Ekonomisk trygghet

vid sjukdom och

handikapp

10

Förslag till statsbudget för 2001

Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 7

2 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp 9

2.1 Omfattning 9

2.2 Utgiftsutveckling 9

2.3 Mål 10

2.4 Politikens inriktning 10

2.5 Insatser 11

2.5.1 Statliga insatser inom politikområdet 11

2.5.2 Insatser utanför politikområdet 12

2.6 Resultatbedömning 13

2.6.1 Resultat 13

2.6.2 Analys och slutsatser 19

2.7 Revisionens iakttagelser 22

2.8 Budgetförslag 22

2.8.1 19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. 22

2.8.2 19:2 Förtidspensioner 24

2.8.3 19:3 Handikappersättningar 26

2.8.4 19:4 Arbetsskadeersättningar 26

2.8.5 19:5 Kostnader för sysselsättning av vissa förtidspensionärer 27

2.8.6 19:6 Ersättning för kroppsskador 28

2.8.7 19:7 Riksförsäkringsverket 28

2.8.8 19:8 Allmänna försäkringskassor 29

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 7

2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet och politikområdet 9

2.2 Antal pågående sjukfall 13

2.3 Antal ersatta dagar med sjukpenning 14

2.4 Andel långtidssjukskrivna som genomgår samordnad rehabilitering

(SAR) 1997 1999 (%) 14

2.5 Andel långtidssjukskrivna som vid avslutningstidpunkten samt 6

respektive

12 månader efter avslutad samordnad rehabilitering fått förbättrad

arbetsförmåga 15

2.6 Särskilda medel som avsatts för samverkan 1998 och 1999. 15

2.7 Antalet nybeviljade och utbetalade förtidspensioner och sjukbidrag

1994 1999 15

2.8 Antalet personer som övergår från sjukpenning till förtidspension eller

sjukbidrag 1997 1999 16

2.9 Antal återstående pensionsår samt beräknad kostnad (mkr) 1997-1999

16

2.10 Beslut i arbetsskadeärenden andra halvåret 1999 17

2.11 Anslagsutveckling 19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. 22

2.12 Anslagsutveckling 19:2 Förtidspensioner 24

2.13 Anslagsutveckling 19:3 Handikappersättningar 26

2.14 Anslagsutveckling 19:4 Arbetsskadeersättningar 26

2.15 Anslagsutveckling 19:5 Kostnader för sysselsättning av vissa

förtidspensionärer 27

2.16 Anslagsutveckling 19:6 Ersättning för kroppsskador 28

2.17 Anslagsutveckling 19:7 Riksförsäkringsverket 28

2.18 Beräkning av avgiftsintäkter för år 2001 28

2.19 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser 29

2.20 Beräkning av anslaget för år 2001 29

2.21 Anslagsutveckling 19:8 Allmänna försäkringskassor 29

2.22 Beräkning av avgiftsintäkter för år 2001 29

2.23 Beräkning av anslaget för år 2001 30

Diagramförteckning

2.1 Bruttoutbetalning av sjukpenning per månad 14

2.2 Anmälda belastningssjukdomar efter kön och sjukskrivningens längd

17

2.3 Anmälda arbetssjukdomar orsakade av sociala eller organisatoriska

faktorer

efter kön och sjukskrivningens längd 17

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner de föreslagna målen för

politikområdet Ersättning vid

arbetsoförmåga (avsnitt 2.3) samt att de

tidigare målen inom utgiftsområdet

upphör att gälla (avsnitt 2.6),

2. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 19:7

Riksförsäkringsverket ingå ekonomisk

förpliktelser som inklusive tidigare

åtaganden innebär utgifter på högst

9 000 000 kronor efter 2001,

3. för budgetåret 2001 anvisar anslagen

under utgiftsområde 10 Ekonomisk

trygghet vid sjukdom och handikapp enligt

följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

19:1

Sjukpenning och rehabilitering m.m.

ramanslag

38 425 000

19:2

Förtidspensioner

ramanslag

49 696 000

19:3

Handikappersättningar

ramanslag

1 054 400

19:4

Arbetsskadeersättningar

ramanslag

6 909 000

19:5

Kostnader för sysselsättning av vissa förtidspensionärer

ramanslag

5 000

19:6

Ersättning för kroppskador

ramanslag

60 600

19:7

Riksförsäkringsverket

ramanslag

750 506

19:8

Allmänna försäkringskassor

ramanslag

5 049 296

Summa

101 949 802

2 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och

handikapp

2.1 Omfattning

Utgiftsområdet omfattar politikområdet

Ersättning vid arbetsoförmåga.

Politikområdet omfattar sjukpenning,

rehabilitering, närståendepenning,

förtidspension, ersättning vid handikapp samt

arbets- och kroppsskador, området kostnader

för sysselsättning av vissa förtidspensionärer

samt anslagen för Riksförsäkringsverket och

de allmänna försäkringskassorna.

2.2 Utgiftsutveckling

Den totala kostnaden för de

ersättningssystem som fr.o.m. 2001 ingår i

politikområdet Ersättning vid arbetsoförmåga

ökade 1999 jämfört

med 1998. Skillnaden mellan åren beror på ett

antal faktorer: effekterna av ålderspensions-

reformen, att arbetsskadeersättningar och

ATP i form av förtidspension under 1998

redovisades utanför statsbudgeten samt att

anslaget 19:6 under 1998 var uppfört under

utgiftsområde 6 Totalförsvaret. Därtill

kommer ökade kostnader för

sjukförsäkringen. Försäkringskostnaderna

(exkl. ålderspensionsavgift) för

sjukpenningen uppgick till 24 219 miljoner

kronor 1999, vilket är en ökning med 5 609

miljoner kronor eller ca 30 procent jämfört

med 1998. Kostnadsökningen beror till

största delen på att antalet ersatta dagar har

ökat, men även en ökning av medel-

ersättningen har i viss mån påverkat kost-

nadsutvecklingen.

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet och politikområdet

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m.

27 857,9

33 002,0

36 525,0

38 425,0

40 388,0

41 989,0

19:2 Förtidspensioner

46 771,0

47 171,0

47 755,0

49 696,0

50 150,0

51 394,0

19:3 Handikappersättningar

1 012,1

1 036,0

1 033,7

1 054,4

1 078,7

1 108,4

19:4 Arbetsskadeersättningar

7 070,2

7 189,3

7 207,0

6 909,0

6 796,3

6 731,9

19:5 Kostnader för sysselsättning av vissa

förtidspensionärer

0,0

25,0

2,0

5,0

5,0

5,0

19:6 Ersättning för kroppsskador

57,5

65,0

61,2

60,6

60,4

62,0

19:7 Riksförsäkringsverket

823,1

717,1

692,5

750,5

766,3

782,6

19:8 Allmänna försäkringskassor

4 885,3

4 765,0

4 921,6

5 049,3

5 157,0

5 271,6

Totalt för utgiftsområde 10 och Politikområde

Ersättning vid arbetsoförmåga

88 477,1

93 970,5

98 198,1

101 949,8

104 401,8

107 344,5

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Antalet nybeviljade förtidspensioner och

sjukbidrag ökade från 1998 till 1999 med ca

5 000. Ökningen skedde i huvudsak under

slutet av 1999. Genom att ökningen inträffade

först i slutet av året kom de beräknade

utgifterna att underskrida anslagsbeloppet

med ca 25 miljoner kronor. Utvecklingen för

innevarande och kommande år pekar

emellertid på att utgifterna kommer att

överskrida de tidigare beräknade

anslagsbeloppen.

2.3 Mål

Regeringens förslag: En större andel av befolk-

ningen i arbetsför ålder skall ha förmågan att

arbeta.

Personer som inte har förmåga att arbeta

skall ges en levnadsstandard som är anpassad

till den ekonomiska utvecklingen i samhället.

Målen som angavs i budgetpropositionen för

2000 var att:

- ge ekonomisk trygghet för sjuka och

funktionshindrade och att aktivt arbeta

för att återföra människor i arbete.

- socialförsäkringens administration skall

garantera effektivitet, rättssäkerhet och

kompetens vid ärendehandläggning.

Resultatbedömningen i avsnitt 2.6 baseras på

dessa mål.

2.4 Politikens inriktning

Den generella välfärdspolitiken syftar till att

minska klyftor och gränser mellan olika sam-

hällsgrupper och fungera som en samman-

hållande kraft. Socialförsäkringarna är en

viktig del av den generella välfärdspolitiken.

Politikområdet Ersättning vid

arbetsoförmåga har två mål: En större andel

av befolkningen i arbetsför ålder skall ha

förmågan att arbeta och Personer som inte

har förmåga att arbeta skall ges en

levnadsstandard som är anpassad till den

ekonomiska utvecklingen i samhället .

Det första målet innebär att

socialförsäkringarna skall vara så utformade

att de stimulerar till arbete. De skall främja

anställningsbarhet och rörlighet på

arbetsmarknaden. Försäkringarna inom

området behöver därför ses över för att ytter-

ligare förstärka arbetslinjen och för att åstad-

komma ökad försäkringsmässighet. Reglerna

bör också bli enklare och mer överskådliga.

Att skapa goda allmänna förutsättningar för

att människor skall få vara friska och kunna

arbeta är en grundläggande politisk uppgift.

Regeringen ser därför mycket allvarligt på

utvecklingen av det allmänna hälsoläget,

framför allt ur ett mänskligt men också ur ett

mer långsiktigt ekonomiskt perspektiv.

Sjukfrånvaron, främst de långa sjukfallen, har

ökat kraftigt under de senaste åren.

Kvinnorna står för en allt högre andel av

sjukskrivningarna, särskilt kvinnor anställda i

kommuner och landsting.

Ytterligare ett skäl till att understödja att de

som är i förvärvsaktiv ålder också har

möjlighet att arbeta är den demografiska

utvecklingen. Den svenska

befolkningsutvecklingen kommer att präglas

av några tendenser under de närmaste

decennierna. Antalet äldre kommer att öka

mycket kraftigt. Barnafödandet kommer

sannolikt att vara jämförelsevist lågt. Detta

medför att antalet människor i förvärvsaktiv

ålder börjar minska kring år 2010 då 40-

talisterna går i pension. En sådan utveckling

innebär att färre måste försörja fler. Därför

måste varje individs förmåga till arbete tas

tillvara för att vi skall ha råd att behålla

välfärden på dagens nivå.

För att kunna påverka utvecklingen har

regeringen tillsatt en arbetsgrupp som har till

uppgift att skapa en struktur på

ohälsoområdet som är tillräckligt kraftfull för

att avsevärt öka människors möjligheter att

delta i arbetslivet. Syftet är att bryta

utvecklingen mot ökad sjukfrånvaro och i

förlängningen fler förtidspensioner. Det skall

ske genom förebyggande åtgärder, förbättrad

arbetsmiljö, bättre rehabilitering och

effektivare försäkringssystem. Fler skall, helt

eller delvis, kunna återgå till arbete. Äldre

arbetskraft skall ges bättre möjligheter att

stanna kvar i arbetslivet. Arbetsgruppen

rapporterar direkt till statsråden för Social-,

Närings- och Finansdepartementet.

Arbetsmiljö och arbetsförhållanden skall

främja en god hälsa och delaktighet på arbets-

marknaden. Det är ett gemensamt samhälls-

ansvar att människor som blir sjuka eller

skadade får ett effektivt stöd för att bli friska

och kunna återgå till arbete. En modern,

rättvis och jämställd arbetsskadeförsäkring

skapar förutsättningar för att lyfta fram det

förebyggande arbetsmiljöarbetet. En

reformering av arbetsskadeförsäkringen

kommer att ske under innevarande

mandatperiod.

Det andra målet för politikområdet innebär

att vi skall kunna känna oss trygga vid arbets-

oförmåga. Vi skall vara förvissade om att det

skyddsnät som vi gemensamt bygger upp ger

en rimlig levnadsstandard. Den solidariskt

finansierade försäkringen skall utgå från

inkomstbortfallsprincipen. Försäkringen skall

bidra till att ge trygghet för en stor majoritet

människor.

Socialförsäkringens administration skall

präglas av effektivitet, rättssäkerhet och

kvalitet. Detta är en förutsättning för att de

två målen skall kunna uppnås.

Administrationen måste också bidra till att så

många som möjligt kan rehabiliteras och

återgå i arbete. Självklart skall den som

drabbas av arbetsoförmåga få rätt ersättning.

Självklart skall också beslut om ersättning vara

grundade på ett relevant och korrekt

underlag.

Ett brett och förutsättningslöst arbete

kommer att genomföras det närmaste året.

Alla människors arbetsförmåga skall tas

tillvara. Regeringen kommer att driva en

offensiv och rättvis politik för att säkra

välfärden och uppnå full sysselsättning.

Denna politik skall innebära en bibehållen

trygghet för individerna och ge möjlighet att

orka med ett helt arbetsliv.

2.5 Insatser

2.5.1 Statliga insatser inom

politikområdet

Ett första led i arbetet med att reformera

systemet med förtidspensioner har

genomförts. Den 1 januari 2000 infördes

regler om vilande förtidspension. Dessa

regler syftar till att stimulera till återgång till

arbetslivet och ett i övrigt aktivt liv. Det är

ännu för tidigt att uttala sig om i vilken

utsträckning dessa regler kommer att

utnyttjas. Vidare beräknas utredningsarbetet

med att i detalj utforma hela det reformerade

systemet angående ersättning vid nedsatt

arbetsförmåga, vilket pågått inom

Socialdepartementet under två år, kunna

avslutas i och med att en proposition

föreläggs riksdagen under våren 2001. I

början av juli redovisade Socialdepartementet

i två departementspromemorior förslag till

reformering av förtidspensionssystemet. I

promemorian Sjukersättning i stället för

förtidspension (Ds 2000:39) lämnas förslag

om ersättning och ålderspensionsrätt vid

långvarig eller varaktig medicinskt grundad

nedsättning av arbetsförmågan för personer

över 30 år. I promemorian

Aktivitetsersättning (Ds 2000:40) redovisas

förslag om ett nytt försäkringsstöd för unga,

16 30 år, med långvarig medicinskt grundad

nedsättning av arbetsförmågan. Båda

promemoriorna remissbehandlas för

närvarande.

Med anledning av kostnadsutvecklingen

inom sjukförsäkringen beslutade regeringen

den 23 juni 1999, att utse en särskild utredare

(dir. 1999:54). Utredaren skulle dels

analysera varför sjukfrånvaron och utgifterna

för sjukpenning förändras över tiden i ett

långsiktigt perspektiv, dels peka ut och

kvantifiera faktorer som främst förklarar de

senaste årens ökning av sjukfrånvaron och

sjukförsäkringsutgifterna. Utredaren har den

15 augusti 2000 överlämnat ett delbetänkande

Sjukförsäkringen basfakta och

utvecklingsmöjligheter (SOU 2000:72).

Utredaren skall slutredovisa sitt uppdrag

senast den 1 december 2000.

Regeringen beslutade den 3 juni 1999 att

utse en särskild utredare (dir. 1999:44) med

uppdrag att se över den arbetslivsinriktade

rehabiliteringen. I uppdraget ingick bl.a. att

kartlägga den arbetslivsinriktade

rehabiliteringsprocessen, att utforma en

plattform för prioriteringar samt att klargöra

hur ansvar och uppgifter effektivast kan

fördelas mellan olika aktörer i rehabiliterings-

arbetet. Utredarens förslag har redovisats den

30 augusti 2000 i betänkandet Rehabilitering

till arbete (SOU 2000:78).

Regeringen angav i proposition 1996/97:63

att samhällets samlade resurser måste

utnyttjas bättre för att kunna tillgodose

enskilda individers behov av olika

stödåtgärder och att bättre och mer

ändamålsenliga samverkansmodeller måste

utvecklas. Socialstyrelsen har därför i uppdrag

att i samverkan med

Arbetsmarknadsstyrelsen,

Arbetarskyddsstyrelsen och Riksförsäkrings-

verket (RFV) utvärdera effekterna av

samverkan inom rehabiliteringsområdet enligt

proposition 1996/97:63 (FRISAM). I

utvärderingen medverkar också Svenska

Kommunförbundet och Landstingsförbundet.

Arbetet skall slutredovisas den 31 december

2001. En gemensam ledningsgrupp med

samtliga nämnda organisationer har bildats för

utvärderingarna av FRISAM (frivillig

samverkan inom rehabiliteringsområdet) och

de s.k. SOCSAM-försöken enligt proposition

1993/94:205 (lokal försöksverksamhet med

finansiell samordning mellan socialförsäkring,

hälso- och sjukvård och socialtjänst). I en

tredje lägesrapport Socialstyrelsen följer

upp och utvärderar (2000:5) redovisas

effekter av samverkan enligt FRISAM-

modellen och i lägesrapporten Finansiell

samordning (1999:1) redovisar RFV och

Socialstyrelsen effekter enligt SOCSAM-

modellen.

Regeringen har övervägt det förslag som

redovisas i Beräkningsunderlag för

dagersättning sjukpenning, föräldrapenning

m.m. (Ds 1999:19) och kommit fram till att

förslaget inte bör genomföras. Arbetet

bedrivs vidare i den arbetsgrupp inom

Regeringskansliet som skall utarbeta en

handlingsplan för att öka hälsan samt föreslå

åtgärder som bryter den negativa utveck-

lingen inom området.

Under åren fram t.o.m. 2003 kommer RFV

att slutföra genomförandet av det nya ålders-

pensionssystemet. Under samma tidsperiod

skall arbetet med att genomföra de s.k. följd-

reformerna slutföras. Följdreformerna avser

införandet av övergångsvis garantipension,

efterlevandepension, bostadstillägg till

pensionär och förtidspension. Regeringen har

i olika sammanhang uttalat att det är en

prioriterad uppgift för RFV att genomföra det

nya ålderspensionssystemet. Genomförandet

av reformerna kommer att innebära en

ytterligare ökad belastning på

administrationen, främst fr.o.m. 2002.

RFV har under tre år erhållit 60,9 miljoner

kronor från regeringen för att bl.a. öka

kunskaperna om fusk och för att förbättra

kontrollen och motverka fusk inom

socialförsäkringen (S2000/3967/SF). RFV

konstaterar i sina slutsatser att

socialförsäkringens administration genom en

etablerad kvalitetssäkring och kvali-

tetskontroll i kombination med en

systematisk redovisning av misstänkt fusk

bildat sig en uppfattning om omfattningen i

dessa frågor. Projektet har också tydliggjort

för allmänheten att kontrollverksamheten

innebär bättre möjligheter att upptäcka fusk.

2.5.2 Insatser utanför politikområdet

Regeringen har den 27 januari 2000 beslutat

att utse en arbetsgrupp inom

Regeringskansliet med uppgift att analysera

den stora ökningen av arbetsbetingad ohälsa,

som har samband med stress och andra

organisatoriska och sociala faktorer.

Arbetsgruppen skall ta fram en handlingsplan

som anger en strategi för att komma till rätta

med utvecklingen av den arbetsbetingade

ohälsan och för att åstadkomma en förnyelse

av arbetsmiljöarbetet. Resultatet av arbetet

skall slutredovisas senast den 1 december

2000. En första rapport ska lämnas den

15 september 2000.

Genom den s.k. försvarsuppgörelsen

kommer åtta miljarder kronor att tillföras

vården och omsorgen under perioden 2002

2004. Redan 2001 tillförs vården och

omsorgen genom den nationella

handlingsplanen 1 000 miljoner kronor. Den

totala resursförstärkningen uppgår alltså till

nio miljarder kronor varav 8 779 miljoner

kronor utbetalas i form av generella medel

och 221 miljoner kronor skall användas till

uppföljning. Av 2000 års ekonomiska

vårproposition framgår att dessa medel skall

ingå i det generella statsbidraget till landsting

och kommuner och fördelas med 70 procent

till landstingen och 30 procent till

kommunerna. Regeringen, Lands-

tingsförbundet och Svenska

Kommunförbundet har i ett avtal som

beslutades i maj 2000 enats om att med dessa

utökade medel stimulera utvecklingsinsatser

inom vården och omsorgen. Primärvård, vård

och omsorg om äldre, psykiatri samt

tillgänglighet och mångfald är prioriterade

områden.

Regeringen har den 28 mars 2000

överlämnat propositionen Förnyad

arbetsmarknadspolitik för delaktighet och

tillväxt (prop. 1999/2000:98) till riksdagen. I

propositionen föreslås bl.a. att en

aktivitetsgaranti skall införas över hela landet.

Syftet är att ge arbetslösa som löper risk att

bli långtidsarbetslösa bättre förutsättningar att

få arbete, hävda arbetslinjen och bryta

rundgången mellan åtgärder och öppen

arbetslöshet.

RFV, Arbetsmarknadsstyrelsen, Social-

styrelsen och Arbetarskyddsstyrelsen skall

enligt respektive myndighets regleringsbrev

för 2000 aktivt samverka, så att en

effektivare användning av tillgängliga resurser

inom rehabiliteringsområdet uppnås.

Samverkan på central nivå skall syfta till att

skapa förutsättningar för aktörerna på

regional och lokal nivå att samverka så att

varje individs arbetsförmåga tillvaratas och

den enskilde ges möjlighet att försörja sig

genom arbete.

2.6 Resultatbedömning

I budgetpropositionen för 2000 angavs att

effektmålet för utgiftsområdet Ekonomisk

trygghet vid sjukdom och handikapp var att:

- ge ekonomisk trygghet för sjuka och

funktionshindrade och att aktivt arbeta

för att återföra människor i arbete.

- socialförsäkringens administration skall

garantera effektivitet, rättssäkerhet och

kompetens vid ärendehandläggning.

2.6.1 Resultat

Sjukpenning

Under 1999 fortsatte antalet

långtidssjukskrivna att öka samtidigt som

antalet personer som avslutar sina

sjukskrivningar, genom friskskrivning eller

förtidspension, inte har ökat i samma

omfattning. Antalet dagar med partiell

sjukpenning ha ökat under 1999 och öknings-

takten är ungefär densamma som för sjuk-

skrivningar med hel ersättning. Därmed har

inte de partiella dagarnas andel av det totala

antalet ersatta dagar förändrats i någon större

utsträckning.

En markant förändring i sjukförsäkringen

under 1999 är att den genomsnittliga ersätt-

ningen vid sjukskrivning har ökat mer än

löneökningarna i samhället. Det är därför

rimligt att anta att det bl.a. är personer med

högre inkomster och andra yrken som utgör

en del av de nya långtidssjukskrivna.

Det är främst de långa sjukfallen, längre än

ett år, som fortsätter att öka. Detta är en följd

av den kraftiga uppgången i antalet

sjukskrivningar under 1998 och 1999.

Ökningen gäller både kvinnor och män, med

en kraftig överrepresentation för kvinnor.

Av RFV:s s.k. 4:e-septemberundersökning

framgår att de sjukskrivna i september 1999

var något äldre än de som var sjukskrivna i

september 1998. Andelen som var 60 år eller

äldre har ökat bland de sjukskrivna.

Sjukskrivningarna har också blivit mer

långvariga, med en större andel som varit

sjukskrivna i över ett år. Jämfört med 1998

står kvinnorna för en högre andel av sjuk-

skrivningarna, 61 procent, vilket är en ökning

med en procentenhet. De

sjukpenninggrundande inkomsterna har också

ökat bland de sjukskrivna. Andelen

sjukskrivna som har en inkomst över det

högsta ersättningstaket, 7,5 prisbasbelopp,

har ökat från 6 till 7 procent. Egenföretagare

har blivit relativt sett färre, samtidigt som en

större andel sjukskrivna har inkomst av

anställning. Sett till olika yrkesgrupper så har

till exempel andelen sjukskrivna lärare ökat.

De sjukskrivna är också i allt högre grad

sjukskrivna för psykiska besvär.

Att antalet sjukskrivna har ökar kraftigt de

senaste åren har flera förklaringar och orsaks-

sambanden är komplexa. Det finns ingen

enskild faktor som kan förklara ökningen av

sjukfrånvaron utan flera olika

förklaringsfaktorer måste kombineras. Nedan

redovisas utvecklingen sedan 1997 av antal

pågående sjukfall, antal ersatta dagar med

sjukpenning samt bruttoutbetalning av

sjukpenning per månad.

Tabell 2.2 Antal pågående sjukfall 1

1997

1998

1999 2

Intervall

män

kvinnor

totalt

män

kvinnor

totalt

män

kvinnor

totalt

1 dag

52 837

76 822

129 658

61 538

94 589

156 127

71 763

114 046

185 809

29 dagar

49 019

71 745

120 764

54 953

84 655

139 608

64 092

101 971

166 063

60 dagar

43 279

63 732

106 011

48 188

73 662

121 850

56 635

89 591

146 226

365 dagar

18 252

26 270

44 522

19 486

29 588

49 073

23 629

37 488

61 117

731 dagar

7 871

11 073

18 944

7 966

11 716

19 682

8 952

13 935

22 887

1 Här avses pågående sjukpenning-/rehabiliteringspenningärenden. Sjukfall som

enbart avser sjuklöneperiod ingår inte. 1997 t.o.m. mars 1998 omfattade

sjuklöneperioden 28

dagar och fr.o.m. april 1998, 14 dagar.

2 Uppgifterna avser perioden november 1998 oktober 1999.

Källa: RFV:s årsredovisning för budgetåret 1999

Tabell 2.3 Antal ersatta dagar med sjukpenning

1997

1998

1999

Intervall

män

kvinnor

totalt

män

kvinnor

totalt

män

kvinnor

totalt

1 dag-

1 427 527

1 917 353

3 344 880

1 872 859

2 724 456

4 597 315

2 229 686

3 358 604

5 588 290

29 dagar-

4 347 924

6 507 229

10 855 153

5 390 414

8 545 624

13 936 038

6 361 590

10 389 356

16 750 946

90 dagar-

3 874 674

5 614 848

9 489 522

4 365 389

6 671 575

11 036 964

5 015 971

7 973 525

12 989 496

180 dagar-

4 272 536

6 145 871

10 418 407

4 962 027

7 530 872

12 492 899

5 991 201

9 423 445

15 414 646

365 dagar-

3 639 534

5 248 577

8 888 111

4 092 130

6 237 732

10 329 862

5 483 437

8 684 214

14 167 651

731 dagar-

2 206 658

3 055 853

5 262 511

2 378 117

3 410 558

5 788 675

2 872 454

4 400 863

7 273 317

Summa

19 768

853

28 489

731

48 258 584

23 060 936

35 120

817

58 181 753

27 954 339

44 230

007

72 184

346

Källa: RFV

Diagram 2.1 Bruttoutbetalning av sjukpenning per månad

Rehabilitering

Under 1999 använde försäkringskassorna 514

miljoner kronor till administration av

samordnad rehabilitering, vilket är en

minskning med ca 200 miljoner kronor eller

29 procent i jämförelse med 1998. Detta

beror främst på att försäkringskassorna har

flyttat personalresurser till handläggning och

utbetalning av ersättningar. Trots detta har

kassorna ökat aktiviteten på rehabilite-

ringsområdet avseende samordnad

rehabilitering, köp av arbetslivsinriktade

rehabiliteringstjänster och samverkan med

andra myndigheter.

Under 1999 var 18 procent av de

långtidssjukskrivna föremål för samordnad

rehabilitering, vilket är en minskning med en

procentenhet jämfört med 1998.

Minskningen beror dock på att antalet

långtidssjukskrivna ökade kraftigt under året

 i själv verket fick fler försäkrade

samordnade rehabiliteringsinsatser under

1999 jämfört med 1998.

Antalet kvinnor som var föremål för

samordnad rehabilitering under 1999 var

betydligt fler än antalet män, vilket beror på

att antalet långtidssjukskrivna kvinnor var

betydligt fler än antalet män. Sett som andel

av långtidssjukskrivna är skillnaden mellan

könen mindre 18 procent av de

långtidssjukskrivna kvinnorna respektive 17

procent av de långtidssjukskrivna männen var

föremål för samordnad rehabilitering under

1999.

Tabell 2.4 Andel långtidssjukskrivna som genomgår

samordnad rehabilitering (SAR) 1997 1999 (%)1

1997

1998

1999

Kvinnor

20

20

18

Män

18

18

17

Samtliga

20

19

18

1 Uppgifterna avser genomsnittlig andel pågående SAR-fall under året.

Uppgifterna

för 1997 avser skattade värden augusti december 1997. Uppgifterna för 1998

avser

maj december 1998.Uppgifterna för 1999 avser perioden november 1998 oktober

1999.

Källa: RFV:s årsredovisning för budgetåret 1999

Syftet med den samordnade rehabiliteringen

är att den enskilde skall återfå sin

arbetsförmåga. RFV har därför fastställt som

riksmål för landets försäkringskassor att 70

procent av de som genomgår samordnad

rehabilitering ska ha ökat sin arbetsförmåga

sex månader efter avslutad rehabilitering. År

1999 uppgick andelen personer med ökad

arbetsförmåga till 61 procent, vilket innebär

att riksmålet inte uppnåddes. Resultatet

innebär dessutom en försämring i jämförelse

med både 1997 och 1998.

Tabell 2.5 Andel långtidssjukskrivna som vid avslutningstidpunkten samt 6

respektive 12 månader efter avslutad

samordnad rehabilitering fått förbättrad arbetsförmåga

1997

1998

1999

män

kvinnor

totalt

män

kvinnor

totalt

män

kvinnor

totalt

Vid avslutningstidpunkten

0,67

0,65

0,66

0,57

0,55

0,55

0,56

0,55

0,55

Efter 6 månader 1

0,68

0,68

0,68

0,68

0,62

0,64

0,63

0,60

0,61

Efter 12 månader 2

0,66

0,62

0,64

0,63

0,58

0,60

1 Uppgiften för 1997 avser perioden november december 1997.

2 Uppgifter för 1997 saknas. Uppgiften för 1998 avser perioden maj december

1998.

Källa: RFV:s årsredovisning för budgetåret 1999

Inom ramen för arbetet med ohälsa har

kassorna möjlighet att köpa

arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster. Till

skillnad från tidigare år har kassorna använt

samtliga disponibla medel för köp av tjänst

under 1999. Kassorna köpte totalt ca 17 000

tjänster, varav ca 10 000 till kvinnor och ca

7 000 till män, vilket motsvarar en ökning

med ca 1 500 köpta tjänster i jämförelse med

1998. Utredningar och aktiva åtgärder står

för 58 procent respektive 42 procent av de

köpta tjänsterna. Skillnaden mellan kvinnor

och män när det gäller antalet köpta tjänster

överensstämmer väl med relationen

sjukskrivna kvinnor och män.

Under 1999 har försäkringskassorna använt

ca 80 miljoner kronor för samverkan med

andra myndigheter, vilket är en kraftig ökning

jämfört med 1998 då förbrukningen uppgick

till drygt 36 miljoner kronor. Drygt 46

miljoner kronor, vilket motsvarar ca 60

procent av de brukade resurserna, har använts

till projektverksamhet och då främst

lönekostnader. Ca 15 miljoner kronor eller

20 procent av brukade medel har använts till

åtgärder av olika slag.

Tabell 2.6 Särskilda medel som avsatts för samverkan

1998 och 1999.

Tusental kronor

1998

1999

Projekt

20 413

46 301

Kartläggning

2 694

3 146

Utbildning/konferenser

4 129

9 218

Utvärdering/kvalitetssäkring

491

1 384

Åtgärder

7 064

15 325

Övrigt

1 365

4 719

Summa

36 157

80 094

1 Uppgifterna har tagits fram från försäkringskassorna. Avvikelse mot utfall i

anslagsredovisningen kan i huvudsak förklaras med periodiceringar.

Källa: RFV:s årsredovisning för budgetåret 1999

RFV har i en enkät till försäkringskassorna

samlat in uppgifter om hur många personer

som är aktuella för samverkan i enlighet med

proposition 1996/97:63. Förutsättningarna

var att personerna dels uppbar sjukpenning,

sjukbidrag eller förtidspension, dels att

personerna deltog, hade deltagit i eller

bedömdes behöva delta i rehabilitering som

finansieras av flera aktörer tillsammans.

Undersökningen visade att 10 700 personer

var föremål för samfinansierade

rehabiliteringsaktiviteter. Till dessa kommer

drygt 12 000 personer som försäkringskassan

uppskattar skulle ha behov av sådana åtgärder.

Av dem som deltar i samfinansierade

rehabiliteringsaktiviteter är 59 procent

kvinnor och 41 procent män vilket

motsvarar andelen långtidssjukskrivna

kvinnor och män.

Förtidspensioner

Under senare delen av 1999 skedde en

ökning av antalet nybeviljade förtidspensioner

och sjukbidrag och i december 1999

betalades sådana förmåner ut till närmare

422 000 försäkrade, vilket är ca 4 000 fler än

i december 1998. Ökningen faller till stor del

på kvinnorna. Utvecklingen av antalet

förtidspensioner och sjukbidrag mellan

december 1994 och december 1999 framgår

av tabell 2.7.

Tabell 2.7 Antalet nybeviljade och utbetalade

förtidspensioner och sjukbidrag 1994 1999

År

Nytillkomna/nybeviljade

pensioner/sjb

Utbetalade pensioner/sjb

i december

1994

49 697

410 626

1995

40 365

408 576

1996

40 068

407 584

1997

47 262

417 424

1998

34 487

417 404

1999

39 506

421 518

Det ökade antalet nybeviljade förmåner under

1999 beror till stor del på utvecklingen under

de senaste åren med allt fler långa

sjukskrivningar.

Antalet personer som övergick från

sjukskrivning över 60 dagar till förtidspension

eller sjukbidrag under 1997 1999, med

fördelning på män och kvinnor, framgår av

tabell 2.8.

Tabell 2.8 Antalet personer som övergår från sjukpenning

till förtidspension eller sjukbidrag 1997 1999

 1997

 1998

 19991

Antal

Andel %

Antal

Andel

%

Antal

Andel

%

Kvinnor

18 682

56,1

15 961

57,6

18 595

58,8

Män

14 588

43,9

11 754

42,4

13 024

41,2

Samtliga

33 270

100

27 715

100

31 619

100

1Uppgiften för 1999 avser perioden november 1998-oktober 1999

Källa: RFV:s årsredovisning för budgetåret 1999

Kvinnornas andel av dem som övergår från

sjukskrivning till förtidspension eller

sjukbidrag har ökat successivt under de tre

åren. Denna utveckling avspeglas också i

förändringen av det återstående

pensionsåtagandet, vilket redovisas senare i

detta avsnitt.

Fördelningen mellan hela och partiella för-

måner är i stort sett oförändrad. Antalet

nybeviljade förtidspensioner och sjukbidrag

med tre fjärdedels ersättning var i stort sett

oförändrat mellan åren 1998 och 1999. Störst

andel förtidspensioner/sjukbidrag beviljades i

åldersgruppen 60 64 år men det antalet är

numera nästan lika högt som i åldrarna 55 59

år. I genomsnitt

pensionerades ca tre procent av de försäkrade

i åldersgruppen 60 64 år under 1999 men

den regionala variationen är stor.

Ett annat sätt att beskriva utvecklingen

inom området är att beräkna det återstående

pensionsåtagandet. Detta visar den

återstående pensionstiden för samtliga

personer med förtidspension eller sjukbidrag

vid ett antagande om att dagens

förtidspensionärer behåller sin förmån fram

till ålderspensionen. Av nedanstående tabell

framgår hur detta åtagande utvecklats under

1997 1999 både vad gäller antalet år och

beräknad kostnad (mkr).

Mellan 1998 och 1999 ökade det

återstående pensionsåtagandet för både män

och kvinnor, medan åtagandet mellan 1997

och 1998 ökade enbart för kvinnorna.

Ökningen är en följd av att de personer som

beviljas sjukbidrag eller förtidspension är fler

än de som övergår till ålderspension, men

beror också på att nybeviljandet av

förtidspension och sjukbidrag ökar mest

bland de unga som har längst tid kvar till 65

år. Av det totala återstående

pensionsåtagandet, räknat i såväl år som i

kostnader, fördelar sig närmare 55 procent av

åren på kvinnorna. Det motsvarar drygt 49

procent av de beräknade totalkostnaderna

fram till 65 år. Detta visar tydligt att män

generellt sett haft högre inkomster än kvinnor

under den aktuella perioden och därmed får

högre tilläggspension.

Tabell 2.9 Antal återstående pensionsår samt beräknad kostnad (mkr) 1997-1999

1997

1998

1999

Antal år

Kostnad

Antal år

Kostnad

Antal år

Kostnad

Kvinnor

2 328 800

206 800

2 350 900

210 200

2 408 500

217 000

Män

1 977 700

212 000

1 973 300

210 800

2 001 400

221 700

Samtliga

4 306 500

418 800

4 324 200

421 000

4 409 900

438 700

Källa: RFV:s årsredovisning för budgetåret 1999

Arbetsskador

Antalet arbetsskadelivräntor har totalt sett

minskat de senaste åren eftersom antalet

nybeviljade livräntor har varit färre än antalet

som har upphört. Antalet egenlivräntor i

arbetsskadeförsäkringen uppgick 1999 till

91 800. Beståndet livräntor har fortsatt att

minska även under de första månaderna 2000.

Minskningen sker trots att antalet anmälda

arbetsskador har ökat kraftigt. Antalet

anmälda arbetsskador uppgick 1999 till ca

135 000, vilket är en ökning med 24 000

jämfört med 1998.

Bland de anmälda arbetsskadorna är belast-

ningsskador den vanligaste sjukdomstypen.

Dessa ökade totalt med ca 21 procent mellan

åren 1998 och 1999. Ökningen var något

högre för kvinnorna än för männen.

Diagram 2.2 Anmälda belastningssjukdomar efter kön och

sjukskrivningens längd

Arbetssjukdomar orsakade av sociala och

organisatoriska faktorer där stress och

psykiska påfrestningar är bakomliggande

orsaker ökade allra mest. Sådana sjukdomar

har mellan 1998 och 1999 ökat med 62

procent bland kvinnor och 45 procent bland

män.

Diagram 2.3 Anmälda arbetssjukdomar orsakade av

sociala eller organisatoriska faktorer efter kön och

sjukskrivningens längd

Av de arbetsskador som prövades av försäk-

ringskassan bifölls 11 152 medan 5 529

avslogs. De arbetsskador som har avgjorts av

försäkringskassan 1999 utgör inte en

delmängd av de arbetsskador som anmälts det

året, eftersom försäkringskassans prövning i

många fall avser skador som anmälts före

1999. Statistik avseende beslut av

socialförsäkringsnämnd under andra halvåret

1999 visar följande fördelning mellan kvinnor

och män.

Tabell 2.10 Beslut i arbetsskadeärenden andra halvåret

1999

Beslut

Därav avslag

Män

Kvinnor

Totalt

Män

Kvinnor

Totalt

3981

3421

7402

1408

1550

2958

Den vanligaste diagnosgruppen i fråga om

arbetsskadesjukdomar är muskuloskeletala

sjukdomar som bland annat innefattar

belastningsskador. Drygt tre fjärdedelar av de

godkända arbetsskadesjukdomarna avser

denna grupp.

I fråga om handläggningen av arbetsskade-

ärenden framgår av Riksförsäkringsverkets

årsredovisning 1999 att

genomströmningstiderna är mycket långa och

de fortsätter att stiga. Livräntan är den förmån

som har längst genomströmningstid av alla

förmåner som mäts. Andelen fel i

handläggningen är hög. Resultatet för området

bedöms i dessa delar som otillfredsställande.

Socialförsäkringens administration

Administrationskostnaderna inom social-

försäkringssystemen har ökat, vilket främst

förklaras av att kostnaderna med anknytning

till det reformerade pensionssystemet har

tillkommit samt för att kostnaderna har ökat

avseende försäkringskassornas pensionsskuld.

Produktiviteten har minskat, vilket enligt

RFV till största delen förklaras med att

kostnader har tillkommit för det reformerade

pensionssystemet samtidigt som inga

ärendevolymer ännu är förknippade med det

arbetet. Skillnaderna i produktivitet mellan

försäkringskassorna är dock stora och det

förekommer en stor spridning såväl inom som

mellan förmåner. RFV anser att förändringar i

produktiviteten även uppvisar ett nära

samband med volymförändringar. Föränd-

ringar i volymerna tenderar att påverka

produktiviteten, vilket kan tolkas som

bristande förmåga inom administrationen att i

tid anpassa resurserna till förändringar i

arbetsbelastningen.

Ökningen av antalet sjukskrivna har orsakat

ökade administrationskostnader inom försäk-

ringskassorna. År 1997 var antalet dagar med

ersättning 50 miljoner dagar och 1999 var de

75 miljoner dagar, vilket utgör en ökning med

50 procent. Vid en jämförelse mellan

medelvärdet för januari juli 1999 och

motsvarande period 2000 utgör ökningen ca

29 procent. För att på kort sikt bättre klara

den ökade belastningen på

administrationskostnaderna inom

sjukpenningområdet har kassorna överfört

vissa resurser från rehabiliteringsarbetet.

RFV:s tillsyn omfattar hela

socialförsäkringen och avsikten inom verket

är att granska samtliga förmåner minst en gång

under en fyraårsperiod. Vanligast

förekommande är granskning av ärenden där

uppmärksamheten riktas mot kvaliteten i

beslut och beslutsunderlag samt försäk-

ringskassans tillämpning av förvaltningslagens

bestämmelser vid myndighetsutövning mot

enskilda. Det finns också ett system för

löpande mätning av andel fel i handläggningen.

RFV har satt upp ett riksmål att andelen fel

inte får överstiga 3 procent. Såväl de löpande

mätningarna som tillsynen av de allmänna

försäkringskassorna pekar på att det finns

kvalitetsbrister i beslut och beslutsunderlag.

Generellt sett är andelen fel fortfarande för

hög och genomströmningstiderna är långa

även om det finns undantag. RFV redovisar

dock i årsredovisningen att det finns

indikationer på att resultaten börjar för-

bättras.

RFV har tre år i rad genomfört en

kundundersökning som omfattar samtliga

försäkringskassor och lokalkontor i landet.

Undersökningen pekar på att det mellan 1998

och 1999 skett förbättringar när det gäller

tillförlitlighet och bemötande (RFV redovisar

2000:5). Däremot har inte kompetens,

tillgänglighet och information förbättrats

enligt undersökningen.

Socialförsäkringens administration har

sedan 1997 i uppdrag att anlägga ett s.k.

genderperspektiv dvs. integrera både mäns

och kvinnors olika förutsättningar och behov

i hela verksamheten. Under 1999 publicerade

RFV rapporten Lika inför kassan .

Resultatet tyder på att det i vissa fall finns

signifikanta skillnader i bedömningar av

kvinnor och män med i övrigt samma

förutsättningar.

Socialförsäkringens administration skall be-

akta samhällets etiska och kulturella mångfald

i sitt arbete. RFV har utarbetat en

handlingsplan som bl.a. innehåller en

mångfaldspolicy samt en beskrivning av

planerade aktiviteter på kort och lång sikt

(S2000/4288/SF).

Under 1999 har beredskapsåtgärder

genomförts inom socialförsäkringens

administration. Nya katastrofrutiner avseende

beredskapsplanläggning för exceptionella

händelser för socialförsäkringen har införts.

Avtal har även slutits med bankväsendet i

händelse av total utslagning av RFV Data.

RFV har också genomfört utbildning och

övning av krisledningen samt tagit fram en

handlingsplan för åtgärder som måste vidtas

för att skapa robusthet. Genomförda bered-

skapsåtgärder har enligt RFV medfört att

funktionen inför 2001 är bättre rustad att

hantera allvarliga störningar.

Sedan början av 1999 har RFV haft i

uppdrag att förstärka forskningen inom

socialförsäkringens område. RFV har

presenterat en prioritering av ett antal

forskningsområden. RFV har också utarbetat

en kunskapsstrategi för åren 2001 2004 som

även omfattar en redogörelse för

försäkringskassornas kunskapsbehov.

RFV och de allmänna försäkringskassorna

har i uppdrag att initiera åtgärder som kan

förbättra för små och medelstora företagare

att bevaka och sätta sig in i olika rutiner och

regelsystem med relevans inom området.

T.ex. har speciell information tagits fram om

socialförsäkringen för dem som avser att

starta eget företag (S2000/1467/SF).

2.6.2 Analys och slutsatser

Att antalet sjukskrivna ökat kraftigt på kort

tid har flera förklaringar och

orsakssambanden är komplexa. Det finns

ingen enskild faktor som kan förklara

ökningen av sjukfrånvaron utan flera

förklaringar måste kombineras. I Riksför-

säkringsverkets årsredovisning för 1999 anges

bl.a. följande skäl till varför sjukskrivningarna

har ökat under senare år:

- En rimlig delförklaring är försämrad

arbetsmiljö i framför allt välfärdssektorn.

Dels visar 4:e-

septemberundersökningen , som RFV

har genomfört på uppdrag av regeringen,

att antalet sjukskrivna lärare,

sjuksköterskor, undersköterskor och

biträden har ökat under 1999 jämfört

med 1998, dels har man inom

forskningen kunnat visa på skillnader i

arbetsvillkor och hälsa mellan anställda i

olika verksamhetsområden. Skillnaderna

mellan dem som har goda, utvecklande

arbeten och dem som har påfrestande

arbeten ökar. Försämringar sker

framförallt i offentlig sektor och inom

den privata service- och tjänstesektorn.

- En av de faktorer som traditionellt

förklarar hur många som blir sjukskrivna

är sjukförsäkringens utformning. Under

1999 har inga reformer genomförts i

sjukförsäkringen, men den höjning av

ersättningsnivån som genomfördes 1998

har troligtvis medfört en ökning av

antalet sjukskrivna. Vissa kvardröjande

effekter av förändringen har troligtvis

även påverkat antalet sjukskrivna under

1999.

- En annan förklaring är att antalet

personer av demografiska skäl ökar i de

åldrar då det är vanligare att bli

sjukskriven. Ohälsan ökar med åldern,

men det är också så att människor i

högre åldrar har utsatts för arbetslivets

påfrestningar under längre tid än yngre

människor. Eftersom sjukfrånvaron ökar

även i de yngre åldersgrupperna, kan

dock ökningen av antalet äldre yrkes-

verksamma endast förklara en mindre del

av sjukfrånvarons utveckling. I motsatt

riktning verkar att befolkningen, från

medicinska utgångspunkter, blir allt

friskare.

- I vilken utsträckning den ökade sjukfrån-

varon beror på förändringar i faktisk

eller upplevd ohälsa bland de

yrkesverksamma går idag inte att avgöra.

Det kan inte uteslutas att en förändrad

nivå på sjukfrånvaron på lång sikt kan

förklaras av förändrade attityder och

inställning till sjukskrivning.

- Även väntetiderna inom hälso- och sjuk-

vården kan påverka sjukskrivningarna.

Om personer i yrkesverksam ålder är

sjukskrivna i väntan på behandling är det

rimligt att anta att sjukskrivningarna blir

både fler och längre. Olika

undersökningar ger dock olika resultat

varför kunskaperna inom området

behöver fördjupas.

- Det ekonomiska läget har fortsatt att för-

bättras i landet under 1998 och 1999

vilket bl.a. lett till att arbetslösheten

minskat påtagligt. Det innebär dels att

fler människor har direkt tillträde till

sjukförsäkringen, dels att människor ofta

är mer benägna att sjukskriva sig när

arbetsmarknaden blir bättre. Denna

omvärldsförändring har även en påtaglig

inverkan på utvecklingen inom

förtidspensionsområdet, där det sedan

hösten 1999 sker en fortlöpande ökning

av antalet nybeviljade förtidspensioner

och sjukbidrag.

- Att arbetsmarknaden har förbättrats

under 1999 borde dock verka även i

motsatt riktning. Att fler arbeten skapas

borde leda till ökade möjligheter för

många sjukskrivna att arbetsträna,

arbetspröva, byta arbetsuppgifter eller

byta anställning om det är arbetsplatsen

och arbetsmiljön som genererar

sjukskrivningen.

- Andra mer långsiktiga omvärlds-

förändringar som påverkar vad som sker

är sjukvårdens, den arbetslivsinriktade

rehabiliteringens, den förebyggande

hälsovårdens och folkhälsans utveckling.

Dessa faktorer torde under det

kommande decenniet kunna få betydelse

för utvecklingen av sjukfrånvaron och

därmed den långvarigt medicinskt

grundade arbetsoförmågan.

Eftersom inflödet i sjukförsäkringen till stor

del bestäms av externa faktorer är

möjligheterna för försäkringskassorna att

påverka detta inflöde relativt små. Kassorna

har större möjligheter att påverka utflödet

från sjukförsäkringen genom att samordna

rehabiliteringsinsatser eller genom att bevilja

sjukbidrag eller förtidspension för de

människor som saknar rehabiliteringsmöjlig-

heter.

Försäkringskassans samordningsansvar

innebär att verka för att olika

rehabiliteringsåtgärder, som en försäkrad

behöver för att bibehålla eller återfå

arbetsförmåga och som olika myndigheter

och arbetsgivare ansvarar för, fogas samman.

Däremot innebär inte samordningsansvaret att

försäkringskassan övertar det ansvar

respektive rehabiliteringsaktör har för att

genomföra och bekosta insatser för den

enskilde.

Som konstaterats är det färre försäkrade

under 1999 som sex månader efter avslutad

samordnad rehabilitering erhållit ökad

arbetsförmåga, jämfört med 1997 och 1998.

Detta kan delvis förklaras av att den fortsatta

ökningen av långtidssjukskrivna försvårar

arbetet för kassorna att samordna

rehabiliteringsinsatserna. Demografiska

faktorer har också betydelse i den mening att

gruppen sjukskrivna blir äldre och

möjligheterna till lyckad rehabilitering

minskar med åldern. En tredje

omvärldsfaktor som påverkar den negativa

trenden är hur aktivt andra myndigheter och

arbetsgivare arbetar med rehabilitering. T.ex.

visar en del undersökningar att väntetiderna

inom sjukvården har ökat, vilket innebär både

längre sjukskrivningar och att reha-

biliteringsarbetet försvåras.

Kostnadsökningen inom rehabiliterings-

området beror på en ökad aktivitet på detta

område. Under 1999 använde försäkrings-

kassorna endast 514 miljoner kronor till

administration av samordnad rehabilitering,

vilket är en minskning med ca 200 miljoner

kronor eller 29 procent i jämförelse med

1998. Detta beror främst på att

försäkringskassorna har flyttat

personalresurser från rehabilitering till hand-

läggning och utbetalning av ersättningar.

Denna omständighet innebär att nivån på

kassornas insatser för att hjälpa de försäkrade

tillbaka till arbete minskar. Risken är därför

uppenbar att följden blir onödigt långa sjukfall

och även att sjukfallen resulterar i

förtidspension.

Sammanfattningsvis kan sägas att utveck-

lingen inom såväl sjukpenning- som förtids-

pensionsområdet är oroande. Nästan alla för-

månsslag inom politikområdet är för

närvarande föremål för utredning och refor-

mering. Det gäller inte minst hela systemet

för ersättning vid långvarig medicinskt

grundad arbetsoförmåga. Det pågående

utredningsarbetet med att reformera systemet

med förtidspension har avslutats under

sommaren och förslagen från detta arbete har

omgående sänts ut på remiss. Det

reformerade förtidspensionssystemet skall

med hänsyn till genomförandet av det

reformerade ålderspensionssystemet träda i

kraft den 1 januari 2003.

Sjukförsäkringsutredningen (S 1999:11) har

den 15 augusti 2000 överlämnat ett

delbetänkande Sjukförsäkringen basfakta

och utvecklingsmöjligheter (SOU 2000:72).

Utredaren skall slutredovisa sitt uppdrag

senast den 1 december 2000. Utredningen

om den arbetslivsinriktade rehabiliteringen

(S 1999:08) har haft regeringens uppdrag att

se över rehabiliteringsområdet och lämna

förslag till åtgärder som på olika sätt kan

stärka och effektivisera rehabiliteringen för

långtidssjukskrivna. Den 30 augusti i år

presenterade utredningen betänkandet

 Rehabilitering till arbete En reform med

individen i centrum (SOU 2000:78).

Betänkandet kommer att remissbehandlas

under hösten 2000. Arbetsskadeförsäkringen

behöver moderniseras och göras mer rättvis

och jämställd. Vidare har regeringen tillsatt

den i den ekonomiska vårproposition

aviserade arbetsgruppen som skall utarbeta en

handlingsplan för att öka hälsan samt föreslå

åtgärder som bryter den negativa

utvecklingen. Inriktningen är att ett samlat

förslag skall vara klart att remittera våren

2001 och att proposition(er) skall föreläggas

riksdagen hösten 2001 med ett ikraftträdande

fr.o.m. 2003.

Socialförsäkringens administration

Socialförsäkringens administration har, som

tidigare redovisats, en rad brister. Därtill är

ohälsan otillfredsställande hög för

försäkringskassans personal. Det är viktigt att

initiativ tas för att initiera en bättre

utveckling. Administrationen måste

kännetecknas av effektivitet och flexibilitet.

Därtill måste försäkringskassans anställda

erbjudas en bra arbetsmiljö. Det finns 21 all-

männa försäkringskassor som var och en leds

av styrelser som har ett entydigt ansvar för att

verksamheten bedrivs författningsenligt och

effektivt samt för att de uppställda målen nås.

RFV är central förvaltningsmyndighet och har

bl.a. ett tydligt ansvar gentemot

försäkringskassorna inom vissa områden.

RFV har bl.a. ett entydigt ägaransvar för IT-

systemen, ekonomistyrningen av kassorna

samt för tillsyn och normering. För att den

gemensamma administrationen ska fungera

krävs speciella lednings- och samrådsfunk-

tioner.

Regeringen är medveten om att bland annat

den ökade administrationen av sjukpenningen

har krävt ökade resurser och att de medel

som anslås på ramansalaget 19:8 Allmänna

försäkringskassor kan visa sig vara

otillräckliga. Regeringen avser att följa

utvecklingen noga och vid behov tillskjuta

ytterligare medel på den tilläggsbudget för

2001 som presenteras i samband med 2001 år

ekonomiska vårproposition.

RFV och de allmänna försäkringskassorna

har de senaste åren förstärkts genom att de

fått disponera medel från anslaget 19:1

Sjukpenning och rehabilitering m.m. inom

utgiftsområde 10. Beloppet uppgår för 2000

till 225 miljoner kronor, 200 miljoner kronor

till försäkringskassorna och 25 miljoner

kronor till RFV. Motsvarande belopp föreslås

fr.o.m. 2001 permanentas genom att medlen

tillförs respektive förvaltningsanslag.

Förslaget underlättar för kassorna och RFV

att långsiktigt planera sin verksamhet.

För funktionen Socialförsäkring m.m. inom

ramen för totalförsvaret är målet att verksam-

heten under höjd beredskap skall bedrivas på

ett sådant sätt att de ekonomiska

trygghetssystemen fungerar genom att den

enskilda människan får den ersättning hon är

berättigad till. Verksamheten skall även

bedrivas så att de resurser och den beredskap

som skapas också skall kunna utnyttjas vid

svåra påfrestningar i samhället vid fred och

verksamheten skall bedrivas så att de

ekonomiska trygghetssystemen fungerar

under höjd beredskap.

Utvecklingsprogrammet

Regeringen har i proposition Statlig

förvaltning i medborgarnas tjänst (prop.

1997/98:136) redogjort för sin syn på de

förvaltningspolitiska målen. Det rör frågor

som demokrati, rättssäkerhet och effektivitet

som bl.a. innefattar bättre service till

medborgarna. Kompetens- och

utbildningsfrågor lyfts fram med syfte att

stimulera utvecklingen av förvaltningens

kompetensförsörjning och kvalitetsarbete.

RFV har bl.a. i budgetunderlaget för åren

2001 2003 redovisat sitt arbete med

moderniseringen av socialförsäkringens

administration, där den nya teknikens

möjligheter avses utnyttjas i syfte att förbättra

tillgänglighet och god service till med-

borgarna.

Det utvecklingsarbete inom RFV och de

allmänna försäkringskassorna, som bedrivs

under benämningen utvecklingsprogrammet,

innefattar bl.a. att utveckla ett modernt IT-

stöd för administrationen.

Utvecklingsprogrammet bygger på en

överenskommelse mellan RFV och

försäkringskassorna. Vid sidan av detta

utvecklingsarbete har RFV regeringens

uppdrag att utveckla IT-stödet för att

pensionsreformen och kompletterande

pensionsförmåner i sin helhet skall kunna

genomföras. Arbetet med att genomföra

pensionsreformen ligger tidigt i

utvecklingsskedet och finansieringen är

angiven i lagen (1998:647) om

inkomstgrundad ålderspension.

RFV har i skrivelse till regeringen den

14 augusti 2000 redovisat ett reviderat

underlag angående det aktuella arbetsläget och

resurssituationen avseende

utvecklingsprogrammet (S2000/5048/SF).

RFV anser som tidigare att

utvecklingsarbetets resursbehov kan

tillgodoses genom rationaliseringar inom de

allmänna försäkringskassorna.

I skrivelsen från RFV framgår att

utvecklingsarbetet domineras av tre

deluppgifter under resterande del av 2000

och 2001:

- Fortsätta utvecklingsarbetet som rör

handläggning av den nya ålderspensionen

och kompletterande pensionsförmåner.

- Färdigställa och sätta i full drift

handläggarstödet för den nya

ålderspensionen, sjukpenningen och

samordningen av rehabiliteringen.

- Stegvis utöka internetbaserade tjänster

för att öka tillgängligheten för de

försäkrade.

RFV har på regeringens uppdrag redovisat

sina förslag om vilka regeländringar som är

nödvändiga med hänvisning till intentionerna

inom utvecklingsprogrammet

(S2000/1422/SF). Förslagen har

remissbehandlats.

Statskontoret har på regeringens uppdrag

bistått med bedömningar av utvecklings-

programmet (S2000/1946/SF,

S2000/3775/SF). Statskontoret har bl.a.

konstaterat att systemutvecklingen bör ske

stegvis och inom väl avgränsade områden och

drivas parallellt med att frågor rörande

lagstiftning, ekonomi och teknik successivt

klaras ut.

Regeringen anser att det utvecklingsarbete

som bedrivs inom socialförsäkringens

administration väl överensstämmer med

regeringens förvaltningspolitiska mål. Att det

sker en modernisering av de allmänna

försäkringskassornas verksamhet och särskilt

deras IT-stöd är viktigt för att kvalitet och

service kan utvecklas. Enligt regeringens

uppfattning måste verksamheten inom

administrationen bedrivas rationellt med god

service och hög och jämn kvalitet.

Utvecklingsprogrammet skall ge effekter i

form av högre kvalitet, ökad tillgänglighet,

bättre säkerhet, en god arbetsmiljö samt att

de försäkrade ges en god och likformig

service. Det är därför viktigt att insatser

vidtas som underlättar för administrationen

att driva arbetet inom utvecklingsprogrammet

framgångsrikt.

Målen för socialförsäkringens

administration är att verksamheten skall

garantera effektivitet, rättssäkerhet och

kompetens vid ärendehandläggning. Det är

angeläget att utvecklingsprogrammet bidrar

till att nå detta mål. RFV skall i egenskap av

systemägare utveckla IT-stödet och

försäkringskassorna skall göra de

omställningar i verksamheten som krävs.

Utvecklingsprogrammet finansieras främst

inom ramen för anslaget för de allmänna för-

säkringskassorna. RFV svarar för alla

kostnader avseende IT-system. Finansiering

och redovisning som tydliggör kostnader för

och effekter av utvecklingsarbetet är viktiga

delar. Det är också viktigt att den

gemensamma överenskommelsen mellan RFV

och försäkringskassorna tydliggörs och

speglas i sättet att finansiera och följa upp

utvecklingsprogrammet. För att bl.a.

underlätta verksamhetsuppföljning och

ekonomisk uppföljning anser regeringen att

samtliga förvaltningskostnader som kan

hänföras till utvecklingsprogrammet inom

försäkringskassorna skall redovisas i särskild

ordning och följa uppdelningen på centrala

kostnader respektive kostnader vid

försäkringskassorna i enlighet med skrivelsen

från RFV den 14 augusti 2000.

Regeringen avser att i samband med beslut

om regleringsbrevet för 2001 för RFV

närmare precisera dessa villkor.

2.7 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har granskad

RFV:s årsredovisning avseende 1999. RRV

bedömer att årsredovisningen i allt väsentligt

är rättvisande. RRV lämnar i

revisionsberättelse vidare en upplysning om

att RFV tagit fram och beslutat om nya

redovisningsprinciper för aktivering av ut-

gifter för egenproducerade dataprogram. En

nedskrivning av tidigare aktiverade belopp har

genomförts av RFV med 140 miljoner

kronor. RFV och revisorerna är överens om

att den aktuella balansposten är behäftad med

stor osäkerhet. Revisorerna pekar på att det

finns behov av ytterligare nedskrivning.

RFV har i delårsrapporten för första

halvåret 2000 redovisat ytterligare gjorda

nedskrivningar samt upplyst om att verket har

följt RRV:s rekommendationer när det gäller

behovet av nedskrivningar.

2.8 Budgetförslag

2.8.1 19:1 Sjukpenning och

rehabilitering m.m.

Tabell 2.11 Anslagsutveckling 19:1 Sjukpenning och

rehabilitering m.m.

Tusental kronor

1999

Utfall

27 857 869

Anslags-

sparande

-1 885 000

2000

Anslag

33 002 036

1

Utgifts-

prognos

36 525 000

2001

Förslag

38 425 000

2

2002

Beräknat

40 388 000

2

2003

Beräknat

41 989 000

2

1 Varav 1 500 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 2000.

2 Anslagsbeloppen belastas med statlig ålderspensionsavgift med 3 389 000 tkr

för

2001, med 3 524 000 tkr för 2002 och med 3 666 000 tkr för 2003.

Redovisningen av anslaget är uppdelade på tre

ändamål:

- sjukpenning

- rehabilitering

- närståendepenning

Sjukpenning

Här redovisas utgifter för sjukpenning

inklusive de utgifter som kan uppkomma med

anledning av vissa bestämmelser i

sjuklönesystemet, s.k. sjuklönegaranti och

särskilt högkostnadsskydd. Anslagsposten

skall även täcka kostnader för

återbetalningspliktiga studiemedel, som

belöper på studerandes sjukperioder.

Utgiftsutvecklingen för sjukpenningen

styrs av dels antalet ersatta dagar, dels

medelersättningen. Antalet dagar påverkas av

förändringar inom regelverk och regelverkets

administration. Även demografiska rörelser

samt frånvaroförändringar på individnivå har

betydelse för utvecklingen. Den

genomsnittliga ersättningen påverkas framför

allt av regelverk samt löneutvecklingen.

Försäkringskostnaderna (exkl.

ålderspensionsavgift) för sjukpenningen

uppgick till 24 219 miljoner kronor 1999,

vilket är en ökning med 5 609 miljoner

kronor eller ca 30 procent jämfört med 1998.

Kostnadsökningen beror till största del på en

ökning i antalet ersatta dagar, men ökningen

av medelersättningen har också påverkat i viss

mån. Utgifterna för sjukpenning har fortsatt

att stiga även under 2000, dock i en avtagande

takt. Kostnadsberäkningen för åren 2000

2003 bygger på att antalet ersatta sjukdagar

under 2000 kommer att öka med drygt 20

procent jämfört med 1999 och att antalet

sjukdagar åren därefter ökar i proportion till

arbetskraften. Vidare utgår beräkningen från

att medelersättningen ökar till följd av löne-

utvecklingen. Beräkningen är dock mycket

osäker och gjorda antaganden kommer därför

att följas upp i den ekonomiska

vårpropositionen 2001. Mot denna bakgrund

beräknas kostnaden för sjukpenningen uppgå

till 33 433 miljoner kronor 2000 (inkl.

ålderspensionsavgift). För 2001 beräknas

kostnaderna för sjukpenningen uppgå till

35 360 miljoner kronor, för 2002 till 37 239

miljoner kronor och för 2003 till 38 693

miljoner kronor.

Rehabilitering

Anslagsposten omfattar utgifter för:

- Rehabiliteringspenning

- Dagmarmedel (medicinsk rehabilitering)

- Särskilda medel

- särskilt bidrag

- arbetshjälpmedel

- köp av tjänst

- administration

- resor till och från arbetet

- läkarintyg och läkarundersökningar

Utgiftsutvecklingen för

rehabiliteringspenning styrs av dels antalet

dagar, dels medelersättningen. Antalet dagar

påverkas av förändringar inom regelverk och

regelverkets administration. Även

demografiska rörelser samt frånvaro-

förändringar på individnivå har betydelse för

utvecklingen. Den genomsnittsliga

ersättningen påverkas framför allt av

regelverk samt löneutvecklingen.

För arbetslivsinriktad rehabilitering

avsattes 2 080 miljoner kronor för budgetåret

1999. Det faktiska utfallet uppgick till 2 467

miljoner kronor. Differensen beror främst på

en ökad aktivitet på rehabiliteringsområdet

trots fortsatt överföring av personalresurser

från rehabiliteringsarbetet till utbetalning av

ersättningar under 1999 har fler försäkrade

varit föremål för samordnad rehabilitering

jämfört med 1998. Dessutom har kassorna

köpt fler arbetslivsinriktade

rehabiliteringstjänster och ökat sin samverkan

med andra myndigheter på rehabilite-

ringsområdet.

Budgetåret 2000 avsattes 2 500 miljoner

kronor för arbetslivsinriktad rehabilitering

(inkl. ålderspensionsavgift). Enligt prognosen

för 2000 beräknas utfallet att överskrida

anslaget med 536 miljoner kronor. Orsaken

är främst en fortsatt hög aktivitet på

rehabiliteringsområdet som innebär att antalet

ersatta dagar med rehabiliteringspenning ökar.

En viss del kan också förklaras av en fortsatt

ökning av medelersättningen.

Av den del av anslagsposten som avser

Särskilda medel föreslås att 25 miljoner

kronor överförs till anslaget 19:7

Riksförsäkringsverket och 200 miljoner

kronor överförs till anslaget 19:8 Allmänna

försäkringskassor. Vidare föreslås att högst

25 miljoner kronor får disponeras av

Socialstyrelsen för kompetenshöjning eller

andra insatser som bedöms lämpliga i

samband med behandling av överviktiga.

Pengarna skall lämnas till landstingen efter

överenskommelse mellan respektive landsting

eller Landstingsförbundet. Slutligen föreslås

att 5 miljoner kronor avsätts för regeringens

disposition för fortsatt utveckling inom

rehabiliteringsområdet. Den föreslagna

fördelningen av Särskilda medel för

budgetåret 2001 innebär att drygt 160

miljoner kronor mer avsätts för

arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder

jämfört med budgetåret 2000.

För 2001 beräknas kostnaderna för

rehabiliteringen (inkl. ålderspensionsavgift)

uppgå till 3 007 miljoner kronor, för 2002 till

3 089 miljoner kronor och för 2003 till 3 214

miljoner kronor.

Närståendepenning

Närståendepenning utges till den som avstår

från förvärvsarbete för att vårda en närstående

svårt sjuk person. Utgiftsutvecklingen för

närståendepenningen styrs av antal ersatta

dagar, löneutvecklingen och regelverket.

Under de senaste åren har såväl antalet

ersatta dagar som ersättning per dag ökat mer

än beräknat.

För 2001 beräknas kostnaderna för när-

ståendepenningen uppgå till 58 miljoner

kronor, för 2002 till 61 miljoner kronor och

för 2003 till 63 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

Av delbetänkandet Sjukförsäkringen

basfakta och utvecklingsmöjligheter

(SOU 2000:72) framgår bl.a. att

sjukskrivning och sjukfrånvaro är ojämnt

fördelad mellan könen, mellan olika sektorer

och mellan olika arbetsplatser och att

utvecklingen under senare år har förstärkt

dessa skillnader. Bl.a. redovisas att kvinnor

utgjorde 62 procent av de sjukskrivna vid

årsskiftet 1999/2000 och svarade för 66

procent av ökningen av antalet

sjukpenningdagar mellan 1997 och 1999 samt

att kvinnor anställda inom kommuner och

landsting har en väsentligt högre sjukfrånvaro

än andra kvinnor. Även de regionala

skillnaderna i sjukfrånvaro är stora.

För att kunna påverka utvecklingen krävs

åtgärder på olika områden. Regeringen har

därför tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att

utarbeta en handlingsplan för att minska

ohälsan samt föreslå åtgärder som bryter den

negativa utvecklingen inom bl.a.

sjukförsäkringsområdet. Inriktningen är att

förslag skall kunna föreläggas riksdagen under

hösten 2001 med ett ikraftträdande senast

fr.o.m. 2003.

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att 38 425 000 000 kronor anvisas

under anslaget 19:1 Sjukpenning och

rehabilitering m.m. under 2001. För 2002 och

2003 beräknas anslaget till 40 388 000 000

respektive 41 989 000 000 kronor.

2.8.2 19:2 Förtidspensioner

Tabell 2.12 Anslagsutveckling 19:2 Förtidspensioner

Tusental kronor

1999

Utfall

46 770 995

1

Anslags-

sparande

- 275 810

2000

Anslag

47 171 000

Utgifts-

prognos

47 755 000

2001

Förslag

49 696 000

2

2002

Beräknat

50 150 000

2

2003

Beräknat

51 394 000

2

1 Ålderspensionsavgift ingår med 8 864 830 tkr.

2 Anslagsbeloppen belastas med statlig ålderspensionsavgift med 8 739 000 tkr

för

2000, med 9 201 000 tkr för 2001, med 9 137 000 tkr för 2002 och med 9 753 000

tkr

för 2003.

Under anslaget redovisas utgifter för förtids-

pension från folkpensioneringen, pensionstill-

skott till förtidspension och barntillägg till

förtidspension, liksom sjukbidrag som är en

tidsbegränsad förtidspension. Fr.o.m. 1999

redovisas även utgifterna för allmän

tilläggspension (ATP) under anslaget.

Barntilläggen har i princip avskaffats, men de

som var berättigade till barntillägg 1990 har

fortfarande rätt att uppbära förmånen enligt

äldre regler. De sista barntilläggen kommer

att betalas ut 2005. De statliga ålders-

pensionsavgifter som 1999 redovisades under

särskilt anslag belastar fr.o.m. 2000 anslaget.

Utgiftsutvecklingen för förtidspensionerna

är beroende av flera olika faktorer. De

viktigaste är de demografiska förhållandena,

regeltillämpningen, praxisutvecklingen,

utvecklingen av ATP-nivån och

basbeloppsutvecklingen.

Efter uppgången i nybeviljandet av förtids-

pensioner och sjukbidrag under 1997 skedde

en påtaglig nedgång under 1998. Mot slutet av

1999 ökade nybeviljandet åter och i

december 1999 utbetalades sådana förmåner

till närmare 425 000 personer, vilket är ca

4 000 fler än i december 1998. Denna ökning

faller nästan helt på kvinnorna. De utbetalade

ersättningarna till personer med

förtidspension/sjukbidrag steg med ca 800

miljoner kronor mellan 1998 och 1999 och

hälften härav utgjordes av ökade utgifter för

ATP. Anslagsbeloppet 1999 underskreds

dock med ca 25 miljoner kronor. Det

utgående underskottet minskade härmed till

ca 275 miljoner kronor.

Under 2000 sker en fortsatt stark ökning

av antalet nybeviljade förtidspensioner och

sjukbidrag och i slutet av året beräknas över

430 000 personer uppbära dessa förmåner.

Ökningen av nybeviljandet är till stor del

föranledd av den kraftiga uppgången av antalet

långa sjukfall under de senaste åren. Detta är

också den främsta orsaken till att en kraftig

ökning av antalet nybeviljade förtidspensioner

och sjukbidrag är att vänta de närmaste åren.

Regeringens överväganden

Situationen på förtidspensionsområdet är

mycket oroande med en utveckling som

pekar på en fortsatt ökning av antalet

personer med förtidspension och sjukbidrag

under de närmaste åren. Den förväntade

ökningen beror främst på utvecklingen med

allt fler långa sjukfall och de demografiska

förhållandena. Möjligheterna att motverka

denna utveckling på kort sikt bedöms vara

mycket begränsade. För att kunna påverka

utvecklingen fr.o.m. 2003 krävs åtgärder på

olika områden. Som tidigare nämnts har

arbetet i Regeringskansliet påbörjats med att

utarbeta en handlingsplan för hela ohälso-

området samt föreslå åtgärder som bryter den

negativa utvecklingen inom sjukförsäkrings-

och förtidspensionsområdena. Inriktningen är

att förslag skall kunna föreläggas riksdagen

under hösten 2001 med ett ikraftträdande

senast fr.o.m. 2003.

En åtgärd har redan vidtagits i syfte att

begränsa den negativa utvecklingen med allt

fler förtidspensioner genom införandet av

regler om vilande förtidspension den 1 januari

2000. Systemet med vilande förtidspension är

inriktat på att stimulera till återgång i

arbetslivet och ett i övrigt aktivt liv. De

införda reglerna ger stor frihet för den som är

förtidspensionerad eller uppbär sjukbidrag att

under ett år pröva att arbeta utan att rätten till

förmånen påverkas. Under ytterligare längst

två år därefter skall förmånen kunna vara

vilande när den försäkrade förvärvsarbetar.

Det är ännu för tidigt att bedöma i vilken

utsträckning reglerna kommer att utnyttjas.

Riksförsäkringsverket (RFV) skall lämna en

första översiktlig redovisning av effekterna av

systemet med vilande förtidspension senast

den 1 mars 2001 och en mer omfattande

utvärdering av de nya reglerna senast den

1 mars 2002. Enligt RFV hade i juni 2000

hittills knappt 300 personer beviljats vilande

förtidspension, men det saknades uppgift om

antalet ärenden som var under handläggning.

Detta indikerar dock att färre personer än

beräknat kommer att pröva denna möjlighet

under 2000, något som reducerar den

kalkylerade minskningen av försäkringsut-

gifterna.

Det inom Socialdepartementet bedrivna

utredningsarbetet med att utforma förslag till

nya beräkningsregler för ersättning och

ålderspensionsrätt vid långvarig, minst ett år,

eller varaktig medicinskt grundad nedsättning

av arbetsförmågan har nyligen slutförts.

Resultatet av detta arbete presenterades i

somras i form av två

departementspromemorior som nu remiss-

behandlas. Det reformerade förtidspensions-

systemet skall, med hänsyn till

genomförandet av det reformerade

ålderspensionssystemet, träda i kraft den

1 januari 2003. Regeringen avser därför att

inte genomföra den tidigare beslutade

besparingen vid beräkning av antagandepoäng

inom förtidspensionssystemet under 2001

och 2002.

I promemorian Sjukersättning i stället för

förtidspension Ersättning och

ålderspensionsrätt vid långvarig eller varaktig

medicinskt grundad nedsättning av

arbetsförmågan (Ds 2000:39) lämnas förslag

om nya regler för beräkning av ersättning och

ålderspensionsrätt vid långvarig, minst ett år,

eller varaktig medicinskt grundad nedsättning

av arbetsförmågan för personer i åldrarna 30

64 år. I stället för förtidspension och

sjukbidrag föreslås att sjukersättning

inkomstrelaterad eller i form av

garantiersättning skall kunna utges tills

vidare eller för viss tid.

För personer i åldrarna 16 29 år redovisas

i promemorian Aktivitetsersättning Nytt

försäkringsstöd för unga med långvarig medi-

cinskt grundad nedsättning av arbetsförmågan

(Ds 2000:40) förslag om ett helt nytt för-

säkringsstöd. Utformningen av stödet syftar

till att, i högre grad än nuvarande system med

förtidspension och sjukbidrag, tillgodose inte

bara behovet av ekonomisk trygghet utan

också leda till aktivitet och självständighet och

ytterst en ökad grad av självförsörjning för

denna grupp ungdomar.

Avsikten är att ett förslag om reformerat

ersättningssystem vid långvarig eller varaktig

medicinskt grundad nedsättning av arbets-

förmågan, efter remissbehandlingen, skall

kunna överlämnas till lagrådet i början av

2001 och att en proposition därefter skall

lämnas till riksdagen under våren 2001. De

nya reglerna avses träda i kraft den 1 januari

2003.

Det finns mot bakgrund av det ovan redo-

visade starka skäl att befara att utvecklingen

av långa sjukfall i kombination med de demo-

grafiska förhållandena kommer att leda till

successiv ökning av antalet förtidspensioner

och sjukbidrag under de närmaste åren. Med

de demografiska förhållandena avses dels de

stora åldersgrupperna som är födda på 1940-

talet och som under de närmaste åren uppnår

de åldrar då risken att bli förtidspensionerad

är som störst, dels att förhållandevis få

personer som nu uppbär förtidspension

övergår till ålderspension.

Vid anslagsberäkningarna har regeringen

utgått från att några förändringar i

regelsystemet inte kommer att ske under de

närmaste åren, men beaktat den förväntade

utgiftsminskande effekten av de fr.o.m. 2000

införda reglerna om vilande förtidspension

samt att den under 1999 höjda nivån på

pensionstillskottet på 1,4 procentenheter

ligger kvar.

I avvaktan på den översyn som för

närvarande pågår inom

förtidspensionsområdet, har regeringen

fastställt beräkningen till en i huvudsak

oförändrad utgiftsnivå för 2002 och 2003.

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att 49 696 000 000 kronor anvisas

under anslaget 19:2 Förtidspensioner under

2001. För 2002 och 2003 beräknas anslaget

till 50 150 000 000 respektive

51 394 000 000 kronor.

2.8.3 19:3 Handikappersättningar

Tabell 2.13 Anslagsutveckling 19:3

Handikappersättningar

Tusental kronor

1999

Utfall

1 012 054

Anslags-

sparande

6 978

2000

Anslag

1 036 000

Utgifts-

prognos

1 033 700

2001

Förslag

1 054 400

2002

Beräknat

1 078 700

2003

Beräknat

1 108 400

Från anslaget bekostas handikappersättning

från folkpensioneringen. Handikappersättning

utges till personer som fyllt 16 år och som

fått sin funktionsförmåga nedsatt före fyllda

65 år och till följd härav behöver mer

tidskrävande hjälp av annan och /eller har

merkostnader på grund av sitt

funktionshinder.

Handikappersättning utbetalas med belopp

som för år räknat motsvarar 69 procent, 53

procent eller 36 procent av prisbasbeloppet.

Handikappersättningen till blinda och döva

eller gravt hörselskadade utges alltid med viss

garanterad nivå om inte stödbehovet ger

anledning till högre ersättning.

Handikappersättning kan beviljas som

självständig förmån eller som tilläggsförmån

till pension.

Fr.o.m. 2001 gäller en ny lag om

handikappersättning. Handikappersättningen

är då ingen folkpensionsförmån och utges

alltid som självständig förmån.

Något fler kvinnor än män uppbär

handikappersättning. Fördelningen mellan

kvinnor och män är konstant över tiden (54

respektive 46 procent). Den större andelen

kvinnor förklaras av att kvinnor lever längre

än män.

Kostnaderna för förmånen handikappersätt-

ning styrs dels av antalet beviljade förmåner,

dels av nivån av de utbetalade förmånerna.

Inom området handikappersättning

avmattas successivt ökningen av antalet

utbetalade förmåner. Det har även, under

senare år, skett en förskjutning från den

högsta nivån till lägre nivåer.

År 1999 uppgick anslaget för handikapp-

ersättning till 1 013 000 000 kronor. Det

faktiska utfallet blev 1 012 054 000 kronor.

Anslaget är fastställt till 1 036 000 000

kronor 2000. Utfallet för året prognostiseras

till 1 033 700 000 kronor.

Regeringens överväganden

Den demografiska utvecklingen och det

ökade antalet pensionärer, kommer med

största sannolikhet att leda till en marginell

ökning av antalet utbetalade

handikappersättningar. Till följd av kvinnors

längre medellivslängd kommer det, även

under de kommande åren, vara en större

andel kvinnor som uppbär

handikappersättning.

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att 1 054 400 000 kronor anvisas

under anslaget 19:3 Handikappersättningar

för 2001. För 2002 och 2003 beräknas

anslaget till 1 078 700 000 respektive

1 108 400 000 kronor.

2.8.4 19:4 Arbetsskadeersättningar

Tabell 2.14 Anslagsutveckling 19:4 Arbetsskadeersätt-

ningar

Tusental kronor

1999

Utfall

7 070 205

1

Anslags-

sparande

2000

Anslag

7 189 338

Utgifts-

prognos

7 207 000

2001

Förslag

6 909 000

2

2002

Beräknat

6 796 325

2

2003

Beräknat

6 731 857

2

1 I beloppet ingår statlig ålderspensionsavgift med 1 181 300 tkr från det

tidigare

anslaget A6 Arbetsskadeersättningar m.m.:statlig ålderspensionsavgift

2 I beloppet ingår statlig ålderspensionsavgift med 1 466 100 tkr för 2001, 1

440 600

tkr för 2002 och med 1 449 200 tkr för 2003

Under anslaget redovisas utgifterna för

arbetsskadeförsäkringen och i vissa fall lagen

om statligt personskadeskydd, utgifter enligt

motsvarande äldre regler samt skadestånd.

Dessutom redovisas statliga

ålderspensionsavgifter för främst

egenlivräntor under anslaget. Även i de fall

livräntorna betalas av t.ex. bolagiserade före

detta affärsverk finansieras ålderspensions-

avgifterna över anslaget.

Arbetsskadeförsäkringen omfattar

anställda, uppdragstagare samt egenföretagare

och ger ersättning för inkomstbortfall till dem

som drabbas av skada i sitt arbete. Från

försäkringen utbetalas egenlivräntor,

efterlevandelivräntor, begravningshjälp,

sjukpenning i vissa fall samt ersättning i

samband med sjukhusvård utom riket,

tandvård och ersättning för särskilda

hjälpmedel.

Utgiftsutvecklingen för arbetsskadeersätt-

ningarna är främst beroende av arbetsmiljö-

faktorer, demografiska förhållanden, praxis,

medellivräntan och basbeloppsutvecklingen.

År 1999 uppgick anslaget för arbetsskade-

ersättning till 5 958 900 000 kronor. Det

faktiska utfallet blev 5 888 905 000 kronor.

Till detta ska läggas kostnader för statlig

ålderspensionsavgift om 1 181 300 000

kronor 1999. Anslaget är fastställt till

7 189 338 000 kronor 2000. Utfallet för året

prognostiseras till 7 207 000 000 kronor.

Antalet egenlivräntor har minskat på grund

av att antalet nybeviljade livräntor är färre än

antalet som har upphört. Antalet livräntor till

personer som är äldre än 64 år tenderar att

öka. De retroaktiva utbetalningarna ökade

kraftig under 1998 och ökningen fortsatte

under 1999 och första halvåret 2000.

Regeringens överväganden

Antalet anmälda arbetsskador har ökat kraftigt

de senaste åren vilket förväntas påverka

antalet livräntor. De retroaktiva

utbetalningarna för arbetsskadelivränta ökade

kraftigt under 1998, 1999 och första halvåret

2000. Det antas att de retroaktiva

utbetalningarna kommer att ligga kvar på en

hög nivå.

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att 6 909 000 000 kronor anvisas

under anslaget 19:4 Arbetsskadeersättningar

2001. För 2002 och 2003 beräknas anslaget

till 6 796 325 000 respektive 6 731 857 000

kronor.

2.8.5 19:5 Kostnader för sysselsättning

av vissa förtidspensionärer

Tabell 2.15 Anslagsutveckling 19:5 Kostnader för

sysselsättning av vissa förtidspensionärer

Tusental kronor

1999

Utfall

45

Anslags-

sparande

2 000

2000

Anslag

25 000

Utgifts-

prognos

2 000

2001

Förslag

5 000

2002

Beräknat

5 000

2003

Beräknat

5 000

Detta försäkringsstöd infördes fr.o.m. 1999 i

syfte att finansiera ersättning som i vissa fall

enligt lagen (1998:175) om särskilda insatser

för personer med tre fjärdedels

förtidspension eller sjukbidrag utges till

arbetsgivare som anställer personer som står

till arbetsmarknadens förfogande med

avseende på resterande arbetsförmåga på 25

procent. Det skall i första hand vara fråga om

ersättning för anställning på den ordinarie

arbetsmarknaden, eventuellt med hjälp av

lönebidrag. Om inte detta kan ske inom sex

månader skall berörda personer kunna

beredas anställning vid Samhall AB.

Utgifterna för ändamålet var under 1999

mycket begränsade i förhållande till anslaget

på 55 miljoner kronor, eftersom endast

45 000 kronor betalades ut.

Regeringens överväganden

RFV har på regeringens uppdrag gjort en

uppföljning av hur detta särskilda stöd

utvecklats under det första året. Av verkets

redovisning framgår att ca 8 800 personer

uppbär tre fjärdedels förtidspension eller

sjukbidrag samt att ett mindre antal personer

anmälde intresse för att utnyttja stödet. Detta

beror på att flertalet av de som uppbär tre

fjärdedels förtidspension eller sjukbidrag har

någon form av sysselsättning på den

återstående fjärdedelen eller ansåg sig vara

arbetsoförmögna och avsåg att söka hel

förtidspension. Endast tolv personer har

under 1999 genom stödet fått en anställning.

Med utgångspunkt i den gjorda

uppföljningen är det mycket svårt att göra en

bedömning av hur många personer som

kommer att omfattas av detta stöd i

framtiden. Utvecklingen hittills under 2000

visar att något fler personer har utnyttjat

stödet för att få en anställning. Mycket talar

dock för att utgifterna i framtiden blir avse-

värt lägre än vad som tidigare beräknats.

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att 5 000 000 kronor anvisas för

anslaget 19:5 Kostnader för sysselsättning av

vissa förtidspensionärer 2001. För 2002 och

2003 beräknas anslaget till vardera 5 000 000

kronor.

2.8.6 19:6 Ersättning för kroppsskador

Tabell 2.16 Anslagsutveckling 19:6 Ersättning för

kroppsskador

Tusental kronor

1999

Utfall

57 535

Anslags-

sparande

2000

Anslag

65 002

Utgifts-

prognos

61 202

2001

Förslag

60 600

1

2002

Beräknat

60 400

1

2003

Beräknat

62 038

1

1 I beloppet ingår statlig ålderspensionsavgift med 4 400 tkr för 2001, 3 300

tkr för

2002 och med 4 000 tkr för 2003

Från anslaget bekostas ersättningar enligt

lagen (1977:265) om statligt

personskadeskydd (LSP) i de fall skada

inträffat under militär verksamhet. För skador

som inträffat före juli 1977 belastas anslaget

av bl. a. ersättningar enligt lagen (1950:261)

om ersättning i anledning av kroppsskada

ådragen under militärtjänstgöring

(militärersättningslagen). Anslaget belastas

även av statliga ålderspensionsavgifter.

Utgiftsutvecklingen påverkas bland annat

av arbetsmiljöfaktorer och basbeloppets

utveckling.

Anslagsbelastningen för 2000 beräknas bli

61 202 000 kronor.

Regeringens överväganden

Utbetalningarna 2001 2003 beräknas öka på

grund av uppräkning av prisbasbeloppet. Mot

bakgrund av ovanstående föreslår regeringen

att 60 600 000 kronor anvisas under anslaget

19:6 Ersättning för kroppsskador 2001. För

2002 och 2003 beräknas anslaget till

60 400 000 respektive 62 038 000 kronor.

2.8.7 19:7 Riksförsäkringsverket

Tabell 2.17 Anslagsutveckling 19:7 Riksförsäkringsverket

Tusental kronor

1999

Utfall

823 068

Anslags-

sparande

-24 575

2000

Anslag

717 116

Utgifts-

prognos

692 541

2001

Förslag

750 506

2002

Beräknat

766 331

1

2003

Beräknat

782 573

1

1 Motsvarar 751 523 tkr i 2001 års prisnivå

Inom RFV har administrationskostnaderna

ökat under 1999. Ökningen beror främst på

merkostnader som det reformerade

ålderspensionssystemet fört med sig samt på

en genomförd nedskrivning och avskrivning

av det bokförda värdet för det reformerade

ålderspensionssystemet. RFV hade enligt

bokslutet vid utgången av budgetåret 1999

utnyttjat en anslagskredit på 24,5 miljoner

kronor. Det faktiska utfallet var dock ett

anslagssparande på 425 000 kronor. Orsaken

enligt RFV är att 25 miljoner kronor inte

avräknades mot anslaget 19:1 Sjukpenning

och rehabilitering, m.m. inom detta

utgiftsområde utan har belastat anslaget 19:7

Riksförsäkringsverket. Detta har dock

korrigeras under året.

Regeringens överväganden

Vissa av RFV:s administrationskostnader

täcks via ersättningar bl.a. från AP-fonden

och de affärsdrivande verken.

Tabell 2.18 Beräkning av avgiftsintäkter för år 2001

Tusental kronor

AP-fonden

417 000

Övrigt

24 000

Totalt

441 000

Liksom för budgetåret 1999 och 2000 skall

RFV ges utrymme för satsningar för att

initiera forskningen inom socialförsäkringens

område. Det föreslås att RFV under 2001

skall kunna åta sig ekonomiska förpliktelser

inom socialförsäkringens område som innebär

utgifter om högst 9 miljoner kronor under

2002 och senare. Av tabell 2.19 framgår att

RFV ingått förpliktelser högre än

bemyndiganderamen. Detta har dock ingen

påverkan på anslagsnivån för

forskningsändamål som för närvarande utgör

8 miljoner kronor.

Tabell 2.19 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

12 890

9 000

Nya förpliktelser

12 890

3 888

7 900

Infriade förpliktelser1

0

7 778

7 900

5 000

4 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

12 890

9 000

9 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

9 000

9 000

9 000

1 Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Regeringen har beräknat anslaget utifrån pris-

och löneomräkning, viss reduktion för över-

föring av medel till handikappområdet. Vidare

har en överföring av medel motsvarande 25

miljoner kronor från anslaget 19:1

Sjukpenning och rehabilitering, m.m. inom

detta utgiftsområde genomförts.

Tabell 2.20 Beräkning av anslaget för år 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

717 116

Pris- och löneomräkning

10 390

Överföring från annat anslag

25 000

Överföring till annat anslag

- 2 000

Förslag 2001

750 506

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att 750 506 000 kronor anvisas på

anslaget 19:7 Riksförsäkringsverket 2001. För

åren 2002 och 2003 beräknas anslaget till

766 331 000 kronor respektive 782 573 000

kronor.

2.8.8 19:8 Allmänna försäkringskassor

Tabell 2.21 Anslagsutveckling 19:8 Allmänna försäkrings-

kassor

Tusental kronor

1999

Utfall

4 885 324

Anslags-

sparande

285 872

2000

Anslag

4 764 977

Utgifts-

prognos

4 921 641

2001

Förslag

5 049 296

2002

Beräknat

5 157 008

1

2003

Beräknat

5 271 642

1

1 Motsvarar 5 049 296 tkr i 2001 års prisnivå.

De allmänna försäkringskassorna hade vid

bokslutet 1999 ett anslagssparande på 286

miljoner kronor, vilket motsvarar drygt 6

procent av anslaget. Samtliga

försäkringskassor utom två har ett

anslagssparande. Några försäkringskassor har

sparande upp mot 14 procent av sitt anslag.

Regeringens överväganden

Som tidigare redovisats i avsnitt 2.6.2 har

regeringen för avsikt att fördela anslaget för

försäkringskassorna så att samtliga

förvaltningskostnader som kan hänföras till

utvecklingsprogrammet inom försäkrings-

kassorna skall redovisas i särskild ordning. De

kostnadsposter som RFV i sin skrivelse till

regeringen den 14 augusti 2000 har definierat

som centrala kostnader resp. kostnader vid

försäkringskassorna skall ligga till grund för

denna uppdelning. Regeringen avser att i sam-

band med beslut om regleringsbrevet för

2001 för RFV närmare precisera dessa

villkor.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 2.22 Beräkning av avgiftsintäkter för år 2001

Tusental kronor

AP-fonden

317 000

Övrigt

16 015

Totalt

333 015

Regeringen har beräknat anslaget utifrån pris-

och löneomräkning, viss reduktion för

överföring av medel till handikappområdet

m.m.. Vidare har en överföring av medel

motsvarande 200 miljoner kronor från

anslaget 19:1 Sjukpenning och rehabilitering,

m.m. genomförts.

Tabell 2.23 Beräkning av anslaget för år 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

4 764 977

Pris- och löneomräkning

89 319

Överföring från annat anslag

200 000

Överföring till annat anslag

-5 000

Förslag 2001

5 049 296

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att 5 049 296 000 kronor anvisas

under anslaget 19:8 Allmänna

försäkringskassor 2001. För 2002 och 2003

beräknas anslaget till 5 157 008 000 kronor

respektive 5 271 642 000 kronor.

Bilaga

Nya anslagsbenämningar

Bilaga

Nya anslagsbenämninga

Av tabellen nedan framgår benämningen på

anslagen åren 2000 och 2001. Syftet med

tabellen är att underlätta övergången till de

nya benämningar som följer av att

politikområden införts.

Tabell 1.1 Anslagsbenämningar 2000 och 2001

Benämning 2000

Benämning 2001

Anslagets namn

A1

19:1

Sjukpenning och rehabilitering m.m.

A2

19:2

Förtidspensioner

A3

19:3

Handikappersättningar

A4

19:4

Arbetsskadeersättningar

A5

19:5

Kostnader för sysselsättning av vissa förtidspensionärer

A6

19:6

Ersättning för kroppskador

B1

19:7

Riksförsäkringsverket

B2

19:8

Allmänna försäkringskassor

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

2

7

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

30

31

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

32

33