Allmänna bidrag till

kommuner

25

Förslag till statsbudget för 2000

Allmänna bidrag till kommuner

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Allmänna bidrag till kommuner 5

2.1 Omfattning 5

2.2 Utgiftsutvecklingen 5

2.3 Utvecklingen inom kommunsektorn 7

2.3.1 Utvecklingen de senaste åren 7

2.3.2 Utvecklingen år 2000 7

2.3.3 Förslag inom andra utgiftsområden som påverkar kommuner och

landsting 8

2.3.4 Den kommunala ekonomin de närmaste åren 9

2.3.5 Regeringens slutsatser 9

2.4 Anslag 10

A1 Generellt statsbidrag till kommuner och landsting 10

A2 Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting 12

A3 Statligt utjämningsbidrag till kommuner och landsting 13

A4 Bidrag till Rådet för kommunal redovisning 14

2.5 Övriga kommunala frågor 14

2.5.1 Försäljning av aktier i Haninge Holding AB 14

2.5.2 Översyn av kommunkontosystemet för återbetalning av moms 15

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. bemyndigar regeringen att efter förvärv av

aktierna i Haninge Holding AB, ägare till

Haninge Bostäder AB, sälja aktierna till

Venantius AB (avsnitt 2.5.1),

2. godkänner att försäljningsinkomsterna för

aktierna i Haninge Holding AB liksom

utdelning från Venantius AB av ett

eventuellt överskott från avvecklingen av

fastigheter i Haninge Bostäder AB

redovisas mot det under utgiftsområde 25

uppförda anslaget A2 Bidrag till särskilda

insatser i vissa kommuner och landsting

(avsnitt 2.5.1),

3. för budgetåret 2000 anvisar anslagen under

utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till

kommuner enligt följande uppställning.

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Generellt statsbidrag till kommuner och landsting

ramanslag

78 003 500

A2

Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting

reservationsanslag

1 091 500

A3

Statligt utjämningsbidrag till kommuner och landsting

obetecknat anslag

18 571 000

A4

Bidrag till Rådet för kommunal redovisning

obetecknat anslag

700

Summa

97 666 700

2 Allmänna bidrag till kommuner

2.1 Omfattning

Utgiftsområdet omfattar merparten av statens

utgifter för bidrag till kommuner och landsting.

Bidragen lämnas dels i form av ett allmänt

finansiellt stöd till kommuner och landsting, dels

i form av ett bidrag för att åstadkomma

likvärdiga ekonomiska förutsättningar mellan

kommuner respektive landsting. Utgiftsområdet

omfattar också ett bidrag för särskilda insatser i

vissa kommuner och landsting. En del av detta

bidrag disponeras av Bostadsdelegationen. Till

detta kommer ett mindre bidrag till Rådet för

kommunal redovisning. Under år 1999 finns

också ett anslag som avser bidrag till

kommunernas och landstingens skatteinkomster

för år 1997.

I tabell 2.1 redovisas den beräknade

sammanlagda utgiftsnivån för utgiftsområdet.

Beslutade och föreslagna tillskott innebär i

förhållande till 1996 års nivå en höjning av

statsbidragen med 20 000 miljoner kronor år

2000. Regeringen avser att föreslå att ytterligare

1 000 miljoner kronor tillförs vården och

omsorgen redan år 2001. Dessutom aviserar

regeringen för år 2001 ett engångsvist tillskott på

700 miljoner kronor till särskilda insatser i vissa

kommuner och landsting. Tidigare aviserade

höjningar och i denna proposition föreslagna och

beräknade förändringar innebär därmed en

höjning av statsbidragen år 2001 med

25 700 miljoner kronor i förhållande till år 1996.

I detta belopp ingår medel som tillförs

utgiftsområde 16 Utbildning och

universitetsforskning för att bidra till

finansieringen för att stegvis genomföra en

allmän förskola och maxtaxa i barnomsorgen.

Samtidigt föreslår regeringen i denna

proposition att det år 2000 genomförs ett första

steg i en skattereform med bl.a. kompensation

för uttaget av allmän pensionsavgift, vilket sker

genom införandet av en skattereduktion

kombinerat med en reducering av avdragsrätten

för den allmänna pensionsavgiften. För

kommuner och landsting innebär detta att

skatteinkomsterna för nästa år beräknas öka med

4 800 miljoner kronor. Regeringen föreslår

därför att det generella statsbidraget till

kommuner och landsting reduceras med

motsvarande belopp, vilket innebär att en del av

statsbidragen växlas mot skatteintäkter.

Vid beräkningen av utgiftsramen har hänsyn

också tagits till de regleringar som föreslås till

följd av finansieringsprincipen.

Förutom statsbidragshöjningarna har

riksdagen beslutat att den statliga skatt om 200

kronor som utgår på fysiska personers

förvärvsinkomster skall utgöra kommunal

inkomstskatt åren 1999 och 2000. Detta innebär

att kommuner och landsting tillförs närmare

1 300 miljoner kronor per år under dessa år.

Regeringen föreslår att denna skatt skall utgöra

kommunal inkomstskatt även år 2001, vilket ger

ytterligare ca 1 300 miljoner kronor i tillskott

detta år.

2.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998

Anslag

1999 1

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

96 784

103 525

102 533

97 667

101 872

101 792

1 Inklusive beslut till följd av förslag på tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1999 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Förbättringen av de offentliga finanserna har

möjliggjort en betydande höjning av

statsbidragen till kommuner och landsting. Den

negativa sysselsättningsutvecklingen i

kommuner och landsting har därmed kunnat

vändas och förutsättningarna för en positiv

utveckling av kvaliteten i skolan, vården och

omsorgen har väsentligen förbättrats. Enligt

AKU (arbetskrafts-undersökningen) har

sysselsättningen inom den kommunala sektorn

ökat med drygt tre procent det första halvåret

1999 jämfört med första halvåret 1998.

Det råder i princip full behovstäckning inom

förskoleverksamheten och skolbarnomsorgen.

Den svenska skolans resultat står sig väl i en

internationell jämförelse, även om resultaten

varierar mellan olika kommuner och enskilda

skolor. Vuxenutbildningen befinner sig i ett

intensivt utvecklingsskede och har ökat kraftigt i

omfattning de senaste åren till följd av

Kunskapslyftet. Äldreomsorgen håller överlag

god kvalitet, men de brister som

uppmärksammats har ännu inte åtgärdats i

tillräcklig grad. Hälso- och sjukvårdens kvalitet

har generellt sett bibehållits eller ökat, samtidigt

som det fortfarande finns stora lokala och

regionala variationer.

Förändringar

Riksdagen beslutade efter förslag i 1998 års

ekonomiska vårproposition (prop. 1997/98:150,

bet. 1997/98:FiU27, rskr. 1997/98:317) om ett

tillskott med ytterligare 4 000 miljoner kronor

för år 1998 utöver den höjning som beslutats i

enlighet med budgetpropositionen för 1998. I

enlighet med regeringens förslag i

budgetpropositionen för 1999 (prop. 1998/99:1,

bet. 1998/99:FiU03, rskr. 1998/99:87) beslutade

riksdagen om ett tillskott med 4 000 miljoner

kronor för år 1999. I samma proposition föreslog

regeringen att den statliga skatt om 200 kronor

som utgår på fysiska personers

förvärvsinkomster för år 1999 skall utgöra

kommunal inkomstskatt. Riksdagen beslutade

efter förslag i 1999 års ekonomiska

vårproposition (prop. 1998/99:100, bet.

1998/99:FiU27, rskr. 1998/99:249) att

bestämmelsen skall gälla även nästa år. Detta

innebär att ca 1 300 miljoner kronor tillförs

kommuner och landsting vardera åren 1999 och

2000. Regeringen beräknade också att

statsbidragen skall öka med 4 000 miljoner

kronor år 2000. Detta innebär att föreslagna

höjningar av statsbidragen uppgår till

sammanlagt 20 000 miljoner kronor år 2000

jämfört med år 1996.

Mål

Målet för utgiftsområdet är att så långt det är

möjligt skapa goda och likvärdiga ekonomiska

förutsättningar för kommuner respektive

landsting att uppnå de nationella målen inom

olika verksamheter.

Prioriteringar

Syftet med de ökade statsbidragen samt de extra

skatteinkomsterna åren 1999 och 2000 ( 200-

kronan ) är att underlätta för kommuner och

landsting att klara det lagstadgade kravet på

ekonomisk balans år 2000 och samtidigt ge

utrymme för fortsatta satsningar inom de

prioriterade områdena skola, vård och omsorg.

Beträffande de kommuner och landsting som på

grund av yttre strukturella faktorer har problem

att redan år 2000 klara balanskravet har

regeringen nyligen tillsatt en delegation med

uppgift att bereda vissa ärenden om eventuellt

särskilt ekonomiskt stöd till vissa kommuner och

landsting för att dessa skall kunna vidta åtgärder i

syfte att nå ekonomisk balans.

Ramen för år 2000

För år 2000 minskar ramen för utgiftsområdet

med 5 858 miljoner kronor jämfört med år 1999.

Förutom den tidigare aviserade ökningen av

statsbidragen med 4 000 miljoner kronor

påverkas ramen av regleringen i form av en

minskning med 4 800 miljoner kronor till följd

av de föreslagna förändringarna i

inkomstbeskattningen samt av vissa regleringar i

enlighet med finansieringsprincipen. Dessutom

bortfaller det tillfälliga bidraget som år 1999

utgått till kommunernas och landstingens

skatteinkomster om 2 600 miljoner kronor.

Genom de regeländringar i

utjämningssystemet som träder i kraft år 2000

minskar omslutningen i systemet. De förslagna

förändringarna i inkomstbeskattningen beräknas

däremot medföra att omslutningen ökar med

150 miljoner kronor. Netto beräknas

utjämningsbidraget minska med 2 699 miljoner

kronor. En motsvarande minskning uppstår på

statsbudgetens inkomstsida genom att den

utjämningsavgift som kommuner och landsting

betalar till staten minskar. Slutligen tillkommer

en ekonomisk reglering för höjd fordonsskatt på

bussar.

2.3 Utvecklingen inom

kommunsektorn

2.3.1 Utvecklingen de senaste åren

Det ekonomiska resultatet för kommunerna har

sammantaget förbättrats de senaste två åren. För

år 1998 uppgick årets resultat för landets

kommuner till -0,5 miljarder kronor. Resultatet

före extraordinära poster uppgick till -2,7

miljarder kronor. År 1998 redovisade ca 60

procent av kommunerna ett negativt resultat,

vilket är ca 15 procentenheter färre än år 1997.

Enligt Finansdepartementets enkät i början av år

1999 bedömer svarande kommuner att

ekonomin förbättras ytterligare innevarande år.

Det ekonomiska resultatet för landstingen har

däremot försämrats årligen sedan år 1996. För år

1998 uppgick årets resultat för landstingen till

-6,2 miljarder kronor. Resultatet exklusive

extraordinära poster uppgick till -5,2 miljarder

kronor. Endast ett landsting redovisade ett

positivt resultat år 1998.

Samtidigt med den ekonomiska

vårpropositionen överlämnade regeringen en

skrivelse om utvecklingen inom den kommunala

sektorn (skr. 1998/99:97) till riksdagen.

Skrivelsen innehåller en redovisning av hur

ekonomin och verksamheten i kommuner och

landsting utvecklats de senaste åren. Det finns

fortfarande problem med den ekonomiska

resultatutvecklingen, men besparingarna har

minskat eller upphört inom de prioriterade

verksamheterna. Den kommunala konsumtionen

ökade åter märkbart under 1998 för första

gången sedan 1991. Preliminära siffror för första

halvåret 1999 från nationalräkenskaperna visar

att konsumtionen fortsätter att öka.

Lagen (1996:1061) om minskning i särskilda

fall av det generella statsbidraget till kommuner

och landsting, som gällt fr.o.m. år 1997, upphör

att gälla vid utgången av år 1999. Lagen har

inneburit att de kommuner och landsting som

höjt skatten, med vissa undantag, fått minskade

statsbidrag. Lagen gällde först åren 1997 1998,

men förlängdes till att gälla även år 1999. År 1999

höjdes skattesatsen i sju kommuner och sänktes i

fem kommuner och ett landsting. Dessutom

fastställde det nybildade Västra Götalands läns

landsting en skattesats som var lägre än

genomsnittet för de landsting som uppgick i det

nya landstinget. Den genomsnittliga

kommunalskattesatsen minskade från 31,65

procent år 1998 till 31,48 procent år 1999. Det

kommunala skatteuttaget är dock fortfarande

högre än i början av 1990-talet. Så sent som år

1994 uppgick den genomsnittliga skattesatsen till

31,05 procent.

Från och med år 1996 har särskilda medel

anvisats för att skapa möjligheter att i

rekonstruktivt syfte tillfälligt bistå kommuner

och landsting som på grund av speciella

omständigheter kan hamna i en särskilt svår

ekonomisk situation. Av anslaget för bidrag till

särskilda insatser i vissa kommuner och landsting

har fram till halvårsskiftet 1999 bidrag på totalt

ca 1 370 miljoner kronor utbetalats.

Dessutom har Delegationen för stöd till

kommuner med övermäktiga bostadsåtaganden

(Bostadsdelegationen) hittills träffat

överenskommelser om bidrag om totalt ca 680

miljoner kronor för rekonstruktiva åtgärder i

samband med bostadsåtaganden.

2.3.2 Utvecklingen år 2000

Regeringen har i olika sammanhang betonat

vikten av att kommuner och landsting använder

de ökade statsbidragen i enlighet med de

prioriteringar som regeringen givit uttryck för

och tillför resurser till de för välfärden och

framtiden så viktiga verksamheterna skola, vård

och omsorg. Enkätundersökningar som SCB

genomfört åren 1997 och 1998 på regeringens

uppdrag bekräftar regeringens uppfattning om

att de ökade statsbidragen till allra största delen

används i kärnverksamheterna och att de även

fått effekter på sysselsättningsutvecklingen. Det

är av stor vikt att skolan, vården och omsorgen

prioriteras även i fortsättningen. Fortsatta

omstruktureringar är på längre sikt viktiga, inte

minst mot bakgrund av de ökande behoven av

kommunal service som demografiska

förändringar kan förutses medföra.

Av betydelse för enskilda kommuner och

landsting är de förändringar i det kommunala

utjämningssystemet som riksdagen beslutat

(prop. 1998/99:89, bet. 1998/99:FiU25, rskr.

1998/99:253). Förändringarna berör delar av

utjämningen för strukturella kostnadsskillnader

samt de särskilda regler som under

införandeperioden begränsar den omfördelning

mellan kommuner respektive landsting som

följer av ändringar i det kommunala

utjämningssystemet. Genom förändringarna i

utjämningssystemet skapas mer likvärdiga

förutsättningar att klara demografiskt betingade

förändringar.

Att omstruktureringsarbetet i kommuner och

landsting fortsätter är även av stor betydelse för

möjligheterna att nå det lagstadgade balanskravet

för kommuner och landsting som träder i kraft

år 2000. Balanskravet innebär bl.a. att budgeten

skall upprättas så att intäkterna överstiger

kostnaderna. En kommuns eller ett landstings

ekonomiska svårigheter kan bl.a. bero på ett

antal olika yttre strukturella faktorer. En svag

ekonomisk tillväxt i regionen, negativ

befolkningsutveckling samt behov av

infrastrukturinvesteringar är exempel på faktorer

som kan försvåra anpassningen av verksamheten

till de ekonomiska ramarna. Bland de kommuner

och landsting som bedöms kunna få svårigheter

att klara balanskravet utan stora besparingar eller

ökade intäkter återfinns även kommuner med

övermäktiga åtaganden för boendet. Regeringen

har därför efter riksdagens beslut inrättat

Bostadsdelegationen för att kunna ge dessa

kommuner ett tillfälligt stöd.

Det finns emellertid också kommuner och

landsting som har en så pass problematisk

situation att de kan behöva ett ekonomiskt stöd

för att genomföra rekonstruktiva åtgärder med

en annan inriktning än vad som gäller för det

tillfälliga stöd som i dag kan lämnas av

Bostadsdelegationen. Regeringen har bedömt att

det bland de kommuner som har problem i

första hand till följd av sådana strukturella

faktorer som nämnts ovan kan finnas 40-50

kommuner och några landsting där särskilda

åtgärder behöver vidtas för att kravet på

ekonomisk balans skall kunna uppnås.

För att föra en dialog med berörda kommuner

och landsting om vilka åtgärder de kan vidta har

regeringen, som framgått ovan, tillkallat en

särskild delegation (dir. 1999:65). Delegationen

för stöd till vissa kommuner och landsting med

svårigheter att klara balanskravet

(Kommundelegationen) har till uppgift att inför

regeringens beslut bereda ärenden om ett

ekonomiskt stöd eventuellt skall utgå till vissa

kommuner och landsting för åtgärder i syfte att

nå ekonomisk balans. Delegationen skall därvid

överlägga med berörda kommuner och landsting

om villkoren för ett stöd. För att regeringen skall

kunna få en helhetsbild över de sökande

kommunernas eller landstingens ekonomiska

situation innan ärenden överlämnas till

Kommundelegationen behöver ansökningar om

stöd ha inkommit till regeringen senast den 1

november 1999.

Regeringen avser att använda medel under

anslaget för särskilda insatser för att stödja de

berörda kommunerna. Dessutom avses medel

som återvinns genom försäljning av aktierna i

Haninge Holding AB kunna användas för bl.a.

detta ändamål (avsnitt 2.5.1).

2.3.3 Förslag inom andra utgiftsområden

som påverkar kommuner och

landsting

Mot bakgrund av personalsituationen i

kommuner och landsting samt den utveckling

som väntas ske under de närmaste åren med bl.a.

ökade pensionsavgångar, tillsatte regeringen den

s.k. Vård- och omsorgskommissionen, med

uppgift att kartlägga utbildningsbehoven samt

föreslå åtgärder för att underlätta rekrytering av

personal till vård- och omsorgssektorn.

Kommissionen har nu presenterat sina förslag

som bl.a. innebär att antalet platser inom läkar-

respektive sjuksköterskeutbildningen ökas och

en ambition att kommunerna dels ökar antalet

utbildade på gymnasiets omvårdnadsprogram,

dels ökar möjligheterna att läsa in hela eller delar

av omvårdnadsprogrammet inom kommunal

vuxenutbildning. Svenska Kommunförbundet,

Landstingsförbundet och staten föreslås verka

för att antalet heltidsanställda inom vård och

omsorg ökar.

Vårdkommissionen har vidare förslagit att

samtliga landstingskommunala

högskoleutbildningar överförs till staten senast

år 2001. Regeringen avser att under hösten inleda

en diskussion med landstingen i syfte att

klargöra under vilka förutsättningar dessa

utbildningar kan överföras till staten.

Regeringen har också i samarbete med

Svenska Kommunförbundet,

Landstingsförbundet och arbetsmarknadens

parter tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att

kartlägga personalförsörjningen och

utbildningsbehoven inom äldreomsorgen.

Regeringen har även uppmärksammat

personalförsörjningssituationen inom skolan. På

grund av pensionsavgångar och en ökning av

antalet barn är det viktigt att åtgärder vidtas för

att förhindra att det uppkommer en brist på

lärare. Antalet platser inom lärarutbildningen har

under de senaste åren ökat. Vissa problem finns

att få tillräckligt många sökande till

lärarutbildningen i vissa ämnen. Regeringen har

därför vidtagit åtgärder för att öka antalet

sökande, särskilt med inriktning mot matematik,

naturvetenskap och teknik. Vidare har

Utbildningsdepartementet, Svenska

Kommunförbundet, Lärarförbundet, Lärarnas

Riksförbund och Skolledarna kommit överens

om ett gemensamt åtgärdsprogram för att främja

utvecklingen av och rekryteringen till läraryrket

samt för att göra skolan mer attraktiv som

arbetsplats för lärarna.

En ny modell för ersättningen till landstingen

för kostnaderna för läkemedelsförmånen införs.

Inriktningen är att landstingen fr.o.m. år 2001

fullt ut skall ges ett kostnadsansvar för

läkemedelsförsörjningen.

Regeringen avser att i en särskild proposition

återkomma med förslag som innebär att

personer som beviljats assistansersättning före 65

års ålder skall få behålla denna ersättning även

efter fyllda 65 år. Avsikten är att kunna

presentera en proposition hösten år 2000 så att

lagändringen skall kunna träda i kraft årsskiftet

2000/2001. Innan en proposition kan läggas

måste dock förslaget utredas i en arbetsgrupp

eller en utredning. Vidare måste förhandlingar

genomföras och överenskommelse ha träffats

med Svenska Kommunförbundet. Detta kan

komma att påverka tidsschemat.

2.3.4 Den kommunala ekonomin de

närmaste åren

Nedan redogörs översiktligt för den bedömning

av den kommunala sektorns finansiella

utveckling under åren 1998 2002 som redovisas

närmare i volym 1, bilaga 2 (Svensk ekonomi). I

bilagan framgår de samhällsekonomiska

förutsättningarna för beräkningen. Den

genomsnittliga kommunalskattesatsen beräknas

ligga kvar på samma nivå som år 1999.

Utvecklingen sammanfattas i tabell 2.2.

Tabell 2.2 Kommunsektorns finanser

Miljarder kronor (löpande priser)

1998

1999

2000

2001

2002

Inkomster

422,2

445,5

475,1

487,4

496,7

Skatter

299,5

315,0

344,6

348,5

358,7

Statsbidrag1

80,5

88,7

86,5

92,6

89,8

Övrigt

42,1

41,8

44,0

46,3

48,2

Utgifter

425,3

441,3

460,6

478,1

492,9

Transfereringar

49,3

46,8

47,4

48,2

49,0

Konsumtion

351,6

370,5

387,8

402,5

414,8

Volymförändring2

1,23

1,7

1,3

1,1

0,5

Investeringar

24,4

24,0

25,4

27,5

29,1

Finansiellt

sparande

 -3,1

4,3

14,5

9,3

3,7

Justerat sparande4

 2,4

9,3

6,8

8,6

3,7

1Statsbidragen redovisas netto efter avdrag för kommunernas och landstingens

avgift

till det kommunala momssystemet.

2Årlig procentuell förändring av konsumtionsutgifter i fasta priser.

3Exklusive övertagandet av kostnadsansvaret för läkemedelssubventioner från

staten

till landstingen år 1998.

4Justerat sparande erhålls genom att föra slutavräkningen av kommunalskattemedel

 till

det år den avser.

Den ökning av skatteinkomsterna som följer av

den förbättrade ekonomiska utvecklingen samt

de ökade statsbidragen ger utrymme för en

ökning av de kommunala

konsumtionsutgifterna. I fasta priser beräknas

dessa öka med i genomsnitt drygt 1 procent per

år under åren 1999 2002. Nedgången i

ökningstakten mot slutet av perioden beror bl.a.

på en nedgång av antalet platser inom

Kunskapslyftet. Jämfört med bedömningen i

1999 års ekonomiska vårproposition har den

reala konsumtionsökningen reviderats upp med

0,7 procentenheter år 1999 och med 0,2

procentenheter år 2000. Antalet anställda

beräknas under perioden öka med i genomsnitt

13 500 personer per år.

Det finansiella sparandet beräknas förbättras

kraftigt under åren 1999 och 2000. Det höga

finansiella sparandet nästa år förklaras av en

slutavräkning om ca 7,5 miljarder kronor

avseende 1999 års kommunalskattemedel. Om

slutavräkningen förs till inkomståret 1999

uppvisar sparandet en jämnare utveckling. Det

finansiella sparandet bedöms för perioden ligga

på en nivå som krävs för att sektorn som helhet

bör klara kravet på ekonomisk balans.

2.3.5 Regeringens slutsatser

Genom den framgångsrika ekonomiska politiken

har det varit möjligt att ge kommuner och

landsting ett betydande ekonomiskt tillskott i

form av ökade generella statsbidrag under de

senaste åren. Med den kraftigt ökade tillväxten

förbättras också kommunsektorns ekonomi

genom att skatteunderlaget stärks. I förhållande

till bedömningen i den ekonomiska

vårpropositionen beräknas kommunernas och

landstingens skatteintäkter för år 1999 stiga med

ca 3 miljarder kronor. För åren 2000 och 2001

beräknas de preliminära skattemedlen öka med

ca 4 miljarder kronor vardera året jämfört med

vårpropositionen. I dessa belopp ingår inte

slutavräkningar och effekterna av första steget av

den inkomstskattereform som inleds år 2000.

För nästkommande år föreslår regeringen, i

enlighet med vad som tidigare aviserats, att

statsbidragen höjs med 4 000 miljoner kronor.

Den reglering som görs av effekterna på de

kommunala skatteintäkterna till följd av den

föreslagna skattereformen som inleds år 2000

innebär att statsbidrag motsvarande 4 800

miljoner kronor växlas mot skatteinkomster för

kommuner och landsting.

Regeringen bedömer att det finns behov av att

ytterligare 1 000 miljoner kronor tillförs vården

och omsorgen redan år 2001 utöver de

sammanlagt 8 000 miljoner kronor som under

åren 2002-2004 kommer att tillföras dessa

verksamheter genom den s.k.

försvarsuppgörelsen.

De ökade inkomsterna ger bra förutsättningar

för en fortsatt gynnsam

sysselsättningsutveckling inom sektorn samt en

positiv utveckling av verksamheterna. Med

hänsyn till de resurser som tillförs sektorn

förutsätter regeringen att kommuner och

landsting är mycket restriktiva med att höja sin

skattesats de kommande åren.

Utvecklingen inom kommunsektorn har även

stärkts av det omfattande

omstruktureringsarbete som bedrivits i sektorn.

Mot denna bakgrund bedömer regeringen att det

nu finns goda möjligheter för merparten av

kommunerna och landstingen att klara

balanskravet år 2000, och att den kommunala

verksamheten och sysselsättningen kan fortsätta

att utvecklas positivt. Därmed kan de ökade

behov som följer av den demografiska

utvecklingen tillgodoses.

Regeringen gör bedömningen att det även

under de närmaste åren finns behov av särskilda

medel för kommuner och landsting med en

särskilt svår ekonomisk situation. De medel som

avsätts framöver för bidrag till särskilda insatser

behövs både för att stödja kommuner med

övermäktiga åtaganden för boendet och för att

stödja kommuner och landsting som av andra

yttre strukturella orsaker har svårt att nå balans i

ekonomin.

2.4 Anslag

A1 Generellt statsbidrag till

kommuner och landsting

Tabell 2.3

Tusental kronor

1998

Utfall

74 904 530

Anslags-

sparande

13 870

1999

Anslag

78 680 000

Utgifts-

prognos

78 655 757

2000

Förslag

78 003 500

2001

Beräknat

81 529 000

2002

Beräknat

82 549 000

Syftet med bidraget är att utgöra ett allmänt

finansiellt stöd till verksamhet i kommuner och

landsting. Bidraget är dessutom ett instrument

för att genomföra ekonomiska regleringar mellan

staten och kommuner respektive landsting.

Anslaget fördelas i relation till kommunens eller

landstingets invånarantal. En mindre del av

bidraget till kommuner fördelas dessutom under

åren 1997-2000 utifrån åldersbaserade kriterier.

För att underlätta för kommuner och

landsting att klara det lagstadgade balanskravet,

för att fortsätta värna kvaliteten i skolan, vården

och omsorgen och för att minska behovet av att

höja kommunalskatterna, föreslår regeringen att

de generella statsbidragen till kommuner och

landsting höjs med 3 900 miljoner kronor år

2000, varav 2 240 miljoner kronor tillförs

kommunerna och 1 660 miljoner kronor tillförs

landstingen.

Samtidigt föreslår regeringen att den

beräknade ökningen om 4 800 miljoner kronor

av kommunernas och landstingens

skatteinkomster som följer av de förslagna

förändringarna i inkomstbeskattningen för år

2000 regleras genom en reducering av det

generella statsbidraget till kommuner och

landsting med motsvarande belopp. För

kommunerna föreslås bidraget reduceras med

3 250 miljoner kronor och för landstingen med

1 550 miljoner kronor för år 2000.

Regleringar enligt finansieringsprincipen

Med anledning av att riksdagen fattat ett

principbeslut om ändrade relationer mellan

staten och Svenska kyrkan (prop. 1995/96:80,

bet. 1995/96:KU12, rskr. 1995/96:84) får

kommunerna minskade kostnader till följd av att

deras medverkan vid de kyrkliga valen upphör.

Sänkningen av kostnadsnivån för de borgerliga

kommunerna har beräknats till ca 12 miljoner

kronor. Med anledning härav minskas det

generella bidraget till kommunerna från år 2000

med 12 miljoner kronor.

I prop. 1998/99:105 finns förslag inom

utgiftsområdet 9 Hälsovård, sjukvård och social

omsorg som innebär att för elev, vid för svårt

rörelsehindrade ungdomar speciellt anpassad

(Rh-anpassad) gymnasieutbildning, införs en

skyldighet för elevens hemkommun och

hemlandsting att erlägga ersättning för boende

och omvårdnad i boendet respektive habilitering.

Beräknat med utgångspunkt i nuvarande

förhållanden skulle regleringen, under

förutsättning att riksdagen beslutar i enlighet

med propositionen, innebära att 25 miljoner

kronor förs till det generella statsbidraget.

Andra förändringar som påverkar bidrags nivån

Ramen för utgiftsområdet beräknas höjas med

ytterligare 4 000 miljoner kronor fr.o.m. år 2001.

Regeringen återkommer senast i samband med

2000 års ekonomiska vårproposition om

fördelningen av tillskotten mellan kommuner

och landsting för år 2001.

Genom den s.k. försvarsuppgörelsen kommer

sammanlagt 8 000 miljoner kronor att tillföras

vården och omsorgen under perioden 2002-2004.

Regeringen gör emellertid bedömningen att det

finns behov av ytterligare resurser till vård och

omsorg. Mot den bakgrunden avser regeringen

att förslå att ytterligare 1 000 miljoner kronor

tillförs vården och omsorgen redan år 2001.

För att bidra till finansieringen för att stegvis

genomföra en allmän förskola och maxtaxa i

barnomsorgen förs medel från detta

utgiftsområde till utgiftsområde 16 Utbildning

och universitetsforskning. År 2001 överförs 1

700 miljoner kronor och år 2002 överförs 1 290

miljoner kronor i detta syfte.

Tabell 2.4 Anslagsnivå för generellt statsbidrag till kommuner och landsting

Miljoner kronor

Kommuner

Landsting

Kommuner och landsting

2000

2001

2002

2000

2001

2002

2001

2002

Anslagsnivå 1999

59 976

59 976

59 976

18 704

18 704

18 704

78 680

78 680

Fordonsskatt

50

50

50

50

50

50

100

100

Tillfällig överföring till Uo 25 A2

-20

Överföring från Uo 25 A2

400

Regleringar enligt

finansieringsprincipen

Vårdnad, umgänge, boende

-4

-4

-4

-4

-4

Lärarpensioner

160

340

550

340

550

 Vårdartjänster

25

25

25

25

Stat/kyrka reformen

-12

-12

-12

-12

-12

Övrigt

Minskning pga effekter av

skatteförslag

-3 250

-3 250

-3 250

-1 550

-1 550

-1 550

-4 800

-4 800

Tillskott1 invånarrelaterat

1120

1120

1120

1 660

1 660

1 660

2 780

2 780

Tillskott1 åldersrelaterat

1120

1120

1120

1120

1120

Tillskott år 20012

4 000

4 000

Tillskott till vård och omsorg2

1 000

1 000

Överföring till Uo16

-1 700

-1 290

Summa

59 140

59 365

59575

18 864

18 864

18 864

81 529

82 549

1 Fördelningen mellan kommuner och landsting år 2001 och 2002 är preliminär.

Nuvarande bestämmelser om åldersrelaterade bidrag gäller för åren 1997-2000.

Bidragstekniskt görs

samma fördelning för år 2001 och 2002 som för år 2000.

2 Regeringen avser att återkomma senast i samband med 2000 års ekonomiska

vårproposition med fördelning av de aviserade tillskotten på 4 000 miljoner

kronor och 1 000 miljoner

kronor år 2001.

Regeringen föreslår i denna proposition att

fordonsskatten för bussar höjs år 2000.

Kommuner och landsting bör kompenseras

genom att statsbidragen ökas med 100 miljoner

kronor i enlighet med prop. 1997/98:56, varav 50

miljoner kronor tillförs kommunerna och 50

miljoner kronor tillförs landstingen. Regeringen

avser att följa utvecklingen inom

kollektivtrafiken med avseende på effekterna av

den föreslagna fordonsskattehöjningen.

I enlighet med lagen (1996:1061) om

minskning i särskilda fall av det generella

statsbidraget till kommuner och landsting åren

1997 1999 kommer under år 1999 sammanlagt

20,5 miljoner kronor att hållas inne för de

kommuner som höjde skatten inför år 1999. Det

utrymme som därmed skapas används för att öka

resurserna för särskilda insatser i vissa

kommuner och landsting år 2000.

Regeringens överväganden

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att det för år 2000 anvisas

78 003 500 000 kronor under anslaget A1

Generellt statsbidrag till kommuner och landsting.

För år 2001 beräknas anslaget till 81 529 000 000

kronor och för år 2002 till 82 549 000 000

kronor.

A2 Bidrag till särskilda insatser i

vissa kommuner och landsting

Tabell 2.5

Tusental kronor

1998

Utfall

612 748

Anslags-

sparande

857 834

1999

Anslag

974 000

1

Utgifts-

prognos

750 000

2000

Förslag

1 091 500

2001

Beräknat

1 771 000

2002

Beräknat

671 000

1 Efter reducering med 40 miljoner kronor på tilläggsbudget i samband med den

ekonomiska vårpropositionen 1999.

Syftet med anslaget för Bidrag till särskilda

insatser i vissa kommuner och landsting är att

skapa möjligheter att i rekonstruktivt syfte

tillfälligt bistå kommuner och landsting som på

grund av speciella omständigheter kan hamna i

en särskilt svår ekonomisk situation. På

statsbudgeten anvisades för år 1999 1 014

miljoner kronor på anslaget. Riksdagen har på

tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1999 beslutat om en engångsvis

minskning av anslaget med 40 miljoner kronor. I

utgiftsprognosen har hänsyn tagits till ett

begränsningsbelopp på anslaget på 950 miljoner

kronor för innevarande år.

Regeringen har från år 1996 och fram till nu

tagit emot 89 ansökningar om bidrag för

särskilda insatser från kommunerna och fem

ansökningar från landstingen. Efter prövning av

varje särskilt fall har regeringen fattat beslut om

bidrag till 13 kommuner. De kommuner som

beviljats bidrag efter särskild ansökan har en svår

ekonomisk situation där ett flertal faktorer ofta

samverkar. Flertalet har en negativ

befolkningsutveckling. Den höga arbetslösheten

har inneburit höga kostnader för socialbidrag.

De har i allmänhet genomfört ett antal åtgärder

för att minska underskotten i verksamheten,

men ekonomin visar ändå på en negativ trend.

Flera har tillskjutit stora belopp till

bostadsföretagen vilket ytterligare försämrat en

redan svag kommunal ekonomi. Bidrag har även

lämnats till Trosa kommun, som efter

jordskredet i Vagnhärad drabbats av mycket

stora kostnader vilket innebar att kommunen av

detta skäl inte kunde klara en ekonomi i balans.

Regeringen har i enlighet med riksdagens

beslut inrättat en särskild delegation

(Bostadsdelegationen) för att från och med den 1

juli 1998 tillfälligtvis hantera frågor om stöd till

kommuner med övermäktiga åtaganden för

boendet (prop. 1997/98:119, bet.

1997/98:BoU10, rskr. 1997/98:306). Fram till

början av september 1999 har

Bostadsdelegationen tagit emot 72 ansökningar.

Av dessa har 41 överlämnats från regeringen.

Delegationen har träffat överenskommelser om

stöd med 15 kommuner, 10 ansökningar har

avslagits och förhandlingar pågår med ytterligare

25 kommuner. I de fall bidrag beviljats av

Bostadsdelegationen har förutsättningarna för

detta reglerats genom ett särskilt avtal med varje

enskild kommun. I avtalen regleras bland annat

hur en rekonstruktion av bostadsbolag eller

bostadsrättsföreningar skall ske och de

förutsättningar i övrigt som skall gälla,

exempelvis vilka medel som kommunen själv

måste bidra med. En utgångspunkt när det gäller

omstruktureringsåtgärder, t.ex. rivningar, som

vidtas med stöd från Bostadsdelegationen är

självfallet att de inte får motverka de nationella

miljökvalitetsmål som riksdagen har antagit.

För år 2000 föreslår regeringen att anslaget

ökas med 117,5 miljoner kronor. I detta belopp

ingår en tillfällig förstärkning för år 2000 med

20,5 miljoner kronor motsvarande det belopp

som hålls inne för de kommuner som höjde

skatten inför år 1999.

Regeringen bedömer att Bostadsdelegationen

år 2000 bör tillföras 600 miljoner kronor. Inom

denna ram finansieras även Bostadsdelegationens

förvaltningskostnader.

Regeringen har gett ett tillfälligt bidrag under

två år för förebyggande hiv/aidsverksamhet i

storstadsområdena. Åren 1998 och 1999

fördelades 90 respektive 84 miljoner kronor av

anslaget för särskilda insatser till vissa kommuner

och landsting i storstadsområdena för

förebyggande hiv/aidsverksamhet. Regeringen

avser nu att det tillfälliga bidraget skall utgå även

år 2000 med 84 miljoner kronor. Detta bidrag till

kommuner och landsting skall kunna användas

såväl för deras egen verksamhet som för

verksamhet de bedriver i samarbete med de

frivilliga organisationerna eller för stöd till dessa.

Mot bakgrund av den utvärdering som

Folkhälsoinstitutet genomfört på regeringens

uppdrag kommer regeringen att överväga statens

insatser inom detta område.

Regeringen avser att för år 2001 engångsvis

höja anslaget med 700 miljoner kronor, utöver

vad som tidigare aviserats.

Regeringens överväganden

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att det för år 2000 anvisas

1 091 500 000 kronor under anslaget A2 Bidrag

till särskilda insatser i vissa kommuner och

landsting. För åren 2001 och 2002 beräknas

anslaget till 1 771 000 000 kronor respektive

671 000 000 kronor.

För år 2000 avser regeringen att fördela

84 000 000 kronor av anslaget A2 Bidrag för

särskilda insatser i vissa kommuner och landsting

till kommuner och landsting i storstadsområdena

för förebyggande hiv/aidsverksamhet.

Till detta kommer de medel som efter en

försäljning av statens aktier i Haninge Holding

AB redovisas mot anslaget (avsnitt 2.5.1).

A3 Statligt utjämningsbidrag till

 kommuner och landsting

Tabell 2.6

Tusental kronor

1998

Utfall

21 266 259

Anslags-

sparande

1999

Anslag

21 270 000

Utgifts-

prognos

20 526 423

2000

Förslag

18 571 000

2001

Beräknat

18 571 000

2002

Beräknat

18 571 000

Syftet med det statliga utjämningssystemet för

kommuner och landsting är att åstadkomma

likvärdiga ekonomiska förutsättningar för

kommuner respektive landsting att bedriva sin

verksamhet oavsett strukturella förhållanden.

Utjämningssystemet består av

inkomstutjämning och kostnadsutjämning. I

inkomstutjämningen sker det en utjämning av

skatteinkomster mellan kommuner respektive

mellan landsting. De som har en skattekraft som

är lägre än genomsnittet för riket får ett bidrag

från staten, medan de som har en skattekraft som

är högre än riksgenomsnittet får betala en avgift

till staten.

Den andra delen i utjämningssystemet,

kostnadsutjämningen, utjämnar för strukturella

kostnadsskillnader. Kommuner och landsting

som har en ogynnsam kostnadsstruktur får ett

bidrag. De som har en gynnsam struktur får

betala en avgift.

Utjämningssystemet medförde stora

bidragsförändringar för många kommuner och

landsting när det infördes år 1996. För att dämpa

effekten av omläggningen finns särskilda

införanderegler.

Anslaget för utjämningsbidrag motsvarar

summan av samtliga bidrag som kommuner och

landsting får i både inkomst- och

kostnadsutjämningen. Avgiften tas upp på

statsbudgetens inkomstsida. Inkomst- och

kostnadsutjämningen är således statsfinansiellt

neutral, eftersom summan av bidragen respektive

avgifterna är lika stora.

Riksdagen har antagit regeringens förslag om

vissa förändringar i det kommunala

utjämningssystemet (prop. 1998/99:89, bet.

1998/99:FiU25, rskr. 1998/99:253).

Förändringarna, som träder i kraft år 2000, berör

delar av kostnadsutjämningen samt de särskilda

införandereglerna. Förändringarna samt en

uppdatering av bakgrundsdata medför att

omslutningen i utjämningssystemet, dvs. både

bidrag respektive avgift, beräknas minska med

2 849 miljoner kronor. Siffrorna är preliminära.

De definitiva siffrorna föreligger vid årsskiftet

1999/2000. Till detta kommer effekten av de

förslagna förändringarna i

inkomstbeskattningen, vilket beräknas öka

omslutningen i utjämningssystemet med 150

miljoner kronor.

Regeringen har i juni 1999 beslutat att tillsätta

dels en delegation med uppgift att följa upp och

utvärdera delar av utjämningssystemet (dir.

1999:57), dels en expertgrupp för att utreda

möjligheterna att förenkla utjämningssystemet

och att göra systemet mer stabilt (dir. 1999:58).

Delegationen och expertgruppen skall redovisa

sina uppdrag till regeringen senast den 30

november 2000.

En utredare skall utarbeta ett förslag till

utformning av ett statsbidrag för utjämning

mellan kommuner av kostnader för verksamhet

enligt lagen (1993:387) om stöd och service till

vissa funktionshindrade. Målsättningen är att

förslag ska kunna presenteras i 2000 års

ekonomiska vårproposition. Utredaren biträds

av en arbetsgrupp bestående av företrädare för

Finansdepartementet, Socialdepartementet,

Socialstyrelsen och Svenska Kommunförbundet.

Regeringens överväganden

Regeringen föreslår att det för år 2000 anvisas

18 571 000 000 kronor under anslaget A3 Statligt

utjämningsbidrag till kommuner och landsting.

För åren 2001 och 2002 beräknas anslaget till

18 571 000 000 kronor för respektive år.

A4 Bidrag till Rådet för kommunal

redovisning

Tabell 2.7

Tusental kronor

1998

Utfall

700

Anslags-

sparande

1999

Anslag

700

Utgifts-

prognos

700

2000

Förslag

700

2001

Beräknat

700

2002

Beräknat

700

Syftet med bidraget är att vara ett ekonomiskt

stöd till Rådet för kommunal redovisning, som

är en ideell förening för normbildning i

redovisningsfrågor för kommuner och landsting.

Rådets uppgift är att främja och utveckla god

redovisningssed i enlighet med lagen (1997:614)

om kommunal redovisning. Medlemmar i rådet

är staten, Svenska Kommunförbundet och

Landstingsförbundet.

Regeringens överväganden

Nivån på anslaget följer av regeringens avtal med

Svenska Kommunförbundet och

Landstingsförbundet som redovisades i 1999 års

ekonomiska vårproposition. Regeringen föreslår

att det för år 2000 anvisas 700 000 kronor under

anslaget A4 Bidrag till Rådet för kommunal

redovisning. För åren 2001 och 2002 beräknas

anslaget till 700 000 kronor för respektive år.

2.5 Övriga kommunala frågor

2.5.1 Försäljning av aktier i Haninge

Holding AB

Regeringens förslag: Staten säljer, efter

utnyttjande av köpoption, aktierna i Haninge

Holding AB till Venantius AB. En del av

fastighetsbeståndet i det av holdingbolaget ägda

bostadsföretaget Haninge Bostäder AB

avvecklas. Försäljningsinkomsterna redovisas

mot anslaget A2 Bidrag till särskilda insatser i

vissa kommuner och landsting.

Skälen för regeringens förslag: I samband med

1994 års kompletteringsproposition

bemyndigade riksdagen regeringen

(prop.1994/95:150, bilaga 7, bet 1994/95:FiU19,

rskr. 1994/95:416) att bevilja Haninge kommun

ett särskilt bidrag om 850 miljoner kronor för att

lösa kvarvarande skulder i Bostadsstiftelsen

Haningehem. Även lånevillkoren för ett

befintligt statligt lån ändrades och statsbudgeten

belastades därmed med ytterligare ca 55 miljoner

kronor. Fastigheterna i Haningehem överläts till

Haninge Bostäder AB. Alla aktier utom en i

Haninge Bostäder AB överläts av kommunen till

det för ändamålet bildade Haninge Holding AB

som i sin tur ägs av en stiftelse stiftad av Svenska

Kommunförbundet.

Regeringen uttalade att avsikten var att en

vidareförsäljning av Haninge Bostäder AB skulle

ske vid en tidpunkt som kunde bedömas lämplig

utifrån fastighetsmarknadens utveckling. Det

sades vidare att det överskott som uppstår vid en

försäljning skulle tillfalla staten. Mot bakgrund

av hur bidraget till Haninge kommun

finansierades ansåg regeringen att ett överskott

som kunde uppstå för staten vid en

vidareförsäljning av det holdingbolag som då

bildades skulle återföras till kommunsektorn.

Det belopp om sammanlagt drygt 900 miljoner

kronor som tillfördes Haninge kommun

utbetalades från anslaget Bidrag till särskilda

insatser i vissa kommuner och landsting. Detta

anslag tillkom genom att delvis ta i anspråk den

för år 1995 förutskickade kompensationen till

kommunsektorn avseende den allmänna

löneavgiften för att finansiera medlemskapet i

EU.

Regeringen gör nu bedömningen att en

vidareförsäljning av Haninge Bostäder AB kan

ske. För att möjliggöra för Haninge kommun att

i framtiden återförvärva en del av

bostadsföretaget föreslår regeringen att

försäljningen sker i två steg. Detta sker genom

att staten i ett första steg utnyttjar den

köpoption i Haninge Holding AB som ger

staten rätt att före den 30 juni 2010 förvärva alla

aktierna i holdingbolaget. Priset härför uppgår

till 100 000 kronor plus en årligen beräknad

avkastning om 11 procent, enligt avtal. Medel

från anslaget A2 Bidrag till särskilda insatser i

vissa kommuner och landsting används för att

övergångsvis finansiera förvärvet. I ett andra steg

säljer staten aktierna vidare till Venantius AB till

ett försiktigt bedömt marknadsvärde med

ledning av extern värdering. De fastigheter i

företaget som inte ingår i den del som Haninge

kommun skall kunna återförvärva avvecklas

därefter. Det överskott som kan uppkomma vid

såväl avvecklingen av dessa fastigheter som vid

en framtida försäljning av den kvarstående delen

av beståndet delas ut till staten efter avdrag för

de omkostnader som uppstår för Venantius AB.

En väsentlig del av de medel som motsvarar det

särskilda bidraget till Haninge kommun bedöms

kunna återvinnas på detta sätt.

Enligt lagen (1996:1059) om statsbudgeten

skall en försäljningsinkomst av detta slag

redovisas mot en inkomsttitel om inte riksdagen

beslutar annat (30 §). Vidare skall en

utdelningsinkomst som beräknas av riksdagen

redovisas mot en inkomsttitel (9 §). Med avsteg

från de normala förfarandena förelår regeringen

att försäljningsinkomsterna vid försäljningen till

Venantius AB och utdelning av det överskott

som kan uppkomma vid avvecklingen av

fastigheter i stället redovisas mot anslaget A2

Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och

landsting eftersom bidraget till Haninge

kommun utbetalats från detta anslag. Medlen

kan på så sätt, i enlighet med vad regeringen

tidigare aviserat, återföras till kommunsektorn.

2.5.2 Översyn av kommunkontosystemet

för återbetalning av moms

Regeringen aviserade i budgetpropositionen för

1999 (prop. 1998/99:1) att en översyn av

systemet med kommunkonton för återbetalning

av ingående moms till kommuner och landsting

skulle göras och i oktober 1998 beslutade

regeringen om direktiven för utredningen (dir.

1998:93). Enligt direktiven skall utredaren

analysera och så långt det är möjligt förklara

orsakerna till den kraftiga ökningen av

omslutningen i systemet. Denna analys har

under mars 1999 redovisats i ett delbetänkande

från utredningen.

Utredaren skall vidare analysera den

omfördelning som sker mellan kommuner

respektive landsting till följd av den

gemensamma finansieringen. En viktig fråga att

analysera är effekterna av den kommunala

finansieringen mot bakgrund av de ökade

utbetalningarna från systemet. Utöver detta skall

utredaren bl.a. utvärdera om systemet fyller det

egentliga syftet, dvs. att i

mervärdesskattehänseende likställa kommunal

verksamhet som bedrivs i egen regi med

verksamhet som upphandlas externt. Dessa delar

av uppdraget skall rapporteras senast i oktober

1999

Statsskuldsräntor

m.m.

26

Förslag till statsbudget för 2000

Statsskuldsräntor m.m.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 21

2 Inledning 23

3 Räntor på statsskulden 25

A1 Räntor på statsskulden 25

3.1 Prognos för räntor på statsskulden 25

3.2 Faktorer som påverkat ränteutgifterna 27

3.3 Upplåning 29

3.4 Känslighetsanalys 30

4 Oförutsedda utgifter 33

B1 Oförutsedda utgifter 33

4.1 Omfattning 33

4.2 Ianspråktagande av anslaget 1998 och hittills 1999 33

4.3 Regeringens överväganden 33

5 Riksgäldskontorets provosionskostnader i samband med upplåning och

skuldförvaltning 35

C1 Riksgäldskontorets provisonskostnader i samband med

upplåning och skuldförvaltning 35

5.1 Omfattning 35

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 21

2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 26 23

3.1 Anslagsutveckling 25

3.2 Kassamässiga statsskuldsräntor 26

3.3 Kostnadsmässiga statsskuldsräntor 26

4.1 Anslagsutveckling 33

4.2 Utbetalningar 1998 och hittills 1999 33

5.1 Anslagsutveckling 35

Diagramförteckning

3.1 Statsbudgetens saldo 27

3.2 Ränteförutsättningar 28

3.3 Statsskuldens fördelning på olika instrument-typer 29

3.4 Statsobligationslån 31 augusti 1999 29

3.5 Valutaskulden exklusive derivattranskationer 31 augusti 1999 30

3.6 Valutaskulden inklusive derivattransaktioner 31 augusti 1999 30

3 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. bemyndigar regeringen att under år 2000

besluta att ramanslaget A1 Räntor på

statsskulden får överskridas om det är nöd-

vändigt för att fullgöra statens betalnings-

åtaganden, (avsnitt 3.1),

2. bemyndigar regeringen att under år 2000

besluta att ramanslaget C1 Riksgäldskonto-

rets provisionskostnader i samband med

upplåning och skuldförvaltning får

överskridas om det är nödvändigt för att

fullgöra statens betalningsåtaganden,

(avsnitt 5.1),

3. för budgetåret 2000 anvisar anslagen under

utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m.

enligt följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Räntor på statsskulden

ramanslag

81 700 000

B1

Oförutsedda utgifter

ramanslag

10 000

C1

Riksgäldskontorets provisionskostnader i samband med

upplåning och skuldförvaltning

ramanslag

100 000

Summa

81 810 000

4 Inledning

Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. om-

fattar räntor på statsskulden, oförutsedda utgif-

ter samt Riksgäldskontorets provisionskostnader

i samband med upplåning och skuldförvaltning.

Utgiftsområdet ingår inte i utgiftstaket.

Målet för statsskuldsförvaltningen är att skulden

skall förvaltas så att kostnaden för skulden

långsiktigt minimeras samtidigt som risken i

förvaltningen beaktas. Förvaltningen skall ske

inom ramen för de krav penningpolitiken ställer.

Tabell 2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 26

Miljoner kronor

Utfall

1998

Anslag

1999

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Räntor på statsskulden

113 311

84 450

92 600

81 700

77 000

62 100

Oförutsedda utgifter

1

10

10

10

10

10

Riksgäldskontorets provisionskostnader i samband

med upplåning och skuldförvaltning1

93

100

60

100

100

100

Totalt för utgiftsområde 26

113 405

84 560

92 670

81 810

77 110

62 210

1 Före 1998 redovisades provisionskostnader i samband med upplåning och

skuldförvaltning under utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning

5 Räntor på statsskulden

A1 Räntor på statsskulden

Tabell 3.1 Anslagsutveckling

1998

Utfall

113 311 000

1999

Anslag

84 450 000

Utgifts-

prognos

92 600 000

2000

Förslag

81 700 000

2001

Beräknat

77 000 000

2002

Beräknat

62 100 000

5.1 Prognos för räntor på

statsskulden

Kassamässiga statsskuldsräntor

De totala räntebetalningarna för 1999 beräknas

uppgå till 93 miljarder kronor vilket är

oförändrat jämfört med vad som

prognostiserades i 1999 års ekonomiska

vårproposition. För åren 2000 och 2001

prognostiseras ränteutbetalningarna öka med ca

4 miljarder kronor i jämförelse med den

ekonomiska vårpropositionen. För år 2002 är

motsvarande ökning ca 9 miljarder kr. Ökningen

i räntebetalningarna 2000-2002 beror dels på

högre antagna räntenivåer än i den ekonomiska

vårpropositionen, dels på att det ackumulerade

upplåningsbehovet under perioden nu bedöms

bli betydligt högre.

Sett över tiden minskar räntebetalningarna

från 93 miljarder kronor 1999 till 62 miljarder

kronor år 2002. De kraftigt minskade

räntebetalningarna 1999-2002 är delvis en effekt

av att lån med höga kuponger successivt förfaller

och refinansieras med lån till lägre räntesatser.

De lägre ränteutbetalningarna i slutet av

perioden förklaras även av den amortering som

sker på statsskulden till följd av överföringar från

AP-fonden till staten i samband med

ålderspensionsreformen samt försäljningar av

statliga bolag.

I de totala ränteutbetalningarna som belastar

statsbudgeten och statens lånebehov, ingår

förutom ränteutbetalningar på lån i svensk- och

utländsk valuta även realiserade valuta- och

kursförluster/vinster. Dessa kan påverka ränte-

utgifterna i såväl positiv som negativ riktning,

och uppvisar ett mönster som inte på samma sätt

som övriga ränteutgifter korresponderar mot

den årliga skuldutvecklingen.

Valutadifferenserna (dvs. förluster/vinster) beror

på hur mycket valutakursen för de lån som har

förfallit har förändrats sedan lånet emitterades.

Kursdifferenser beror på aktiva skuld-

skötselåtgärder i form av byten och

förtidsinlösen av lån.

Prognosen i tabell 3.2 baseras på att den

nuvarande upplåningsinriktningen i huvudsak

ligger fast. Förändrade upplåningstrategier kan i

vissa fall ge betydande effekter på

räntebetalningarna (se avsnitt 3.2-3.3).

Tabell 5.2 Kassamässiga statsskuldsräntor

Miljarder kronor

1998

1999

2000

2001

2002

Räntor på lån i svenska

kronor

73,1

70

58

49

45

Räntor på lån i utländsk

valuta

23,6

21

20

20

19

Räntor på in- och

utlåning

-3,9

-3

-4

-4

-5

Över-/underkurser vid

emission1

-5,7

-3

-2

-2

-2

Summa räntor

87,2

85

73

64

58

Valutaförluster/vinster2

9,8

-3

1

5

1

Kursförluster/vinster3

15,6

11

8

9

3

Övrigt

0,6

0

0

0

0

Summa ränteutgifter

113,3

93

82

77

62

1Överkurser uppstår när Riksgäldskontoret emitterar nya obligationer eller

utökar

befintliga benchmarklån om marknadsräntan vid emissionstillfället är lägre än

kupongräntan. Underkurser uppstår vid motsatt förhållande.

2 Vid lösen eller omsättning av lån i utländsk valuta realiseras

valutakursförluster eller

vinster beroende på hur valutakursen utvecklats sedan lånet tecknades. Posten

påverkar statsbudgetens utgifter och statsbudgetens saldo men inte statens

finansiella

sparande.

3 Kursförluster uppstår vid förtidsinlösen av lån som har en högre kupongränta

än

marknadsräntan vid återköpstillfället. Kursvinster uppstår vid motsatt

förhållande.

Posten påverkar statsbudgetens utgifter och statsbudgetens saldo men inte

statens

finansiella sparande.

Kostnadsmässiga statsskuldsräntor

De kostnadsmässiga räntorna blir under hela

perioden högre än de beräknade ränteutgifterna

(summa räntor). Periodiseringen av över- och

underkurser vid emission bidrar till att de

kostnadsmässiga räntorna blir högre, beroende

på att den för perioden prognostiserade

realiserade överkursen, netto, genom

periodoseringen sprids ut över en längre

tidsperiod. Redovisning av nollkupongräntor på

upplupen basis ökar de periodiserade räntorna

relativt de utgiftsmässiga, då merparten av

nollkuponglånen har relativt lång löptid med

förfall först efter periodens utgång.

Den budgetpåverkande redovisningen av

statsskuldräntorna är i dag utgiftsmässig, dvs.

baserad på hur mycket som betalas varje år.

Ränteutgifterna blir därmed starkt beroende av

vilka typer av upplåningstekniker som tillämpas

och kan uppvisa stora svängningar mellan åren

som inte direkt kan hänföras till den

underliggande skuld-, ränte- och

valutakursutvecklingen under motsvarande

period. När kostnaderna för statsskulden

utvärderas bör fokus i stället främst ligga på hur

mycket räntekostnader som genereras under en

viss period. I tabell 3.3 redovisas de

kostnadsmässiga statsskuldsräntorna.

Periodiseringen innebär att räntorna sprids ut

över lånets löptid. Störst effekt får detta för

nollkupongobligationer. För dessa utbetalas

ingen ränta förrän på förfallodagen, medan det

enligt upplupenprincipen genereras ränta under

hela löptiden.

Vidare görs justeringar för över- och un-

derkurser som uppstår vid emissionerna. I stället

för att redovisa dem som inkomst- respektive

utgiftsräntor vid upplåningstillfällena, fördelas de

ut över respektive låns återstående löptid. Varje

lån kommer härmed att under hela sin livstid

belasta räntekostnaderna med den

marknadsränta de har emitterats till, eftersom

nettot av ett låns kupongränta och periodiserade

över- eller underkurs sammanfaller med

marknadsräntan vid emissionen.

Förutom löpande ränteutgifter samt över- och

underkurser från emissionerna utgörs även de

totala ränteutbetalningarna av utgifter i form av

realiserade kursdifferenser vid förtidsinlösen av

lån samt realiserade valutakursdifferenser. Dessa

två kategorier av räntor har inte periodiserats, på

grund av att de faktiska beloppen blir kända först

på förfallodagen. Man kan emellertid inte helt

bortse från dessa räntor eftersom även de

påverkar lånebehovet.

Precis som i den kassamässiga redovisningen

tas det i den kostnadsmässiga redovisningen av

ränteutgifterna enbart hänsyn till realiserade

effekter. Orealiserade omvärderingar av skulden

med avseende på ändringar i marknadsräntor och

växelkurser tas inte upp som kostnader för

statsskulden.

Tabell 3.3 Kostnadsmässiga statsskuldsräntor

Miljarder kronor

1998

1999

2000

2001

2002

Summa räntor enligt

tabell 3.2

(gamla NR-räntor)

87

85

73

64

58

Justering

kursdifferenser vid

emission

3

1

0

1

2

Justering noll-

kupongräntor

3

1

3

3

5

Summa kostnads-

justering

6

3

3

4

6

Summa

räntekostnader1

(nya NR-räntor)

93

88

76

68

64

1Exklusive realiserade valuta- och kursdifferenser.

Nytt räntebegrepp i nationalräkenskaperna

Omläggningen av nationalräkenskapsstatistiken

till det europeiska nationalräkenskapssystemet

(ENS 95) innebär att det räntemått som nu är

relevant för beräkning av det finansiella

sparandet är de kostnadsmässiga räntor som

redovisas i tabell 3.3. Före omläggningen

utgjordes de statsskuldsräntor som ingick i

beräkning av den offentliga sektorns finansiella

sparande av posten Summa räntor i den

kassamässiga redovisningen. Summa

kostnadsjusteringar i tabell 3.3 visas hur

statsskuldsräntor som ingår i beräkningen av den

offentliga sektorns finansiella sparande påverkas

av omläggningen av nationalräkenskaperna.

Bemyndigande att överskrida anslaget

Regeringen begär årligen ett bemyndigande att

vid behov överskrida ramanslaget Räntor på

statsskulden. Under år 1998 utnyttjades

bemyndigandet då utbetalningarna uppgick till

113,3 miljarder kronor medan tilldelade medel på

anslaget detta år var 108,4 miljarder kronor. För

år 1999 uppgår prognosen på anslaget till 92,6

miljarder kronor medan tilldelade medel detta år

uppgår till 84,5 miljarder kronor. Den högre

prognosen gör att bemyndigandet bedöms

utnyttjas även 1999. Regeringen bör bemyndigas

att överskrida anslaget under år 2000 om det är

nödvändigt för att kunna fullgöra statens

betalningsåtaganden.

5.2 Faktorer som påverkat

ränteutgifterna

Ränteutgifternas storlek är beroende av ett flertal

faktorer. Grundläggande är statsskuldens storlek,

aktuellt upplåningsbehov (statsbudgetens saldo)

samt ränte- och valutautvecklingen. Dessa

faktorer är avgörande för den underliggande

nivån i räntebelastningen sett över en längre

tidsperiod.

Ränteutgifternas fördelning mellan enskilda år

påverkas emellertid också av tekniska faktorer i

form av olika emissionstekniker som

Riksgäldskontoret tillämpar.

Grundläggande faktorer

Statsskulden uppgick vid utgången av 1998 till

1 449 miljarder kronor. Statsskuldens utveckling

bestäms huvudsakligen av det beräknade

lånebehovet. Statsskulden påverkas även av

valutaförändringar eftersom en stor del, för

närvarande närmare 30 procent, av skulden är

upplånad i utländsk valuta.

Statsskulden växte snabbt i början av 1990-

talet till följd av stora underskott i statens

finanser. I förhållande till BNP upphörde stats-

skulden att öka 1994-1995, medan statsskulden

fortsatte att öka nominellt till och med 1998 års

slut.

Den gynnsamma utvecklingen sedan 1993 har

burits upp av den framgångsrika budgetsanering

som påbörjades 1994. År 1998 var statsbudgetens

saldo positivt för första gången sedan 1989 och

staten kunde amortera knappt 10 miljarder

kronor på statsskulden. Som framgår av diagram

3.1 beräknas statsbudgeten visa stora överskott

för åren 1999-2002. De beräknade överskotten i

statsbudgeten beror på engångseffekter i

samband med införandet av ålders-

pensionsreformen samt på inkomster från

försäljning av aktier.

Diagram 5.1 Statsbudgetens saldo

Miljarder kronor

Diagram 5.2 Ränteförutsättningar

Procent

Förutom statsskuldens utveckling har även

ränte- och valutautvecklingen en grundläggande

betydelse för ränteutgifterna. Om den svenska

marknadsräntan ökar eller minskar med en

procentenhet från och med år 2000, jämfört med

gällande beräkningsantaganden, ökar eller

minskar ränteutgifterna med 4-6 miljarder

kronor per år under beräkningsperioden.

Diagram 3.2 visar ränteutvecklingen för de för

statsskulden mest betydelsefulla räntorna.

Tekniska faktorer

Som tidigare nämnts påverkas ränteutgifternas

fördelning mellan enskilda år, förutom av

grundläggande faktorer som statsskuldens

storlek, aktuellt upplåningsbehov (stats-

budgetens saldo) samt ränte- och

valutautvecklingen, även av mer tekniska

faktorer i form av olika emissionstekniker som

Riksgäldskontoret tillämpar. Exempel på

upplåningsmetoder som kan ge stora sådana

tekniska effekter på ränteutgifterna är emissioner

av nollkupongobligationer samt benchmarklån.

För nollkupongobligationer tas lånets sam-

manlagda ränta upp som utgifter för statsskulden

först vid förfallotidpunkten. På detta sätt skjuts

betalningarna av statskuldräntorna på framtiden.

Vid emission av benchmarklån uppkommer

över- eller underkurser när marknadsräntan

avviker från de emitterade lånens fasta kupon-

gräntor. En överkurs är ett pris över obligatio-

nens nominella värde, som innebär att långivaren

ersätter Riksgäldskontoret med den

nuvärdesberäknade mellanskillnaden mellan

kupongräntan och marknadsräntan för lånets

återstående löptid. Denna ersättning räknas av

från ränteutgifterna och reducerar därmed nettot

av ränteutgifterna vid upplåningstillfället,

samtidigt som ränteutgifterna blir högre

kommande år genom att Riksgäldskontoret

förbinder sig att betala en högre ränta än

marknadsräntan. Vid emission till underkurs

gäller det motsatta.

I de totala, lånebehovspåverkande

ränteutgifterna ingår också realiserade kurs- och

valutadifferenser.

Uppköp och byten i syfte att jämna ut

förfalloprofilen samt för att snabbt få upp

likviditet i nya lån ingår som ett led i

Riksgäldskontorets aktiva skuldförvaltning.

Analogt med vad som gäller när lån emitteras

uppstår i dessa fall över- och underkurser. Vid

uppköp till överkurs realiserar Riksgäldskontoret

en kursförlust, eftersom långivaren måste

ersättas med den nuvärdesberäknade

mellanskillnaden mellan kupong- och

marknadsränta för lånets återstående löptid.

Samtidigt blir de ordinarie, i det finansiella

sparandet inkluderade, räntorna lägre kommande

år, eftersom uppköp till överkurs innebär att

lånet kan refinansieras till en lägre räntenivå.

Tvärtom innebär uppköp till underkurs en

realiserad kursvinst, samtidigt som

ränteutgifterna blir högre kommande år.

Uppköp till någon form av kursdifferens -

positiv eller negativ - innebär således enbart en

omfördelning av ränteutgifter över tiden.

Valutaskulden omvärderas löpande till aktuella

valutakurser. Statsbudgeten belastas emellertid

inte med orealiserade omvärderingar, utan först

av de realiserade valutakursdifferenser som

uppstår när lånen eller derivatinstrumenten

förfaller. Valutadifferenserna är en funktion av

växelkursrörelser sedan de förfallande

instrumenten emitterades och uppvisar därför

såväl ett oregelbundet mönster mellan åren, som

stor volatilitet beroende på förändrade

växelkursförutsättningar.

5.3 Upplåning

Det övergripande målet för Riksgäldskontorets

statsskuldsförvaltning är enligt riksdagsbeslut att

minimera de långsiktiga kostnaderna för

statsskulden samtidigt som risken i förvaltningen

beaktas. Förvaltningen skall dessutom ske inom

ramen för penningpolitikens krav. Regeringen

lägger årligen fast riktlinjer för skuldens

förvaltning, t.ex. avseende fördelningen mellan

lån i kronor och lån i utländsk valuta. Beslutet

bygger på förslag från Riksgäldskontoret och

fattas efter yttrande från Riksbanken.

Riksgäldskontoret bedriver upplåning på tre

huvudsakliga delmarknader;

- nominell svensk upplåning,

- real upplåning

- valutaupplåning.

I diagram 3.3 redovisas statsskuldens fördelning

på olika instrumenttyper.

Diagram 5.3 Statsskuldens fördelning på olika instrument-

typer

Not:Inkluderas swappar mellan svenska kronor och utländsk valuta uppgår andelen

utländsk

valuta till 29%

Nominell svensk upplåning

Den långa nominella upplåningen i svenska

kronor koncentreras till s.k. benchmarklån.

Dessa utgörs av fastförräntade obligationer med

löptider på för närvarande mellan två och femton

år. Förutom vid nyintroduktion av lån sker

upplåningen genom att nya trancher emitteras i

de befintliga lånen. Huvudsyftet med

benchmarksystemet är att varje lån skall vara

tillräckligt stort för att god likviditet skall kunna

upprätthållas. Detta minskar investerarnas risker

och därmed deras avkastningskrav, och bidrar på

så sätt till lägre upplåningskostnader för staten.

Samtidigt som benchmarklånen främjar likviditet

så sprids upplåningen över en tillräckligt bred

avkast-ningskurva för att refinansieringsbördan

skall jämnas ut (diagram 3.4). Ytterligare ett

medel för att begränsa refinansieringsrisken när

benchmarklånen förfaller är Riksgäldskontorets

bytestransaktioner, som innebär att delar av

lånen köps upp i förtid och ersätts med lån med

längre löptid eller med statsskuldväxlar.

Kontoret genomför också regelbundna

emissioner av statsskuldväxlar.

Real upplåning

Vid sidan av den nominella upplåningen

emitterar Riksgäldskontoret

realränteobligationer. Genom att den reala

avkastningen är känd undviker investerarna

inflationsrisken och behöver därför inte

kompenseras för att ta på sig en sådan risk.

Realräntelånen finns såväl i form av

nollkupongobligationer, för vilka all ränta

inklusive inflationskompensation betalas ut i

samband med att lånet förfaller, som i form av

kuponglån med årlig räntebetalning.

Diagram 5.4 Statsobligationslån 31 augusti 1999

Not: Total obligationsstock 804 miljarder kronor

Riksgäldskontoret bedriver också upplåning

direkt från hushållen. Hushållen ges därmed

möjlighet att förvärva instrument utan kreditrisk

samtidigt som hushållsupplåningen bidrar till att

hålla nere de totala kostnaderna för statsskulden,

eftersom kostnaderna är lägre än för annan

upplåning.

Valutaupplåning

Valutaupplåningen utgörs huvudsakligen av

kapitalmarknadsupplåning, obligationer i

utländsk valuta samt s.k. kron/valutaswappar.

Kron/valutaswappar innebär att upplåning i

svenska kronor transformeras till upplåning i

utländsk valuta genom skuldbytesavtal, där

kronor säljs i utbyte mot utländsk valuta.

Kron/valutaswapparna i sig är inte finansierade,

men bidrar till ett nettoinflöde av utländsk valuta

som räknas in i valutaskulden.

För att valutaskuldens sammansättning skall

vara förenlig med de riktmärken som har satts

upp avseende skuldens valuta- och ränterisk,

kombineras upplåningen med

derivattransaktioner. Till följd av detta

förfarande skiljer sig sammansättningen av de

utestående lånen markant från

nettoskuldsättningen i olika valutor (se diagram

3.5 och 3.6). Derivatinstrument används också

för att inom fastställda riktlinjer och ramar ta

begränsade valuta- och räntepositioner gentemot

riktmärket. Derivatinstrumenten ingår inte i

statsskuldsbegreppet, däremot belastas

statsbudgeten av ränteutgifter på såväl lån som

derivattransaktioner.

Under utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och

finansförvaltning redovisas en resultatbedömning

av Riksgäldskontorets upplåning och statsskulds-

förvaltning.

Diagram 5.5 Valutaskulden exklusive

derivattranskationer 31 augusti 1999

Diagram 5.6 Valutaskulden inklusive

derivattransaktioner 31 augusti 1999

5.4 Känslighetsanalys

Förändrade ränteantaganden

En förändring av korta och långa

marknadsräntor med en procentenhet för

återstoden av 1999 skulle öka eller minska både

kostnads- och kassamässiga statsskuldsräntor

med ca 2,5 miljarder kronor under året. Om den

svenska marknadsräntan från och med år 2000

skulle ligga en procentenhet högre eller lägre än

beräkningsantagandena, skulle både kostnads-

och kassamässiga statsskuldsräntor bli 4-6

miljarder kronor högre eller lägre per år under

beräkningsperioden. En förändring av utländska

räntor med en procentenhet från och med år

2000 skulle öka eller minska både kostnads- och

kassamässiga statsskuldsräntor med 2-3 miljarder

kronor per år.

Förändrade valutaantaganden

En förändring av kronkursen med en procent

1999 genererar ökade respektive minskade

realiserade valutakursdifferenser med upp till ca 2

miljarder kronor vilket påverkar de kassamässiga

statsskuldsräntorna men inte de kostnadsmässiga

statsskuldsräntorna. En förstärkning respektive

försvagning av kronkursen med en procent från

och med år 2000 skulle minska respektive öka

utgifterna för realiserade valutakursdifferenser

med ca 0,5 miljarder per år. Detta gäller en

generell förändring av kronkursen, i de fall

kronan rör sig åt olika håll gentemot olika

valutor kan enprocentiga förändringar implicera

betydligt större ökningar eller minskningar av de

realiserade valutadifferenserna.

Förändrade budgetsaldoantaganden

En förbättring av budgetsaldot med 10 miljarder

ett enskilt år skulle öka de kostnadsmässiga

statsskuldsräntorna med ca 0,1 miljard det året

som förbättringen inträffar. Motsvarande

saldoförbättring skulle öka de kassamässiga stats-

kuldsräntorna med ca 0,5 miljarder (till följd av

att statsobligationsupplåningen under perioden

beräknas ske till överkurser vilka ackumulerat

blir lägre då mindre volymer upplånas). Åren

efter saldoförbättringen minskar

kostnadsmässiga statsskuldsräntor med ca 0,4

miljarder kronor. Motsvarande minskning för

kassamässiga statskuldsräntor är ca 0,5 miljarder

kronor. Ett ökat upplåningsbehov med 10

miljarder ett enskilt år skulle ge motsatt effekt.

6 Oförutsedda utgifter

B1 Oförutsedda utgifter

Tabell 4.1 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

869

Anslags-

sparande

12 361

1999

Anslag

10 000

Utgifts-

prognos

10 000

2000

Förslag

10 000

2001

Beräknat

10 000

2002

Beräknat

10 000

6.1 Omfattning

Ett särskilt anslag finns upptaget på statsbudge-

ten för att vid behov kunna användas för att

täcka oförutsedda utgifter. Anslaget för inneva-

rande budgetår uppgår till 10 miljoner kronor.

Medel från anslaget tas i anspråk efter beslut av

regeringen i varje enskilt fall.

6.2 Ianspråktagande av anslaget

1998 och hittills 1999

Under 1998 utbetalades 869 000 kronor från

detta anslag. Den största betalningen uppgick till

623 000 kronor och avsåg ersättningar för

särskilda kostnader och tillsynsinsatser med

anledning av tunnelbygget genom Hallandsåsen.

Från anslaget betalades också i fyra fall ut

skadestånd, förlikningsersättning m.m. om

sammanlagt 231 000 kronor med anledning av

ärenden vid Europeiska kommissionen för

mänskliga rättigheter eller Europadomstolen för

mänskliga rättigheter. Vidare betalades 15 000 ut

som ersättning för felaktigt uttagen punktskatt

på mineralolja.

Hittills under 1999 har 20 000 kronor betalats

från anslaget. Utbetalningen avser ett år 1988 av

Statens trygghetsnämnd beslutat men inte

utbetalt bidrag.

Tabell 6.2 Utbetalningar 1998 och hittills 1999

Tusental kronor

1998

Finansdepartementet

15

1998

Utrikesdepartementet, 4 ärenden

231

1998

Länsstyrelsen i Skåne

623

Summa 1998

869

1999

Justitiedepartementet

20

Summa hittills 1999

20

6.3 Regeringens överväganden

Enligt regeringens bedömning behövs ett anslag

för oförutsedda utgifter även fortsättningsvis.

Anslaget bör få disponeras för utgifter som är

av så brådskande art att ärendet inte hinner un-

derställas riksdagen och att utgifterna inte lämp-

ligen kan täckas av andra medel som står till re-

geringens förfogande.

Under en lång följd av år har riksdagen även

medgett att anslaget får användas för vissa speci-

ella ändamål om andra medel inte står till förfo-

gande. Regeringen har sålunda från detta anslag

fått betala ut t.ex. belopp som staten genom la-

gakraftvunnen dom ålagts att betala, belopp som

staten till följd av skada i samband med statlig

verksamhet efter uppgörelse har åtagit sig att er-

sätta samt skador inom landet som uppkommit

genom tidigare krigsförhållanden (se prop.

1997/98:1, utgiftsområde 26, s. 13 f). Regeringen

bör även fortsättningsvis få betala ut ersättning

för skador av sådan natur.

Anslaget får inte användas för att tillgodose

behov som omtalas i 9 kap. 3 § tredje stycket re-

geringsformen, dvs. behov av medel för rikets

försvar under krig, krigsfara eller andra utomor-

dentliga förhållanden.

Det ankommer på regeringen att i efterhand

anmäla till riksdagen vilka utgifter som täckts

genom att medel från anslaget tagits i anspråk.

Anslagets karaktär medger inte någon närma-

re bedömning av omfattningen av oförutsedda

utgifter. Regeringen föreslår att medel för oför-

utsedda utgifter skall anvisas på ett ramanslag

och att anslagsbeloppet skall vara 10 miljoner

kronor.

7 Riksgäldskontorets provosionskostnader i

samband med upplåning och

skuldförvaltning

C1 Riksgäldskontorets

provisonskostnader i samband

med upplåning och

skuldförvaltning

Tabell 5.1 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

93 182

1999

Anslag

100 000

Utgifts-

prognos

60 000

2000

Förslag

100 000

2001

Beräknat

100 000

2002

Beräknat

100 000

7.1 Omfattning

Anslaget innefattar provisionskostnader relate-

rade till valutaupplåningen.

Merparten av provisionskostnaderna utgörs av

försäljningsprovisioner till de banker som agerar

som mellanhänder vid försäljningen av kontorets

lån. Dessa s. k. underwriters som består av en

eller flera banker, köper lånet av

Riksgäldskontoret och säljer det sedan vidare till

investerarna. De tar därmed på sig en risk som de

kompenseras för genom provisioner.

I provisionskostnaderna ingår också utgifter

för provisioner i samband med inlösen av lån,

förvaltningsprovisioner till tre externa förvaltare

som vardera förvaltar en liten andel av

valutaskulden samt kreditavgifter.

För perioden år 1999 prognostiseras

provisionskostnader till 60 miljarder kronor

medan provisionskostnaderna beräknas till 100

miljoner kronor för åren 2000-2002.

Bemyndigande att överskrida anslaget

Regeringen anser att den bör bemyndigas att

överskrida ramanslaget Riksgäldskontorets

provisionskostnader i samband med upplåning

och skuldförvaltning under år 2000 om det är

nödvändigt för att kunna fullgöra statens

betalningsåtaganden. Under år 1998 behövde

inte regeringen utnyttja motsvarande

bemyndigande

Avgiften till

Europeiska

gemenskapen

27

Förslag till statsbudget för 2000

Avgiften till Europeiska gemenskapen

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 39

2 Inledning 41

3 Redovisning av EU-budgetens utfall 1998 43

4 Mål för utgiftsområdet 45

5 Bemyndigande 47

6 Anslag 49

A1 Avgiften till Europeiska gemenskapens budget 49

A1.1 Tullavgift 50

A1.2 Särskilda jordbrukstullar och sockeravgifter 50

A1.3 Mervärdesskattebaserad avgift 51

A1.4 Avgift baserad på bruttonationalinkomsten 51

A1.5 Avgift avseende Storbritanniens budgetreduktion 52

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 39

2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 27 42

3.1 Utgiftsfördelning EU-budgeten 1998 43

3.2 Anslagna medel samt utfall för 1998 44

6.1 Anslagsutveckling 49

6.2 Tullavgift 50

6.3 Särskilda jordbrukstullar och sockeravgifter 50

6.4 Mervärdesskattebaserad avgift 51

6.5 BNI-avgift 51

6.6 Avgift avseende Storbritanniens budgetreduktion 52

8 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. bemyndigar regeringen att ikläda staten de

åtaganden som följer av EU-budgeten för

budgetåret 2000 avseende åtagandebemyn-

diganden (avsnitt 5),

2. för budgetåret 2000 anvisar anslag under

utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska

gemenskapen enligt följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Avgiften till Europeiska gemenskapens budget

ramanslag

23 083 000

Summa för utgiftsområdet

23 083 000

9 Inledning

Omfattning

Europeiska unionen disponerar en budget för

finansiella åtaganden på unionsnivå. Denna

upprättas med stöd av artikel 268 (f.d. 199) i

fördraget om Europeiska unionen.

Finansieringen av budgeten med s.k. egna medel,

dvs. avgifter från medlemsländerna, fastställs i

fördragets artikel 269 (f.d. 201) och i rådets

beslut om systemet för gemenskapernas egna

medel (94/728/EG, Euroatom).

Utgiftsområdet avser Sveriges avgift till EU-

budgeten. Utgifterna för budgetåret 2000 utgörs

av Sveriges betalningar under budgetåret till

Europeiska kommissionen avseende EU-

budgeten för 2000 inklusive eventuella

korrigeringar avseende tidigare år. Avgiften kan

dock under löpande budgetår förändras till följd

av faktisk uppbörd av tullar och importavgifter,

utfallet av EU-budgeten tidigare år, EU-

tilläggsbudgetar, valutakursändringar samt andra

korrigeringar av avgiften. EU-budgeten för 2000

fastställs i euro, men betalning av avgiften sker i

kronor.

Betalningen av vissa delar av avgiften grundas

på en betalningsbegäran från kommissionen

beräknad utifrån budgeten och omräknad till

kronor. Den kurs som därvid används är inte

densamma som den som används vid

omräkningen av det svenska

budgeteringsunderlaget från kronor till euro vid

beredningen av EU-budgeten.

Avgiften består av komponenterna tullar,

särskilda tullar på jordbruksprodukter och

sockeravgifter, mervärdesskattebaserad avgift,

avgift beräknad på bruttonationalinkomsten

samt avgift för att täcka Storbritanniens

budgetreduktion. Storbritannien erhåller enligt

rådsbeslutet om egna medel en budgetreduktion,

som finansieras av övriga medlemsländer.

Europeiska rådet beslutade i mars 1999 om

innehållet i ett nytt beslut om egna medel.

Kommissionen lade i juli fram ett förslag till nytt

beslut grundat på innehållet i Europeiska rådets

överenskommelse. Rådets behandling av

förslaget har påbörjats med inriktningen att

beslutet skall antas under hösten. Beslutet

innehåller fyra viktiga komponenter som

påverkar den svenska avgiften. För det första

ökar den andel medlemsstaterna får behålla av

tulluppbörden från 10 procent till 25 procent,

samtidigt som den mervärdesskattebaserade

avgiften minskar. Dessa förändringar innebär att

en större del av finansieringen tas ut via BNI-

avgiften. För det andra modifieras taket för uttag

av egna medel från 1,27 procent av BNI enligt

nationalräkenskapssystemet ENS 79 till

motsvarande belopp uttryckt i procent av BNI

enligt det nya nationalräkenskapssystemet ENS

95. Syftet med modifieringen av taket är att

övergången till nytt nationalräkenskapssystem

inte skall leda till ökade resurser för EU-

budgeten. För det tredje införs en reducering av

finansieringsansvaret för den brittiska

budgetreduktionen till 25 procent av nuvarande

andel för Nederländerna, Sverige, Tyskland och

Österrike. För det fjärde justeras den brittiska

budgetreduktionen med anledning av de ovan

beskrivna ändringarna vad gäller tullavgifter och

mervärdesskattebaserad avgift samt med

anledning av kommande utvidgning av unionen.

Eftersom beslutet ännu inte är fattat och

utformningen av förändringarna därmed inte

känd, är det enligt regeringens uppfattning inte

lämpligt att basera budgetberäkningen i denna

proposition på det kommande beslutet. Med

tillämpning av principen att endast fattade beslut

beaktas baseras budgetförslaget istället på det

gällande rådsbeslutet om systemet för

gemenskapens egna medel (94/728/EG,

Euroatom). Det bör också observeras att

kommande justeringar avseende gamla budgetår

kommer att ske enligt det nuvarande beslutet

även sedan det nya trätt i kraft.

Budgeten för 2000 är den första årsbudgeten

som beslutas inom ramen för det nya finansiella

perspektivet för perioden 2000-2006.

Kommissionens budgetförslag ryms under taket

för år 2000, men lämnar mycket små marginaler.

I rådets första läsning av budgetförslaget har

därför neddragningar av anslagsmedel om ca 1,6

miljarder euro beslutats. Ökningen av EU-

budgeten i förhållande till 1999 skulle därmed

stanna vid 2,8 procent istället för 3,4 procent

enligt kommissionens förslag.

Budgetmyndigheternas behandling av

budgetförslaget för 2000 är dock inte avslutad.

Regeringens budgetförslag för utgiftsområdet

baseras därför på kommissionens budgetförslag.

Avgiften har i sedvanlig ordning reviderats i

förhållande till de beräkningar som presenterades

i 1999 års ekonomiska vårproposition eftersom

EU-budgetförslaget inte fanns tillgängligt då den

ekonomiska vårpropositionen presenterades.

Förändringarna i förhållande till bedömningarna

i den ekonomiska vårpropositionen föranleds

också av kommissionens förslag till EU:s

tilläggsbudget 1 för 1999, vilken framför allt

innehåller en reglering av EU-budgetens

överskott för 1998 och en justering av

prognoserna för avgiftskomponenterna.

Justeringen av prognoserna i tilläggsbudgeten

innebär en tidigareläggning av regleringen av

skillnader mellan de preliminära

avgiftsbetalningarna och utfallskorrigeringarna.

För svenskt vidkommande innebär det att den

återbetalning som förutsetts äga rum 2000

inträffar redan 1999. Härutöver har beräkningen

av avgiften justerats för ändrade antaganden om

den ekonomiska utvecklingen, inklusive

justeringar av antagandena för utvecklingen av

tullar och avgifter, mervärdesskattebas och

bruttonationalinkomst samt växelkurs. För

betalningar avseende 2000 har kursen 8,70

kr/euro använts.

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 27

Miljoner kronor

Utgift

1998

Anvisat

1999

Utgiftsprognos

1999

Förslag

2000

Beräknat

2001

Beräknat

2002

Avgiften till Europeiska gemenskapens budget

21 908

20 593

23 083

23 821

23 677

 Tullavgift

3 030

 Särskilda jordbrukstullar och sockeravgifter

359

 Mervärdesskattebaserad avgift

9 149

 Avgiften baserad på bruttonationalinkomsten

8 672

 Avgift avseende Storbritanniens budgetreduktion

Totalt för utgiftsområde 27

21 210

21 908

20 593

23 083

23 821

23 677

10 Redovisning av EU-budgetens utfall

1998

EU-budgeten omfattar framför allt unionens

utgifter inom ramen för den första pelaren, men

omfattar i viss utsträckning även utgifter inom

de övriga pelarna. EU-budgetens aktiviteter

budgeteras under anslag och bemyndiganden, på

unionsnivå benämnda betalningsbemyndiganden

och åtagandebemyndiganden.

Kommissionen lämnar, i enlighet med

budgetförordningen av den 21 december 1977,

en årsredovisning, Ekonomisk rapport.

År 1998 uppgick inkomsterna till 84 530

miljoner ecu netto, varav egna medel till 81 285

miljoner ecu. Disponibla överskott uppgick till

1 924 miljoner ecu och övriga inkomster till

1 321 miljoner ecu (varav 62 miljoner ecu avsåg

EFTA:s deltagande i programsamarbetet).

Utgifterna täckta av betalningsbemyndiganden

uppgick enligt årsredovisningen till 81 637

miljoner ecu netto, vilket med kursen 8,92

kr/ecu (genomsnittlig årskurs) motsvarar

728 202 miljoner kronor. Under året redovisades

en kursförlust om 9 miljoner ecu. Redovisat

underskridande uppgick till 3 023 miljoner ecu

(varav 0,9 miljoner ecu avser EFTA).

Totalt ianspråktagna åtagandebemyndiganden,

inklusive åtaganden avseende tredje land och

bemyndiganden överförda från tidigare budgetår,

uppgick till 86 849 miljoner ecu, eller 774 693

miljoner kronor. Under året disponibla

bemyndiganden uppgick till 91 257 miljoner ecu.

Utnyttjandegraden för åtagandebemyndiganden

uppgick därmed till 95 procent. Fördelat i

enlighet med finansieringsnyckeln för totala egna

medel innebar det att den svenska delen av

åtgandebemyndigandena uppgick till 2,9 procent

eller 2 519 miljoner ecu/ 22 470 miljoner kronor.

Utgifterna (anslag/betalningsbemyndiganden)

fördelade sig enligt följande (miljoner ecu):

Tabell 3.1 Utgiftsfördelning EU-budgeten 1998

UTGIFTSKATEGORI

BELOPP

MILJONER ECU

ANDEL

PROCENT

Jordbruksstöd

39 148

48,0

Strukturåtgärder

28 553

35,0

Interna åtgärder

 4 912

6,0

Utrikesåtgärder

 4 223

5,2

Administration

4 430

5,4

Reserver

272

0,3

Kompensationer till nya

medlemsländer (s.k. infasning)

99

0,1

Totalt

81 637

100 %

Den svenska avgiften för 1998 uppgick till

21 210 miljoner kronor. Återbetalningen till

följd av överenskommelsen om infasning av den

svenska avgiften motsvarande 275 miljoner kr.

Nettoavgiften blev därmed 20 935 miljoner kr.

Detta belopp motsvarar alltså Sveriges faktiska

betalningar till EU. Återflödet från EU-

budgetens utgiftssida påverkar inte dessa

betalningar. För att få en täckande bild av

flödena till och från EU-budgeten bör dock

dessa beaktas. Det på statsbudgeten redovisade

återflödet under inkomsttitel 6000 uppgick 1998

till 9 613 miljoner kronor. Det s.k. nettobidraget

uppgick därmed till 11 322 miljoner kronor.

Tabell 3.2 Anslagna medel samt utfall för 1998

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

A1

Tullavgifter

3 030

2 934

Särskilda jordbrukstullar och

sockeravgifter

359

362

A2

Mervärdesskattebaserad avgift

9 149

9 086

A4

Avgift baserad på bruttonational-

inkomsten

8 672

7 263

Totalt UO

21 210

19 645

Utfallet blev 21 210 miljoner kronor, vilket är 1

565 miljoner kronor eller 8 procent mer än vad

som anvisades i statsbudgeten. På tilläggsbudget

(prop. 1998/99:1) tillfördes anslaget för

Mervärdessskattebaserad avgift 993 miljoner

kronor, samtidigt som anslaget Avgift baserad på

bruttonationalinkomsten minskades med samma

belopp. Skillnaden mellan anslagsförbrukningen

och anvisat belopp i statsbudgeten finansierades

med anslagssparande från tidigare år.

Anslagsbehållningarna minskade med 1 565

miljoner kronor under 1998 och uppgick vid

utgången av året till 391 miljoner kronor.

Skillnaden mellan anslagsförbrukningen och

anvisat belopp på statsbudgeten förklaras

huvudsakligen av högre utgifter för anslagen

Mervärdesskattebaserad avgift och Avgift

baserad på bruttonationalinkomsten. Den

mervärdesskattebaserade avgiften och avgiften

baserad på bruttonationalinkomsten blev 1 056

miljoner kronor respektive 416 miljoner kronor

högre än vad som anvisades i statsbudgeten.

Den största delen av dessa skillnader beror på

uppreviderade avgiftsbaser för åren 1995-1997,

framför allt blev mervärdesskattebasen större än

vad som tidigare antagits, vilket ökade den

mervärdesskattebaserade avgiften med omkring

0,9 miljarder kronor. Den andra större effekten

följde av att ecu-kursen den sista december 1997

var högre än den kurs som låg till grund för

beräkningarna i budgetpropositionen för 1998.

Kursen per den sista december 1997 avgör till

vilken kurs betalningarna för 1998 sker med

avseende på mervärdesskattebaserad avgift, BNI-

avgift och avgift för att täcka Storbritanniens

budgetrabatt. Den högre ecu-kursen medförde

att utgifterna blev ca 0,4 miljarder kronor högre

än beräknat i statsbudgeten. Utfallet för 1998,

liksom för 1997, uppvisar stora avvikelser i

förhållande till budgeten. På grund av

avgiftsbasernas storlek är risken stor för att

avvikelserna blir betydande. Orsaken till

avvikelserna ligger till största delen i

utformningen av systemet för finansiering av

EU-budgeten. Det är regeringens strävan att

verka för en förenkling av detta system, men det

är rimligt att anta att avgiften även under

kommande budgetår kommer att vara föremål

för relativt kraftiga fluktuationer.

11 Mål för utgiftsområdet

Målen för den svenska EU-budgetpolitiken

ligger fast i enlighet med riksdagens beslut

(prop. 1994/95:40, bet. 1994/95:FiU5, rskr.

1994/95:67). Detta innebär bl.a. att Sverige skall

verka för en effektiv och återhållsam

budgetpolitik inom unionen. Målen innebär även

att Sverige skall verka för en förbättrad

budgetdisciplin vid användningen av EU:s

budgetmedel.

I mars 1999 enades Europeiska rådet om

huvudkomponenterna i ett nytt beslut om

systemet för egna medel. Beslutet innebär dels

att uttagstaket 1,27 procent av unionens

bruttonationalinkomst (BNI) ligger fast, dels att

bl.a. Sveriges andel av finansieringen av

Storbritanniens budgetreduktion minskas. För

svenskt vidkommande var detta principiellt

viktiga steg för att nå målsättningen förbättrad

fördelning av finansieringsbördan.

Kommissionen har på grundval av Europeiska

rådets principbeslut lagt fram ett förslag till nytt

beslut om egna medel. Rådsbehandlingen av

detta förslag har nu påbörjats. Det är viktigt att

säkerställa att innehållet i Europeiska rådets

beslut beaktas.

Under våren har också ett nytt flerårigt

budgetbeslut, s.k. finansiellt perspektiv, antagits

för perioden 2000-2006. Jämfört med tidigare

finansiella perspektiv innebär det nya beslutet en

tydligare koppling till utfallet för den årliga

budgeten, genom att nivån för år 2000 tar sin

utgångspunkt i budgetsiffror för 1999 istället för

det finansiella perspektivet för 1999. Detta är en

viktig budgetdisciplinär princip.

Den årliga EU-budgeten är resultatet dels av

de ramar som sätts av beslutet om egna medel

och det finansiella perspektivet, dels av den årliga

budgetberedningen inom rådet och EU-parla-

mentet. Sverige har inom ramen för de

förutsättningar detta ger strävat efter en budget

på unionsnivå som speglar den restriktivitet som

gäller för den nationella budgetpolitiken inom

Sverige och ett stort antal av de övriga

medlemsländerna.

EU-budgeten för 1999 var den sista inom

ramen för det gamla finansiella perspektivet och

som en följd av budgetregelverket var utrymmet

för budgetrestriktivitet mindre än föregående år.

Ökningen av budgeten (betalningsbemynd-

iganden) uppgick till 2,4 procent, vilket var 1

procentenhet mer är 1998 då motsvarande siffra

var 1,4 procent. Totalt sett får ökningen ändå

anses relativt måttlig.

Genom det nya finansiella perspektivet är det

totala utrymmet för budgetökning mer begränsat

för år 2000 än vad som varit fallet tidigare.

Samtidigt är marginalerna mellan finansiellt

perspektiv och budgetförslag mindre. I och med

att tillgängligt utrymme utnyttjas i högre grad än

i budgeten för 1999 blir därmed ökningen i

budgetförslaget för 2000 högre än ökningen för

1999. Regeringen är angelägen att slå vakt om att

tillräckliga marginaler upprätthålls mellan

finansiellt perspektiv och årlig budget för att

säkerställa att en revidering av perspektivet inte

skall bli nödvändig. För svenskt vidkommande

utgör därför fortsatt restriktivitet en

utgångspunkt vid den pågående behandlingen av

budgetförslaget för år 2000.

Budgetpolitiken på lite längre sikt kommer för

svenskt vidkommande i stor utsträckning att

styras av fortsatta ambitioner att koncentrera

EU-budgetens insatser i enlighet med

närhetsprincipen, liksom ambitioner att förenkla

finansieringssystemet för att öka

prognostiserbarheten och transparensen.

12 Bemyndigande

Finansieringen av budgeten med avgifter från

medlemsländerna avser utgifterna enligt

betalningsbemyndiganden (anslag).

Åtagandebemyndiganden ger inte upphov till

samma direkta betalningsansvar utan uttrycker

utgifts-åtagandet för kommande år.

Åtagandebemyndiganden styrs dels av tidigare

fattade beslut, dels av den årliga

budgetprocessen. En förutsättning för

möjligheten till långsiktigt hållbar restriktiv

budgetpolitik är att balans uppnås mellan

tilldelningen av anslag och bemyndiganden och

att även tilldelningen av bemyndiganden präglas

av återhållsamhet.

Egna medel dvs. medlemsländernas avgifter

ett visst år, svarar inte direkt mot

åtagandebemyndiganden. Fördelningsnyckeln

för finansieringen av budgeten, dvs. anslagen

(betalnings-bemyndiganden) kan dock användas

som en grov fördelning av åtagandet på

medlemsländerna.

I kommissionens budgetförslag föreslås att

åtagandebemyndiganden om 92 706 miljoner

euro skall ställas till förfogande för 2000.

Sveriges andel av detta uppgår med fördelning

enligt vår andel av egna medel till 2,8 procent,

dvs. 2 596 miljoner euro, motsvarande ca 22 845

miljoner kronor. Budgetförslaget är för

närvarande föremål för budgetberedning inom

unionens budgetmyndigheter (rådet och

parlamentet).

Regeringen föreslår mot bakgrund av detta att

riksdagen bemyndigar regeringen att ikläda

staten högst det utgiftsåtagande som följer av

fastställd EU-budget vad gäller

åtagandebemyndiganden

13 Anslag

A1 Avgiften till Europeiska

gemenskapens budget

Tabell 6.1 Anslagsutveckling

1998

Utgift

21 210 000

1999

Anslag

21 908 000

Utgifts-

prognos

20 593 000

2000

Förslag

23 083 000

2001

Beräknat

23 821 000

2002

Beräknat

23 677 000

Från och med 1999 utgör avgiften till EU-

budgeten ett anslag, anslaget A1 Avgiften till

Europeiska gemenskapens budget.

Sammanslagningen av de tidigare fyra anslagen

till ett anslag motiveras av behovet av flexibilitet i

medelsdispositionen mellan de olika

komponenterna i avgiften. För att bibehålla den

tidigare informationsnivån redovisas dock den

beräknade fördelningen på anslagsposter i

enlighet med regeringens utfästelse i

budgetpropositionen för 1999 (prop. 1998/99:1).

Information om utfall presenteras även på

anslagspostnivå. Anslagsposterna utgörs dels av

de fyra tidigare anslagen, dels av anslagsposten

Avgift avseende Storbritanniens

budgetreduktion.

Utgifterna inom utgiftsområdet omfattar dels

Sveriges andel av finansieringen av EU-budgeten

för det berörda budgetåret inklusive eventuella

EU-tilläggsbudgetar, dels revidering av

avgiftsbaserna och revidering av den brittiska

budgetrabatten.

Regeringens överväganden

Med hänsyn till Europeiska kommissionens

budgetförslag och prognosen för

utfallskorrigeringar under år 2000 beräknas

avgiften till Europeiska gemenskapen för svensk

del under år 2000 uppgå till 23 083 miljoner

kronor.

Utgiftsprognosen för 1999 uppgår till 20 593

miljoner kronor. Jämfört med 1999 års

ekonomiska vårproposition är detta en

nedrevidering om 2 038 miljoner kronor.

Orsaken till nedrevideringen är att hänsyn tagits

till EU:s tilläggsbudget 1, där EU-budgetens

överskott för 1998 återförs till medlemsländerna

genom att inbetalningarna för 1999 minskas.

Samtidigt reviderar kommissionen baserna för

avgiftsuttaget till samma prognosnivåer (april

1999) som används i budgetförslaget för år 2000.

Det senare innebär en metodförändring jämfört

med tidigare år då baserna från budgetförslaget

för ett givet budgetår var oförändrade under hela

budgetåret. Effekten av förändringen är att man

får en justering redan under pågående budgetår

och att efterhandskorrigeringarna med hänsyn

till utfall, vilka regleras under påföljande

budgetår, därmed blir mindre än vad som

tidigare varit fallet. Under 1999 överstiger

betalningarna enligt EU-budgetens prognoser

regeringens bedömning av betalningarna enligt

utfall. I prognosen i vårpropositionen räknade

regeringen med att den del av betalningarna för

avgiften under 1999 som överstiger vad vi väntas

behöva betala skulle dras från avgiften för år

2000. Med kommissionens förslag till

tilläggsbudget för 1999 skulle alltså denna

förskottsbetalning regleras redan under

innevarande år. Tilläggsbudgeten är ännu inte

antagen. Regeringen gör dock bedömningen att

EU:s tilläggsbudget 1 kommer att antas under

hösten så att den ger effekt på betalningarna

under 1999. Med hänsyn till beloppets storlek

och att beslutet är mycket nära förestående har

regeringen valt att beakta tilläggsbudgeten. Det

innebär ett avsteg från principen att enbart

beakta fattade beslut och en viss risk att

prognosen överskrids om beslutet skulle dröja

längre än vad det nu finns skäl att tro.

Prognosändringen för 1999 påverkar också

beräkningen för 2000, eftersom den tidigare

beräknade minskningen av våra betalningar 2000

inträffar redan 1999. Beräkningen för 2000 ökar

därmed med ca 2 miljarder kronor jämfört med

vårpropositionen.

I beräkningen för 2000 har också en revidering

av nationalräkenskaperna med avseende på

redovisning av kommunal mervärdesskatt

preliminärt beaktats enligt en

schablonberäkning. Den uppskattade effekten

uppgår till en ökning av EU-avgiften om 200

miljoner kronor per år. Kommissionens beslut

om ändrade redovisningsprinciper har fattats,

men ännu inte implementerats i den svenska

redovisningen av nationalräkenskaperna.

Beräkningen av effekten på den svenska EU-

avgiften är därför preliminär. Den nya

redovisningsprincipen riskerar att påverka våra

betalningar från 1995 och framåt. Det innebär att

det då skulle uppstå en betalning avseende

utfallskorrigering bedömd till ca 1 miljard

kronor t.o.m. 1999. Korrigeringsbetalningen

bedöms äga rum under 2000. Sammanlagt

innebär därmed den möjliga effekten av den ovan

beskrivna ändringen av nationalräkenskaperna en

ökning av avgiften om 1,2 miljarder kronor år

2000 jämfört med beräkningen i

vårpropositionen.

Den sammanlagda effekten av EU:s

tilläggsbudget 1 för 1999 och ändringen av

redovisningen av kommunal moms innebär en

ökning om ca 3,2 miljarder kronor jämfört med

beräkningen i vårpropositionen. Därtill kommer

vissa effekter av hänsynstagande till

kommissionens budgetförslag för 2000 och nya

antaganden om den ekonomiska utvecklingen.

Betalningarna avseende mervärdesskattebaserad

avgift, BNI-avgift och Storbritannien-avgift

baseras på en bedömd växelkurs per den 31

december 1999 om 8,70 kronor per euro.

Nedan redovisas för riksdagens information

regeringens preliminära beräkning av

fördelningen mellan anslagsposter.

A1.1 Tullavgift

Tabell 6.2 Tullavgift

1998

Utgift

3 030 000

1999

Beräknat

2 740 000

Utgifts-

prognos

2 783 000

2000

Beräknat

2 850 000

2000

Beräknat

2 993 000

2001

Beräknat

3 164 000

Inkomsterna från den gemensamma tulltaxan

utgör egna medel för Europeiska gemenskapen

och tillfaller därför gemenskapsbudgeten.

Medlemsländerna får dock behålla tio procent av

uppburna medel för att täcka administrativa

kostnader i samband med uppbörden.

Anslagsposten avser inbetalningen till

Europeiska kommissionen, dvs. de nittio procent

av uppbörden som tillfaller

gemenskapsbudgeten. Uppbörden budgeteras

och redovisas i sin helhet under inkomsttitel

1471 Tullmedel. På inkomsttiteln redovisas även

sådan tulluppbörd som inte tillfaller

gemenskapen t.ex. betalningar som hänför sig till

ärenden före år 1995 och eventuella inkomster

från avgifter som ej utgör egna medel.

Med hänsyn till Europeiska kommissionens

budgetförslag beräknas tullavgiften för 2000

uppgå till 2 850 miljoner kronor.

A1.2 Särskilda jordbrukstullar och

sockeravgifter

Tabell 6.3 Särskilda jordbrukstullar och sockeravgifter

1998

Utgift

359 000

1999

Beräknat

423 000

Utgifts-

prognos

375 000

2000

Beräknat

380 000

2001

Beräknat

385 000

2002

Beräknat

390 000

De särskilda tullarna på jordbruksprodukter och

avgifterna på sockerproduktionen, vilka tas ut i

enlighet med EG:s regelverk, utgör i likhet med

tullarna enligt den gemensamma tulltaxan

gemenskapsbudgetens egna medel. Även för

dessa tullar och avgifter gäller att medlemslandet

får behålla tio procent av uppbörden för att täcka

administrativa kostnader kopplade till

uppbörden.

Anslagsposten avser inbetalningarna till

Europeiska kommissionen. Den svenska

uppbörden av dessa avgifter förs upp på

inkomsttitel 1473 Jordbruks- och sockeravgifter.

Som en följd av WTO-överenskommelsen

omvandlades den 1 januari 1996

importavgifterna på jordbruksprodukter till

särskilda tullar på jordbruksprodukter.

Med hänsyn till Europeiska kommissionens

budgetförslag beräknas särskilda jordbrukstullar

och sockeravgifter för 2000 uppgå till 380

miljoner kronor.

A1.3 Mervärdesskattebaserad avgift

Tabell 6.4 Mervärdesskattebaserad avgift

1998

Utgift

9 149 000

1999

Beräknat

7 457 000

Utgifts-

prognos

7 330 000

2000

Beräknat

7 392 000

2001

Beräknat

8 186 000

2002

Beräknat

8 260 000

Den mervärdesskattebaserade komponenten i

avgiften till EU:s budget beräknas som en

procentuell andel av medlemslandets

mervärdesskattebas enligt en prognos för det år

budgeten avser. Den nationella skattebasen

korrigeras härvid för avvikelser från och

variationer inom EU:s sjätte

mervärdesskattedirektiv så att en enhetlig

skattebas erhålles. Uttaget för 2000 är satt till

högst 1 procent av mervärdesskattebasen. Det

faktiska uttaget beräknas i kommissionens

budgetförslag för 2000 till 0,8643978 procent.

Efter avslutat budgetår korrigeras utfallet för

avvikelser från den prognostiserade basen så att

fastställt procentuellt uttag enligt fastställd EU-

budget vidmakthålls.

Med hänsyn till Europeiska kommissionens

budgetförslag beräknas den

mervärdesskattebaserade avgiften för 2000 uppgå

till 7 392 miljoner kronor.

A1.4 Avgift baserad på

bruttonationalinkomsten

Tabell 6.5 BNI-avgift

1998

Utgift

8 672 000

1999

Beräknat

9 988 000

Utgifts-

prognos

8 664 000

2000

Beräknat

11 330 000

2001

Beräknat

11 077 000

2001

Beräknat

10 634 000

Avgiften baserad på bruttonationalinkomsten

(BNI-avgiften), beräknas på en prognos av

medlemslandets BNI till marknadspriser för

budgeteringsåret. Uttaget beräknas som en

procentuell andel av gemenskapens samlade BNI

mot bakgrund av återstående finansieringsbehov

sedan övriga avgifter beräknats. BNI-avgiften

korrigeras i efterhand med hänsyn till utfallet.

Som en följd av restriktionerna avseende

mervärdesskattebaserad avgift i rådets beslut om

systemet för gemenskapernas egna medel

(94/728/EG, Euroatom) får ökningar och

minskningar i finansieringsbehovet för EU-

budgeten ett direkt genomslag i BNI-avgiftens

storlek.

För år 2000 påverkas beräkningen av att EU:s

tilläggsbudget 1, vilken för närvarande behandlas

av EU:s budgetmyndigheter, det leder till att

större delen av den överskjutande svenska

förskottsbetalningen under 1999 kommer att

regleras under innevarande år under

förutsättning att tilläggsbudgeten antas i

tillräckligt god tid före årets sista inbetalning.

Eftersom den överskjutande betalningen uppgår

till ca 2 miljarder kronor leder dock osäkerheten

vad gäller tidpunkten för regleringen till

motsvarande osäkerhet för statsbudgeten.

Med hänsyn till Europeiska kommissionens

budgetförslag beräknas avgiften baserad på

bruttonationalinkomsten för 2000 uppgå till

11 330 miljoner kronor.

A1.5 Avgift avseende Storbritanniens

budgetreduktion

Tabell 6.6 Avgift avseende Storbritanniens budgetreduktion

1998

Utgift

1999

Beräknat

1 300 000

Utgifts-

prognos

1 441 000

2000

Beräknat

1 131 000

2001

Beräknat

1 180 000

2002

Beräknat

1 230 000

I enlighet med rådsbeslutet om gemenskapens

egna medel erhåller Storbritannien en

budgetreduktion som finansieras av övriga

medlemsländer. Betalningen av den avgift som

föranleds av detta fördelas i EU-budgeten på

mervärdesskattebaserad avgift och BNI-avgift

enligt vissa principer. Vid betalningen under

löpande år redovisas dock betalningarna

avseende reduktionen separat. Eftersom

budgeten redovisas i euro och betalningen sker i

kronor uppstår differenser som inte kan fördelas

slutligt förrän i ett sent skede av budgetåret. Med

hänsyn till presentationen i EU-budgeten har

t.o.m. 1998 avgiften avseende Storbritanniens

budgetreduktion redovisats under anslagen A3

Mervärdesskattebaserad avgift och A4 Avgift

baserade på bruttonationalinkomsten.

Den ovan beskrivna redovisningen har dock

föranlett onödigt merarbete för de berörda

myndigheterna. För att få ökad tydlighet i

redovisningen av avgiften och samtidigt

underlätta den praktiska hanteringen av

anslagsavräkningen utgör därför avgiften

avseende Storbritanniens budgetreduktion från

och med 1999 en egen anslagspost.

Storbritanniens budgetreduktion förs i EU-

budgeten upp i enlighet med en beräkning för

innevarande år. Det innebär att Storbritanniens

reduktion i EU-budgeten för 2000 avser 1999.

Reduktionen korrigeras sedan löpande allt

eftersom mer information om faktiska

betalningar erhålls. Under 1999 görs

slutkorrigeringen för reduktionen avseende

1995.

Den årliga betalningen avseende

Storbritanniens reduktion avser alltså dels

betalning avseende en prognos över innevarande

års reduktion, dels efterhandskorrigeringar

avseende tidigare år.

Med hänsyn till svårigheten att prognostisera

omfattningen av korrigeringen avseende tidigare

år, grundas beräkningen av betalningen enbart på

EU-budgeten för 2000.

Med hänsyn till Europeiska kommissionens

budgetförslag beräknas avgiften avseende

Storbritanniens budgetreduktion för 2000 uppgå

till 1 131 miljoner kronor.

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

2

3

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

16

15

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

20

21

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

22

23

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

21

21

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

30

31

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

34

33

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

21

21

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

36

35

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

38

39

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

42

41

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

44

43

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

18

45

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

46

47

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 25

52

51