Regeringens proposition 1992/93:33

Märkning av textilier

p"~~

1992/93:33

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Vid regeringssammanträdet har chefen för Civildepartementet varit före­dragande.

Stockholm den 1 oktober 1992

På regeringens vägnar

Bengt[REDACTED_EFTERNAMN]

Inger[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen behandlas frågan om att anpassa svensk rätt till tre EG-di­rektiv och två EG-rekommendationer om benämningar på textila fibrer och märkning av textilprodukter samt om metoder för kvantitativ analys av fi­berblandningar. Det föreslås att EG-bestämmelserna införiivas med svensk rätt genom föreskrifter som meddelas av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. Det handlar främst om föreskrifter om skyldig­het för näringsidkare att vid marknadsföring av textilier ange vUka textila fibrer som textilierna består av. Nödvändiga bemyndiganden föreslås bli meddelade i en särskUd lag, benämnd lag om märkning av textilier.

Den föreslagna lagen om märkning av textilier föreslås träda i kraft den dag som regeringen bestämmer.

Regeringens proposition Märkning av textilier

Prop. 1992/93:33

1 Ärendet och dess beredning

Frågan om Sveriges och övriga EFTA-länders närmande till EG har varit föremål för diskussioner och överväganden en längre tid. I den s.k. Luxem­burgdeklarationen år 1984 lades den politiska grunden för ett breddat och fördjupat samarbete mellan EFTA och EG i syfte att skapa ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde, där det skall råda fri rörlighet för varor, per­soner, tjänster och kapital.

Under år 1990 inleddes formella förhandlingar mellan EFTA-länderna och EG för att förverkliga ett sådant samarbetsområde. Ett avtal om Euro­peiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet) undertecknades den 2 maj 1992. Avsikten är att EES-avtalet, sedan det har godkänts av EG- och EFTA-ländernas respektive parlament, skall träda i kraft den I januari 1993, dvs. samtidigt som EG:s inre marknad fullbordas.

EES-avtalet innebär en i allt väsentligt fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital jämte en enhetlig konkurrenspolitik. Genom avtalet för­binder sig parterna också att utveckla och bredda samarbetet på angrän­sande politikområden, såsom miljö, forskning, utbildning och konsument­skydd. Enhetliga regler skall gälla inom hela EG-EFTA-området. Genom EES-avtalet förbinder sig EFTA-länderna således att införliva relevanta de­lar av EG:s regelverk (acquis communautaire) med sina respektive rättsord­ningar.

Regeringen har den 29 maj 1992 till riksdagen överlämnat proposition 1991/92:170 om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). I propo­sitionen föreslås bl.a. att riksdagen godkänner EES-avtalet och antager för­slag till en lag om ett europeiskt samarbetsområde (EES-lagen) med grund­läggande bestämmelser om införlivande av avtalsåtagandena med svensk rätt. De avtalsbestämmelser som upptas i bilagorna till EES-avtalet och de i dessa bilagor referade bindande rättsakterna avses däremot bli införlivade med svensk rätt genom författningar på respektive sakområde (prop. 1991/92:170 del Is. 129).

Till de EG-rättsakter som omfattas av EES-avtalet men som enligt det nyss sagda inte är tänkta att införlivas med svensk rätt genom EES-lagen hör tre EG-direktiv om benämningar på textila fibrer och märkning av textilpro­dukter samt om metoder för kvantitativ analys av fiberblandningar. Det finns också två EG-rekommendationer på det textUa området, vilka de av­talsslutande parterna har åtagit sig att beakta.

Inom Civildepartementet har under våren 1992 upprättats en promemoria (Ds 1992:47) Märkning av textilier - en EG-anpassning till följd av EES-avtalet (dnr C92/543/RÄ). Promemorians lagförslag framgår av bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena finns i bilaga 2.

I denna proposition föreslår regeringen en lag om märkning av textilier. Lagförslaget innehåller bl.a. en bestämmelse om överklagande som formellt hör till Lagrådets granskningsområde. Lagförslaget är emellertid av så enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

Den följande framställningen inleds med en kortfattad beskrivning av de Prop. 1992/93:33 i detta sammanhang relevanta delarna av EES-avtalet och berörda direktiv. I avsnitten 3 och 4 redogörs närmare för EG-reglerna om textUier. Våra överväganden om hur EG-reglerna skall införlivas med svensk rätt och kost­nadskonsekvenserna av våra förslag redovisas i avsnitt 5. Lagförslaget kom­menteras i avsnitt 7.

2 EES-avtalet

Nationella bestämmelser som rör varors benämningar och märkning kan för­svåra ett fritt varuflöde över gränserna. Sådana bestämmelser brukar kallas tekniska handelshinder. Ett av EG:s mål är att söka undanröja sådana hin­der.

För detta ändamål har man på det textila omrädet skapat för medlemssta­terna gemensamma regler om benämningar på textila fibrer och märkning av textilprodukter samt om metoder för kvantitativ analys av textilfiber-blandningar. EES-avtalet omfattar tre direktiv och tvä rekommendationer som innehåller sådana bestämmelser (bilaga II, avsnitt 

XI). 

De är

1.

rådets direktiv 71/307/EEG av den 26 juli 1971 rörande tillnärmningen av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar på textiUer (ändrat genom rådets direktiv 75/36/EEG av den 17 december 1974 och 83/623/EEG av den 25 november 1983 samt kommissionens direktiv 87/140/EEG av den 6 feb­ruari 1987),

2.

rådets direktiv 72/276/EEG av den 17 juli 1972 om tUlnärmning av med­lemsstaternas lagstiftning av vissa metoder för kvantitativ analys av binära textilfiberblandningar (ändrat genom kommissionens direktiv 79/76/EEG av den 21 december 1978, rådets direktiv 81/75/EEG av den 17 februari 1981 och kommissionens direktiv 87/184/EEG av den 6 februari 1987),

3.

rådets direktiv 73/44/EE(3 av den 26 februari 1973 om tUlnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kvantitativ analys av ternära fiberbland­ningar,

4.

kommissionens rekommendation 87/142/EEG av den 6 februari 1987 om vissa metoder för avlägsnandet av fiberfrämmande material före kvantitativ analys av fiberblandningar,

5.

kommissionens rekommendation 87/185/EEG av den 6 februari 1987 om kvantitativa analysmetoder för identifiering av aktyl- och modakiylfibrer, klorfibrer och trivynilfibrer.

Rättsakterna finns fogade till denna proposition som bilagoma 3-7.

Ett direktiv är bindande för medlemsstaterna inom EG på det sättet att dessa är skyldiga att anpassa sin lagstiftning efter direktivet. Hur detta när­mare skall gå till överlämnas åt medlemsstaterna att själva avgöra. Samma principer skall tillämpas när Sverige på grund av EES-avtalet skall anpassa sin lagstiftning till EG:s.

Rekommendationer är icke-bindande rättsakter. I propositionen om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (prop. 1991/92:170 del 1 s. 130) framhålls att sådana rättsakter i vissa fall dock kan utgöra riktlinjer för hur

EG-organen skall handla och som därför berör enskilda. Där sägs också att     Prop. 1992/93:33 det framgår av EES-avtalet att avtalspartena skall beakta sådana icke-bind­ande rättsakter. Såvitt gäller textilier innehållet avtalet en sådan bestäm­melse.

3 EG:s direktiv om märkning av textilier

3.1   Allmänt

De flesta av EG:s medlemsstater hade tidigare bestämmelser för benäm­ningar på och märkning av textilprodukter. Eftersom bestämmelserna skiljde sig åt ansågs de utgöra ett hinder för att den gemensamma marknaden skulle fungera tUlfredsställande.

Genom direktivet 71/307/EEG om benämningar på textilprodukter, i fort­sättningen kallat märkningsdirektivet, har medlemsstaterna ålagts att ge­nomföra de åtgärder som behövs för att införa enhetliga regler när det gäller textila benämningar och beskrivningar på etiketter, märken och dokument som följer textilprodukter på olika stadier i produktion, beredning och dis­tribution.

3.2   Märkningsdirektivets närmare innehåll

3.2.1 Tillämpningsområde

Märkningsdirektivet skall tUlämpas på alla textilprodukter som marknads­förs inom gemenskapen, såväl före eller under tillverkningsprocessen som i varje annat distributionsled (artikel 1).

Med textilprodukter avses alla varor i obearbetat, halvbearbetat, bearbe­tat, halvförädlat, förädlat, halvkonfektionerat eller konfektionerat tillstånd som uteslutande består av textila fibrer, oavsett vilket förfarande som har använts för deras blandning eller sammansättning (artikel 2, punkt 1).

Med textilprodukter i direktivets mening likställs även vissa material som inte är tUlverkade av enbart textila material, men där textUier ingår som en väsentlig del eller där tillverkaren, beredaren eller försäljaren av varan sär­skilt har framhållit det textila inslaget. Hit hör produkter som består av minst 80 viktprocent textilfibrer samt möbel-, paraply- och markistyg som består av minst 80 viktprocent textUa inslag. Med textilprodukter menas också tex­tila inslag i flerlagrade golvbeläggningar, madrasser och campingartiklar samt värmande foder i fotbeklädnader, handskar och vantar, förutsatt att det textila inslaget eller fodret i dessa produkter utgör minst 80 viktprocent. Tex­tilier som ingår i andra produkter som en nödvändig del räknas ocksä som textUprodukter i de faU textUiemas sammansättning särskilt anges (artikel 2, punkt 3).

Direktivet gäller dock inte textilprodukter som är avsedda för export tUl tredje land eller som förs in i medlemsstaterna i gemenskapen efter tullkont­roll för vidare transitering. Det gäller inte heUer textilprodukter som impor­teras från tredje land för beredning inom marknaden eller som läggs ut på entreprenad till personer som arbetar i hemmet eller till fristående företag

som framställer produkter från tillhandahållet material utan att detta över-     Prop. 1992/93:33 låts mot betalning (artikel 15).

3.2.2   Textila benämningar

Bilaga 1 till märkningsdirektivet består av en förteckning med benämningar på olika textila fibrer och en beskrivning av varje namngiven fiber. Dessa benämningar får användas bara på fibrer som helt och hållet passar in på beskrivningen (artikel 3, punkt 2). Ingen av benämningarna får användas på någon annan fiber, vare sig fristående eller som ordförbindelse eUer som egenskapsnamn, oavsett vilket språk som används (artikel 3, punkt 3).

En textilprodukt får inte heller beskrivas som "100 procentig", "ren" eller "hel-" om den inte består av ett och samma fiberslag. Inte heller andra lUc­nande ord får användas (artikel 4, punkt 1).

En andel av främmande fibrer upp till 2 procent av varans vikt är dock tillåten om det är befogat av tekniska skäl och inte är rutinmässigt inblandat. För kardgarnsvaror kan tolereras en awikelse på 5 procent (artikel 4, punkt

2)-

Vidare anges i direktivet hur textilprodukter där två eller flera fiberslag ingår skall benämnas (artikel 6).

När en textilvara innehåller olika fiberslag och man skall beräkna procent­satserna för de olika fibrernas andel, skall de ohka andelarna beräknas på ett visst i artikel 12 angivet sätt. I bilaga 2 till direktivet finns en uppräkning av de fukttillägg på torrvikten av respektive fiberslag som skall användas vid denna beräkning.

Medlemsstaterna skall vidta alla de åtgärder som behövs för att säkerställa att ingen information som ges när textilprodukter bjuds ut på marknaden kan förväxlas med de benämningar och beskrivningar som anges i direktivet (artikel 11).

Om de i märkningsdirektivet angivna kraven är uppfyllda, får handeln med textUier inte förbjudas eller hindras av orsaker som har samband med benämningar eller specifikationer av textilvarors sammansättning (artikel 14, punkt 1).

Direktivets bestämmelser utesluter inte att medlemsstaterna tillämpar na­tionella bestämmelser tiU skydd för industriell och kommersiell egendom, ursprungsuppgUter och ursprungsmärkning samt mot illojal konkurrens (ar­tikel 14, punkt 2).

3.2.3   Krav på märkning

Enligt märkningsdirektivet skall alla textilprodukter i direktivets mening

förses med en etikett eller på något annat sätt märkas med uppgifter om det

textila fiberinnehållet så snart de släpps ut på marknaden i produktions- eller

kommersiellt syfte (artikel 8, punkt 1). Etiketteringen eller märkningen kan

ersättas eller kompletteras med åtföljande affärshandlingar när produkterna

inte avyttras till konsumenter (slutanvändare) eller när de efter beställning

levereras till staten eller till något annat offentligrättsligt organ (artikel 8,

punkt 1).

10

Under vissa angivna fömtsättningar behöver dock inte etikettering eller     Prop. 1992/93:33 annan märkning ske (artikel 10 a). Det gäller sådana textUprodukter som an­ges i bilaga 3 till direktivet med de tUlägg som anges i rådets direktiv 83/623/EEG. Exempel på sådana produkter är ärmhållare och klockarm­band av textilt material.

Bilaga 4 till märkningsdirektivet innehåller en uppräkning av textUpro­dukter för vilka gemensam etikettering eller märkning får användas (artikel 10 b). Exempel på sådana produkter är skurtrasor, skärp och strumpeband. Genom rådets direktiv 83/623/EEG har bUagan utökats med fler sådana tex­tilprodukter.

4 EG:s direktiv om kvantitativa analysmetoder

Enligt märkningsdirektivet skall kontrollen av att textilprodukters samman­sättning stämmer överens med den information som lämnas ske med de ana­lysmetoder som anges i separata direktiv (artikel 13, ändrad senast 83/623/EEG).

Ett sådant direktiv avser frågan hur man skall gå tUl väga för att analysera textilprodukter där två olika fiberkomponenter ingår. Bestämmelser om detta finns i rådets direktiv 72/276/EEG av den 17 juli 1972 om tUlnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa metoder för kvantitativ analys av binära textilfiberblandningar. Direktivet har ändrats vid tre tUlfäUen.

Ett annat sådant direktiv är direktivet 73/44/EEG av den 26 februari 1973 om tillnärmning av medlemsstatemas lagstiftning om kvantitativ analys av ternära fiberblandningar innehåller bestämmelser som gäller textilprodukter med tre olika fiberkomponenter. Det ansluter i viss mån till det nyss nämnda direktivet om binära fiberblandningar.

EG-kommissionen har härutöver utfärdat två rekommendationer (87/142/EEG och 87/185/EEG) som kompletterar direktiven om binära och ternära fiberblandningar. Dessa anvisar dels vissa metoder för hur fiberfräm­mande material skall tas bort före analysen, dels analysmetoder för identifie­ring av akryl- och modaktylfibrer, klorfibrer och trivinylfibrer.

5 Den svenska anpassningen

5.1 Behovet av anpassning

Sverige och övriga avtalsparter på EFTA-sidan åtar sig enligt EES-avtalet att genomföra de författningsändringar som behövs för att överensstäm­melse med syftet med och innehåUet i de direktiv som omfattas av avtalet skall uppnås för svensk del.

Direktiven rörande textilier förutsätter därför att det skall finnas rättsligt bindande regler om märkning av och benämningar på textUa fibrer samt om metoder för analys av fiberblandningar. I Sverige finns inga bindande regler. Förhållandena styrs i stället av standarder och riktlinjer.

Nomenklaturen för benämningar av textUer har fastställts av SIS - Stan-

11

dardiseringskommissionen i Sverige. En tidigare gällande standard ersattes år 1971 av en ny standard, SIS 25 10 12, "Redovisning av fibermaterial".

Standarden anger hur märkning av textilier skall vara utformad, om märk­ning förekommer. I dokumentet ges regler för redovisning av sammansätt­ningen hos textilvaror och produkter jämställda med textilvaror. Av ingres­sen framgår att standarden - som således tillkom samma år som märknings-direktivet - i allt väsentligt stämmer överens med detta.

Konsumentverkets riktlinjer på området ansluter också i hög grad till EG-direktiven. I Konsumentverkets riktlinjer (KOVFS 1979:8) Textilier och be­klädnadsskinn sägs inledningsvis att med begreppet textilier menas det­samma som i EG-direktiven. Enligt riktlinjerna skall information om mate­rial ges på alla textilvaror. Informationen skall beträffande textilier och till­behör redovisas enligt Svensk standard SIS 25 10 12, "Redovisning av fiber-material", eller enligt de direktiv som utfärdats av de europeiska gemenska­perna.

Riktlinjernas betydelse ligger i att de är myndighetsrekommendationer som är utarbetade efter överläggningar med branschen. Det anses därför vara god handelssed att följa dem. Efterlevnaden av standarden och riktlin­jerna är i praktiken god.

Svensk standard SS-ISO 5089, "Provberedning för kemisk analys av textil­varor", från år 1990 motsvarar anvisningarna i bilaga 1 till direktivet om bi­nära textilfiberblandningar i fråga om framtagning av analysprov och prov­kroppar.

Svensk standard SS-ISO 1833, "Kvantitativ kemisk analys - Binära fi­berblandningar", också den från år 1990, motsvarar bilaga 2 i samma direk­tiv när det gäller den kemiska analysen.

För fiberblandningar med tre olUca slags textila fibrer gäller för närva­rande Svensk standard SS 25 12 21 "Kvantitativ analys av ternära fiberbland­ningar", som tillkom år 1981. Den motsvarar den internationella standarden ISO 5088 och stämmer i stort överens med de beskrivningar av analysmeto­der som finns i bilaga 1 tiU direktivet om ternära textUfiberblandningar.

Svenska riktlinjer och standarder på det textila området stämmer alltså i huvudsak överens med EG-reglerna på området. De uppfyller emeUertid inte syftet att vara bindande såvitt avser det resultat som skall uppnås. Där­för måste det tillskapas bindande svenska regler.

Valet av form och metod för införandet av EG-bestämmelserna i svensk rätt är enligt artikel 7 i EES-avtalet däremot inte förutbestämt.

Prop. 1992/93:33

5.2 Utformningen av svenska regler

Regeringens förslag: EG-reglerna om benämningar på och märkning av textila produkter samt om kvantitativa analysmetoder införlivas med svensk rätt genom föreskrifter som meddelas av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. De bemyndiganden för regeringen som behövs meddelas i en särskild lag.

Promemorians forslag: Överensstämmer med regeringens.

12

Remissinstanserna har tiUstyrkt förslaget. Bl.a. Grossistförbundet Svensk Prop. 1992/93:33 Handel har påtalat att de svenska föreskrifterna inte får gå längre än EG-direktivens bestämmelser och att föreskrifterna måste kunna motiveras ut­ifrån djupt kända konsumentkrav. Sveriges Industriförbund har krävt att la­gen skall ange de EG-rättsakter som är berörda enligt EES-avtalet. Från några remissinstanser, bl.a. Sveriges Köpmannaförbund, har framförts att det är viktigt att föreskrifter på myndighetsnivå utarbetas i nära samråd med berörda branschorganisationer.

Skälen för regeringens förslag: Märkningsdirektivets krav på märkning av textilier innefattar sådana åligganden för enskilda som enligt 8 kap. 3 § rege­ringsformen skall meddelas genom lag. Enligt 8 kap. 7 § första stycket 3 får emellertid regeringen efter bemyndigande i lag meddela föreskrifter om nä­ringsverksamhet. Riksdagen kan också enligt 11 § samma kapitel bemyndiga regeringen att överlåta åt en förvaltningsmyndighet att meddela föreskrifter i ämnet.

Som framgår av avsnitten 3 och 4 är regleringen i märkningsdirektivet och övriga aktuella rättsakter detaljerad och i stor utsträckning av teknisk karak­tär. Det kan visa nödvändigt att efter hand justera föreskrifterna med hänsyn ti|l utvecklingen inom EG och EES. Föreskriftsrätten bör därför så långt det är möjligt delegeras till regeringen eller den myndighet som regeringen be­stämmer.

En lämplig ordning är alltså att lagstiftningen utformas som en bemyndi­gandelag, genom vilken regeringen ges rätt att meddela föreskrifter om skyl­dighet att märka textilier med uppgift om innehåll av textila fibrer. Närmare föreskrifter om uppgiftsskyldighelen liksom om undantag från denna bör kunna delegeras vidare till den myndighet som regeringen bestämmer, ex­empelvis Konsumentverket.

I fråga om föreskrifternas materiella innehåll gäller det att överföra reg­lerna i de aktuella direktiven till svensk rätt. Det innebär att reglerna måste stämma överens med EG:s regler på området och att de heller inte kan gå längre än dessa. Det är också naturligt och får förutsättas att detaljerade myndighetsföreskrifter utarbetas efter samråd med berörda branschorgani­sationer.

Eftersom lagstiftningen utformas som en bemyndigandelag, saknas det anledning att där göra en formell koppling till EES-avtalet. Däremot kan det vara lämpligt att göra en sådan koppHng i de författningar som materiellt reglerar märkningen av textilier i enlighet med de aktuella direktiven (jfr prop, 1991/92:170 del 1 s. 187).

Sammanfattningsvis föreslås alltså att de aktuella direktiven införlivas med svensk rätt genom föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. I en särskild lag - lag om märkning av textilier - ges de bemyndiganden för regeringen som behövs.

13

5.3 Tillsyn

Prop. 1992/93:33

Regeringens bedömning: Konsumentverket bör ha hand om tillsynen över att förskrifterna följs.

Tillsynsmyndigheten bör i första hand genom information och råd söka åstadkomma rättelse av bristande efterlevnad av föreskrifterna. Om detta inte hjälper bör det finnas möjlighet att meddela föreläg­ganden och förbud i förening med vite.

Överträdelser bör kunna lagforas straffrättsligt. En mera ingri­pande påföljd än böter bör emellertid inte komma i fräga.

Promemorians bedömning: Överensstämmer delvis med regeringens. Frå­gan om förelägganden och förbud berörs emellertid inte i promemorian.

Remissinstanserna: Konsumentverket har anfört att verket inte har några möjligheter att kontrollera varutransaktioner som sker näringsidkare emel­lan. Sveriges Industriförbund konstaterar att Konsumentverket genom för­slaget kommer att få tillsyn över ett väsentligt större område än konsument­området. Industriförbundet anser att en tillämpning av marknadsföringsla­gens sanktionstystem är den i praktiken enda framkomliga vägen för att upp­rätthålla respekten för reglerna i stället för straffrättsliga sanktioner, vilka är på avskrivning inom marknadsrätten. Industriförbundet ifrågasätter emel­lertid om det kan anses förenligt med grundlagen att Konsumentverket ut­övar tillsynen över föreskrifter som verket själv har meddelat. Sveriges Tex-tilhandlareförbund anser att huvudansvaret skall åvila det första ledet inom "näringsverksamheten" som saluför varan i landet, eftersom en annan ord­ning skulle medföra att samtliga detaljister för att gardera sig mot åtal måste utföra prov- och analystester.

Skälen för regeringens bedömning: Enligt märkningsdirektivet (artikel 11) skall medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att ingen information som ges när textilprodukter släpps ut på marknaden kan förväxlas med benämningar och specifikationer som fastställts i direktivet. Direktivet förutsätter alltså att medlemsstaterna aktivt övervakar att de tex­tilprodukter som finns på marknaden uppfyller direktivets krav.

Tillsynsmyndighet

Konsumentverket har till uppgift att bl.a. på det textila området övervaka marknadens utbud samt näringsidkamas marknadsföring och säljvillkor samt att utarbeta riktlinjer för näringsidkamas marknadsföring och utform­ning m.m. av varor, tjänster och andra nyttigheter. Verket som har erfaren­het och kompetens på området bör också i fortsättningen sköta marknads­övervakningen på det textila området och se till att reglerna om märkning av textilier efterlevs.

Märkningsdirektivet gäller inte bara för förhållanden i konsumentledet, utan även i tidigare distributionsled. Det innebär att tillsynen också kommer att omfatta märkningar m.m. av textilvaror vid transaktioner näringsidkare emellan. Konsumentverket, som är en central förvaltningsmyndighet för

14

konsumentfrågor, har sagt sig inte ha någon möjlighet att kontrollera varut- Prop. 1992/93:33 ransaktioner mellan näringsidkare. Även om den förutsatta tillsynen i viss utsträckning kommer att ligga utanför verkets normala arbetsfält, bör det enligt regeringens bedömning inte föreligga några svårigheter för verket att kontrollera att uppgiftsskyldigheten fullgörs på ett riktigt sätt. Kontrollen skiljer sig härvid inte i sak från den som avser konsumentprodukter. En an­nan sak är att resurser måste avsättas för ändamålet. Till denna fråga åter­kommer vi i avsnitt 5.4.

Sveriges Industriförbund har ifrågasatt om inte en sådan ordning som in­nebär att Konsumentverket som föreskrivande myndighet också skall utföra tillsynen över att verkets föreskrifter följs står i strid med regeringsformen. Inom svensk förvaltning är det emellertid inte ovanligt att en tillsynsmyndig­het har denna dubbla funktion. Exempel på detta finns bl.a. inom de områ­den som regleras i livsmedelslagen (1971:511), arbetsmiljölagen (1977:1160), lagen (1985:426) om kemiska produkter och prisinformations-lagen (1991:601). Ordningen är också praktisk eftersom de olika sektors­myndigheterna har specialkompetens inom sina respektive områden, både att utfärda detaljsföreskrifter och se till efterlevnaden av regelverken. Till­synsmyndighetens beslut och andra åtgärder enligt myndighetens egna före­skrifter kan dessutom efter överklagande prövas av domstol. Några konstitu­tionella hinder mot den föreslagna ordningen föreligger inte heller.

Åtgärder vid överträdeber

För att åstadkomma en effektiv övervakning måste tillsynsmyndigheten i vissa fall kunna ingripa med tvingande åtgärder. Sveriges IndustrUörbund har i denna del förordat en anknytning till marknadsföringslagens regelsys­tem.

Marknadsföringslagen (1975:1418) innehåller generella föreskrifter om otillbörlig marknadsföring m.m. Lagen tar sikte på reklam och andra hand­lingar vid marknadsföring av en vara, tjänst eller en annan nyttighet. De ak­tuella föreskrifterna om märkning av textilier m.m. har ett delvis annat syfte än marknadsföringslagen. Bestämmelserna i märkningsdirektivet har till­kommit för att åstadkomma enhetliga regler om märkning och därigenom underlätta en fri rörlighet av textilier. Syftet med reglerna är alltså inte i första hand att komma till rätta med otillbörliga förfaranden vid marknads­föring av sådana varor. Det är därför inte möjligt eller lämpligt att använda marknadsföringslagens sanktionssystem vid alla överträdelser av märknings­föreskrifterna. Marknadsföringslagens generalklausul om informationsskyl­dighet kan t.ex. inte tillämpas gentemot en näringsidkare som brustit i sin informationsplikt mot en annan näringsidkare. Av det anförda följer alltså att det bör utformas särskilda regler som kan användas för att komma till rätta med överträdelser av märkningsföreskrifterna.

Vad som nu har sagts utesluter emellertid inte att marknadsföringslagens

föreskrifter om otillbörlig marknadsföring i vissa fall ändå kan bli tillämp­

liga. Beträffande förhållandet mellan marknadsföringslagen och speciallag­

stiftning om märkning kan hänvisas till uttalanden i prop. 1975/76:34 med

förslag till marknadsföringslag, m.m., s. 113 f.

15

För att tillsynen skall kunna utövas på ett så effektivt sätt som möjligt, bör tillsynsmyndigheten (Konsumentverket) ha rätt att meddela de föreläggan­den och förbud som behövs. Sådana förelägganden och förbud bör också kunna förenas med vite.

I sammanhanget bör dock framhållas tillsynsmyndigheten i första hand bör försöka nå rättelse på frivillig väg genom att lämna information om reg­lernas innebörd och råd om hur näringsidkama skall förfara för att uppfylla de föreskrivna kraven.

Vid sidan om vitesföreläggande eller vitesförbud bör som ett alternativ också finnas en möjlighet att straffsanktionera uppsåtliga eller oaktsamma överträdelser av märkningsföreskrifterna. Strängare påföljd än böter bör därvid inte förekomma. För åtal bör krävas medgivande av tillsynsmyndig­heten. När det gäller straffbelagda förfaranden bör vitessanktion inte tilläm­pas som ett alternativ när frågan lämpligen bör prövas i straffprocessuell ord­ning, t.ex. då någon oklarhet i skuldfrågan föreligger.

Prop. 1992/93:33

5.4 Kostnadskonsekvenser

Regeringens bedömning: Kostnaderna för tillsyn över efterlevnaden av regler om märkning av textilier bör tUls vidare kunna täckas genom en omfördelning av tillgängliga resurser.

En näringsidkare som har lämnat felaktiga uppgifter om textiliers fibersammansättning bör kunna åläggas att betala kostnaderna för provtagning och analys.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstansema: Konsumentverket anser att nuvarande anslagsramar inte medger en tillräckligt stor beredskap. Landsorganisationen i Sverige be­tvivlar att att en omfördelning av tillgängliga resurser räcker för att klara av marknadsövervakningen. De remissinstanser som yttrat sig i frågan om betalningsskyldighet för provtagnings- och analyskostnader instämmer i att näringsidkare som medvetet brutit mot föreskrifterna bör kunna åläggas en sådan skyldighet. Några remissinstanser anser att detta bör framgå av lagen.

Skälen for regeringens bedömning: Märkningsdirektivet ställer inga kon­kreta krav på hur marknadsövervakningen skall bedrivas. Det sägs heller inget särskilt om omfattningen av kontrollen. Det torde dock stä klart att informationssatsningar och ökade kontrollinsatser i form av i första hand stickprovskontroUer kommer att krävas.

En sådan övervakning förutsätter att nationella resurser sätts av för detta ändamål.

Konsumentverket har i en skrivelse till regeringen den 18 mars 1992 (dnr C92/263/FOK) försökt uppskatta behovet av centrala resurser på bl.a. områ­dena för produktsäkerhet och produktinformation. Verket kommer där fram till att en summa om cirka 3,5 miljoner kronor. Denna uppskattning avser 5 årsarbetskrafter för kontrollsystem med central samordning och systematisk lokal kontrollverksamhet, test- och analyskostnader avseende genomsnitt-

16

ligt 500 produktslag, bl.a. leksaker och textilier, konsult och experthjälp Prop. 1992/93:33 samt för resekostnader, datoruppkopplingar etc. Härtill kommer enligt ver­ket i nuläget svåruppskattade kostnader för tillsyns- och föreskriftsansvar, som innefattar statistikinsamling och analys, information och utbildningav kontrollanter, kontakter med näringslivet, ärendehandläggning, bevakning av det internationella arbetet samt ändringar av föreskrifter och provnings­bestämmelser.

Regeringen har under våren 1992 bemyndigat chefen för Civildeparte­mentet att tillkalla en kommitté med uppdrag att göra en konsumentpolitisk översyn (Dir. 1992:63). I kommitténs uppdrag ingår bl.a. att undersöka hur marknadsövervakningen på konsumentområdet raed anledning av EES-av­talet bör organiseras samt vilka finansieringsbehov och finansieringsalterna­tiv som föreligger. I awaktan på resultatet av kommitténs arbete bör verkets nya uppgifter på textilområdet tills vidare kunna klaras av genom en omför­delning av tillgängliga resurser.

Direktiven förutsätter att textilfiberblandningar analyseras enligt vissa särskilt angivna metoder. Konsumentverket har inte möjlighet att själv ut­föra sådana analyser. De kan i Sverige bara utföras av TEFO och kostar i dag ca 2 000 kr för binära blandningar och ca 2 700 kr för ternära bland­ningar. Dessa priser gäller enstaka provningar. En rimlig ordning är att Kon­sumentverkets kostnader för sådana textilanalyser i vissa fall får bäras av nä­ringslivet. Således bör den näringsidkare som har lämnat felaktiga uppgifter om textiliers fibersammansättning kunna åläggas att betala provtagnings-och analyskostnaderna. Det bör ankomma på regeringen att meddela före­skrUter om detta.

En fråga som också bör tas upp i detta sammanhang är eventuella kost­nadskonsekvenser för domstolarna. I avsnitt 5.3 har vi anfört att tillsynsmyn­digheten bör ha möjlighet att meddela förelägganden och förbud förenade med vite. Beslut om sådana åtgärder bör med hänsyn till rättsäkerheten få överklagas hos domstol. De aktuella besluten bör kunna överklagas tiU kam­marrätt. Instansordningen kan dock komma att ändras på grund av att Dom­stolsutredningen i betänkandet (SOU 1991:106) Domstolama inför 2000-ta-let har föreslagit att i princip alla förvaltningsbeslut skall prövas av länsrätt som första domstolsinstans. En föreskrift om överklagande har med hänsyn till lagkravet (jfr 11 kap 4 § regeringsformen) tagits in i den föreslagna lagen.

Enligt lagen (1985:206) om viten prövar länsrätterna frågor om utdö­mande av viten. När ett förelagt vite skall dömas ut tas således domstolsre­surser också i anspråk.

Omfattningen av den nya ärendemängden kan på goda grunder antas bli marginell. Tidigare (avsnitt 5.1) har nämnts att i dag gällande standarder och riktlinjer på det textUa området stämmer i stort överens med EG-direktivens krav och att efterlevnaden av dem i praktiken är god. På annan plats (avsnitt 5.3) har också nämnts att tillsynsmyndigheten i första hand bör försöka nå rättelse på frivillig väg. De kostnader som kan uppstå för domstolama raåste därför betraktas som försumbara.

17

2 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 33

6 Upprättat lagförslag

Prop. 1992/93:33

I enlighet med vad vi nu har anfört har inom Civildepartementet upprättats förslag till lag om märkning av textilier.

18

7 Specialmotivering

Som framgår av avsnitt 5.2 är lagförslaget utformat som en ren bemyndigan­delag.

I den följande specialmotivering avser hänvisningarna inom parantes mot­svarande bestämmelser i märkningsdirektivet.

Prop. 1992/93:33

1 § Denna lag skall tillämpas på textilier som tillhandahålls i närings­verksamhet.

Med textilier avses varor som helt eller delvis består av textila fib­rer.

I denna paragraf anges lagens tillämpningsområde.

Märkningsdirektivets bestämmelser gäller textilprodukter som marknads­förs inom gemenskapen såväl före som under tillverkningsprocessen som i vaije distributionssteg (artikel 1).

I paragrafens första stycke anges att lagen tillämpas på textilier som tillhan­dahålls i näringsverksamhet. Med tillhandahållande avses detsamma som i produktsäkerhetslagen (1988:1604), dvs. både försäljning och gratisutdel­ning.

Med näringsverksamhet förstås sådan verksamhet som drivs av näringsid­kare. Näringsidkaren är var och en som yrkesmässigt driver verksamhet av ekonomisk art, oavsett om verksamheten är inriktad på ekonomisk vinst el­ler ej. Begreppet har sammma innebörd som inom den marknadsrättsliga lagstiftningen i övrigt, exempelvis produktsäkerhetslagen.

I paragrafens andra stycke definieras begreppet textilier. Med textilier av­ses varor som uteslutande eller till viss del består av textila fibrer (jfr artikel 2). Lagens tillämpningsområde blir genom denna definition i och för sig nå­got vidare än märkningsdirektivets tillämpningsområde, som omfattar pro­dukter som till väsentlig del innehåller textila fibrer. Avsikten är dock inte att kraven i praktiken skall vara mera omfattande än märkningsdirektivets. Genom det vidare tillämpningsområdet lämnas öppet att justera reglerna med hänsyn till eventuella ändrade regler inom EG och EES.

I förordning respektive myndighetsföreskrifter får med utgångspunkt i di­rektiven närmare anges vilka textilier som omfattas av märkningsskyldighe­ten (jfr avsnitt 3.2.1)

2§ Regeringen får meddela föreskrUter om att textilier skall vara märkta med en uppgUt om innehållet av textila fibrer eller att de på något annat sätt skall vara försedda med en sådan uppgift.

Närmare föreskrifter om detta får meddelas av den myndighet som regeringen bestämmer.

I paragrafens/ö7S/fl stycke ges regeringen rätt att meddela föreskrUter om att textilier skall vara märkta eller på annat sätt försedda med uppgift om de

19

textila fibrer som textilierna består av. Regeringens föreskriftsrätt avser alltså obligatorisk märkning (jfr artikel 8).

Enligt andra stycket får regeringen överlåta åt en myndighet att meddela närmare föreskrifter om märkningsskyldigheten. Också undantag från märkningsskyldigheten avses härmed. Härigenom öppnas möjligheter att på myndighetsnivå transformera de detaljerade direktivreglerna till svensk rätt.

I fråga om undantag från märkningsskyldigheten innehåller märkningsdi­rektivets bilaga 3 en uppräkning av sådana textilprodukter som inte behöver förses med uppgift om vilka textila fibrer som de består av. I ett senare råds­direktiv (83/623/EEG) har bilagan utökats med fler sådana textilprodukter.

Prop. 1992/93:33

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om

1.

hur textila fibrer fär benämnas och beskrivas,

2.

vilka metoder för kvantitativ analys av textila fiberblandningar som skall användas vid provning och kontroll.

Märkningsdirektivet innehåller enhetiiga regler för vilka benämningar och beskrivningar av textila fibrer som får användas. Sådana föreskrifter, liksom föreskrifter av mer teknisk karaktär om analysmetoder skall enligt denna pa­ragraf kunna meddelas av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer.

1 punkt 1 lämnas således bemyndigande för regeringen eller den myndig­het som regeringen bestämmer att meddela förskrifter om vilka benäm­ningar och beskrivningar på textila fibrer som får användas och hur de skall anges. Det är här fråga om att transformera märkningsdirektivets detalje­rade bestämmelser till svenska föreskrifter. Bestämmelser om benämningar och beskrivningar finns främst i artiklarna 3-7.1 artikel 8 finns närmare reg­ler om hur namn, beskrivningar och mera detaljerade uppgifter om fiber-innehållet skall anges.

I punkt 2 lämnas bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter i fråga om vilka analysmeto­der som skall användas vid provning och kontroll.

I fråga om analysmetoder innehåller direktiven rörande kvantitativ analys av binära resp. ternära textilfiberblandningar bestämmelser som skall tilläm­pas vid alla officiella provningar för att bestämma textilprodukters fibersam­mansättning (artikel 3 i båda direktiven).

4 § Den myndighet som regeringen bestämmer skall se till att de före­skrifter följs som har meddelats med stöd av denna lag eller ett be­myndigande enligt lagen.

Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att se till att föreskrifterna följs.

I denna paragrafs första stycke bemyndigas regeringen att i en förordning

20

bestämma vilken myndighet som skall utöva tillsynen över märkningsföre­skrifterna. I denna del kan hänvisas till avsnitt 5.3, där Konsumentverket anges som lämplig tillsynshavare.

Med hänsjm till att 8 kap. 3 § regeringsformen kräver lagform i fråga om föreskrifter om bl.a. åliggande för enskUda har i paragrafens andra stycke intagits en föreskrift om att tillsynsmyndigheten får meddela förelägganden och förbud.

Prop. 1992/93:33

5 § Regeringen får meddela föreskrifter om

1.

att en näringsidkare är skyldig att betala kostnader för provtag­ning och undersökning av textilier,

2.

att en näringsidkare är skyldig att lämna sådana upplysningar, handlingar, varuprov och liknande som behövs för att tillsynsmyndig­heten skall kunna se tUl att de föreskrifter följs som har meddelats med stöd av denna lag eller ett bemyndigande enligt lagen.

I denna paragraf bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter i frågor som rör tillsynen. I motsats till vad som gäller för de frågor som anges i 4 § kan regeringen enligt denna paragraf inte vidaredelegera föreskriftsrätten.

Punkt 1 handlar om föreskrUter om skyldighet för näringsidkare att betala kostnaderna för provtagning och analys. Denna fråga har behandlats i av­snitt 5.4.

Punkt 2 gäller föreskrUtsrätten i vissa andra frågor av betydelse för att till­synsmyndigheten skall kunna utöva tillsynen på ett effektivt sätt. En närings­idkare måste t.ex. kunna avkrävas uppgifter och varuprov. Det nödvändiga underlaget för tillsynsmyndighetens bedömning kan finnas i dokument och andra handlingar hos näringsidkaren. För att kunna utföra en analys av texti­lierna måste tiUsynsmyndigheten också få tillgång till varuprov.

6§ Tillsynsmyndighetens beslut i enskilda fall enligt denna lag eller enligt föreskrUter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos kammarrätten.

I denna paragraf anges ordningen för överklagande av tillsynsmyndighetens beslut.

Enligt 4 § andra stycket får tillsynsmyndigheten meddela förelägganden och förbud. Sådana beslut får alltså överklagas hos kammarrätten. Andra beslut som får överklagas hos kammarrätten gäller frågor som regleras i före­skrUter som meddelats med stöd av ett bemyndigande i lagen, t.ex. beslut om att en näringsidkare skall betala kostnaden för en textilanalys.

Ikraftträdande

Av EES-avtalet framgår att de nu berörda EG-rättsakterna skall implemen-teras utan övergångsarrangemang. Den nu föreslagna lagen om märkning av

21

textUier och nödvändiga följdförfattningar till lagen bör därför träda i kraft     Prop. 1992/93:33 samtidigt med EES-avtalet.

Eftersom det är oklart om EES-avtalet kan träda i kraft den 1 januari 1993 bemyndigas regeringen att bestämma när den nya lagen om märkning av tex­tilier skall träda i kraft.

8 Ärendet till riksdagen

Regeringen föreslår att riksdagen antar förslaget till lag om märkning av textilier

22

Propositionens lagförslag

Prop. 1992/93:33

Förslag till

Lag om märkning av textilier

Härigenom föreskrivs följande.

Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag skall tillämpas på textilier som tillhandahålls i näringsverk­samhet. Med textilier avses varor som helt eller delvis består av textila fibrer.

Märkningssskyldighet m.m.

2        § Regeringen får meddela föreskrifter om att textilier skall vara märkta

med en uppgift om innehållet av textila fibrer eller att de på något annat sätt

skall vara försedda med en sådan uppgift.

Närmare föreskrifter om detta fär meddelas av den myndighet som rege­ringen bestämmer.

3        § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela

föreskrifter om

1.

hur textila fibrer får benämnas och beskrivas,

2.

vilka metoder för kvantitativ analys av textila fiberblandningar som skall användas vid provning och kontroll.

Tillsyn

4        § Den myndighet som regeringen bestämmer skall se till att de föreskrifter

följs som har meddelats med stöd av denna lag eller ett bemyndigande enligt

lagen.

Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden och förbud som be­hövs för att se till att föreskrifterna följs.

5        § Regeringen får meddela föreskrifter om

1.

att en näringsidkare är skyldig att betala kostnader för provtagning och undersökning av textilier,

2.

att en näringsidkare är skyldig att lämna sådana upplysningar, hand­lingar, varuprov och liknande som behövs för att tillsynsmyndigheten skall kunna se till att de föreskrifter följs som har meddelats med stöd av denna lag eller ett bemyndigande enligt lagen.

Överklagande

6        § Tillsynsmyndighetens beslut i enskUda fall enligt denna lag eller enligt

föreskrUter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos kam­

marrätten.

Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.

23

Promemorians förslag till

Prop. 1992/93:33

.. ,   .

.,.

Bilaga 1

Lag om märkning av textilier

Härigenom föreskrivs följande.

Lagens tillämpningsområde

1        § Denna lag skall tillämpas på varor som helt eller delvis består av textila

fibrer (textilier) och som marknadsförs i näringsverksamhet.

Bemyndigande för regeringen

2

§ Regeringen får meddela föreskrifter om att textilier skall vara märkta eller på något annat sätt försedda med uppgift om innehållet av textila fibrer.

3

§ Regeringen får överlåta åt den myndig-het som regeringen bestämmer att meddela närmare föreskrifter om uppgiftsskyldigheten och om undantag från denna.

4

§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om

1.

textila benämningar och beskrivningar som får användas,

2.

metoder för att bestämma sammansättningen av textila fibrer,

3.

provning och kontroll av uppgifter om textila fibérsammansättningar,

4.

skyldighet för näringsidkare att betala kostnader för provtagning och undersökning av prov,

5.

skyldighet för näringsidkare att lämna sådana upplysningar, hand­lingar, varuprov och liknande som behövs för att se till att föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag efterlevs.

Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer.

24

Förteckning över de remissinstanser som yttrat sig     Prop. 1992/93:33

över promemorian (DS 1992:47) Märkning av

'sa 2

textilier - en EG-anpassning till följd av EES-avtalet samt en sammanställning av yttrandena

Remissinstanserna

Efter remiss har yttrande avgetts av

Konkurrensverket,

SIS - Standardiseringskommissionen i Sverige,

Konsumentverket,

Landsorganisationen i Sverige (LO),

Svenska Textilforskningsinstitutet TEFO,

Sveriges Industriförbund,

Grossistförbundet Svensk Handel,

Sveriges Köpmannaförbund,

Sveriges Textilhandlareförbund,

Svenska Tekoindustriföreningen (Tekoindustrierna),

Svenska Postorderföreningen,

Sveriges Handelsagenters Förbund,

Textilleverantörerna,

Sveriges Möbelhandlares Centralförbund,   .

KonsumentgiUesförbundet,

Husmodersförbundet Hem och Samhälle,

Kooperativa förbundet.

Grossistförbundet Svensk Handel och Textilleverantörerna har lämnat ett gemensamt yttrande.

Sammanfattning av remissutfallet

Samtliga remissinstanser tillstyrker att det införs svenska föreskrUter om märkning av och benämningar på textilier på sätt som föreslås i promemo­rian genom bl.a. en bemyndigandelag. Sveriges Industriförbund är dock kri­tisk till en ren bemyndigandelag och ser helst att lagen kompletteras med materiella föreskrifter genom en hänvisning till de materiella reglerna i re­spektive EG-direktiv.

Sammanställning av remissyttrandena Föreskrifternas tillämpningsomi-åde

EG-bestämmelserna om märkning m.m. gäller produkter som till väsentiig del består av textila fibrer och som förs ut på marknaden i kommersiellt syfte. Märkningdirektivet skall dock inte tillämpas på bl.a. sådana textilpro­dukter som av avsedda för export till tredje land.

I promemorians lagförslag sägs att lagen skall tillämpas på varor som helt

eller delvis består av textila fibrer och som marknadsförs i näringsverksam-

25

het. I kommentaren sägs att avsikten med denna vida bestämning inte är att     Prop. 1992/93:33 de föreskrUter som meddelas med stöd av lagen skall ges ett vidare tillämp-     Bilaga 2 ningsområde än EG-bestämmelsernas. Lagen i denna del gör det emellertid möjligt att snabbt anpassa de svenska föreskrifterna tUl eventuella föränd­ringar av EG-bestämmelserna.

Sveriges Industriförbund och Sveriges Köpmannaförbund anser att det bör anges i lagen att reglerna baseras på bestämmelserna i EES-avtalet och på innehållet i de aktuella direktiven. Köpmannaförbundet anser vidare att svensk rättsterminologi sä långt som möjligt bör behållas när EG:s bestäm­melser överförs till svensk rätt.

Tekoindustrierna anser att lagen bör ansluta närmare till EG-bestämmel­serna och föreslår därför att tillämpningsområdet för lagen bör vara varor som till väsentlig del består av textila fibrer och som inte är avsedda för ex­port.

Föreskriftsrätten

I promemorian föreslås att föreskriftsrätten så långt det är möjligt delegeras till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer samt att den myndigheten bör vara Konsumentverket.

Konkurrensverket anser det viktigt att regeringen eller myndighet vid utarbe­tande av nya eller ändrade regler beaktar vilken effekt på konkurrensen som reglerna kan få och att det därvid sker samråd med Konkurrensverket.

Standardiseringskommbsionen i Sverige (SIS) anser att Konsumentverket är den myndighet som lämpligen bör anförtros uppgiften att utfärda föreskrif­ter.

SIS framhåller att det ytterst angeläget att de föreskrifter som bedöms er­forderliga i största möjliga utsträckning hänvisar till europastandard eller, i förekommande fall, internationell standard, som fastställts som svensk stan­dard.

Sveriges Industriförbund konstaterar att den föreslagna ordningen med hän­syn till Konsumentverkets kompetens ligger nära till hands.

Några remissinstanser, däribland Grossbtförbundet Svensk Handel och Sve­riges Textilhandlareförbund, anmärker att de svenska föreskrUterna inte får gå längre än EG-direktivens bestämmelser och att föreskrifterna måste kunna motiveras utifrån djupt kända konsumentkrav.

Sveriges Köpmannaförbund anser att det är viktigt att berörda parter, bl.a. branschorganisationerna, får möjlighet att delta i utformningen av föreskrU­terna.

Sveriges Textilhandlareförbund instämmer i att Konsumentverket bör vara den myndighet som får till uppgift att meddela närmare föreskrifter etc. För­bundet framför också önskemålet att föreskrifter utarbetas i nära samråd med branschens intresseorganisationer.

26

TiUsyn

Prop. 1992/93:33

I promemorian föresläs att Konsumentverket skall ha hand om tillsynen.     Bilaga 2 Där sägs också att textilanalyser för närvarande endast utförs av Svenska Textilforskningsinstitutet (TEFO).

De flesta remissinstanserna tillstyrker att Konsumentverket blir tillsyns­myndighet.

Konkurrensverket anser det positivt att tillsynsmyndigheten inte själv utför textilanalyser, eftersom sådana är rent tekniska och inte innefattar någon myndighetsutövning. Verket menar att denna verksamhet bör bedrivas av behöriga provningsorgan. Verket pekar på att införandet av EG:s system för provning och kontroll ger förutsättningar för etablering av flera provningsor­gan i Sverige vid sidan av det som redan finns, nämligen TEFO. Verket stty-ker slutligen under värdet av förebyggande verksamhet i form av informa­tionsspridande åtgärder, vilka torde minska behovet av rena övervaknings-och kontrollåtgärder.

Konsumentverket framhåller att den tUlsyn som verket utför i dag med stöd av marknadsföringslagen och produktsäkerhetslagen endast gäller varor som säljs till enskilda konsumenter. Verket anser sig inte ha några möjligheter att kontrollera varutransaktioner som sker näringsidkare emellan.

Sveriges Industriförbund framhåller att den föreslagna lagens tUlämpnings­område innebär att tillsynsansvaret kommer att omfatta ett väsentligt större område än vad som är att hänföra till konsumentområdet, vilket Konsu­mentverket enligt sin instruktion skall verka inom. Med hänsyn till att ver­kets deklaration i denna del (se ovan) anser förbundet att kontrollen av texti­lier på andra områden än konsumentområdet måste lösas på annat sätt än det föreslagna.

Sveriges Köpmannaförbund framhåller att det åvilar en stor informations­uppgift såväl på regering och berörda myndigheter som på näringslivets olika organisationer. Förbundet har därför intensifierat sin service till sina med­lemsföretag.

Tekoindustrierna erinrar om att märkningskraven - och därmed också till­synsuppgiften - inte endast gäller när produkterna avyttras till konsumenter (slutanvändare) utan när produkterna över huvud taget saluförs i produk­tions- eller kommersiellt syfte, dvs. tiUsynsuppgUten gäller ett eller flera handels- och produktionsled innan varan når konsumenten.

Svenska Postorderföreningen anser det ändamålsenligt att Konsumentverket som besitter särskild sakkunskap tilldelas tillsynsuppgifterna.

Sanktionsfrågan

I promemorian föreslås att det ytterst måste finnas en möjlighet att straffa näringsidkare som gör sig skyldiga till överträdelser av bestämmelserna och att böter vara en tillräcklig påföljd i sådana faU

Sveriges Industriförbund anser att ett straffrättsligt beivrande av överträdel-

27

ser kommer att vara mycket lågt prioriterat med hänsyn till polis- och åkla-     Prop. 1992/93:33 rarmyndigheternas samt de allmänna domstolarnas arbetsbelastning. För-     Bilaga 2 bundet menar att om respekten för reglerna skall upprätthållas så torde en tillämpning av 2 § marknadsföringslagen (1975:1418) var den i praktiken enda framkomliga vägen. Förbundet pekar också på att böter och fängelse som sanktion inom marknadsrätten i viss mån kan sägas vara på avskrivning.

Sveriges Textilhandlareförbund anser att strängare påföljd än böter inte bör komma i fråga. Förbundet menar att huvudansvaret skall åvila det första le­det inom "näringsverksamheten" som saluför varan i landet, eftersom en an­nan ordning skulle kunna medföra att samtliga detaljister nödgas utföra prov- och analystester på hela sitt varje säsong nyinköpta sortiment för att kunna gardera sig mot riskerna för eventuellt åtal.

Kostnadskonsekvenser

I promemorian sägs att de nya tillsynsuppgifter m.m. som läggs på Konsu­mentverket får klaras av genom en omfördelning av tillgängliga resurser. Det föreslås vidare i promemorian att den näringsidkare som medvetet lämnar oriktiga uppgUter om textiliers innehåll av fibrer får åläggas att betala kost­nader för provtagning och analys.

Kosmadema för tillsynen

Konsumentverket anför att en effektiv tillsyn kräver stora resurser, dels till kostnader i samband med stickprovstagning och analys, dels till att upprätt­hålla en textUteknisk kompetens inom verket. Enligt verket kommer det inte att finnas en stor beredskap för detta ändamål med nuvarande anslagsramar.

Landsorganbationen i Sverige (LO) delar inte uppfattningen i promemorian att Konsumentverket kan klara marknadsövervakningen och andra nya upp­gifter med anledning av EES-avtalet genom en omfördelning av tillgängliga resurser. Enligt LO måste ytterligare medel ställas till förfogande och efter­lyser därför en plan för förstärkt marknadsövervakning och ökade konsu­mentpolitiska insatser inom ramen för anpassningen till den gemensamma europeiska marknaden enligt EES-avtalet.

Tekoindustriema anser angeläget att kostnaderna för tillsynsmyndighetens verksamhet inte övervältras på svensk tekoindustri eller näringslivet i övrigt.

Provtagnings- anatyskostnader

Sveriges Industiiförbund anser att det av lagtexten bör framgå att skyldighe­ten att betala kostnaderna är begränsad till näringsidkare som inte följt reg­lerna.

Sveriges Köpmannaförbund anser det viktigt att reglera vem som skall betala

kostnaderna för en eventuell tilkommande provning av en produkt som re­

dan finns på marknaden för att bedöma om produkten överensstämmer med

EG-direktiven eller inte. Förbundet anser vidare att en första provning av

28

en vara skall betalas av tillverkaren/importören som först för in produkten Prop. 1992/93:33 på EES-marknaden, eftersom dessa är ansvariga för att produkten uppfyller Bilaga 2 bestämmelserna i direktiven. Om däremot tillsynsmyndigheten ingriper mot en vara på marknaden som av myndigheten misstänks inte uppfylla bestäm­melserna och det efter provning visar sig att produkten trots allt är förenlig med direktiven, skall kostnaderna för provningen betalas av myndigheten och skälig ersättning ges till näringsidkaren/detaljisten för åsamkad förlust t.ex. genom minskad försäljning under provningsfiden, dålig publicUet och utebliven handelsvinst.

Sveriges Textilhandlareförbund tycker att det är rimligt att den näringsidkare som medvetet lämnar felaktiga uppgifter om textiliers fibersammansättning bör kunna åläggas att betala provtagnings- och analyskostnader.

Tekoindustriema hemställer att skyldigheten att betala provtagnings- och analyskostnader begränsas till faU, då näringsidkare medvetet har lämnat felaktiga uppgifter.

Kooperativa förbundet anser att det i preventivt syfte måste finnas en möjlig­het att övervältra kostnaderna för provtagning och analys på den näringsid­kare som lämnat felaktiga uppgifter om textiliers fibersammansättning. En sådan skyldighet gagnar enligt förbundet i första hand seriösa näringsidkare och i sista hand konsumenten.

Ikraftträdande

I promemorian föreslås att den föreslagna lagen skall träda ikraft den dag som regeringen bestämmer. Innebörden härav är att lagen skall träda i kraft när EES-avtalet träder i kraft.

Sveriges Köpmannaförbund föreslår att de nya reglerna om märkning av tex­tilier träder i kraft tidigast ett år efter EES-avtalets ikraftträdande. Förbun­det anför som skäl för detta förslag att det måste ges tillräcklig tid för infor­mationsinsatser och efterföljande anpassning.

Tekoindustriema hemställer om en realistisk respittid för industri och nä­ringsliv för anpassning till och efterlevnad av de detaljföreskrifter som lagen föranleder.

Svenska postorderföreningen hemställer om en övergångstid på 24 månader från lagens ikraftträdande. Anledningen härtill är enligt föreningen de speci­fika förhållanden som gäller för postorderbranschen. Katalogerna hos de företag, vilka saluför ett sädant sortiment som berörs av promemorians för­slag, utkommer i allmänhet två gånger per kalenderår som vår/sommar resp. höst/vinterkatalog. Upphandling görs 12-18 månader före katalogernas dis­tribution.

Övriga frågor

Sveriges Industriförbund har anfört principiella invändningar mot en ordning

som innebär att Konsumentverket övervakar näringslivets efterlevnad av

29

föreskrifter som verket själv har meddelat. Förbundet ifrågasätter om Kon-     Prop. 1992/93:33 sumentverkets dubbla roll är förenlig med grundlagen, t.ex när KO för talan     Bilaga 2 hos Marknadsdomstolen i en fråga som regleras i en föreskrift som medde­lats av verket.

Tekoindustriema anför att föreskrifterna måste reglera också på vilket språk eller vilka språk som en godkänd märkning av textilier skall vara avfattad.

Sveriges Möbelhandlares Centralförbund framhåller att ett växande antal al­lergireaktioner på i textilier ingående kemikalier, med ibland svårartade konsekvenser, motiverar en undersökning av och i förekommande fall för­bud mot användning av vissa kemikalier. Förbundet anser därför att att an­vända kemikalier skall deklareras.

30

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

694

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

371L0307/S

Nr L 185/16

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING

16.8.71

RÅDETS DIREKTIV

av den 26 Juli 1971

om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar på textilier

(71/307/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RAD HAR ANTAGIT DETfA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande',

med   beaktande  av   Ekonomiska  och   sociala   kommitténs yttrande-, och

med beaktande av följande:

De flesta medlemsstatema har bindande bestämmelser för benämning, sammansättning och märkning av textilprodukter.

För att uppnå syftet med de nationella bestämmelsema på området bör märkning vara obligatorisk.

Användningen av beskrivningar eller benämningar som åtnjuter särskild prestige bland användare och konsumenter bör underkastas vissa villkor.

På ett senare stadium kommer det att bli nödvändigt att fa.stställa metoder för provundersökningar av textilier och analysmetoder för att omöjliggöra alla invändningar mot de metoder som används. Det faktum att man provisoriskt behäller gällande nationella metoder hindrar emellertid inte att man tillämpar enhetliga regler.

Det vore inte tillrådligt att i ett särskilt direktiv för textilpro­dukter harmonisera samtliga bestämmelser för sådana pro­dukter.

Dessa bestämmelser skiljer sig ät medlemsstalemaemellan och utgör därför ett hinder för den gemensamma marknaden och hindrar den frän att fungera pA rätt sätt.

Dessa hinder kan undanröjas genom att man fastställer enhetliga regler för saluförande av textilprodukter på den gemensamma marknaden. Man måste därför harmonisera de olika benämningarna på lextilfibrer och de beskrivningar på etiketter, märken och dokument som åtföljer textilprodukter på olika nivåer i produktionen, beredningen och distributionen.

Bestämmelser bör också finnas för vissa produkter som inte är tillverkade av enbart textila inaterial, men där textilier ingår som en väsentlig del eller där tillverkaren, beredaren eller försäljaren av varan särskilt framhäver det textila inslaget.

EGTnr C 2, 8.1.1970, s. 41. EGTnr C 10. 27.1.1970. s. 9.

HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖUANDE.

Artikel 1

Textilprodukter får marknadsföras inom gemenskapen endast när sädana produkter följer bestämmelsema i detta direktiv. Detta gäller före eller under tillverkningsprocessen eller vid varje annat distributionssteg.

Artikel 2

1. I delta direktiv avses med textilprodukter: alla varor i obearbetat, halvbearbetat, bearbetat, halvförädlat, förädlat, halvkonfektionerateller konfektionerat tillstånd som uteslutan­ de består av textila fibrer, oavsett vilket förfarande som använts för deras blandning eller sammansättning.

3. I detta direktiv avses med lextiljiber: en enhet materia som utmärks av alt den är flexibel och tunn samt lång i förhållande lill sin tjocklek, vilket gör den lämpad för textil användning.

SLUTLIG

31

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

695

3.   Följande artiklar skall behandlas som lexlilproduktcr och skall falla under bestämmelserna i detta direktiv:

Produkter som bestir av minst 80 viktprocent textilfibrer.

Möbel-, paraply- och markistyg som består av minst 80 viktprocent textila inslag; även textila inslag i flerlag­rade golvbeläggningar, i madrasser och i campingartiklar samt i värmande foder i fotbeklädnader, handskar, vantar och halvvantar, förutsatt att sådana delar eller foder utgör minst 80 viktprocent av hela artikeln.

Textilier som ingår i andra produkter som en väsentlig del i de fall deras sammansättning deklareras.

Arlikel 3

1.

Namn och beskrivning pä fibrer enligt artikel 2 återfmns i bilaga 1,

2.

Benämningarna i bilaga 1 skall användas enbart för fibrer som motsvarar beskrivningen vid resp. benämning i tabellen i bilaga 1.

3.

Ingen av dessa benämningar får användas på nägon annan fiber, vare sig fristående eller som ordförbindelsc eller som egenskapsnamn oavsett vilket språk som används.

4.

Ordet "silke" får inte användas för att beteckna att en fiber till sin form eller sitt särskilda utförande är ett ändlöst filament.

Artikel 4

1.

Ingen textil produkt får beskrivas som 100 % "ren" (pure) eller "hel-" (all) om den inte består av ett och samma fiber­slag; inget liknande ord lär användas.

2.

En textil produkt fär innehålla upp till 2 viktprocent andra fibrer, förutsatt att denna kvantitet är befogad av tekniska skäl och inte är rutinmässigt iblandad. För kardgarnsvaror kan tolereras en avvikelse pä 5 %.

Anilcel 5 1.   En ullprodukt får beskrivas som

"lainc vierge" eller "laine de tonte"

"Schurwolle"

"låna virgine" eller "låna di tosa"

"scheerwol"

endast om den uteslutande består av fiber som tidigare aldrig ingått i en färdigvara och som tidigare varken genomgått någon annan än den for framstäUningen erforderliga spinn-och/eller filtningsprocessen eller någon fiberskadande be­handling eller användning.

2.   Utan hinder av punkt 1 får beteckningen "ny ull" även användas pä den i fiberblandningen ingående ullen om

a)

all ull som ingär i blandningen uppfyller kraven i punkt 1,

b)

denna ull svarar för minst 25 % av blandningens hela vikt,

c)

ifråga om grovkardad blandning, ullen är blandad med endast en annan fiber.

Hela   den   procentuella   sammansättningen   måste   anges   i ovanstående fall.

3. En avvikelse berättigad av tekniska skäl i samband med tillverkningen skall inte översliga 0.3 % fiberorenheter för produkter som beskrivs med något av uttrycken i punkt 1 och 2, inklusive ullprodukler som genomgått en kardningsprocess.

Anilcel 6

1. En textilprodukt där två eller fiera fibrer ingår och där den ena står för minst 85 % av lolalviklcn, skall benämnas med

den senare fiberns namn följt av uppgift om viktprocenten, eller

den senare fiberns namn följt av orden "minst 85 %", eller

produktens fullständiga procentuella sammansättning.

2. En textil produkt som består av tvä eller flera fibrer, varav ingen ingår med så mycket som 85 % av totalvikten, skall namnges med beteckningarna på alla de viktigaste fibrerna och dessas viktprocent, följt av namnen på övriga ingäende fibrer i fallande ordning efter vikt med elJer utan angivande av deras viktprocent. Dock gäller följande:

a)

Fibrer som var och en står för mindre än 10 % av en produkts totalvikt kan kollektivt betecknas med termen "övriga fibrer" följt av den totala viktprocenten.

b)

Om namnet pä en fiber som står för mindre än 10 % av en produkts totalvikt anges, skall produktens fullständiga

procentuella sammansättning deklar

32

696

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

3.

Produkter med varp av ren bomuU och väft av rent lin, där procentandelen lin är minst 40 % av totalvikten av den obehandlade (till ytan specificerade) vävnaden, fär betecknas som "halvlinnc" åtföljt av "varp av ren bomull - väfl av rent lin".

4.

I fråga om textila produkter avsedda för en slutanvändare skall en awikelse på 3 % tillåtas mellan den deklarerade och den verkliga viktprocentandelen fibrer i förhållande till fibremas lotalvikt i den färdiga produkten i de procentuella blandningar som fastställs genom denna artikel, om inte tillverkningsprocessen för en speciell produkt är sådan att en större avvikelse måste tolereras.

5. Beteckningarna "omarbetat material" eller "varor med obestämd sammansättning" får användas för sädana produkter vars sammansättning inte utan svårighet kan bestämmas, oavsett beständsdclamas procentandelar efter vikt.

Närmare beskrivningaroch upplysningar, utöver dem som faller under detta direktiv, skall presenteras separat. Denna bestämmelse gäller inte ett varumärke eller namn pä ett företag, som kan stå omedelbart före eller efter de specificeringärna, föreskrivna i detta direktiv. Om emellertid en textilprodukt utbjuds till försäljning eller säljs till en slutanvändare enligt punkt 2 a, och ett varumärke eller ett företagsnamn, vare sig fristående eller som ordförbindelse eller som egenskapsnamn, innehåller ett av namnen som räknas upp i bilaga 1 eller ett namn som lätt kan förväxlas med dctXa, måste varumärket eller företagets namn omedelbart föregås eller följas av namn, beskrivning och specifikationer om fiberinnehållet enligt artikel 3-6 eller bilaga 1, tryckta med lättläsliga och tydliga bokstäver.

När textilprodukter utbjuds till försäljning eller säljs till en slutanvändare inom medlem.sstatemas territo­rium får dessa kräva att även det egna språket används på de etiketter och märken som krävs enligt denna artikel.

Arlikel 7

Utöver avvikelserna angivna i artikel 4.3. artikel 5.4 och artikel 6.4 medges en ytterligare tolerans av 7 % uteslutande för synliga, urskiljbara fibrer av rent dekorativ karaktär.

Medlemsstaterna fär inte förbjuda användning av be­skrivningar eller specifikationer om olika produkters egenskaper utöver de som nämns i artikel 3 - 5, när sädana beskrivningar eller specifikationer överens­stämmer med god affärssed i det landet.

Artikel 8

1. Textila produkter i detla direktivs mening skall förses med etikett eller märkas så snart de släpps ut på marknaden i produktions- eller kommersiellt syfte; denna etikettering eller märkning kan ersättas eller kompletteras med åtföljande affärshandlingar, när produkterna inte utbjuds lilJ försäljning till slutanvändaren, eller när de levereras för att tillgodose cn beställning från staten eller från annanoffentligrättslig juridisk person.

Artikel 9

1.

Alla textilprodukter som består av två eller flera kompo­nenter med olika fiberinnehåll skall vara försedda med en etikett som anger fiberinnehållet i varje komponent. En sådan etikett skall inte vara obligatorisk för komponenter som ingår med mindre än 30 % av produktens totalvikt, exklusive fodret.

2.

Två eller flera textilprodukter som har samma fibcrinne-håll och normalt bildar en enhet behöver bara ha en etikett.

2. a) Namn, beskrivningaroch specifikationerom fiberin­nehållet enligt anikel 3 - 6 och bilaga 2 skall klart och tydligt framgå av aflarshandlingama. Detta krav skall göra det omöjligt ati använda förkortningar i försäljningsavtal, på räkningar och fakturor; en mekaniserad processkod får emellertid användas, förutsatt att koden förklaras i handlingen ifråga.

b) Namn, beskrivningaroch specifikationer om fiberin­nehållet enligt artikel 3 - 6 och bilaga I skall klart framgå i JättJäslig och enhetlig tryckstil, när tex­tilprodukter utbjuds Ull försäljning eller säljs lill slutanvändare. Detta gäller i synnerhet för kataloger och annan reklam, för förpackningar, eiiketler och märken.

Artikel 10

Utan  hinder av bestämmelsema i  artikel  8  och 9  gäller följande:

a) I fråga om de textilprodukter som räknas upp i bilaga 3 och som befinner sig i något av de stadier som namns i artikel 2.1 behöver medlemsstatema inte kräva någon etikett eller något märke med namn eller sammansättning. Bestämmelsema i artiklama 8 och 9 skall dock gälla när sädana produkter har en etikett eller märkning med namn eller sammansättning eller ell varumärke eller namn på ett företag, som fristående elfcr som ordförbindelsc eller som cgenskapsnamn, innehåller antingen en av benämningarna i bilaga 1 eller en benämning som lätt kan förväxlas med

33

denna.

3 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 33

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop, 1992/93:33 Bilaga 3

697

b) Om de textilprodukter som räknas upp i bilaga 4 är av samma typ och sammansättning kan de utbjudas till försäljning gemensamt, försedda med samma etiketter med detaljerade upplysningar om sammansättning fastställda i della direktiv.

Artikel 11

Medlemsstatema skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att ingen information som ges när textilprodukter släpps ut på marknaden kan förväxlas med benämningarna och specifikationerna fastställda i delta direktiv.

Artikel 12

1.

De i artiklama 5 och 6 angivna procenttalen för fibrerna skall beräknas med användning av de i bilaga 2 nämnda och överenskomna fukllilläggen på torrviktcn av respektive fiberslag.

2.

Vid beräkning av procentsatserna för textilfibrer skall följande delar först borträknas:

a)

Förslyvningar, förstärkningar, mellanfoder och mellanlägg av canvas, förbindelsetrådar, sytrådar, slädkanter, etiketter och märken, kantband, knappar och gameringar som inte är beståndsdelar av varan, överdrag, tillbehör, dekora­tionsbesättningar, resårband och band samt, om inte annat följer av bestämmelsema i artikel 9, foder.

b)

Bindevarp och -väft i liltar, binde- och fylliiaJ.svarp och väft i golvbeläggningar, möbeltyger och handknutna mattor.

c)

Grundlagren i tyger med lugg och flerlagrade golvbelägg­ningar om dessa baksidor inte har samma fibersamman­sättning som luggen.

d)       Fetter. bindemedel, förtyngningsmedcl och andra textila

appreturmedel samt färg- och tryckhjälpmedel och andra

textilbcarbetningsprodukler.

3.  Medlemsstatema skall vidta alla nödvändiga åtgärder för

att säkerställa att de detaljer som räknas upp i punkt 2 d inle

finns med i mängder som kan vilseleda konsumenten.

Artikel 13

Separata direktiv kommer att specificera de prov- och analys­metoder som skall användas av alla medlemsstater för att bestämma fibersammansättningtin i de produkter som omfattas av detu direktiv.

Artikel 14

1. Ingen medlemsstat får förbjuda eller hindra utsläppandet på marknaden av textila produkter som följer bestämmelserna

i detta direktiv av orsaker som har samband med benämningar eller specifikationer av sammansättning.

2. Bestämmelserna i detta direktiv utesluter inte att man tillämpar gällande bestämmelser i de olika medlemsstatema om skydd av industriell och kommersiell egendom, om uppgifter beträffande ursprung, ursprungsmärkning och förhindrande av otillbörlig konkurrens.

Artikel 15

Bestämmelsema i delta direktiv skall inte gälla textilprodukter som

1.

är avsedda för export till tredje land,

2.

förs in i medlemsländema i gemenskapen efter tullkontroll för vidare transitering,

3.

importeras från tredje land för beredning inom markna­den,

4.

läggs ut på entreprenad till personer som arbetar i hemmet eller till fristående företag som framställer produkter från tillhandahållet material utan att detta överlåts mot be­talning.

Artikel 16

1.  Medlcmssiaterna skall besluta om de åtgärder som är nöd­

vändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter

dagen för anmälan och skall gcnasl underrätta kommmissioncn

om delta.

2.  Varje medlemsstat får bestämma alt nationella bestämmel­

ser som gäller innan nationella åtgärder vidtas för att följa

detta direktiv fortfarande får gälla under 24 månader efter det

att sädana åtgärder trätt i kraft för texlilprodukler som inle

uppfyller kraven i detla direktiv.

3.  Medlemsstaterna skall se till att lill kommissionen Över­

lämna texterna till centrala besiämmelser i nationell lagstift­

ning som de antar inom det område som omfattas av detta

direktiv.

Artikel 17

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 26 juli 1971.

Pä rådets vägnar A. MORO Ordförande

34

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

698

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

BILAGA 1

FÖRTFXKNING ÖVER TEXTILFIBRER

Nr

Beteckning

Beskrivning

1

ull

fiber frän fär- eller lammfällar (Ovis aries)

2

alpacka, lama, kamel, kash-mir, mohair, angöra, vicuna. jak, guanaco', följt eller icke följt   av   ordet   "ull"   eller "hår"

hår från följande djur: alpacka, lama, kamel, kash­mirget, angoraget, angorakanin, vicuna, jak, guanaco

3

djur- eller hästhår, med eller utan medgivande av djurslag (t ex nöthår, vanligt gethär, hästhår)

hår från olika djur, ej omnämnda under 1 eller 2

4

silke

fiber som  uteslutande utvunnits ur kokongen frän silkeavsöndrande insekter

5

bomull

fiber från bomullsplantans frökapslar (Gossypinm)

6

kapock

fiber från insidan av kapockfrukten (Ceiba peniandra)

7

lin

bastfiber från stjälken pä lin (Linitm itsitatissiinuin)

8

äkta hampa

bastfiber från stjälken på hampa (Cannabis sativa)

9

jute

bastfiber  frän stjälken på  Corciioriis oliiorius och Corclinnts capsiilaris

10

abaea (Manillahampa)

.fiber från skyddsbladet på Miisa textilis

11

alfa

fiber från bladen på Slipa lenacissitna

12

kokosfiber

fiber från Cocos niiciferas' frukt

13

ginst

bastfiber frän stjälken på Cytisiis scoparitts och/eller Spartium Jitnceiun

14

kenaf (Hiblscushampa)

bastfiber från stjälken pä Hibisciis cannabinus

15

rami

bastfiber frän stjälken pä Bochmeria nivea och Boch-ineria lenacissitna

16

sisal

fiber från bladen pä Agave sisalana

17

aceut

cellulosaaceutfiber i vilken mindre än 92 %  men minst 74 % av hydroxylgruppema är acetylerade

18

alginat

fiber från metalliska salter i alginicsyra

35

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

699

Nr

Beteckning

Beskrivning

19

cupro (cuprammoniumrayon)

regenererad cellulosafiber framtagen med hjälp av cuprammoniumprocessen

20

modal

regenererad cellulosafiber framtagen genom processer som ger hög hållfasthet och hög elasticitet i vått tillstånd. Dessa fibrer skall i vått tillstånd kunna stå emot en belastning av 22,5 k per tex.  Vid denna belastning skall sträckningen inte överskrida 15 %

21

protein'

fiber frän naturliga proteinsubstanser som regenere-rats och stabiliserats på kemisk väg

OO

triacctat

ccllulosaacetatfiber i vilken minst 92 % av hydrox-ylgruppema är acetylerade

23

viskos

regenererad cellulosafiber framtagen med hjälp av viskosproccs.sen för fintrådig och diskontinuerlig fiber

24

akryl'

fiber bildad av linjära makromolekyler som omfattar minst     85 7c     volymprocent     i     kedjan     i     det akrylonitriliska mönstret

25

klorfiber

fiber bildad av linjära makromolekyler som i kedjan har mer än 50 volymprocent vinylenheler eller klori-ncradc vinylmonomeriska enheter

26

fiuorfiber

fiber bildad av  linjära  makromolekyler, gjorda av fiuorkarlionalifaiiska monomerer

27

modakryl

fiber bildad av linjära makromolekyler som i kedjan har mer an 50 % och mindre än 85 volymprocent av det akrylonitriliska mönstret

28

nylon'

fiber bildad av linjära makromolekyler som i kedjan har den återkommande amid-funktionella gruppen

29

polyester*

fiber bildad av linjära makromolekyler som omfattar minst 85 volymprocent i kedjan av en ester av en diol- och tercilalisk syra

30

polyeten

fiber bildad av icke-substituerade alifatiska mättade hydrokarboniska linjära makromolekyler

31

polypropylen

fiber bildad av cn alifatisk mättad hydrokarbonUnjär makromolekyl där en kolatom av två har en metylsi-dokedja i isotaktisk dispostion och utan vidare sub­stitution

32

polykarbamid

fiber bildad av linjära makromolekyler som i kedjan har den återkommande urea-funktionsgruppen

33

polyuretan

fiber bildad av linjära makromolekyler bestående av kedjor   med   den   återkommande   uretan-funktions­gruppen

34

vinylal

fiber bildad av linjära makromolekyler vars kedja utgörs av  poly(vinylalkohol)  med olika  niväer av acetalisation

36

700

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

Nr

Beteckning

Beskrivning

35

trivinyl

fiber bildad av akrylonitril lerpolymer, en klorinerad vinylmonomer och en tredje vinylmonomer av vilken ingen utgör sä mycket som 50 % av lolalvolymen

36

elastodien

elastisk fiber som består av naturlig eller syntetisk polyisopren eller som består av en eller Hera diener, polymerade med eller utan en eller Hera vinylmono-merer och som, när den sträcks till tre gånger sin ur­sprungliga längd och när den sedan släpps, snabbt och i stort sett återtar sin ursprungliga längd

37

elastan

elastisk fiber som består av minst 85 volymprocent segmenterad polyuretan och som, nar den sträcks till tre gånger sin ursprungliga längd och när den sedan släpps, snabbt och i stort sett återtar sin ursprungliga längd

38

glasfiber

fiber ord av glas

39

beteckning   som   motsvarar material som fibrema består av,   t ex   metall   (metallisk, metalliserad), asbest, papper, följt eller icke följt av ordet "tråd" eller "fiber"

fibrer från diverse eller nya material som inte är medtagna på ovanstående lista

lifÖlj» » iiuKhllbdcUi

rinl diurMr nch ribrcr (rin fir dkr lmjljMar (it dcs*a speciella heniiriuntar cnliBt ArtiVcl 6.1 dkr 6.:.

Urvkr cn period iv rctn år cflcr arvniltn om delta din del sr fiip cm riluiKnlel eller 'supelrtyon* ifrix* a

liv rir Tibem >oni faller unkr puikt 23 (visko*) även kallas 'nycn' : ändlö* nber; cndel 'viskoa' Hr läuu till i bätfc fallefi.

Ordet 'fiber' it underfönUti.

37

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

701

BILAGA 2

KONVENTIONELLA AtERVINNINCSFAKTORER

ANVÄNDA FÖR ATT BERÄKNA FIBERVOLYMEN I EN TEXTILPRODUKT

Fiber nr

Benämning

Procentsatser

1-2

Ull och djurhär: kammade fibrer kardade fibrer

18,25 17,00

3

Djurhär:

kammade fibrer kardade fibrer

18,25 17,00

Hästhår:

kammade fibrer kardade fibrer

16,00 15,00

4

Silke

11,00

5

Bomull:

standardfibrer merciscrade fibrer

8,50 10,50

6

Kapock

10,90

7

Lin

12,00

8

Akta hampa

12,00

9

Jute

17,00

10

Abaea

14,00

11

Alfa

14,00

12

Kokosfiber

13,00

13

Ginst

14,00

14

Kenaf

17,00

15

Rami (blekt fiber)

8.50

16

Sisal

14,00

17

Acetat

19,00

18

Alginat

20.00

19

Cupro

13,00

20

Modal

13,00

21

Protein

17.00

22

Triacetat

7,00

23

Viskos

13,00

24

Akryl

2,00

25

Kloro fiber

2,00

26

Fluoro fiber

0,00

27

Modakryl

2,00

28

Polyamid (6-6): stapelfiber filament

6,25 5,75

38

702

Europeiska gemcn.skapcrnas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

Fiber nr

Benämning

Procentsatser

28

Polyamid 6: stapelfiber filament

6,25 5,75

Polyamid 11: stapelfiber filament

3,50 3,50

29

Polyester:

stapelfiber filament

1,50 3,00

30

Polyelylen

1,50

31

Polypropylen

2,00

32

Polykarbamid

2,00

33

Polyuretan: stapcifiber filament

3,50 3,00

34

Vinylal

5,00

35

Trivinyl

3,00

36

Elastodien

1,00

37

Elastan

1,50

38

Glasfiber:

filament med en diameter över 5 mikron

filament med en diameter på 5 mikron eller mindre

2,00 3,00

39

Mctallfiber

2,00

Metalliserad fiber

2,00

Asbest

2,00

Pappersgam

13,75

39

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

703

BILAGA S

PRODUKTER FÖR VILKA INTE KAN F()RF.SKRIVAS ETIKETTERING ELLER

MÄRKNING

(ArllkrI K) a)

1.

ärmhällare

2.

klockarmband av textila material

3.   etiketter och emblem

4.

vadderade grytlappar av textila material

5.

tehuvar

6.

kaffehuvar

7.

ärmskydd

8.

muffar, ej av plysch

9.

konstgjorda blommor

10.

nåldynor

11.          målad kanvasduk

12.

vävda tyger for stoffcring och mellanlägg

13.

filtar

14.

gamla, omgjorda textilprodukter där detta särskilt anges

15.

dama.sker

16.

industritextilicr

17.

emballage, inte nytt och sålt som sädant

18.

filthattar

19.

mjuka behållare/kärl utan boltcnplatla och sadcimakeri av textilt material

20.

reseeffekter av textila material

21.

handbroderier

22.

glidbara spännen i kjotlinningar

23.

knappar och spännen, överklädda med textila material

24.

bokomslag i textila material

25.

leksaker

26.

textila delar av fotbeklädnader utom värinande foder

27.

smådukar som har fiera beståndsdelar och en yla som inte överstiger 500 cm'

40

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

704

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

BILAGA 4

PRODUKTER FÖR VILKA EN GEMENSAM ETIKETTERING ELLER MÄRKNING

KAN ANVÄNDAS

(Artikel 10 b)

1.

skurtrasor

2.

dammtrasor

3.

kantband oeh gameringar

4.

garneringsband, spetskragar o.dyl.

5.

skärp

6.

hängslen

7.

strumpeband

8.

sko- och kängsnören

9.

band

10.

resärband

11.

nya förpackningar, sålda som sädana

12.

paketsnören

13.

bordstab letter

14.

näsdukar

41

Prop. 1992/93:33

375L0036/S

tti

i

Bilaga 3

20.1.75

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Nr L 14/15

RÅDETS DIREKTIV

av den 17 ilereniber 1974

som koiiiplHterar dirirktiv 7I/307/F.EG om tillniinoiiing av medlemsstaternas lajstiftning om heniimningar pA textilier

(75/36/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RAD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande*,

ined beaktande av Ekonomiska och sociala kommittens yttrande', och

med beaktande av följande:

Artikel 5.1 av rådets direktiv 71/307/EEG' av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar pä textilier måste kompletteras genom tillägg av den danska motsvarigheten till termerna i den punkten.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Arlikel I En sjätte strecksats skall läggas till artikel 5.1 i direktiv 71/307/EEG: " friskklippet uld".

Arlikel 2

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 17 december 1974.

På rädeis vägnar

M. DURAFOUR

Ordförande

' EGT nr C 93, 7.8.1974, s. 86.

' EGTnr C 125, 16.10.1974, s. 52.

42

' EGTnr L 185, 16.8.1971, s. 16.

"LUTUG

Nr L 353/8

383L0623/S Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

15.12.83

RÅDETS DIREKTIV

av den 25 november 1983

om ändring av direktiv 71/307/EEG om lillniirmning av medlemsstaternas lagstiftning om heniiinningar pA textilier

(83/623/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RAD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag',

med beaktande av Europaparlamentets yttrande',

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande', och

med beaktande av följande:

Vissa bestämmelser i direktiv 71/307/EEG* har gett upphov till skillnader i tolkning och tillämpning i medlemsstatema till förfång för textilvarors fria rörlighet oeh för konsumentin­formation i direktivets mening. Dessa bestämmelser måste därför ändras eller kompletteras och all bristande överensstäm­melse i terminologin i direktivets olika språkversioner mäste avlägsnas.

Termen "textilfiber" mäste utvidgas till att omfatta remsor, fiata eller rörformade, med en uppskattad bredd av 5 mm eller smalare,   som  skärs  ut   frän   folier som  tillverkas  genom

' EGT nr C 63, 13.3.1980, s. 3. ' EGTnr C 197,4.8.1980, s. 66. ' EGT nr C 230, 8.9.1980, s. 22. ' EGTnr L 185, 16.8.1971, s. 16.

strängsprutning av de polymerer som räknas upp under punkt 1736 och 39 i bilaga 1, och därefter dras ut på längden.

Den avvikelse gällande "övriga fibrer" som redan har fast­ställts för oblandade produkter mäste också tillämpas på blandningar.

1 de fall där det är tekniskt svårt att ange en produkts sam­mansättning vid tillverkningstillfallet, kan de fibrer man då vet ingår anges på etiketten, förutsatt att de svarar för en viss procentsats av den färdiga produkten.

För att undvika de skillnader i tillämpningen som har uppstått i detta sammanhang inom gemenskapen, är det lämpligt att i detalj ange metodema för märkning av vissa textilprodukter som har två eller fiera beståndsdelar. Det är ocksä lämpligt att ange de beståndsdelar i textilprodukter som man kan bortse från när det galler märkning och analys.

Textilprodukter som endast behöver ha en gemensam märk­ning och sädana som säljs metervis eller i avklippta längder, måste saluföras pä ett sådant sätt att konsumenten kan få fuUständig information om vad som står på ytterförpackningen eller på rullen. Del ankommer på medlemsstatema att be­stämma vilka åtgärder som skall beslutas för att detta syfte skall uppnås.

43

15.12.83

383L0623/S Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

Nr L 353/9

När direktiv 71/307/EEG antogs foreskrevrådet att direktivets bilaga 3 och 4 skulle kunna ändras. Dessa bilagor bor därför andras med hänsyn till den speciella beskaffenheten hos de produkter som omnämns där. Andra produkter som undantas från märkning, särskilt engångsartiklar eller artiklar som bara behöver en gemensam märkning, skall läggas till.

De bestämmelser som är nödvändiga for fastställandet av analysmetoder och dessas anpassning til! den tekniska ut­vecklingen, är genomtorandebestämmelser av rent teknisk natur. I samband med dessa bestämmelser och de ätgärder som är nödvändiga for att anpassa direktivets bilaga I och 2 till den tekniska utvecklingen, bör det förfarande som tidigare fastställts i artikel 6 i direktiv 72/276/EEG' tillämpas.

HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Direktiv 71/307/EEG ändras pä följande sätt:

pä övriga ingående fibrer i fallande ordning efter vikt med eller utan angivande av viktprocent. Dock gäller att

a)

fibrer, som var och en står för mindre än 10 % av en produkts totalvikt kollektivt kan betecknas med termen "övriga fibrer" följt av den totala viktpro­centen

b)

om namnet på en fiber som står for mindre än 10% av en produkts totalvikt anges, produktens fullstän­diga procentuella sammansättning skall deklareras."

"4. Ifråga om textilprodukter avsedda för en konsument med de procentsatser som anges i punkt 1, 2, 3 och 5 i denna artikel gäller följande:

a) Främmande fibrer skall godtas med upp till 2 % av textilproduktens totalvikt, förutsatt att denna kvanti­tet är berättigad av tekniska skäl och inte blandats in rutinmässigt. Denna avvikelse skall ökas till 5 % för produkter som har genomgått en kardningspro­cess och skall inte påverka den avvikelse som anges i artikel 5.3.

I artikel 2 skalt punkt 2 ersättas med följande:

"2. I detta direktiv används textilfiber med de betydel­ser som här anges:

en enhet materia som utmärks av all den är Hexibcl och tunn samt läng i förhällande till den maximala genomskärningen, vilket gör den lämpad för textil användning,

elastiska remsor, flata eller rörformade, dar den uppskattade bredden inte Överstiger 5 mm, in­klusive remsor som skars till av bredare remsor eller folier, framställda av substanser som används för tillverkningen av de fibrer som räknas upp under punkt 1739 i bilaga 1 och som lämpar sig för textil användning. Med den uppskattade bred-' den avses bredden på remsan eller bandet när den/det viks, stryks ut, pressas ihop eller vrids eller, när bredden varierar, genomsnittsbredden."

I artikel 6 skall punkt 2, 4 och 5 ersättas med följande:

"2. En textilprodukt som består av två eller flera fibrer, varav ingen ingår med så mycket som 85 % av totalvik- len, skall anges med namn och viktprocent för åtmin­stone tvä av de viktigaste fibrema, följt av namnen

b) En avvikelse om 3 % skall tillåtas mellan de dekla­rerade procentsatserna fibrer och de procentsatser man får fram vid en analys i förhällande till total­vikten fibrer angiven pä etiketten. En sådan av­vikelse skall också gälla sådana fibrer som enligt punkt 2 uppräknas i fallande ordning efter vikt utan angivande av procentsats. Denna avvikelse skall ocksä gälla artikel 5.2 b.

Vid en analys skall dessa avvikelser beräknas separat. När man utgår från avvikelsen enligt a, skall den totalvikt man skall ta hänsyn till vid beräkningen av avvikelsen enligt b vara totalvikten för fibrema i den färdiga produkten minus vikten på alla främmande fibrer som påträffas.

Det skall vara tillåtet med avvikelser enligt a och b endast om någon främmande fiber, som påträffas vid en analys där man utgår frän avvikelsen enligt a, visar sig vara av samma kemiska typ som en eller flera av de fibrer som anges på etiketten.

Endast i undantagsfall och om tillverkaren anger godtag­bara skäl, kan för speciella produkter där till­verkningsprocessen kräver detta, större avvikelser än

EGTnr L 173.31.7.1972, s. 1.

44

Nr L 353/10

383L0623/S Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

15.12.83

de som anges under a och b vara tillåtna i de fall produkten kontrolleras enligt artikel 13.1. Medlemssta­tema skall omedelbart underrätta kommissionen om detta.

 för korselettcr: kupomas inre och yttre tyg, fram- och bakstyckenas styva delar och sidos­ tyckena.

5. Bcteckningama "blandade fibrer" eller "ospecifice­rad sammansättning" får användas för alla produkter vars sammansättning inte utan svårighet kan bestämmas vid tillverkningstillfället."

3.       Artikel 7 skall ersättas med följande:

"Artikel 7

Utan att det påverkar lillämpningen av avvikelsema enligt artikel 4.2, 5.3 och 6.4 behöver i fiberdek-larationen enligt artikel 4 och 6 inte anges synliga, urskiljbara fibrer av rent dekorativ karaktär, som inte utgör mer än 7 % av den färdiga produktens vikt. Detsamma skall gälla för fibrer (t.ex. metalliska fibrer) som har blandats in för att uppnå en antistalisk effekt och som inte överstiger 2 % av den färdiga produktens totalvikt. Vad gäller de produkter som omnämns i artikel 6.3, skall sädana procentsatser inte beräknas efter materialets vikt utan efter vikten på varpen och väften var för sig."

Fibersammansättningen i andra korsettartiklarän de som räknas upp i föregående stycke skall anges genom en materialbeskrivning av hela produkten eller för dess olika delar, antingen i sin helhet eller separat. Sådan märkning skall inte vara obligatorisk för delar som svarar för 10 % eller mindre av produktens totalvikt.

Den separata märkningen av de olika delama av cn korsettartikel enligt ovan skall vara sådan att konsumenten lätt kan förslå vilken produktdel informationen på etiketten avser.

b) Fibersammansättningen i ets nings t ryckta textilpro­dukter skall redovisas för produkten i dess helhet och får anges genom separata materialbeskrivningar dels av bastyget, dels av de etsningslryckta defama. Dessa komponenter måste namnges.

4.       Följande stycke skall läggas till i artikel 8.2 c:

"När det gäller spolar, trådrullar, gamhärvor, nystan eller andra sömnads-, lagnings- och brodergameri små kvantiteter, skall den möjlighet som anges i föregående stycke tillämpas av medlemsstatema endast vid gemen­sam märkning på förpackningar eller i skyltningar. Utan att de fall som läcks av punkt 18 i bilaga 4 påverkas kan enskilda artiklar märkas med valfritt gemenskapsspräk."

Artikel 9 skall kompleUeras med följande punkt 3:

"3.   Ulan att det päverkar tillämpningen av bestämmel­sema i artikel 12 skall följande gälla:

a) Fibersammansättningen i följande korsettartiklar anges genom en materialbeskrivning av hela pro­dukten eller för de delar som räknas upp nedan, antingen i sin helhet eller separat:

för bysihållarc: kupomas och bakstyckets inre och yttre tyg,

för korsetter: framstycket, bakstycket och sid-slyckenas styva delar.

Fibersammansättningen i broderade textilier skall redovisas för produkten i dess helhet och kan anges genom separata materialbeskrivningar av bottenty­get, respektive brodergamet. Dessa komponenter måste namnges. Om de broderade delama täcker mindre än 10 % av produklytan behöver bara bottentygets sammansättning deklareras.

Fibersammansältningen i gamer. som består av en käma omspunnen med olika fibrer och som saluförs på detta sätt till konsumenten, skall anges för produkten i dess helhet. Den får även anges genom separata malerialbeskrivningar av den inre delen och höljet, varvid dessa båda beståndsdelar uttryck­ligen måste nämnas.

Fibersammansättningen i sammet och plysch eller i textilier som liknar sammet eller plysch skall anges för produkten i dess helhet. När produkten består av en tydlig baksida och en framsida av olika fibrer far sammansättningen anges separat för dessa båda beståndsdelar som uttryckligen måste nämnas.

45

15.12.83

383L0623/S Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

Nr L 353/11

Sammansättningen av golvbeläggningaroch mattor, vilkas undersida och ovansida består av olika sorters fibrer, behöver anges endast för ovansidan som uttryckligen skalt nämnas.

6.       Artikel 10 ändras på följande sätt:

   I punkt I skall ett nytt stycke, c. läggas till:

"c) Sammansättningen av textilprodukter som säljs i metervara behöver endast anges pä den salu­förda tyglängden eller rullen.".

   Följande punkt 2 skall läggas lill;

"Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgär­der för att se till att produktema under b och c i punkt I saluförs på sådant sätt att konsumenten kan få fullständig infonnation om sammansättningen av dessa produkter."

7.       Artikel 12 skall ersättas med följande;

"Artikel 12

Vid tillämpningen av artikel 8.1 och de övriga bestäm­melserna i della direktiv gällande märkningen av tex­tilprodukter skall procentsatserna för fibrer enligt artikel 4, 5 och 6 bestämmas utan hänsyn lill produkterna i punkt 1, 2 och 3 nedan:

c) För övriga textilprodukter: förslyvningar eller tyg som tjänar som underlag, mellanlägg och förstärkning, mellanfoder och canvasstoffe-ring, sytråd och förbindelsetråd, om de inte ersätter varpen och/eller väften i tyget, vaddc-ringar som inte fyller någon isolerande funk­tion och, om inte annat följer av artikel 9.1, foder.

För denna bestämmelse gäller att

materialet i textilprodukter som tjänar som underlag för rätsidan, särskilt i filtar och dubbelvävda tyger och baksidan på sammet och plysch och besläktade pro­dukter, inte skall betraktas som underlag som skall avlägsnas,

"förslyvningar och förstärkningar" är de gamer eller tyger som anbringas på speciella och avgränsade ställen på tex­tilprodukter för att förstärka dem eller göra dem styva eller tjocka.

Fcttsubsianser, bindemedel, förtyngningsmedcl och andra appretyrmedel, irnpregneringsmedel, hjälp­medel vid infärgning och tryckning och andra medel för behandling av textilprodukter. 1 avsaknad av gemenskapsbestämmelser skall medlemsstatema vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att dessa medel inte ingår i mängder som kan vilseleda konsumenten."

1.   För alla textilprodukter:

icke-textila delar, slädkanter, etiketter och märk­ningar, kanlband och garneringar som inve är cn väsentlig del av produkten, knappar och spännen överklädda med textilt material, tillbehör, dekora­tioner, band som inte är elastiska, elastisk tråd och resårband anbringade på speciella och avgränsade ställen pä produkten samt synliga, urskiljbara och rent dekorativa eller antistatiska fibrer som är underkastade bestämmelserna i artikel 7.

2.   a)    För golvbeläggningar och mattor: alla delar

bortsett från slitytan.

b)    För möbeltyger: binde- och fyllnadsvarp ocn d:o väft som inle ingär i .slityian.

För draperier och gardiner' binde- och fyll- nadsvarp och d:o väft som inle ingär i tygets rätsida.

8.       Artikel 13 skall ersättas med följande: "Anikel li

1.   Kontrollen för att utröna om textilproduktemas

sammansättning stämmer med den information som

lämnas enligt detla direktiv skall ske med de analysme­

toder som finns i de direktiv som anges i punkt 2 nedan.

Vid kontrollförfarandet skall procentsatsen fibrer i artikel 4, 5 och 6 bestämmas genom alt på varje fibers vattenfria massa tillämpa respektive överenskomna tolerans, angiven i bilaga 2 sedan man först avlägsnat de delar som anges i artikel 12.1-3.

2.   De metoder för stickprov och analys som skall

användas i medlemsstatema för att bestämma fibersam­

mansältningen i produkter som faller under detta direk-

46

Nr L 353/12

383L0623/S Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

15.12.83

tiv kommer att anges i detalj genom särdirektiv." 9.       Följande artikel 15a skall införas: "Arlikel 15a

1.   Tilläggen till bilaga 1 och tilläggen och ändringama

i bilaga 2 till detta direktiv, som är nödvändiga för att

anpassa dessa bilagor till den tekniska utvecklingen,

skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 6 i

direktiv 72/276/EEG', senast ändrat genom direktiv

81/75/EEGV

2.

De nya metodema för kvantitativ analys av binära och ternära biandning.ir förutom dem man refererar till i direktiv 72/276/EEG och 73/44/EEG' skall ock.så bestämmas med hjälp av ovanstående törfarande.

3.

Den kommilt

"bastfibrer frän stjälken på Corchonis olitorius och Corchorus capsularis. Vid detta direktivs tillämpning

10.     Bilaga 1 ändras på följande sätt:

a)    Följande ändringar skall införas:

1 oeh 2: En fotnotshänvisning "1" skall införas efter testen som hänför sig till dessa 

beteckningar i den andra kolumnen med rubriken "Beteckning".

2: Folnolshänvisningen "I", som lör närva­rande står efter ordet "guanaco" i andra kolumnen med rubriken "Beteckning", skall utgä.

Under rubriken "Beskrivning" skall ordet "mohair" ersätUs med följande:

I den franska texten med "chévre an­göra".

I den italienska texten med "capra angöra".

1 den tyska texten med "Angorazie-ge".

I den danska texten skall ordet "angora-ged" läg«;as lill efter ordet "Kashmirged".

I den holländska texten skall ordet "mo­hair" utgä.

9juie.-

Beskrivningen av fibern skall ersättas med följande:

47

Prop. 1992/93:33

383L0623/S

gjlg 3

15.12.83

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Nr L 353/13

skall bastfibrer frän stjälken på följande arter behandlas på samma sätt som juie: Hibiscus cannabinus, Hibiscu.s sab-dariffa, Abultilon avicennae, Urena lobata, Urena sinuaia".

14 kenaf:

Utgår.

20 modal:

Beskrivningen av fibern skall ersättas med följande:

"en fiber av regenererad ceUulosa som har hög elastici­ tet i vall tillstånd. Hållfastheten (B,-) i konditionerat prov­ningstillstånd och den dragkraft (Bm) som krävs för alt åstadkomma en förlängning om 5 % i vått tillstånd är:

Be (CN) i 1.3VT * 2T

B (CN) i 0.5 yf

där T är den genomsnittliga linjära tätheten i decitex".

' EGTnr L 173, 31.7.1972, s. 1.

tVrÉPn-; 4.3.1981, s. 23.

' EGTnr L 83. 30.3.1973, s. 1.

Beskrivningen av fibern .skall ersättas med följande:

"fiber bildad av linjära makromolekyler som i kedjan har mer än 50 % massa av klorinerad vinyl eller klorinerad vinylidenmonometriska enheter".

28 nylon:

Beteckningen skall vara "polyamid" eller "nylon".

32 polykarbamid:

Beskrivningen av fibem skall ersättas med följande:

"Fiber bildad av linjära makromolekyler som i kedjan har den återkommande urcylen (NH-CO-NH) finiklio-nella gruppen".

37 elastan:

I den holländska texten skall namnet ändras lill "Elas-taan".

b)       Fotnot 1 skall lyda som följer:

"' Beteckningen "ull" i nr 1 i denna biiaga får också

användas för att beteckna en blandning av fibrer från

får- eller lammfällar samt håren som räknas upp i iredje

kolumnen för nr 2.

Denna bestämmelse är tillämplig på de textilprodukter

som räknas upp i artikel 4 och 5 och på dem som

omnämns i artikel 6, förutsatt att de senare till en del är

sammansatta av fibrema under nr 1 och 2."

'+o

Nr L 353/14

383L0623/S Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

15.12.83

e)    Fotnotshänvisningen och fotnot 2 skall utgä.

Fotnotshänvisningen och fotnot 3 som finns i vissa språkversioner ändras till "'".

11.  Bilaga 2 ändras på följande sätt:

a)   Rubriken skall lyda:

"TILLÅTNA AVVIKELSER FÖR ATT..."

b)   Följande ändringar skall göras:

nr 14:     skall utgå.

nr 28: orden "polyamid (6-6)", "polyamid 6" och "polyamid 11" skall alltid följas av orden "eller nylon".

nr 29: procentsatsen för polyesterfilament skall fastställas till "1,50" istället för "3,00".

nr 37: i andra kolumnen i den holländska texten skall namnet pä fibem ändras till "Ela-staan''.

12.  Bilaga 3 ändras pä följande sätt:

a)   Följande ändringar skall göras:

nr 3: skall på tyska lyda "Etiketten und Ab-zeiehcn" och på italienska "Etichctte e eontrassegni".

nr 12: skall lyda "tyg som tjänar som underlag samt förstyvningar".

nr 16:     skall utgå.

nr 21: skall lyda "färdiga och icke färdiga hand-broderade väggprydnadcr och material för framställning av dessa, inklusive broder­gam som säljs separat frän stramaljen och som saluförs enbart för att användas till sädana väggprydnader".

nr 22: skall på holländska lyda "knopen en ge-spen met stof bekleed" och på tyska "mit Textilien tJberzogene Knöpfe und Schnal-len".

b)   Följande skall läggas till:

"nr 36:   Begravningsartiklar.

nr 37: Engångsartiklar med undantag för vadd av cellulosamaterial.

För detta direktivs ändamål skall textilar­tiklar betraktas som engångsartiklar, om de är avsedda för engängsbruk eller för en begränsad tid,   och om   deras  normala

användning utesluter varje återställande för senare användning för samma eller liknande ändamål.

nr 38: Textilartiklar som är underkastade regler­na i den europeiska farmakopén och som omfattas av en hänvisning titl dessa reg­ler, bandage av icke-engångstyp för med­icinskt och ortopcdiskt bmk samt ortope­diska artiklar i allmänhet.

nr 39: Textilartiklar, inklusive tågvirke, rep och snören (om inte annat följer av nr 12 i bilaga 4), som normalt är avsedda

a)

att användas som delar av utrustning vid tillverkning och beredning av varor,

b)

att införlivas med maskiner, med in­stallationer (t.ex. för uppvärmning, luftkonditionering eller belysning), med hushållsapparater och andra liknande apparater, med fordon och andra transportmedel eller för att driva, underhålla och utrusta desam­ma, med undantag för presenningar oeh motorfordonstillbehör av textilt material som säljs separat frän fordo­net.

nr 40: Textilartiklar för skydd- och säkerhetsän­damål som t.ex. säkerhetsbälten, fallskär­mar, flytvästar, fallskärmar för nödsitua­tioner, brandbekämpningsapparater,skott-säkra västar och särskilda skyddskläder (t.ex. för skydd mot eld, kemiska sub­stanser eller andra säkerhetsrisker).

nr 41: Uppblåsbara tält o.dyl. (t.ex. sporthallar, utställnings- eller lagerlokaler), förutsatt att information om prestanda och teknisk specifikation för dessa artiklar lämnas.

nr 42:    Segel.

nr 43:     Klädesplagg för djur.

nr 44:     Flaggor och standar."

13.     Bilaga 4 ändras på följande sätt:

a)    Rubriken skall lyda:

49

"PRODUKTER FÖR VILKA ENDAST EN GEMEN­SAM ETIKETT ELLER MÄRKNING ÄR OBLIGATO­RISK

(Artikel 10.1 b)"

4 Riksdagen 1992193. J saml. Nr 33

15.12.83

383L0623/S Europeiska geinenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

NrL 353/15

b)

Nr 12 .skall lyda: "paketsnören och tvinnat gam för jordbruksändamål, snören, tågvirke och rep för­utom de som omfattas av nr 39 i bilaga 3 '".

c)

Följande skalt läggas till:

"nr 15:   Nät för håricnutaroch hår.

nr 16:     Slipsar och flugor för bam.

nr 17:     Haklappar, tvättvantar och tvättlappar.

nr 18: Sömnads-, stopp- och brodergamer som säljs i små kvantiteter (I gram eller min­dre) i detaljhandeln.

nr 19: Band för gardiner och rullgardiner och jalusier."

d)  Följande fotnot 1 skall läggas till:

"' För de produkter som omfattas av detta num­mer och som säljs i tiUskuma längder skall den gemensamma märkningen vara den som gäller för rullen i dess helhet. Tågvirke och rep som faller under denna punkt iimefultar sådant som används inom bergklättrings- och vattensporterna."

Artikel 2

1.       Medlemsstatema skall inom 24 månader efter dagen lor anmälan anta, offentliggöra och tillämpa de bestämmelser som

är nödvändiga för att följa detta direktiv.  De skall genast underrätta kommissionen om detta.

2. Medlems.statema skall tillåta utsläppandet pä marknaden av textilprodukter som uppfyller kraven i direktiv 71/307/EEG men som ännu inte är märkta i enlighet med bestämmelserna i delta direktiv under 42 månader efter dagen för anmälan av delta direktiv.

3. Medlemsstatema skall se till att till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Arlikel 3 Delta direktiv riktar sig till medlemsstatema.

Utfärdat i Bryssel den 25 november 1983.

Pä rådets vägnar G. MORAITIS

Ordförande

50

Nr L 56/24

387L0140/S Europeiska gemenskajKTnas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 3

26.2.87

KOMMI.SSIONENS DIREKTIV

nv den 6 fehriiiiri 1987

um iindring av bilaga 2 till rådrt.s direktiv 7I/.07/EEG om tillniirinning av mrdlrmsstiiternH.s higsliftning om heniimningar pA textilier

(87/140/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

Bestämmelsema i detta direktiv överensstämmer med den uppfattning som Kommittén för direktiv om benämningar på textilier och deras märkning har.

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen.

med beaktande av rådets direktiv 71/307/EEG av den 26 juli 1971 om tillnärmning av mcdiemsstatemas lagstillning om benämningar på textilier', senast ändrat genom direktiv 83/623/EEG särskilt artikel I5a. 1 i delta, och

HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖLJANDE.

Arlikel 1

Punkt 1-2, 3, 28 oeh 38 i bilaga 2 till direktiv 71/307/EEG ändras h.irmed i enlighet med bilagan till detta direktiv.

med beaktande av följande:

Bilaga 2 lill direktiv 71/307/EEG, som bestämmer den godtagna toleransen för varje fibers torrvikt vid analysunder­sökningen av fiberinnehållet i textilprodukter anger i punkt I -2 och 3 två olika, godtagna toleransvärdcn för beräkning av sammansättningen av kardade eller kammade fibrer som innehåller ull och/eller djurhår. Laboratorier kan inte alltid avgöra om en produkt är kardad eller kammad, och följaktli­gen kan motstridiga resultat uppnäs när man tillämjiar deima bestämmelse vid kontroller av likfonnigheten av textilproduk­ter i gemenskapen. Laboratorier bor därför tä rätt alt tillämpa ett enda godtaget toleransvärde i tveksamma fall.

Beträffande punkt 28 i ovannämnda bilaga behöver inan inte skilja mellan de olika typerna polyamid eller nylon, och därför bör de godtagna toleransvärdena för dessa samordnas.

Ordet "filament" i punkt 38 (glasfiber) bör utgä då denna fiber ocksä kan fmnas i icke ändlös form.

Arlikel 2

1.

Medlemsstatema skall sälta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 septem­ber 1988 och skall genast underrälla kommissionen om detta.

2.

Sä snart detta direktiv har anmälts skall medlemsstatema även underrätta kommissionen i så god tid att den kan avge sitt utliltande om alla förslag till lagar oeh andra författningar som de avser alt anla inom del omräde som omfattas av detta direktiv.

Arlikel 3

Delta direktiv riktar sig till medlemsstatema.

Ullärdal i Bryssel den 6 februari 1987.

För kcinmissionen

Grigoris VARFIS

Ledamot av kommissionen

' EGTnr L 185, 16.8.1971, s. 16.  EGTnr L 353, 15.12.1983, s. 8.

SLUTUG

51

387L0U0/S

P°P- 1992/93:33

Bilaga 3

26,2.87

Europeiska gemenskapernas ofriciclla tidning

Nr L 56/25

BILAGA

1. Nedanstående punkter ändras pä fiiljandc sätt:

I 2 och 3:      En fotnulsreferens "'" skall sättas in efter siffran  17.00 mitlcmot kardade fibrer under rubrikerna "Ull och djurhår*' och "Djurhår".

28:

Texten i spalterna med rubriken "Fibrer" och "Procentsatser" skall lyda:

"Polyamid eller nylon:

icke ändlös Hbcr

6,25

filament

5,75".

38:

Texten i spalterna "Fibrer" och "Procentsatser" skall lyda som följer:

"Glasfiber:

Med en genomsnittlig diameter av över 5 /tm

2,00

med en gcnoinsniitiig diameter av 5 m eller mindre

3,00".

2. Fotnot ' skall lyda:

"'     Den godtagna [olcnnscn oin 17,00 % skall även lill.impas när del är nmiijligt att utröna huruvida cn Icxtilprodukl .som innehåller ull och/cllcr djurliår är kammad eller kardad."

52

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

749

372L0276/S

31.7.72

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS OFFICIELLA TIDNING

NrL 173/1

RÅDETS DIREKTIV

av den 17 juli 1972

om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa metoder för kvantitativ analys av hinära textilfiberblandningar

(72/276/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RAD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag, och

med beaktande av följande:

Rådets direktiv av den 26 juli 1971' om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar pä textilier fastställer bestämmelser om märkning som grundar sig på textilvarors fibersammansältning.

bör ett förfarande fastställas som upprättar ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen. Della bör ske i en kommitté for anpassning av metoder for analys av textilier till den tekniska utvecklingen.

I fråga om binära blandningar for vilka det inte finns någon enhetlig analysmetod på gemenskapsnivå, får det laboratorium som ansvarar for provningen bestämma sammansättningen av sådana blandningar. De får därvid använda någon vedertagen metod och ange resultatet i analysrapporten samt hur tillförlit­lig den använda metoden ar i den mån detta är känt.

HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖLJANDE.

Arlikel I

De metoder som används vid officiella provningar i med­lemsstatema for att bestämma fibersammansättningen for textilvaror bör vara enhetliga bäde vad beträffar förbehand­lingen av provet och den kvantitativa analysen.

Artikel 13 i ovannämnda direktiv föreskriver att den provtag­ning och de analysmetoder som skall användas i medlemssta­terna for att bestämma fibersammansältningen i varor skall anges i särdirektiv.

Inledningsvis bör metoder for provning av vissa binära textilfiberblandningar fastställas. Dessa bör följas av direktiv som anger metoder for blandningar där mer än två fibrer ingår eller för fibrer med samma kemiska sammansättning (särskilt mikroskopisk analys).

Den tekniska utvecklingen gör det nödvändigt att med täta mellanrum anpassa de tekniska specifikationer som detlnieras i särdirektiven om meioder for analys av textilier. För att underiätta genomförandet av de åtgärder som krävs för detta

Detta direktiv gäller metoder for kvantitativ analys av vissa binära textilfiberblandningar, inklusive framtagning av analysprov och provkroppar.

Artikel 2

Anatysprov avser elt med hänsyn till analysen lämpligt stort prov, som tas ut från laboratorieprovet, som in sin tur tagits ut från ett vamparti for analys.

Provkropp avser den del av analysprovet som behövs for ett enskilt provningsresultat.

Arlikel 3

Medlemsstatema skall vidla alla nödvändiga åtgärder for alt i enlighet med direktivet av den 26 juli 1971 säkerställa att bestämmelserna i biiaga i och 2 om metoder for den kvantita­tiva analysen av vissa binära blandningar, inklusive fram-lagningen av analysprov och provkroppar, tillämpas vid alla officiella provningar for att bestämma sammansättningen av de textilvaror som släpps ul pä marknaden.

SLUTUG

' EGT nr L 185, 16.8.1971, s. 16.

53

750

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Artikel 4

Ordföranden får inle rösta.

Det laboratorium som ansvarar for provningen av binära blandningar for vilka det inte finns någon enhetlig analysme­tod på gemenskapsnivå skall bestämma sammansättningen av sådana blandningar genom att använda en vedertagen metod och ange resultatet i analysrapporten och hur tillföriitiig den använda metoden är i den män detta är känt.

Artikel 5

1. Härmed inrättas cn kommitté for anpassning av metoder för analys av textilier till den tekniska utvecklingen (nedan kallad 'kommittén'). Den skall bestå av företrädare for medlemsstatema med cn företrädare för kommissionen som ordförande.

a)

Kommissionen skall anta förslaget, om det har tillstyrkts av kommittén.

b)

Om förslaget inte har tillstyrkts av kommittén eller om den inte avger något yttrande, skall kommissio­nen utan dröjsmål föreslå rådet åtgärder. Rådet skall besluta med kvalificerad majoritet.

c)

Om rådet inte fattar beslut inom tre månader efter det att förslaget har lämnats, skall kommissionen besluta att de föreslagna åtgärdema skall vidtas.

Artikel 7

2.

Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning.

3.

Anpassning äv metodema för kvantitativ analys till den tekniska utvecklingen enligt bestämmelsema i bilaga 2 skall ske i enlighet med det förfarande som anges i artikel 6.

Artikel 6

1.

När det förfarande skall tillämpas som anges i denna artikel skall ärendet hänskjutas till kommittén av ordföranden, antingen på hans eget initiativ eller på begäran av en före­trädare för en medlemsstat.

2.

Kommissionens företrädare skall till kommittén lämna ett förslag om åtgärder som skall beslutas. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande ärendet är. Kommitténs beslut skall fattas med en majoritet av tolv röster, varvid med­ lemsstatemas röster skall vägas enligt artikel 148.2 i för­draget.

1.

Medlemsstatema skalt sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom arton månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommis­sionen om detta.

2.

Medlemsstatema skall se till att texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av delta direktiv överlämnas till kom­missionen.

Artikel 8

Detta direktiv riktar sig till medlemsstatema.

Utlardat i Bryssel den 17 juli 1972.

På rådets vägnar

P. LARDINOIS

Ordförande

54

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

751

BILAGA I

FRAMTAGNING AV ANALYSPROV OCH I-ROVKROPPAR FÖR BESTÄMNING AV FIBERSAMMANSÄTTNINGEN I 1EXT1LVAROR

1.    TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna bilaga anger förfaranden för framtagandet av analysprov av lämplig storlek för lbTi)ehandling avseende kvantitativ analys (t.ex. av en mängd om högst 100 g) frän laborato-ricprov samt för urval av provkroppar frän de analysprov som har förbehandlals för att avlägsna fiberfrämmande ämnen'.

2.   DEFINITIONER

2.1.

Parti - Den materialmängd som skall bedömas pä grundval av en serie provnings­resultat. Det kan till exempel omfatta allt material i en tygleverans: allt tyg som är vävt vid en särskild bom; en gamleverans, en bal eller en grupp balar av räfiber.

2.2.

Laboratorieprov - del av parti som kan antas vara representativt för hela partiet oeh som finns tillgängligt i laboratoriet. Det skall ha en storlek och beskaffenhet som är tillräcklig för att utjämna variationer i partiet och för att underlätta hanteringen i laboratoriet

2.3.

Anatysprov - del av laboraiorieprovei som är föremål för förbehandling för att avlägsna fiberfrämmande ämnen och från vilket provkroppar tas. De skall ha en storlek och beskaffenhet som är tillräcklig för alt utjämna variationer i laboratorie­provet'.

2.4.

Provkropp - del av materialet som erfordras för en enskild provning oeh .som valts ut från analysprovcl.

3.   PRINCIP

Analysprov tas på sådant sätt att det är representativt för laboratorieprovet.

Provkroppar tas  från  analysprovet på sädant sätt att  var och en är representativ för analysprovct.

4.   PROVTAGNING AV LÖSA FIBRER

4.1.       Oorienterat fihermaterial - Analysprovet erhålls genom att man slumpvis tar

knippen från laboratorieprovet. Blanda noga hela analysprovet med hjälp av en

laboratoriekardare*. Låt floret eller blandningen, även lösa fibrer och de fibrer som

fastnat pä utrustningen som använts vid blandningen, genomgå en förbehandling.

Välj sedan ut provkroppar i proportion till respektive massa från floret eller

fiberblandningen, från de lösa fibrema och från fibrema som fastnat på ut­

rustningen.

Om kardfioret inte förändrats under förbehandlingen väljs provkroppama ut pä det sätt som beskrivs i 4.2. Om kardfioret har förändrats under förbehandlingen väljs provkroppama ut genom att slumpvis avlägsna minst 16 små knippen av lämplig och ungefär samma storlek och massa som sedan kombineras.

4.2.       Orienterat fibermaterial (kardflor, fiberband, förgam) - Ur slumpvis valda delar

av laboratorieprovet tas minst tio tvärsnitt, vardera ca 1 g. Lät delta analysprov

genomgå förbehandling. Sätt ihop tvärsnitten igen genom att placera dem sida vid

sida. En provkropp erhålls genom att ett tvärsnitt tas ul av de tio samlade längderna.

I vissa fall är det nödvändigt all förbehandla den enskilda provkroppen.

För lardigtiilverkade och bearbetade artiklar, se avsnitt 7.

Se 2.1.

Laboratoriekardaren kan ersättas med en fiberblandare, eller oekså kan fibrema blandas enligt

55

delnings- och kasseringsmeloden.

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

752

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

5.   PROVTAGNING AV GARN

5.1. Garn i förpackning eller härvor - Tag prov från samtliga förpackningar i

laboratorieprovet.

Tag ut lämpliga, lika långa, löpande längder från varje förpackning antingen genom upphaspling' av härvor med samma antal trådar eller på annat satt. Förena längderna antingen till en härva eller en fibersträng så att ett analysprov erhålls varvid tillses att längdema från varje förpackning i härvan eller fibersträngen är lika långa.

Förbehandla analysprovet.

Från analysprovet tas provkroppar genom att en bunt trådar med samma längd skärs ut frän härvan eller fibersträngen varvid man .ser till att bunten innehåller samtliga trådar i provet.

Om garnets tex är t och antalet förpackningar som tagits ur laboraiorieprovei är n, blir längden pä garnet från varje förpackning

-1 cm för alt erhålla ett analysprov om 10 g.

Om nt är stort, t ex över 2 000, görs en tyngre härva vilken skärs av på tvä ställen så att en fibersträng med lämplig massa bildas. Ändarna på en fibersträng bör knytas ordentligt före förbehandlingen och provkroppar bör tas på visst avstånd från ändarna.

5.2. Garn i varp - Tag analysprov genom att från slutet på varpen klippa av en minst

20 cm läng längd, innehållande samtliga trådar i varpen utom sladkantstrådama.

Bind ihop trådbunlen i ena ändan. Om provet är för stort för förbehandling, delas

det i tvä eller flera delar. Varje del knyts ihop före förbehandlingen och förbehand­

las var för sig. Delarna läggs sedan ihop igen. Från analysprovet tas en provkropp

ut genom alt en lämplig längd innehållande alla trådarna skärs ut från den ände som

inle är hopbunden. För varp med N trådar med längdvikten t tex blir längden på en

provkropp med massan

1 g_LOicm.    Ni

6.   PROVTAGNING AV TYGER

61.

Ur elt laboratorie pro v bestående av ett enda stycke av tyget:

    Klipp en diagonal remsa från höm lill hom. Avlägsna slädkanterna. Denna remsa är analysprovet. For ell analysprov med massan 

X 

g krävs en remsa med ytan

 * "

   cm" där G är remsans areara vikt i e/m.

G

Förbchandla remsan och skär den sedan i hela sin längd i fyra lika stora bitar, vilka läggs ovanpå varandra,

Provkrgppar tas ut genom att.man skär genom alla lagren, sä att varje provkropp innehåller etl lika långt stycke från varje lager.

Om tyget har ett invävt mönster skall analysprovet vara brett nog, mätt parallellt med varpen, för all innehålla minst en mönsterrapport. Om detta villkor uppfylls och remsan då är för stor för att behandlas i elt stycke klipps hela remsan i lika stora bitar som förbehandlas separat och sedan läggs ovanpå varandra innan provkroppen tas ut varvid tillses att identiska   mönsterinslag inte sammanfaller.

6-2.

Ur laboraiorieprov bestående av flera stycken:

    Behandla varje stycke enligt 6.1 och ange resultaten för varje stycke separat,

7.   PROVTAGNING AV FÄRDIGTILLVERKADE OCH BEARBETADE VAROR

Laboratorieprovet beslår vanligtvis av en komplett färdigtillvcrkad eller bearbetad vara eller en representativ del av cn sådan.

' Om förpackningama kan monteras i en lämplig ram kan flera avhasplas samtidigt.

56

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

753

I fall då alla delama av varan inte har samma sammansättning bestäms de olika delamas procentandel för att kontrollera överensstämmelse med artikel 9 i direktivet om tillnärmning av medlemsstatemas lagstiftning om benämningar på textilier.

Tag ut ett analysprov som är representativt för den del av den lardigtiilverkade eller bearbetade varan vars sammansättning måste framgå av märkningen. Om varan har flera märkningar tas de analysprov ut som är representativa för varje del med en viss märkning.

Om den vara vars sammansättning skall bestämmas inte är enhetlig kan det bli nödvändigt att ta analysprov från varje del av varan och att bestämma de relativa proportionema för de olika delama i relation till hela varan.

Pro cen tandelama beräknas sedan varvid hänsyn tas till de relativa proportionema av de provade delama.

Förbehandla analysproven.

Tag sedan ut provkroppar som är representativa för de förbehandlade analysproven.

57

754

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

BILAGA 2

METODER FOR KVANTITATIV ANALYS AV VISSA RINARA FIBERBLANDNINGAR

1. ALLMÄNT

Inledning

Metodema för kvantitativ analys av fiberblandningar baseras på två grundprocesser: manuell och kemisk separation av fibrer.

När så är möjligt bör den manuella separationsmetoden användas, eftersom den i allmänhet ger exaktare resultat än den kemiska metoden. Den manuella metoden kan användas för alla textilier där de ingående fibrema inte bildar en intim blandning, t.ex. för gamer med flera ingående komponenter som vardera består av endast en fibertyp, eller för tyger där fibem i varpen och väften inte är densamma, eller för trikåväv som kan repas upp och som tillverkats av olika typer av gam.

Metodema för kemisk kvantitativ analys är i allmänhet baserade pä selektiv upplösning av de enskilda komponentema. När en komponent lösts ut. vägs återstoden och mängden upplöst material beräknas sedan på förlusten av massa. Allmänna anvisningar för analysmetoderna, oavsett fibersammansättning, ges i bilagans första del. Denna del bör därför användas tillsammans med den för varje särskild fibcrblandning detaljerade beskrivningen av metoderna i bilagan. När analysmetoder som inle är baserade pä selektiv upplösning används, ges en fullständig beskrivning i aktuellt avsnitt.

Fibert)landningar under tillverkningsprocessen och, i mindre utsträckning färdiga textilvaror, kan innehålla fiberfrämmande ämnen, t.ex. feller, vaxerellcrapprelurer eller vattenlösliga ämnen, som antingen är naturiigt förekommande eller har tillsatts för all underlätta tillverkningen. Fiberfräm­mande ämnen måste avlägsnas före analysen. Av denna anledning finns också en metod medtagen för avlägsnandet av oljor, fetter, växer och vatlenlöshga ämnen.

Textilvaror kan dessutom innehålla hartser eller andra ämnen för att ge varan vissa speciella egenskaper. Sådana ämnen, inklusive i vissa falt färgämnen, kan hindra reagensens inverkan på den komponent som skall lösas ut och/eller kan helt eller delvis försvinna med reagensen. Denna typ av tillsatta ämnen kan ocksä förorsaka fel och bör därför avlägsnas innan provet analyseras. Om det är omöjligt att avlägsna dessa ämnen är metodema för kvantitativ kemisk analys enligt denna bilaga inte längre tillämpbar.

Färgämnen i färgade tyger anses vara i tyget, ingående beståndsdelar och avlägsnas inte.

Analysema utförs på basis av toiT massa och ett sätt att bestämma torrvikten beskrivs.

Resultatet erhålls genom alt pä torrmassan tillämpa de ätervinningsfaktorer som anges i bilaga 2 till direktivet om tillnärmning av medlemsstatemas lagstiftning om benämningar pä textilier.

Innan en analys påbörjas måste alla i blandningen ingående fiberslag identifieras. Med vissa

metoder kan den olösliga komponenten i en blandning delvis ha upplösts i reagensen som använts

för att lösa upp den lösliga komponenten. När så är möjligt har sädana reagen.ser valts som har

liten eller ingen effekt på olösliga fibrer. Om det är känt alt massaförlust inträffar under analysen

bör resultatet korrigeras. Korrektionsfaktorer lor delta ändamål finns angivna. Dessa faktorer har

bestämts genom försök vid flera laboratorier med den för metoden lämpliga reagensen. Dessa

korrcktionsfaktorer är endast tillämpliga på opåverkade fibrer, varför andra korrektionsfaktorer

kan behövas om   fibermaterialet har påverkats före  eller under behandlingen.  De angivna

co

metoderna gäller för enstaka bestämningar.

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

755

Minst två bestämningar bör göras på separata provkroppar, både vid manuell och kemisk separation. Som bekräftelse, sävida del inle är tekniskt omöjligt, rekommenderas användning av altemativa metoder, varigenom den komponent som skulle bli återstoden enligt standardmetoden löses ut först.

I.

Allmänt om metoderna Jor kvanliiaiiv kemisk analys av texlilfiherblandningar

Anvisningar som är gemensamma för metodema för kvantitativ kemisk analys av fiberblandningar.

1.1.      Räckvidd och lillämpningsområde

Tillämpningsområdet för varje metod anger på vilka fibrer metoden är tillämpbar.

1.2.      Princip

Efter identifiering av komponentema i en blandning avlägsnas det fiberfrämmande materialet med hjälp av lämplig förbehandling och därefter cn av komponentema, vanligen genom selektiv upplösning'. Sedan vägs den olösta återstoden oeh andelen löslig komponent beräknas på viktförlusten. Utom när detla möter tekniska svårigheter är det att föredra att först avlägsna del fiberslag som överväger. Det fiberslag som ingär i mindre del bildar återstod.

1.3.      Material ocli Hiritsining

1.3.1.   Ulnislning

1.3.1.1.

Fillerdcglar och vägglas som är stora nog att hälla sädana deglar eller annan utrustning som ger motsvarande resultat.

1.3.1.2.

Filterkolv.

1.3.1.3.

Exsickator med fuktindikerande blågel.

1.3.1.4.

Ventilerad ugn för torkning av provkroppar vid 150f + 3 °C.

1.3.1.5.

Analysvåg med största fel ± 0,0002 g.

1.3.1.6.

Soxhlet exiraktionsutruslning eller annan utrustning som ger motsvarande resultat.

1.3.2.   Beagenser

1.3.2.1.

Petrolcumeter, redestillerad, kokinlervall 40 lill 60°C.

1.3.2.2.

Övriga reagenser anges i avsnittet för aktuell metod. Samtliga reagenser skall vara kemiskt rena.

1.3.2.3.

Destillerat eller dcjoniserat vatten.

1.4.      Konditionerings- och provningsätmosjar

Eftersom det är torrvikler som bestäms är del onödigt all konditionera provmalerialet eller alt utföra analyser i konditionerad almostar.

1.5.      Analysprov

Ta ul ell analysprov som är representativt för laboraiorieprovei och tillräckligt stort för att räcka till erforderligt antal provkroppar, vardera om minst 1 g.

1.6.      Förbehandling av anahsprovei

När det ingår elt ämne som inle skall medtas vid procentberäkningar (se artikel 12.2 d i direktivet om benämningar pä textilier) bör detta avlägsnas före behandlingen med lämplig metod som inte päverkar några av de övriga fibrema.

Metod 13 är ett undantag. Den grundar sig pä bestämning av förekomsten av ett ingäende ämne i en av de två komponentema. Se bilaga 1 punkt 1.

59

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

756

Europeiska gemen.skapernas officiella tidning

I delta syfte avlägsnas fiberfrämmande ämnen som kan extraheras med petroleumeter och vatten genom att behandla del luftlorra provet 1 timme i en Soxhlet extraktionsulrustning med petroleumeter med en minsta hastighet av 6 cykler per timme. Låt petroleumetem avdunsta från provmaterialet som sedan extraheras genom direklbehandling som innebär att provkroppen blötläggs i vatten i rumstemperatur i 1 timme och sedan blötläggs i vatten i 65 ± 5°C i ytterligare 1 timme under omröming då och då. Badförhållandet vätska: provkropp skall vara 100:1. Avlägsna överflödigt vatten från provkroppen genom urkramning, avsugning eller centrifugering och låt den lufttorka.

Om fiberfrämmande ämnen inle kan extraheras med petroleumeter och vatten bör de avlägsnas genom att ersätta den ovan beskrivna valtenmetoden med annan lämplig metod som inte väsentligt förändrar någon av fiberkomponentema. Vad gäller vissa oblekta vegetabiliska fibrer (t.ex. jute, kokos) bör del noteras att normal förbehandling med petroleumeter och vatten inte avlägsnar alla naturligt förekommande fiberfrämmande ämnen. Trots detta görs ingen ytterligare förbehandling, såvida provet inte innehåller appretur som är olöslig i både petroleumeter och vatten.

Analysrapportemabör innehålla fullständiga upplysningarom de förbehandlingsmetoder som använts.

1.7.

Provningsförfarande

1.7.1.      Allmänna anvisningar

1.7.1.1.              Torkning

Torka i minst 4 limmar, dock högst 16 timmar, vid 105 ± 3''C i en ventilerad ugn med ugnsluckan stängd hela tiden. Om torkperioden är kortare än 14 timmar måste provkroppen vägas för att kontrollera att massan har blivit konstant. Massan kan anses konstant om variationen är under 0,05 % efter ytterligare 60 minuters torkning.

Undvik att hantera deglar och vägglas, provkroppar eller återstoder med bara händer vid torkning, kylning och vägning.

Torka provkroppama i ett vägglas med locket liggande bredvid i ugnen. Vid torklidens slut tillsluts vägglaset innan det tas ut ur ugnen och placeras snabbt i exsickatom.

Torka filterdegeln i ett vägglas med locket liggande bredvid i ugnen. Vid torktidens slut tillsluts Vägglaset innan det tas ut ur ugnen och placeras snabbt i exsickatom.

När annan utrustning än filterdeglar används bör torkningen i ugnen ske på sådant sätt att fibremas torrmassa kan bestämmas utan viktförlust.

1.7.1.2.              Kylning

Kyl tills fullständig avkylning av vägglasen har uppnåtts, dock minst 2 timmar och med exsickatom placerad bredvid vägen.

1.7.1.3.              Vägning

Efter kylning vägs vägglaset inom 2 minuter från det alt det avlägsnats ur exsickatom. Väg med en noggrannhet av 0,0002 g.

1.7.2.     Tillvägagångssätt

Ta från det förbehandlade analysprovct ul en provkropp på ungefär I g. Skär gam eller

tyg i ca 10 mm längder och skilj dem ål sä mycket det går. Torka provkroppen i ett

vägglas, låt den svalna i exsickator samt väg den. Flytta Över provkroppen i aktueUt kärl

enligt tillämpligt avsnitt av relevant gemenskapsmetod och väg därefter åter vägglaset

omgående. Provkroppens torrvikt erhålls som mellanskillnaden. Slutför analysen enligt

60

tillämpligt avsnitt av relevant metod. Undersök återstoden i mikroskop, eller på annat

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

757

lämpligt sätt, för alt kontrollera att det fiberslag som skulle avlägsnas verkligen har lösts ut.

1.8.

Beräkning och redovisning av resultat

Den olösta komponentens massa uttrycks i procent av den totala blandningens massa. Procent löslig komponent erhålls som mellanskillnaden. Resultatet beräknas på ren, ton- massa som justerats med hänsyn till a) rclevania ätervinningsfaktorer och b) nödvändiga korrektions faktorer för att den massaförlust som uppstår under förbehandlingen och analysen skall beaktas.

Beräkningama bör utföras med användande av formeln i 1.8.2.

1.8.1.          Beräkning av den procentuella andelen olöslig komponent på basis av ren torr massaulan

att beakta förlust av fibermassa under förbehandlingen.

n

där

Pl är den procentuella andelen ren, torr olöslig komponent,

m är provkroppens torrvikl efter förbehandling,

r är återstodens torrvikt.

d är korrektionsfaktom för viklförlusi hos den olösliga komponenten i reagensen under analysen.

Lämpliga värden på d ges i aktuella avsnitt under varje metod.

Dessa värden för d är naturligtvis de normalvärden som gäller för kemiskt opåverkade fibrer.

1.8.2.          Beräkning av den procentuella andelen olöslig knmponem baserad på ren. torr massa

justerad med hänsyn till konventionella ätervinningsfaktorer och i tillämpliga fall

korrcktionsfaktorer för massaförlusl under förbehandlingen.

P,A%  -

'00

/>, I i.::i-Al. aoo-/.,).    "'

100   J

'I

100

P, är den procentuella andelen olöst komponent justerad med hänsyn till konventionella ätervin ning faktorer och massaförlusl under förbehandlingen,

Pi är den procentuella andelen ren, torr. olöst komponent som beräknats enligt formeln i 1.8.1,

aj är den konventionella återvinningsfaktnm för den olösta komponenten (se bilaga 3 till direktivet om benämningar pä textilier),

a; är den kaiwentionclla återvinningsfaktorn förden utlösta komponenten (se bilaga 2 till direktivet om benämningar på textilier).

b| är den procentuella föriusten av den olösta komponenten som erhålls genom förbehandling,

bj är den procentuella förlusten av den utlösta komponenten som erhålls genom förbehandling.

Den procentuella andelen av den andra komponenten (PjAo) är lika med 100 - P:a-

Där en speciell förbehandling har använts, skall värdena för b, och bi om möjligt

bestänunas genom alt var och en av de enskilda fiberslagen förbehandlas enligt tillämpad

analysmetod. Rena fibrer är fibrer som är fria från fiberfrämmande ämnen, förutom

ämnen som de normalt innehåller (anlingen naturiigt förekommande eller genom

tillverkningsprocessen), i del tillstånd (oblekta, blekta) de befinner sig i hos del material

som skall analyseras.

51

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

758

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Om det inte finns nägra rena separata fiberbeständsdelar, som använts vid tillverkningen av det material som skall analyseras, skall man använda sig av de genomsnittsvärden för b| och bj som erhållits vid de provningar som utförts på sådana rena fibrer som liknar dem som finns i den blandning som skall undersökas.

Om den normala förbehandlingen genomförs genom extraktion med petroleumeter och vatten kan man i allmänhet bortse från korrektionsfaktom b, och bj utom ifråga om oblekt bomull, oblekt lin och oblekt hampa, där förlusten pä grund av förbehandlingen är konventionellt fastslagen till 4 % och ifråga om polypropylen till 1 %.

Vad beträffar andra fibrer har man konventionellt fastslagit att man kan bortse från förluster på grund av förbehandlingen vid beräkningen.

H.

Metodför kvantitativ analys genom manuell separation

II. 

I.        Tillämpning

Denna metod är tillämplig på alla typer av textilfibrer förutsatt alt de inte bildar en intim blandning och att det är möjligt att skilja dem åt för hand.

n.2.

Princip

Efter identifiering av komponentema i textilvaran avlägsnas det fiberfrämmande materialet genom lämplig förbehandling och sedan separeras fibrerna för hand, torkas och vägs varpå varje fibers andel i blandningen beräknas.

11.

3.    Utrustning

11.3.1.

Vägglas eller annan utrustning som ger motsvarande resultat.

11.3.2.

Exsickator med fuktindikerande blågel.

11.3.3.

Ventilerad ugn för torkning av provkroppar i 105 +_ SC.

11.3.4.

Analysvåg med största fel 0.0002 g.

11.3.5.

Soxhlet exiraktionsutruslning eller annan utrustning som ger motsvarande resultat.

11.3.6.

Nål.

11.3.7.

Torsionsprovare eller liknande utrustning.

11.4.    Reagenser

11.4.1.             Petroleumeter. redestillerad, kokinlervall 40 titl 60°C.

11.

4.2.             Destillerat eller dcjoniserat vatten.

11.

5.     Konditionerings- och provningsatmo.sför

Se 1.4

11.

6.     Analysprov

Se 1.5

11.7.     Förbehandling av analysprov

Se 1.6

11.

8.    Tillvägagångssätt

11.8.1.     Analys av garn

Ta ut en provkropp som väger minst 1 g från ell förbehandlal analysprov. Om gamet är

mycket fint kan analysen -löras pä en längd som är minst 30 m lång oavsett massa. Klipp

gamet i lämpligt stora bilar och skilj fibertypema åt med en nål och om så krävs med

en torsionsprovare. De fibertyper som erhålls på detta sätt placeras i förvägda vägglas

---

och torkas vid 105 ± 3°C tills man får en konstant massa enligt beskrivningen i 1.7.1

-

och 1.7.2.

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

759

II.

8.2.     Analys av tyg

Ta ut en provkropp som väger minst 1 g frän ett förbehandlal analysprov. Inga slädkanter får ingå och kanterna skall vara noggrant putsade för att undvika fransning. Fibrema skall löpa parallellt med väft- eller varplrädama eller, i trikåväv parallellt med längs- eller tvärgående maskrader. Skilj de olika fibertypema åt. samla ihop dem i förvägda vägglas och förfar i enlighet med 

II.

8.1.

11.9.        Beräkning och redovisning av resultat

Vaije fiberkomponents massa uttrycks i procent av blandningens totala massa. Resultatet beräknas på ren, torr massa som justerats med hänsyn till a) relevanta ätervinnings­faktorer och b) erforderliga korrektionsfaktorer för den massaförlust som uppstår under förbehandlingen.

II.9.1.     Beräkning av den procentuella andelen olöslig komponent på basis av ren torr massa utan all beakta förlust av fibermassa under förbehandlingen.

där

Pi är den procentuella andelen ren, torr olöslig komponent,

m, är den första komponentens lorrvikt,

mj är den andra komponentens lorrvikt.

II.

9.2. För beräkning av den procentuella andelen av varje komponent som justerats med hänsyn till konventionella återvinningsfaktorer och i tillämpliga fall korrektionsfaktorer for massaförlusl under förbehandlingen, se 1.8.2.

III. 1.       Metodernas precision

Precisionen som anges i de olika metoderna avser reproducerbarheten.

Reproducerbarheten syftar på tillförlitligheten, dvs. den inbördes överensstämmelsen mellan experimentcMt framtagna värden, erhållna vid olika laboratorier eller vid olika tilltällen, vid användning av samma analysmetod på provkroppar från cn identiskt Överensstämmande blandning.

Reproducerbarheten anges av konfidensintervallet för resultaten vid 95 % konfidensnivå.

Detta innebär, förutsatt att metoden tillämpats pä en identiskt överensstämmande blandning, all skillnaden mellan tvä resultat i en serie analyser, orda vid olika laboratorier, kommer att överskridas endast i 5 fall av 100.

111.2.       Pro vningsrapport

111.2.1.

Ange att analysen har ulförts i enlighet med denna metod.

111.2.2.

Redovisa alla detaljer som rör någon sjieciell förbehandling, (se 1.6).

ni.2.3. Redovi.sa de enskilda resultaten och det aritmetiska medelvärdet, samtliga med noggrannheten 0,1.

63

760

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

2. SPECIALMETODER - SAMMANFATTANDE TABELL

Metod

Tillämpning

Reagens

Sida nr

Nr 1

Acetat

Vissa andra fibrer

Aceton

761

Nr 2

Vis.sa proteinfibrer

Vissa andra fibrer

Alkalisk nalrium-hypoklorit

762

Nr3

Viskos, kupro eller vissa typer av modal

Bomull

Zinkklorid Myrsyra

763

Nr 4

Polyamid 6 eller polyamid 6,6

Vissa andra fibrer

Myrsyra 80 % m/m

764

Nr 5

Acetat

Triacetat

Bensylalkohol

765

Nr 6

Triacetat

Vissa andra fibrer

Diklormetan

766

Nr 7

Vissa cellulosafibrer

Polyester

Svavelsyra, 75% m/m

161

Nr 8

Akryl, viss modak­ryl eller vissa klor­fibrer

Vissa andra fibrer

Dimetylformamid

768

Nr 9

Vissa klorfibrer

Vissa undra fibrer

Karbondisulfidace-ton, 55.5/44.5 v/v

769

Nr 10

Acetat

Vis.sa klorfibrer

Isällika

770

Nr 11

Silke

Ull eller här

Svavelsyra 75 % m/m

11 \

Nr 12

Vissa cellulosafibrer

Ull eller här

Svavelsyra 75 % m/m

772

Nr 13

Jute

Vissa djurfihrer

Kväveinnehållsmelo-den

774

64

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

761

METOD Nr 1

ACETAT OCII VISSA ANDRA TYGER

(Acetonmetoden)

TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära blandningar av

1.

acetat (17) med

2.

ull (1). djurhår (2 och 3), silke (4), bomull (5), lin (7), äkta hampa (8), jute (9), manillahampa (10), alfa (11), kokos (12), gin.st (13), kenaf (14), rami (15). sisal (16), kupro (19), modal (20), protein (21). viskos (23), akryl (24), nylon (28) och polyester (29).

Under inga förhållanden får metoden användas för acetatfibrer som har avacetylerats på ytan.

PRINCIP

Acetatfibrema löses ut med aceton från en känd, torr massa av blandningen. Återstoden sköljs, torkas och vägs. Dess massa, korrigerad om .så krävs, anges som procentuell andel av blandningens torrvikt. Den procentuella andelen torr acetat erhålls .som mellanskillnaden.

UTRUSTNING OCH REAGENS (andra än de som anges i de allmänna anvisningama)

3.1  Utrustning

Erienmeyerkolv med glaspropp, minsta kapacitet 200 ml. 3 2 Reagens

Aceton.

UTFÖRANDE

Följ rekommendationerna i de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan enligt nedan:

Tillsätt 100 ml aceton per gram provmaterial till provkroppen i Erlenmeyerkolven. Kolven skall ha min.sla kapacitet 200 ml. Skaka kolven och lät den stä 30 minuter i rumstemperatur. Rör om dä och dä.[REDACTED_EFTERNAMN] därefter vätskan genom den vägda filterdegeln.

Upprepa behandlingen ytterligare två gånger (totalt tre gånger) men nu endast under 15 minuter, så att den totala behandlingstiden med aceton blir en timme. Skölj ur återstoden av provmaterialet i fdterdegeln med aceton och avvallna genom avsugning. Fyll filterdegeln med aceton och låt den avvaltnas under självtryck.

Avvattna slutligen genom avsugning, torka, avkyl och väg.

BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningama. Värdet på d är 1.00.

PRECISION

För en homogen lextilbehandling skall konfidensintervallet för de erhållna resultaten inte vara större än ± I vid 95 % konfidensnivå.

65

5 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr3J

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

METOD Nr 2

VISSA PROTEINTYPER OCII VISSA ANDRA FIBERSLAG (Metod med anviindiindr av alkalisk nHlriiiinhypnklorit)

1.     TILL

Ä

MPNINGSOMR

Å

DE

Denna metod är, eller avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära blandningar av

1.               vissa proteintyper, nämligen:  ull (1),  djurhår (2 och 3),  silke (4),  regenererade

proleinlyper baserade på kasein (21)

med

2.               bomull (5), kupro (19), modal (20), viskos (23). akryl (24), klorfibrer (25), nylon (28).

polyester (29), polypropylen (31) och glasfiber (38).

Om Hera slags proteintyper lorekommer, ger metoden den totala tnängden men inte de enskilda kvantiteterna.

2.     PRINCIP

Proleinfibrema liises ul med alkalisk natriumhypoklorit frän en känd torr massa av blandningen. Återstoden skiiljs, torkas och vägs. Dess massa, korrigerad om sä krävs, anges som procentuell andel av blandningens torrvikt. Den procentuella andelen proleinfiber erhålls som mellanskillnaden.

3.     UTRUSTNING OCH REAGENS (andra än de som anges i de allmänna anvisningama)

3.1. Utrustning

Glasbägare, minsta kapacitet 500 ml.

3.2. Keiienser

i)     Hypakhrilreagefts

Delta reagens besK-ir av en nyhiandad. approximativt molar lösning (33 till 37 g aktivt klor per liter) till vilken (illriieklig mängd natriumhydroxid tillsalls sä att man erhåller cn koncentration av natriumhydroxid på 5 g/l(±0,5 g/1). Kontrollera lösningens koncentration jodomelriskt fiSre varje analys.

ii)    Ätiik.\yra, utspädd lösning

Späd 5 ml isällika till 1 I med vatten.

4.     UTF

Ö

RANDE

Följ rekommend.ilionema i de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan som fiiljer: Tillsätt 100 ml hypokloritreagens per gram provmalerial till provkroppen i glasbägaren med minsta kapacitet 500 ml. Rör om kralligt så att provmaterialet blöts ordentligt. Lät stå 40 minuter i rumstemperatur och rör om kraftigt rned jämna mellanrum. Filtrera innehållet i bägaren genom den vägda filterdegeln. För all aill fibermaterial skall överföras lill filterdegeln sköljs bägaren med lite hypokloritreagens. Avvallna filterdegeln genom avsugning och skölj återstoden med i tur och ordning vallen, utspädd ättiksyra och lill sist vatten och avvattna genom avsugning efter varje sköljning. Låt varje sltöljvätska självrinna före avsugning. Avvallna slutligen genom avsugning, torka, lät degeln svalna och väg den med innehåll.

5.     BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningarna. Värdet på d är 1,00, utom för oblekt bomull där d är 1,03.

6.     PRECISION

För en homogen textilhlandning skall konfidensintervallet för de erhållna resultaten inte vara större än ± 1 vid 95 % konfidensnivå.

66

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

763

METOD NR 3

VISKOS, KUPRO ELLKR VLS.SA TYPER AV MODAI. OCH BOMULL (Melod med anviindiinde av myrsyra och zinkklorid)

TILL

Ä

MPNINGSOMR

Å

DE

Denna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära blandningar av

1.

viskos (23) eller kupro (19), inklusive vissa typer av modalfiber (20), med

2.

bomull (5).

Om modal ingär bör en förberedande provning göras för att kontrollera om detta fiberslag löses av reagensen.

Metoden är inle tillämplig på blandningar där bomullen har utsatts lör omfattande kemisk nedbrytning, inte heller dä komponenten av viskos eller kupro pä grund av förekomst av vissa färgämnen eller apprelurer vilka inte hell kan avlägsnas, bara delvis upplöses.

PRINCIP

Viskos-, kupro- eller modalfibrema löses ut från en känd torr massa av blandningen med en reagens sammansatt av myrsyra och zinkklorid. Återstoden sköljs, torkas och vägs. Dess korrigerade massa anges som procentuell andel av blandningens lorrvikt. Den procentuella andelen viskos, kupro eller modal erhålls som mellanskillnaden.

UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningama)

3.1. Utrustning

i)     Erlenmeyerkolvar med glaspropp, minsla kapacitet 200 ml.

ii)    Utrustning för att hålla kolvarna vid cn temperatur av 40 ± 2°C.

3.2. Reagenser

i) Lösning innehållande 20 g vallcnfri zinkklorid oeh 68 g valtenfri myrsyra som späds med vallen tills mas.san blir 100 g, d.v.s. 20 delar zinkklorid till 80 delar 85 % m/m myrsyra.

ii) Ammoniakhydroxidlösning; Späd 20 ml koncentrerad ammoniak (specifik vikt 0,880 g/ml) lill 1 liter med vatten.

UTFÖRANDE

Följ de allmänna anvisningama och fortsätt sedan som följer: placera provkroppen omedelbart i kolven som förvärmts lill 40°C. Tillsätt 100 ml myrsyra/zinkklorid-reagens, som förvärmts till 40°C, per gram provmaterial. Sätt i proppen och .skaka kolven krafiigt. Håll kolven med innehåll vid konstant 40°C i två och en halv timme och skaka kolven en gäng i timmen. Filtrera innehållet i kolven genom den vägda filterdegeln. För att allt fibermaterial skall överforas till filterdegeln sköljs kolven ur med reagenslösningen. Skölj med ytterligare 20 ml reagensläsning.

Skölj återstoden i degeln grundligt med 40-gradigt vatten. Skölj med 100 ml ammoniaklos-ning oeh sedan med vatten tills alla spår av ammoniak har försvunnit. Slutligen avvattnas den återstående vätskan genom avsugning och torkas. Låt degeln svalna oeh väg den med innehåll.

BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningama. Värdet på d för bomull är 0,96.

PRECISION

För en homogen textilhlandning skall konfidensintervallet lör de erhållna resultaten inte vara slörre än ± 2 vid 95 % konfidensnivå.

67

764

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

METOD NB 4

POLYAMID 6 F.LI.KR 6,6 OCH VI.SSA ANDRA FIBF.RSLAG (Melod med användiinde av 80 % myrsyra)

1.     TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna melod är, eller avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära blandningar av

1.

polyamid 6 eller 6.6 (28) med

2.

ull (1), djurhär (2 och 3), bomull (5), kupro (19), modal (20), viskos (23), akryl (24), klorfiber (25), polyester (29), polypropylen (31) och glasfiber (38).

Som nämnts ovan är metoden också tillämplig på blandningar med ull, men om ullinnehållet är mer än 25 % skall metod nr 2 användas (utlösning av ull i en alkalisk natrium-hypokloritlösning).

2.     PRINCIP

Polyamiden löses ut från en känd torr massa av blandningen med myrsyra. Återstoden sköljs, torkas och vägs. Dess massa, korrigerad om så krävs, anges som procentuell andel av blandningens torrvikt. Den procentuella andelen polyamid 6 eller 6.6 erhålls som mellanskillnaden.

3.     UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningarna)

3.1   Utrustning

Erienmeyerkolv med glaspropp, minsta k:ipacilet 200 ml.

3.2. Reagenser

i) Myrsyra (80 % m/m, relativ densitet vid 20''C: 1,186): späd 880 ml 90 % m/m myrsyra (relativ densitet vid 20° C: 1,204) till 1 liter med vallen. Allernalivl kan 780 ml 98-100 51 myrsyra (relativ densilet vid 20°C: 1,220) spädas till 1 liter med vatten.

Lösningens koncentration är inte kritisk inom intervallet 77-83 % m/m myrsyra.

ii) Ammoniak, utspädd lösning: späd 80 ml koncentrerad ammoniak (relativ densitet vid 20°C: 0,880) till I liter med vallen.

4.     UTF

Ö

RANDE

Följ de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan som följer: Tillsätt 100 ml myrsyra per gram provmalerial till provkroppen i kolven som skall ha minsta kapacitet 200 ml. Säu i proppen, skaka kolven sä att allt provmaterial blir genomblött. Låt kolven stå 15 minuter i rumstemperatur. Skaka då och då. Filtrera innehållet i kolven genom den vägda filter­degeln. För alt allt fibermaterial skall överföras lill filterdegeln sköljs kolven ur med litet mer myrsyra. Avvallna genom avsugning och skölj återstoden med i tur oeh ordning myr­syra, hett vatten, utspädd ammoniak och slutligen kallt vatten. Avvallna filterdegeln genom avsugning efter varje sköljning. Låt varje sköljning självrinna innan avsugning sker. Avvattna slutligen genom avsugning, torka, låt degeln svalna och väg den med innehåll.

5.     BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningarna. Värdet på d är l.OQ.

6.     PRECISION

För en homogen textilhlandning skall konfidensintervallet för de erhållna resultaten inle vara större än ± 1 vid 95 % konfidensnivå.

68

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

765

METOD NR 5 ACETAT OCII TRIACETAT

(Metod med anviindande av bensylalkohol)

TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig pä blandningar av

1.       acetat (17)

med

2.   triacetat (22).

PRINCIP

Acetatfibrema löses ul från en kand torr massa av blandningen med bensylalkohol vid 52

±

2

°

C.

Återstoden sköljs, torkas och vägs. Dess korrigerade massa anges som procentuell andel av blandningens torrvikt. Den procentuella andelen acetat erhålls som mellanskillnaden.

UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningama)

3.1.         Utrii.stning

i)     Erienmeyerkolv med glaspropp, minsla kapacitet 200 ml. ii)    Mekanisk skakapparal.

iii)   Termoslat eller annan utrustning lämplig fiSr att hålla kolven vid en temperatur av

52 ± 2°C.

3.2.         ReiiKnser

i)      Bensylalkohol. ii)    Etanol. UTFÖRANDE

Följ de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan som toijer:

Tillsätt 100 ml bensylalkohol per gram provmalerial till provkroppen i kolven.

Salt i proppen och sätt fast kolven i skakapparaten sä att den sanks ner i vattenbadet, som skall hälla 52 ± 2°C.Skaka fiaskan i 20 minuter vid denna temperatur.

(I stället for all använda en mekanisk skakapparal kan kolven skakas kraftigt manuellt.)
[REDACTED_EFTERNAMN] innehållet genom den vägda filterdegeln. Tillsätt ytterligare en dos bensylalkohol till kolven och skaka som förut vid 52 ± 2°C i 20 minuter.
[REDACTED_EFTERNAMN] innehållet genom filterdegeln och upprepa proceduren en tredje gång.

För slutligen över innehållet i filterdegeln. För att allt fibermaterial skall överföras lill filterdegeln sköljs kolven med en extra omgång bensylalkohol vid 52 ± 2'*C. Avvallna filtret genom avsugning.

För över del återstående fibermalerialel till en kolv och skölj med etanol och .skaka manuellt.[REDACTED_EFTERNAMN] innehållet genom   filterdegeln.

Upprepa denna sköljning Ivä eller Ire gänger. Överfor sedan fibermalerialel lill filterdegeln och avvattna grundligt. Torka, låt degeln .svalna och väg den med innehåll.

BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningama. Värdet på d ar 1,00. PRECISION

För cn homogen icxtilblandning skall konfidensinlervallct lor de erhållna resultaten inte vara större än ± I vid 95 % konfidensnivå.

69

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

766

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

METOD NR 6

TRIACETAT OC» VIS.SA ANDRA FIBER.SLAG

(Metod ined anviindHnde av diklormetan)

1.     TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära blandningar av

1.         triacetat (22)

med

2.         ull (1). djurhär (2 och 3). silke (4), bomull (5), kupro (19), modal (20), viskos (23),

akryl (24), nylon (28), polyester (29) oeh glasfiber (38).

Anmärkning:

Triacetat som delvis hydrolyserats genom efterbehandling kan inte utlösas helt i reagensen. I dessa fall är metoden inte tillämplig.

2.     PRINCIP

Triacetatfibrerna löses ut frän en känd torr massa av blandningen med diklormetan. Återstoden sköljs, torkas och vägs. Dess massa, korrigerad om sä krävs, anges som procentuell andel av blandningens torrvikt. Den procentuella andelen triacelat eritålls som mellanskillnaden.

3.     UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningama)

3.1.            Utrustning

Erienmeyerkolv med glaspropp, minsta kapacitet 200 ml.

3.2.     Reagens

Diklormetan.

4.     UTFÖRANDE

Följ de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan som följer:

Tillsätt 100 ml diklonnclan per gram provmalerial lill provkroppen i kolven, som skall ha minsta kapacitet 200 ml. Sätt i proppen och skaka kolven var tionde minut sä alt provmalerialet genomväls. Låt kolven slå i 30 minuter och skaka med jämna mellanrum.[REDACTED_EFTERNAMN] av vätskan genom den vägda filterdegeln. Tillsätt 60 ml diklormetan till fibermaterialet i kolven, skaka manuellt och filtrera över allt genom filterdegeln. För all allt fibennaterial skall kunna överföras lill filterdegeln sköljs kolven med ytterligare diklormetan. Avvattna degeln genom avsugning för att avlägsna överflödig vätska. Fyll åter filterdegeln med diklormetan och låt självrinna. Låt slutligen återstoden genomgå behandling med kokande vatten. För sedan över återstoden till filterdegeln och avvallna genom avsugning. Torka, avkyl oeh väg filterdegeln.

5.     BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningarna. Värdet för d är 1,00 utom för polyester, där d är 1,01.

6.     PRECISION

För en homogen textilblandning skall konfidensintervallet för de erhållna resultaten inle vara större än ± 1 vid 95 % konfidensnivå.

70

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

767

METOD NR 7 VI.SSA CEI.LUI.OSAFIURF.R Otll POLYESTER (Melod ined iinviindande iiv 75 % m/m svavelsyra)

1.     TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära blandningar av

1.

bomull (5), lin (7), äkta hampa (8), rami (15), kupro (19), modal (20), viskos (23) med

2.

polyester (29).

2.     PRINCIP

Cellulosa fibrema löses ut från en känd torr massa av blandningen med 75 % m/m svavelsyra. Återstoden sköljs, torkas och vägs. Dess massa anges som procentuell andel av blandningens lorrvikt. Den procentuella andelen cellulosafiber erhålls som mellanskillnaden.

3.     UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna instruktionema)

3.1. Utrustning

i)     Erienmeyerkolv med glaspropp, minsla kapacitet 500 ml.

ii)    Termoslat eller annan utrustning för att hålla kolven vid en temperatur av 50 ± 5°C.

3.2. Reagenser

i)     Svavel.vyra. 75 ± 2 % m/m

Tillsätt försiktigt under kylning 700 ml svavelsyra (relativ densitet vid 20''C: 1,84) till 350 ml destillerat vatten. När lösningen svalnat lill rumstemperatur späds med vatten lill 1 liter.

ii)    Ammoniak, utspädd lösning

Späd 80 ml ammoniak (relativ densitet vid 20°C: 0,88) lill 1 liter med vatten.

4.     UTFÖRANDE

Följ de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan som följer:

Tillsätt 200 ml 75 % svavelsyra per gram provmaterial lill provkroppen i kolven, som skall ha minsta kapacitet 500 ml. Sätt i glasproppen och skaka kolven försiktigt så all provmalerialet genomväls ordentligt. Låt kolven stå en timme i 50 ± 5°C och skaka den regelbundet ungefär var tionde minut. Filtrera återstoden genom den vägda filterdegeln med hjälp av avsugning. För att allt fibennaterial skall kunna överföras till filterdegeln sköljs kolven ur med 75 % svavelsyra. Avvattna filtret genom avsugning och skölj återstoden en gång genom alt fylla filterdegeln med en ny portion svavelsyra. Låt självrinna innan avsugning sker.

Skölj återstoden med i tur och ordning fiera omgångar kallt vatten, två gånger med utspädd ammoniak och sedan grundligt med kallt vatten. Avvallna genom avsugning efter varje omgång. Avvallna slutligen genom avsugning. Lät varje sköljning självrinna innan avsugning sker. Torka, låt degeln svalna och väg den med innehåll.

5.     BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningarna. Värdet på d är 1,00.

6.     PRECISION

För en homogen texlilblandning skall kon fidensinlervallet för de erhållna resultaten inte vara slörre än + 1 vid 95 % konfidensnivå.

71

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

768

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

METOD NR 8

AKRYL, VISSA MODAKRYLTVPER ELLER VISSA KLORFIBERTYPER OCH VISSA

ANORA FIHERSLAG

(Metod med användande av dimetylformamid)

1.     TILL

Ä

MPNINGSOMR

Å

DE

Denna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära blandningar av

1.

akryl (24), vissa modakryllyper (27) eller vissa klorfibertyper (25)' med

2.

ull (1), djurhår (2 och 3), silke (4), bomull (5). kupro (19). modal (20). viskos (23), polyamid (28) och polyester (29).

Metoden är tillämplig även pi akryl och vissa modakrylfibrer som förgäts med melallkom-plexfargämnen, men inle på de fibrer som färgats med eflerkrombara (argämnen.

2.     PRINCIP

Akryl-, modakryl- eller klorfibrerna löses ul frän en känd torr massa av blandningen med dimetylformamid som värmts upp lill kokpunkten i vattenbad. Alcrsloden sköljs, torkas och vägs. Dess massa, knrrigcrad nm sä kräv.s. anges som procentuell andel av blandningens lorrvikt. Den procentuella andelen torr akryl. modakryl eller klorfiber erhålls som mellanskillnaden.

3.     UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de aUmänna anvisningama)

3.1.            Utrustning

i)     Erienmeyerkolv med glaspropp, minsta kapacitet 200 ml. ii)     Vailenbad vid kokpunkten.

3.2.            Re.igens

Dimetylformamid (kokintervall 153 + l"C) som inte innehåller mer än O.I % vatten. Denna reagens är giftig och bör hanteras i dragskåp.

4.     UTFÖRANDE

Följ de allmänna anvisningama och fortsätt sedan enligt loljande:

Tillsätt 80 ml dimetylformamid per gram provmaterial, som forvärmls i kokande vattenbad, Ijll provkroppen i kolven, som skall ha minsla kapacitet 200 ml. Sätt i proppen, skaka kolven sä att provmaterialet genomväts och vann i kokande vallenbad 1 timme. SkakL försiktigt för hand fem gånger under behandlingstiden.
[REDACTED_EFTERNAMN] av vätskan genom den vägda filterdegeln. men låt fibermaterialet vara kvar i kolven. Tillsäu ytterligare 60 ml dimetylformamid lill kolven och värm kolven ylterligare 30 minuter med försiktig skakning fiir hand två gånger under behandlingstiden.

Filtrera över innehållet genom den tidigare använda filterdegeln med avsugning.

För över allt fibermaterial till filterdegeln genom all skölja kolven med dimetylformamid. Skölj återstoden tvä gånger med vallen genom all fylla filterdegeln med vallen som får självrinna innan avvattning sker genom avsugning.

Om återstoden beslår av polyamid eller polyester torkas den, avkyls och vägs.

Möjligheten all lösa ut sådana modakryl- eller klorfibertyper i reagensen bör kontrolleras innan

72

analysen påbörjas.

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

769

Om återstoden beslår av naturlig eller regenererad cellulosa, silke eller ull överförs den med hjälp av pincett lill en 200 ml kolv med glaspropp. Tillsätt 160 ml vatten och låt kolven slå 5 minuter i rumstemperatur. Skaka den krafiigt dä och då.[REDACTED_EFTERNAMN] av vattnet genom den tidigare använda filterdegeln och upprepa sköljningen ytterligare tre gånger. Efter sista sköljningen överförs återstoden till filterdegeln och avsugs. För att allt fibermaterial skall kunna överföras till degeln sköljs kolven med vallen. Avvallna genom avsugning, torka, låt degeln svalna oeh väg den med innehåll.

BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

Beräkna resultatet enligt de allmänna anvisningama. Värdet på d är enligt nedan:

silke

1.00

polyamid

6, 6.6 eller 11                                   1,01

ull

1,01

kupro

modal

>                                                      1,01

viskos

i

polye.ster

1,02

PRECISION

För en homogen texlilblandning skall konfidensintervallet för de erhållna resultaten inte vara större än ± 1 vid 95 % konfidensnivå.

METOD NR 9

VISSA KLOKIIIlKRTVfKR OCII VLSSA ANDRA RUKRSl.AG (Metoder ined iinvändiinde av .5,./44,S hliindnin); uv knldisiiind )H'h aceton)

1.       TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna metod är,  efter avlägsnande av   fiberfrämmande ämnen,  tillämplig  på binära blandningar av

1.    vissa klorfibertyper (25), nämligen vis.sa polyvinyla klorfibrer, vare sig de är efter-klorerade eller inte'

2.    ull (1), djurhår (2 och 3), silke (4), bomull (5), kupro (19), modal (20), viskos (23), akryl (24), polyamid (28), polyester (29), glasfiber (38).

Om innehållet av ull eller silke i blandningen överstiger 25 % skall melod nr 2 användas.

Om innehållet av polyamid 6 eller 6.6 i blandningen överstiger 25 %, skall metod nr 4 användas.

PRINCIP

Klorfibrerna löses ut från en känd torr massa av blandningen med en azeotropisk blandning av koldisulfid och aceton. Återstoden sköljs, torkas och vägs. Dess massa, korrigerad om så krävs, anges som procentuell andel av blandningens lorrvikt. Den procentuella andelen klorfibrer erhålls som mellanskillnaden.

'   Möjligheten all lösa ul klorofibrerna i reagensen bör kontrolleras innan analysen påbörjas.

73

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

770

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

3.               UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningama)

3.L Utrustning

i)     Erienmeyerkolv med glaspropp, minsta kapacitet 200 ml.

ii)    Mekanisk skakapparal.

3.2. Reiigen.ser

i)     Azeotropisk blandning av koldisulfid och aceton (55,5 volymprocent koldisulfid till 44,5 volymprocent aceton).

Denna reagens är giftig och bör hanteras i dragskåp.

ii)    Etanol (92 volymprocent) eller metanol.

4.     UTFÖRANDE

Följ de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan som följer:

Tillsätt 100 ml av den azcotropiska blandningen per gram provmaterial till provkroppen i kolven, som skall ha minsta kapacitet 200 ml. Tillslut kolven noggrant och låt den skaka i skakapparaten eller skaka den kraftigt manuellt 20 minuter i rumstemperatur.[REDACTED_EFTERNAMN] av del översta klara vätskeskiklet genom den vägda filterdegeln.

Upprepa proceduren med ytteriigare 100 ml reagens. Fortsäll denna behandling till dess en droppe av exlraklionsvätskan vid avdun.stning på urglasct inle lämnar någon avlagring. För över återstoden från kolven till filterdegeln med hjälp av mer reagens, avvattna genom avsugning och skölj degeln och återstoden med 20 ml alkohol och sedan tre gånger med vatten. Låt varje sköljning självrinna innan avsugning sker. Torka degeln med innehåll, lål den svalna och väg den.

Anmärkning:

Hos vis.sa blandningar som har en stor andel klorfibrer kan provkroppen krympa kraftigt under lorkbehandlingcn och sum cn följd härav hämma upplösandet av klorfibcrn. Detla påverkar emellertid inle lösningsmedlets förmåga alt slutligen upplösa klorfibrerna.

5.     BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningarna. Värdet på d är 1.00.

6.     PRECISION

För en homogen texlilblandning skall konfidensintervallet för de erhållna värdena inte vara slörre än ± 1 vid 95 % konfidensnivå.

METOD NR 10

ACETAT ocn VISSA KLORFIUERTYPER (Metod med anviindande av Lsättika)

TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna  metod är,  efter avlägsnande av   fiberfrämmande ämnen,  tillämplig  på binära blandningar av

L    acetat (17)

med 2.    vissa klorfibertyper (25), nämligen polyvinylklorid, vare sig de efterklorincrats eller

inte.

PRINCIP

Acetatfibrema löses ut från en känd torr massa av blandningen med isättika. Återstoden

sköljs, torkas och vägs. Denna massa, som korrigeras om så kravs, anges som procentuell

andel av blandningens torrvikt. Den procentuella andelen torr acetat erhålls som mellan-

ja

skillnaden.

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

771

3.     UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningama)

3.1. Utrustning

i)     Erienmeyerkolv med glaspropp, minsta kapacitet 200 ml. ii)    Mekanisk skakapparat.

3.2. Reagens

Isällika (över 99 %). Denna reagens bör hanleras varsamt eftersom den är mycket frätande.

4.     UTFÖRANDE

Följ de allmänna anvisningarna och fortsäll sedan som följer:

Tillsätt 100 ml isällika per gram provmaterial lill provkroppen i kolven, som skall ha minsta kapacitet 200 ml. Tillslut kolven noggrant och skaka den i den mekaniska skakapparaten eller skaka den kraftigt manuellt 20 minuter i rumstemperatur.[REDACTED_EFTERNAMN] av det översta klara vätskeskiklet genom den vägda filterdegeln. Upprepa behandlingen två gånger med 100 ml ny reagens varje gång till totalt tre gånger. Överför återstoden till filterdegeln, avvallna genom avsugning, skölj med 50 ml isällika och sedan tre gånger med vatten. Låt vätskan självrinna efter varje sköljning innan avsugning sker. Torka degeln, lät den svalna och väg den med innehåll.

5.     BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningarna. Värdet på d är 1,00.

6.     PRECISION

För cn homogen texlilblandning skall konfidensintervallet för de erhållna resultaten inle vara slörre än ± 1 vid 95 % konfidensnivå.

METOD NR 

II 

SILKE OCH ULL F.LLF.R HÄR

(Metod med användande av 75 % ni/in svavelsyra)

1.     TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna melod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig pä binära blandningar av

1.

silke (4) med

2.

ull (1) eller djurhår (2 och 3).

2.     PRINCIP

Silkel löses ut från en känd torr massa av blandningen med 75 % m/m svavelsyra'.

Återstoden sköljs, torkas och vägs. Dess massa, korrigerad om så krävs, anges som procentuell andel av blandningens lorrvikt. Den procentuella andelen torrt silke erhålls som mellanskillnaden.

Vildsilke, t.ex. tussali, löses inle fullständigt i 75 % m/m svavelsyra.

75

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

772

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

3.              UTRUSTNING OCH REAGENSER (om andra än de som anges i de allmänna an­

visningarna)

3.1.            Utrustning

Erlenmeyerkolvar med glaspropp, minsta kapacitet 200 ml.

3.2.            Reagenser

i)     Svavelsyra (75 ± 2 7v m/m)

Bered denna reagens genom alt försiktigt under kylning tillsätta 700 ml svavelsyra (densitet 1,84 vid 20') till 350 ml destillerat vatten.

Efter kylning lill rumstemperatur späds till 1 liter med vallen.

ii)    Svavelsyra, utspädd lösning: Tillsält långsamt 100 ml svavelsyra (densilel 1,84 vid 20*'C) Illl 1 900 ml destillerat vatten.

iii)   Ammoniak, utspädd lösning: Späd 200 ml koncentrerad ammoniak (densitet 0,880 vid 20°C)  till I 000 ml med vallen.

4.     UTF

Ö

RANDE

Följ de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan .som följer:

Tillsätt 100 ml 75 7c m/m svavelsyra per gram provmalerial lill provkroppen i kolven, som skall ha minsla kapacitet 200 ml. Säll i proppen, skaka kraftigt och lål stå 30 minuter i rumslempcralur Skaka igen och lål stå 30 minuter. Skaka cn sista gång och filtrera innehållet genvim den vägda filterdegeln. För att ;ilU t"ibcmi;iterial skull kunna Överföras till filterdegeln sköljs kolven med 75 % svavelsyra. Skölj återstoden med i tur oeh ordning 50 ml utspädd svavelsyra, 50 ml vallen och 50 ml utspädd ammoniak. Låt varje gång fibermaterialet vara i kniUakt med sköljvälskan ca 10 minuter innan avsugning sker. Skölj slutligen med vatten och låt fibermalerialel vara i kontakt med vattnet ca 30 minuter. Avvaltna genom avsugning, torka dcgcin, låt den svalna och väg den med innehåll.

5.     BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt do allmänna anvisningarna. Värdet på d är 0,985 för ull.'

6.     PRECISION

Förcn homogen texlilblandning skall konfidensintcrvallel för de erhållna resultaten inte vara större än ±  1 vid 95 % konfidensnivå.

METOD NR 12

VISSA CELLULOSAFIimiiR OCII ULL ELLER HÅR

(Metod med användande av 70 % ni/m svavelsyra)

1.       TILL

Ä

MPNINGSOMR

Å

DE

Denna  metod är,  efter avlägsnande av   fiberfrämmande ämnen,  tillämplig  på binära blandningar av

1.

bomull (5). lin (7). äkla hampa (8), rami (15), kupro (19), modal (20), viskos (23) med

2.

ull (1) eller djurhår (2 och 3).

Om ullinnehället överstiger 25 % är melod nr 2 som använder alkalisk natriumhypoklorit alt föredra.

'   Vildsilke, t.ex. tussah. löses inte fullständigt i 75 % m/m svavelsyra.

76

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

773

PRINCIP

Cellulosafibem löses ut från en känd torr massa av blandningen med 70 % m/m svavelsyra. Återstoden sköljs, torkas och vägs. Dess massa anges som procentuell andel av blandningens lorrvikt. Andelen torr cellulosa fiber erhålls som mellanskillnaden.

UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningama)

3.1. Utrustning

i)     Bägare, minsta kapacitet 300 ml, och Erienmeyerkolv med glaspropp, minsta kapacitet 300 ml.

ii)    Termoslat eller annan utrustning lämplig att hålla kolven vid en temperatur av 38 ± 1°C.

3.2. Reagenser

i)     Svavelsyra (70 ± 2 Vc m/m).

Bered denna  reagens genom  att   under avkylning  ftirsiktigt  tillsätta  500  ml svavelsyra (relativ dcnsitcl vid 20'"'C: 1,84) till 380 ml destillerat vatten.

Efter kylning till 20°C bör blandningens relativa densitet vid 20°C vara 1,62.

ii)    Svavelsyra (1 % m/m).

Tillsätt försiktigt 6 ml svavelsyra med relativ densitet 1,84 vid 20°C till 1 liter vatten.

iii)   Lösning som innehåller 20 g natriumbikarhonal per liter.

iv)   Etanol (96 volymprocent).

UTFÖRANDE

Följ de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan som fiiljer:
[REDACTED_EFTERNAMN] lOO ml kokande 1 7c m/m svavelsyra på provkroppen i biigarcn, som skall ha minsta kapacitet 300 ml.

Låt blandningen koka 10 minuter och rör nm med en glasslav.

Filtrera innehällel i bägaren genom en vägd filicrdcgcl genom avsugning. För över återstoden genom att skölja bägaren med vatten och avvallna degeln genom avsugning.

För över fibermaterialet i Erlenmeyerkolven. som skall ha minsta kapacitet 300 ml. Tillsätt 200 ml 70 % m/m svavelsyra, uppvärmd till 38 +  l"C per gram provkropp.

Sätt i glasproppen och skaka. Sätt kolven i termostaten inställd på 38 ± 1°C 15 minuter och skaka ungefär var femte minut.

Filtrera innehållet i kolven genom .samma vägda filtcrdcgel med hjälp av avsugning. För över återstoden genom att skölja kolven med litet 70 % m/m svavelsyra. Avvattna degeln genom avsugning och skölj restprodukterna på fiilrct ITirsla gången genom att fylla filtret med ytterligare 70 7c m/m svavelsyra. Gör ingen avsugning firrän svavelsyran självrunnit genom filtret. Skölj återstoden liera gånger med kallt vatten och sedan med 100 ml natriumbikarbonatlösning som får självrinna. Skölj noa med kallt vatten och häll slutligen litet clanol på återstoden och avvaltna sedan jicnom avsugning.

Torka degeln, lät den svalna och väg den med innehåll.

BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningama. Värdet på d är 1,00 for ull och här som inte behandlats på kemisk väg. Värdet kan överstiga \ ,00 for kemiskt behandlad ull eller hår.

PRECISION

För en homogen textilhlandning skall konfidensinlervallct for de erhållna resultaten inle vara större än ± L vid 95 7c konfidensnivå.

77

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

774

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

METOD NR 13

jutp: 

OCII VISSA animaliska fibkrslag

(Metod varigenom kväveinnehållet bestäms)

TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Denna metod ar, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig pä binära blandningar av

1.

jute (9) med

2.

vissa animaliska fiberslag.

Den animaliska komponenten kan beslå enbart av hår (2 och 3) eller ull (1) eller en blandning av dessa två. Metoden är inle tillämplig pä textilblandningar som innehåller fiberfrämmande material (färgämnen, apprelurer etc.) som innehåller kväve.

PRINCIP

Blandningens kväveinnehåll bestäms och från detta och de två komponenternas kända eller antagna kväveinnchåll beräknas andelen av varje komponent.

UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningarna)

3.1.           Utrustning

i)    Kjeldahlkolv. kapacitet 200 - 300 ml.

ii)   Kjeldahl de.slilleringsapparal med ångtillforsel.

iii) Titrcringsapparat som medger noggrannheten 0,05 ml.

3.2.           Reagenser

i)    Tolucn.

ii)   Metanol.

iii) Svavelsyra, relativ dcnsilel vid 20"C: 1,84'.

iv) Kaliumsulfat'.

v)  Sclendioxid'.

vi) Nalriumhydroxidlösningf400 g/I). Lös 400 g natriumhydroxid i 400-500 ml vatten och späd till 1 liter med v.-itlen.

vii) Blandad indikator. Lös 0,1 g mclylrött i 95 ml etanol och 5 ml vallen. Blanda sedan denna lösning med 0,5 g bromkrcsolgrönl löst i 475 ml etanol och 25 ml vatten.

viii)Borsyralösning. Lös 20 g horsyra i I liler vatten.

ix)   Svavelsyra, 0,001-inolar .standardlösning.

FÖRBEHANDLING AV PROVET

Följande fiirbehandling ersätter den fiirbehandling som beskrivs i de allmänna anvisningama:

Extrahera det luftlorra provmalerialet i Soxhletapparal med en blandning av I del tolucn och 3 delar metanol i 4 limmar ined cn minsta hastighet av 5 cykler per timme. Låt lösnings­medlet avdunsta från provmalerialet i luft och avlägsna de sista resterna i ugn vid 105 ± 3"C. Extrahera därefter provmalerialet i vatten (50 ml per g provmalerial) genom kokning med åtcrloppskylare i 30 minuter Filtrera och lor över provet till kolven och upprepa extraktionen med sainma volym vatten. Filtrera och avvaltna provmaterialet genom urkramning, avsugning eller ccnirifugering och lät del lufttorka.

Denna reagens skall vara kvävefri.

78

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

775

Anmärkning:

Tolucn och metanol är giftiga och bör hanteras i dragskåp.

5.     UTFÖRANDE

5.1. Allmänna anvisningar

Följ de allmänna anvisningarna vad gäller provultag samt torkning och vägning av provkroppen.

5.2. Detaljerat förfarande

Överfor provkroppen lill en Kjeldahlkolv. Till provkroppen, som skall väga minst 1 g, i kolven tillsätts i fiiljandc ordning: 2.5 g kaliumsulfat, 0,1 lill 0,2 g selendioxid och 10 ml svavelsyra (relativ densitet 1,84). Värm kolven, först försiktigt tills fibermaterialet är sönderdelat, därefter kraftigare tills lösningen blir klar och nästan (ari:lös. Värm ytterligare 15 minuter. Lät kolven svalna, späd innehållet försiktigt med 10-20 ml vallen och låt det svalna. ÖverfTir innehållet lill en graderad 200 ml kolv och späd med vallen till 200 ml lor att erhålla uppslulningslÖsningen.
[REDACTED_EFTERNAMN] ca 20 ml borsyralösning i en 100 ml Erienmeyerkolv (mollagarkärl) och placera koWen under destillationsapparatens kyl.Tre så att avrinningsröret just sänks ner under ytan i borsyralösningen. Överforexakt 10 ml av uppslutningslösningentill destillation-skolven, tillsäu minst 5 ml nalriumhydroxidlösning till tratten, lyft proppen nägot så att natriumhydroxidlösningen långsamt rinner ner i kolven. Om uppslutningslösningen och natriumhydroxidlösningen förlilir tvä separata fraktioner, blanda dem genom försiktig skakning. Värm dcstillationskolvcn fiirsikligt och for in ånga från generatom. Samla ca 20 ml destillat, sank moitagarkärlci (E-kolven), så att spetsen på avrinnings-röret är ca 20 mm ovanfiir vätskans yta. Destillera ytterligare i I minut. Skölj spetsen pä avrinningsrörel med vallen så att sköljvailnet samlas i mtUtagarkärlet. Avläg.sna moltagarkärlet och ersätt del med ett annat innehållande ca 10 ml borsyralösning och samla ca 10 ml destillat.

Tiircra de båda destillaten separat med 0,001-molar svavelsyra med lijälp av den bland.ide indikatorn. Notera den totala titcm fiir de två destillaten. Om tilern for det andra deslillalet är mer än 0,2 ml upprepas provningen och destillationcn påbörjas igen med en ny omgång av uppslutningslösningen.

Gör ell nollprov, dvs. uppslutning och destillcring med enbart reagcnserna.

6.     BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT

6.1.   Beräkna det procentuella kväveinnehållet på den torra provkroppen enligt nedan:

A% =  28 (V - b)N W

där

A%   är det procentuella kvävcinnchället hos den rena torra provkroppen,

V      är den totala volymen i ml svavelsyra (0,001-moIar .standardlösning) som åtgått vid nollprovbestämningen,

b      är den totala volymen i ml svavelsyra fO,OOl-molar standardlösning) som åtgäll vid blindprovet.

N      är   svavelsyras  (0,001 -molar   standardlösning)   koncentration   uttryckt   som nonnalitet,

W     är provkroppens torrvikt i g.

79

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

776

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

6.2. Beräkna blandningens sammansättning med hjälp av följande värden på kväveinnehåll; jute 0,22 % oeh animalisk fiher 16,2 %. båda beräknade på lorrvikt. Blandningens sammansättning blir då

PA%  =     ' °-''

X 

100 16.2 - 0,22

där

PA9& är proeentuella andelen animalisk fiber hos den rena torra provkroppen.

7.       PRECISION

För en homogen textilblandning skall konfidensintervallet för de erhållna resultaten inte vara större än ± 1 vid 95 % konfidensnivå.

80

24.1.79

379L0076/S Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

NrL 17/17

KOMMI.SSIONENS IMREKTIV

av dm 21 drreinher 1978

om anpH.ssning till teknisk utveckling »v rAdels direktiv 72/276/EEG om tillnärmning av

medlriiisstalernas liigstirtning om viss» metoder fiir kvantitativ analys av hinära

textiirihrrhlaiidningar

(79/76/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprätlandel av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,

med beaktande av rådels direktiv 72/276/EEG av den 17 juli 1972 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa meioder for kvantitativ analys av binära textilfiberbland­ningar', och

med beaktande av följande:

Ovannämnda direktiv fastställde enhetliga metoder som är tillämpliga på vissa binära lextilfiberlilandningar för all vid officiella provningar i medlemsstaterna bestämma s.idana textilvarors sammansättning, både vad avser provets fiirbe­handling och den kvantitativa analysen av provet.

Det hiir visat sig nödvändigt att anpassa analysmetoderna nr 3 och 6 i bilaga 2 lill direktiv 72/276/EEG till den senaste vetenskapliga och tekniska utvecklingen. Det är väsenlligt fiir utförandet och användningen av sådana meioder all ändringar föreskrivs i delta syfte.

Besläinmelserna i della direktiv har tillstyrkts av den i artikel 5 i rådets direktiv 72/276/EEG fiireskrivna Kommiltcn för anpassning till teknisk utveckling av metoder för an:ilys av textilier.

Del är nödvändigt att ange ell tidigt datum lör ikraftträdandet av de bestämmelser i nationell lagstiftning som är nödvändiga för all genomföra direktivet. Ikraftträdandet bör därför äga rum inom sex månader efter dagen lör anmälan av della direktiv.

HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖUANDE.

Arlikel 1

Melod nr 3 och 6 i bilaga 2.2 till rådets direktiv 72/276/EEG ändras i enlighet med bilagan till detta direktiv.

Arlikel 2

1.

Medlemsstaterna skall sälla i krafl de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom sex månader efter dagen för anmälan oeh skall genast underrätta kommis­sionen om delta.

2.

Så snart delta direktiv har anmälts skall medlemsstatema även se lill att kommissionen underrättas i så god tid att den kan lägga fram sina synpunkter på föreslagna lagar och andra författningar som de avser alt anla inom det område som omfattas av della direktiv.

Arlikel 3 Della direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

UlRirdal i Bryssel den 21 december 1978.

På kommissionens vägnar

Richard BURKE Ledamot av kommissionen

EGT nr L 173, 31.7.1972, s. 1.

SLimJG

6 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 33

81

NrL 17/18

379L0076/S Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

24.1.79

BILAGA

Ändrin)* av hilaga 2.2 till rAdet5 dirt-ktiv 72/276/F:EG av den 17 juli 1972

METOD NR 3

Punkt 3:

UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna an-

visningarna); 3.2 Reagenser, pimkt i skall lyda som följer:

"Lösning innehållande 20 g smält vallenfri zinkklorid och 68 g vattentn myrsyra som späds med vatten lills massan blir 100 g (dvs 20 viktdelar smält vallenfri zinkklorid till 80 viktdelar 85 % m/m myrsyra)".

/ detta sammanhang hänvisas till bilaga 2.1, punkt 1.3.2.2, som föreskriver ati samtliga reagenser må.ste vara kemi.ski rena. Dessutom är det av största vikt att använda enda.st smält valtenfri zinkklorid.

Punkt 4:

UTFÖRANDE; andra meningen i andra stycket skall lyda som följer:

"Skölj det återstående nbcrmatcrialcl med cirka 100 ml kall ammoniaklösning (3.2.ii) och se lill alt llhcrinaterialet är fullständigt nedsänkt i lösningen i 10 minuter'. Skölj därcllcr grundligt med kallt vallen.'"

' För att säkersliilla all det återstående fibermalerialel är fullständigt nedsänkt i ammoniaklösningcn i 10 minuter kan filterdegeln förses med en kran med hjälp av vilken tillförseln av ammoni;iklösning kan regleras.

Punkt 5:

BERÄKNING AV RESULTAT skall lyda:

"Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningama. Vardcl på "d" för bomull är 1,02."

METOD NR 6

Punkt 4:

UTFÖRANDE; sista meningen skall lyda:

"Avvatlna slutligen genom avsugning. Behandla sedan återstoden med kokande vallen fiir all avlägsna allt lösningsmedel. Avvattna genom avsugning. Torka, avkyl och väg filterdegeln med innehåll."

82

4.3.81

38IL0075/S Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Nr L 57/23

rAdETS 

niREKTIV

UV den 17 frhriiuri 1981

som ändrar avsnitt 2 i bilaga 2 till direktiv 72/276/EEG om tillnärmning av

itirdleiiissliiternas lagstiftning om vissa metoder fiir kvantitativ analys av hinära

trxtilfiherhianilningar

(81/75/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RAD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖUANDE.

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag',

med beaktande av Europaparlamentels yttrande

med beaktande av Ekonomiska oeh sociala kommitténs yttrande', och

med beaktande av följande:

Rådets direktiv 71/307/EEG av den 26 juli 1971 om lill-närmningav medlemsstaternas lagstiftning om benämningar på textilier* föreskriver obligatorisk märkning av fiberinnehållet i textilprodukter.

I enlighet med artikel 13 i direktiv 71/307/EEG fa.slsläller rådets direktiv 72/276/EEG av den 17 juli 1972 om lill-nännning av medlemsstaternas lagstiftning om vissa meioder för kvantitativ analys av binära texliinberblandningar' 13 enhetliga analysmetoder för de flesta på marknaden före­kommande textilvaror som består av binära blandningar.

Textilvaror som består av polypropylenfibrer och vissa andra fibrer samt varor som består av klorfibrer baserade på homopolymererav vinylklorid oeh vissa andra fibrer som även är underkastade märkningstvång enligt direktiv 71/307/EEG omfattas inte av direktiv 72/276/EEG. Enhetliga analysmeto­der för dessa varor bör fastställas.

Arlikel 1

Specialmetodema nr 14 och 15, som redovisas i bilagan till delta direktiv, skall läggas lill i avsnitt 2 i bilaga 2 till direktiv 72/276/EEG.

Arlikel 2

1.

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för alt följa delta direktiv inom elt år efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om delta.

2.

Så snart della direktiv anmälts skall medlemsstatema även se till alt kommissionen underrättas i så god tid att den kan lämna synpunkter på de förslag till lagar oeh andra för­ fattningar som de avser anla inom det område som omfattas av della direktiv.

Arlikel 3 Detla direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Ullärdal i Bryssel den 17 februari 1981.

Pd rådels vägnar

D.F. van der MEI

Ordfirande

EGTnr C 283, 13.11.1979, s. 4. EGTnr C 117, 12.5.1980, s. 80. EGTnr C 113,7.5.1980, s. 35. EGTnr L 185, 16.8.1971, s. 16. EGTnr L 173, 31.7.1972, s. 1.

SLUTUG

83

Prop. 1992/93:33

381L0075/S

T-...

..

Bilaga 4

Nr L 57/24

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

4.3.81

BILAGA

METODER KÖR KVAN IITATIV ANALYS AV VISSA BINÄRA KIIJKRIJI.ANDNINGAR

METOD NR 14

l'OLYrR()l'YLEN OCH VISSA ANDRA FlltRER (.Xylenmetodrn)

1.   TILLÄMPNING

Denna melod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära blandningar av

1.

polypropylenfibrer (31) med

2.

ull (1), djurhår (2 och 3), silke (4), bomull (5), acetat (17), kupro (19), modal (20), triacetat (22), vi.skos (23). akryl (24), polyamid eller nylon (28), polyesler (29) och glasfiber (38).

2.  PRINCIP

Polypropylenfibrerna löses ul från en känd, torr massa av blandningen med kokande xylen. Alcrsloden sköljs, torkas och vägs. Dess massa, korrigerad om så krävs, anges som procentuell andel av blandningens lorrvikt. Den procentuella andelen polypropylen erhålls som mellanskillnaden.

3.   UTRUSTNING OCH REAGENS (andra än de si>m anges i de allmätma anvisningarna)

3.1 Utrustning

i)     Erlenmeyerkolvar med glaspropp, minsla kapacitet 200 ml.

ii)    Åtcrloppskylare (lämplig lör välskor med högkokpimkllsom passar till kolvarna (i).

3.2 Reagens

Xylen, kokinlervall 137 - 142°C.

Obs!

Denna reagens är mycket lällanländlig och avger giftiga ångor. Den bör hanteras i dragskåp.

4.   UTFÖRANDE

Följ lörfarandel i Je aUmänna anvisningarna och fortsäll sedan enligt nedan;

Tillsätt 100 ml xylen (3.2) per gram provmalerial till provkroppen i kolven (3.1 i). Säll på kylaren (3.1 ii) oeh låt innehållet koka 3 minuter. Hiill omedelbart av den varma vätskan genom den vägda filierdegeln (se anm.l). Upprepa behandlingen ytterligare två gånger, varje gång med 50 ml nytt lösningsmedel.

Skölj återstoden, fortfarande i kolven, med i lur och ordning 30 ml kokande xylen (två

gånger), sedan med 75 ml pelrolciuneler (1.3.2.1 i de allmänna anvisningama; två gånger).

Efter den andra sköljningen med pelroleumeler filtreras innehållet genom filterdegeln. Sedan

överförs återstående fibrer till degeln med hjälp av en liten mängd petrolcumeter varpå

84

lösningsmedlet får avdunsta. Torka, kyl och väg degeln och återstoden.

Prop. 1992/93:33

381L0075/S                                         ., "      ,

Bilaga 4

4.3.81

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Nr L 57/25

Anmärkningar:

1.

Förvärm degeln genom vilken xylcnet skall lilireras.

2.

Efter behandlingen med ki>kande xylen är del viktigt att kolven avkyls ordentligt innan petroleumetem tillsätts.

3.

För att begränsa den brand- och giftfara som operatören utsätts för kan man använda en extraheringsapparal, som vid lämplig användning ger identiskt resultat'.

5.   BERÄKNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningarna. Värdet på d är 1,00.

6.   PRECISION

För en homogen texlilblandning skall konfidensintervallet för de erhållna resultaten inle vara slörre än ± 1 vid 95 % konfidensnivå.

METOD NR 15

IILANDNINCAR AV KLORITRRER (IIOMOPOI.YMERER AV VINYLKLORID) OCH VISSA ANDRA KIIIERSLAG

(Metod ined aiiviimlandr av koiieentrerad svavelsyra)

1.   TILL

Ä

MPNING

Denna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig pä binära blandningar av

1.           klorfibrer (25) baserade på homopiilymerer av vinylklorid (vare sig de är efterklorerade

eller inte)

med

2.           bomull  (5),  acetat (17),  kupro (19),  modal (20),  triacetat  (22),viskos (23),  vissa

akryllyper (24), vissa modakryllyper (27), polyamid eller nylon (28) och polyester (29).

De modakryllyper som avses är de som ger en klar lösning när de doppas i koncentrerad svavelsyra (relativ densitet 1,84 vid 20°C).

Denna metod kan användas i stället för melod nr 8 och 9.

2.   PRINCIP

Ingående komponent, annan än klorfiber (d.v.s. de fibrer som omnämns under 2 i punkt 1), löses ut från en känd, torr massa av blandningen med koncentrerad svavelsyra (relativ densitet 1,84 vid 20*C). Återstoden, som beslår av klorfiber, sköljs, torkas och vägs. Dess mas.sa, korrigerad om så krävs, anges som procentuell andel av blandningens torrvikt. Den procentuella andelen annat fibcrslag erhålls som mellanskillnaden.

3. UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningama)

3 I  Utru.stning

i)     Erlenmeyerkolvar med glaspropp, minsla kapacitet 200 ml. ii)    Glasslav med tillplattad ände.

Se t.ex. den apparat som beskrivs i 'Meilliand Textilberiehte' 56 (1975), sid. 643 - 654.

85

,».,.o,

Prop. 1992/93:33

381L0075/S

*

Bilaga 4

Nr L 57/26

Europeiska gemen.skapemasolTiciella tidning

4.3.81

3.2 Reagenser

i)     Svavelsyra, koncentrerad (relativ densitet 1,84 vid 20°C).

ii)    Svavelsyra, ca. 50 % (m/m) vattenhallig lösning.

Tillred lö.sningen genom att försiktigt under avkylning tillsätta 400 ml svavelsyra (relativ densitet 1,84 vid 20''C) lill 500 ml destillerat eller dcjoniserat vatten. Efter nedkylning till rumstemperatur späds lösningen med vallen lill 1 liler.

iii)   Ammoniak, utspädd lösning.

Späd 60 ml koncentrerad ammoniak (relativ densitet 0,880 vid 20°C) med destillerat vatten till 1 liler.

4.   UTFÖRANDE

Följ förfarandet i de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan enligt nedan:

Tillsätt 100 ml svavelsyra (3.2 i) per gram provmaterial lill provkroppen i kolven (3.1 i).

Lål kolven slå i rumstemperatur i 10 minuter. Rör undertiden om dä och då med glasslaven. Om elt vävt eller stickat tyg behandlas, tryck del mol kolvväggen med glasslaven så att del material som lösts upp av svavelsyran avskiljs.
[REDACTED_EFTERNAMN] vätskan genom den vägda filterdegeln. Tillsätt 100 ml ny svavel.syra (3.2 i) till kolven och upprepa behandlingen. Överfiir innehållet i kolven lill filterdegeln med hjälp av glasslaven. Om nödvändigt, tillsätt litet koncentrerad svavelsyra (3.2 i) till kolven för att fibrer som klibbar fast vid kolvväggen skall kunna överföras till filterdegeln. Töm filterdegeln genom avsugning oeh la bort filtratel genom all tömma eller byta ut fillerkolven. Skölj med, i tur oeh ordning, 50 % svavelsyrelösning (3.2 ii), destillerat eller avjoniserat vatten (1.3.2.3 i de allmänna anvisningarna), ammoniaklösning (3.2 iii) oeh skölj slutligen noggrant med destillerat eller dcjoniserat vatten oeh avvattna degeln genom avsugning efter varje påfyllning. (Låt sköljvälskan självrinna löre avsugningen.)

Torka degeln, lål den svalna och viig den med innehåll.

5.   BERÄKNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningarna. Värdet på d är 1,00.

6.   PRECISION

För en homogen blandning av texlilm.aterial skall konfidensintervallet för de erhållna resultaten inle vara större än ± 1 vid 95 % konfidensnivå.

86

17.3.87

387L0184/S Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

Nr L 75/21

KOMMISSIONENS DIREKTIV

av den 6 februari 1987

om iindring av bilaga 2 till rådets direktiv 72/276/EEG om tillniirinning av

medlein.tstalernas lagstiftning om vissa metoder för kvantitativ analys av biniira

textilllherhlandningar

(87/184/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

omarbeta metod nr 2 genom att lägga till användningen av ytterligare en reagens som är stabil och lätt all tillreda,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets direktiv 71/307/EEG av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar på textilier', senast ändrt genom direktiv 83/623/EEG särskilt artikel 15 a.2 i detla, oeh

med beaktande av följande:

Direktiv 71/307/EEG föreskriver märkning för att ange vilka fibrer som ingår i textilvaror. All märkningarna överenstäm­mer med innehållet i varoma kontrolleras genom analyser.

I enlighet med artikel 13.2 i ovannämnda direktiv fastställs i bilaga 2 till rådets direktiv 72/276/EEG', senast ändrad genom direktiv 81/75/EEG', 15 enhetliga analysmetoder för de flesta pä marknaden förekommande textilvaror som består av binära blandningar.

ändra vissa moment i metod nr 8 för att förenkla prov­ningsförfarandet och säkerställa enhetliga resultat,

all stryka metod nr 12 vars noggrannhet visat sig vara otillräcklig.

Texlilvaror som består av blandningar av klorfiber, vissa modakryllyper, vissa elastantyper, acetat, triacetat oeh vissa andra fibrer som ocksä är underkastade märkningstväng enligt direktiv 71/307/EEG omfattas inte av direktiv 72/276/EEG. Enhetliga analysmetoder för dessa varor bör därför fastatällas.

Bestämmelsema i della direktiv överensstämmer med det yttrande som avgivits av Kommittén för direktiv om be­nämningen och märkningen av textilier.

HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖUANDE.

Mot bakgrund av gradvis vunna erfarenheter i nationella laboratorier och resultaten av likartade prov som utförts i flera laboratorier under kommissionens överinseende är det nöd­vändigt att

Arlikel 1

Avsnitt 2 av bilaga 2 till direktiv 72/276/EEG ändras p4 följande sätt:

EGT nr L 185, 16.8.1971, s. 16. EGT nr L 353, 15.12.1983, s. 8. EGT nr L 173, 31.7.1972, s. I. EGT nr L 57, 4.3.1981, s. 23.

Sista sidan som best

å

r av en bild har uteslutits.

1.       Specialmetodema nr 2, 8 och 12 skall ändras i enlighet

med bilaga 1 lill detta direktiv.

2.       Speeialmelod nr 16 i bilaga 2 till detta direktiv skall

läggas till.

SLUTUG

87

Nr L 75/22

387L0184/S Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 4

17.3.87

Artikel 2

1.   Medlemsstatema skall sätta i kraft de bestämmelser som

är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 septem­

ber 1988 oeh skall genast underrätta kommissionen om detta.

2.   SA snart detla direktiv har anmälts skall medlemsstaterna

även se till all kommissionen underrättas i så god tid att den

kan lämna sina synpunkter på föreslagna lagar och andra

författningar som de avser att anta inom det område som

omfattas av detta direktiv.

Arlikel 3 Detta direktiv riktar sig till medlemsstatema.

Utfärdat i Bryssel den 21 december 1978

På kommissionens vägnar

Grigoris VARFIS Ledamot av konunissionen

Prop. 1992/93:33

387L0184/S

.,

Bilaga 4

17.3.87

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Nr L 75/23

BILAGA I Ändringar till avsnitt 2 ("Specialmetoder") i bilaga 2 till direktiv 72/276/EEG Metod nr 2: Texten skall ersättas med följande:

"METOD NR 2

VISSA PROTEINFIBRER OCH VISSA ANDRA FIBERSLAG

(Metod med anviindande av hypoklorit)

1.   TILLÄMPNING

Denna melod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära blandningar av

1.

vissa proteinfibrer, nämligen ull (1), djurhår (2 och 3), silke (4), protein (21) med

2.

bomull (5), kupro (19), modal (20), viskos (23), akryl (24), klorfibrer (25), polyamid eller nylon (28), polyesler (29), polypropylen (31), elastan (37) och glasfiber (38i).

Om olika proteinfibrer förekojnmer, ger metoden den totala mängden men inte de enskilda kvantiteterna.

2.   PRINCIP

proleinfibrema i en känd torr massa av blandningen löses ut med en hypoklorillösning. Återstoden sköljs, lorkas och vägs. Dess massa, korrigerad om sä krävs, anges som procentuell andel av blandningens torrvikt. Den procentuell andelen torr proleinfiber erhålls som mellanskillnaden.

För beredning av hypoklorillösningen kan antingen liliumhypoklorit eller natriumhypoklorit användas.

Liliumhypoklorit rekommenderas när endasl ell mindre antal analyser skall ulföras eller för analyser som uiförs med ganska långa intervaller. Anledningen lill della är att den procentuella andelen hypoklorit i liliurnhypokloril i fast form - till skillnad mot natrium­hypoklorit - är praktiskt laget konstant. Om den procentuella andelen hypoklorit är känd benöver hypoklorilhallen inle kontrolleras jodometnskl för varje analys eftersom en konstant vägd del av liiumhypoklorit kan ulnyiljas.

3.   UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningama)

3.1.      Utrustning

i)     Erienmeyerkolv med glaspropp, minsla kapacitet 250 ml, ii)    Termostatreglerad behållare, inställbar lill 20 (+ 2)°C.

3.2.      Reagenser

i)     Hypokloritreagens

a)   Litiumhypoklorillösning

Denna består av en nylillredd lösning som innehåller 35"(± 2) g/1 aktivt klor (ca 1 M) till vilken lillsälts 5 (± 0.5) g/1 i förväg upplöst nalnumhydroxid. Upplös 100 o litiumhypokloril som innehåller 35 % aktivt klor (eller 155 g som innehåller 30 % aklivi klor) i ca 700 ml destillerat vatten, tillsätt 5 g natrium­hydroxid upplöst i ca. 200 ml destillerat vatten lill en liler med destillerat vatten. Den nytillredda lösningen behöver inle kontrolleras jodomelriskt.

b)   Nalriumhypoklorillösning

Denna beslår av en nylillredd lösning som innehåller 35 (+ 2) g/I aktivt klor (ca. 1 M) till vilken lillsälts 5 (± 0,5) g/1 i förväg upplöst natriumhydroxid.

Kontrollera lösningens innehåll av aktivt klor jodomelriskt före varje analys.

ii)    Ättiksyra, ulspädä lösning.

5 ml isällika späds med vatten lill 1 liler.

4.   UTFÖRANDE

Följ rekommendationerna i de allmänna anvisningama och fortsätt sedan som följer: blanda

ca 1 g av provel med ca 100 ml hypoklorillösnin (lilum- eller natriumhypoklorit) i 250 ml-

og

kolven och skaka kraftigt så all provmalerialcl blöts ordentligt. Håll sedan flaskan varm vid

Prop. 1992/93:33

387L0184/S

.,       

Bilaga 4

Nr L 75/24

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

17.3.87

en temperatur av ZOC i en termostatrcglcrnd behållare i 40 minuter och skaka kraftigt hela tiden eller åtminstone med jämna mellanrum. Eftersom utlösningen av ull försiggår exotermiskl måste reaktionsvärmen med denna metod fördelas och avlägsnas. Annars kan betydliga fel uppslå p.g.a. den begynnande utlösningen av de olösliga fibrerna.

Filtrera innehåUet i kolven efter 40 minuter genom en vägd filterdegel oeh for över allt återstående fibermaterial till Hlterdegeln genom att skölja kolven med cn liten mängd hypokloritreagens. Avvallna degeln genom avsugning och skölj återstoden med i tur och ordning vallen, utspädd ättiksyra och till sist vatten. Avvattna genom avsugning efter varje sköljning. Låt varje sköljvätska självrinna före avsugning.

Avvatlna slutligen genom avsugning, torka, låt degeln svalna och väg den med innehåll.

5.   BERÄKNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningarna. Värdet på d är 1,00 utom för bomull, viskos och modal där d = 1,01 och for oblekt bomull där d = 1,03.

6.   PRECISION

För en homogen texlilblandning skall konfidensintervallet for de erhållna resultaten inte vara större än ± 1 vid 95 % konfidensnivå.

Melod nr 8

Texten ändras på följande säll:

Under punkt 4 ("Utförande") skall femte, sjätte och .sjunde styckel lyda som följer:

"För över allt återstående fibermaterial till filterdegeln genom att skölja bägaren med dimetylfor­mamid. Avvaltna degeln genom avsugning. Skölj återstoden med ca 1 liter varmt vatten (70 -80*0) oeh fyll degeln varje gång. Efter varje tillsats av vatten gör man en snabb avsugning men inte förrän vattnet självrunnil. Om sköljvälskan rinner genom degeln for långsamt kan den avsugas något.

Avvattna slutligen filterdegeln, lål den svalna och väg den med innehåll."

Punkt 5 ("Beräkning av resultat") skall tyda som följer:

"Beräkna resultatet enligt de allmänna anvisningarna. Värdet for d är 1.00 utom i följande fall:

ull

1,01

bomull

1,01

kupro

1,01

modal

1,01

polyester

1,01."

Metod nr 12.

Denna metod skall utgå.

90

Prop. 1992/93:33

387L0I84/S

., *      ,

Bilaga 4

17.3.87

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Nr L 75/25

BILAGA 2

METOD NR 16

KLORFIBER, VISSA MODAKRYLTYPF.R, VISSA ELASTANTYPER, ACETAT, TRIACETAT OCII VISSA ANDRA FIHERSLAG

(Metod med användande av cyklohexanon)

1.    TILLÄMPNING

Denna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära blandningar av

1.           aeelat (17), triacetat (22), klorfiber (25), vissa modakryllyper (27), vissa elastantyper

(37)

med

2.           ull (1), djurhår (2 och 3), silke (4), bomull (5), kupro (19), modal (20), viskos (23),

polyamid eller nylon (28), akryl (24) och glasfiber (38).

Vid förekomst av modakryl- eller elastantyper måste ett prov först ulföras för alt utröna om fibem kan utlösas hell i reagensen.

Det är även möjligt alt analysera blandningar som innehåller klorfibrer genom alt använda metod nr 9 eller 15.

2.   PRINCIP

Acetat- och triacetatfibrerna, klorfibrerna, vissa modakryllyper och elastantyper löses ut från cn känd, torr massa med cyklohexanon vid en temperatur nära kokpunkten. Återstoden sköljs, torkas oeh vägs. Dess vikt, korrigerad om så krävs, anges som procentuell andel av blandningens lorrvikt. Den procenliiella andelen klorfiber, modakryl, elastan, acetat och triacelat erhålls som mellanskillnaden.

3.   UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningama)

3.1 Utrustning

i) Utrustning för extrahering under värme som lämpar sig för användning vid provningsför-farandel enligt avsnitt 4 (se figur: delta är en variant av den apparat som beskrivs i Melliand Texlilherichle 56 (1975) 643.645).

ii)    Filterdegel för provkroppen.

iii)   Poröst mellanlägg (porositetsgrad 1).

iv)   Återloppskylare som kan anpassas till desiillalionskolven.

(v)   Uppvärmningsanordning.

3.2 Reagenser

i)     Cyklohexanon, kokpunkt 156°C.

ii)    Etylalkohol, 50 volymprocent.

Obs!       Cyklohexanon är brandfarligl oeh giftigt. Iaktta försiktighet vid användningen.

4.   UTFÖRANDE

Följ de allmänna anvisningama oeh fortsäll sedan som följer:

Tillsätt 100 ml cyklohexanon per gram fibermaterial lill provkroppen i desiillalionskolven.

Sätt in extraheringsbehållaren i vilken placerats filterdegeln med provkroppen och det porösa

mellanlägget i något lutande ställning. Sätt in älerloppskylaren. Värm upp lill kokpunkten och

fortsätt extrahcringen i 60 minuter med en omloppshastighet om minst 12 cykler i timmen.

Avlägsna extraheringsbehållaren efter extrahering och avkylning, tag ut filterdegeln och

avlägsna del porösa mellanlägget. Skölj innchållel i filterdegeln tre eller fyra gånger med 50

91

% etylalkohol som värmts upp lill 60*C och därefter med 1 liter 60-gradigt vatten.

Prop. 1992/93:33

387L0184/S

., '       .

Bilaga 4

Nr L 75/26

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

17.3.87

Avsug inle under eller mellan sköljningama. Lät sköljvälskan självrinna före avsugningen. Torka slutligen degeln, lät den svalna och väg den med innehåll.

5.   BERÄKNING AV RESULTAT

Beräkna resultaten enligt de allmänna anvisningama. Värdet för d är 1,00 med följande undantag:

Silke 1,01.

Akryl 0.98.

6.   PRECISION

För cn homogen texlilblandning skall konfidensintervallet (or de erhållna resultaten inte vara större än ± 1 vid 95 % konfidensnivå.

92

30.3.73

373L0044/S Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 5

Nr L 83/1

RÅDETS DIREKTIV

av den 26 februari 1973

om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kvantitativ analys av ternära Hberhlandningar

{73/44/EEG)

EKONOMISKA   GEMENSKAPERNAS   RAD   HAR   AN­TAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i delta,

med beaktande av kommissionens förslag, och

med beaktande av följande:

heter antog rådet i sitt direktiv den 17 juli 1972' om tillnärm­ ning av medlemsstatemas lagstifining om vissa metoder for kvantitativ analys av binära textilfiberblandningar bestämmel­ser for framtagning av analysprover och provkroppar som även kan tillämpas på temära textilblandningar.

Syftet med delta direktiv är att fastställa bestämmelser som reglerar kvantitativ analys av ternära fiberblandningar.

Rådets direktiv av den 26 juli 1971' om tillnärmning av medlemsstatemas lagstifining om benämningar på textilier fastställer bestämmelser om märkning som grundar sig på textilvarors sammansättning.

De speciella metodema for analys av vissa binära blandningar beskrivs i detalj i direktivet av den 17 juli 1972. Nuvarande erfarenheter tillåter inle ännu detaljerade beskrivningar av cn enda standardprocedur. Flera varianter av selektiv upplösning av komponentema måste läggas fram.

De metoder som används vid officiella provningar i med­lemsstatema tor att bestämma fibersammansältningen i textilvaror bör vara enhetliga både vad beträffar forbehand­lingen av provet och den kvantitativa analysen av produkten.

Allmänna regler för analys av samtliga temära blandningar måste emellertid utarbetas. Syftet med dessa anvisningar är att ange de olika metoder som lämpligen kan användas for beräkning av den procentuella sammansättningen av vaije variant.

Artikel 13 i rådets ovannämnda direktiv föreskriver att den provtagning och de analysmetoder som skall användas i medlemsstaterna for alt bestämma fibersammansältningen i varor kommer all anges i särdirektiv. Under dessa omständig-

Tekniska sp>ecifdcalioner måste anpassas snabbt för att hålla takten med den tekniska utvecklingen. I detta syfte bör det förfarande som fastställs genom anikel 6 i direktivet av den 17 juli 1972 tillämpas.

' EGTnr L 185, 16.8.1971, s. 16.

' EGT nr L 173, 31.7.1972, s. 1.

3LUTLIG

93

Nr L 83/2

373L0044/S Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 5

30.3.73

HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖLJANDE.

Arlikel I

Detta direktiv rör den kvantitativa analysen av lemära fiberblandningar med användande av meioder för manuell separation, kemisk separation eller en kombination av dessa.

Arlikel 5

Alla nödvändiga ändringar för att anpassa de detaljerade beskrivningarna i bilaga 1, 2 och 3 till den tekniska ulveck-lingen skall antas i enlighet med det förfarande som fastslälls i artikel 6 i direktivet av den 17 juli 1972.

Arlikel 2

Beträffande framlagningen av analysprover och provkroppar skall de bestämmelser tillämpas som anges i bilaga 1 lill rådets direktiv av den 17 juli 1972 om tillnärmning av medlems-.slalcmas lagsliftning om vissa metoder för kvantitativ analys av binära fiberblandningar.

Arlikel 3

Medlemsstatema skall vidla alla erforderliga åtgärder för alt se lill alt de bestämmelser som fastställts - både i bilaga 1 lill della direktiv och i bilaga I till det direktiv som omnämns i artikel 2 - tillämpas vid officiell provning för alt bestämma sammansäliningen av de textilvaror som beslår av en tcrnär fiberblandning som släppts ut på marknaden enligt rådets direktiv av den 26 juli 1971 om tillnärmning av mcd-lemsslalcrnas lagsliftning om benämningar på textilier.

Arlikel 6

1. Medlemsstaterna skall sälta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för all följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för anmälan oeh skall genast underrätta kommis­sionen om detta.

2. Medlemsstaterna skall se lill alt till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagsliftning som de antar inom det område som omfattas av della direktiv.

Arlikel 7 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Ullärdal i Bryssel den 26 februari 1973.

Arlikel 4

Varje laboratorium som ansvarar för provningen av lemära blandningar skall i sina provningsrapporter redovisa alla de omständigheter som omnämns i bilaga 1, avsnitt V.

På rådels vägnar E. GLINNE Ordfirande

94

373L0044/S

Prop. 1992/93:33

Bilaga 5

30.3.73

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Nr L 83/3

BILAGA 1

KVANTITATIV ANALYS AV TERNÄRA FIBERBLANDNINGAR

ALLM

Ä

NT

Inledning

Metodema för kvantitativ analys av fiberblandningar baseras på tvä grundprocesser: manuell och kemisk separation av fibrer.

När så är möjligt bör den manuella scparalionsmetoden användas, eftersom den i allmänhet ger exaktare resultat än den kemiska metoden. Den manuella metoden kan användas for alla textilier där de ingående fibrema inle bildar en intim blandning, t.ex. för gamer med fiera ingående komponenter som vardera består av endast en fibertyp, eller lör tyger där fibem i varpen och väften inte är densamma, eller för trikåväv som kan repas upp och som tillverkats av olika typer av gam.

Metodema for kemisk kvantitativ analys är i allmänhet baserade på selektiv upplösning av de enskilda komponentema. Det finns fyra varianter av denna metod:

1.

Två olika provkroppar används varvid en komponent (a) löses ut frän den första provkroppen och cn annan komponent (b) från den andra provkroppen. Den olösliga återstoden i varje provkropp vägs och den procentuella andelen upplöst material beräknas sedan på basis av vikt fö Musten. Den tredje komponentens procentuella andel (c) erhålls som mellanskillnaden.

2.

Två olika provkroppar används varvid en komponent (a) löses ul från den första provkroppen och ivå komponenter {b och c) från den andra provkroppen. Den olösliga återstoden i den forsla provkroppen vägs och komponentens (a) procentuella andel beräknas sedan på basis av viklforlusten. Den olösliga återstoden i den andra provkroppen vägs. Den motsvarar komponent (c). Den iredje komponentens (c) procentuella andel erhålls som mellanskillna­den.

3.

Två olika provkroppar används varvid två komponenter (a och b) löses ut från den forsla provkroppen och två komponenter (b och c) från den andra provkroppen. Den olösliga återstoden motsvarar de två komponenterna (c och a). Den tredje komponentens (b) procentuella andel erhålls som mellan.skillnaden.

4- Endast en provkropp används och sedan en av komponentema avlägsnats vägs den olösliga återstoden som bildats av de två återstående fibrema och den procentuella andelen löslig komponent beräknas på basis av viktforlusten. En av de tvä fibrema i återstoden löses ul, den olösliga komponenten vägs och den procentuella andelen av den andra lösliga komponenten beräknas på basis av viktlorluslen.

När del är möjligt är det tillrådligt alt använda en av de forsla tre variantema.

Vid kemisk analys måste expert ansvarig för analysen se till all man väljer sådana meioder som bara löser ut rätt fiber och lämnar de övriga intakta.

1 bilaga 3 finns som cll exempel en tabell som innehåller elt antal temära blandningar samt

meioder för analys av binära blandningar. Dessa meioder kan i princip användas for analys av

ifrågavarande temära blandningar.

-

373L0044/S

P-P- 1992/93:33

Bilaga 5

Nr L 83/4

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.3.73

För att minimera felmöjlighetema rekommenderas alt, där så är möjligt, en kemisk analys görs som använder sig av minst två av de fyra ovannämnda kemiska variantema.

Fiberblandningar under tillverkningsprocessen och, i mindre utsträckning färdiga textilvaror kan innehålla fiberfrämmandeämnen, t.ex. fetter, vaxerellerapprelurereller vattenlösliga ämnen, som anlingen är naturligt förekommande eller har lillsälts för att underlätta tillverkningen. Fiberfräm­mande ämnen måste avlägsnas före analysen. Av denna anledning finns ocksä en melod medtagen för avlägsnandet av oljor, fetter, växer och vattenlösliga ämnen.

Textilvaror kan dessutom innehålla hartser eller andra ämnen för att ge varan vissa speciella egenskaper. Sådana ämnen, inklusive i vissa fall färgämnen, kan hindra reagensens inverkan på den komponent som skall lösas ut och/eller kan helt eller delvis försvinna med reagensen. Denna typ av tillsatta ämnen kan också förorsaka fel och bör därför avlägsnas innan provet analyseras. Om del är omöjligt att avlägsna des.ia ämnen är metodema för kvantitativ kemisk analys enligt bilaga 3 inte längre tillämpbar.

Färgämnen i färgade tyger anses vara i tygel ingående beståndsdelar och avlägsnas inle.

Analysema utförs på basis av torr massa och elt sätt all bestämma torrviklen beskrivs.

Resultatet erhålls genom att på lorrmassan tillämpa de återvinningsfaklorer som anges i bilaga 2 till direktivet om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar på textilier.

Innan en analys påbörjas måste alla i blandningen ingående fiberslag identifieras. Med somliga meioder kan den olösliga komponenten i en blandning ha delvis upplösts i reagensen som användes för alt lösa upp den lösliga komponenten. När så är möjligt har sådana reagenser valts som har liten eller ingen effekt på olösliga fibrer. Om det ar känt all viklförlusi inträffar under analysen bör resultatet korrigeras. Korrcktionsfaktorer för detta ändamål finns angivna. Dessa faktorer har bestämts genom försök vid flera laboratorier med den för metoden lämpliga reagensen. Dessa korrcktionsfaktorer är endast tillämpliga på opåverkade fibrer, varför andra korrcktionsfaktorer kan behövas om fibermaterialet har påverkats före eller under behandlingen. Om man måste använda den fjärde varianten där en lextilfiber underkastas successiv påverkan av två olika lösningsmedel, måste korrektionsfaklorer användas för eventuella viklförluster som fibern utsatts för under de två behandlingarna. Minst ivä bestämningar bör göras både ifräga om manuell och ifråga om kemisk separation.

I.

ALLMANNA ANVISNINGAR OM METODERNA FOR KVANTITATIV KEMISK ANALYS

AV TERNÄRA FIBERBLANDNINGAR

Gemensamma anvisningarom metoderna för kvantitativ kemisk analys av fiberblandnin­gar.

1.1.

Omfattning och tillämpning

Under tillämpningsområdet för varje metod för analys av binära fiberblandningar anges på vilka fibrer metoden är tillämpbar. (Se bilaga 2 till direktivet om vissa metoder för kvantitativ analys av binära textilfiberblandningar).

Princip

Efter identifiering av komponenterna i en blandning avlägsnas det fiberfrämmande

materialet med hjälp av lämplig förbehandling och sedan tillämpas en eller flera av de

fyra variantema för det i inledningen beskrivna förfarandet vid selekliv upplösning.

Utom när delta möter tekniska svårigheter är del att föredra att först avlägsna del

fiberslag som överväger. Den fiber som ingår i mindre del bildar återstod.

-Ö

Prop. 1992/93:33

373L0044/S

.,

-

Bilaga 5

30.3.73

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Nr L 83/5

1.3.       Utrustning och reagenser

1.3.1.    Utrustning

1.3.1.1.

Filterdeglar och vägglas som är stora nog all hålla sådana deglar eller annan utrustning som ger motsvarande resultat.

1.3.1.2.

Filterkolv.

1.3.1.3.

Exsickator med fuktindikerande blågel.

1.3.1.4.

Ventilerad ugn för torkning av provkroppar vid 105 + 3°C.

1.3.1.5.

Analysväg med största fel ± 0.0002 g.

1.3.1.6.

Soxhlet extraktionsulrustning eller annan utrustning som ger motsvarande resultat.

1.3.2.    Reagenser

1.3.2.1.

Petrolcumeter, redeslillerat, kokintervall 40 till 60°C.

1.3.2.2.

Övriga reagenser anges i avsnittet för aktuell metod. Samtliga reagensmedel skall vara kemiskt rena.

1.3.2.3.

Destillerat eller dcjoniserat vatten.

1.4.       Konditionerings- och provningsatmo.sför

Eftcnsom del är torrvikler som bestäms är det onödigt all konditionera provmaterialet eller att utföra analyser i konditionerad atmosfär.

1.5.       Analysprov

Ta ut ett analysprov som ar representativt för laboratoricprovet och tillräckligt stort för att räcka till erforderligt antal provkroppar, vardera om minst 1 g.

1.6.       Förbehandling av analysprovet

När det ingår ett ämne som inle skall medtas vid procentberäkningen (se artikel 12.2 d i direktivet om benämningar på textilier) bör detta avlägsnas före behandlingen med lämplig metod som inte päverkar några av de övriga fibrema.

I delta syfte avlägsnas fiberfrämmandeämnen som kan extraheras med petroleumeter och vatten genom all behandla det luftlorra provet I timme i en Soxhlet extraktionsulrustning med petrolcumeter med en minsta hastighet av 6 cykler per timme. Låt pelrolcumclcm avdunsta från provmaterialet som sedan extraheras genom direklbehandling som innebär all provkroppen blötläggs i vatten i rumstemperatur i I timme och sedan blölläggs i vatten i 65 ± 5°C i ytterligare I timme under omröming då och då. Badförhållandet vätska:provkropp skall vara 100:1. Avlägsna överHÖdigt vatten från provkroppen genom urkramning. avsugning eller ccnirifugering och lit den lufttorka.

Om fiberfrämmande ämnen inle kan extraheras med petrolcumeter och vatten bör de

avlägsnas genom att ersätta den ovan beskrivna vallenmetoden med annan lämplig metod

som inte väsentligt förändrar någon av fiberkomponentema. Vad gäller vissa oblekta

vegetabiliska fibrer (t. ex. jule, kokos) bor det noteras alt normal förbehandling med

pctroleumcter och vatten mte avlägsnar alla naturligt förekommande fiberfrämmande

97

7 Riksdagen 2992/93. 1 samL Nr 33

Prop, 1992/93:33

373L0044/S

      .

Bilaga 5

Nr L 83/6

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.3.73

ämnen. Trots delta görs ingen ytterligare förbehandling, sävida provel inle innehåller appretur som är olöslig i både pctroleumcter och vatten.

Analysrapporten bör innehålla fullständiga upplysningar om de förbehandlingsmetodcr som använts.

1.7.

Pro vningsförfarande

1.7.1.    Allmänna anvisningar

1.7.1.1. Torkning

Torka i minst 4 timmar, dock högst 16 timmar, vid 105 ± 3*'C i en ventilerad ugn med ugnsluckan stängd hela tiden. Om torkperioden är kortare än 14 timmar måste provkroppen vägas för alt kontrollera alt massan har förblivit konstant. Massan kan anses konstant om variationen är under 0,05 % efter ytterligare 60 minuters torkning.

Undvik all hanlera deglar och vägglas, provkroppareller återstoder med bara händer vid torkning, kylning och vägning.

Torka provkropparna i etl vägglas med locket liggande bredvid i ugnen. Vid torktidens slul tillsluts vägglaset innan det tas ut ur ugnen och snabbt placeras i exsickatom.

Torka filterdegeln i ell vägglas med locket liggande bredvid i ugnen. Vid torktidens slut tillsluts vägglaset innan det tas ut ur ugnen och snabbt placeras i exsickatom.

När annan utrustning än filterdeglar används bör torkningen i ugnen ske på sådant sätt att fibrernas torrvikl kan bestämmas ulan förlust.

1.7.1.2. Kylning

Kyl lills fullständig avkylning av vägglasen har uppnatts, dock minst 2 timmar och med exsickatom placerad bredvid vågen.

1.7.1.3. Vägning

Efter kylning vägs vägglaset inom 2 minuter från det alt det avlägsnats ur exsickatom. Väg med en noggrannhet av 0,0002 g.

1.7.2.    Tillvägagångssätt

Ta frän det förbchandlade analysprovct ut en provkropp på ungefar 1 g. Skär gam eller lyg i ca 10 mm längder och skilj dem åt så mycket det går. Torka provkroppen i elt vägglas, låt den svalna i exsickator .samt väg den. Flytta över provkroppen i aktuellt kärl enligt tillämpligt avsnitt av relevant gemen.skapsmelod och väg därefter åter vägglaset omgående. Provkroppens torrvikl erhålls som mellanskillnaden. Slutför analysen enligt tillämpligt avsnitt av relevant melod. Undersök återstoden i mikroskop eller på annat lämpligt sätt för att kontrollera att del fiberslag som skulle avlägsnas verkligen har lösts ut.

1.8.

Beräkning och redovisning av resultat

Ullryck varje komponents vikt i procenl av den totala blandningens vikt. Procent löslig komponent erhålls som mellanskillnaden. Resultatet beräknas på ren, torr massa som justerats med hänsyn lill a) konventionella ätervinningsfaktorer och b) nödvändiga korrektionsfaklorer för alt den viktförlust som uppslår under förbehandlingen och analysen skall beaktas.

1.8.1.       Beräkning av den procentuella andelen rena torra fibrer skalt göras med bortseende från

förlust av fibermassa under torbehandlingen.

""

... .,c

Prop. 1992/93:33

373L0044/S                                            

Bilaga 5

30.3.73

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Nr L 83/7

1.8.1.1.   -VARIANT l-

Dessa formler skall användas när en vi.ss komponent i blandningen avlägsnas från den första provkroppen och cn annan komponent avlägsnas från den andra provkroppen:

p,% =     i _dj xIi -t- l2 

X   

1 -02

X 

100

[ d,

m,    m    \       d, /1

p % = [ d4 _ (j xö -(- Il 

X 

f 1 - ä) ]     

X 

100

[ d4

mj    m,     \        dj / j

p,% = 100-(P,% + Pi%)

Pi%

är den procentuella andelen av den första rena torra komponenten (komponent

i den första provkroppen ullöst i den första reagensen).

?!%

är den procentuella andelen av den andra rena torra komponenten (komponent

i den andra provkroppen utlöst i den andra reagensen),

Py%        är den procentuella andelen av den tredje rena torra komponenten (den olösliga komponenten i båda provkroppama).

m,

är den första provkroppens torrvikl efter förbehandling,

mj

är den andra provkroppens lorrvikt efter förbehandling,

r,

är  återstodens  lorrvikt   sedan  den   första   komponenten   från   den   första

provkroppen avlägsnats med hjälp av den forsla reagensen,

r2

är återstodens torrvikt sedan den andra komponenten från den andra provkrop-

pen avlägsnats med hjälp av den andra reagensen,

d|

är korrektionsfaktom för viktförlust i den första reagen.sen hos den andra

komponenten som inle löstes ut i den första provkroppen',

dj

är korrektionsfaktom för viktförlust i den första reagensen hos den tredje

komponenten som inte löstes ul i den första provkroppen',

dj

är korrektionsfaktom för viktföriust i den andra reagensen hos den första

komponenten som inte löstes ul i den andra provkroppen',

d

är korrektionsfaktom för viklförlusi i den andra reagensen hos den tredje

komponenten som inte löstes ut i den andra provkroppen'.

1.8.1.2.   -VARIANT 2-

Dessa formler skall användas när en komponent (a) avlägsnas frän den första provkroppen och lämnar kvar de öviga två komponentema (b -I- c), och när två komfwncntcr (a + b) avlägsnas från den andra provkroppen och lämnar kvar den iredje komponenten som återstod (c);

p,% = 100- (?,% + P3%)

?:% = 100 

X 

i-Ti - A. 

X 

P,%

mi

d;

P3% = cLii 

X 

100

mj

Pi%

är den procentuella andelen av den första rena torra komponenten (komponent

i den första provkroppen som lösts ut i den första reagensen).

'   Värdena för d anges i motsvarande avsnitt i de direktiv som hänför sig till de olika metodema

gg

för analyser av binära blandningar.

Prop. 1992/93:33

373L0044/S                                             

.,          

Bilaga 5

Nr L 83/8

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.3.73

Pj% är den procentuella andelen av den andra rena torra komponenten (kompronent som lösts ut i den andra reagensen, samtidigt med den första komponenten i den andra provkroppen),

P% är den procentuella andelen av den Iredje rena torra komponenten (komponent som är olöslig i båda provkropparna),

m,

är den första provkroppens torrvikt efter förbehandling,

mj

är den andra provkroppens torrvikl efter förbehandling,

r,

är återstodens torrvikt sedan den första komponenten i den första provkroppen

avlägsnats med hjälp av den första reagensen,

fj

är återstodens torrvikl sedan den första och andra komponenten i den andra

provkroppen avlägsnats med hjälp av den andra reagensen,

d,

är korrektionsfaktom för viklförlusi i den första reagensen hos den andra

kompronenten som inte lösts ut i den förslå provkroppen',

dj

är korrektionsfaktom för viklföriu.sl i den första reagensen hos den tredje

komponenten som inte lösts ut i den första provkroppen',

d,

är korrektionsfaktom för viklförlu.st i den andra reagensen hos den Iredje

komponenten som inle lösts ut i den andra provkroppen'.

1.8.1.3.   VARIANT 3

Dessa formler skall användas när två komponenter (a + b) avlägsnas från provkroppen och lämnar kvar den tredje komponenten (c), och därefter två komponenter (b + c) avlägsnas frän cn annan provkropp och lämnar kvar den första komponenten (a):

m, Pj% = 100 

(P,% + p3%)

Pj% = i2S\ 

X 

100

m,

P,9&

är den procentuella andelen av den första rena torra komponenten (komponent

som utlösts med hjälp av av reagensen),

PjÄ

är den procentuella andelen av den andra rena torra komponenten (komponent

som utlösts med hjälp av reagensen),

p3% är den procentuella andelen av den tredje rena torra komponenten (komponent som utlösts i den andra provkroppen med hjälp avrcagcnscn),

m,

är den första provkroppens torrvikl efter förbehandling,

mj

är den andra provkroppens torrvikl efter förbehandling,

r,

är återstodens torrvikl sedan den första och den andra komponenten i den

första provkroppen avlägsnats med hjälp av den första reagensen,

rj

är återstodens lorrvikt sedan den andra och den tredje komponenten i den

andra provkroppen avlägsnats med hjälp av den andra reagensen,

dj

är korreklionsfaklom för viklförlusi i den första reagensen hos den tredje

komponenten som inte lösts ul i den första provkroppen'

'   Värden för d anges i motvarande avsnitt i de direktiv som hänför sig till de olika metodema för

00

analyser av binära blandingar.

Prop. 1992/93:33

373L0044/S                                      

.,           

Bilaga 5

30.3.73

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Nr L 83/9

dj

är korrekttonsfaktpm fer viktlTirlu.st i den andra reagensen hos den första

komponenten som inle lösts ul i den andra provkroppen'.

1.8.1.4.   VARIANT 4

Oes.sa formler skall användas när två komponenter i följd avlägsnas från blandningen med användande av samma provkropp:

P,% = 100-{P3% + P,%)

PjÄ = diJi 

X 

100 -dl. 

X 

P,%

m

dj

P,% = iUi 

X 

100 m

P,%

är den procentuella andelen av den första rena torra komponenten (första

utlösta komponent),

Pi%

är den procentuella andelen av den andra rena torra komponenten (andra

utlösta komponent),

Pj%

är den procentuella andelen av den Iredje rena torra komponenten (olöslig

komponent),

m

är provkroppens torrvikl efter loriiehandling,

r,

är älerslodens torrvikt efter det att den lorsta komponenten avlägsnats med

hjälp av den (örsta reagensen,

ri

är återstodens torrvikl sedanden lörsla oeh andra komponenten avlägsnats med

hjälp av den Hirsta och andra reagensen,

d|

är korreklionsfaklom lör viklförlusi i den fijrsla reagensen hos den andra

komponenten',

d

är korreklionsfaklom lör vikllorlust i den lorsta reagensen hos den tredje

komponenten',

dj

är korrektionsfaktom för viktförlu.st i den lörsla och andra reagensen hos den

Iredje komponenlcn-.

1.8.2. Beräkning av den procentuella andelen av varje enskild komponent justerad med hänsyn lill konventionella återvinningsfaktorer och i tillämpliga fall korrektionsfaklorer lör vikllorlust under förbehandlingen:

Förutsatt att:

A = 1 + hL±i      B = 1 + äitJb      C = I + i'-±-bj

100

100

100

sä är:

P   % =   ---- P|A---      

X 

100

P,A + PjB + PjC

p   % =   ---- PA----      

X 

100

P,A + P,B + P,C

P,.% =   ---- P>£---      

X 

100

P,A + P,B + P,C

Pi%       är den procentuella andelen av den lörsla rena torra komponenten, inklusive fukthall oeh viklförlusi under förliehandlingen.

Värden för d anges i motsvarande avsnitt i de direktiv som hänför sig lill de olika metoderna

för analyser av binära blandningar.

101

Där så är möjligt bör dj bestämmas i förväg med hjälp av experimenlella metoder.

Prop. 1992/93:33

373L0044/S

.,

-

Bilaga 5

Nr L 83/10

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.3.73

PjÄ       är den procentuella andelen av den andra rena torra komponenten, inklusive fukthall och viklförlusi under förbehandlingen,

PjA%       är den procentuella andelen av den iredje rena torra komponenten, inklusive fukthall och viktförlust under förbehandlingen,

P,

är den första rena torra komponentens procentuella andel som erhållits med

hjälp av en av formiema i 1.8.1.

p2

är den andra rena torra komponentens procentuella andel som erhållits med

hjälp av en av formiema j 1.8.1,

Pj

är den Iredje rena torra komponentens procentuella andel som erhållits med

hjälp av en av formlerna i 1.8.1,

a,         är den konventionella ålervinningsfaktorn för den första komponenten,

a2

är den konventionella återvinningsfaktom för den andra komponenten,

83

är den konventionella återvinningsfaktom för den tredje komponenten,

b,              är den procentuella andelen av den första komponentens viktförlust under

förbehandlingen,

bj

är den procentuella andelen av den andra komponentens viktförlust under

förbehandlingen,

bj

är den procentuella andelen av den Iredje komponentens viktförlu.st under

förbehandlingen.

När en speciell förbehandling används bör om möjligt värdena b,, b och b, bestämmas genom att låta alla de ingående rena fibrerna undergå den förbehandling som används i analysen. Rena fibrer är sådana som ar fria från alla fiberfrämmande malcrial, utom sädant som normaU ingår (antingen därför att del är naturiigt förekommande eller p.g.a. tillverkningsprocessen), i det lillsländ (oblekt, blekt) de befinner sig i i del material som .skall analyseras.

När inga av de rena separata ingående fibrer som används vid tillverkningen av det material som skall analyseras står till förfogande, måste man använda de medelvärden för b,, bj och bj som erhållits genom provningar som ulförts på rena fibrer som liknar dem i den blandning nom skaU undersöka.s.

Om vanlig för\')ehandling genom extrahering med pctroleumcter och vatten används kan man normalt bortse från korrcktionsfaktorcma bj, b, och b, utom ifräga om oblekt bomull, oblekt lin och oblekt hampa där cn viktföriust på 4 % på grund av förbe­handlingen är allmänt godtagbar och motsvarande procentsats för polypropylen är I %.

När det gäller andra fibrer bortser man vid beräkningar vanligen från föriuster orsakade av förbehandling.

1.8.3.      Obs!

Exempel pd beräkningar återfinns i bilaga 2 till detta direktiv.

II.

METOD FÖR KVANTITATIV ANALYS GENOM MANUELLSEPARATION AVTERNÄRA

FIBERBLANDNINGAR

11.1.     Tillämpning

Denna metod är lillämplig på alla typer av textilfibrer förutsatt att de inte bildar en intim blandning och att det är möjligt all skilja dem dt för hand.

11.2.     Princip

Efter  identifiering  av  komponenterna  i  textilvaran  avlägsnas det   fiber främmande

materialet genom lämplig förbehandling och sedan separeras fibrema för hand, lorkas

109

och vägs varpå varje fibers andel i blandningen beräknas.

373L0044/S                          P"" T'''''

Bilaga 5

30.3.73

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

NrL 83/11

11.

3.     Ulnislning

11.

3.1.              Vägglas eller annan utrustning som ger motsvarande resultat.

11.3.2.

Exsickator med fuktindikerande blågel.

11.3.3.

Ventilerad ugn för torkning av provkroppar i 105 ± 3°C.

11.3.4.

Analysvåg med största fel 0,0002 g.

11.3.5.

Soxhlet extraktionsulrustning eller annan utrustning som ger motsvarande resultat.

11.3.6.              Nål.

11.3.7.              Torsionsprovare eller liknande utrustning.

11.

4.     Reagenser

11.4.1.             Pelroleumeler, redestillerad, kokintervall 40 - 60°C.

11.4.2.             Destillerat och dcjoniserat vallen.

11.5.    Kondilionerings- och provningsaimosfär

Se 1.4.

11.6.    Analysprov

Se 1.5.

11.7.

Förbehandling av anatysprov Se 1.6.

11.8.

Tillvägagångssäll

11.8.1. Anafys av garn

Tag ut en provkropp som väger minst 1 g från ett förbehandlat analysprov. Om gamet är mycket fint kan analysen göras på en längd som är minst 30 m lång oavsett vikt.

Klipp garnet i lämpligt stora bitar och skilj fibertypema ät med en nål oeh om sä krävs med en torsionsprovare. De fibertyper som erhålls på detla sätt placeras i förvägda vägglas och torkas vid 105 + 3°C lills man får en konstant vikt enligt beskrivningen i 1.7.1 oeh 1.7.2.

11.

8.2. Anafys av lyg

Tag ut en provkropp som väger minsl I g frän elt förbehandlal analysprov. Inga slädkanter får ingå och kanterna skall vara noggrant pulsade för alt undvika fransning. Fibrema skall löpa paralleMl med väft- eller varplrådama eller i trikåväv parallellt med längs- eller tvärgående jnaskrader. Skilj de olika fibertyperna åt, samla ihop dem i förvägda vägglas och förfar i enlighet med 11.8.1.

11.9.    Beräkning och redovisning av lesullai

Varje fiberkomponenls vikt ullrycks i procent av blandningens totala vikt. Resultatet

beräknas på ren torr massa som justerats med hänsyn lill a) konventionella återvinnings-

faktorer och b) erforderliga korrektionsfaklorer för den viklförlusi som uppslår under

103

förbehandlingen.

Prop. 1992/93:33

373L0044/S                                      -i           

Bilaga 5

Nr L 83/12

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.3.73

II.

9.1.     Beräkning av den procentuella andelen olöslig komponent pä basis av ren torr massa utan hänsyn lill förlust av fibermassa under förbehandlingen.

p % =      100 mi        - 100

mj + mj-l-ms

i+illi±i!b

-      100 m,       =

100

P2%   =

m| + mi + m3

|+ini±i!b

mi

p3% = 100 - (P ,% + P,%)

P,%

är den procentuella andelen av den första torra rena komponenten.

Pj%

är den procentuella andelen av den andra torra rena komponenten,

p3%

är den procentuella andelen av den tredje rena torra komponenten,

m,

är den första komponentens rena torrvikl efter förbehandling,

mj

är den andra komponentens rena torrvikl efter förbehandling,

mj

är den Iredje komponentens rena lorrvikt efter förbehandling.

Ii.9.2. För beräkning av den procentuella andelen av varje komponent som justerats med hän.syn till konventionella ätervinningsfaktorer och i tillämpliga fall korrektionsfaktorer för viktföriust under förbehandlingen, se 1.8.2.

III.

METOD FÖR KVANTITATIV ANALYS AV TERNÄRA FIB ER BLAND NINGAR MED

HJÄLP AV EN KOMBINATION A V MANUELL OCH KEMISK SEPARATION

När så är möjligt bör manuell separation användas varvid hänsyn tas till andelen komponenter som separerats innan man går vidare med någon kemisk behandling av varje enskild komponent.

IV.

METODERNAS PRECISION

Precisionen som anges i de olika metodema avser reproducerbarheten (se bilaga 2 till direktivet om vis.sa metoder för kvantitativ analys av binära textilblandningar).

Reproducerbarheten syftar på tillförlitligheten, dvs. den inbördes överensstämmelsen mellan experimentellt framkomna värden, erhållna vid olika laboratorier eller vid olika tilltällen, vid användning av samma analysmetod på provkroppar från en identiskt överensstämmande blandning.

Reproducerbarhctenangesav konfidensintervallet för resultaten vid 95 % konfidensnivå.

Detta innebär, förutsatt att metoden tillämpats på en identiskt överensstämmande blandning, au skillnaden mellan två resultat i en serie analyser, gjorda vid olika laboraloricr, kommer all överskridas endasl i 5 fall av 100.

För att bestämma precisionen hos analysen av en temär blandning tillämpar man på vanligt sätt de värden som anges i de metoder för analys av binära blandningar som har använts för att analysera även de temära blandingama.

Förutsatt alt  man  i de  fyra  variantema av  kvantitativ  kemisk analys av temära

blandningar bestämmer att två upplösningar skall utföras (med användande av två

%nA

separata provkroppar för de lorsta tre varianterna och cn provkropp för den fjärde

30.3.73

373L0044/S Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 5

NrL 83/13

varianten) saml förutsatt att Ej och E anger precisionen för de två metoderna för analys av binära blandningar, visar nedanstående tabell resultatets precision för varje komponent:

Varianter

1

2 och 3 -

4

Komponent

fiber

a

E|

E,

E,

b

E:

E, + Ej

E, + E,

e

E, -t-E;

E,

E, + Ej

Om den fjärde varianten används kan man finna att graden av precision är lägre än den som beräknats med hjälp av ovanslående metod, vilket förklaras av den första reagensens möjliga påverkan på återstoden, dvs. komponentema b och c. Della skulle dock vara svårt att utvärdera.

V.

PRO VNINGSRA PPOR T

V.l.        Ange den  variant eller de varianter som användes för att  utföra  analysen samt metodema, reagensema och korreklionsfaktorerna.

V.2.        Redovisa alla detaljer som rör nägon speciell förbehandling (se 1.6).

V.3.        Redovisa de enskilda resultaten och det arilmcliska medelvärdet, samtliga med en decimals noggrannhet.

V.4.        Redovisa om möjligt metodens precision, beräknad enligt tabellen i avsnitt 

IV, 

för varje komponent.

8 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 33

105

Prop. 1992/93:33

373L0044/S

,.,

-

Bilaga 5

Nr L 83/14

Europei.ska gemenskapernas officiella tidning

30.3.73

BILAGA 2

EXEMPEL PÄ BERÄKNING AV KOMPONENTERNAS PROCENTANDEL I VISSA

TERNÄRA BLANDNINGAR MED ANVÄNDANDE AV NÄGRA AV DE VARIANTER

SOM BESKRIVS I PUNKT I.8.I I BILAGA 1

Tag fallet med en fibcrblandning som vid den kvalitativa analysen visade sig innehålla följande komponenter: I. kardull, 2. nylon (polyamid), 3. oblekt bomull.

VARIANT NR 1

Genom alt använda denna variant, dvs. användandeav två olika provkroppar och avlägsnande av cn komponent (a = ull) genom all lösa ut densamma från den första provkroppen och en annan komponent (b = polyamid) från den andra provkroppen kan följande resultat erhållas:

1.

Den första provkroppens lorrvikt efter förlichandling

(m,) = 1,6000 g

2.

Återstodens torrvikl efter förbehandling med alkalisk

natriumhypoklorit (polyamid + bomull)

(r,) = 1,4166 g

3.

Den andra provkroppens torrvikl efter förbehandling

(m) = 1,8000 g

4.

Återstodens torrvikt efter behandling med myrsyra (ull + bomull)

(r,) = 0,9000 g

Behandling med alkalisk natriumhypoklorit medför inle någon viklförlusi för polyamid medan oblekt bomull tappar 3 % i vikt, därför är d, = 1,0 och di = 1.03,

Behandling med myrsyra medför ingen viklförlusi för ull eller oblekt bomull, därför är dj och dj = 1,0.

Om de värden som erhålls genom kemisk analys och korrektionsfaktorcrnabyls ut i formeln under punkt 1.8.1.1 i bilaga 1 får man fram tiUjaiulc resultat:

P,% (ull) = [ L03 - 1,03 

X 

JL±!66 + 0,9000 >

i   1,0

1,6000      1,8000      1       1,0  

II

P,% (polyamid) = f L2 - 1,0 x 2,2000 + 1,4166  I    ,_L0  \ 1     x 100 = 50,00

[  1,0

1,8000      1,6000      \

1,0  IJ

P,% (bomull) = 100 - (10,30 -I- 50,00) = 39,70

De olika rena torra fibremas procentandelar i blandningen är som följer:

Ull

10,30 %

Polyamid

50,00 %

Bomull

39,70 %

Dessa procentandelar måste justeras enligt formlerna i punkt 1.8.2 i bilaga 1  för att även de

konventionella    ålervinningsfaklorcrna    och    korrcklionsfaklorema    för    vikllö.-luster    erter

106

förbehandling skall beaktas.

Prop. 1992/93:33

373L0044/S                                      t.           ,

Bilaga 5

30.3.73

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Nr L 83/15

Som anges i bilaga 2 till direktivet om benämningar på textilier är de konventionella återvinnings- faktorerna som följer: kardull 17,0 %. polyamid 6,25 %, bomull 8,5 %. Även oblekt bomull uppvisar cn viktföriust på 4 % efter förbehandling med pctroleumcter och vallen. Alltså är:

10,30 

X    

(1 -H ",.0 + 0.0 )

P,% (ull)----------------------------------- i----- '00

'

------------------------ 

X 

100 = 10,97

10,30 

X 

( 1 -h '".0 + O.Ol   + 50,00 

X 

f 1 -H L2UlA2V -H 39,70 

X 

( 1 -H 8,5 -I- M\

\

100     I

\

100     I

\

100     I

50,00 

X  

( I -K 6,S + 0,0 )

Pj»% (polyamid) = ---- !------- 12-- i   x 100 = 48,37

109,8385

PjA% (bomull) = 100 - (10,97 + 48,37) = 40,66

Gamets sammansättning är därför som följer:

Polyamid

48,4 %

Bomull

40,6 %

Ull

11,0%

100,0 %

VARIANT 4

Tag fallet med en fiberblandning som vid den kvalitativa analysen visade sig innehålla följande komponenter: kardull, vi.skos, oblekt bomull.

Antag att följande resultat erhålls när variant 4 används, dvs. man avlägsnar tvä komponenter i följd från fiberblandningen i en enstaka provkropp:

1.

Provkroppens torrvikt efter förbehandling

(m,) = 1,6000 m

2.

Återstodens lorrvikt efter den första behandlingen med alkalisk

natriumhypoklorit (viskos -t- bomull)

(r,) = 1,4166 g

3.   Återstodens torrvikt efter den andra behandlingen av återstoden

r, med xinkklorid/myrsyra (bomull)

(rj) = 0,6630 g

Behandling mecl alkalisk natriumhypoklorit medför ingen viktföriust för viskos medan oblekt bomull förlorar 3 %, därför är d, = 1,0 och dj = 1,03.

Som ell resultat av behandling med zinkklorid/myrsyra ökar bomulls vikt med 4 % sä att dj = (1,03 

X 

0,96) = 0,9888, avrundat till 0,99, (där d, är korrektionsfaktom för den tredje komponentens viktförlust respektive viktökning i den första oeh andra reagensen).

Om de värden som erhållits genom kemisk analys och korreklionsfaktorerna byts ut i formiema i punkt 1.8.1.4 i bilaga 1 får man fram följande resultat:

Pjfo (viskos) = 1,0 

X 

1,4166

X 

100 _ _L2 

X 

40,98 = 48,75%

1,6000

1,03

P,% (bomull) = 0,99 

X 

0,6630

joq

= 41,02% 1,6000

P,% (ull) = 100 - (48,75 -H 41,02) = 10,23%

107

373L0044/S

PP" 1992/93:33

Bilaga 5

NrL 83/16

Europeiska gemen.skapernas officiella tidning

30.3.73

Som redan angeils i variant 1 måste dessa procentandelar justeras med hjälp av formiema i punkt 1.8.2 i bilaga 1.

10,23 

X    

(l + ILO+AS)

P,% (ull) = ___________________________ !------- 22------ !------------------------------ 

X 

100 = 10,57%

10,23 

X 

( I -H 17.0 + 0.0|   + 4g 75  ( i -h   '3 + 0,0 \   + 41,02 

X 

/ 1 + 8AJlA2\

\

100    /

\

100    /

\

100    ;

48,75 

X 

(   1 -I-   '3 + 0,0 1

PjaÄ 

(viskos)   =    ---- !--------- 122-- !   

X 

100 = 48,65%

113,2041

PjA% (bomull) = 100 - (10,57 + 48,65) = 40,78%

Gamets sammansättning är därför som följer:

Viskos

48,6 %

Bomull

40.8 %

Ull                10.6 %

100.0 %

108

30.3.73

373L0044/S Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 5

NrL 83/17

O

u u S-

u a

Ii

zz ä! z

:

Sa

P

ii 

"i 

>

o

a cs

g

W-l

'.

v

1

JS

?

f

.

A

|3

I

1

"O

.2

3!

3

2

31

w

1

|2

1?

E

{f

?-

 1

c

?

_?

?

>>   >>

.n --

j= 5

J2   S

 "O

0 "i

T3 "S

L

II

E E Et

Ä

c 2 .....

is 

Sts

Ii

?1

ne " 

1

1 

-5

e 

ts

K

E

i

cis

gg

l.l?

|S

13

£§

|s

i

0 

00

|g

S

I   1

g

 fe

. e

 i

»

 3

if

fi

2

"a

G

2

 2

"a      

j

»

1  .

.!

£

   >.

.

£

 >.

.2   w

rf

E

5" 

3-

§

M

>

»

fe-

S >

»

s    i

»

so

k.

1

 0  

3e

II

«

*E3

0 }

«

II

ill

15

s.

n n

r

rt Ov

Cl 

»

n 0*

 Cl

* 00

QO   V

9.

Tj-

00   Tt

   Tt

o     00

t.

z

j=

J5

.c

.c

.c

JS

JS

g

g

ä

'i

0

ä

S

g

g

ä

a

g

'

TJ-

Tt

«»

"t

Tt

Tt

k.

L.

L.

U

"s

_U

=

ä

J>

_u

V

«

'J

i>

Cl

"v

TJ

5

Tt

«

"C

.

"

-

-

.

j=

Ic

J=

JS

-C

JS

f

JS

>

o

'i

ä

0

0

t

g

ä

ä

8

rl

u

X

u

M

u

_u

n

Q

_2

Ji

"y

Js

c

i

"y

~

"

«

c

s

CL 3

"rt

"g

i 

£

8.

1

3

s

CL

s

a. 

3

c

J>

£

E

J

3

Jd

tm

>.

'>

-.A

E

o

O

£

»

J

0

3 E

>

3

*J   rt

' 

Jj

">

>

v>

i

:2

-* 

-*  J

E

v;   SJj

W)*  

3

=   rt

C    3

'J

'j '.i

3   (

«

3   cg

0  ?1

(4

E

11

Si

II

i -.fl

.Ei

11

1

Jrf "g /span>

É

s.

5

n

(Kj

>

2

:f

2

:g

2

c

C

g. 

E

"

«

.

_o

u

jU

u

i>

jj

r,    

«

l>

'J

=:

11 

 >

"o

-O

k.

1

b.

3

.

2

"v

0

E

O    b

14 

>

rt

">

rt

rt

A

>>

8.

3

S.

>>

S.

1

1

=

v

V

2

c

,:

ä

I

h

8.

V

L.

u

tfl

="

a

K

g

u

fe

u

£

)

o

«

t

«

n

NO

l

£

c:

-C

J=

"o

"v

0

0

0

L.

_

«

«

JJ

rt

'i

Jtf

12

"y

w

-- 

"

ä

1

rt

S

t

§

rt

8.

.s

3

3

3

3

3

>

0

"

>

Sll

,c

1 =

-

ri

m

-*

t/

«

r*

00

0*

0

-

ffl

109

NrL 83/18

373L0044/S Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 5

30.3.73

JS

1 1

as

S 

1

rt

.s

s.

z

1

9     (koldlsulfid/aceton 55,5/44,5 m/m) oeh 4     (myrsyra 80% m/m)

.g  E

e*

gf= 

S E

II

Tt r

JS

8

? 1

if

    t-'

JS

8

i *

il

II

8

? 

c

fl

7!   

«

 fl

JS

8

1

f

g  =5

i -

II

3 5

«

  Cl

.c

8

c 

2

E   3 g -C

.11

3 -5

00 rt

JS

o

o

i 

it f"

E  (Q

00   --

J=

8

8. 

i =

C la

f.|

00 ri

8

il

i 

S e

II

ii

n r

.c

8

el 

«

11

23 3 >

.5  S

JS

8

fl

>,.2

II 

3

00 m

1

9     (koldisuIfid/aceton 55,5/44,5 m/m) oeh 3     (zinkklorid/myrsyra) eller 8     (dimetylformamid) och 3     (zinkklorid/myrsyra)

"c

s

rt

>

1 1

*

Tf

Tt

Tt

Tt

Tt

_y 

3

.c

8

Tt

Tt

3

Tt

ä

3

8

ri

Tt

1

5

JS

s

c 

J

1

E

o

C-

8.

1

8.

rt

it

. -

S ".

a v.

s

,  y

It

'*:2

11

.8 8.

i"E-

?:

51

E  *

 8.

y

1

8.

rt

1

y

1

3

S

a

3

>

=3*  3    (8 

E "2

.8    1

S

8.

1

8.

3

"3

.8

ri c

8.

E o

5

"v

NO

"o.

"o

"rt

i

O  "=

1

£

CL 3 JM!

II

"rt

"8

E 

1

3 J-i!

11

;5

1

"y

3

y

y

= 

y

rt

3

y

k. _y

3

rt

3

1

1

3

i

3

O

>

ll

O    3

3 E

.8

rt

/span>

v

il

a

.a

>

U   

£

| O- i

3     C

 >

> i*

c

'

é 

g.

c

.2

S 

">

.Si "u 

vO -O

1

a

rt

1 

1

rt

(4

rt

1

(rt

y

1

3

1

/span> 3 

s|

C- 2

3    C

Ii

01

rt 

>

.5

c -a

c

r4

n

2

in

\0

r-

00

2

O

ri

ri

?.

110

30.3.73

373L0044/S Europeiska 'emenskapcrnas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Biiaga 5

Nr L 83/19

3 8

a. 

1

c

M 

1

s.

z

W)

"2

>.

c

>. 

E

1

II

s 

 t*

8

'rt'

II

.il

3 

8

1

U-I

r-

2 >

y    >

1

il 

II

8

.3

E

rt

? C

S 'c   i

»

Ä

 3

    00

J=

8

E c   E

rt    C

 .2

O   y 

   E 3 3

NO    00

1

S o

'il

o i:

3 

£

so n

1

?

E lie

11

II 

sc  r-

8

E E

S

§

 -

i|

s2, 3

     Tt

(J

o

"i

rt

c"   ">>

1 i

l3

    00

.c

8

8                          (dimetylformamid)

 och 7     (svavelsyra 75% m/m)

eller

9                    (koldisulfid/aeelon 55,5/44,5

 m/m)

och 7     (svavelsyra 75% m/m)

1 

c

1   >

Tt

»

Tt

*

Tt

Tt

Tt

Tt

Tt

Tt

rt

J=>

c

1

o

=3 3

E

3

E

2

y

3

t.

JU

3

=:

3

3

8

Cl. 3 M

1

3 3

11

u 

J>

3

a

a.

3 Jd

1

>

3 3

il

y 

g

3

O 

>

3 3 E -2 

i  

É

1

'b

z

3 

y

s

I

y

3

8.

I

n

f

rt

il

Ii

rt

11

1 i

1

1

1

rt

1

3

so

T)

E

rt

8.

y

s

CL

3

1

.2

>

il

1

v

E 

5,

8.

1

y

1

3

*>

="   

3    rt

c

8

8.

E

1

1 

1

I

1

1

y 

n

c

1

1 

1

1

y

rt

u

Si

.o

>

E

C

"8

rt

m

s

n

( 

n

00

n

?i

o cn

ri

rt

111

Nr L 57/52

387X0142/S Europeisk* gemcntkipetnts officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 6

27.2.87

KOMMISSIONEN

KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

ar den 6 februari 1987

om vissa metoder fSr aTligsnandet aT riberfrSmmande material (Sre kvaDtitativ analys av

fiberblandningar

(87/142/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gementkapcn, länkilt den andra sttccksatsen i artikel 155 i detu, och

med beaktande av följande:

Ridets direktiv 71/307/EEG av den 26 juli 1971 om till­närmning av medlemiitatemas lagstiftning om benåmningarpi textilier' i de» lenaste lydelse enligt direktiv 83/623/EEG' föreskriver obligatorisk märkning av textilvaror virs fibcrinne-hill miste analyseras för att kontrollera om innchiUet över­ensstämmer mod informationen pi etiketten.

Ridcu direktiv 7Z/276/EEG' i dess senaste lydelse enligt direkUv 81/7S/EEG* och ridets direktiv 73/44/EEG' fast­lägger de analyskrav som miste uppfyllas lör an vid kontroller inom gemenskapen bestämma fiberinnehillet i de textilvaror som bestir av binärt och temära blandningar. Dessa krav omfattar bide fölbehandlingen av provet och själva den > kvantitativa analysen.

Ridets direktiv 72/276/EEG och 73/44/EEG löreskriver att dcit fibcT&äininandc ämnen som tiUföiU textilvaror iniste avlägsnas innan provets Gbeiinnehill analyseras. Dessa direktiv fastlägger en standardmetod som är tillämplig för avlägsnandet enbart iör sidana Gberfiämmande ämnen som kan extiaheni nted petroleumeter och vatten. Direktiven anger emeUeitid inte nigot förfarande betiäffande de minga olika slag av tillsatta material aom inte löses ut i dessa substanser. Under dessa förtiillanden iir de laboratorier som

utför de ovannämnda kontrollerna sv textilvaror använd* olika metoder som kan ge skiljaktiga resultat.

Pi teknikens nuvarande utvecklingsstadium är det i praktiken omöjUgt alt fastlägga bindande och detaljerede metoder för avlägsnandet av sidant tillfört material som inte löses ut i petrolcumeter och vatten p.g.a. materialets komplexitet och varierande sammansättning-För att si Ungt möjligt säkerställa den nödvändiga enhetlig­heten i resultaten vid de kontroller av textilvaror som utföra inom gemenskapen är det trots detta lämpligt an laboratorierna fir tillgäng till lämpliga metoder som de bör använda för att avlägsna de vanligaste typema av tillfört material som inte kan extraheras med petrolcumeter och vatten. Metoder som iterger dessa kännetecken anges i ISO teknisk rapport S090 av den 15 februari 1977 och UNI standard 8046 frin juni 1980. Dessa metoder har godkänts av experter frin de nationella laboratori­erna vid eo möte med kommissionens arbetsgrupp för analy­ser. Det är önskvärt an man vidtar itgärder för aU dessa metoder används i tillämpliga fall och att tillämpningen av dem därför rekommenderas. Hänvisning kan därför ske till ovannämnda dokument som anger de erforderliga variantema och de inneboendebegiänsningarsom vidlider dessa metoder.

Dessa slutsatser överensstämmer med de synpunkter som uttalats av kommittén för direktiv som rör benämningar pi och märkning av textilier.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖUANDE.

EGT nr L 185, 16.8.1971, s. 16 EGT nr L 353, 15.12.1983, s. 8. EGT nr L 173. 31.7.1972, s. 1. EGTnrL57, 4.3.1981, s. 23. EGT nr L 83, 30.3.1973, s. 1.

Artikel 1

Härmed rekommenderas att de laboratorier som utför kontrol­ler av textilvarors sammansättning vid fölbehandlingen av provet före analysen använder de metoder för avlägsnandet av fiberfrämmande ämnen som anges i bilagan till denna rekom­mendation.

112

Prop. 1992/93:33

387X0142/S

.,       ,

Bilaga 6

27.2.87

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Nr L 57/53

Artikel 2

Medlemsstatema skall till kommissionen anmäla de itgärder som vidtagits pi grundval av denna rekommendation.

Artikel 3 Denna rekommendation riktar sig till medlemsstatema. Utfärdad i Bryssel den 6 februari 1987.

På kommissionens vägnar

Grigoris VARFIS

Kommissionsmedlem

113

Prop. 1992/93:33

387X0142/S

_.,

,

Bilaga 6

Nr L 57/54

Europeiska gemenskapemas officiella tidning

27.2.87

BILAGA

REKOMMENDIgRADE METODER FÖR AVLÄGSNAIWET AV HBERFRÄMMANDE

ÄMNEN FÖRE DEN KVANTITATIVA ANALYSEN AV

TEXTILFIBERBLANDNINGAR

(Punkt 1.6, tredje stycket, fSrsU meningen i bilaea 2, avsnitt 1 till direktiv 72/276/EEG ocb dirätJv 73/44/EEG)

1.    INLEDNING

Med 'fiberMmmande ämnen' avses inom textilindustrin de naturligt förekommande eller syntetiska substanser som tillföra textilvaror vid nigot steg i tillverkningsprocessen. Dessa substanser tjänar minga olika ändamil beroende pi den ilrigavaiande textilvarans typ och avsedda användning.

Fiberfrämmande ämnen är indelade i flera klasser, nämligen:

Smörj- och fiiktningsmedel.

Limämnen.

Appretyrer.

2.    BESTÄMMELSER AVSEENDE AVLÄGSNANDET AV TILLFÖRDA ÄMNEN

När det gäller blandningar eller när ovidkommande fibrer piträffu i textilvaror som pistis van 'rena' är det nödvändigt att göra en kvantitativ analys av fiberaammansättnuieen, vanligen genom att upplösa en eller flera av varans bestindsdelar, för att kontroUen fiberinnehillet.

2.1.

Före själva aiulysen miste emeUertid alla fiberfrämmande ämnen avUigsnas i enUghet med den nyinsatta aitikeln 12.3 i direktiv 71/307/EEG om benämningar pi textiUer. Denna artikel fasUtäUs i artikel 1.7 i direktiv 83/623/EEa.

2.2.

Detta krav iterCnns även i en nigot annoriunda form i direktiv 72/276/EEG (bUaga 2, avsnitt 1, fjärde och femte stycket) och i 73/44/EEG (bUaga 1, inledningen, ittonde och nionde stycket) om kvantitativ analys av binära och temära fibeiblandningar.

2.3.

BUaga 1 och 2 till de ovannämnda direktiven om kvantitativ analys fastställer i punkt 1.6, 'FöroehandUng av analysprovet', en standardmetod som innebär extrahering med pctroleumcter och därefter blötläggning, föret i kaUt och sedan i varmt vatten för att avlägsna visu typer av fiberfrämmande ämnen, särskUt sidana som kan extraheras med pctroleumcter och vatten (oljor; fetter, vaxcr, vattenlösliga produkter m.m.)

2.4.

Ingen metod iör att avlägsna andra fiberfrämmande ämnen anges utan det tredje och (järde stycket i punkt 1.6 iöreskriver följande:

'Om Gberiirämmande ämnen inte kan extnheras med petrolcumeter och vatten bör de avlämnas |enom att ersätta den ovan beskrivna vattenmetoden med aiman lämpUg metod aom mte väsentUgt förändnr nigon av fiberkomponentema...

Analysrapportemabör innehilla fiiUsländiga upplysningarom de iöibehandUngsmetodcr aom använts.'

De ämnen som tiUfön textUvaror uppvisar stor variation och komplexitet i samman-aättningen. Den tekniska utvecklingen av sidana substanser fortgir ständigt och deras kännetecken och i synnerhet deras lösningslörmiga varierar frin tid UU annan. Detta innd>är att avlägsnandet av dessa substanser ät en ytterst kompbcend process som ger varierande resultat.

Följaktligen iörefaUer det praktiskt taget omöjUgt an före analysen ange exakta och uttömmande standardmetoder för avlägsnandet av alla typer av liUlörda ämnen.

Av denna anledning anger inle direktiven nigra sidana metoder utan överlänmar it laboratoriema att i och för analys välja UimpUga tiUvägagingssän att avUgsna de tiUförda imnen som kan finnas i textUvaror.

3.     REKOMMENDERADE METODER

3.1. Trots att det ir omöjUgt att utforma metoder som kan användu för alla tiUförda imnen skulle det indi innebära en hjälp för analyslaboratoriema att ha tUlgin liU metoder som anger ett exakt tiUvägagingssän som kunde användas när si ir lämpUgt i de oUka faU som uppstir och i synncibct för utlösning av de vanligaste tiUförda substansenu.

Ulan sidana metoder kan avlägsnandet av dessa substanser före snalysen av textUvaror ske pi oUlix sitt i oUka laboratorier, och detta kunde leda liU varierande analysresultat.

FöljaktUgen är det tUlridUgt an förcsli lämpUga metoder för avlägsnandet av de vUctigaste,

114

tiU textUvaror tillförda substanserna för att uppni en viss enhctUghet i föit>ehandlingen av de provkroppar som skaU undereökas.

387X0.42/S

PP- 1992/93:33

Bilaga 6

27.2.87

Europeiska gemenskapemas officieUa tidning

Nr L 57/S5

3.2.  Följande metoder anses lämpUga för avlägsnandet av fiberfiämmande ämnen, särakilt appretyrer, och de kan därför användas:

De som anges i ISO teknisk rapport 5090 av den 15 februari 1977, tabcU och bUaga.

De som anges i UNI' standard 8046 frin juni 1980 och som iterfmns i kapitel 4, punkt 4.2, 4.3, 4.4, 4.6, 4.7, 4.8, 4.9, 4,11 om de tiUförda substanser som anges i kapitel 5, serienummer 5.4, 5.8, 5.10, 5.17, 5.19. 5.21. 5.22, 5.23, 5.28 och 5.29.

5.      VARNING

Följande omständigheter, som även anges i den andra meningen i företa stycket i ISO rapport 5090, bör beaktas:

De föreslagna metodema är ibland bristfäUiga och kan inte iörbittres pi nuvarande utvecklingsstadium.

För att avlägsna visu fiberfrämmande ämnen saknas metoder.

Det är inte möjUgt att avgöra om alla fiberfrämmande ämnen avlägsnats heU eftersom det f.n. saknas metoder för identifiering av samtUga nu förekommande fiberfrämmande ämnen.

Vissa meioder kan skada textilfibrema utan att det f.n. är möjUgt att bedöma skadans omfattning.

UNI = Ente Nationale Italiano di Unificazione.

215

Nr L 75/28

387X0185/S Europeiska gemenskapemas officiella tidning

Prop. 1992/93:33 Bilaga 7

17.3.87

KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

av den 6 februari 1987

om kTantitativa analysmetoder fSr identifiering av akryl- ocb modakryUlbrer, kk>rflbrer

och trivioylflbrer

(87/185/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDA'nON

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särakilt den andra strecksatsen i aitUcel 155 i detta, och

med beaktande av följande:

BUaga 1 tiU lidsdirektiv 71/307/EEG av den 26 juli 1971 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om benämningar pi textiUer' i dess senaste lydelse enUgt direktiv 83/623/EEG som föreskriver obUgatorisk märkning av textilvaror, anger fibrernas benämningar och beskrivningar av desamma. De fibrer som ingir i dessa varor och som namnges pi etiketten miste överensstämma med dessa beskrivningar.

BUagan föreskriver att de fibrer som anges i punkt 24, 25, 27 och 35 miste i kedjan innehilla vissa procentandelar av en given monomer sammansättning som är det enda kriteriet som gör det möjUgt att identifiera dem och i vissa faU skUja dem it frin varandra.

När man kontroUerar att tcxtUvaron sammansättning över­ensstämmer med den som anges pi etiketten kan det visa sig nödvändigt att kontroUen dessa procentandelar för att identifien de ovannämnda fibrema. I detta syfte miste analyslabontoiiema ha tiUglng till lämpUga metoder för kvantitativ bestämning av det kväve och klor som bUdar den monomere samnunsättningen i dessa kemiska fibrer.

Pi teknikens nuvarande utvecklingsstadium är det inte aUtid möjUgt att enbart bestämma de ingäende kvantiteterna kväve eUer klor i de ovannämnda monomere sammansättningarna eftenom sidana kvantiteter kan bestämmas endast för produkten i sin heUiet, inklusive viss procentandel av sub­stanserna, p.g.a. i iibem iörckommande material, t.ex. färgämnen eUer tUIsatser som innehiUer kväve och klor. Under dessa iöihiUanden är det inle möjUgt att fastställa bindande analysmetoder.

För att si Ungt möjUgt säkeretälla den nödvändiga enhetUg-hcten i resultaten vid de kontroUer av textUvaror som utföre inom gemenskapen är det trots detta limpUgt att laboratorierna

iir tiUging tiU metoder för kvantitativ bestämning av kväve och klor som är si exakta som möjUgt med hänsyn tiU teknikens nuvarande utvecklingsstadium och som laboratorier­na Hl använda. Sidana metoder har utaitietats pi basis av ett flertal prov som utförts under kommissionens överinseende vid flera oUka laboratorier. Användningen av dem bör därför rekommenderas i enUghet med de synpunkter som uttalats av kommittén för direkUv som rör benämningar pi och märkning av textUier.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖUANDE.

Artikel 1

Härigenom rekommenderas de Uboratorier som genomför kontroUer att tcxtUvaron sammansättning överensstämmer i avaUct att identifiera de fibrer som anges under punkt 24, 25, 27 och 35 i bUaga 1 tiU direktiv 71/307/EEG använder de metoder iör kvantitativ analys som angea i bilagan tiU denna rekommendation.

Artikel 2

Medlemsstatema skaU tiU kommissionen anmäla de itgärder som vidtagits pi grundval av denna rekommendation.

Artikel 3 Denna rekommendation riktar sig tiU medlemsstatema. Utiärdad i Bryssel den 6 februari 1987.

Pi kommissionens vagnar

Grigoris VARFIS

Kommissionsmedlem

EGT nr L 185, 16.8.1971. s. 16. EGT nr L 353, 15.12.1983, s. 8.

116

Prop. 1992/93:33

387X0185/S                                       ., *     

Bilaga 7

17.3.87

Europeiska gemenskapemas officieUa tidning

Nr L 75/29

BILAGA

REKOMMENDERADE KVANTITATIVA ANALYSMETODER FÖR IDENTIHERING-

EN AV AKRYL- OCH MODAKRYLFIBRER OCH KLORHBRER OCH

TRIVINYLFIBRER

Obs!

Metodema enUgt A och B nedan gör det möjUgt an verifiera de tiUiuia proccntandelama

monomera ummansänningar iör akryl och

modakrylfibrer samt klorfibrer och trivinylfibrer

enUgt punkt 24 och 27 respektive 25 och 35 i bUaga 1 tiU direktiv 71/307/EEG.

Dessa metoder skaU emeUertid inte betraktas som det enda sättet att verifiera att de ovansticnde fibrema överensstämmer med beskrivningen. Om nigon tvekan uppstir kan de resultat som erhiUs med dessa metoder kontroUeras med andre lämpUga tekniker, särekUt när resultaten Ugger pi gränsen iör det godtagbare för den berörda fibem.

A. METOD FÖR KVANTTfATIV BESTÄMNING AV KVÄVEHALTEN FÖR ATT IDENTIHERA DE AKRYL- OCH MODAKRYLFIBRER SOM ANGES UNDER PUNKT 24 OCH 27 I BILAGA 1 TILL DIREKTIV 71/307/EEG

1.   TiUimpning

Denna metod är, efter avlägsnandet av fiberfrämmande ämnen, tUlämpUg pi akryl- och modakrylfibrer i rent tiUstind och sedan de avskUjts firin cn blandning.

Denna metod kan endast tiUämpas när tillsatser, särekUt kvävesubslanser, kan avlägsnas helt före analysen. I detta sammanhang betraktas färgämnen som tiUsatser trots rids-dircbiv 72/276/EEG' om analys av binära blandningar.

2.   Princip

Kvävehalten bestäms och den vUaprocent akrylonitrUenhet som fmns i fibem beräknu med hjälp av en konvertcringsfaktor.

3.   Utrustning och reagenser

3.1 Utrustning

i)        KjeldahUcolv, kapacitet 500 ml.

ii)       Kjeldahl destiUeringsapparat.

iu)      Tilreiingsapparat som medger noggrannheten 0,05 ml.

3.2 Reagenser

SamtUga reagenser miste hiUa analytisk kvaUtet och vattnet miste vara desliUerat.

i)        Vattenfritt kaUumsuIfat.

u)       Koppanulfat (CUSO4 SH,0)

iu)      Koncentrered svavelsyra, (d = 1,84 vid 20*C).

iv)      Svavelsyre 0,1 N (standardlösning).

v)       Nalriumhydroxidlösning 400 g/l. Löt upp 400 g natriumhydroxid i 400 - SOO ml vatten och späd med vatten tiU 1 Uler.

vi)      Nalriumhydroxidlösning 0,1 N (stuidardlösning).

viu)    Fenolftaleinlösning som indUcator.

4.    UtfSraode

Följ anvisningama i avsnitt 1 'Allmänna anvisningar för kvantiuiiv kemisk analys av lexälfibeiblandningar' i direktiv 72/276/EEC i friga om provuoag, Uirkning, vägning och fölbehandling.

117

EGT nr L 173,31.7.1972.

Prop. 1992/93:33

387X0185/S

.,

Bilaga 7

17.3.87

Europeiska gemenskapenus ofneiella tidning

NrL 75/31

3.     Utrustning och reagenser

3.1. Utrustning

i) Föibränningskolv av borosUikatglas eUer Uknande material med vid hals och ca. SOO ml kapacitet fönedd med glaspropp av sUpat borosUikatglas pi vUkcn en ca 100 mm ling plalinumtrid (diameter 0,5-0,7 mm) svetsats fast (fig. 1).

Kolven och proppen miste vara föreedda med en anordning som förhindrar att proppen rubbas ur sitt läge och att gas sUpper ut under föibränningsprocessen.

ii)    Anordning iör Qäntändning av materialet (infraröd rekommenderas).

iu)   FUtcrpapper med lig klor- oeh askhalt.

3.2   Reagenser

SamtUga reagenser miste hiUa analytisk kvaUtet och vattnet miste vara destiUeret.

i)     Natriumhydroxid 0,01 N (standardlösning).

ii)    30 % väteperoxid (m/m).

iu)   Syrgastub.

iv)   Överklonyra (70 % m/m; d = 1,67).

v)    0,1 % difenylkaibazonaUcohoUösning(m/m).

vi) KvicksUver (II)-perklorat 0,01 N standardlösning med natriumklorid, stamlösning. Lösningen tillreds genom stt 1,1 g kvicksUveroxid (gul) blandas med 800 ml vatten och skakas. Därefter tUlsätts 1,54 ml 70 % överklonyra. Denna lösning späds lUl 1 000 ml och standardiseras med natriumkloridlösning av bestämd koncentration.

4.     Utflirande

Följ anvisningama i avsnitt 1 'Allmänna anvisningar iör kvantitativ kemisk analys av textUfiberblandningar' i direktiv 72/276/EEG i iriga om provuttag, torknuig, vägning och fölbehandling.

Vig noga ett torrt prov om ca 30 mg och placera det pi rUterpappret som vikts (i de streckade linjema enUgt figur 2) och ruUats ncdifrin och upp.

Vira den plalinumtrid som siUer fast i proppen hirt runt pappenpaketct med provkroppen ai att ländningspappret sticker ut.

HäU 10 ml vatten, 20 ml natriumhydroxid 0,01 N lösning och 3-4 droppar väteperoxid i kolven.

FyU kolven med syre under eU par sekunder tills den bUr fuU. Antänd ländningspappret, sätt omedelbart i glasproppen och skreva fast den ordentligt.

Låt kolven med innehiU svalna. Skaka kolven knfligt flen ginger under 25 - 30 minuter iör att piskynda upptagningen av förtiränningspioduktema.

FyU flaskhalsen med nign ml destUlerat vatten och avlägsna sedan proppen. Skölj platinumUiden och flaskans sidor med 50 - 60 ml vatten.

Lit alkalinlösningen koka 3 - S minuter och se tiU att lösningen iir ett pH-värde pi ca. 3,5 med hjälp av 70 % överklonyn.

TUlsätt 2 ml difenylkaibazonindikatoroch tilnt med 0,01 N kvicksilverperklontlösningtUlt färgen övergir frin neutral tiU lila.

Utiör kontroUtitrering med hjälp sv samma mängder reagens och fillerpapper som använts i provet.

(I StäUet för litrering med kvicksUver Gl)-perklonl och kromatisk indUcator kan man gön

en potentiometrisk litrering med hjälp av en sUverelektrod med cn sUvemilrallösning av

1°

bestämd koncentration.)

387X0.85/S

POP- 1992/93:33

Bilaga 7

Nr L 75/30

Europeiska gemenskapemas officieUa tidning

17.3.87

Ca. 0,5 g av det tom provmalerialet vägs noga och överföra tiU KjeldahUcolvcn. TUlsätt 10 g kaUumsulfat, 1 g koppanulfat och 25 ml koncentrerad svavelsyra (densitet: 1,84). Skaka innehiUet i flaskan iöniktigt lUls aUa fibrema är ordentUgi genomfuktade av syran.

Placere kolven i lutande stäUning i ett dragskip och värm upp den igen långsamt och iönUrtigt över en bunsenbnnnare eUcr annan uppväimningsanordning liUs fibrema är upplösta.[REDACTED_EFTERNAMN] sedan värmen si att lösningen sjuder (ca. 350*C) i 30 minuter, d.v.s. tills lösningen blir nästan färglös.

Lit kolven svaba och späd innchiUct iöniktigt med 150 ml vatten.

HäU ca. 100 ml 0,1 N svavelsyrelösning i cn 250 ml kolv som är placered under destiUerings-apparatens kylare si att avrinningsröret befmner sig just under vätskeytan.

Koppla Uiop KjeldahUcolven med desUUeringsapparaten och tiUsäu 120 ml natrium-hydroxidlösning (400 g/1) lingsamt och iöreUoigt.
[REDACTED_EFTERNAMN] väimen si att lösningen sjuder och samla upp minst 100 ml av destiUatet si att hela mängden ammoniak itervmns.

Sank ner Erlenmeyerkolven si att utsidan pi kylaren befmner sig ca. 2(X) mm ovanför väukeytan och destiUcra i ytterUgare en minut.

Skölj avrinningsröret med destillerat vatten och samla upp sköljvälskan i Erlenmeyerkolven.

Titrere destiUatet med standardiserad 0,1 N nalriumhydroxidlösning och använd därvid fenolftaleinlösning som indUcator.

5.   Berfikning av resultat

Beräkna det procenlueUa kväveinnehiUet i den tom provkroppen enUgt nedan: A» =   14(V,n, - VJ

lO.m där A % = det procentuella kväveinnchållet i den rena, tom provkroppen.

V,     = den totala volymen, i ml, svavelsyrelösning 0,1 N.

n,      = svavclsyrelösningens koncentration, uttryckt som normsUtet.

V]     = den totala volymen, i ml, nalriumhydroxidlösning0,1 N.

n,      = natriumhydroxidlösningens koncentration, uttryckt som normaUlet.

m      = är den förbchandlade lorlcade provkroppeiu vikt i gnm.

Beräkna akiylnilrilmonomcrcnhcten med en decimal med hjälp av denna formel:

 AkiyUiilrilenhet % - A % x 3,788.

6.   Precision

KonfidensintcrvaUet för de erhållna rcsultalen med denna metod skaU inte vara större än ±_ 1 vid 95 % konfidensnivi.

B. METOD FÖR KV ANTTTATrV BESTÄMNING AV KLORHALTEN FÖR ATT IDEN'nnE-RA DE KLORFIBRER OCH TRIVINYLRBRER SOM ANGES UNDER PUNKT 25 OCH 35 I BILAGA 1 "HLL DIREKTIV 71/307/EEG

1.   TilUmpning

Denna metod kan, efter avlägsnandet av fiberfrämmande ämnen, användas för att identifiera kkrfibrer och trivinylfibrer i rent lUlslånd och sedan de avskUjls från en blandnmg.

Denna metod kan endast tiUämpas när tillsatser, särskUt klonter, kan avlägsnas helt före analysen. I detta sammanhang betraktas färgämnen som tUlsatscr trots ridsdircktiv 72/276/EEG om analys av binära blandningar.

2.   Princip

Klorhalten bestäms och viktprocenten vinyl cUer vinyUdenklorid beräknas med hjälp av cn

H"

konvertcringsfaktor sedan provkroppen förbränts i syre.

Civildepartementet

Prop. 1992/93:33

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 1 oktober 1992

Närvarande: statsrådet B.[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Frig­gebo,[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinken­spiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Unc­kel, P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anmäler fråga om en lag om märkning av textilier.

Regeringen beslutar att genom proposition lämna förslag till riksdagen om märkning av textilier i enlighet med bilagan till detta protokoll.

Ur protokollet: Gunnel Strinde

gotab   42047, Stockholm 1992

120