Regeringens proposition

1996/97:23

Sekretess i Insättningsgarantinämndens

verksamhet

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 12 september 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att den nuvarande sekretessbestämmelsen i 9 kap. 25 §

sekretesslagen (1980:100) - som gäller sekretess i ärenden om ersättning enligt

lagen (1995:1571) om insättningsgaranti för uppgift om insättares personliga

eller ekonomiska förhållanden - upphävs och ersätts av en ny bestämmelse i 8

kap. sekretesslagen. Den nya sekretessregeln föreslås gälla i

Insättningsgarantinämndens verksamhet för uppgift om såväl insättare som de

institut som omfattas av garantin.

 Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1997.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)3

3 Ärendet och dess beredning 5

4 Sekretess i Insättningsgarantinämndens verksamhet 5

5 Ikraftträdande 9

6 Ekonomiska konsekvenser 9

Bilaga 1 Förteckning över remissinstanser 10

Bilaga 2 Lagrådets yttrande 11

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 12

Rättsdatablad 13

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring

i sekretesslagen (1980:100).

2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen

 (1980:100)

Regeringen har följande förslag till lagtext.

 Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100)1

 dels att 9 kap. 25 § skall upphöra att gälla,

 dels att det i lagen skall föras in en ny paragraf, 8 kap. 24 §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

-------------------------------------------------------

 8 kap.

 24 §

 Sekretess gäller i

 Insättnings-garantinämndens

 verksamhet för uppgift om

 1. affärs- eller

 driftförhållanden hos den

 som myndighetens verksam-

 het avser, om det kan

 antas att han lider skada

 om uppgiften röjs,

 2. ekonomiska eller

 personliga förhållanden för

 annan, som har trätt i

 affärsförbindelse eller lik-

 nande förbindelse med den

 som myndighetens verksam-

 het avser eller med ett

 utländskt institut med

 filial i Sverige som

 endast omfattas av ett ut-

 ländskt garantisystem.

 I den mån regeringen före-

 skriver det, gäller

 sekretess hos Insättnings-

 garantinämnden för sådan

 uppgift om affärs- eller

 driftförhållanden och andra

 ekonomiska eller

 personliga förhållanden som

 myndigheten erhållit på

 grund av avtal med

 företrädare för ett utländskt

 garantisystem. Föreskrif-

 terna i 14 kap. 1-3 §§ får

 inte i fråga om denna

 sekretess

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

tillämpas i strid med

avtalet.

 Regeringen kan för särskilt

fall förordna om undantag

från sekretessen enligt

första stycket 1, om den

finner det vara av vikt att

uppgiften lämnas.

 I fråga om uppgift i allmän

handling gäller sekretessen

i högst tjugo år.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 3

3 Ärendet och dess beredning

Bankstödsnämnden har den 4 juni 1996 kommit in till regeringen med en promemoria

(Erfarenheter av insättningsgarantin, Fi 96/2875), i vilken nämnden redovisar

gjorda erfarenheter av det svenska insättningsgarantisystemet. En del av

promemorian behandlar frågor om sekretess. Det avsnittet har remissbehandlats.

En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. En sammanställning av

remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Fi 96/3551).

Lagrådet

Lagrådet har i yttrande den 21 augusti 1996 lämnat förslaget utan erinran.

Lagrådets yttrande finns i bilaga 2.

4 Sekretess i Insättningsgarantinämndens

verksamhet

Regeringens förslag: Sekretess skall gälla i Insättningsgarantinämndens

verksamhet enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti för uppgift om såväl

insättare som de institut som omfattas av garantin.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna har i huvudsak tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan

erinran. Svea hovrätt och Kammarrätten i Göteborg har dock förordat andra

lagtekniska lösningar. Kammarrätten i Göteborg har särskilt ifrågasatt förslaget

att ta bort det nu gällande skaderekvisitet i den del av förslaget som avser

insättare. Både Svea hovrätt och Kammarrätten i Göteborg har påtalat att den

föreslagna sekretessregelns förhållande till meddelarfriheten inte alls berörts

i promemorian.

 Skälen för regeringens förslag: Den 1 januari 1996 trädde det svenska

insättningsgarantisystemet i funktion genom lagen (1995:1571) om

insättningsgaranti. Bankstödsnämnden var ansvarig myndighet för garantisystemet.

Från och med den 1 juli 1996, då myndigheten bytte namn till Insättningsgaranti-

nämnden, är detta nämndens enda arbetsuppgift.

 Den svenska insättningsgarantin omfattar i första hand insättningar som finns

hos svenska banker och sådana värdepappersbolag som fått Finansinspektionens

tillstånd att ta emot kunders medel på konto. Garantin omfattar de insättningar

som finns hos institut i Sverige och insättningar hos deras filialer i ett annat

land inom EES. Nämnden kan på ansökan av ett institut besluta att även

insättningar som finns hos institutets filial i ett land utanför EES skall

omfattas av garantin. Nämnden kan vidare efter ansökan besluta att insättningar

som finns hos utländska instituts filialer i Sverige skall omfattas av det

svenska garantisystemet.

 I dag gäller sekretess enligt 9 kap. 25 § sekretesslagen (1980:100) endast för

uppgift om en insättares personliga eller ekonomiska förhållanden som nämnden

får del av i ett ärende om ersättning från insättningsgarantin, om det kan antas

att insättaren lider skada eller men om uppgiften röjs. Där-emot finns ingen

motsvarande bestämmelse för uppgift hos nämnden om de institut som omfattas av

garantin eller på annat sätt blir föremål för nämndens handläggning av frågor om

insättningsgarantin.

 Den nu gällande sekretessbestämmelsen har inneburit svårigheter för nämnden i

samarbetet med såväl Finansinspektionen som med utländska institut och

garantisystem. Följande problem har uppmärksammats.

 Insättningsgarantinämnden och Finansinspektionen skall enligt respektive

förordning med instruktion samråda med varandra och lämna de uppgifter som

behövs (se 6 § förordning (1996:595) med instruktion för

Insättningsgarantinämnden respektive 3 § förordning (1996:596) med instruktion

för Finansinspektionen). Nämndens debitering av avgifter för insättningsgarantin

förutsätter ett sådant samarbete med inspektionen med avseende på de uppgifter

som instituten är skyldiga att lämna till nämnden. Eftersom nämnden saknar

möjlighet att själv kontrollera att de lämnade uppgifterna är riktiga,

förutsätter en korrekt debitering av avgifterna för garantin att en jämförelse

sker av de uppgifter som finns hos respektive myndighet. Uppgifter om

kapitaltäckningsgrad och inlåning skyddas hos Finansinspektionen av sekretess

enligt 8 kap. 5 § sekretesslagen. Motsvarande uppgifter är dock inte

sekretesskyddade hos Insättningsgarantinämnden.

 Att vissa uppgifter om de institut som omfattas av garantin är sekretess-

skyddade hos Finansinspektionen men inte hos nämnden kan även komma att påverka

nämndens möjligheter att hantera ett ersättningsfall på ett ändamålsenligt sätt

och inom de tidsramar som anges i lagen om insättningsgaranti. Samma problem

uppstår i tiden före konkurs i ett institut som omfattas av garantin. Nämnden

kan då behöva samarbeta med Finansinspektionen vid den förberedande hanteringen

av det förestående ersättningsfallet.

 Nämndens beslut att insättningsgarantin skall omfatta insättningar som finns

hos en filial här i landet till ett utländskt institut förutsätter att nämnden

tillförsäkrar sig rätt att få sådana uppgifter om institutet och dess verksamhet

vid filialen som den behöver. Även om nämnden inte skall göra någon bedömning av

det utländska institutets förutsättningar att driva verksamhet i Sverige utan

endast ta ställning till om insättningarna hos filialen skall omfattas helt

eller delvis av garantin, kan den situationen uppkomma att institutet i sin

ansökan till nämnden av misstag eller av annat skäl lämnar uppgifter om den

tilltänkta verksamheten som är av sådan karaktär att de bör vara skyddade av

sekretess. Har uppgifterna väl kommit in till nämnden omfattas de inte av

sekretess.

 Nämndens samarbete med utländska garantisystem innebär i huvudsak att

information lämnas in och ges ut om svenska instituts verksamhet från filial

utomlands och utländska instituts verksamhet från filial i Sverige. Samarbetet

innebär även att ett sådant utbyte av information inte endast sker på grund av

att ett ersättningsfall inträffat. För att samarbetet skall fungera behöver

nämnden löpande få information om utländska institut som driver verksamhet från

filial i Sverige. Nämnden behöver också kunna kontrollera att de uppgifter som

instituten lämnar till nämnden är korrekta. Det kan gälla t.ex. uppgifter som

nämnden behöver för att kunna besluta att insättningar hos filialen även skall

omfattas av det svenska systemet eller uppgifter som skall läggas till grund för

nämndens avgiftsdebitering. Det förhållandet att sådana uppgifter inte omfattas

av någon sekretessbestämmelse påverkar nämndens möjligheter att få till stånd

ett ändamålsenligt samarbete med utländska garantisystem, eftersom uppgifterna

normalt omfattas av sekretess i andra länder.

 Behov av samarbete med ett utländskt garantisystem är emellertid störst vid

hanteringen av gemensamma ersättningsfall, dvs. i de fall när insättningarna hos

det krisdrabbade institutet omfattas av såväl värdlandets som hemlandets

garantisystem. Garantisystemen har i dessa fall ett gemensamt ansvar för

ersättningsfallets kostnader och detta ansvar skall fördelas mellan systemen

oavsett vilket lands system som faktiskt har betalat ut ersättning till berörda

insättare. Hanteringen av ersättningsfallet måste därför regleras närmare i ett

samarbetsavtal. Men även i det fall när ersättningsfallet inte är gemensamt kan

samarbete av praktiska skäl eller av hänsyn till berörda insättare ändå behöva

komma till stånd. Ett sådant samarbete kan t.ex. innebära att värdlandets

garantisystem biträder vid utbetalning av ersättning från hemlandets

garantisystem till de insättare i värdlandet som berörs av ersättningsfallet.

Oavsett vilket, förutsätter ett sådant samarbete att uppgifter lämnas om de

insättare som är berättigade till ersättning från det andra landets

garantisystem. En förutsättning för att nämnden skall kunna betala ut ersättning

för det utländska garantisystemets räkning är nämligen att nämnden får uppgifter

om insättarna. Eftersom dessa insättare inte omfattas av det svenska

garantisystemet utan enbart av det andra landets garantisystem, skyddas inte

uppgifterna av sekretess enligt 9 kap. 25 § sekretesslagen.

 Mot bakgrund av ovan angivna svårigheter för Insättningsgarantinämnden att få

nödvändiga uppgifter från Finansinspektionen, utländska institut och

garantisystem bör sekretesslagen ändras. Det olämpliga i den nuvarande

situationen är särskilt märkbart när samarbetet mellan nämnden och

Finansinspektionen studeras. Avgörande för om uppgifterna skall vara skyddade av

sekretess bör inte vara om de finns hos inspektionen eller nämnden. Sakliga skäl

för att i sekretesshänseende behandla samma uppgifter på olika sätt saknas här.

Den nya sekretessregeln för Insättningsgarantinämndens verksamhet bör således

utformas med motsvarande sekretessbe-stämmelse för Finansinspektionen som

förebild (se 8 kap. 5 § sekretesslagen); dock att märka att med uttrycket den

som myndighetens verksamhet avser endast åsyftas vissa värdepappersföretag,

banker och deras filialer.

 Det sekretesskydd som föreslås för uppgifter som erhållits enligt avtal med

utländskt organ, avser i första hand sådana avtal som Insättningsgarantinämnden

med bemyndigande av regeringen enligt 10 kap. 3 § regeringsformen kan träffa med

organ som företräder garantisystem i utlandet. Sekretessen bör endast gälla i

den mån regeringen föreskriver det beträffande ett visst avtal.

 Som Kammarrätten i Göteborg uppmärksammat gäller den nuvarande

sekretessbestämmelsen endast uppgifter om insättare, om det kan antas att denne

lider skada eller men om uppgiften röjs. I samband med bestämmelsens införande

fann regeringen vid en avvägning mellan den enskildes intresse av sekretesskydd

och allmänhetens intresse av insyn att det inte förelåg någon anledning att

föreskriva strängare sekretess i insättningsgarantisammanhang. Det som då inte

beaktades var att för motsvarande regel för Finansinspektionen uppställs inget

skaderekvisit, dvs. absolut sekretess gäller för uppgift om ekonomiska eller

personliga förhållanden för annan, som har trätt i affärsförbindelse eller

liknande förbindelse med den som myndighetens verksamhet avser. Inte heller här

föreligger sakliga skäl för att i sekretesshänseende behandla uppgifter hos

Insättningsgarantinämnden på annat sätt. Det bör därutöver uppmärksammas att det

i flertalet länder råder absolut sekretess beträffande uppgifter om personliga

och ekonomiska förhållanden rörande institutens insättare. För att utländska

institut skall lämna ut uppgifter om insättare krävs därför att nämnden i likhet

med Finansinspektionen tillämpar absolut sekretess för dessa uppgifter. Mot

bakgrund av detta bör absolut sekretess gälla för uppgift om ekonomiska eller

personliga förhållanden för annan, som trätt i affärsförbindelse eller liknande

förbindelse med den som omfattas av nämndens verksamhet.

 För att även insättare hos ett utländskt institut med filial i Sverige som

endast omfattas av ett annat lands garantisystem skall skyddas av sekretess hos

Insättningsgarantinämnden, bör denna situation särregleras i den nya

bestämmelsen. Uppgifterna omfattas nämligen inte av myndighetens verksamhet

enligt lagen om insättningsgaranti, eftersom insättarnas förbindelse avser ett

institut som inte ingår i det svenska garantisystemet. Uppgifterna inkommer till

nämnden på grund av avtal med ett annat lands garantisystem och inte på grund av

nämndens relation till insättarens institut.

 Vid bedömningen av om behovet av sekretess skall få företräde framför

offentlighetsprincipen måste en intresseavvägning göras även avseende

meddelarfriheten. I nu aktuellt fall anser regeringen att sekretessintressena

får vika eftersom det är av vikt att det genom meddelarfriheten även

fortsättningsvis ges en möjlighet till insyn i Insättningsgarantinämndens

verksamhet. Meddelarfriheten beträffande den tystnadsplikt som följer av den

nya bestämmelsen i 8 kap. 24 § sekretesslagen bör därför inte begränsas.

 5

5 Ikraftträdande

De föreslagna lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1997.

6 Ekonomiska konsekvenser

De förslagna ändringarna i sekretesslagen får inte några kostnadseffekter för

det allmänna.

 6

Förteckning över remissinstanser

Efter remiss av utdrag ur Insättningsgarantinämndens promemoria till regeringen

har yttranden avgetts av Sveriges Riksbank, Svea hovrätt, Kammarrätten i

Göteborg, Finansinspektionen, Riksgäldskontoret, Svenska Bankföreningen,

Postgirot Bank AB, Finansförbundet, Svenska Fondhandlareföreningen, Finans-

bolagens Förening, Tjänstemännens centralorganisation (TCO) och Sveriges

Advokatsamfund. Följande remissinstanser har avstått från att yttra sig:

Sveriges Allmänna Hypoteksbank, Fristående Sparbankers Riksförbund, Sveriges

Bankkunders Riksförbund, Landsorganisationen i Sverige (LO), Sveriges

akademikers centralorganisation (SACO) och Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF).

 7

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1996-08-21

Närvarande: justierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], f.d. presidenten i Försäk-

ringsöverdomstolen Leif[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Leif Lindstam.

Enligt en lagrådsremiss den 15 augusti 1996 (Finansdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i

sekretesslagen (1980:100).

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Annika[REDACTED_EFTERNAMN].

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

 8

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 1996-09-12

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden, Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar propositionen 1996/97:23 Sekretess i Insättnings-

garantinämndens verksamhet.

 9

Rättsdatablad

-------------------------------------------------------

Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för

 inför, ändrar, upp-bakomliggande

 häver eller upp- EG-regler

 repar ett

 normgiv-

 ningsbemyndigande

-------------------------------------------------------

Lag om ändring 8 kap. 24 §

i sekretesslagen

(1980:100)

**ENDNOTES**

1. Lagen omtryckt 1992:1474.

Senaste lydelse av 9 kap. 25 § 1995:1593.

 10