen och revi- redovisningen och revi-

sionsberättelsen för det sionsberättelsen för det

förflutna räkenskapsåret tillförflutna räkenskapsåret till

registreringsmyndigheten så registreringsmyndigheten så

snart det kan ske efter det snart det kan ske efter

att balansräkningen och det att balansräkningen och

resultaträkningen blivit resultaträkningen blivit

fastställda. En lokal för- fastställda.

eningsbank är dock skyldig

att ge in handlingarna

endast om

registreringsmyndigheten

begär det.

 Hos en lokal föreningsbank

skall bestyrkta kopior av

årsredovisningen och

revisionsberättelsen hållas

tillgängliga för envar senast

en månad efter det att

balansräkningen och resul-

taträkningen blivit fast-

ställda. Envar skall ha rätt

att på begäran få kopior av

handlingarna. Priset på På kopian av årsredovis-

sådana kopior får inte ningen som ges in till

överstiga administra- registreringsmyndigheten

tionskostnaden. skall en styrelseledamot

 På kopian av årsredovis- teckna bevis om att

ningen som ges in till balansräkningen och resul-

registreringsmyndigheten taträkningen har fastställts

eller hålls tillgänglig med uppgift om

enligt andra stycket skall fastställelsedagen. Beviset

en styrelseledamot teckna skall även innehålla uppgift

bevis om att balansräkningen om stämmans beslut be-

och resultaträkningen har träffande bankens eller

fastställts med uppgift om institutets vinst eller

fastställelsedagen. Beviset förlust.

skall även innehålla uppgift

om stämmans beslut be-

träffande bankens eller

institutets vinst eller

förlust.

 9 kap.

 3 §

 De i 2 § angivna bestämmelserna i 9 kap. årsredovisningslagen (1995:000) skall

tillämpas med följande avvikelser:

 1. Utöver vad som följer av 2 § första stycket om tillhandahållande av del-

årsrapport skall delårsrapporten i banker och hypoteksinstitut genast lämnas

även till de huvudmän och medlemmar som begär det samt sändas in till Finansin-

spektionen så snart det kan ske.

-------------------------------------------------------

 2. Uppgifter för koncern 2. Uppgifter för koncern

enligt 3 § andra stycket, enligt 3 § andra stycket,

skall alltid lämnas av ett skall alltid lämnas av ett

moderföretag som är bank moderföretag som är bank

eller hypoteksinstitut. På eller hypoteksinstitut.

motsvarande sätt skall en

central föreningsbank som

har anslutna lokala

föreningsbanker lämna uppgif-

ter för gruppen.

 3. I delårsrapport skall, utöver vad som anges i 3 §, lämnas uppgifter om

utvecklingen av inlåningen och utlåningen sedan föregående räkenskapsårs utgång.

 190

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1995-10-02

Närvarande: justitierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], f.d. presi-

denten i Försäkringsöverdomstolen Leif[REDACTED_EFTERNAMN], regerings-

rådet Leif Lindstam.

Enligt en lagrådsremiss den 21 september 1995 (Finansdepartementet) har rege-

ringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

 1. lag om medlemsbanker,

 2. två lagar om ändring i bankrörelselagen (1987:617),

 3. lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknads-

 bolag,

 4. lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618),

 5. lag om ändring i sparbankslagen (1987:619),

 6. lag om ändring i lagen (1988:1385) om Sveriges

 riksbank,

 7. lag om ändring i lagen (1947:526) om statlig

 inkomstskatt,

 8. lag om ändring i lagen (1950:272) om rätt för

 utländska försäkringsföretag att bedriva försäk-

 ringsrörelse i Sverige,

 9. lag om ändring i skogskontolagen (1954:142),

10. lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av

 pensionsutfästelse m.m.,

11. lag om ändring i ackordslagen (1970:847),

12. lag om ändring i lagen (1972:262) om understöds-

 föreningar,

13. lag om ändring i lagen (1979:611) om upphovsmanna-

 konto,

14. lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713),

15. lag om ändring i konkurslagen (1987:672),

16. lag om ändring i lagen (1987:1245) om styrelse-

 representation för de privatanställda,

17. lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration

 och kontrolluppgifter,

18. lag om ändring i lagen (1993:765) om statligt stöd

 till banker och andra kreditinstitut,

19. lag om ändring i lagen (1993:1538) om periodiserings-

 fonder,

20. lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag för

 underskott av näringsverksamhet,

21. lag om ändring i lagen (1993:1540) om återföring av

 skatteutjämningsreserv,

22. lag om ändring i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning

 och stora exponeringar för kreditinstitut och värde-

 pappersbolag,

23. lag om ändring i lagen (1994:2015) om ändring i lagen

 (1991:981) om värdepappersrörelse,

24. lag om ändring i lagen (1995:000) om årsredovisning

 i kreditinstitut och värdepappersbolag.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrätts-

assessorn Anders Cedhagen samt hovrättsassessorerna Eric Frieberg och Tord

Gransbo.

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag om medlemsbanker

Lagförslaget överensstämmer i sak i stora delar med den hittillsvarande

föreningsbankslagen (1987:620). Även redaktionellt ansluter den nya lagen nära

till föreningsbankslagen.

Lagförslaget föranleder inte någon erinran från Lagrådets sida.

Förslaget (2.2) till lag om ändring i bankrörelselagen

1 kap. 2 § första stycket innehåller en definition av begreppet bankrörelse.

Enligt det remitterade förslaget skall med bankrörelse avses verksamhet i vilken

ingår inlåning på konto, om beställningen är nominellt bestämd och disponibel

för insättaren.

När det gäller begreppet disponibel sägs i remissprotokollet att insatta medel i

normalfallet är disponibla genom att de är omedelbart tillgängliga för uttag vid

anfordran. Medel skall emellertid kunna anses disponibla även om uttag kan ske

först efter en viss kortare uppsägningstid. Behållningar på konton med längre

uppsägningstid än en månad bör emellertid inte bedömas som disponibla i

bankrörelselagens mening.

Vad som sålunda sägs i remissprotokollet kommer enligt Lagrådets mening bättre

till uttryck i lagtexten, om man, när man talar om kontobehållning, använder

orden "tillgänglig med kort varsel" i stället för "disponibel". Lagrådet

föreslår alltså att 1 kap. 2 § första stycket formuleras på följande sätt:

"Med bankrörelse avses i denna lag verksamhet i vilken ingår inlåning på konto,

om behållningen är nominellt bestämd och tillgänglig för insättaren med kort

varsel."

I 1 kap. 2 § andra stycket finns regler om förutsättningarna för att någon skall

få driva bankrörelse. För att det klarare än hittills skall framgå dels att, när

det gäller svenska institut, det krävs tillstånd (oktroj) av regeringen, dels

att tillstånd bara kan ges till banker, bör enligt Lagrådets mening lagrummet

omformuleras något (jfr

1 kap. 2 § lagen, 1992:1610, om kreditmarknadsbolag). Vad som faller under

begreppet bank anges i 1 kap. 1 § andra stycket och behöver inte upprepas här.

Lagrådet föreslår följande lydelse av 1 kap. 2 § andra stycket:

"Bankrörelse får drivas endast efter tillstånd (oktroj) av regeringen. Tillstånd

får ges endast till banker. I fråga om utländska bankföretags rätt att driva

bankrörelse finns bestämmelser i 4 och 5 §§."

I en ny 2 a § i samma kapitel har tagits in bestämmelser om insättning på konto

av kundmedel. Sådana medel skall inte anses omfattade av begreppet

inlåningsverksamhet, om behållningen för varje kund uppgår till högst 15 000

kronor. Dessutom skall medlen i princip få användas endast för betalning av

varor och tjänster i det kontohållande företaget.

Lagrådet anser att den föreslagna paragrafen bör omformuleras så att innebörden

framgår klarare. Paragrafen kan lämpligen ges följande lydelse:

"Om ett företag tar emot kundmedel på konto, utgör det inte sådan inlåning som

avses i 2 § första stycket, om behållningen för varje kund uppgår till högst 15

000 kronor och behållningen är tillgänglig för kunden endast

1. för betalning av varor och tjänster som framställs eller säljs av företaget

eller av ett annat företag som ingår i samma koncern eller i samma företagsgrupp

med nära ekonomisk samhörighet, eller

2. i samband med att kontoförhållandet upphör."

Vissa justeringar bör också göras i den nya 1 kap. 2 b §, som handlar om

inlåningsverksamhet som bedrivs av en del mindre spar- och låneföreningar.

Tanken är att verksamheten skall kunna bedrivas utan krav på tillstånd (oktroj)

av regeringen och att de föreningar som det är fråga om inte skall anses som

banker. Bägge sakerna uppnås enligt Lagrådets mening enklast, om man i

paragrafen slår fast att inlåningsverksamheten inte utgör bankrörelse i lagens

mening.

Lagrådet föreslår att 1 kap. 2 b § utformas på följande sätt:

"Bankrörelse enligt 2 § första stycket skall inte anses föreligga, när en

ekonomisk förening bedriver inlåningsverksamhet, om föreningen

1. tar emot insättningar endast från de egna medlemmarna,

2. har till ändamål endast att med användande av medlemsinsättningar tillgodose

finansieringsbehov hos medlemmarna,

3. antar endast fysiska personer till medlemmar, samt

4. har högst 1 000 medlemmar."

I 2 kap. 3 a § har tagits in bestämmelser som ger möjlighet för en bank att

bedriva verksamhet genom ombud utanför bankens egna lokaler. I ett sista stycke

i det remitterade förslaget sägs att regeringen eller, efter regeringens

bemyndigande, Finansinspektionen får meddela närmare föreskrifter om kontroll-,

säkerhets-, sekretess- och utbildningskrav samt om ombudets redovisning.

Enligt Lagrådets mening har regeringen möjlighet att meddela sådana föreskrifter

som avses i sista stycket - och att överlåta åt Finansinspektionen att meddela

föreskrifterna - utan att det anges i lag (se 8 kap. 13 § regeringsformen).

Sista stycket bör därför utgå.

Med hänsyn till att 2 kap. 16 § har upphävts i ett tidigare lagstiftningsärende

(se SFS 1994:2007) bör 2 kap. 18 § ändras, så att det där talas om

bestämmelserna om kredit i 13-15 a och 17 §§.

Som en följd av den nya bestämmelsen i 3 kap. 4 § om att minst en av revisorerna

i varje bank skall vara auktoriserad bör en ändring göras i 3 kap. 7 §. Punkt 1

i paragrafens första stycke bör lyda: "1. auktoriserad revisor inte är utsedd

enligt 4 §".

Förslaget till lag om ändring i lagen om kreditmarknadsbolag

I den föreslagna punkt 9 i 1 kap. 3 § första stycket bör göras justeringar

motsvarande dem som Lagrådet har förordat beträffande 1 kap. 2 b §

bankrörelselagen.

Förslaget till lag om ändring i sparbankslagen

I 1 kap. 1 § bör ordet "föreningsbanker" bytas ut mot "medlemsbanker".

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

 251

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 10 oktober 1995

Närvarande: statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande,[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,
[REDACTED_EFTERNAMN], Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:74 Ökad bankkonkurrens

 171

Rättsdatablad

Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för

 införlivar EES- bakomliggande

 eller EG-regler EG-regler

 med svensk rätt

Lag om insättningsgaranti 394L0019

Lag om skatteregler för 394L0019

erssättning från insätt-

ningsgaranti

Bankrörelselagen (1987:617)1 kap. 4 och 7 §§,394L0019

 7 kap. 16 och 18 §§

Lag om ändring i lagen 1 kap. 6 a §, 394L0019

(1994:2015) om ändring i3 kap. 4 §,

lagen (1991:981) om 6 kap. 8 d och 9 §§

värdepappersrörelse

 172