Samhällsekonomi och

finansförvaltning

2

Förslag till statsbudget för 2001

Samhällsekonomi och finansförvaltning

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 7

2 Utgiftsområde Samhällsekonomi och finansförvaltning 9

2.1 Omfattning 9

2.2 Utgiftsutveckling 9

3 Politikområde Effektiv statsförvaltning 11

3.1 Politikområdets omfattning 11

3.2 Utgiftsutveckling 13

3.3 Mål 13

3.4 Politikens inriktning 14

3.5 Insatser 16

3.5.1 Statliga insatser inom politikområdet 16

3.5.2 Insatser utanför politikområdet 18

3.6 Resultatbedömning 18

3.7 Revisionens iakttagelser 21

3.8 Bedömningar av framtida personalkonsekvenser inom staten 22

3.9 Budgetförslag 23

3.9.1 1:1 Konjunkturinstitutet 23

3.9.2 1:2 Riksrevisionsverket 24

3.9.3 1:3 Ekonomistyrningsverket 25

3.9.4 1:4 Statskontoret 26

3.9.5 1:5 Täckning av merkostnader för lokaler 26

3.9.6 1:6 Statistiska centralbyrån 27

3.9.7 1:7 Folk- och bostadsräkning 28

3.9.8 1:8 Kammarkollegiet 28

3.9.9 1:9 Nämnden för offentlig upphandling 29

3.9.10 1:10 Statens kvalitets- och kompetensråd 29

3.9.11 1:12 Ekonomiska rådet 30

3.9.12 1:13 Utvecklingsarbete 30

3.9.13 Statens fastighetsverk 31

3.9.14 Fortifikationsverket 31

4 Politikområde Finansiella system och tillsyn 33

4.1 Omfattning 33

4.2 Utgiftsutveckling 34

4.3 Mål 35

4.4 Politikens inriktning 36

4.5 Insatser 38

4.5.1 Statliga insatser inom politikområdet 38

4.5.2 Insatser utanför politikområdet 40

4.6 Resultatbedömning 41

4.6.1 Redovisning av tillståndet 41

4.6.2 Övergripande resultatbedömning inom politikområdet 41

4.6.3 Resultat, analys och slutsatser 42

4.7 Revisionens iakttagelser 45

4.8 Budgetförslag 45

4.8.1 2:2 Finansinspektionen 45

4.8.2 2:3 Insättningsgarantinämnden 46

4.8.3 2:4 Riksgäldskontoret: Förvaltningskostnader 47

4.8.4 2:1 Riksgäldskontoret: Garantiverksamhet 48

4.8.5 2:6 Bokföringsnämnden 49

4.8.6 2:7 Avgift för Stadshypotekskassans grundfond 49

4.8.7 2:8 Kapitalhöjning i Nordiska investeringsbanken 50

4.8.8 2:9 Bidrag till kapitalet i Europeiska utvecklingsbanken 50

4.8.9 Premiepensionsmyndigheten 50

5 Ofördelat anslag: Riksdagens revisorer 53

5.1 90:1 Riksdagens revisorer 53

Bilaga Anslagsbenämningar 2000 och 2001 57

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 7

2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet 9

3.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet Effektiv statsförvaltning 13

3.2 Personalpolitiska konsekvenser 23

3.3 Personalkonsekvenser vid Försvarsmakten 23

3.4 Anslagsutveckling för Konjunkturinstitutet 23

3.5 Budget för avgiftsbelagd verksamhet 24

3.6 Beräkning av anslaget för 2001 24

3.7 Anslagsutveckling för Riksrevisionsverket 24

3.8 Uppdragsverksamhet 24

3.9 Beräkning av anslaget för 2001 24

3.10 Anslagsutveckling för Ekonomistyrningsverket 25

3.11 Uppdragsverksamhet 25

3.12 Beräkning av anslaget för 2001 25

3.13 Anslagutveckling för Statskontoret 26

3.14 Offentligrättslig verksamhet 26

3.15 Uppdragsverksamhet 26

3.16 Beräkning av anslaget för 2001 26

3.17 Anslagsutvecklingen för Täckning av merkostnader för lokaler 26

3.18 Anslagsutveckling för Statistiska centralbyrån 27

3.19 Budget för avgiftsbelagd verksamhet 27

3.20 Beräkning av anslaget för 2001 27

3.21 Anslagsutveckling för Folk- och bostadsräkning 28

3.22 Anslagsutveckling för Kammarkollegiet 28

3.23 Uppdragsverksamhet 28

3.24 Beräkning av anslaget för 2001 29

3.25 Anslagsutveckling för Nämnden för offentlig upphandling 29

3.26 Beräkning av anslaget för 2000 29

3.27 Anslagsutveckling för Statens kvalitets- och kompetensråd 29

3.28 Beräkning av anslaget för 2001 30

3.29 Anslagsutveckling för Ekonomiska rådet 30

3.30 Beräkning av anslaget för 2001 30

3.31 Anslagsutveckling för Utvecklingsarbete 30

3.32 Beräkning av anslaget för 2001 31

3.33 Redovisning av uppgifter om det ekonomiska läget för

Statens fastighetsverk 31

3.34 Investeringsplan för Statens fastighetsverk 31

3.35 Redovisning av uppgifter om det ekonomiska läget för

Fortifikationsverket 31

3.36 Investeringsplan för Fortifikationsverket 32

4.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet Finansiella system och tillsyn

34

4.2 Resultatet av Riksgäldskontorets garantiverksamhet 1994/95-1999 43

4.3 Budget för avgiftsbelagd verksamhet, in- och utlåningsverksamhet, 44

4.4 Anslagsutveckling för Finansinspektionen 45

4.5 Offentligrättslig verksamhet 45

4.6 Beräkning av anslaget för 2001 46

4.7 Anslagsutveckling för Insättningsgarantinämnden 46

4.8 Offentligrättslig verksamhet 46

4.9 Beräkning av anslaget för 2001 47

4.10 Anslagsutvecklingen för Riksgäldskontoret: Förvaltningskostnader 47

4.11 Beräkning av anslag för 2001 47

4.12 Anslagsutveckling för Riksgäldskontoret: Garantiverksamhet 48

4.13 Budget för avgiftsbelagd garantiverksamhet, nya garantier 48

4.14 Anslagsutveckling för Bokföringsnämnden 49

4.15 Beräkning av anslaget för 2001 49

4.16 Anslagsutveckling för Avgift för Stadshypotekskassans grundfond 49

4.17 Beräkning av anslaget för 2001 49

4.18 Anslagsutveckling för Kapitalhöjning i Nordiska investeringsbanken 50

4.19 Anslagsutveckling för Bidrag till kapitalet i

Europeiska utvecklingsbanken 50

4.20 Premiepensionsmyndigheten: Lån i Riksgäldskontoret 50

4.21 Offentligrättslig verksamhet 51

5.1 Anslagsutveckling för Riksdagens revisorer 53

5.2 Beräkning av anslaget för 2001 54

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner de föreslagna målen för

politikområdena Effektiv statsförvaltning

(avsnitt 3.3) och Finansiella system och

tillsyn (avsnitt 4.3) samt att de nuvarande

målen inom utgiftsområdet upphör att gälla

(avsnitt 3.3 och 4.3),

2. bemyndigar regeringen att under år 2001, i

fråga om ramanslaget 1:13

Utvecklingsarbete, göra ekonomiska

åtaganden som inklusive tidigare åtaganden

innebär utgifter på högst 50 000 000 kronor

efter år 2001 (avsnitt 3.9.12),

3. bemyndigar regeringen att besluta om att

Statens fastighetsverk får ta upp lån inom

en ram av högst 7 000 000 000 kronor i

Riksgäldskontoret för investeringar m.m. i

enlighet med vad regeringen förordar

(avsnitt 3.9.13),

4. bemyndigar regeringen att besluta om att

Fortifikationsverket får ta upp lån inom en

ram av högst 4 200 000 000 kronor i

Riksgäldskontoret för investeringar m.m. i

enlighet med vad regeringen förordar

(avsnitt 3.9.14),

5. godkänner investeringsplan för Statens

Fastighetsverk i enlighet med vad

regeringen förordar (avsnitt 3.9.13),

6. godkänner investeringsplan för

Fortifikationsverket i enlighet med vad

regeringen förordar (avsnitt 3.9.14),

7. bemyndigar regeringen att för år 2001

besluta om en rörlig kredit i

Riksgäldskontoret om högst 500 000 000

kronor för att tillgodose

Premiepensionsmyndighetens behov av

likviditet i handeln med fondandelar

(avsnitt 4.8.9),

8. för budgetåret 2001 anvisar anslagen under

utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och

finansförvaltning enligt följande

uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

1:1

Konjunkturinstitutet

ramanslag

44 036

1:2

Riksrevisionsverket

ramanslag

152 140

1:3

Ekonomistyrningsverket

ramanslag

58 475

1:4

Statskontoret

ramanslag

72 054

1:5

Täckning av merkostnader för lokaler

ramanslag

8 800

1:6

Statistiska centralbyrån

ramanslag

376 303

1:7

Folk- och bostadsräkning

reservationsanslag

10 000

1:8

Kammarkollegiet

ramanslag

31 049

1:9

Nämnden för offentlig upphandling

ramanslag

7 235

1:10

Statens kvalitets- och kompetensråd

ramanslag

10 954

1:12

Ekonomiska rådet

ramanslag

2 052

1:13

Utvecklingsarbete

ramanslag

19 720

2:1

Riksgäldskontoret: Garantiverksamhet

ramanslag

1

2:2

Finansinspektionen

ramanslag

130 186

2:3

Insättningsgarantinämnden

ramanslag

8 093

2:4

Riksgäldskontoret: Förvaltningskostnader

ramanslag

256 402

2:6

Bokföringsnämnden

ramanslag

7 432

2:7

Avgift för Stadshypotekskassans grundfond

ramanslag

9 400

2:8

Kapitalhöjning i Nordiska investeringsbanken

ramanslag

18 700

2:9

Bidrag till kapitalet i Europeiska utvecklingsbanken

ramanslag

60 000

90:1

Riksdagens revisorer

ramanslag

24 623

Summa

1 307 655

Anslagsbeteckning 1:11 och 2:5 saknas p.g.a. ändrad anslagsstruktur.

2 Utgiftsområde Samhällsekonomi och

finansförvaltning

2.1 Omfattning

I utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och

finansförvaltning ingår två politikområden,

Effektiv statsförvaltning och Finansiella system och

tillsyn. Vidare ingår anslaget 90:1 Riksdagens

revisorer.

Effektiv statsförvaltning omfattar frågor om

granskning, ekonomisk styrning, förvaltningsut

veckling, statliga arbetsgivarfrågor, statistik,

prognosverksamhet, fastighetsförvaltning m.m.

Finansiella system och tillsyn innefattar frågor

om tillsyn och reglering av de finansiella

marknaderna, statsskuldsförvaltning, statliga

finansierings- och garantiåtaganden,

premiepensionsadministration, finansiell

redovisning, internatio-nellt finansiellt samarbete

samt tillsyn av spelmarknaden.

2.2 Utgiftsutveckling

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

20001

Utgiftsprognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

Politikområde Effektiv statsförvaltning

829

809

903

793

865

819

Politikområde Finansiella system och tillsyn

657

739

781

490

482

494

Anslag Riksdagens revisorer

19

23

25

25

25

26

Totalt för utgiftsområde 2

1 505

1 571

1 709

1 308

1 372

1 339

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

3 Politikområde Effektiv statsförvaltning

3.1 Politikområdets omfattning

I politikområdet ingår i princip samtliga

myndigheter och anslag inom dagens

verksamhetsområde Effektivisering och utveckling

av statlig förvaltning i utgiftsområde 2 samt

verksamhetsområdet Staten som arbetsgivare i

utgiftsområde 14. De tidigare anslagen A11 Vissa

nämnder m.m. och A14 Riksgäldskontoret:

Garantiverksamhet har delvis respektive helt

förts till andra politik-områden.

Politikområdets anslag omsluter ca 8,4

miljarder kronor, avgiftsintäkterna uppgår till ca

5,6 miljarder kronor och planerade

lånefinansierade investeringar uppgår till ca 1,1

miljarder kronor.

Cirka 90 procent av anslagsmedlen är

transfereringar hänförliga till statliga

tjänstepensioner inom utgiftsområde 14.

Resterande anslag återfinns i huvudsak inom

utgiftsområdet, där medel för statistik och

revision tillsammans utgör två tredjedelar av

anslagen.

Huvuddelen av avgiftsintäkterna avser

uppdragsverksamhet, varav merparten från

statliga kunder. Drygt 80 procent av avgifterna

utgörs av hyror. Resterande avgiftsintäkter

utgörs främst av statistiktjänster, diverse

inomstatliga myndighetstjänster samt

tjänsteexport inom olika områden.

Investeringarna sker i huvudsak i kultur-,

försvars- eller andra s.k. ändamålsfastigheter.

Verksamheten inom politikområdet syftar till

att effektivisera och utveckla statsförvaltningen.

Ett tiotal stabs- och servicemyndigheter som har

detta som huvuduppgift är närmast berörda.

Politikområdet omfattar myndigheterna

Riksrevisionsverket, Ekonomistyrningsverket,

Statskontoret, Kammarkollegiet, Statistiska

centralbyrån, Statens kvalitets- och

kompetensråd, Konjunkturinstitutet, Statens

fastighetsverk och Fortifikationsverket. Vidare

ingår Arbetsgivarverket, Statens pensionsverk

samt vissa nämnder inom utgiftsområde 14.

En gemensam nämnare för dessa myndigheter

är att de stödjer regeringen i arbetet med att

utveckla statsförvaltningen så att statsförvalt-

ningen som helhet skall fungera med höga krav

på rättssäkerhet, effektivitet och demokrati och

att de därför i huvudsak riktar sina insatser mot

statsförvaltningen som helhet och inte mot

enskilda sektorer. Flertalet myndigheter har som

huvuduppgift att antingen tillhandahålla stabs-

eller myndighetsstöd eller att i olika former ta

fram beslutsunderlag i vid mening såsom

granskningar, utvärderingar, omprövningar,

prognoser, statistik och analyser. Statistik-

verksamheten skall även förse samhället i övrigt

med underlag för beslut, samhällsdebatt och

forskning.

Verksamheten inom politikområdet är

sammanfattningsvis inriktad mot att skapa

förutsättningar för och kontroll av att statliga

åtaganden sköts så effektivt som möjligt.

Politikområdets verksamheter har även en viktig

roll att fylla i arbetet med vidareutvecklingen av

den statliga förvaltningen.

Trots verksamheternas gemensamma syfte

en effektiv och utvecklad statsförvaltning rör

det sig om många myndigheter med relativt

olikartade verksamheter. För att ge en förbättrad

överblick över ett heterogent politikområde kan

det indelas i följande sex delverksamheter:

Granskning innefattar till största delen årlig

revision, följt av effektivitetsrevision och

regeringsuppdrag. Granskningsverksamheten

bedrivs uteslutande av Riksrevisionsverket, och

avser den statliga redovisningen och

förvaltningen samt måluppfyllelsen och

effektiviteten i statliga åtaganden. Verksamheten

är i huvudsak (ca 70 procent) anslagsfinansierad.

Ekonomisk styrning och utveckling av

statsförvaltningen omfattar förvaltning och

utveckling av det ekonomiadministrativa

regelverket samt utveckling av budgetprocessen

och statsförvaltningen. Vidare ingår annan

efterfrågestyrd stabsverksamhet och

myndighetsservice. Stödverksamheterna

omfattar bl.a. ekonomistyrnings- och

systemfrågor, juridisk expertis samt

administrativ service och viss medelsförvaltning.

Merparten av verksamheten är avgiftsfinansierad.

Myndigheter som ingår är

Ekonomistyrningsverket, Statskontoret,

Kammarkollegiet, Nämnden för offentlig

upphandling samt Statens kvalitets- och

kompetensråd. I området ingår även ett anslag

för utvecklingsarbete.

Statliga arbetsgivarfrågor omfattar personal-

och lönepolitiska frågor, såsom löneutveckling,

kompetensförsörjning, arbetsorganisation,

jämställdhet inom staten m.m. samt

myndigheterna Statens Pensionsverk,

Arbetsgivarverket och vissa nämnder inom det

arbetsgivarpolitiska området.

Prognos- och uppföljningsverksamheten avser

såväl uppföljning av utfall och prognoser som

analyser av de offentliga finanserna och den

samhällsekonomiska utvecklingen i olika kort-

och medelfristiga perspektiv, t.ex.

budgetprognoser och makroprognoser över

svensk och internationell ekonomi.

Verksamheten, som i huvudsak är

anslagsfinansierad, bedrivs inom

Konjunkturinstitutet, Ekonomistyrningsverket

samt Ekonomiska rådet.

Statistik omfattar officiell och annan statlig

statistik samt folk- och bostadsräkning.

Området innefattar Statistiska centralbyråns

(SCB) produktion, tillgängliggörande, spridning

och samordning av statistik.

I verksamheten ingår också prognoser inom

områdena arbetsmarknad, utbildning och

demografi. Folk- och bostadsräkning innefattar

det förberedelsearbete som genomförs av SCB,

Lantmäteriverket, Riksskatteverket och

kommunerna för att möjliggöra en

registerbaserad folk- och bostadsräkning 2005.

Nära hälften av området finansieras med avgifter,

andra hälften är anslagsfinansierad.

Fastighetsförvaltning omfattar endast

förvaltning av de fastigheter som av

kulturhistoriska och/eller andra skäl inte ansetts

lämpliga att förvalta i bolagsform

(regeringsbyggnader, länsresidens, ambassader,

de kungliga slotten, museer, teatrar, monument,

försvarsfastigheter, markområden m.m. samt

vissa donationsfastigheter).

Dessa kulturarvs- och ändamålsfastigheter

förvaltas av Statens fastighetsverk och

Fortifikationsverket, vars verksamheter är helt

avgifts-finansierade. Regeringens stabsstöd i

lokalförsörjningsfrågor, dvs. beräkningsunderlag,

andra analyser samt effektiv förvaltning och

avveckling av lokaler, tillhandahålls av

Statskontoret.

Av regeringens skrivelse Årsredovisning för

staten 1999 (skr. 1999/2000:150, bil. 1) framgår

att denna delverksamhet under år 1999

omfattade 30 procent av statens totala

lokalkostnader och 64 procent av statens innehav

av byggnader, mark och annan fast egendom.

I området ingår även anslaget för täckande av

merkostnader för lokaler.

3.2 Utgiftsutveckling

Tabell 3.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet Effektiv statsförvaltning

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

20001

Utgiftsprognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

Anslag inom utgiftsområde 2

1:1 Konjunkturinstitutet

38,9

40,0

40,8

44,0

45,0

45,9

1:2 Riksrevisionsverket

139,5

148,6

159,5

152,1

155,4

158,9

1:3 Ekonomistyrningsverket

52,6

59,7

57,4

58,5

59,7

61,0

1:4 Statskontoret

66,9

73,1

74,8

72,1

73,6

75,2

1:5 Täckning av merkostnader för lokaler

16,0

16,4

12,0

8,8

0,4

0,4

1:6 Statistiska centralbyrån

364,0

386,3

368,5

376,3

383,0

392,5

1:7 Folk- och bostadsräkning

5,4

13,0

14,0

10,0

78,0

12,0

1:8 Kammarkollegiet

26,6

32,9

29,1

31,0

31,7

32,4

1:9 Nämnden för offentlig upphandling

7,1

7,6

8,0

7,2

7,4

7,6

1:10 Statens kvalitets- och kompetensråd

7,9

10,8

11,7

11,0

11,2

11,4

1:12 Ekonomiska rådet

1,8

1,7

2,0

2,1

1,8

1,8

1:13 Utvecklingsarbete

24,6

17,5

54,3

19,7

17,3

19,7

2000 A11 Vissa nämnder m.m.

1,2

1,0

1,3

-

-

-

1999 A14 Kontrollfunktionen i staten

72,3

-

70,0

-

-

-

1999 A16 Statens Lokalförsörjningsverk:

Avvecklingskostnader

4,0

-

-

-

-

-

Totalt för utgiftsområde 2

828,8

808,6

903,4

792,8

864,5

818,8

Anslag inom utgiftsområde 14

1:1 Stabsuppgifter vid Arbetsgivarverket

1,7

2,0

2,5

2,2

2,5

2,5

1:2 Statliga tjänstepensioner m.m.

7 568,6

7 645,8

7 464,0

7 500,0

7 400,0

7 350,0

1998 14D3 Bidrag till förnyelsefonder på det statligt

reglerade området

4,7

-

8,6

-

-

-

Totalt för politikområde Effektiv statsförvaltning2

8 403,8

8 456,4

8 378,5

8 295,0

8 267,0

8 171,3

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Differens uppstår vid summering till följd av avrundning.

3.3 Mål

Mål för 2001

Regeringens förslag: Målet för politikområdet är

att skapa en effektiv statsförvaltning som i sin

helhet kännetecknas av hög produktivitet, god

kvalitet och bra service till nytta för

beslutsfattare, medborgare och näringsliv.

Eftersom politikområdets syfte är brett, antalet

myndigheter är stort och deras verksamhet har

mycket skiftande karaktär är det vid en

precisering av målet för politikområdet naturligt

att i huvudsak inrikta sig mot sex

delverksamheter, snarare än mot politikområdet i

sin helhet eller mot enskilda myndigheter. Målet

uppnås genom

 relevanta granskningar och beslutsunderlag

som bidrar till att förbättra effektiviteten i

statligt finansierad verksamhet,

 marknadsanpassat, ändamålsenligt och

kostnadseffektivt stöd till statliga

myndigheter,

 en samordnad statlig arbetsgivarpolitik,

som säkerställer att relevant kompetens

finns för att åstadkomma efterfrågat

resultat,

 tillförlitliga, träffsäkra och transparanta

prognoser och analyser över den

samhällsekonomiska och statsfinansiella

utvecklingen,

 lättillgänglig statistik som är opartisk,

relevant, tillförlitlig, aktuell och jämförbar,

 en kostnadseffektiv statlig kapital- och

fastighetsförvaltning, som med rimligt

risktagande kan tillhandahålla likvärdig

avkastning och service jämfört med privata

alternativ respektive ändamålsenliga lokaler

till brukarna.

Mål för 2000

Målen för år 2000, mot vilka

resultatbedömningen nedan görs, är följande:

 Statsförvaltningen skall bedrivas effektivt

och i det allmännas intresse. Detta skall bl.a.

ske genom granskning, metodutveckling,

uppföljning, utvärdering och kontinuerlig

omprövning av statlig verksamhet.

 Statsfinanserna och statens egendom skall

förvaltas och hanteras på ett så

kostnadseffektivt sätt som möjligt. Genom

bl.a. tillförlitliga prognoser och analyser

skall beslutsfattare erbjudas information om

den samhällsekonomiska och

statsfinansiella utvecklingen.

 Officiell statistik och annan statlig statistik

skall bidra till att öka kunskapen om

tillstånd, utveckling och samband i

samhället i stort.

 Myndigheterna skall erbjudas stöd av hög

kvalitet. Detta skall bl.a. ske genom

tillhandahållande av system, tjänster,

normgivning och metodutveckling.

 Arbetsgivarpolitiken skall vara väl utvecklad

och samordnad. Myndigheterna skall

bedriva arbetsgivarpolitiken så att relevant

kompetens finns för att åstadkomma

efterfrågat resultat.

3.4 Politikens inriktning

Prioriteringar m.m.

Området har under de senaste åren genomgått

betydande organisatoriska förändringar. Den

senaste förändringen innebar att Statens

kvalitets- och kompetensråd inrättades 1999 i

syfte att främja kvalitetsutveckling och

kompetensförsörjning inom statliga

myndigheter.

Statistikreformen har utvärderats och den

ekonomiska statistiken avses utredas. Nämnden

för offentlig upphandling (NOU) är f.n. föremål

för omprövning, och ytterligare förändringar kan

förväntas framöver, t.ex. inom

granskningsverksamheten.

I likhet med föregående budgetår är det

angeläget att framhålla betydelsen av att

verksamheterna inom politikområdet fortsätter

att utvecklas. Särskilt viktigt är att

myndigheterna bättre tillmötesgår faktiska och

potentiella användares intressen samt att

myndigheterna utvecklar sitt inbördes samarbete

ytterligare. Regeringen ser det som väsentligt för

statsförvaltningens utveckling att

användarorientering och helhetssyn eftersträvas

för verksamheterna inom politikområdet.

Väsentliga frågor under det närmaste året är:

 granskningsverksamhetens framtida

organisation,

 fortsatt utveckling av den ekonomiska

styrningen,

 genomförande av det förvaltningspolitiska

handlingsprogrammet, bl.a. vad avser

 ett utvidgat medborgarengagemang

 en föredömlig IT-användning

 lärande av jämförande studier

 en ny utvärdering av den reformerade

arbetsgivarpolitiken,

 förbättrad arbetsmarknadsstatistik och eko-

nomisk statistik,

 fortsatt utveckling av medelfristiga

prognoser och ökad hänsyn till

tjänstesektorn i konjunkturbarometern

m.m., samt

 att de av regeringen redan fastställda

ekonomiska och/eller andra målen för

statens fastighetsförvaltning skall ligga fast.

Regeringen redovisade i propositionen Statlig

förvaltning i medborgarnas tjänst (prop.

1997/98:136, bet. 1997/98:KU31, rskr. 1997/98:

294) riktlinjer för och krav på den framtida

statliga förvaltningen. Utifrån de riktlinjer som

angavs i propositionen har regeringen inlett ett

flerårigt förvaltningspolitiskt handlingsprogram

 En förvaltning i demokratins tjänst.

Regeringens förvaltningspolitiska

handlingsprogram har sänts ut till alla

myndigheter och statsanställda som en grund för

diskussion och fortsatt utvecklingsarbete.

Målen för 2000-talet är en statsförvaltning

som med höga krav på rättssäkerhet, effektivitet

och demokrati är tillgänglig och tillmötesgående.

Den har medborgarnas fulla förtroende, ger

näringslivet goda arbets- och

tillväxtförutsättningar samt är framgångsrik och

respekterad internationellt.

Vissa gemensamma värden måste gälla för

förvaltningen. Det är viktigt att det finns en

gemensam förvaltningskultur och etik. Hur

förvaltningen fungerar, hur den styrs, leds,

organiseras och arbetar har avgörande betydelse

för att de tre grundläggande värdena demokrati,

rättssäkerhet och effektivitet skall få genomslag i

hela förvaltningen. Flera tunga projekt gäller

också styrningen, bl.a. utveckling av

myndighetsstyrning, översyn av

verksförordningen samt jämförande studier, s.k.

benchmarking.

Offentlighet är en av grundprinciperna i det

svenska samhället. Kontakterna med

medborgare, företag och medier skall

kännetecknas av stor tillgänglighet och ett så

enkelt och begripligt språk som möjligt. En

offentlighetskampanj har inletts för att öka

kunskapen i samhället och bland de statsanställda

om offentlighetsprincipen.

Förvaltningen måste tillhandahålla tjänster på

ett sådant sätt att den ger största möjliga nytta

för medborgare, företag, kommuner,

organisationer m.fl. inom givna rättsliga och

ekonomiska ramar.

Förvaltningen måste dra nytta av de möjlig-

heter som finns att använda ny teknik och staten

skall vara föredömlig som IT-användare. Tjänster

som riktar sig till individer och företag skall

erbjudas via Internet, s.k. elektronisk förvaltning.

Till de åtgärder som syftar till bättre service till

medborgare och företag hör bl.a. utveckling av

kriterier för 24-timmarsmyndigheter,

försöksverksamhet med servicedeklarationer och

användning av elektroniska signaturer.

Informationstekniken skall också främja

kunskaps- och kompetensutveckling inom

statsförvaltningen.

För att de förvaltningspolitiska målen skall få

genomslag krävs en bättre uppföljning av

myndigheternas förändringsarbete. Genom

resultatindikatorer och återrapporteringskrav

kan myndigheternas anpassning till

förvaltningspolitikens och medborgarnas krav

följas.

Behovet av systematiskt genomförda

uppföljningar och utvärderingar av

förvaltningspolitiken har ökat. Underlaget för

uppföljningen behöver därför breddas. Syftet är

bl.a. att säkerställa att regeringens redovisning till

riksdagen av utvecklingen i statsförvaltningen

kan förbättras.

För vissa staliga myndigheter och bolag -

däribland många kulturinstitutioner - utgör

hyreskostnaden en betydande del av tilldelat

anslag, vilket dessa uppmärksammat som en

orsak till ekonomiska problem. Med anledning

av detta skall Regeringskansliet skyndsamt se

över frågan om lokalförsörjning för statliga

myndigheter och vissa bolag.

Politikens inriktning och prioriteringar

avseende olika delområden följer nedan.

Granskning: Inriktningen av

granskningsverksamheten skall vara oförändrad i

avvaktan på ställningstagande till den statliga

revisionens framtida organisation.

Ekonomisk styrning och utveckling av

statsförvaltningen: I regeringens

handlingsprogram, En förvaltning i demokratins

tjänst, läggs grunden för en långsiktig utveckling

av förvaltningen. Regeringen lämnar i volym 1,

avsnitt 10, en lägesrapport över pågående

utvecklingsarbete avseende den ekonomiska

styrningen i staten. En arbetsgrupp inom

Finansdepartementet kommer under hösten

2000 presentera ett förslag till förändringar i en

promemoria i departementsserien.

Med hänsyn till den offentliga upphandlingens

omfattning och möjligheterna till

effektiviseringar är det viktigt att det finns en

ändamålsenlig tillsynsfunktion för den offentliga

upphandlingen.

Rollen och organisationen för tillsynen av

offentlig upphandling är för närvarande föremål

för översyn med syftet att effektivisera tillsynen.

Regeringen anser att inriktningen och

omfattningen av NOU:s verksamhet skall vara

oförändrad i avvaktan på regeringens

ställningstagande till tillsynens framtida

organisation. Detta betyder bl.a. att

tillsynsverksamheten skall prioriteras.

Ställningstagandet till NOU:s framtida

organisationen kommer troligen att kunna göras

under våren 2001.

Statliga arbetsgivarfrågor: Inriktningen av

detta område framgår också av regeringens

förvaltningspolitiska handlingsprogram. Enligt

programmet skall staten vara en föredömlig

arbetsgivare.

Regeringen genomförde 1996/97 en

utvärdering av den reformerade

arbetsgivarpolitiken, men där konstaterades att

det hade gått alltför kort tid för att kunna dra

mera långtgående slutsatser. Regeringen avser

därför att göra en ny utvärdering av

arbetsgivarreformen.

I år kommer regeringen i sin

arbetsgivarpolitiska uppföljning, utöver uppgifter

om varje myndighets löneutveckling,

könsfördelning, åldersstruktur och

personalrörlighet, att begära in information om

vilka åtgärder myndigheterna vidtar dels för att

främja den etniska mångfalden bland de anställda

dels för att skapa en stimulerande och kreativ

arbetsplats med en god arbetsmiljö för sina

anställda.

Staten skall vara attraktiv som arbetsgivare.

Detta är inte minst viktigt när det gäller att

kunna attrahera ung arbetskraft i takt med de

stora pensionsavgångarna framöver.

Statistik: Kraven från statistikanvändarna ökar

successivt till följd av bl.a. de ekonomisk-

politiska mål som riksdagen har beslutat om och

det fördjupade samarbetet inom EU.

Statistikproduktionen måste fortlöpande

effektiviseras och tillgängligheten och

uppgiftslämnandet underlättas. Statistikens

kvalitet måste bibehållas och förbättras

ytterligare. För att statistikens trovärdighet skall

behållas får inte bortfallet i undersökningarna bli

större. För att möjliggöra förbättrad

arbetsmarknadsstatistik och att långsiktigt

prioritera ekonomisk statistik tillförs

verksamheten sammanlagt ca 25 miljoner

kronor. SCB skall hålla samman det statistiska

systemet och ansvara för sektorövergripande

statistik. Sektormyndigheterna skall ansvara för

statistiken inom sina ansvarsområden.

Ansvarsfördelningen mellan olika myndigheter

kan dock komma att behöva förändras i enstaka

fall. Samordningen skall förstärkas.

Antalet författningar på statistikens område

skall begränsas för att på så sätt få till stånd en

förenkling av regelsystemet. Regeringen avser

därför att senare återkomma till riksdagen med

förslag till ny statistiklagstiftning.

En första registerbaserad folk- och

bostadsräkning skall genomföras 2005. För att

göra detta möjligt avser regeringen att senare

återkomma till riksdagen med förslag till ny

lagstiftning om folk- och bostadsräkning.

Prognos- och uppföljningsverksamheten: Allt

större krav ställs på statens uppföljning och

prognoser. Den ekonomiska politiken vägleds

idag av medelfristiga mål. Dessa mål ställer krav

på att återkommande göra kort- och

medelfristiga prognoser och förbättra såväl

metoder som analyser av den ekonomiska

utvecklingen. En viktig del i metodutvecklingen

är utarbetandet av en ny makroekonomisk

modell med tillämpningar i ett medelfristigt

perspektiv. Prognosprecisionen bör på sikt

kunna förbättras.

Informationen om konjunkturläget är

bristfällig i många tjänstebranscher.

Tjänstesektorn är samtidigt den enskilt största

delen av svenskt näringsliv. En utvidgning av

konjunkturbarometern till fler delar av

tjänstesektorn kan därför bidra till en ökad

träffsäkerhet i konjunkturprog-noserna.

Fastighetsförvaltning: De av riksdagen 1991

beslutade riktlinjerna som låg till grund för

omorganisationen av statens

fastighetsförvaltning 1993 är fortfarande giltiga.

För en effektivare fastighets- och

förmögenhetsförvaltning skall bl.a. varje

fastighet förvaltas på ett för staten ekonomiskt

effektivt sätt så att tillgångarnas värde bibehålls

och om möjligt ökas. Förvaltningen skall bidra

till att fastigheternas värden bevaras på en

långsiktigt lämplig nivå för ägaren och brukaren

samt att ändamålsenliga mark-, anläggnings- och

lokalresurser kan erbjudas brukarna på

konkurrenskraftiga villkor.

Ambitionsnivån på underhålls- och

restaureringsarbeten för de kungliga slotten och

rikets fästningar ligger fast.

Fastigheter för försvarsändamål skall, inom

ramen för de övergripande målen, förvaltas så att

fastigheternas värden bevaras och

funktionaliteten bibehålls. Fortifikationsverket

skall avyttra fastigheter, vilket innebär att

försälja, riva eller överföra fast egendom till

annan statlig myndighet när detta krävs. På

grund av den omställning av försvaret som pågår

kommer ett stort antal fastigheter och mark att

behöva avyttras under de kommande åren.

Detta avyttringsbehov får inte leda till sådana

vakansgrader och intäktsminskningar så att de

ekonomiska målsättningarna för

fastighetsförvaltningen hotas (prop.

1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2, rskr.

1999/2000:168 och prop. 1999/2000:97, bet.

1999/2000:FöU7, rskr. 1999/2000:50, bet.

1999/200:FöU8, rskr. 1999/2000:251).

3.5 Insatser

3.5.1 Statliga insatser inom

politikområdet

Granskning: Under föregående år har

granskning och avlämnande av

revisionsberättelse genomförts för ca 470 objekt

enligt god revisionssed. Ett arbete med

certifiering (kvalitetssäkring) av revisorer har

också genomförts.

Effektivitetsrevisionen, som inriktats mot

relevanta områden av stor betydelse, har ökat

något i omfattning. Uppföljningen av

effektivitetsrapporterna mellan 1997 och 1999

visar att ungefär 80 procent av granskningens

slutsatser bejakats och i ungefär 50 procent har

åtgärder vidtagits eller planerats av granskade

myndigheter.

Omfattningen av det uppdragsstyrda

regeringsstödet har under föregående år minskat

något i omfattning jämfört med tidigare år.

Ekonomisk styrning och utveckling av

statsförvaltningen: Ett 30-tal utvecklingsinsatser

pågår avseende ekonomisk styrning,

prognosmodeller, administrativa system,

kompetens-utveckling, chefsprogram för

myndigheternas ledning samt Regeringskansliets

interna förändrings- och förnyelsearbete. Fyra

centrala insatser under perioden 1999-2001 är det

s.k. VESTA-projektet (Verktyg för ekonomisk

styrning i staten), den s.k. Tvåårsöversynen,

utvärderingen av budgetprocessen och

genomförandet av det förvaltningspolitiska

handlingsprogrammet. Utöver detta kan följande

insatser nämnas.

I budgetpropositionen för 2000 lade

regeringen fast att staten inte skall utveckla egna

administrativa system. I enlighet härmed avser

Ekonomistyrningsverket (ESV) att i större

utsträckning säkra myndigheternas behov av

ekonomi- och personaladministrativa system

genom att ingå ramavtal med lämpliga

leverantörer. Som en följd av denna inriktning

kan det bli aktuellt att ESV avyttrar

administrativa system till serviceföretag.

För att stödja och stimulera arbetet med

kvalitetsutveckling och kompetensförsörjning

inom den statliga förvaltningen har med stöd av

Statens kvalitets- och kompetensråd ett antal

seminarier, konferenser och utbildningsprogram

för förvaltningens anställda och chefer

anordnats.

Inom den statliga inköpssamordningen har ett

arbete bedrivits för att bl.a. sprida information

om och öka tillgängligheten till ramavtal samt

finna nya avtalsområden inom relevanta

produkt- och tjänsteområden. Parallellt har ett

arbete med att utveckla en Internetbaserad

informations- och beställningsfunktion

påbörjats, Internethandel för staten.

Statskontoret har under året bl.a. bidragit till

IT-utvecklingen av den statliga förvaltningen,

som exempel kan nämnas dels den omfattande

upphandlingsverksamheten, dels arbeten kring

elektroniska signaturer och s.k. 24-timmars-

myndigheter.

Under året har, som ett led i

resultatbedömningen av förvaltningspolitiska

insatser, också tagits fram förslag till s.k.

förvaltningspolitiska indikatorer.

I rapporten Staten i omvandling 1999 ges en

samlad och översiktlig redovisning av

utvecklingen i statsförvaltningen.

Arbetsgivarfrågor: Regeringen har genom en

ändring i 8 § verksförordningen (1995:1322),

med verkan fr.o.m. den 1 januari 2000,

tydliggjort myndighetschefens ansvar för och del

i utvecklingen av arbetsgivarpolitiken i staten.

Nuvarande ramavtal för den statliga sektorn

löper ut den 31 mars 2001. Under året har

förhandlingar pågått i syfte att träffa ett så kallat

samarbetsavtal för den statliga sektorn.

Förhandlingarna avslutades under våren 2000

med att ett avtal träffades. Förhandlingar om nya

pensions- och trygghetssystem har förberetts.

De nya avtalskonstruktioner som blev resultatet

av 1998 års avtalsrörelse gav på många punkter

en ökad lokal frihet, vilket ställer krav på de

lokala arbetsgivarna. Det ställer i sin tur krav på

Arbetsgivarverket att ge stöd och råd till

medlemmarna. Under året har en första

deluppföljning av RALS 1998-2001 genomförts.

Kravet på arbetsgivarsamverkan har ytterligare

accentuerats genom den ordning för lokala

lönerevisionsförhandlingar som infördes i RALS

1998-2001.

Ett första steg mot en utökning av Statens

pensionsverks (SPV) tjänste- och produktutbud

med hjälp av webbteknik har tagits. Ett

systematiskt kvalitetsarbete på hela myndigheten

har inletts.

Prognoser: För att höja kvaliteten i analyser av

den samhällsekonomiska och statsfinansiella

utvecklingen har fortlöpande utveckling av prog-

nosmodeller och kunskapsuppbyggnad skett

under året. Den enskilt största satsningen utgörs

av att bygga en makroekonomisk modell med

tonvikt på tillämpningar i ett medelfristigt

perspektiv. Anpassningen till nya

nationalräkenskapssystemet (ENS95) har

försenats, men Konjunkturinstitutet har i år

avsatt betydande resurser för att klara

omläggningen.

Genom användande av bl.a.

Konjunkturinstitutets barometrar och

indikatorer har såväl regeringen som allmänheten

på ett relativt tidigt skede informerats om att

Asienkrisens sam-mantagna effekter på svensk

ekonomi skulle komma att bli begränsade.

Genom Ekonomiska rådets publikationer,

regelbundna seminarier och konferenser har

forskning och utredningsarbete av hög

internationell standard av särskilt intresse för den

ekonomiska politikens utformning redovisats.

Statistik: Tillgängligheten till statistiken har

förbättrats genom bl.a. ökad publicering via

Internet. Ungefär 240 statistikprodukter med

officiell statistik över ett stort antal

samhällssektorer har framställts och gjorts

tillgängliga för statliga, kommunala och privata

statistikanvändare. Genom övergång från

stordatordrift till person-datorbaserad drift har

förutsättningar skapats för effektivare och mer

flexibel statistikproduktion.

Sverige har deltagit i ca 80 arbetsgrupper inom

Europeiska kommissionen.

Förberedelserna för den registerbaserade folk-

och bostadsräkningen har fortsatt enligt

planerna.

Fastighetsförvaltning: Under föregående år

förvaltades ett betydande statligt

fastighetsinnehav bestående av ett stort antal

försvarsanläggningar med tillhörande byggnader

samt olika kulturhistoriskt värdefulla byggnader.

Fortifikationsverket har avslutat en rad

investeringar under året till en total kostnad av

564 miljoner kronor. Nybyggnadernas andel av

investeringarna har ökat. Avvecklingen med

anledning av försvarsbeslutet 1996 har lett till att

mark, anläggningar och lokaler har sagts upp och

till att större delen sålts. Under 1999 har

fastigheter med ett sammanlagt bokfört värde på

66,5 miljoner kronor sålts.

3.5.2 Insatser utanför politikområdet

Genom att politikområdets mål och

verksamheter avser hela statsförvaltningen är

måluppfyllelsen i hög grad avhängig utfallet av

insatser utanför politikområdet. Några exempel

på relevanta insatser utanför politikområdet ges

nedan.

Granskningsverksamhetens resultat påverkas

av insatser av andra gransknings- och

kontrollorgan såsom Riksdagens revisorer, EU:s

revisionsorgan samt enskilda myndigheters

interna revision, controllerfunktioner,

administrativa funk-tioner och

ledningsorganisationer.

Prognosverksamheten påverkas bl.a. av hur

alternativa prognostiker och andra beställare

agerar samt hur beslutsfattare i riksdag, regering,

kommuner och näringsliv samt massmedia

utnyttjar de underlag som tas fram. I området

ingår t.ex. inte de budgetprognoser som tas fram

av myndigheter med ansvar för större anslag och

transfereringar. Inte heller Regeringskansliets

uppföljning och prognoser respektive Riksgälds-

kontorets prognoser av likviditet och lånebehov

omfattas. Dessa ingår istället i andra

politikområden.

Statistik. Den absolut övervägande delen av

produktionen av officiell statistik sker vid SCB,

alltså inom politikområdet. Ansvaret för och

finansieringen av statistiken är däremot uppdelat

på ett tjugotal sektormyndigheter, däribland

Arbetarskyddsstyrelsen, Riksförsäkringsverket,

Socialstyrelsen, Statens institut för

kommunikationsanalys och Statens

jordbruksverk, vilket gör att statliga insatser sker

inom ett stort antal politikområden. Även

kommunal sektor, som innefattar stora

statistikanvändare och finansiärer, ligger utanför

politikområdet.

Insatser inför den registerbaserade folk- och

bostadsräkningen sker även inom andra

politikområden.

Arbetsgivarfrågorna påverkas av hur varje

enskild myndighet agerar som arbetsgivare samt

hur dessa planerar sin kompetensförsörjning.

Inom arbetsgivarområdet åvilar det samtliga

statliga myndigheter att betala avgifter

motsvarande ca 415 miljoner kronor per år till de

partssammansatta organen Trygghetsstiftelsen,

Utvecklingsrådet och Statshälsan.

Staten är tillsammans med de centrala

arbetstagarorganisationerna på det statliga

avtalsområdet stiftare av Trygghetsstiftelsen.

Trygghetsstiftelsen är den organisation som

enligt det statliga trygghetsavtalet bistår dem

som är övertaliga och som ansvarar för

användningen av de medel som parterna har

avsatt för trygghetsåtgärder.

En närmare redogörelse för

Trygghetsstiftelsens verksamhet och resultat har

lämnats i regeringens skrivelse 1999/2000:150

Årsredovisning för staten 1999.

Myndigheternas fastighetsförvaltning påverkas

av hur varje enskild myndighet agerar som

hyresgäst samt hur dessa klarar rollfördelningen

och planerar sin lokalförsörjning.

3.6 Resultatbedömning

Resultatet av den verksamhet inom

politikområdet som avser effektivisering och

utveckling av statlig förvaltning återfinns till stor

del inom hela statsförvaltningen. Resultatet av

insatserna inom politikområdet framgår i stor

utsträckning av olika skrivelser och rapporter.

Regeringen gör den samlade bedömningen att

måluppfyllelsen inom politikområdet har varit

tillfredsställande under föregående år. En

osäkerhet i bedömningen är att målen inte till

fullo kan belysas och bedömas med tillgängliga

indikatorer.

Regeringens bedömning av måluppfyllelsen

för politikområdet innebär samtidigt att målen

för flertalet myndigheter ligger fast, utom i de

fall där förändringar framgår under avsnittet om

politikens inriktning. Bedömningar av resultaten

inom respektive delområde kommenteras i vissa

fall mer utförligt nedan.

Regeringen har i Årsredovisning för staten

1999 (skr. 1999/2000:150) lämnat en beskrivning

av utvecklingen inom statsförvaltningen. I

skrivelsen redovisas det ekonomiska läget i

staten, bland annat avseende lokalkostnader och

fastighetsvärden, statens konsumtion och

produktion, en uppföljning av myndigheternas

arbetsgivarpolitik och Riksrevisionsverkets

iakttagelser med anledning av genomförda

granskningar.

För en övergripande bedömning av tillståndet

och utvecklingen inom den statliga förvaltningen

kan RRV:s iakttagelser i verkets årliga rapport till

regeringen användas som en utgångspunkt (RRV

2000:16).

Ekonomistyrningsverket (ESV) genomför på

regeringens uppdrag en årlig

ekonomiadministrativ värdering (EA-värdering)

av myndigheter under regeringen. EA-

värderingen för 1999 visar att 91 procent av

myndigheterna klarat de uppställda kraven på ett

fullt tillfredsställande eller tillfredsställande sätt

jämfört med 88 procent 1998 och 93 procent

1997.

Målet om en kostnadseffektiv finans- och

egendomsförvaltning berör främst

Kammarkollegiet, Statens fastighetsverk och

Fortifikationsverket. Samtliga har avkastning

som uppfyller uppställda avkastningskrav. Av

nedanstående redovisning framgår även att ett

utvecklingsarbete (VESTA-projektet) pågår för

att ytterligare förbättra den ekonomiska

styrningen. Detta understöds av insatser för

bättre prognoser om den samhällsekonomiska

och statsfinansiella utvecklingen.

Indikatorer för måluppfyllelse avseende målet

om ökad kunskap i samhället genom statistik är

den kraftigt ökade spridning och tillgänglighet

som uppnåtts genom att statistikdatabaser

kostnadsfritt gjorts tillgängliga på Internet.

Målet att stabs- och servicemyndigheterna skall

tillhandahålla stöd av hög kvalitet kan däremot

inte helt beläggas med systematiska

kvalitetsstudier, då sådana endast finns för några

enskilda myndigheter. Som indikator på

tjänsternas kvalitet kan istället utgångspunkt tas i

bedömningarna av stabs- och

servicemyndigheternas kunder, främst

Regeringskansliet och andra statliga myndigheter

samt övrig offentlig sektor.

Av politikområdets myndigheter har

majoriteten genomfört kundundersökningar

under året, men bl.a. för områdena granskning

och prognoser saknas kundundersökningar.

Undersökningarna visar en överlag god

kundtillfredsställelse, som ligger på i princip

oförändrad nivå i de fall resultaten har kunnat

jämföras med tidigare års kundundersökningar.

För mera långtgående slutsatser krävs att

undersökningarna genomförs mer systematiskt

och med mer enhetliga metoder.

Myndigheternas s.k. 2000-säkring av de

tekniska systemen har fungerat väl. Det kan

konstateras att övergången till år 2000 skedde

utan några större störningar varken för statlig

verksamhet eller enskilda medborgare.

Tilläggas kan även att de inomstatliga

stödtjänster som myndigheterna tillhandahåller

bedöms ge upphov till betydande besparingar.

Enbart Statskontorets inköpssamordning på IT-

området bedöms motsvara mellan 400 och 800

miljoner kronor per år i besparingar.

När det gäller det arbetsgivarpolitiska målet

har en närmare redogörelse lämnats för

myndigheternas arbetsgivarpolitik och

regeringens bedömningar i Årsredovisning för

staten 1999 (skr. 1999/2000:150).

Nedan följer en genomgång av resultatet i

enskilda delverksamheter inom politikområdet.

Granskningsverksamheten har genomförts

instruktionsenligt samtidigt som resursinsatserna

har ökat vad gäller metod- och

kompetensutveckling.

När det gäller ekonomisk styrning och

utveckling av statsförvaltningen bedöms

Ekonomistyrningsverket (ESV), som har en

aktiv roll i utvecklingen av den ekonomiska

styrningen, ha klarat sina åtaganden under

föregående år på ett bra sätt.

Statskontoret har under 1999 tagit aktiv del i

det förvaltningspolitiska utvecklingsarbetet och

har under året genom ett flertal utredningar och

utvärderingar underlättat regeringens

omprövningar av offentliga åtaganden samt ökat

kunskaperna om effekterna av statliga åtgärder

inom olika verksamhetsområden. Statskontoret

har vidare bidragit till att göra

informationsförsörjningen inom den statliga

förvaltningen mer effektiv.

Av den kvalitetsundersökning som

genomförts framgår att det har skett en

kvalitetsökning i förhållande till förra budgetåret

och efterfrågan på Statskontorets tjänster är

alltjämt hög.

Regeringen anser att arbetet med systematisk

verksamhetsutveckling med utgångspunkt i

uppdragsgivarnas uppfattning om kvaliteten hos

myndighetens tjänster är värdefullt.

Kammarkollegiets myndighetsutövande

verksamheter samt den som består av bevakning

av allmänna intressen, har hanterats snabbt och

rättssäkert. Kollegiet har genom ett kvalificerat

och välanpassat stöd till de myndigheter som

köper administrativ service eller har kollegiet

som värdmyndighet gett förutsättningar för goda

resultat inom deras verksamheter. Inom de

verksamheter som utgör ett statligt

egenregialternativ, har kollegiet erbjudit likvärdig

eller bättre service till sina kunder jämfört med

den privata marknaden. Kapitalförvaltningens

aktie- och räntekonsortiers avkastning har

överträffat jämförelseindex för femte året i rad.

Den statliga inköpssamordningen har bidragit till

en ökad tillgänglighet till och omsättning av

ramavtal.

Statens kvalitets- och kompetensråd har

främjat användningen av systematiskt kvalitets-

arbete inom statliga myndigheter samt verkat för

en långsiktig förvaltnings- och

ledningskompetens i statsförvaltningen.

Regeringen bedömer att NOU i allt väsentligt

har uppnått de uppsatta målen för sin

verksamhet. NOU har verkat för att effektiv

upphandling sker affärsmässigt, effektivt och

lagenligt.

Regelefterlevnaden på upphandlingsområdet

torde ha blivit bättre. Den tillsynsstrategi som

tillämpas bör ha haft positiva effekter för

tillsynsverksamheten.

Den offentliga upphandlingen har sannolikt

effektiviserats och besparingar uppnåtts genom

att insatser har satts in på ett tidigt stadium av

utredningsarbetena på upphandlingsområdet.

Det synliga resultatet av det utvecklingsarbete

som finansieras genom särskilt anslag inom

politikområdet, är främst utredningsrapporter,

utbildningar och tekniska system. Vad gäller

effekterna av utvecklingsarbetet återfinns dessa

inom hela statsförvaltningen. En redogörelse för

utvecklingen av den ekonomiska styrningen

lämnas i volym 1, avsnitt 10.

Ett konkret resultat av utvecklingsarbetet kan

också utläsas i föreliggande proposition i och

med att ett förslag om en gemensam

verksamhetsstruktur i staten tagits fram med

redovisning på politikområden och mål för dessa

inom respektive utgiftsområde. Den nya

strukturen och politikområdena redovisas samlat

i volym 1, avsnitt 7.5.

Avseende statliga arbetsgivarfrågor kan nämnas

att Arbetsgivarverket årligen sedan 1993

efterfrågar medlemmarnas bedömning av sin

verksamhet. Av resultaten i 1999 års Service-

barometer kan utläsas att medlemmarna visar

stor tillfredsställelse med det arbete

Arbetsgivarverket utför. Arbetsgivarverket är till

99 procent avgifsfinansierat, varav 90 procent

hänför sig till medlemsavgifter som fr.o.m. den 1

januari 2000 uppgår till 0,1 procent av

medlemmens (myndighetens)

bruttolönesumma.

Regeringen bedömer utifrån

Arbetsgivarverkets servicebarometer samt

genomförda dialoger att de prestationer som

genomförts av verket har lett till en

vidareutvecklad och mer samordnad statlig

arbetsgivarpolitik. Detta ökar möjligheterna att

uppnå en effektiv statlig förvaltning.

Regeringens sammanvägning av ett antal

indikatorer pekar på att Statens Pensionsverk

(SPV) hanterar tillämpningen av den statliga

tjänstepensioneringen och statens

tjänstegrupplivförsäkring på ett effektivt och

korrekt sätt. SPV:s verksamhet och de resultat

som åstadkommits under 1999 är i linje med

deras uppdrag.

Med ensamrätt administrerar SPV

tjänstepensioner för statstjänstemän och

tillhandahåller pensionsservice för 550

arbetsgivare med drygt 200 000 anställda.

SPV:s pensionsadministrativa tjänster till

kommuner och landsting, statliga och

kommunala bolag i konkurrens och i samarbete

med andra marknadsaktörer har utvecklats och

ökat i omfattning. Intresset för pensionsfrågor

blir allt större och SPV har därför under 1999

påbörjat utvecklingen av tjänster för att hantera

det s.k. individuella valet.

Statistikproduktionen har till största delen

fullföljts enligt plan. Den ekonomiska statistiken

har förbättrats, men ytterligare förbättringar

behövs. Jämförbarheten med annan europeisk

statistik har ökat. Kvalitetsutvecklingen har varit

övervägande positiv. Det kan emellertid

konstateras att vissa misstag rörande kvaliteten

har gjorts under året. Kundnöjdheten bedöms

ligga kvar på samma höga nivå som tidigare år.

Tillgängligheten till statistiken har ökat. Bytet av

teknisk plattform och ökad publicering på

Internet har bidragit till detta. Antalet uttag från

SCB:s statistiska databaser har ökat med 30

procent och uppgick förra året till 70 000. Sedan

databaserna blev avgiftsfria den 1 januari 2000

har tillgängligheten ökat ytterligare. En oroande

utveckling är att svarsbortfallen i undersök-

ningarna har ökat under senare år.

Regeringen bedömer att förberedelsearbetet

för folk- och bostadsräkningen bedrivs så att det

är möjligt att genomföra den första

registerbaserade folk- och bostadsräkningen

2005.

Träffsäkerheten i prognoserna har ökat under

1990-talet. Flera studier visar att Konjunktur-

institutets (KI) prognoser står sig relativt väl i

såväl svensk som internationell jämförelse.

Tillförlitligheten och träffsäkerheten för

prognoserna har varit god de tre senaste åren.

KI:s analys av inflationsutvecklingen var bättre

än konsensusprognosen.

Verksamheten har, som avsett, blivit allt mer

inriktad på medelfristiga analyser. Prognoserna

är mer analyserande än tidigare och vändpunkter

fångas numera in på ett bättre sätt, bl.a. genom

barometerundersökningar och statistiska

indikatorer.

Institutets statistik, prognoser och analyser är

numera tillgängliga via Internet, vilket förbättrar

tillgängligheten. Ekonomiska rådets verksamhet

fungerar som en länk mellan å ena sidan

Finansdepartementet och KI och å andra sidan

den nationalekonomiska forskningen. Under det

senaste året har det pågått ett arbete för att bättre

ta tillvara rådets kompetens, bl.a. genom en

tätare kontakt mellan rådet och departementets

politiska ledning.

Rådets roll som initiativtagare till forskning är

betydelsefull, liksom det gedigna underlag som

rådets olika aktiviteter ger för den ekonomiska

politikens utformning. Rådet har också en viktig

uppgift som rådgivare till Konjunkturinstitutet i

vetenskapliga frågor, särskilt inom områdena

makroekonomi, modellbyggande och

miljöekonomi.

I fastighetsförvaltningen har

Fortifikationsverket lyckats minska kostnaderna

för underhåll och drift betydligt mer än

regeringen krävt. Underhåll och drift har också

genomförts i den omfattning som

överenskommits med brukarna för att bevara

fastigheternas funktionella och ekonomiska

värde.

Den samlade fastighetsförvaltningens

kostnader har under 1999 ökat och intäkterna

minskat, vilket har medfört en

resultatförsämring. Statens fastighetsverk svarar

för huvuddelen av det försämrade resultatet.

Utnyttjandet av låneramarna har ökat och båda

myndigheterna har uppnått målen avseende

avkastning och soliditet. En hög andel

hyresgäster har uppfattat myndigheterna som

goda och serviceinriktade hyresvärdar.

3.7 Revisionens iakttagelser

Revisionsberättelser med invändning har lämnats

för Arbetsgivarverket och Kammarkollegiet.

Övriga myndigheter i politikområdet erhöll inga

invändningar.

Arbetsgivarverket (AgV) har mottagit

följande invändning från RRV. "AgV har inte för

RRV företett dokumentation som visat att

verket lämnat över sin befogenhet till

Rikspolisstyrelsen (RPS) att sluta kollektivavtal

på sätt så att RPS erhållit rätt till den befogenhet

som anges i RALS 1998 2001, punkt 3.2

Löneökningar m.m. Om en myndighet sluter ett

kollektivavtal utan att ha behörighet till detta,

blir avtalet utan rättslig verkan."

Avseende Arbetsgivarverket gör regeringen

följande bedömning. Ombildningen av den

statliga arbetsgivarorganisationen genomfördes

den 1 juli 1994. I och med detta blev

Arbetsgivarverket en medlemsstyrd

avgiftsfinansierad myndighet. Reformen innebar

även att finansutskottet med verkan fr.o.m. den 1

januari 1995 inte längre skall godkänna

kollektivavtal om anställningsvillkor för statens

arbetstagare. Arbetsgivarverket har enligt

förordningen (1976:1021) om statliga

kollektivavtal m.m. behörighet att för statens

räkning sluta kollektivavtal. Huvudavtal eller

avtal om medbestämmande vid beredning av

regeringsärenden skall dock slutas under

förbehåll om regeringens godkännande.

Uppgifter som enligt förordningen ankommer

på verket, däribland att sluta kollektivavtal, får

verket lämna över till andra myndigheter under

regeringen eller till arbetsgivaren. Det finns inga

särskilda föreskrifter eller regler om hur en sådan

delegering skall ske eller dokumenteras. Såväl

fullmaktsgivaren Arbetsgivarverket som

fullmaktstagaren RPS anser att överlämnande av

behörighet skett.

Mot denna bakgrund bedömer regeringen att

RPS ingått ett civilrättsligt giltigt och för

parterna bindande lokalt avtal.

Gränserna för vad lokala avtal får innehålla

bestäms av ramavtal/centrala avtal (exempelvis

PA-91, ALFA och RALS 1998 2001). Dessa

gränser är emellertid inte helt klara. I

föreliggande fall kan det ifrågasättas om vissa

delar av det lokala avtal som RPS slutit håller sig

inom dessa gränser. Enligt regeringens

bedömning har det i varje fall inte varit avsett att

överenskommelser av det slag som förekommit

skall kunna beslutas genom lokala avtal. För att

framöver undvika att liknande situationer

uppkommer överväger regeringen en ändring i

kollektivavtalsförordningen. Frågan om

behörighet och befogenhet inom det

arbetsgivarpolitiska området mellan regeringen,

Arbetsgivarverket och myndigheterna liksom

dessa aktörers olika roller kommer att ingå i

regeringens samlade utvärdering av den

arbetsgivarpolitiska reformen. Direktiv till

utvärderingen bereds för närvarande inom

Regeringskansliet.

RRV:s invändning gentemot Kammarkollegiet

är att bristande intern styrning och kontroll

inom verksamhetsgrenen kapitalförvaltning har

medfört att fel redovisats i Kammarkollegiets

årsredovisning och i årsredovisningen för

kapitalförvaltningen av vissa fonder inom

socialförsäkringsområdet samt att medel för

förvaltning avseende en pensionsfond mottagits

på oklar grund.

Regeringens bedömning är att Kammar-

kollegiet vidtagit erforderliga åtgärder under året

för att stärka den interna kontrollen och

kvaliteten i verksamheten. Det bör minimera

risken för felaktiga avkastningsberäkningar och

riskmått. Den utvärdering som Kammarkollegiet

tillsammans med Riksförsäkringsverket

kommer att utföra bör också kunna klargöra

redovisningsansvaret för fonder inom

socialförsäkringsområdet. Vad gäller

förvaltningsuppdraget avseende en pensionsfond

anser regeringen att det ryms inom

Kammarkollegiets instruktionsenliga uppdrag att

tillhandahålla kapitalförvaltning åt fonder och

stiftelser på det statliga och kyrkliga området,

under förutsättning att det grundas på ett

skriftligt avtal som tydligt reglerar motparten.

Revisionsrapporter har även lämnats för

Konjunkturinstitutet och Fortifikationsverket.

RRV har påvisat vissa brister avseende

Konjunkturinstitutet. Bland annat har en

makroekonomisk modell inte dokumenterats.

Regeringen anser att det är av vikt att

modellarbete fortlöpande dokumenteras för att

underlätta användarnas arbete. En

dokumentation av modellen har levererats under

innevarande budgetår.

RRV bedömer att det är nödvändigt att

Fortifikationsverket fortsätter det utvecklings-

och åtgärdsarbete för att höja kvaliteten på

myndighetens redovisning. RRV konstaterar

samtidigt att Fortifikationsverkets arbete med att

förbättra de ekonomiadministrativa rutinerna har

givit resultat. Myndigheterna har lagt ner mycket

arbete på att förbättra rutinerna. Regeringen vill

understryka att det är viktigt att

Fortifikationsverket förbättrar de

ekonomiadministrativa rutinerna.

3.8 Bedömningar av framtida

personalkonsekvenser inom

staten

Staten (inklusive affärsverken) har för

närvarande knappt 230 000 anställda, vilket

motsvarar cirka 5 procent av alla anställda i

Sverige. Av dessa är 57 procent män och 43

procent kvinnor. Drygt 8 procent av kvinnorna

och drygt 3 procent av männen arbetar deltid.

Under åren 2000 2003 beräknas cirka 16 500

statsanställda avgå med ålderspension. Enligt vad

regeringen inhämtat från Trygghetsstiftelsen har

cirka 60 300 personer sagts upp under tiden april

1990 juni 2000. Därtill kommer cirka 3 500

personer som varit eller är föremål för

förebyggande insatser. Antalet uppsagda under

tiden juli 1999 juni 2000 är cirka 2 500.

Vid årsskiftet 1999/2000 skildes Svenska

kyrkan från staten vilket innebar att statens

arbetsgivarroll för den kyrkliga personalen har

upphört.

I Årsredovisning för staten 1999 (skr.

1999/2000:150, avsnitt 7.4) aviserade regeringen

att i budgetpropositionen för 2001 lämna en

sammanfattande redovisning av respektive

departements bedömningar av framtida

personalkonsekvenser avseende aktuella förslag.

Bedömningen framgår av nedanstående tabell.

Tabell 3.2 Personalpolitiska konsekvenser

Bedömningar inom resp. departements ansvarsområde för åren 2000 -

2003 (personer)

Dep

2000

2001

2002

2003

Ju

- 230

- 101

67

325

UD

Fö

- 1 500

- 1604

- 1 126

- 263

S

0

5101

2702

0

Fi

155

350

0

- 45

U

1 100

900

600

600

Jo

-

-

-

-

Ku

0

14

0

30

N

- 390

- 437

- 317

- 305

M

-25

-20

0

0

Summa

- 890

- 388

-506

342

1Varav 450 inom de allmänna försäkringskassorna

 2Samtliga inom de allmänna försäkringskassorna

Nedan följer övergripande kommentarer till de

bedömningar som gjorts av de

personalkonsekvenser som följer av förslagen i

denna budgetproposition och andra

särpropositioner som förelagts riksdagen under

året. Siffrorna inom parentes avser bedömningar

under perioden 2000 2003.

Bedömningarna är liksom tidigare år

preliminära eftersom det finns många osäkra

faktorer. Huruvida bedömda minskningar av

personalen faktiskt leder till uppsägningar och

arbetslöshet är något som inte kan förutses. I

övrigt anges kommentarer under respektive

utgiftsområde.

Justitiedepartementet: De största

nettoförändringarna inträffar inom polisväsendet

(+710), domstolsväsendet (-90), kriminalvården

(-443) och Statistiska centralbyrån (-120).

Försvarsdepartementet: Försvarsmakten gör

följande bedömning för åren 2000 2004:

Tabell 3.3 Personalkonsekvenser vid Försvarsmakten

Personer

År

2000

2001

2002

2003

2004

Minskning

1 950

2 050

1 900

1 100

900

Ökning

450

550

800

850

850

Netto

-1 500

-1 500

-1 100

-250

-50

Härutöver sker större nettoförändringar vid

ÖCB (+30), Kustbevakningen (+30), Försvrets

materielverk (- 80) och Pliktverket (ca -45).

Socialdepartementet: Personalökningen sker

framförallt inom de allmänna

försäkringskassorna (FK) och Statens

institutionsstyrelse (SiS).

Finansdepartementet: De förväntade

nettoförändringarna är främst hänförliga till

ändrat huvudmannaskap för

bouppteckningsverksamheten, förstärkningar

inom skatte- och tullkontrollen samt effekter av

vissa rationaliseringar.

Utbildningsdepartementet: Fr.o.m. år 1997 har

en successiv utbyggnad av antalet platser inom

den grundläggande högskoleutbildningen ägt

rum. Denna utbyggnad kommer att fortsätta

under åren 2001 och 2002 med cirka 10 500

platser per år. I årets ekonomiska vårproposition

sägs att utbyggnaden av den högre utbildningen

skall fortsätta även år 2003. För att klara den

planerade utbyggnaden krävs en fortsatt ökning

av personalen de kommande åren inom

högskolesektorn.

Kulturdepartementet: Den största netto-

förändringen äger rum vid Världskulturmuseet i

Göteborg (+30).

Näringsdepartementet: De största

nettoförändringarna äger rum vid Statens

Järnvägar (-852) och Banverket (-600).

Förändringsarbete pågår på flera håll inom

departementets verksamhetsområde. Vilka

konsekvenser detta får för personalen är i nuläget

svårt att bedöma.

Miljödepartementet: En mindre

personalminskning bedöms kunna äga rum

inom Staten geotekniska institut och inom

Lantmäteriverket.

3.9 Budgetförslag

3.9.1 1:1 Konjunkturinstitutet

Tabell 3.4 Anslagsutveckling för Konjunkturinstitutet

Tusental kronor

1999

Utfall

38 880

Anslags-

sparande

-190

2000

Anslag

40 002

Utgifts-

prognos

40 819

2001

Förslag

44 036

2002

Beräknat

44 959

1

2003

Beräknat

45 947

2

1 Motsvarar 44 036 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 44 036 tkr i 2001 års prisnivå.

Konjunkturinstitutet skall utarbeta tillförlitliga

analyser och prognoser över den ekonomiska

utvecklingen samt bidra till att den ekonomiska

statistiken håller god kvalitet.

Omläggningsarbetet till följd av införandet av

det nya nationalräkenskapssystemet ställde krav

på stora resursinsatser under budgetåret 1999.

Därvid finansierades en del av verksamheten

med anslagskredit.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.5 Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

Utfall 1999

3 313

3 247

66

Prognos 2000

2 430

2 400

30

Budget 2001

1 500

1 500

0

Den avgiftsbelagda verksamheten omfattar bland

annat försäljning av statistiktjänster och

utredningsuppdrag till främst Regeringskansliet

och olika organisationer. Under 1999 har

institutet bland annat arbetat med bilagor till

Långtidsutredningen och demografiska effekter

på socialförsäkringssystemen. Regeringen

bedömer att verksamheten kommer att minska

framöver p.g.a. något lägre ersättning från EU.

Regeringens överväganden

Tabell 3.6 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

40 002

Årlig rapport för löneförhandlingar

1 000

Utvidgning av tjänstebarometern

1 600

Omfördelning inom utgiftsområdet

1 000

Justering av premier

-131

Pris- och löneomräkning

565

Förslag 2001

44 036

Myndigheten tillförs 1 600 000 kronor för en

utbyggnad av tjänstebarometern, i likhet med

vad som aviserades i budgetpropositionen för

2000. Anslaget ökas även med ett belopp om

1 000 000 kronor som motsvarar kostnaderna för

en årlig rapport om de samhällsekonomiska

förutsättningarna för löneförhandlingar.

Finansieringen sker genom att anslaget 23:9

Medlingsinstitutet under utgiftsområde 14

minskas med motsvarande belopp. Genom

omfördelning inom utgiftsområdet tillförs

institutet vidare 1 000 000 kronor som skall

användas för att stärka kompetensen och

vidareutveckla insatserna inom området

medelfristiga beräkningar och då särskilt

modellutvecklingen.

För 2002 och 2003 har anslaget beräknats till

44 959 000 kronor respektive 45 947 000 kronor.

3.9.2 1:2 Riksrevisionsverket

Tabell 3.7 Anslagsutveckling för Riksrevisionsverket

Tusental kronor

1999

Utfall

139 491

Anslags-

sparande

10 842

2000

Anslag

148 564

1

Utgifts-

prognos

159 530

2001

Förslag

152 140

2002

Beräknat

155 404

2

2003

Beräknat

158 869

3

1 Inklusive - 7 542 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 2000.

2 Motsvarar 152 140 tkr i 2001 års prisnivå.

3 Motsvarar 152 140 tkr i 2001 års prisnivå.

Riksrevisionsverket (RRV) är central myndighet

för statlig revision. RRV redovisade vid utgången

av 1999 ett anslagssparande på 10 842 000

kronor. Regeringen har beslutat att RRV får

behålla anslagssparandet. Större delen av det

ingående anslagssparandet beräknas förbrukas

under 2000.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.8 Uppdragsverksamhet

Miljoner kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -kostnad)

Utfall 1999

56,8

65,9

-9,1

(varav tjänsteexport)

17,2

18,9

-1,7

Prognos 2000

60,0

60,0

0,6

(varav tjänsteexport)

27,7

27,9

-0,2

Budget 2001

56

57

-1

(varav tjänsteexport)

250

250

0

Regeringens överväganden

Tabell 3.9 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

148 564

Pris- och löneomräkning

3 076

Omfördelning inom utgiftsområdet

500

Förslag 2001

152 140

Regeringen har uppdragit åt RRV att lämna ett

granskningsutlåtande till regeringen avseende det

underlag till årsredovisning för staten som

Ekonomistyrningsverket (ESV) tar fram. Detta

uppdrag bör anslagsfinansieras och en överföring

till RRV från ESV görs därför med 500 000

kronor fr.o.m. år 2001. För 2002 och 2003 har

anslaget beräknats till 155 404 000 kronor

respektive 158 869 000 kronor.

3.9.3 1:3 Ekonomistyrningsverket

Tabell 3.10 Anslagsutveckling för Ekonomistyrningsverket

Tusental kronor

1999

Utfall

52 606

Anslags-

sparande

7 143

2000

Anslag

59 671

1

Utgifts-

prognos

57 400

2001

Förslag

58 475

2002

Beräknat

59 714

2

2003

Beräknat

61 035

3

1 Inklusive en minskning med 1 289 tkr på tilläggsbudget i samband med den

ekonomiska vårpropositionen.

2 Motsvarar 58 475 tkr i 2001 års prisnivå.

3 Motsvarar 58 475 tkr i 2001 års prisnivå.

Ekonomistyrningsverket (ESV) är central

förvaltningsmyndighet för ekonomisk styrning

av statlig verksamhet samt för statliga

myndigheters ekonomi- och

personaladministrativa system. ESV är en

stabsmyndighet som stödjer såväl regeringen

som myndigheterna.

Under året har 1 677 000 kronor av det totala

anslagssparandet vid ingången av 2000 förts bort

som en indragning.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.11 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -kostnad)

Utfall 1999

247 934

227 774

20 160

(varav tjänsteexport)

18 128

17 118

1 010

Prognos 2000

205 713

224 679

- 18 966

(varav tjänsteexport)

19 720

20 270

- 550

Budget 2001

191 210

195 251

- 4 041

(varav tjänsteexport)

12 120

12 646

- 526

Det balanserade överskottet vid ingången av

2001 beräknas, trots ett prognostiserat

underskott år 2000 på nästan 19 000 000 kronor,

uppgå till drygt 24 000 000 kronor.

Förklaringen till att nivån på intäkter och

kostnader beräknas minska under perioden

1999 2000 är bl.a. att antalet installationer av

ekonomiadministrativa system var ovanligt stort

1999 och att avgiften för ett

personaladministrativt system sänkts som en

följd av det balanserade överskottet.

Av ESV:s beräknade totala intäkter 2001

(motsvarande 251 000 000 kronor) står avgifts-

intäkterna för cirka 76 procent.

I ovanstående beräkningar inkluderas de

personaladministrativa systemen SLÖR/PIR och

Palasso som kan komma att avyttras (se 3.5.1).

Dessa system står för ca 80 000 000 kronor av

beräknade avgiftsintäkter år 2001.

Regeringens överväganden

Tabell 3.12 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

59 671

Pris- och löneomräkning

 804

Omfördelning inom utgiftsområdet

- 2000

Förslag 2001

58 475

Anslaget minskar med 2 000 000 kronor för att

finansiera dels en del av satsningen på den

ekonomiska statistiken (se 3.9.6), dels den

kvalitetsgranskning som RRV skall genomföra

av ESV:s underlag till Årsredovisning för staten

(se 3.9.2).

Regeringens bedömning är att minskningen år

2001 är möjlig tack vare att verksamheten

fungerar väl och tack vare att det goda

verksamhetsresultatet uppnåtts samtidigt som ett

anslagssparande skapats.

Utvecklingen av den ekonomiska styrningen

inom staten (volym 1, avsnitt 10) kommer att

påverka verksamheten de närmaste åren.

För 2002 och 2003 har anslaget beräknats till

59 714 000 kronor respektive 61 035 000 kronor.

3.9.4 1:4 Statskontoret

Tabell 3.13 Anslagutveckling för Statskontoret

Tusental kronor

1999

Utfall

66 917

Anslags-

sparande

7 627

2000

Anslag

73 065

Utgifts-

prognos

74 755

2001

Förslag

72 054

2002

Beräknat

73 590

1

2003

Beräknat

75 224

2

1 Motsvarar 72 054 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 72 054 tkr i 2001 års prisnivå.

Statskontoret är en central

förvaltningsmyndighet för utrednings- och

utvärderingsverksamhet samt en stabsmyndighet

åt regeringen. Stats-kontoret har under 1999

utnyttjat 2 320 000 kronor av sitt ingående

anslagssparande på 9 947 000 kronor. Vid

utgången av 1999 redovisades 7 627 000 kronor i

anslagssparande. Under 2000 har 1 689 000

kronor av anslagssparandet förts bort genom

regeringsbeslut. Den avgifts-finansierade

inköpssamordningen redovisar ett överskott på

3 617 000 kronor för 1999.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.14 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(Som inte får

disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader1

Resultat

(intäkt -

kostnad)

SPAR-avgifter

Utfall 1999

8 034

0

0

8 034

Prognos 2000

8 300

500

5002

8 800

Budget 2001

8 800

500

500

9 300

Landstingsavtalen

Utfall 1999

8 605

0

0

8 605

Prognos 2000

8 368

0

0

8 368

Budget 2001

8 470

0

0

8 470

1 Kostnaderna för SPAR belastar anslaget 1:4. Kostnaderna för lanstingsavtalen

belastar anslaget 1:5.

 2 Efter en ändring av regleringsbrevet under 2000 får Statskontoret disponera

den del av SPAR-avgifterna som är nödvändigt för att ersätta Riksskatteverket

(RSV) för de uppgifter RSV tillför SPAR.

Statskontoret svarar för kanslifunktionen för

Statens personadressregisternämnd (SPAR)

liksom för administrationen av vissa avtal som

slutits mellan Statens förhandlingsnämnd och

vissa landsting ( landstingsavtalen ).

Tabell 3.15 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -kostnad)

Utfall 1999

40 251

36 634

3 617

Prognos 2000

37 600

39 100

-1 500

Budget 2001

38 600

38 600

0

Statskontorets kostnader för

inköpssamordningen finansieras genom avgifter

som tas ut av de leverantörer som myndigheten

träffar avtal med.

Regeringens överväganden

Tabell 3.16 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

73 065

Justering av premier

- 1 010

Pris- och löneomräkning

999

Omfördelning inom utgiftsområdet

- 1 000

Förslag 2001

72 054

Med anledning av en förändrad finansiering av

avtalsförsäkringar inom det statliga området har

det genom en teknisk justering av anslaget förts

bort 1 010 000 kronor. Av anslaget har 1 000 000

kronor omfördelats inom utgiftsområdet.

Regeringen föreslår att anslaget för år 2001

uppgår till 72 054 000 kronor. För 2002 och 2003

har anslaget beräknats till 73 590 000 kronor

respektive 75 224 000 kronor.

3.9.5 1:5 Täckning av merkostnader för

lokaler

Tabell 3.17 Anslagsutvecklingen för Täckning av

merkostnader för lokaler

Tusental kronor

1999

Utfall

16 031

Anslags-

sparande

7 943

2000

Anslag

16 400

Utgifts-

prognos

11 963

2001

Förslag

8 800

2002

Beräknat

420

2003

Beräknat

425

De utgifter som belastar anslaget är hyror för

vissa tomma lokaler som staten har

betalningsansvaret för till dess avtalen går att

avveckla. De huvudsakliga faktorer som styr

utgifterna på området är avtalskonstruktionerna

samt möjligheterna att upplåta lokalerna i andra

hand. Statskontoret disponerar anslaget.

Regeringens överväganden

Det besparingsmål för anslaget om 5 procent

som regeringen fastställde i regleringsbrevet för

år 1999 har uppfyllts. Under 2000 har 7 427 000

kronor av anslagssparandet ställts till regeringens

disposition.

För budgetåret 2001 föreslår regeringen ett

anslag på 8 800 000 kronor. För 2002 och 2003

har anslaget beräknats till 420 000 kronor

respektive 425 000 kronor.

3.9.6 1:6 Statistiska centralbyrån

Tabell 3.18 Anslagsutveckling för Statistiska centralbyrån

Tusental kronor

1999

Utfall

364 001

Anslags-

sparande

2 4391

2000

Anslag

386 272

2

Utgifts-

prognos

368 515

2001

Förslag

376 303

2002

Beräknat

383 064

3

2003

Beräknat

392 500

4

1 Varav 2 632 tkr till regeringens disposition.

2 Inklusive en ökning med 1 500 tkr för vakansstatistik på tilläggsbudget i

samband med den ekonomiska vårpropositionen 2000.

3 Motsvarar 375 253 tkr i 2001 års prisnivå.

4 Motsvarar 376 253 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar produktion av officiell

statistik och uppgifter som avser samordning och

utveckling av det statistiska systemet. Målet med

verksamheten är lättillgänglig statistik som är

opartisk, relevant, tillförlitlig, aktuell och

jämförbar. Statistiska centralbyråns (SCB)

verksamhet omsluter drygt 750 000 000 kronor

varav drygt hälften finansieras med avgifter.

Under 2000 har 700 000 kronor av anslaget

ställts till regeringens disposition.

Anslagssparandet har använts fullt ut.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.19 Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverk-

samhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt-kostnad)

Utfall 1999

(varav tjänsteexport)

355 700

58 900

355 000

58 700

700

200

Prognos 2000

(varav tjänsteexport)

375 000

55 600

380 000

57 100

-5 000

- 1 500

Budget 2001

(varav tjänsteexport)

406 000

56 000

406 000

56 000

0

0

Verksamheten omfattar bl.a. produktion av

officiell statistik och annan statistik för statistik-

ansvariga myndigheter och andra beställare samt

tjänsteexport .

Regeringens överväganden

Tabell 3.20 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

386 272

Pris- och löneomräkning

 5 177

Vakansstatistik

 2 100

Ekonomisk statistik

 10 000

Arbetsmarknadsstatistik

 13 100

Finansiering av FoB

-150

Justering av premier

-14 196

Överföring av lönestatistik

- 26 000

Förslag 2001

376 303

SCB tillförs totalt 25 200 000 kronor.

Arbetsmarknadsstatistiken tillförs 13 100 000

kronor. Finansiering sker genom att anslagen

22:1 Arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader

och 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och

övriga kostnader under utgiftsområde 13 minskas

med 5 000 000 kronor respektive 5 100 000

kronor samt att anslaget 33:1 Allmänna

regionalpolitiska åtgärder under utgiftsområde 19

minskas med 3 000 000 kronor. Den ekonomiska

statistiken tillförs 3 miljoner kronor i

nivåhöjning samt 7 000 000 kronor per år under

tre år från och med 2001 för att möjliggöra en

långsiktig prioritering av ekonomisk statistik.

Finansiering av nivåhöjningen sker genom att

anslagen 1:3 Ekonomistyrningsverket, 1:4

Statskontoret och 1:8 Kammarkollegiet minskas

med 1 500 000 kronor, 1 000 000 kronor

respektive 500 000 kronor. Finansiering av

förstärkningen under tre år sker genom

omfördelningar inom utgiftsområdet.

Riksdagen har tidigare beslutat att öka SCB:s

anslag med 1 500 000 kronor för att förbättra

vakansstatistiken (prop. 1999/2000:100, bet.

1999/2000:FiU27, rskr. 1999/2000:262).

Regeringen föreslår att ytterligare 2 100 000

kronor tillförs anslaget för detta ändamål.

Finansiering sker genom att anslaget 22:1

Arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader

under utgiftsområde 13 minskas.

Riksdagen har tidigare beslutat att en ny

myndighet, Medlingsinstitutet, skall ansvara för

lönestatistiken vilket innebär att 26 000 000

kronor förs över till institutet från den 1 januari

2001 (prop. 1999/2000:32, bet. 1999/2000:AU5,

rskr. 1999/2000:149).

Regeringen föreslår ett anslag för 2001 på

376 303 000 kronor. Anslaget för 2002 har

beräknats till 383 064 000 kronor. Anslaget för

2003 har beräknats till 392 500 000 kronor.

3.9.7 1:7 Folk- och bostadsräkning

Tabell 3.21 Anslagsutveckling för Folk- och bostadsräkning

Tusental kronor

1999

Utfall

5 428

Anslags-

sparande

180 948

2000

Anslag

13 000

Utgifts-

prognos

14 000

2001

Förslag

10 000

2002

Beräknat

78 000

2003

Beräknat

12 000

Målet med verksamheten är att år 2005

genomföra en registerbaserad folk- och

bostadsräkning av god kvalitet, inom givna

ekonomiska ramar och med liten börda för

uppgiftslämnarna. Det stora anslagssparandet vid

utgången av 1999 hänger samman med att

förberedelserna för den registerbaserade folk-

och bostadsräkningen har senarelagts.

Regeringens överväganden

Regeringen föreslår ett anslag för år 2001 på

10 000 000 kronor. Anslaget för år 2002 har

beräknats till 78 000 000 kronor. Anslaget för

2003 har beräknats till 12 000 000 kronor.

3.9.8 1:8 Kammarkollegiet

Tabell 3.22 Anslagsutveckling för Kammarkollegiet

Tusental kronor

1999

Utfall

26 534

Anslags-

sparande

6 252

2000

Anslag

32 889

Utgifts-

prognos

29 057

2001

Förslag

31 049

2002

Beräknat

31 707

1

2003

Beräknat

32 409

2

1Motsvarar 31 049 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 31 049 tkr i 2001 års prisnivå.

Kammarkollegiet är en central

förvaltningsmyndighet med uppgifter som

tillståndsgivning, registrering och tillsyn samt

bevakning av statens rätt och allmänna intressen.

Kammarkollegiet skall också utgöra ett statligt

egenregi-alternativ vad gäller kapitalförvaltning,

administrativ service, föräkringsverksamhet och

fordringsbevakning.

Kammarkollegiets verksamhet finansieras till

drygt 80 procent med avgifter och andra

ersättningar. För den anslagsfinansierade delen

av verksamheten hade myndigheten vid

utgången av 1999 ackumulerat ett

anslagssparande på drygt 6 250 000 kronor.

Regeringen har dragit in 1 522 000 kronor av

anslagssparandet och ställt 3 000 000 kronor till

regeringens disposition.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.23 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -kostnad)

Utfall 1999

127 894

127 194

700

Prognos 2000

165 023

166 408

- 1385

Budget 2001

166 840

167 540

- 700

Den avgiftsbelagda verksamheten omfattar

kapitalförvaltning administrativ service,

försäkringsverksamhet, fordringsbevakning samt

statlig inköpssamordning.

Regeringens överväganden

Tabell 3.24 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

32 889

Justering av premier

-3 832

Pris och löneomräkning

2 492

Omfördelning inom utgiftsområdet

-500

Förslag 2001

31 049

Regeringen föreslår ett anslag för år 2001 på

31 049 000 kronor. Anslaget har räknats ned med

500 000 kronor och motsvarande medel har

överförts till Statistiska centralbyrån för år 2001.

För 2002 och 2003 har anslaget beräknats till

31 707 000 respektive 32 409 000 kronor.

3.9.9 1:9 Nämnden för offentlig

upphandling

Tabell 3.25 Anslagsutveckling för Nämnden för offentlig

upphandling

Tusental kronor

1999

Utfall

7 130

Anslags-

sparande

373

2000

Anslag

7 637

Utgifts-

prognos

8 010

2001

Förslag

7 235

2002

Beräknat

7 391

1

2003

Beräknat

7 556

2

1 Motsvarar 7 235 tkr i 2001 års prisnivå

2 Motsvarar 7 235 tkr i 2001 års prisnivå

Nämnden för offentlig upphandling (NOU)

skall verka för att offentlig upphandling sker

affärsmässigt, effektivt och lagenligt. NOU hade

vid utgången av 1999 ett anslagssparande på

373 000 kronor.

Anslagssparandet har använts på det sätt som

regeringen angav i budgetpropositionen för

1995, nämligen för bl.a. finansiering av extra

anställd personal och viss statistikinsamling.

Anslagssparandet beräknas komma att

förbrukas under 2 000.

Regeringens överväganden

Tabell 3.26 Beräkning av anslaget för 2000

Tusental kronor

Anslag 2000

7 637

Pris- och löneomräkning

98

Minskning maa engångsvis förstärkning år 2000

-500

Förslag 2001

7 235

Regeringen föreslår att anslaget för 2001 uppgår

till 7 235 000 kronor. För 2002 har anslaget

beräknats till 7 391 000 kronor och för 2003 till

7 556 000 kronor.

3.9.10 1:10 Statens kvalitets- och

kompetensråd

Tabell 3.27 Anslagsutveckling för Statens kvalitets- och

kompetensråd

Tusental kronor

1999

Utfall

7 919

1

Anslags-

sparande

2 081

2000

Anslag

10 815

1

Utgifts-

prognos

11 749

2001

Förslag

10 954

2002

Beräknat

11 177

2

2003

Beräknat

11 418

3

1 Varav 631 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 2000.

2 Motsvarar 10 954 tkr i 2001 års prisnivå.

3 Motsvarar 10 954 tkr i 2001 års prisnivå.

Statens kvalitets- och kompetensråd skall stödja

och stimulera arbetet med kvalitetsutveckling

och kompetensförsörjning inom den statliga

förvaltningen. Verksamheten finansieras

huvudsakligen med anslag, men även till viss del

med avgiftsintäkter. Vid utgången av budgetåret

1999 hade myndigheten ett anslagssparande på

2 081 000 kronor. Anslagssparandet beror på att

myndigheten var helt ny och under uppbyggnad.

Regeringen har beslutat att myndigheten får

disponera hela anslagssparandet, varav cirka

hälften kommer tas i anspråk under innevarande

budgetår enligt myndighetens prognos.

Myndigheten disponerar utöver ramanslaget ett

äldreanslag, D3 Bidrag till förnyelsefonder på det

statligt reglerade området, utgiftsområde 14. Den

30 juni 2000 fanns det 40 144 000 kronor

oförbrukade på detta anslag.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Rådets avgiftsinkomster består av avgifter för

utbildningar och konferensuppdrag och del-

finansierar kostnader för olika aktiviteter. För

1999 hade myndigheten intäkter på 260 000

kronor. Prognosen för 2000 och 2001 är

2 200 000 kronor respektive 1 000 000 kronor.

Regeringens överväganden

Tabell 3.28 Beräkning av anslaget för 2001

Tusentals kronor

Anslag 2000

10 815

Pris och löneomräkning

139

Förslag 2001

10 954

Regeringen föreslår att anslaget för 2001 uppgår

till 10 954 000 kronor. För 2002 och 2003 har

anslaget beräknats till 11 177 000 kronor

respektive 11 418 000 kronor.

3.9.11 1:12 Ekonomiska rådet

Tabell 3.29 Anslagsutveckling för Ekonomiska rådet

Tusental kronor

1999

Utfall

1 832

Anslags-

sparande

366

2000

Anslag

1 727

Utgifts-

prognos

2 020

2001

Förslag

2 052

2002

Beräknat

1 789

1

2003

Beräknat

1 829

2

1 Motsvarar 1 752 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 1 752 tkr i 2001 års prisnivå.

Ekonomiska rådet består av nationalekonomiska

forskare och är knutet till Finansdepartementet.

Kostnaderna avser främst arvoden för rådets

ledamöter, forskararvoden samt kostnader i

samband med publicering och övrig presentation

av forskningsresultaten. Vid utgången av

budgetåret 1999 hade Ekonomiska rådet ett

anslagssparande på 366 000 kronor, vilket

berodde på att en planerad konferens inte

genomfördes förrän i början av 2000. Större

delen av anslagssparandet beräknas tas i anspråk

under innevarande budgetår.

Regeringens överväganden

Tabell 3.30 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

1 727

Pris- och löneomräkning

25

Engångsvis förstärkning

300

Förslag 2001

2 052

Regeringen föreslår att anslaget för år 2001

uppgår till 2 052 000 kronor. Det inkluderar en

engångshöjning på 300 000 kronor för att rådet

skall kunna arrangera en konferens om

finanspolitiken inom EMU under det svenska

ordförandeskapet våren 2001.

För 2002 och 2003 har anslaget beräknats till

1 789 000 kronor respektive 1 829 000 kronor.

3.9.12 1:13 Utvecklingsarbete

Tabell 3.31 Anslagsutveckling för Utvecklingsarbete

Tusental kronor

1999

Utfall

24 616

Anslags-

sparande

51 594

2000

Anslag

17 570

Utgifts-

prognos

54 290

2001

Förslag

19 720

2002

Beräknat

17 370

2003

Beräknat

19 670

Anslaget finansierar insatser som avser budget-

och verksamhetsutveckling samt

utvecklingsinsatser för myndigheternas ledning.

Kostnaderna för utvecklingsarbetet blev

betydligt lägre än beräknat 1999, bl.a. beroende

på förseningar av det s.k. VESTA-projektet

(Verktyg för ekonomisk styrning i staten) samt

av det förvaltningspolitiska

handlingsprogrammet. Vissa av de övriga

projekten har också blivit något förskjutna i

tiden. Av denna anledning har ett stort

anslagssparande uppstått under 1999.

Anslagssparandet bedöms till stor del förbrukas

under innevarande år.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Regeringen har för budgetåret 2000 ett

bemyndigande från riksdagen att göra

ekonomiska åtaganden som innebär utgifter på

högst 50 000 000 kronor efter år 2000 för

VESTA-projektets genomförande.

Bemyndigandet har ännu inte utnyttjats.

Regeringen bedömer dock att motsvarande

bemyndigande behövs även för år 2001.

Regeringens överväganden

Tabell 3.32 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

17 570

Ökat resursbehov

2 500

Omfördelning inom utgiftsområdet

- 350

Förslag 2001

19 720

Vid beräkningen av anslaget har hänsyn tagits till

det stora anslagssparandet, som vid ingången av

år 2000 uppgick till 51 600 000 kronor. Ett

belopp om 350 000 kronor omfördelas inom

utgiftsområdet.

För 2002 och 2003 har anslaget beräknats till

17 370 000 kronor respektive 19 670 000 kronor.

3.9.13 Statens fastighetsverk

Statens fastighetsverk är en central förvaltnings-

myndighet och förvaltar det fastighetsbestånd

som regeringen bestämmer.

Redovisning av uppgifter om det ekonomiska

läget

Tabell 3.33 Redovisning av uppgifter om det ekonomiska

läget för Statens fastighetsverk

Miljoner kronor

År 1999

%

År 1998

%

Utnyttjad låneram

4 850

69,2

4 850

69,2

Totala kostnader för

verksamheten

1 182

1 126

Totala intäkter för

verksamheten

1 738

1 824

- intäkter av anslag

50

75

- intäkter av hyror

1 534

1 562

- intäkter av bidrag

5

3

Resultat för verksamheten

556

698

Låneram

Under förutsättning att soliditeten inte

understiger 50 procent kommer nya lån årligen

att tas upp i Riksgäldskontoret för att finansiera

de löpande investeringarna. Den ökade

belåningen beräknas med oförändrad räntesats

innebära en ränteökning med 15 000 000 kronor

eller 5 procent under år 2001 jämfört med

utfallet år 1999.

Framöver kommer den av riksdagen beviljade

låneramen om 7 000 000 000 kronor att utnyttjas

i mycket högre grad bl.a. beroende på Världs-

kulturmuseets etablering i Göteborg och

ombyggnaden av Regeringskansliets lokaler,

m.m.

Regeringen föreslår att Statens fastighetsverk

får en låneram om 7 000 000 000 kronor i

Riksgäldskontoret för budgetåret 2001.

Investeringsplan

Tabell 3.34 Investeringsplan för Statens fastighetsverk

Miljoner kronor

Anskaffat

 1999

Prognos

2000

Budget

2001

Beräknat

2002

Beräknat

2003

Inrikes

159

327

348

320

188

Utrikes

77

43

237

27

13

Mark

2

31

7

4

4

Summa

237

398

378

351

205

3.9.14 Fortifikationsverket

Fortifikationsverket är en central förvaltnings-

myndighet med huvuduppgift att förvalta statens

fastigheter avsedda för försvarsändamål, s.k.

försvarsfastigheter.

Redovisning av uppgifter om det ekonomiska

läget

Tabell 3.35 Redovisning av uppgifter om det ekonomiska

läget för Fortifikationsverket

Miljoner kronor

År 1999

%

År 1998

%

Utnyttjad låneram

2 774

75,4

2 319

56,2

Totala kostnader för

verksamheten

2 484

2 483

Totala intäkter för

verksamheten

3 310

3 281

Resultat för verksamheten

826

798

Låneram

Fortifikationsverket disponerar en låneram i

Riksgäldskontoret för budgetåret 2000 om

3 460 000 000 kronor för investeringar i mark,

anläggningar och lokaler samt en låneram på

215 000 000 kronor för investeringar i

anläggningstillgångar som används i

verksamheten. Redovisad plan för investeringar

bygger på det investeringsbehov som angetts av

brukarna för åren 2000 2002. Osäkerheten är

stor för såväl totalnivån som fördelningen mellan

lånefinansi-erade investeringar och investeringar

finansierade enligt betalplan. Osäkerheten gäller

framför allt för senare delen av perioden.

Investeringsplan

Regeringen föreslår att låneramen för

Fortifikationsverket i Riksgäldskontoret höjs till

totalt 4 200 000 000 kronor för investeringar i

mark, anläggningar och lokaler. Därutöver

föreslås att Fortifikationsverket får en låneram

om 200 000 000 kronor för investeringar i

anlägg-ningstillgångar för förvaltningsändamål.

Tabell 3.36 Investeringsplan för Fortifikationsverket

Miljoner kronor

Anskaffat

1999

Prognos

2000

Budget

2001

Beräknat

2002

Beräknat

2003

Summa

564

558

800

700

550

4 Politikområde Finansiella system och

tillsyn

4.1 Omfattning

Politikområdet omfattar reglering och tillsyn av

finansiella marknader, statsskuldsförvaltning,

statliga garantier, insättarskydd, statens in- och

utlåning samt kassahållning,

premiepensionssystemet, internationellt

finansiellt samarbete, kompletterande

redovisningsnormer samt tillsyn av

spelmarknaden. Politikområdet omfattar i

princip tre av dagens fem verksamhetsområden i

utgiftsområde 2, nämligen Det finansiella

systemet, Särskilda finansierings- och

garantiåtaganden samt Premiepensionssystemet.

Räntor och provisionskostnader för

statsskulden ingår inte i politikområdet, utan

redovisas i utgiftsområde 26. Det nuvarande

anslaget B4 Riksgäldskontoret: Vissa kostnader för

upplåning och låneförvaltning föreslås upphöra på

statsbudgeten fr.o.m. 2001 (se även avsnitt

4.8.3). Förändringen syftar främst till att undvika

att budgetrestriktioner leder till målkonflikter

och suboptimering i upplåningen och

förvaltningen av statsskulden.

Området omsluter ca 540 miljoner kronor i

anslag, varav huvuddelen avser sex myndigheters

verksamhet (exklusive AP-fonderna). Cirka tio

procent av anslagen avser bidrag till vissa

multilaterala organisationer verksamma på det

finansiella området och i internationellt

ekonomiskt samarbete.

Planerade investeringar uppgår för närvarande

till över 1 miljard kronor, inberäknat den hittills

lånefinansierade uppbyggnaden och driften av

premiepensionssystemet.

De sex myndigheter som ingår -

Finansinspektionen, Bokföringsnämnden,

Insättnings-garantinämnden, Riksgäldskontoret,

Premiepensionsmyndigheten samt

Lotteriinspektionen inom utgiftsområde 17 har

tillsammans ca 580 anställda.

Myndigheternas avgiftsuttag har de senaste

åren uppgått till ca 2,5 miljarder kronor per år.

Detta förväntas dock minska kraftigt när

insättningsgarantisystemet nått målsatt

fonderingsnivå, vilket väntas ske under år 2001.

Merparten av avgifterna härrör från icke-statliga

kunder.

Politikområdets gemensamma nämnare är att

förvalta, garantera, tillse och reglera hanteringen

av mångmiljardbelopp. Inom området återfinns

t.ex. förvaltningen av 89 procent av statens

utestående ekonomiska förpliktelser i form av

garantier, motsvarande en kapitalskuld på ca 600

miljarder kronor. Vidare ingår förvaltningen av

statsskulden på ca 1 300 miljarder kronor och

förvaltning av premiepensionsmedel som per den

30 juni 2000 uppgick till ca 85 miljarder kronor.

Tillsynen av 2 500 finansmarknadsinstitut

innefattar institutens hantering av tillgångar

(balansomslutning) på ca 6 000 miljarder kronor.

Förvaltningen av värdepappersinnehavet i vissa

multilaterala organisationer värderas till drygt 4

miljarder kronor.

Inom politikområdet ingår även tillsynen över

spelmarknaden som beräknas omsätta 31

miljarder kronor per år, varav 58 procent eller 18

miljarder kronor återgår i form av

vinstutbetalningar till svenska hushåll.

Reglering och tillsyn av det finansiella systemet

omfattar tillsyn av kredit-, försäkrings- och

värdepappersmarknaderna och avser den

verksamhet som bedrivs inom ramen för

Finansinspektionen. Därtill ingår

Bokföringsnämndens normgivning i

redovisningsfrågor.

Statsskuldsförvaltningen omfattar den verk-

samhet som Riksgäldskontoret bedriver för upp-

låning och förvaltning av den svenska kron-

skulden och skulden i utländsk valuta.

Statliga garantier omfattar utfärdande och

förvaltning av garantier och lån med kreditrisk.

Verksamheten bedrivs av Riksgäldskontoret och

Insättningsgarantinämnden.

Övrig finansiell förvaltning omfattar

verksamhet som syftar till en effektiv finans- och

kapitalförvaltning inom staten. Verksamheten

bedrivs dels av Riksgäldskontoret (RGK) och

avser RGK:s uppgifter inom den statliga

finansförvaltningen, dels av

Premiepensionsmyndigheten (PPM) och

Insättningsgarantinämnden (IGN).

Internationella finansiella institutioner om-

fattar för närvarande anslag för två inter-

nationella finansiella institutioner; Nordiska in-

vesteringsbanken (NIB) och Europeiska

utvecklingsbanken (EBRD). Till området kan

även åtaganden gentemot institutioner såsom

Världsbanken (IBRD), Europeiska

investeringsbanken (EIB) och Europarådets

utvecklingsbank (CEB) räknas.

Tillsyn av spelmarknaden omfattar

Lotteriinspektionens tillståndsgivning och

typgodkännande samt övergripande tillsyn och

kontroll av den totala spel- och

lotterimarknaden, bl.a. det illegala spelet, och

avgivande av yttranden. Lotteriinspektionen skall

även sprida kunskap om lotterilagstiftningen och

genomföra utbildning för marknadens aktörer.

Regeringen skall också informeras om

utvecklingen på spel- och lotterimarknaden.

Särskilda garantiåtaganden omfattar

Riksbankens kreditgaranti för lån till Brasilien

genom banken för internationell

betalningsutjämning (BIS) samt avgiften för

Stadshypotekskassans grundfond

4.2 Utgiftsutveckling

Tabell 4.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet Finansiella system och

tillsyn

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

Anslag inom utgiftsområde 2

2:1 Riksgäldskontoret: Garantiverksamhet2

-5,1

0

-3,1

0

2:2 Finansinspektionen

123,7

130,4

131,1

130,2

132,9

135,8

2:3 Insättningsgarantinämnden

6,3

5,3

7,1

8,1

9,3

9,5

2:4 Riksgäldskontoret; Förvaltningskostnader

79,9

86,4

92,8

256,4

263,1

271,8

2:6 Bokföringsnämnden

5,7

8,8

7,7

7,4

7,6

7,7

2:7 Avgift till stadshypotekskassan

50,0

5,0

12,0

9,4

9,4

9,4

2:8 Kapitalhöjning i Nordiska investeringsbanken

18,5

18,7

17,2

18,7

2:9 Bidrag till kapitalet i Europeiska utvecklingsbanken

60,0

53,1

60,0

60,0

60,0

2000 B4 Riksgäldskontoret; Vissa kostnader för

upplåning och låneförvaltning

376,2

425,0

388,8

1997 02B3 Statliga ägarinsatser m.m. i Nordbanken

0,6

25,0

1997 02B6 Värdering m.m. av aktier i VPC AB

1,0

1997 02B7 Investeringar i infrastrukturen på den

svenska finansmarknaden

49,7

Totalt utgiftsområde 2

656,9

739,6

781,4

490,2

482,2

494,2

Anslag inom utgiftområde 17

2:1 Lotteriinspektionen

21,8

28,5

28,5

28,9

29,5

30,1

Totalt politikområde Finansiella system och tillsyn3

678,6

768,0

809,8

519,1

511,7

524,3

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Anslaget är ett tusenkronorsanslag.

3 Differens uppstår vid summering till följd av avrundning.

4.3 Mål

Mål för 2001

Regeringens förslag: Målet för politikområdet

är dels att det finansiella systemet skall vara

effektivt och tillgodose såväl samhällets krav på

stabilitet som konsumenternas intresse av ett

gott skydd, dels att tillsynen skall bedrivas

effektivt, dels att kostnaderna för statsskulden

långsiktigt minimeras samtidigt som risken

beaktas och att statens finansförvaltning bedrivs

effektivt.

Regeringen har valt att utgå från de mest centrala

av innevarande års effektmål inom utgiftsområde

2 för att formulera ett överordnat mål för poli-

tikområdet. Motiven är i korthet följande.

Politikområdet rymmer en rad olika

verksamheter med betydelse för den finansiella

sektorn och spelmarknaden. Merparten av

verksam-heterna kan i vid mening sägas avse

olika finansiella system och marknader som skall

hantera betydande ekonomiska belopp. Dessa

verksamheter kan te sig tämligen olika men kan

sägas ha gemensamma nämnare i form av

snarlika grundläggande intressen som berör

frågor om stabilitet, effektivitet och

konsumentskydd. Dessa intressen, som uttryckt

på olika sätt återfinns i berörd lagstiftning, bör

därför ingå som komponenter i politikområdets

övergripande mål.

Det finansiella systemet: Det finansiella

systemet omfattar såväl de finansiella

marknaderna som privata och statliga finansiella

institutioner. De finansiella institutionerna

omfattar bl.a. banker och andra finansiella

intermediärer, försäkringsbolag,

fondkommissionärer och clearingorganisationer.

Staten har ett starkt intresse av att det

finansiella systemet är stabilt och sunt så att

samhälle-liga merkostnader av systemstörningar

i centrala samhällsfunktioner såsom

betalningssystem m.m. undviks.

Många överväganden kring regelverket inom

politikområdet syftar därutöver till att

effektivisera de finansiella systemen genom att

skapa utrymme för produktutveckling,

nyetablering och ökad konkurrens. Detta

åstadkoms t.ex. genom att undvika särreglering,

icke-diskriminerande regler samt genom att

sträva efter internationell samordning och god

genomlysning.

Konsumentskydd är inte specifikt just för

detta politikområde utan återfinns inom den

generella konsumentlagstiftningen, vid vissa

tvistlösningsinstanser och i politikområdet

Konsumentpolitik. Särskilt viktigt att beakta för

konsumentskyddet inom den finansiella sektorns

område är bl.a. produkternas komplexitet,

fungerande klagomålshantering samt

avvägningar kring risk- och säkerhetshantering.

Internationella finansiella institutioner: Staten

skall agera för att de internationella finansiella

institutionerna handlar inom givna mandat,

stärker den internationella och de nationella

finansiella marknaderna och främjar hållbar

ekonomisk utveckling samt tillse Sveriges övriga

positioner hävdas i var och en av institutionerna.

Statsskuldsförvaltning: Statens skuld, med

undantag för den skuld som förvaltas av

affärsverken, skall förvaltas så att kostnaden för

skulden långsiktigt minimeras samtidigt som

risken i förvaltningen beaktas. Förvaltningen

skall ske inom ramen för de krav som

penningpolitiken ställer.

Statens finans- och kapitalförvaltning: De medel

som staten förvaltar skall hanteras

ändamålsenligt och effektivt samt till nytta för

användarna.

Tillsyn av spelmarknaden: Staten skall verka

för en säker spel- och lotteriverksamhet i Sverige

och att marknadens aktörer följer regelverket.

När det gäller spelmarknaden finns en del

målkomponenter som ligger utanför de

föreslagna målsättningarna för politikområdet,

nämligen målen om att främja en bred trav- och

galoppsport, ett socialt ansvarstagande och en väl

utbyggd service. Dessa delar kan dock kopplas

till andra politikområden såsom djurpolitik,

folkhälsopolitik och regionalpolitik (se avsnitt

4.5.2 om insatser utanför politikområdet).

Mål för 2000

Resultatbedömningen som görs i denna

proposition avser de viktigaste och för

politikområdet mest relevanta mål som angavs i

budgetproposition för 2000. Dessa mål framgår

nedan.

 Det finansiella systemet skall vara effektivt

och tillgodose såväl samhällets krav på

stabilitet som konsumenternas intresse av

ett gott skydd.

 Myndigheterna skall erbjudas stöd av hög

kvalitet. Detta skall bl.a. ske genom

tillhandahållande av system, tjänster,

normgivning och metodutveckling.

 Statens skuld, med undantag för den skuld

som förvaltas av affärsverken, skall förvaltas

så att kostnaden för skulden långsiktigt

minimeras samtidigt som risken i

förvaltningen beaktas. Förvaltningen skall

ske inom ramen för de krav som

penningpolitiken ställer.

 Statsfinanserna och statens egendom skall

förvaltas på ett så kostnadseffektivt sätt

som möjligt. Genom bl.a. tillförlitliga prog-

noser och analyser skall beslutsfattare

erbjudas information om den

samhällsekonomiska och statsfinansiella

utvecklingen.

 Hög säkerhet i den legala spelhanteringen

skall eftersträvas och en effektiv och

oberoende kontroll möjliggöras. Vidare

skall statens ambition vara att aktivt verka

för att marknaden långsiktigt utvecklas på

ett positivt sätt för att möjliggöra inkomster

till staten och föreningslivet samt

möjliggöra en bred trav- och galoppsport av

god kvalitet. Detta skall dock ske inom

ramen för ett socialt ansvarstagande, en väl

utbyggd service och utan risk för att

säkerheten i hanteringen eftersätts.

4.4 Politikens inriktning

Reglering och tillsyn av det finansiella systemet

Inriktningen på arbetet med regleringen av den

finansiella sektorn är att finansiella företag i

största möjliga utsträckning bör regleras som

andra företag. Särreglering och tillsyn på det

finansiella området bör framför allt motiveras

med behovet av att minska risken för

systemstörningar och särregler bör framför allt

inriktas på att undvika sådana negativa effekter.

Lagstiftningen bör dock inte förhindra

utvecklingen av nya produkter och

produktionsteknik eller branschglidning.

Positiva stabilitetseffekter av en reglering måste

alltid vägas mot kostnaderna.

Sverige skall erbjuda största möjliga öppenhet

för nyetableringar. Utländska företag skall t.ex.

behandlas på samma sätt som svenska företag,

förutsatt att de uppfyller krav på reglering och

tillsyn i hemlandet.

Inom denna sektor finns ett starkt behov av

ett gott konsumentskydd med tydlig

information, att rådgivning och förmedling är

tillförlitlig och att reklamationshanteringen är

effektiv. I huvudsak bör dock

konsumentskyddet inordnas i den generella

konsumentlagstiftningen.

Banklagskommittén

En genomgripande översyn och modernisering

av lagstiftningen för banker och

kreditmarknadsföretag sker för närvarande.

Avsikten är att renodla motiven till reglering och

tillsyn av dessa företag samt avgränsa och anpassa

lagstiftningen därefter. Definitionen av

bankrörelse ses över mot bakgrund av de

grundläggande skyddsintressena, liksom

bankernas ensamrätt till inlåning från

allmänheten. Skyddsvärdet i enskilda

finansieringsverksamheter, med betoning på

systemskyddet, avses mer entydigt ligga till

grund för lagstiftningen på området. Översynen

av den finansiella lagstiftningen kan även väntas

omfatta ett förslag till särskild ordning för att

hantera banker i kris.

Värdepappersfondsutredningen

I december 1999 beslutade regeringen att tillsätta

en särskild utredare med uppdrag att göra en

översyn av lagstiftningen om

värdepappersfonder och andra företag för

kollektiva investeringar. Utredaren skall

kartlägga och utvärdera fondmarknaden i Sverige

och några andra länder samt följa det pågående

arbetet inom EU med två framlagda

direktivförslag. Utredaren skall även analysera

behovet av ändringar i gällande regelverk och,

om det behövs, föreslå ändringar i syfte att skapa

ett modernt och flexibelt regelverk för

värdepappersfonder.

Värdepapperisering

Regeringen avser att under hösten 2000 lämna en

proposition om värdepapperisering. Syftet är att

ge möjligheter till en effektivare

kapitalanvändning i institut som sysslar med

olika former av kreditgivning, som t.ex.

bostadsinstitut. Vidare fortsätter regeringen att

bereda den närliggande frågan om s.k. säkra

obligationer.

Bokföringsnämnden

Bokföringsnämndens arbete skall även

fortsättningsvis inriktas på att främja

utvecklingen av god redovisningssed i företagens

bokföring och offentliga redovisning. Arbetet

med kompletterande normgivning med

anledning av den nya bokföringslagen liksom

arbetet med förenklade regler för små och

medelstora företag är prioriterat.

Myndighetsstyrning

Regeringen avser att fortsätta utveckla

styrningen av myndigheterna inom området. I

syfte att förbättra målformuleringar och,

uppföljningar av Finansinspektionens

verksamhet samt dess effekter på den finansiella

marknadens stabilitet pågår arbeten inom

Finansutskottet, Finansdepartementet och hos

Finansinspektionen.

Statsskuldsförvaltningen

Riksdagen beslutade i maj 1998 att införa en ny

modell för statsskuldsförvaltningen. Genom

beslutet har en tydlig ansvarsfördelning mellan

riksdagen, regeringen och Riksgäldskontoret

skapats, målet för statsskuldsförvaltningen

preciserats och utvärderingen av förvaltningen av

statsskulden lyfts fram.

Den nya ansvarsfördelningen innebär att

regeringen senast den 15 november varje år fattar

beslut om riktlinjer för statsskuldsförvaltningen

för kommande år. Ansvaret för de övergripande

övervägandena om statsskuldens

sammansättning och löptid ligger därmed på

politisk nivå. Riksgäldskontoret svarar sedan för

operationaliseringen av regeringens beslut och

den löpande upplåningen och förvaltningen av

statsskulden. Regeringen lämnar senast den 25

april varje år en utvärdering av

statsskuldsförvaltningen till riksdagen.

Riktlinjebeslutet för år 2000 syftade i allt

väsentligt till att hålla statsskuldens olika skuld-

andelar oförändrade. Regeringen ansåg bl.a. att

en nettoamortering av valutaupplåningen på 25

miljarder kronor var förenligt med detta beslut.

Regeringen beslutade också att den

genomsnittliga löptiden i statsskulden skulle

kortas, från knappt 3 år vid utgången av 1999 till

2,7 år vid utgången av 2000.

Utformningen och uppföljningen av

statsskuldspolitiken följer en process som är

reglerad i lag och som i olika avseenden skiljer sig

från budgetprocessen. Regeringens

ställningstagande till statsskuldspolitikens

närmare utformning för 2001 och åren därefter

sker därför i regeringens riktlinjebeslut i

november år 2000.

Statliga garantier

Den 1 januari 1998 infördes en ny garantimodell

för staten (prop. 1996/97:1, bet. 1996/97:FiU1,

rskr. 1996/97:53). Avsikten var dels att göra

kostnaderna för statens garantigivning synliga,

dels att göra verksamheten långsiktigt finansiellt

självbärande. En närmare redovisning av den nya

garantimodellen och av statens totala

garantigivning återfinns i regeringens skrivelse

Årsredovisning för staten 1999 (skr.

1999/2000:150) samt i volym 1, avsnitt 8.2.

Riksgäldskontorets arbete med att invärdera

de garantier som utfärdats före införandet av det

nya garantisystemet (s.k. äldre garantier) är nu

inne i en intensiv fas. Regeringen har tidigare avi-

serat att arbetet med att invärdera de äldre ga-

rantierna bör vara avslutat senast den 31 decem-

ber 2001 (prop. 1999/2000:1, vol. 1, sid 181).

Invärderingsarbetet fortskrider i den takt som

regeringen har förväntat sig och beräknas kunna

slutföras i tid.

Regeringen anser det viktigt att intentionerna

i den nya garantimodellen fullföljs så att all statlig

garantigivning baseras på ekonomiskt sunda

principer.

Internationella finansiella institutioner

Den multilaterala finansiering som möjliggörs

genom de internationella finansiella

institutionernas verksamhet syftar bl.a. till

stabilisering av det finansiella systemet och till

utveckling av de nationella ekonomierna. Utöver

sina direkta finansiella åtaganden bidrar

institutionerna bl.a. med rådgivning och analys

på olika beslutsnivåer. Institutionernas roll i den

globala utvecklingen skall inte underskattas. Det

ligger i Sveriges intresse att institutionernas

resurser utnyttjas i linje med de insatser som görs

på nationell och europeisk nivå. Sverige bör

också verka för att samma effektivitetskrav och

budgetrestriktivitet som tillämpas på nationell

nivå även gäller i institutionernas verksamhet.

Det garanterade åtagandet (garantikapitalet)

till EIB, NIB, EBRD och CEB beräknas för

närvarande uppgå till 4800 miljoner euro. Därtill

har Sverige gjort garantiåtaganden inom ramen

för gemensamma nordiska initiativ till ett värde

av 760 miljoner euro. Det svenska

garantikapitalet i IBRD uppgår till 1 700 miljoner

US dollar. Sammantaget motsvarar detta

garantiåtaganden för ca 60 miljarder kronor. För

samtliga institutioner gäller att garantierna ännu

inte har invärderats av Riksgäldskontoret och

hittills inte kostnadsförts på statsbudgeten.

Ett möjligt framtida åtagande rör CEB.

Sverige tillhörde den minoritet som röstade emot

en engångsvis kapitalhöjning i CEB genom

överföring av vinstmedel och garantiåtagande

från medlemmarnas sida. Under hösten bereder

regeringen frågan om Sverige skall delta i eller

avstå från kapitalhöjningen. Beslut att delta i det

engångsvisa garantiåtagandet uppgående till

högst ca 47,5 miljoner euro för svensk del,

motsvarande ca 400 miljoner kronor, skall

meddelas till CEB senast den 3 mars 2001. När i

tiden garantiåtagandet skall göras är ännu okänt.

Vid ett beslut att delta kan det röra sig om en

riskpremie på ca 1 miljon kronor, som måste

täckas av ett anslag. Regeringen avser att senare

återkomma i frågan till riksdagen.

Tillsyn av spelmarknaden

Spel- och lotterimarknaden har under de senaste

åren varit under utredning. Under året har två

utredningar, Föreningslivet på spel- och lotteri-

marknaden (SOU 2000:9) och Från tombola till

Internet (SOU 2000:50), överlämnats till rege-

ringen. Regeringen avser att återkomma med

förslag till riksdagen under våren 2001.

Genom tillkomsten av nya spel, t.ex.

internationella kasinon samt hundkapplöpningar,

har nya spelformer tillkommit på den svenska

spelmarknaden vilket medför att

Lotteriinspektionens verksamhet och

organisation påverkas.

Etableringen av internationella kasinon har

dock fördröjts och planeras att inledas våren

2001. Detta har medfört att de extra medel som

inspektionen tillfördes 2000 inte kunnat

utnyttjas fullt ut eftersom arbetet med kontroll

och tillsyn av internationella kasinon är i ett

uppbyggnadsskede.

4.5 Insatser

4.5.1 Statliga insatser inom

politikområdet

Reglering och tillsyn av det finansiella systemet

Huvuddelen av regleringen av den finansiella

sektorn i Sverige bygger på det gemensamma

regelverket inom EU samt andra internationella

överenskommelser. En stor del av arbetet med

att förändra och utveckla regleringen bedrivs

därmed i internationella organ.

Finansinspektionen har under året varit

särskilt aktiv inom Baselkommittén och i

arbetsgrupper under EU-kommissionen i arbetet

med att ta fram nya kapitaltäckningsregler för

banker. Inspektionen har vidare prioriterat

samarbetet med tillsynsmyndigheter i Norden

till följd av de omfattande strukturförändringar

som har ägt rum.

EU utarbetade under våren 1999 en

aktionsplan som syftade till att identifiera

svagheter i den inre marknadens funktionssätt

vad avser finansiella tjänster och föreslå åtgärder

för att komma till rätta med dem. Aktionsplanen

kommer att resultera i ett antal nya

direktivförslag och en ökad takt i beredningen av

gamla förslag. Arbetet inom EU med regelverket

för den finansiella sektorn, inte minst under det

svenska ordförandeskapet, bedrivs enligt denna

plan.

Vad gäller nationella regleringar kan särskilt

noteras att en ny försäkringsrörelselagstiftning

(SFS 1999:600) trädde i kraft den 1 januari år

2000. Den nya lagen syftar till att öka

effektiviteten samtidigt som konsumenternas

ställning stärks. Ett fortsatt arbete kommer att

pågå under 2000 och 2001, bl.a. i form av en

utredning om försäkringsbolagens

placeringsregler.

Inom kapitaltäckningsområdet trädde den nya

lagen (SFS 2000:443, SFS2000:444) om

moderniserade kapitaltäckningsregler m.m. i

kraft den 1 juli 2000. Vidare överlämnade

regeringen propositionen om ny

insiderlagstiftning till riksdagen i juni 2000.

Propositionen innehåller bl.a. förslag på skärpta

straff för insiderbrott.

I budgetpropositionen för 2000 redovisades

en översyn gjorts av Finansinspektionens

uppdrag och resurser. Förutom ett permanent

resurstillskott på 13 miljoner kronor resulterade

översynen bl.a. i en mer utvecklad beskrivning av

Finansinspektionens uppdrag och en ambition

att renodla inspektionens arbetsuppgifter.

Utifrån denna översyn har regeringens

ambition varit att konkretisera inspektionens

verksamhetsmål och göra dem mer

uppföljningsbara. Vidare har nya mätmetoder

och återrapporteringskrav utarbetats.

Bland annat skall inspektionen undersöka

möjligheten att utarbeta ett system för intern

gradering av finansiella instituts stabilitet. Syftet

är att systemet skall bidra till att inspektionen

skall kunna uttala sig om institutens samlade

stabilitet eller kapacitet att klara finansiella

chocker.

Inspektionen skall också utarbeta en modell

för löpande undersökningar av institutens

uppfattning om den finansiella tillsynen. En

första undersökning skall genomföras och

presenteras i årsredovisningen för 2000.

Ett led i arbetet med att försöka renodla

arbetsuppgifterna är regeringens förslag (prop.

1999/2000:131) om överföring av

registeransvaret för banker och försäkringsbolag

från Finansinspektionen till Patent- och

registreringsverket. Överföringen av

registeransvaret beräknas på sikt innebära att

resurser kan frigöras till förmån för

inspektionens kärnverksamhet.

Stabilitet på de finansiella marknaderna

Tillsyn av enskilda institut är inspektionens

viktigaste instrument för att främja stabilitet på

de finansiella marknaderna. Under 1999 har den

av Finansinspektionen nedlagda arbetstiden på

operativ tillsyn ökat. Tillsynen kom att

domineras av anpassningen av institutens IT-

system för år 2000.

Platsundersökningarna riktades vidare bl.a.

mot kreditrisk- och marknadsriskområdet.

Undersökningar av de större bankkoncernerna

visade att det skett betydande förbättringar av

kreditriskhanteringen i instituten. Inom

marknadsriskområdet har inspektionen tagit

fram förslag till allmänna råd om riskhantering

för att höja grundläggande standardkrav på

området.

Finansinspektionen har under flera år arbetat

med att bygga upp en tillsynsorganisation som är

inriktad på att granska institutens interna rutiner

och system för riskkontroll. Ett åtgärdsprogram

togs fram för att under år 2000 utveckla

inspektionens arbetssätt, bl.a. för att öka fokus

på koncerner och stabilitetsviktiga institut samt

för att fördjupa analyserna inom väsentliga

riskområden.

Debatten och diskussionerna om

värdepappersmarknaden präglade i stor

utsträckning inspektionens arbete under året och

då framför allt brister i regelefterlevnaden.

Antalet misstänkta insiderbrott och fall med

otillbörlig kurspåverkan ökade kraftigt under

året. Jämfört med 1998 fördubblades antalet

påbörjade insiderutredningar medan antalet

avslutade utredningar sjönk något.

Övervakningen av värdepappersmarknaden

skärptes under året och en särskild handlingsplan

för den svenska värdepappersmarknaden togs

fram.

Konsumentskydd

Stabilitet på de finansiella marknaderna är

grundläggande för konsumentskyddet.

Finansinspektionens handlingsplan för

värdepappersmarknaden framhålls av

inspektionen som ett sätt att stärka allmänhetens

förtroende och främja både stabilitet i systemet

och konsumentskyddet.

Under 1999 träffades ett samarbetsavtal med

Konsumentverket i syfte att tydliggöra

myndigheternas ansvar inom

konsumentområdet, effektivisera samarbetet och

förbättra resursutnyttjandet. Inspektionen har

också utarbetat interna riktlinjer för

tillsynsarbete rörande kundfrågor.

Bokföringsnämnden

Bokföringsnämnden har under 1999 utfärdat

kompletterande normgivning, biträtt

Regeringskansliet i redovisningsfrågor, deltagit i

utredningar inom kommittéväsendet, samt yttrat

sig över författningsförslag och avgett yttranden

till domstolar om vad god redovisningssed

innebär.

Inom ramen för den löpande verksamheten

under år 1999 utfärdade Bokföringsnämnden ett

allmänt råd och ett uttalande. Vidare inleddes två

stora normgivningsprojekt. Ett tjugotal

remissyttranden har avgivits.

Premiepensionssystemet

Premiepensionsmyndigheten (PPM) skall vara

försäkringsgivare för premiepension i det

reformerade ålderspensionssystemet. Målet för

verksamheten är att administrationen och

förvaltningen av premiepensionerna skall

bedrivas kostnadseffektivt och till nytta för

pensionsspararna.

Till stor del präglades PPM:s arbete under

1999 och vidare under år 2000 av uppbyggnaden

av myndighetens linjeorganisation, det

kontoadministrativa systemet, andra stödsystem

samt att säkerställa en reservlösning. Vid sidan av

det arbetet gjorde PPM insatser för att informera

allmänheten om myndigheten och om

premiepensionssystemet. Merparten av

insatserna gjordes i samarbete med

Riksförsäkringsverket och försäkringskassorna.

Under hösten 1999 kunde fondförvaltare ingå

samarbetsavtal med PPM och anmäla fonder till

den fondkatalog som skall skickas ut till pen-

sionsspararna inför det första fondvalet.

Med anledning av förseningen av första

fondvalet fick PPM i maj 1999 ett uppdrag av

regeringen att ta fram en ny tidsplan för det

första fondvalet samt en reservplan för att

säkerställa att den nya tidsplanen skulle kunna

fullföljas.

I enlighet med uppdraget utarbetades en

reservplan som skulle säkerställa ett genom-

förande av premiepensionsvalet under 2000. I

detta syfte utarbetade PPM en systemlösning i

egen regi. I samband med att systemet iordning-

ställdes för sin funktion som reservlösning vid

det första fondvalet gjordes en analys av syste-

met med utgångspunkt i de funktioner som

måste finnas i det kontoadministrativa systemet

för den fortsatta driften. PPM:s analys visade att

systemet skulle kunna byggas ut till full

funktion.

I mars 2000 beslutade PPM:s styrelse att ut-

vecklingen av det kontoadministrativa systemet

skulle fortsätta i det egenutvecklade systemet.

Utvecklingen av det tidigare upphandlade syste-

met skulle avbrytas. I förhållande till det äldre

systemet är den nya lösningens fördelar bl.a.

större flexibilitet, högre prestanda och lägre

kostnader.

Den 1 januari 1999 tog PPM över förvaltning-

en av avgiftsmedlen i Riksgäldskontoret. Av-

kastningen på avgiftsmedlen uppgick under året

till 3,42 procent. Under samma tidsperiod

uppgick avkastningen på PPM:s jämförelseindex

till 1,87 procent. Den löpande förvaltningen av

dessa medel sköts av Kammarkollegiet på

uppdrag av PPM.

I juni 2000 gjordes en genomgripande risk-

analys av uppbyggnadsarbetet. Mycket av

uppbyggnadsarbetet återstår, främst inför

genom-förandet av pensionering fr.o.m. 2001

och inför att pensionsspararna skall kunna

teckna efterlevandeskydd. En risk framöver är att

många olika aktiviteter skall drivas parallellt

under hösten 2000.

Statskontoret har på regeringens uppdrag

fortlöpande granskat uppbyggnadsarbetet och

därvid bl.a. pekat på behovet av att, i takt med att

den nya verksamheten kan överblickas, PPM ser

över utformningen av sin organisation och

rutiner för bl.a. kostnadsuppföljning och

ekonomistyrning.

Övrig finansiell förvaltning

I samband med genomgången av

banklagskommitténs betänkande sågs

insättningsgarantin över och under våren 2000

lades propositionen (prop. 1999/2000:107) om

avgifterna för insättningsgarantin och

investerarskyddet. Propositionen syftar till en

mer flexibel avgiftssättning.

Internationella finansiella institutioner m.m.

Riksdagen har beslutat att Sverige skall delta i

fleråriga ökningar av grundkapitalet i NIB och

EBRD. Inbetalningar i enlighet med dessa beslut

har skett 1999 och 2000. Regeringskansliet har

ansvar för Sveriges intressen, inbetalningar och

övriga åtaganden gentemot de internationella

finansiella institutionerna.

Inom ramen för det Nordiska ministerrådet

påbörjades 1998 ett arbete med att analysera

förutsättningarna för en vidare integrering av de

finansiella marknaderna och för att förbättra den

finansiella strukturen i Norden. Under 1999 och

2000 har detta arbete drivits vidare.

Riksdagen har beslutat (prop. 1998/99:100,

bet. 1998/99:FiU27, rskr. 1998/99:249) att

bemyndiga regeringen att för perioden 1999

2002 ställa ut en kreditgaranti till Riksbanken för

bankens lån till Brasilien på högst 300 miljoner

US dollar genom Banken för internationell

betalningsutjämning (BIS). Ingen kostnad för

garantin belastar statsbudgeten eftersom

Riksbanken betalar den tillhörande

garantiavgiften direkt till Riksgäldskontoret.

Tillsyn av spelmarknaden

Under året har Lotteriinspektionen genom sitt

arbete på olika sätt verkat för en säker utveckling

av marknaden och att marknadens aktörer följer

gällande regelverk. Detta har bl.a. inneburit att

Lotteriinspektionen vidtagit åtgärder i fall då

tveksamhet uppstått om spelsäkerhet och för att

stoppa olagliga spel.

Testverksamheter av spel över Internet har

förlängts i ytterligare ett år vilket innebär att in-

spektionens kontroll över spel över Internet har

intensifierats under året. I arbetet för att

motverka illegalt spel, som är ekonomisk brotts-

lighet, har Lotteriinspektionen fortsatt priorite-

rat bekämpandet av spel som vänder sig till spe-

ciellt sårbara samhällsgrupper. Inspektionen har

även polisanmält andra brott mot lotterilagen.

Inspektionen har även prioriterat arbetet med att

implementera den förändrade lotterilagstiftning-

en avseende automatspel.

4.5.2 Insatser utanför politikområdet

Det finansiella systemet har beröringspunkter

med flera andra politikområden, t.ex. närings-

politikens strävan att förbättra företagens risk-

kapitalförsörjning. Konsumentpolitiken är

sektorövergripande, där de finansiella

marknaderna ingår som en av flera olika

marknader.

I Sverige är ansvaret för det finansiella sys-

temets stabilitet uppdelat mellan två myndig-

heter. Förutom Finansinspektionen, följer även

Riksbanken utvecklingen på de finansiella mark-

naderna. Riksbankens uppgift i detta avseende är

att främja ett säkert och effektivt betalnings-

väsende.

AP-fondernas resultat redovisas årligen enligt

lag till riksdagen. Senast skedde det i skrivelsen

Redovisning av Allmänna pensionsfondens

verksamhet år 1999 (skr. 1999/2000:132).

Av regeringens redogörelse för statliga företag

framgår att efter försäljningen av

Värdepapperscentralen VPC, finns åtta statligt

ägda finansinstitutioner, med 25 miljarder i

omsättning och ca 19 500 anställda. Flertalet

statliga finansinstitut har en viktig nischroll för

den finansiella infrastrukturen, speciella krediter

och garantier.

De särskilda finansierings- och

garantiåtagandena, är mycket specifika till sin

natur och är i huvudsak riktade mot ett begränsat

antal internationella finansieringsinstitutioner.

Spelmarknaden är en lagreglerad och starkt

monopoliserad marknad med flera aktörer och

intressenter. De medel som genereras på denna

marknad kommer många till del. Många folk-

rörelser finansierar idag stor del av sin

verksamhet med spel och lotterier.

Folkrörelsernas verksamhet och finansiering

presenteras mer utförligt under utgiftsområde

17, politikområdet Folk-rörelsepolitik.

Länsstyrelserna och kommunerna ansvarar

idag för en del av tillståndsgivning och tillsyn på

spelmarknaden.

Insatser mot spelberoende återfinns under

utgiftsområde 9, politikområdet Folkhälsa.

4.6 Resultatbedömning

4.6.1 Redovisning av tillståndet

I början av 1999 fanns fortfarande en reell risk

för en allvarlig global konjunkturnedgång.

Utvecklingen under resten av året och år 2000

kom emellertid att präglas av ekonomisk

återhämtning och tillväxt. Mot slutet av 1999

drevs kurserna på världens ledande aktiebörser

upp till rekordnivåer mot bakgrund av en allt

starkare internationell konjunktur och

förväntningar om höga vinstökningar i

företagen. Stabila priser och starka offentliga

finanser i kombination med företagens

vinstökningar och hushållens ökade disponibla

inkomster har bidragit till en stark utvecklingen

på kredit-, fastighets- och aktiemarknaden.

Räntenivåerna steg kraftigt under 1999 samtidigt

som flera av de stora centralbankerna började

strama åt penningpolitiken. Under 2000 har de

långa obligationsräntorna fallit tillbaka något.

Utlåningen till allmänheten växer sedan några

år snabbare än BNP men från en låg nivå jämfört

med förhållandet före den finansiella krisen i

början av 1990-talet. Det är främst

hushållsutlåningen som ökar och hushållen har

ökat sina skulder i relation till de disponibla

inkomsterna men i måttlig utsträckning.

Skuldsättningen ligger på ungefär den nivå som

rådde före skulduppbyggnaden under andra

delen av 1980-talet. Kreditgivning med aktier

som säkerhet har skett i begränsad utsträckning.

Den finansiella situationen i företagssektorn är

stabil och konkursriskerna låga i ett historiskt

perspektiv. Kombinationen av god tillväxt och

låg inflation pekar inte på några närliggande hot

mot stabiliteten i det finansiella systemet.

4.6.2 Övergripande resultatbedömning

inom politikområdet

Regeringen gör den samlade bedömningen att

måluppfyllelsen inom politikområdet under 1999

har varit tillfredsställande.

Stabilitetsläget i de svenska instituten får anses

gott. Kreditförlustnivåerna är låga och det finns

inga tecken på en snabb riskuppbyggnad.

Myndigheternas har för 1999 med få undantag

uppfyllt verksamhetsmålen. Ett exempel på

undantag är Riksgäldskontoret som ännu inte

fullt ut bedöms uppfylla verksamhetsmålet

avseende riskhanteringen i förvaltningen.

Lotteriinspektionen har målmedvetet verkat

för att effektivisera och höja kvaliteten på

kontroll och tillsyn av spelmarknadens aktörer.

4.6.3 Resultat, analys och slutsatser

Reglering och tillsyn

Tillsynen av enskilda institut är en för

Finansinspektionens central uppgift. Under 1999

dominerades tillsynen av anpassningen av

institutens IT-system för år 2000. Att

millenieskiftet inte utlöste några betydelsefulla

störningar och att eftersträvad effekt uppnåddes

är ett positivt resultat av bl.a. inspektionens

arbete.

Förra året ifrågasattes om Finansinspektionen

prioriterat kärnverksamheten i tillräcklig

utsträckning. Under 1999 har arbetstiden för

platsundersökningar ökat. I allt väsentligt har

Finansinspektionen uppfyllt verksamhetsmålen

för 1999 och inspektionens verksamhet bedöms

ha bidragit till stabiliteten på de finansiella

marknaderna.

Vilka effekter inspektionens verksamhet har

på de finansiella marknadernas stabilitet är

emellertid svårt att exakt ange då systemet

påverkas av en mängd olika faktorer. Det är svårt

att isolera enskilda faktorers orsakssamband till

förändringar i systemet.

Statsskuldsförvaltningen

I Utvärdering av statsskuldens upplåning och

förvaltning 1994/95 1999 (skr. 1999/2000:104)

till riksdagen i april 2000 har regeringen redovisat

sin bedömning av statsskuldsförvaltningen. Med

reservation för de svårigheter som föreligger i

bedömningen av upplåningen på den nominella

inhemska kronmarknaden, fann regeringen att

Riksgäldskontoret sammantaget förvaltat

statsskulden i enlighet med det uppställda ef-

fektmålet att långsiktigt minimera kostnaden för

skulden med beaktande av risk. Förvaltningen

bedömdes också ha bedrivits inom ramen för de

krav som penningpolitiken ställer.

I sin prognosverksamhet skall Riksgäldskon-

toret genom tillförlitliga prognoser över statens

lånebehov bidra till att statens lånekostnader mi-

nimeras. Redovisade resultat indikerar att preci-

sionen i de kortsiktiga prognoser har ökat samti-

digt som de mer långsiktiga prognoser uppvisar

minst samma grad av tillförlitlighet som för

jämförbara prognostiker.

Riksgäldskontoret skall i sin riskhantering

sträva efter att uppnå bästa marknadspraxis

( best practice ). Riskkontrollen har under en

följd av år varit ett prioriterat område och Riks-

gäldskontoret har under 1999 vidtagit ytterligare

åtgärder för att förbättra riskhanteringen i verk-

samheterna. De brister i systemstöd, som berör

både marknadsrisker och operationella risker, har

dock ännu inte fullt ut blivit avhjälpta. Regering-

en bedömer därför att Riksgäldskontoret ännu

inte fullt ut uppfyller målet om bästa mark-

nadspraxis.

Statliga garantier

Statens samlade garantiverksamhet har redovisats

i Årsredovisning för staten 1999 (skr. 1999/2000:

150).

Riksgäldskontoret skall bl.a. se till att statens

risk i hanteringen av garantier begränsas och att

uppföljning och redovisning sker. Kostnaderna

för verksamheten med de nya garantierna skall

över en längre tidsperiod motsvaras av dess in-

täkter.

Riksgäldskontorets totala stock av garantier

uppgick vid utgången av 1999 till drygt 205

miljarder kronor, varav ca 197 miljarder kronor

hänförde sig till äldre garantier. Bland de äldre

garantierna återfinns bl.a. stora infrastruktur-

projekt och statliga fastighetsbolag. Riksgälds-

kontoret beräknar det s.k. subventionsvärdet

(dvs. den förväntade framtida budgetbelastning

som åtagandena kan komma att medföra) till ca

19 miljarder kronor. Netto, efter återvinning av

medel i garantiprojekten, beräknas budget-

belastningen uppgå till ca 11 miljarder kronor.

Resultatet i garantiverksamheten redovisas i

tabellen nedan. För de nya garantierna uppgick

resultatet före avsättning för infrianden till 143

miljoner kronor för 1999. Behållningen på

räntekontot för nya garantier ökade till 434

miljoner kronor 1999 (jämfört med 329 miljoner

kronor 1998). Inga infrianden har skett vad gäller

de nya garantierna.

För de äldre garantierna uppgick intäkterna till

48 miljoner kronor, varav drygt 30 miljoner

kronor utgjordes av influtna avgifter.

Kostnaderna uppgick till 38 miljoner kronor,

varav infriade garantier utgjorde drygt 17

miljoner kronor och värdesäkring av

regressfodringar ca 13 miljoner kronor.

Resultatet för 1999 uppgick därmed till 10

miljoner kronor.

Tabell 4.2 Resultatet av Riksgäldskontorets

garantiverksamhet 1994/95-1999

Miljoner kronor

1994/95

1995/96

1997

1998

1999

Intäkter

1 344

366

294

155

198

varav

äldre garantier

1 344

366

181

28

48

nya garantier

113

127

150

Kostnader

1 020

51

9

16

45

varav

äldre garantier

1 020

51

9

10

38

nya garantier

0

6

7

Resultat

324

315

285

139

153

Intäkterna i Riksgäldskontorets verksamhet med

nya garantier är beroende av värderingen och

avgiftssättningen i respektive engagemang.

Under förutsättning att avgifterna motsvarar

förväntade kostnader i engagemangen kan

garantiverksam-hetens kostnader och intäkter på

sikt förväntas balanseras i enlighet med

målformuleringen för de nya garantierna.

Riksgäldskontorets garantiportfölj domineras

dock av ett fåtal stora enskilda engagemang

varför resultatet för varje enskilt år inte kan

förväntas vara noll.

Det årliga resultatet ger därmed begränsad

information om i vilken grad verksamhetsmålet

har uppfyllts. För att bättre kunna bedöma mål-

uppfyllelsen bör därför fokus ligga på principer

och metoder för riskvärdering och prissättning.

Mot denna bakgrund är Riksgäldskontorets

arbetet med att utveckla former och rutiner för

riskbedömning och avgiftssättning av stort

intresse. Regeringen anser dock att det finns skäl

för att avvakta en djupare utvärdering av

Riksgäldskontorets värderingsmodell intill dess

utvecklingsarbetet har slutförs och ytterligare

erfarenheter på området har vunnits.

Övrig finansiell förvaltning

Insättningsgarantin

Tillståndet inom det finansiella systemet har varit

stabilt under året och inga ersättningsfall har

inträffat. Detta har gjort att

Insättningsgarantinämnden (IGN) kunnat

fortsätta att bygga upp och utveckla de

ersättningssystem myndigheten ansvarar för.

Under 1999 trädde lagen (1999:158) om

investerarskyddet i kraft och IGN:s

ansvarsområde kom att omfatta även detta. Trots

vissa skillnader mellan de båda systemen

administreras investerarskyddet i stort sett inom

de rutiner och system som byggts upp för

insättningsgarantin.

Målet för IGN:s verksamhet är att på ett

kostnadseffektivt sätt administrera

insättningsgarantisystemet och

investerarskyddet, samt att upprätthålla

beredskap för att utbetalningar vid ersättningsfall

kan göras korrekt och inom uppställda tidsramar.

Under 1998 drog IGN slutsatsen att den

externa förvaltningen av avgiftsmedel varit allt

för passiv. Under 1999 har nämnden därför mer

aktivt styrt förvaltningen. Detta har resulterat i

bättre avkastning men också högre

förvaltningskostnader. Under 1999 var

avkastningen 0,99 procent medan

jämförelseindex steg 0,58 procent. Under året

gjordes också en översyn av nämndens

placeringspolicy. Vid översynen beslutades att

byta jämförelseindex i syfte att höja den

långsiktiga avkastningen.

Förvaltningsresultatet får anses gott trots den

låga avkastningen då resultatet överträffat

jämförelseindex utan att risken varit högre.

Regeringen bedömer därför att IGN uppfyllt

verksamhetsmålet.

Insättningsgarantin och investerarskyddet är

till för att skydda allmänheten och vara ett

komplement till övriga konsumentskyddsregler

som gäller inom det finansiella området. Ytterst

bedöms enbart existensen av en

insättningsgaranti och ett investerarskydd

minska risken för uttagsanstormningar och bidra

till stabiliteten i det finansiella systemet. Det

fonderade buffertkapitalet och nämndens

upplåningsrätt i Riksgäldskontoret bedöms

därtill ge en betryggande säkerhet inför risken av

framtida ersättningsfall.

Riksgäldskontorets statliga finansfunktion

Riksgäldskontorets in- och utlåningsverksamhet

skall bidra till en effektiv finansförvaltning i

staten genom att sätta rätt pris på lån och

placeringar till statliga myndigheter och vissa

bolag. Dessa skall även erbjudas en god service.

Verksamheten skall avgiftsfinansieras fullt ut.

Överskottet från verksamheten uppgick till

2,4 miljoner kronor för 1999, vilket främst för-

klaras av att investeringskostnaden för ett nytt

in- och utlåningssystem förskjutits till år 2000.

År 1997 och 1998 uppgick överskotten till 8,8

miljoner kronor respektive 2,9 miljoner kronor.

Den årliga enkäten till in- och utlåningskunder

visar att en majoritet uppskattar erbjuden ser-

vice, ärendehantering och den information som

tillhandahålls i finansiella frågor.

Regeringen bedömer att Riksgäldskontoret

uppnått målen med verksamheten men inte fullt

ut anpassat avgifterna så att ett nollresultat nåtts.

Regeringen förutsätter att avgifterna sätts på en

sådan nivå att verksamhetens intäkter och kost-

nader balanseras över tiden.

Tabell 4.3 Budget för avgiftsbelagd verksamhet, in- och

utlåningsverksamhet,

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(Som inte får

disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

20 790

-18 336

2 454

Prognos 2000

22 100

-22 774

-674

Budget 2001

22 100

-22 100

0

De statliga betalningarna är mycket omfattande

och uppgick 1999 till ca 2 400 miljarder kronor.

Även små förändringar i betalningsflödena kan få

stora effekter på statens räntekostnader. En

viktig uppgift för Riksgäldskontoret är därför att

tillse att statens betalningar sker på ett finansiellt

effektivt sätt. Målet för kontorets

kassahållningsverksamhet är därför att bidra till

en effektiv finansförvaltning i staten genom att

verka för en god likviditetsstyrning.

Den dagliga uppföljning av in- och

utbetalningar på statens checkräkning bedöms ha

inneburit att myndigheterna effektiviserat

betalningsrutinerna i kostnadsbesparande syfte.

Vidare har de få felaktiga betalningar som

noterats under 1999 kunnat rättas samma dag.

Regeringen bedömer att Riksgäldskontoret har

uppfyllt målet med verksamheten.

Särskilda garantier

Stadshypotekskassans sammanlagda låneskulder

får inte uppgå till mer än tio gånger summan av

grundfonden och kassans egna fonder. Avgiften

för garantin uppgår till en procent av fondens

storlek. Från 1 juli 2000 uppgår grundfonden till

900 miljoner kronor. Grundfonden och den

årliga avgiften minskar i samma takt som

låneskulden avtar.

Utfallet för de särskilda garantierna inom

politikområdet är positivt då garantin för

Stadshypotekskassans grundfond avvecklas

fortare än beräknat.

Premiepensionssystemet

Regeringen gör bedömningen att

Premiepensionsmyndigheten (PPM) under 1999

vidtagit omfattande åtgärder för att kunna

genomföra det första fondvalet under 2000.

Uppbyggnadsarbetet följer nu i huvudsak den

nya tidsplanen. Kostnaderna bedöms också ligga

i nivå med prognoserna.

Den största risken framöver bedöms vara flera

parallella aktiviteter i systemuppbyggnadsarbetet

i samband med att det första fondvalet skall

göras. Att kunna genomföra det första fondvalet

är det övergripande målet för PPM under det

innevarande året. Det ställs höga krav på att PPM

håller den nya tidsplanen och att kvaliteten i

verksamheten är hög. I en situation där

myndigheten är under uppbyggnad och inte har

kommit i gång med sin verksamhet kan det vara

svårt att i förväg bestämma dimensioneringen på

myndigheten. När det första fondvalet är gjort

behöver frågor om PPM:s dimensionering,

ekonomiska styrning och uppföljning av

myndighetens verksamhet prioriteras i högre

utsträckning.

Internationella finansiella institutioner

Det ekonomiska resultatet för bidrag till vissa

internationella organisationer påverkas främst av

valutakurs samt organisationernas beslut om

insättningar och utdelningar, faktorer som

Sverige inte nämnvärt ensamt kan påverka, men

som har påverkat det ekonomiska resultatet

positivt under året.

Den ökade efterfrågan på finansiering från

Nordiska Investeringsbanken (NIB) för såväl

projekt inom Norden som internationellt visar

att banken har en viktig funktion att fylla. Detta

motiverar, enligt regeringens mening, att NIB:s

ordinarie verksamhet ges möjlighet att

expandera. NIB:s utlåning har bidragit till

integrering över landgränserna och har därmed

främjat sysselsättning och tillväxt i Norden. I

många fall har NIB:s medverkan inte bara

bidragit till att projekt kunnat genomföras, utan

t.o.m. varit en förutsättning för att det

överhuvudtaget kommit till stånd. Samtidigt har

banken kunnat uppvisa en god och stabil

avkastning på det insatta kapitalet. Detta har

möjliggjort årliga utdelningar till ägarna. NIB:s

verksamhet revideras i enlighet med stadgan av

den av NIB upprättade kontrollkommittén, med

deltagare från samtliga medlemsländer.

Kontrollkommittén avger årligen sin

revisionsberättelse till Nordiska ministerrådet.

Några invändningar har inte framförts.

Enligt regeringens mening finns ett

omfattande behov av det stöd som Europeiska

utvecklingsbanken (EBRD) förmedlar till de

före detta planekonomierna i Öst- och

Centraleuropa. Banken är regionens största

enskilda investerare och dess katalytiska effekt är

väsentlig.

EBRD är det enda internationella

finansieringsorgan som i sin stadga har ett uttalat

miljömandat. Banken har också ett särskilt

politiskt mandat som innebär att stöd endast

lämnas till länder som förbinder sig till

flerpartisystem, pluralism och

marknadsekonomi. Det är regeringens

uppfattning att EBRD på ett effektivt sätt stödjer

en hållbar omvandlingsprocess i regionen.

EBRD revideras årligen av externt

revisionsbolag. Löpande granskning av bankens

verksamhet utförs av bankens arbetande styrelse

i vilken Sverige såsom delägare har en

företrädare. Under styrelsen finns en budget-

och revisionskommitté som särskilt bevakar de

finansiella aspekt-erna av verksamheten.

Det ekonomiska resultatet för anslagen

gällande inbetalningar till NIB och EBRD har

under året påverkats positivt av valutakursernas

utveckling.

Tillsyn av spelmarknaden

Regeringen gör bedömningen att kontrollen och

tillsynen av spel- och lotterimarknaden är

effektiv och teknikanpassad. Nästan alla (99,6

procent) ansökningar om tillstånd har handlagts

inom två månader och verksamhetsmålet är

därmed uppfyllt. Detta har skett trots att

marknaden blir mer diversifierad och komplex.

Utbildningsverksamheten 1999 låg på ungefär

samma nivå som under 1998. Lotteriinspektio-

nen har avvaktat med en mer omfattande utbild-

ning till dess att förslag till ny lotterilag finns.

4.7 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte haft några

invändningar i revisionsberättelsen för 1999

avseende myndigheterna inom politikområdet.

4.8 Budgetförslag

4.8.1 2:2 Finansinspektionen

Tabell 4.4 Anslagsutveckling för Finansinspektionen

Tusental kronor

1999

Utfall

123 701

Anslags-

sparande

-303

2000

Anslag

130 411

Utgifts-

prognos

131 100

2001

Förslag

130 186

2002

Beräknat

132 882

1

2003

Beräknat

135 783

2

1 Motsvarar 130 186 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 130 186 tkr i 2001 års prisnivå.

Finansinspektionen är central

förvaltningsmyndighet för tillsyn av finansiella

institut. Finansinspektionen anvisas årligen ett

ramanslag som skall täcka verksamhetens

utgifter. Baserat på anslagets storlek tar

inspektionen årligen ut en obligatorisk

tillsynsavgift samt ansökningsavgifter för

prövning av olika typer av ärenden.

Avgiftsinkomsterna redovisas på inkomsttitel.

Vid utgången av 1999 utnyttjades

anslagskrediten med drygt 300 000 kronor.

Under 2000 beräknas utnyttjandet av krediten

att öka till ca 1 000 000 kronor.

Från och med budgetåret 2000 höjdes

Finansinspektionens anslagsnivå med 13

miljoner kronor i syfte att förstärka den

operativa tillsynen, öka kapaciteten för nya

arbetsuppgifter samt för att förstärka

metodutvecklings- och utredningskompetensen.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 4.5 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till inkomsttitel

(Som inte får disponeras)

Intäkter som får disponeras

Utfall 1999

118 292

7 308

Prognos 2000

131 911

7 485

Budget 2001

130 186

7 485

Avgiftsinkomster till inkomsttitel för 2001

beräknas motsvara anslagsnivån. Avgiftsintäkter

som får disponeras beräknas ligga på samma nivå

som för 2000.

Regeringens överväganden

Tabell 4.6 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag år 2000

130 411

Pris- och löneomräkning

1 749

Lokalkostnadsjustering

-2 000

Statens krigsförsäkringsnämnd

100

Arkivkostnader

-74

Förslag år 2001

130 186

Inom utgiftsområde 14, avsnitt 5 föreslås att

anslaget 1:11 Vissa nämnder m.m. inom

utgiftsområde 2 avvecklas och delas upp från och

med budgetåret 2001. Som en konsekvens av

förslaget föreslår regeringen att 100 000 kronor

tillförs Finansinspektionens anslag för

finansiering av Statens krigsförsäkringsnämnds

verksamhet.

För att förbättra skyddet mot

informationskrigföring hos de större finansiella

instituten kommer Överstyrelsen för Civil

Beredskap nästa år att avsätta 1 000 000 kronor

som Finansinspektionen får rekvirera.

För 2001 föreslår regeringen att

Finansinspektionen tilldelas ett anslag på

130 186 000 kronor. I beräkningen av anslaget

ingår pris- och löneomräkning, senarelagd

justering av lokalkostnadsbasen i anslaget,

Statens krigsförsäkringsnämnd samt

inspektionens kostnader för arkivhållning.

Anslaget beräknas för 2002 och 2003 till

132 882 000 kronor respektive 135 783 000

kronor.

4.8.2 2:3 Insättningsgarantinämnden

Tabell 4.7 Anslagsutveckling för

Insättningsgarantinämnden

Tusental kronor

1999

Utfall

6 291

Anslags-

sparande

2 239

2000

Anslag

5 297

Utgifts-

prognos

7 366

2001

Förslag

8 093

2002

Beräknat

9 277

1

2003

Beräknat

9 465

2

1 Motsvarar 9 110 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 9 110 tkr i 2001 års prisnivå.

Insättningsgarantinämnden (IGN) administrerar

det statliga insättningsgarantisystemet och sedan

i maj 1999 det statliga investerarskyddet.

IGN anvisas ett ramanslag för verksamhetens

förvaltningskostnader. Motsvarande belopp av-

räknas från de årliga avgifter som tas ut av de

institut som omfattas av insättningsgarantin och

investerarskyddet. Avgiftsinkomsterna redovisas

mot inkomsttitel i statsbudgeten.

Året 1999 uppgick IGN:s förvaltningsanslag

till 6,3 miljoner kronor. Utöver tilldelat anslag

disponerade nämnden ett anslagssparande på ca

2,2 miljoner kronor. Anslagsbelastningen

uppgick till 6,3 miljoner kronor och skall

avräknas från de årliga avgifterna som tas ut 2000

från instituten. Vid utgången av 1999 uppgick

nämndens anslagssparande till 2,2 miljoner

kronor och då dessa inte beräknades förbrukas

sänktes anslaget engångsvis med 1 016 000

kronor i budgetpropositionen för 2000. Vid

utgången av 2000 beräknas anslagssparandet

uppgå till knappt

500 000 kronor.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 4.8 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till inkomsttitel

(Som inte får disponeras)

Intäkter som får disponeras

Utfall 1999

1 993 414

0

Prognos 2000

2 001 200

0

Budget 2001

401 000

0

De institut som omfattas av

insättningsgarantisystemet och

investerarskyddet skall också svara för

finansieringen av systemen. Vad gäller

garantisystemet uppgick de årliga avgifterna för

1999 till 0,5 procent av värdet av de garanterade

insättningarna. Nämndens avgiftsuttag har under

åren fonderats och värdet uppgick den 30 juni

2000 till 9,8 miljarder kronor.

I maj 2000 överlämnade regeringen en

proposition (prop. 1999/2000:107) om

avgifterna för insättningsgarantin och

investerarskyddet m.m. Syftet med förslagen är

huvudsakligen att avgiftssättningen skall bli mer

flexibel.

Den målsatta behållningen på 2,5 procent av

den totala inlåningen, vilken idag motsvarar ca 10

miljarder kronor, beräknas uppnås senast under

2001 om det inte sker några utbetalningar på

grund av ersättningsfall. När den målsatta

behållningen uppnåtts, kommer avgifterna att

sänkas till 0,1 procent av värdet av de garanterade

insättningarna, vilket motsvarar ca 400 miljoner

kronor.

Investerarskyddet skall också finansieras med

avgifter från de institut som omfattas av skyd-

det. Avgifterna fonderas däremot inte utan

kommer att tas ut av instituten när det kan

förutses att ersättningar kommer att behöva

betalas ut. En avgift tas dock ut för IGN:s

administrativa kostnader.

Regeringens överväganden

Tabell 4.9 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

5 297

Pris- och löneomräkning

119

Återläggning av engångsjustering

2 000

Ökning av anslaget

677

Förslag 2001

8 093

För budgetåret 2001 föreslår regeringen att

nämndens anslag uppgår till 8 093 000 kronor.

Anslaget innefattar dels en återföring av en

engångsvis neddragning med 2 miljoner kronor

som gjordes för budgetåret 2000, dels en ökning

med 677 000 kronor i enlighet med tidigare

beräkning. Förstärkningen motiveras av ökade

kostnader för IGN:s externa förvaltning av

avgiftsmedel. I anslaget ingår också 119 000

kronor för pris- och löneomräkning.

Anslaget beräknas för 2002 och 2003 till

9 277 000 kronor respektive 9 465 000 kronor.

4.8.3 2:4 Riksgäldskontoret:

Förvaltningskostnader

Tabell 4.10 Anslagsutvecklingen för Riksgäldskontoret:

Förvaltningskostnader

Tusental kronor

1999

Utfall

79 859

Anslags-

sparande

40 615

2000

Anslag

86 356

Utgifts-

prognos

92 800

2001

Förslag

256 402

2002

Beräknat

263 058

1

2003

Beräknat

271 807

2

1 Motsvarar 257 902 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 260 902 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras för löne-, systemutveck-

lings-, lokal- samt övriga förvaltningskostnader

vid Riksgäldskontoret. Anslaget disponeras även

för kostnader för inköp av externa tjänster och

system för upplåning och låneförvaltning samt

kostnader för statens betalningssystem.

Anslagssparandet uppgick vid årskiftet

1999/2000 till 40,6 miljoner kronor. Därefter har

9,6 miljoner kronor dragits in vid regeringsbeslut

den 31 mars 2000 (Fi2000/1290). Övrigt sparan-

de avses främst användas för att täcka förväntade

ökade kostnader i Riksgäldskontorets verksam-

het och för att finansiera avvecklingen av ung-

domsbosparandet.

Regeringens överväganden

Tabell 4.11 Beräkning av anslag för 2001

Tusentals kronor

Anslag 2000

86 356

Omfördelning av medel från innevarande års

anslag B4 inom utgiftsområde UO2

170 305

Omfördelning av medel inom utgiftsområde 2

-1 000

Pris- och löneomräkning

1 184

Justering av kompensationsbelopp

-443

Förslag 2001

256 402

Riksgäldskontoret har till uppgift att förvalta

statsskulden så att kostnaden för skulden

långsiktigt minimeras samtidigt som risken i

förvaltningen beaktas. Det är därför av största

vikt att anslagsstrukturen skapar incitament för

en kostnadseffektiv och optimal

skuldförvaltning. I nuvarande anslagsstruktur

ligger provisionkostnaderna för kronskulden

inom det fastställda utgiftstaket medan

provisionskostnader för valutaskulden och

räntekostnader ligger utanför.

Den alltmer internationaliserade

kapitalmarknaden och framväxten av en

gemensam statspappersmarknad inom EMU

innebär att konkurrensen mellan låntagare

skärps. Upplåning på internationella

kapitalmarknader är traditionellt förenade med

relativt höga provisionskostnader. Det kan inte

uteslutas att upplåningen i svenska kronor

alltmer börjar likna den som finns på de

internationella marknaderna vilket skulle

innebära att Riksgäldskontoret i större

utsträckning distribuerar sin upplåning via

exempelvis banksystemet. En sådan distribution

är förenad med provisionskostnader men skulle å

andra sidan erbjuda en bredare distribution och

lägre totala upplåningskostnader jämfört med

alternativ upplåning.

För att undvika en situation där

Riksgäldskontoret tvingas avstå från sådan

upplåning i syfte att undvika ett överskridande av

anslag föreslår regeringen en omstrukturering av

anslag som disponeras av Riksgäldskontoret. Ett

första steg i att skapa en bättre incitamentsgrund

i statsskuldsförvaltningen genomfördes 1998

genom att provisionkostnaderna för

valutaskulden fördes till utgiftsområde 26

utanför utgiftstaket.

Regeringen föreslår nu att

provisionskostnaderna för upplåningen i svenska

kronor, beräknat till 255 miljoner kronor, flyttas

från innevarande års anslag B4 Riksgäldskontoret:

Vissa kostnader för upplåning och låneförvaltning

till anslag 92:3 Riksgäldskontorets

provisionskostnader i samband med upplåning och

skuldförvaltning inom utgiftsområde 26. Därmed

skulle kostnader som kan betraktas som

räntesubstitut (dvs. provisionskostnader) och

räntor behandlas i ett sammanhang samtidigt

som en incitamentsriktig grund för att kunna

uppfylla målet för statsskuldspolitiken skulle

kunna uppnås fullt ut.

De medel som kvarstår på innevarande års

anslag B4 utgörs dels av omkostnader för

upplåning och låneförvaltning och dels direkta

kostnader för statens betalningssystem. Dessa

kostnader kan karaktäriseras som

förvaltningskostnader och bör även

fortsättningsvis behandlas inom ramen för

utgiftsområde 2 och utgiftstaket. I syfte att

underlätta styrning och resursanvändning i

Riksgäldskontoret bör dessa kostnader

sammanföras med övriga förvaltningskostnader.

Regeringen föreslår därför att anslaget 2:4

Riksgäldskontoret: Förvaltningskostnader tillförs

170 305 000 kronor från anslaget B4

Riksgäldskontoret: Vissa kostnader för upplåning

och låneförvaltning. Av dessa medel utgör

25 000 000 kronor direkta kostnader för statens

betalningssystem. Anslaget B4 föreslås upphöra

på statsbudgeten fr.o.m. budgetåret 2001.

Övriga förändringar som påverkar nivån på

anslaget 2:4 Riksgäldskontoret:

Förvaltningskostnader är en omfördelning av

1 000 000 kronor till anslaget för Statistiska

centralbyrån, en justering av

kompensationsbeloppet för premier för de

statliga avtalsförsäkringarna (minskning av

anslagsnivån med 443 000 kr) och sedvanlig pris-

och löneomräkning.

Regeringen föreslår ett anslag för år 2001 på

256 402 000 kronor. Anslaget beräknas för år

2002 till 263 058 000 kronor och för år 2003 till

271 807 000 kronor.

4.8.4 2:1 Riksgäldskontoret:

Garantiverksamhet

Tabell 4.12 Anslagsutveckling för Riksgäldskontoret:

Garantiverksamhet

Tusental kronor

1999

Utfall

-5 060

1

2000

Anslag

1

Utgifts-

prognos

-3 100

2001

Förslag

1

2002

Beräknat

2003

Beräknat

1 Överskott som förs till inkomsttitel.

Riksgäldskontorets kostnader för s.k. äldre

garantier, dvs. garantier utfärdade före år 1997

och garantier som utfärdats av Riksgäldskontoret

vid senare tidpunkt men inom ramen för de

garantisystem som gällde före 1997 samt

garantier som övertogs i samband med att den

nya modellen infördes, skall belasta anslaget.

Anslaget får även belastas med eventuella

förluster i samband med Riksgäldskontorets

utlåning med kreditrisk och de

förvaltningskostnader som förknippas med

hanteringen av dessa garantier och lån. Till

anslaget förs verksamhetens intäkter,

huvudsakligen influtna avgifter och återvunna

medel. Överskottet i verksamheten förs mot

inkomsttitel på statsbudgeten.

Riksgäldskontoret har fått i uppdrag att

invärdera de äldre garantierna in i det nya

garanti-systemet. Regeringen har tidigare aviserat

att arbetet med att invärdera de äldre garantierna

bör vara avslutat senast den 31 december 2001

varför anslaget avförs från statsbudgeten fr.o.m.

år 2002.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 4.13 Budget för avgiftsbelagd garantiverksamhet,

nya garantier

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(Som inte får

disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

(exklusive

infrianden)

Resultat1

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

150 421

- 6 741

143 680

Prognos 2000

168 000

-6 924

161 076

Budget 2001

180 000

-7 466

172 534

1 Reserveras på räntekonto för täckning av infrianden.

Riksgäldskontoret garantiverksamhet omfattar,

förutom de äldre garantierna, även de garantier

som utfärdats inom ramen för den nya

garantimodellen. Verksamheten med de nya

garantierna är avgiftsfinansierad. En närmare

redovisning av den nya garantimodellen och av

statens totala garantigivning (inklusive

Riksgäldskontoret) återfinns i Årsredovisning

för staten 1999 (skr. 1999/2000:150).

4.8.5 2:6 Bokföringsnämnden

Tabell 4.14 Anslagsutveckling för Bokföringsnämnden

Tusental kronor

1999

Utfall

5 738

Anslags-

sparande

2 311

2000

Anslag

8 822

Utgifts-

prognos

7 700

2001

Förslag

7 432

2002

Beräknat

7 565

1

2003

Beräknat

7 717

2

1 Motsvarar 7 432 tkr i 2000 års prisnivå

2 Motsvarar 7 432 tkr i 2000 års prisnivå

Bokföringsnämnden är statens expertorgan på

redovisningsområdet utfärdar kompletterande

normgivning, biträder Regeringskansliet i

redovisningsfrågor, yttrar sig över

författningsförslag m.m.

Anslagssparandet 1999 uppgick till 2 311 000

kronor. Regeringen har beslutat att

Bokföringsnämnden får behålla anslagssparandet

för att kunna möta det stora behov av

kompletterande normgivning som blir följden av

den nya bokföringslag som beslutades 1999.

Regeringens överväganden

Tabell 4.15 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

8 822

Pris- och löneomräkning

110

Indragning av tillfälligt resurstillskott

-1 500

Förslag 2001

7 432

I budgeten för år 2000 fick nämnden ett tillfälligt

resurstillskott med 1 500 000 kr för arbetet med

anpassning av den befintliga normgivningen till

den nya bokföringslagen samt den nya

normgivning som behövs med anledning av

denna. Beloppet tillfördes nämnden i sin helhet

för år 2000 men avser att täcka merkostnader

under tre år. Anslaget för år 2001 minskas därför

med detta belopp.

Regeringen föreslår att anslaget för år 2001

uppgår till 7 432 000 kronor. Regeringen

beräknar anslaget för år 2002 till 7 565 000

kronor och för år 2003 till 7 717 000 kronor.

4.8.6 2:7 Avgift för

Stadshypotekskassans grundfond

Tabell 4.16 Anslagsutveckling för Avgift för

Stadshypotekskassans grundfond

Tusental kronor

1999

Utfall

50 000

Anslags-

sparande

45 095

2000

Anslag

5 000

Utgifts-

prognos

12 0001

2001

Förslag

9 400

2002

Beräknat

9 400

2003

Beräknat

9 400

1 Faktiskt utfall för år 2000.

Stadshypotekskassans uppgift är att förvalta en

återstående obligationsskuld som per 31

december 1999 uppgick till ca 13,4 miljarder

kronor. När låneskulden är reglerad, vilket

beräknas vara fallet år 2005, skall kassan

likvideras. För att trygga utestående lån finns en

grundfond i form av en statlig garantiförbindelse.

År 1997, i samband med överflyttningen av

aktieinnehavet, åtog sig staten ansvaret för denna

avgift.

Regeringens överväganden

Tabell 4.17 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

5 000

Ökat anslag

4 400

Förslag 2001

9 400

Avgiften för 2000 uppgår till 12 000 000 kronor.

Under 2000 beräknas därmed ett

anslagssparande om ca 32 000 000 kronor uppstå.

Merparten av sparandet föreslås omfördelas för

andra ändamål.

Garantin för Stadshypotekskassans grundfond

avvecklas snabbare än beräknat. Därmed kan

anslaget för år 2001 beräknas bli lägre än vad som

redovisades i budgetpropositionen för 2000

(volym 2, avsnitt 5.4). Anslaget för år 2001

föreslås uppgå till 9 400 000 kronor.

Anslaget för år 2002 och 2003 beräknas till

9 400 000 kronor respektive år.

4.8.7 2:8 Kapitalhöjning i Nordiska

investeringsbanken

Tabell 4.18 Anslagsutveckling för Kapitalhöjning i

Nordiska investeringsbanken

Tusental kronor

1999

Utfall

18 484

Anslags-

sparande

216

2000

Anslag

18 700

Utgifts-

prognos

17 2391

2001

Förslag

18 700

2002

Beräknat

-

2003

Beräknat

-

1 Faktiskt utfall för år 2000.

Riksdagen har beslutat (prop. 1998/99:1, bet.

1998/99:FiU 2, rskr. 1998/99:85) om svenskt

deltagande i en grundkapitalhöjning. Den

svenska andelen av kapitalet uppgår i och med

höjningen till 34,9 procent. Den andel som skall

betalas in, i lika stora rater under tre år med

början 1999, uppgår till 2 075 641 euro, eller ca

18 miljoner kronor, per år. Riksdagen har

samtidigt informerats om att ramen för NIB:s

projektinvesteringslåneordning höjts från ca 17

till ca 29 miljarder kronor, utan att

medlemsländernas garantiåtaganden har ändrats.

Sveriges samlade grantiåtagande gentemot NIB

uppgår till 1 737 306 000 euro, eller ca 15,1

miljarder kronor. Utdelning till aktieägarna sker

normalt varje år. Sverige erhöll 1999 en utdelning

om ca 14,2 miljoner euro, eller ca 116,4 miljoner

kronor.

Regeringens överväganden

Regeringen föreslår att anslaget för år 2001

uppgår till 18 700 000 kronor. Den år 1998

beslutade grundkapitalhöjningen är därmed

genomförd. För år 2002 och 2003 förutses inga

anslag för detta ändamål.

4.8.8 2:9 Bidrag till kapitalet i

Europeiska utvecklingsbanken

Tabell 4.19 Anslagsutveckling för Bidrag till kapitalet i

Europeiska utvecklingsbanken

Tusental kronor

1999

Utfall

-

Anslags-

sparande

-

2000

Anslag

60 000

Utgifts-

prognos

53 1241

2001

Förslag

60 000

2002

Beräknat

60 000

2003

Beräknat

60 000

1 Faktiskt utfall för år 2000.

Riksdagen har beslutat (prop. 1996/97:1, bet.

1996/97:FiU1, rskr. 1996/97:53) att Sverige skall

medverka i en kapitalhöjning i EBRD och teckna

andelar motsvarande 228 miljoner euro. Av den

nya kapitalinsatsen skall 22,5 procent inbetalas i

åtta lika stora rater över en period av åtta år.

Sverige betalar således in 6 412 500 euro under

vart och ett av åren 1998 2005. För

inbetalningarna under åren 2001 2003 har

regeringen beräknat 60 miljoner kronor i

statsbudgeten. Sveriges garantiåtagande

gentemot EBRD uppgår till 336 300 000 euro,

eller ca 2,9 miljarder kronor. Ingen utdelning

sker på kapitalet i EBRD.

Regeringens överväganden

Regeringen förslår att anslaget för år 2001

uppgår till 60 000 000 kronor. Anslagen för år

2002 t.o.m. år 2005 beräknas till 60 000 000

kronor per år.

4.8.9 Premiepensionsmyndigheten

Tabell 4.20 Premiepensionsmyndigheten: Lån i

Riksgäldskontoret

Tusental kronor

Utfall 1999

Beviljade 2000

Rörelsekapital

255 000

779 000

Anläggningstillgångar

121 000

139 000

Rörlig fondhandelskredit

500 000

Premiepensionsmyndighetens (PPM)

verksamhet finansieras under

uppbyggnadsskedet genom lån hos

Riksgäldskontoret för rörelsekapital-behov och

investeringar i anläggningstillgångar. Behovet av

rörelsekapital uppgick år 1999 till 255 miljoner

kronor. Den största kostnadsposten under året

var konsultarvoden som uppgick till ca 154

miljoner kronor. Utgifter för investeringar

uppgick till 121 miljoner kronor, varav hälften

avsåg IT-utrustning.

Under hösten 1999, efter att

budgetpropositionen för 2000 presenterats,

reviderades PPM:s utgiftsprognos för 2000.

Utgifterna beräknas uppgå till 948 miljoner

kronor istället för 691 miljoner kronor, en

ökning med 257 miljoner kronor. För år 2001

indikerar beräkningar en utgiftsnivå på ca 780

miljoner kronor. Kommande år väntas utgifterna

sjunka.

Riksdagen har bemyndigat regeringen att

under innevarande år besluta om en rörlig kredit

i Riksgäldskontoret om högst 500 miljoner

kronor för att tillgodose PPM:s behov av

likviditet i handeln med fondandelar (prop.

1999/2000:100, bet. 1999/2000:FiU27, rskr.

1999/2000:262).

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 4.21 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentligrättslig

verksamhet

Intäkter till inkomsttitel

(Som inte får disponeras)

Intäkter som får

disponeras

Utfall 1999

-

Prognos 2000

-

Budget 2001

289 000

Utgifterna för PPM:s administration skall under

år 2001 dels täckas med avgifter som tas ut från

de försäkrades premiepensionskonton, dels med

lån i Riksgäldskontoret för rörelsekapitalbehov

och anläggningstillgångar.

I juni 2000 beslutade regeringen att avgifts-

uttaget får uppgå till högst 0,3 procent av de

sammanlagda tillgodohavandena på

pensionsspararnas pensionskonton. De första

avgifterna kommer att tas ut 2001 och beräknas

uppgå till 289 miljoner kronor.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Under hösten 2000 och våren 2001 skall de

premiepensionsrätter som tjänats in under åren

1995 1999 placeras i olika fonder.

Pensionsspararna kommer att kunna välja bland

ca 450 fonder för placering av sina pensionsrätter

och byten mellan fonder. Temporära

likviditetsunderskott kan uppstå i PPM:s handel

med fondandelar. Underskotten kan orsakas av

obalanser i in- och utflöden av betalningar vid

byte mellan olika fonder eller av förseningar av

betalningar från fondbolag till PPM. För att

PPM i sådana lägen skall kunna fullgöra sina

åtaganden kan en kredit behöva utnyttjas. För att

säkerställa fondhandeln i extrema situationer

bedöms krediten behöva uppgå till 450 miljoner

kronor.

För att effektivisera fondhandeln och minska

behovet av att genomföra handel med små

belopp avser PPM att hålla ett handelslager. För

att hålla ett tillräckligt stort handelslager bedöms

50 miljoner kronor vara tillräckligt. Totalt

bedömer regeringen att behovet av

kreditutrymmet för finansiering av

likviditetsbehovet i fondhandeln uppgår till 500

miljoner kronor.

5 Ofördelat anslag: Riksdagens revisorer

5.1 90:1 Riksdagens revisorer

Tabell 5.1 Anslagsutveckling för Riksdagens revisorer

Tusental kronor

1999

Utfall

19 218

Anslags-

sparande

874

2000

Anslag

23 478

Utgifts-

prognos

24 500

2001

Förslag

24 623

2002

Beräknat

25 156

1

2003

Beräknat

25 720

2

1 Motsvarar 24 623 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 24 623 tkr i 2001 års prisnivå.

Riksdagens revisorer har enligt regeringsformen

till uppgift att på riksdagens vägnar granska

statlig verksamhet. Granskningarna avser främst

effektivitetsrevision. Dessutom granskar

revisorerna som externrevisorer Kungl.

slottsstaten och Kungl. Djurgårdens Förvaltning,

riksdagsförvaltningen, Riksdagens ombudsmän,

Riksbanken, Regeringskansliet och Stiftelsen

Riksbankens Jubileumsfond.

Resultatbedömning

Revisorernas årsredovisning

Under verksamhetsåret 1999 har revisorerna

beslutat om 9 förslag till riksdagen, 2 skrivelser

till regeringen, 13 granskningsrapporter och 1

granskningspromemoria samt 21 förstudier. Av

dessa 21 förstudier har 16 resulterat i beslut om

fortsatt granskning.

I revisorernas årsredovisning lämnas varje år

en redogörelse för behandlingen i riksdagen

under året av revisorernas förslag. Revisorerna

följer också upp förslag som lämnats till

riksdagen under de två åren dessförinnan. Dessa

uppföljningar innehåller en redovisning för

riksdagsbehandlingen och åtgärder vidtagna av

regering och myndigheter.

Under den senaste treårsperioden har

riksdagen i huvudsak ställt sig bakom drygt fyra

femtedelar av förslagen. Tillkännagivanden till

regeringen har beslutats rörande hälften av

skrivelserna. I flera fall har riksdagen avslagit

revisorernas förslag med hänvisning till att

utredningar tillsatts inom området eller att

regeringen redan vidtagit åtgärder inom området.

Genomslaget av revisionen i massmedierna

har varit gott under år 1999. Detta mäts bl.a.

utifrån antalet pressklipp som berör revisorerna.

För att bedöma resultatet av revisorernas

verksamhet är också produktiviteten av

betydelse. Revisorerna vill peka på att

produktionen av revisionsrapporter och

skrivelser till riksdagen och regeringen legat på

en väsentligt högre nivå under senare år än under

1980-talet. Under den senaste treårsperioden är

antalet producerade rapporter 45 % större än för

motsvarande period för tio år sedan. Antalet

skrivelser är ca 40 % större. Ökningen vad avser

förstudier är ca 30 %. Denna ökning av

produktionen är väsentligt större än det

resurstillskott revisorerna erhållit. Detta tyder på

en klar ökning av produktiviteten, mätt som

antalet rapporter i förhållande till antalet

anställda.

Revisorerna har också som externrevisorer

granskat Kungl. slottsstaten och Kungl.

Djurgårdens Förvaltning, riksdagsförvaltningen,

Riksdagens ombudsmän, Riksbanken,

Regeringskansliet och Stiftelsen Riksbankens

Jubileumsfond. Redogörelserna respektive

revisionsberättelserna för 1999 avseende dessa

organ innehöll inte några anmärkningar.

Finansutskottets behandling av revisorernas

årsredovisning

Finansutskottet behandlade Riksdagens

revisorers årsredovisning för 1999 i betänkandet

1999/2000:FiU22. Utskottet anförde därvid

följande:

 Revisorerna har enligt utskottets bedömning

uppnått ett gott resultat under verksamhetsåret

1999. Utskottet har vid sin genomgång av

årsredovisningen inte funnit något som i övrigt

motiverar särskilt uttalande.

Riksdagens revisorer

Av lagen (1987:518) med instruktion för

Riksdagens revisorer framgår Riksdagens

revisorers uppgift och uppdrag. Riksdagens

revisorers övergripande mål är att främja ett

effektivt utnyttjande av statliga insatser genom

att på riksdagens vägnar granska statlig

verksamhet.

Verksamhetsmålen för Riksdagens revisorer är

bl.a. att fästa uppmärksamheten på möjligheter

att öka statens inkomster, att spara på statens

utgifter och att effektivisera den statliga

förvaltningen. Revisorerna räknar med att 12-15

granskningar kan genomföras och sex

revisionsberättelser avges under år 2001.

I sin verksamhet visar revisorerna särskilt på

tillämpning, utfall och effekter av tidigare fattade

riksdagsbeslut inte minst i ett sammanhållet

perspektiv. Förutom att kritiskt granska statliga

insatser lämnar revisorerna även förslag till

förbättringar.

Revisorerna avser också att vidareutveckla

samarbetet med utskotten i deras roll att följa

upp beslut.

I budgetunderlaget har revisorerna hänvisat till

riksdagens tidigare beslut (bet. 1997/98:KU27)

om att förstärka resurserna med 5 miljoner

kronor under treårsperioden 1999 2001 och

yrkat på ett tillskott med 800 000 kronor för år

2001. Vilket innebär att revisorernas anslag höjs

med 5 miljoner kronor på tre år enligt tidigare

beslut.

Förvaltningsstyrelsens överväganden

Förvaltningsstyrelsen har inga erinringar mot

förslaget.

Tabell 5.2 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag år 2000

23 478

Pris- och löneomräkning

345

Resursförstärkning

800

Förslag 2001

24 623

Bilaga 1

Anslagsbenämningar

Nya anslagsbenämningar

Av tabellen nedan framgår benämningen på anslagen åren 2000 och 2001. Syftet med

 tabellen är att

underlätta övergången till de nya benämningar som följer av att politikområden

införs.

Anslagsbenämningar 2000 och 2001

Benämning 2000

Benämning 2001

Anslagets namn

A 1

1:1

Konjunkturinstitutet

A 2

1:2

Riksrevisionsverket

A 3

1:3

Ekonomistyrningsverket

A 4

1:4

Statskontoret

A 5

1:5

Täckning av merkostnader för lokaler

A 6

1:6

Statistiska centralbyrån

A 7

1:7

Folk- och bostadsräkning

A 8

1:8

Kammarkollegiet

A 9

1:9

Nämnden för offentlig upphandling

A10

1:10

Statens kvalitets- och kompetensråd

A11

Vissa nämnder m.m.

A12

1:12

Ekonomiska rådet

A13

1:13

Utvecklingsarbete

A14

2:1

Riksgäldskontoret: Garantiverksamhet

B1

2:2

Finansinspektionen

B2

2:3

Insättningsgarantinämnden

B3

2:4

Riksgäldskontoret: Förvaltningskostnader

B4

Riksgäldskontoret: Vissa kostnader för upplåning och låneförvaltning

B5

2:6

Bokföringsnämnden

C1

2:7

Avgift för Stadshypotekskassans grundfond

C2

2:8

Kapitalhöjning i Nordiska investeringsbanken

C3

2:9

Bidrag till kapitalet i Europeiska utvecklingsbanken

D1

90:1

Riksdagens revisorer

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

2

7

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

10

9

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

12

13

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

32

31

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

34

35

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

44

43

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

54

55

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 2

56

57