Mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning

Regeringens proposition 2008/09:28

Mänskliga rättigheter för personer med

Prop.

funktionsnedsättning

2008/09:28

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 25 september 2008

Fredrik[REDACTED_EFTERNAMN]

Maria[REDACTED_EFTERNAMN] (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslår regeringen att Sverige ska tillträda Förenta natio- nernas (FN) internationella konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Konventionen antogs av FN:s generalförsamling den 13 december 2006 och öppnades för undertecknande den 30 mars 2007. Sverige undertecknade den samma dag.

Vidare föreslås att Sverige ska tillträda ett fakultativt (frivilligt) proto- koll till konventionen som innebär att den som anser att hans eller hennes rättigheter är kränkta har möjlighet att klaga till en övervaknings- kommitté. Det fakultativa protokollet undertecknades samtidigt som konventionen av bland annat Sverige.

Den nya konventionen trädde i kraft den 3 maj 2008 sedan den ratifice- rats av 20 stater. Konventionen tillhör de centrala konventionerna om mänskliga rättigheter men skapar inte i sig några nya rättigheter utan har till syfte att undanröja hinder för personer med funktionsnedsättning att åtnjuta sina mänskliga rättigheter.

Delegationen för mänskliga rättigheter i Sverige (Ju 2006:02) har fått i uppdrag att utreda om nuvarande samhällsorgan var för sig eller gemen- samt uppfyller konventionens krav på oberoende mekanismer för att främja och skydda respektive övervaka genomförandet av konventionen. Uppdraget ska redovisas senast den 1 april 2009. I avvaktan på utred- ningens resultat får uppgifterna fullgöras av de organ som redan finns utan särskilt uppdrag.

Tillträdet till konventionen och det fakultativa protokollet föranleder inga ändringar i gällande lagstiftning.

1

Innehållsförteckning

1

Förslag till riksdagsbeslut .................................................................

5

2

Ärendet och dess beredning..............................................................

6

3

Kort bakgrund...................................................................................

7

3.1

Konventioner om mänskliga rättigheter.............................

7

3.2Den nya konventionen och det fakultativa

protokollet ..........................................................................

8

3.2.1

Konventionens innehåll och behandling i

propositionen.....................................................

8

4

Sveriges tillträde till konventionen ...................................................

8

4.1

Allmänna utgångspunkter ..................................................

8

4.2

Sverige bör godkänna konventionen..................................

9

5

Konventionen och svenska förhållanden ........................................

13

5.1

Allmänna synpunkter .......................................................

13

5.2

Konventionens inledning .................................................

14

5.3Syfte, definitioner, allmänna principer och allmänna

åtaganden

.........................................................................

15

5.3.1

Artikel 1

Syfte.................................................

15

5.3.2

Svenska förhållanden ......................................

15

5.3.3

Artikel 2

Definitioner......................................

16

5.3.4

Svenska förhållanden ......................................

17

5.3.5

Artikel 3

Allmänna principer ..........................

18

5.3.6

Svenska förhållanden ......................................

19

5.3.7

Artikel 4

Allmänna åtaganden.........................

19

5.3.8

Svenska förhållanden ......................................

20

5.4Jämlikhet och icke-diskriminering av kvinnor resp.

barn med funktionsnedsättning ........................................

21

5.4.1

Artikel 5 Jämlikhet och icke-

diskriminering .................................................

21

5.4.2

Svenska förhållanden ......................................

22

5.4.3

Artikel 6 Kvinnor med

funktionsnedsättning .......................................

25

5.4.4

Svenska förhållanden ......................................

25

5.4.5

Artikel 7 Barn med funktionsnedsättning........

27

5.4.6

Svenska förhållanden ......................................

28

5.5

Medvetandegörande och tillgänglighet ............................

30

5.5.1

Artikel 8 Medvetandegörande om

situationen för personer med

funktionsnedsättning .......................................

30

5.5.2

Svenska förhållanden ......................................

31

5.5.3

Artikel 9 Tillgänglighet...................................

34

5.5.4

Svenska förhållanden ......................................

34

5.6

Rätten till liv, frihet och personlig säkerhet .....................

40

5.6.1

Artikel 10 Rätten till liv ..................................

40

5.6.2

Artikel 11 Risksituationer och humanitära

nödlägen..........................................................

40

5.6.3

Svenska förhållanden ......................................

41

Prop. 2008/09:28

2

5.6.4

Artikel 12

Likhet inför lagen ..........................

41

Prop. 2008/09:28

5.6.5

Svenska förhållanden......................................

42

5.6.6

Artikel 13

Tillgång till rättssystemet ..............

43

5.6.7

Svenska förhållanden......................................

43

5.6.8

Artikel 14

Frihet och personlig säkerhet.........

44

5.6.9

Svenska förhållanden......................................

44

5.7Rätt att inte utsättas för tortyr, våld eller övergrepp

samt skydd för den personliga integriteten......................

45

5.7.1

Artikel 15 Rätt att inte utsättas för tortyr

eller grym, omänsklig eller förnedrande

behandling eller bestraffning ..........................

45

5.7.2

Svenska förhållanden......................................

46

5.7.3

Artikel 16 Rätt att inte utsättas för

utnyttjande, våld eller övergrepp ....................

46

5.7.4

Svenska förhållanden......................................

47

5.7.5

Artikel 17 Skydd för den personliga

integriteten......................................................

49

5.7.6

Svenska förhållanden......................................

49

5.8

Rätt till fri rörlighet och att leva ett självständigt liv.......

50

5.8.1

Artikel 18 Rätt till fri rörlighet och till ett

medborgarskap ...............................................

50

5.8.2

Svenska förhållanden......................................

51

5.8.3

Artikel 19 Rätt att leva självständigt och

att delta i samhället.........................................

52

5.8.4

Svenska förhållanden......................................

52

5.8.5

Artikel 20 Personlig rörlighet .........................

53

5.8.6

Svenska förhållanden......................................

54

5.9

Yttrandefrihet och respekt för privatlivet ........................

55

5.9.1

Artikel 21 Yttrandefrihet och åsiktsfrihet

samt tillgång till information ..........................

55

5.9.2

Svenska förhållanden......................................

55

5.9.3

Artikel 22 Respekt för privatlivet ...................

57

5.9.4

Svenska förhållanden......................................

58

5.9.5

Artikel 23 Respekt för hem och familj ...........

58

5.9.6

Svenska förhållanden......................................

59

5.10

Utbildning........................................................................

61

5.10.1

Artikel 24 Utbildning......................................

61

5.10.2

Svenska förhållanden......................................

62

5.11

Hälsa, habilitering och rehabilitering ..............................

69

5.11.1

Artikel 25 Hälsa..............................................

69

5.11.2

Svenska förhållanden......................................

70

5.11.3

Artikel 26 Habilitering och rehabilitering ......

73

5.11.4

Svenska förhållanden......................................

74

5.12

Arbete och sysselsättning ................................................

76

5.12.1

Artikel 27 Arbete och sysselsättning ..............

76

5.12.2

Svenska förhållanden......................................

77

5.13Levnadsstandard och deltagande i offentligt liv och

kulturliv ...........................................................................

81

5.13.1Artikel 28 Tillfredsställande

levnadsstandard och social trygghet ...............

81

5.13.2

Svenska förhållanden......................................

82

3

5.13.3

Artikel 29 Deltagande i det politiska och

Prop. 2008/09:28

offentliga livet .................................................

84

5.13.4

Svenska förhållanden ......................................

84

5.13.5Artikel 30 Deltagande i kulturliv,

rekreation, fritidsverksamhet och idrott ..........

85

5.13.6

Svenska förhållanden ......................................

86

5.14

Statistik och information..................................................

89

5.14.1Artikel 31 Insamling av statistik och

information......................................................

89

5.14.2

Svenska förhållanden ......................................

89

5.15Internationellt samarbete och Kommittén för

rättigheter för personer med funktionsnedsättning...........

92

5.15.1

Artikel 32 Internationellt samarbete................

92

5.15.2

Svenska förhållanden ......................................

92

5.15.3

Artikel 33 Nationellt genomförande och

övervakning.....................................................

94

5.15.4

Svenska förhållanden ......................................

94

5.15.5

Artikel 34–39 Kommittén för rättigheter

för personer med funktionsnedsättning .........

100

5.15.6

Inställningen från svensk sida .......................

101

5.16

Konventionsstatskonferens och slutbestämmelser .........

101

5.16.1

Artikel 40–50 ................................................

101

5.16.2

Inställningen från svensk sida .......................

102

6 Fakultativt protokoll till konventionen om rättigheter för

personer med funktionsnedsättning ..............................................

102

6.1

Protokollets innehåll ......................................................

102

6.1.1

Prövningsrätt, talerätt och förutsättningar

för prövning...................................................

102

6.1.2

Förfarandet hos kommittén, interimistiska

åtgärder..........................................................

102

6.1.3

Undersökning på eget initiativ, rapport

om åtgärder ...................................................

103

6.1.4

Undantag från ratifikation,

slutbestämmelser...........................................

103

6.2

Godkännande av det fakultativa protokollet ..................

104

7 Finansiella och andra konsekvenser .............................................

105

Bilaga 1

Konventionen och det fakultativa protokollet i

engelsk lydelse och i svensk översättning.....................

106

Bilaga 2

Promemorians huvudsakliga innehåll (Ds 2008:23) .....

161

Bilaga 3

Förteckning över remissinstanser (Ds 2008:23)............

162

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 25 september 2008

.........................................................................

163

4

1

Förslag till riksdagsbeslut

Prop. 2008/09:28

Regeringen föreslår att riksdagen ska godkänna

1.FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsätt- ning (avsnitt 4.2),

2.det fakultativa protokollet till konventionen (avsnitt 6.2).

5

2

Ärendet och dess beredning

Prop. 2008/09:28

År 1989 initierade Sverige ett arbete inom FN för att få till stånd inter- nationella regler om rätt till delaktighet och jämlikhet för människor med funktionsnedsättning. Arbetet utmynnade i ett antal standardregler för att säkerställa att människor med funktionsnedsättning som medborgare har samma rättigheter och skyldigheter som andra medborgare i samhället. Reglerna antogs av FN:s generalförsamling år 1993. Standardreglerna är

22 till antalet och uttrycker tydliga principiella ståndpunkter när det gäller rättigheter, möjligheter och ansvar på olika samhällsområden.

Frågan om funktionshindrades åtnjutande av mänskliga rättigheter behandlades vid ett flertal tillfällen i FN:s kommission för mänskliga rättigheter i Genève men fick sitt verkliga genombrott först i slutet på

1990-talet. I december 2001 fattade FN:s generalförsamling ett beslut om att pröva frågan om en ny konvention för funktionshindrades åtnjutande av mänskliga rättigheter. I december 2003 beslöt sedan generalförsam- lingen att en konvention skulle tas fram.

Arbetet i en ad hoc-kommitté – där företrädare för regeringen och för handikapprörelsen i Sverige medverkade aktivt – ledde fram till att en konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning antogs av FN:s generalförsamling den 13 december 2006. Konventionen öppna- des för undertecknande den 30 mars 2007 och undertecknades då av 82 länder, däribland Sverige. Konventionen, som inte i sig skapar några nya rättigheter, har till syfte att undanröja hinder för personer med funktions- nedsättning att åtnjuta sina mänskliga rättigheter.

Till konventionen hör ett fakultativt (frivilligt) protokoll som innebär att enskilda personer eller grupper av personer har möjlighet att klaga till en övervakningskommitté om de anser att deras rättigheter är kränkta. Protokollet undertecknades samtidigt som konventionen av representan- ter från 43 länder, däribland Sverige.

I september 2008 hade konventionen undertecknats av 130 stater och protokollet av 71 stater. Konventionen hade då ratificerats av 37 stater och protokollet av 22 stater. Konventionen och protokollet trädde i kraft den 3 maj 2008.

Konventionens och det fakultativa protokollets originalspråk är arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska.

Konventionen och det fakultativa protokollet i deras lydelse på engelska finns jämte en preliminär översättning till svenska i bilaga 1. Konventionen finns också i en översättning till lättläst svenska.

I en promemoria i mars 2008 FN:s konvention om rättigheter för per- soner med funktionsnedsättning (Ds 2008:23), som tagits fram inom Socialdepartementets enhet för sociala tjänster, har en genomgång gjorts av konventionen och det fakultativa protokollet för att klargöra hur svensk lagstiftning och övriga förhållanden i Sverige ställer sig till kon- ventionen och protokollet. En referensgrupp från handikapprörelsen har biträtt i arbetet. Promemorians huvudsakliga innehåll finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 3. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig i Socialdepartementet (dnr S2008/3147/ST).

Under ärendets beredning har nordiska överläggningar hållits.

6

3

Kort bakgrund

Prop. 2008/09:28

3.1Konventioner om mänskliga rättigheter

Det internationella arbetet för mänskliga rättigheter tar sin utgångspunkt i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna från 1948. De rättigheter som inryms i förklaringen har senare förts in och vidare- utvecklats i ett antal konventioner som är bindande för de anslutna staterna. En stor majoritet av världens länder har anslutit sig till konven- tionerna.

År 1966 antogs dels en internationell konvention om medborgerliga och politiska rättigheter med tillhörande fakultativt protokoll om enskild klagorätt och ett fakultativt protokoll 1989 syftande till dödsstraffets avskaffande, dels en internationell konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter.

År 1984 antogs en konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Den följdes 2002 av ett fakultativt protokoll.

En internationell konvention om avskaffande av alla former av ras- diskriminering antogs 1965 och en konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor 1979. Den senare konventionen följdes av ett fakultativt protokoll 1999.

En konvention om barnets rättigheter antogs 1989 och följdes år 2000 av två fakultativa protokoll, det ena angående barns indragning i väpnade konflikter och det andra angående handel med barn, barnprostitution och barnpornografi.

Sverige har anslutit sig till alla centrala konventioner om mänskliga rättigheter och rapporterar regelbundet till FN om arbetet för att säker- ställa full respekt för de mänskliga rättigheterna. I rapporterna har det dock hittills varit ett mer begränsat fokus på personer med funktionsned- sättning. Handikapprörelsen har lämnat alternativrapporter till FN:s kommitté för ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter 2006 respek- tive FN:s kommitté för de mänskliga rättigheterna 2007.

Den svenska regeringen har antagit nationella handlingsplaner för de mänskliga rättigheterna. Den senaste redovisades för riksdagen i en skri- velse år 2006 (skr. 2005/06:95) och avser perioden 2006–2009 och en kartläggning av situationen för de mänskliga rättigheterna i Sverige år 2005. Skrivelsen behandlar också en rad rättighetsfrågor, men fokus ligger på åtgärder mot alla former av diskriminering.

Till sist ska nämnas att 1950 antogs i Rom den europeiska konventio- nen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna). Med- lemsstaterna i Europarådet är skyldiga att respektera och följa konventio- nen. Enligt lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angå- ende skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande fri- heterna ska konventionen jämte vissa protokoll gälla som lag i Sverige.

De nu nämnda internationella konventionerna är de större internatio- nella konventionerna om mänskliga rättigheter. Vid sidan om dessa finns ytterligare ett antal konventioner med mer begränsad räckvidd.

7

3.2

Den nya konventionen och det fakultativa protokollet Prop. 2008/09:28

3.2.1Konventionens innehåll och behandling i propositionen

Efter allmänna utgångspunkter beträffande det handikappolitiska arbetet i Sverige följer regeringens förslag om tillträde till konventionen. Härefter görs en genomgång av konventionens olika artiklar och hur svensk rätt ställer sig till konventionens krav. Samtidigt analyseras frågan om Sveriges anslutning till konventionen kräver lagstiftningsåtgärder.

Flertalet artiklar redovisas under egen rubrik. Efter en redogörelse för artikelns innehåll följer en sammanfattande redogörelse för remissinstan- sernas synpunkter samt skälen för regeringens bedömning.

Det fakultativa protokollet och regeringens ställningstagande till detta redovisas i avsnitt 6.

I översättningen av den nya konventionen har beaktats de definitioner som Terminologirådet hos Socialstyrelsen har beslutat den 4 oktober 2007 beträffande ett antal termer på det handikappolitiska området. De nya termerna har publicerats i Socialstyrelsens termbank. Termerna funktionsnedsättning och funktionshinder har där getts följande defini- tioner: Funktionsnedsättning beskriver nedsättning av fysisk, psykisk eller intellektuell funktionsförmåga. Funktionshinder beskriver i sin tur begränsning som en funktionsnedsättning innebär för en person i relation till omgivningen.

Det har stor betydelse att den svenska översättningen får en utformning som speglar aktuella svenska termer så långt som det är möjligt. När innehållet i nuvarande lagar eller i tidigare rapporter m.m. återges i denna proposition används dock den äldre terminologin. Det kan tilläggas att den nya terminologin bör få genomslag i den svenska lagstiftningen efter hand. Det är inte nödvändigt att ändra de nuvarande lagarna och förord- ningarna enbart för att tillgodose en modernare och mer enhetlig termi- nologi.

4 Sveriges tillträde till konventionen

4.1Allmänna utgångspunkter

Arbetet på att uppnå full delaktighet och jämlikhet för personer med funktionsnedsättning har bedrivits i Sverige sedan länge. Den nationella handlingsplan för handikappolitiken som antogs år 2000 spänner över många samhällsområden och markerar därigenom att handikappolitiken är ett sektorsövergripande politikområde. I prop. 1999/2000:79 ges som bakgrund till handlingsplanen en redovisning av handikappolitikens utveckling i Sverige (s. 11–17). Handlingsplanen har följts upp 2002 (skr. 2002/03:25) och 2006 (skr. 2005/06:110). Vid den senare uppfölj- ningen konstaterades att handlingsplanen hade föregåtts av många års handikappolitiska satsningar som har lett till stora förbättringar för per- soner med funktionshinder. Men mycket återstår att göra och planen ska enligt regeringen ses som en del av utvecklingen mot uppfyllandet av de handikappolitiska målen. Det handlar om såväl generella åtgärder som

8

förbättrad tillgänglighet och olika lagstiftningsåtgärder, t.ex. skydd mot Prop. 2008/09:28 diskriminering.

En stor ökning har även skett av det individuella stödet till personer med funktionsnedsättning. Ett mått av flera på detta är att handikapp- omsorgens del av kommunernas kostnader för socialtjänst ökade från

21 till 29 procent åren 2000–2006. I genomgången av svenska förhållan- den i relation till den nya FN-konventionens många artiklar har gjorts olika anteckningar som belyser situationen och utvecklingen, inte minst under senare år.

Europaparlamentet har i november 2007 avgivit en skriftlig förklaring om FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsätt- ning. I denna konstaterar man bl.a. att en funktionsnedsättning innebär att väsentliga personliga och sociala erfarenheter påverkas av fysiska och psykiska begränsningar och den diskriminering som sker på grund av dessa och att det finns fler än 50 miljoner funktionshindrade i Europeiska unionen. Europaparlamentet uppmanar kommissionen och alla medlems- stater att anta principen ”ingenting om oss utan oss” och att samarbeta med funktionshindrade för att genomföra konventionen.

4.2Sverige bör godkänna konventionen

Regeringens förslag: Sverige ska tillträda FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: I det närmaste samtliga remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har ingen erinran mot att Sverige ratificerar konven- tionen. Endast ett par instanser uttalar viss tveksamhet.

Socialstyrelsen tillstyrker förslaget att Sverige ska tillträda FN:s kon- vention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Konven- tionen utgör ett viktigt dokument för arbetet med att få till stånd regler om rätten till delaktighet och jämlikhet för personer med funktionsned- sättning. Konventionen är en viktig markering av att rättigheter för per- soner med funktionsnedsättning ytterst handlar om mänskliga rättigheter. Detta perspektivskifte från en i många stycken ”traditionell vårdsyn” är nödvändigt för att de svenska handikappolitiska målen om delaktighet och jämlikhet ska kunna uppnås. Konventionen utgör med andra ord ett kraftfullt verktyg i arbetet för att funktionshinderperspektivet ska få fullt genomslag i vårt samhälle. Socialstyrelsen vill understryka att Sverige på många områden har långt kvar innan det kan anses uppfylla de åtaganden och krav som konventionen innebär. Det är också väsentligt hur det kon- kreta arbetet med konventionens genomförande planeras. Konventionen bör utgöra ett ”golv” och inte ett ”tak”. Det handlar till exempel om att särlösningar inom skola, sysselsättning och i viss mån även socialtjänst många gånger utgör de enda lösningarna. Socialstyrelsen har bl.a. i sina lägesrapporter konstaterat att en ökning av antalet individstöd inte enbart kan tolkas som något positivt. Det kan även handla om kompensering för bristande tillgänglighet och om diskriminerande attityder inom olika samhällsområden.

9

Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning anser att utredarens bedömning att konventionen inte förutsätter några ändringar av svensk lag i och för sig kan ifrågasättas. Svensk rätts bristande överensstämmelse med konventionens krav bör trots detta inte tillåtas hindra en ratificering av konventionen. En sådan ratificering torde i stället kunna påskynda de ändringar som kan visa sig nödvändiga för att Sverige ska kunna anses fullt ut uppfylla konventionens krav på både tillgänglighet och skydd mot diskriminering på grund av bristande anpassningsåtgärder.

Hjälpmedelsinstitutet (HI) anser att konventionen täcker hjälpmedels- och tillgänglighetsfrågorna på ett, om än inte uttömmande, så ändå till- fredsställande sätt. HI anser också att de svenska ambitionerna på det området, som återfinns i den nationella handlingsplanen för handikapp- politiken och dess uppföljningar (prop. 1999/2000:79, skr. 2002/03:25) och 2005/06:110) ligger väl i linje med konventionen. Enligt HI:s upp- fattning skulle en svensk ratificering av konventionen främja det fortsatta arbetet också på hjälpmedels- och tillgänglighetsområdet. Detta gäller även på internationell nivå. Folkbildningsrådet anser att konventionen i Sverige liksom i andra länder som undertecknar den kommer att fungera som riktlinje och stöd i arbetet för att förbättra villkoren för personer med funktionsnedsättning och avskaffa diskriminering av dem. I Sverige är det en styrka för arbetet med konventionens tillämpning att den natio- nella handlingsplanen för handikappolitiken spänner över alla samhälls- områden och därigenom markerar att handikappolitiken är ett sektors- övergripande politikområde. Den samlade handikapprörelsen i Sverige är en viktig resurs för förverkligandet av konventionen på både nationell och internationell nivå. Folkbildningsrådet förutsätter att det fortsatta arbetet inom området sker i när dialog med handikapprörelsen.

Västra Götalands läns landsting anser att en anslutning till konventio- nen förutsätter att regeringen upprättar en handlingsplan för arbetet med konventionens genomförande där ansvar fördelas, där formerna för upp- följning görs tydliga och som innebär att det nationella handikappolitiska arbetet ges en mer framskjuten ställning. Linköpings kommun framför att konventionen utgör ett viktigt måldokument i Sverige för det fortsatta handikappolitiska arbetet. Kommunen anser att det i samband med ratifi- ceringen av konventionen bör upprättas en åtgärdsplan som beskriver hur och när brister som beskrivs i promemorian ska avhjälpas.

European Institute for Design and Disability och Tjänstemännens centralorganisation delar utredarens slutsats att mycket återstår att göra i det handikappolitiska arbetet innan Sverige på alla punkter kan anses uppfylla de åtaganden och krav som konventionen innebär, men att detta inte hindrar ett godkännande av den nya konventionen och det fakultativa protokollet. Delegationen för mänskliga rättigheter tillstyrker ratifikation men finner att mycket återstår att göra i Sverige t.ex. vad gäller tillgäng- ligheten innan Sverige på alla punkter kan sägas uppfylla åtaganden och krav som ett ratificerande egentligen ska innebära. Konventionen kom- mer därför att bli ett viktigt verktyg i det fortsatta arbetet med att säker- ställa lika rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Delegatio- nen menar också att det finns anledning vid blivande översyner av lagar att överväga om inte de definitioner av funktionshinder som finns i

Prop. 2008/09:28

10

svenska lag bör närma sig det vidare begrepp av funktionsnedsättning som konventionstexten omfattas av.

Jämställdhetsombudsmannen anser att konventionen kan fungera som ett viktigt måldokument i det fortsatta handikappolitiska arbetet. Till- sammans med den nya diskrimineringslagen kan konventionen också utgöra ett viktigt verktyg för att motverka flerfaldig diskriminering av kvinnor med funktionshinder. Konventionen kan ratificeras även om svensk rätt inte överensstämmer med konventionens krav om att bristande tillgänglighet kan utgöra diskriminering. En ratificering bör få som effekt att eventuella nödvändiga ändringar påskyndas. Kristianstads kommun anser att det kan behövas nationella riktlinjer för hur flera av artiklarna ska implementeras på en kommunal nivå och att det behövs nationella styrinstrument som stöd för samhällsplanering. Kommunen anser också att ett samordnat ansvar likt Handisam kan komma att behö- vas på den lokala nivån för att medvetandegöra och för att få en samord- nad uppföljning samt för att bidra med ett holistiskt synsätt på en över- gripande nivå. Statens fastighetsverk (SFV) anser att konventionen byg- ger på värdegrunder som sammanfaller med det tillgänglighetsarbete som SFV bedriver. Vid utarbetandet av verkets tillgänglighetspolicy har FN:s konventioner varit vägledande för detta arbete. SFV har därför inget att erinra mot införandet av konventionen i Sverige.

Handikappförbundens samarbetsorgan tillstyrker utredarens slutsats om att Sverige kan ratificera konventionen och tilläggsprotokollet utan lagändringar men anser samtidigt, liksom utredaren, att mycket återstår att göra innan Sverige kan sägas leva upp till konventionens innehåll. Handikappförbunden är därför av den bestämda uppfattningen att propo- sitionen angående Sveriges ratificering av konventionen och det fakulta- tiva protokollet måste föreslå att en genomförandeplan ska upprättas för hur de i promemorian beskrivna bristerna ska åtgärdas. – I särskilda remissvar ansluter sig bl.a. Elöverkänsligas Riksförbund, Förbundet Rörelsehindrade, Föreningen för de Neurosedynskadade, Sveriges Dövas Riksförbund, schizofreniförbundet och Synskadades Riksförbund till de synpunkter Handikappförbundens samarbetsorgan lämnat i ratifikations- frågan.

Skälen för regeringens förslag: Den svenska regeringen framförde 1989 i FN:s generalförsamling ett förslag om att utarbeta en konvention om funktionshindrades rättigheter. Förslaget avvisades men i gengäld beslöt man att utarbeta ett annat dokument till stöd för implementeringen av den handikappolitik som hade grundlagts i samband med det inter- nationella handikappåret. Resultatet blev 22 standardregler för att säker- ställa att människor med funktionsnedsättning som medborgare har samma rättigheter och skyldigheter som andra medborgare i samhället.

Sverige har alltså varit en av de pådrivande nationerna vid tillkomsten av den nya konventionen om rättigheter för personer med funktionsned- sättning. Svenska regeringstjänstemän, liksom företrädare för handi- kapprörelsen, har också tagit aktiv del i utarbetandet av konventionen. Som tidigare sagts tillför inte denna internationella konvention om mänskliga rättigheter några nya rättigheter. Konventionens syfte är i stället att undanröja hinder för människor med funktionsnedsättning att åtnjuta mänskliga rättigheter som alla andra. Även om konventionen i många avseenden kan karaktäriseras som ett måldokument, slår den fast

Prop. 2008/09:28

11

att staterna är skyldiga att utnyttja alla tillgängliga resurser för att gradvis förverkliga att de mänskliga rättigheterna också blir allas rättigheter.

Konventionen är med sina 50 artiklar, varav många dessutom inne- håller en rad olika delmoment, mycket omfattande. Den berör alla tänk- bara samhällsområden där personer med funktionsnedsättning kan behöva stöd eller särskild uppmärksamhet för att komma i åtnjutande av samma mänskliga rättigheter som andra. Konventionens krav på konven- tionsstaterna kan sägas vara höga när det gäller den standard som bör gälla på olika områden. Många artiklar ger dock utrymme för olika medel att tillfredsställa kraven genom att ange att ”ändamålsenliga åtgärder” ska vidtas.

I den genomgång som har gjorts i promemorian har svenska förhållan- den ställts mot kraven och åtagandena i konventionens olika artiklar. Ytterligare belysning av förhållandena har givits i de många utförliga remissyttrandena. Sammantaget ger detta en god bild av hur man på olika områden i lagstiftningen och i olika delar av samhällslivet beaktat de särskilda villkor som gäller för människor med funktionsnedsättning.

Under remissbehandlingen har många remissinstanser pekat på behovet av förbättringar på en hel del områden. Det är emellertid regeringens uppfattning att Sverige inte på något område är i sådan avsaknad av lagregler eller ambitioner att konventionen inte skulle kunna ratificeras. I några fall pågår eller förbereds också redan ett närmare utredningsför- farande för att ytterligare tillgodose de krav och åtaganden som konven- tionen innefattar.

Det bör dock understrykas att Sverige enligt regeringens bedömning till fullo uppfyller de krav i konventionen som kan anses absoluta, områ- den där konventionen kräver att personer med funktionsnedsättning utan undantag ska ha samma rättigheter garanterade i lag. Det gäller exempel- vis rätten till liv, frihet och personlig säkerhet i artiklarna 10–14, rätten att inte utsättas för tortyr, våld eller övergrepp i artiklarna 15–17 eller respekten för hem och familj i artikel 23.

Det finns emellertid andra områden där genomgången visar att det återstår en del arbete innan de mål och krav som följer av dagens lag- stiftning kan anses uppfyllda. Det gäller inte minst de åtaganden som innefattas i artiklarna 8 och 9 om medvetandegörande och tillgänglighet och i artikel 27 om arbete och sysselsättning. Här liksom på många andra områden pågår ett ständigt arbete att med riktlinjer, handlingsplaner och program komma närmare ett förverkligande av lagstiftningen och av reglerna i konventionen. Det kan i själva verket förutsättas att de frågor som berörs av konventionen kommer att stå på dagordningen under lång tid framöver.

Slutsatsen av det sagda är således att Sverige har kommit långt och att konventionens målsättningar ligger i linje med den nationella politiken på området som kommer till uttryck i handlingsplaner, riktlinjer och gällande lagstiftning. Något hinder mot att godkänna konventionen före- ligger därför inte.

Regeringen har för avsikt att utvärdera hur den nationella handlings- planen för handikappolitiken har utfallit på olika områden inför det upp- satta slutmålet 2010. Med denna utredning som bas kan det därefter läggas fast en ny strategi för den framtida handikappolitiken. En utgångs- punkt för politiken blir konventionens olika artiklar om rättigheter för

Prop. 2008/09:28

12

personer med funktionsnedsättning. Här kommer även remissinstanser- Prop. 2008/09:28 nas synpunkter att vara viktiga bidrag och ingångar till en fortsatt dialog.

Konventionen förutsätter inte några ändringar av svensk lag. Konven- tionens regelverk har dock sådan betydelse för svensk handikappolitik att en ratifikation av konventionen är av större vikt. Konventionen bör där- för enligt 10 kap. 2 § regeringsformen godkännas av riksdagen.

Konventionen har enligt artikel 45 trätt i kraft den 3 maj 2008, vilket var den trettionde dagen efter deponeringen av det tjugonde ratifikations- eller anslutningsinstrumentet. För stater som ratificerar konventionen efter deponeringen träder konventionen i kraft den trettionde dagen efter deponeringen av dess instrument.

5

Konventionen och svenska förhållanden

5.1

Allmänna synpunkter

Regeringens bedömning: I det fortsatta handikappolitiska arbetet i

Sverige bör mångfaldsperspektivet ges en starkare betoning än det fått

i konventionen.

Regeringens ambition har varit att skyndsamt klarlägga förutsätt-

ningarna för Sverige att ratificera konventionen.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Socialstyrelsen anser att det är en brist att pro-

memorian generellt saknar ett mångfaldsperspektiv. Personer med funk-

tionsnedsättning med annat modersmål än svenska, samt skillnader mel-

lan kvinnor och män är angelägna perspektiv i arbetet med att fullt ut

garantera rättigheter för personer med funktionsnedsättning. – I prome-

morian saknas en tydlig analys av hur personer med psykisk funktions-

nedsättning berörs. Det måste konstateras att dessa personer är tämligen

osynliggjorda. Av det skälet är det viktigt att regeringen i det fortsatta

arbetet kompletterar utredningen med en analys i detta hänseende så att

de osynliga funktionsnedsättningarna synliggörs och beaktas. Det finns

problem t.ex. när det gäller stigmatisering, vårdinnehåll, väntetider,

tillgänglighet och inflytande. Stockholms läns landsting anser att den

kritik som bör riktas mot konventionen är att den trots att den säger sig ta

sikte på alla slags funktionsnedsättningar, såväl fysiska som psykiska, de

facto framhäver de fysiska, medan de psykiska funktionsnedsättningarna,

som ofta är osynliga, glöms bort.

Stockholms universitet menar att det finns ett stort generellt behov av

att forskare och professionella på detta område vidareutvecklar det arbete

som Socialstyrelsen initierat, inte minst är detta nödvändigt när det gäller

att tydligt beskriva hur konventionens krav ska genomföras mera konkret

och vilka personer åtgärderna ska beröra. Linköpings universitet efter-

lyser standardreglernas status i förhållande till den nu föreslagna kon-

ventionen. Ur universitetets synpunkt är det viktigt att i undervisning

klart kunna definiera de olika dokumentens förhållande till varandra och

deras juridiska status. Lunds universitet anser att utredningens analys i

många delar är alltför bristfällig för att underbygga de slutsatser som

13

utredningen drar om överensstämmelse mellan konventionens förplik- Prop. 2008/09:28 telser och svenska förhållanden. Universitetet delar utredningens upp-

fattning att syftet med och de grundläggande värderingarna i nämnda konvention överensstämmer väl med utgångspunkterna och målsätt- ningarna för svensk politik rörande funktionshinder, inbegripet lagstift- ning.

Handikappförbundens samarbetsorgan framhåller att det i propositio- nen om Sveriges ratificering av konventionen måste understrykas vikten av att arbetet med den nationella handlingsplanen för handikappolitiken intensifieras, av att perspektivet flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning alltid ska beaktas inom alla samhällsområden och på alla samhällsnivåer och att redan gällande konventioner om mänskliga rättigheter även gäller människor med funktionsnedsättning. Arbetet med att förverkliga respektive konvention måste därför löpande belysa per- spektivet människor med funktionsnedsättning. Schizofreniförbundet anser att tillträdet till konventionen inte vore möjligt om situationen i Sverige bedömdes helt och hållet utifrån hur personer med allvarliga och långvariga psykiska funktionsnedsättningar har det i dag.

Skälen för regeringens bedömning: Det finns inledningsvis anled- ning att understryka att tidigare konventioner om mänskliga rättigheter fullt ut gäller även för människor med funktionsnedsättning och att den nya konventionen – som alltså inte tillför några nya rättigheter – är till- kommen för att undanröja hinder för personer med funktionsnedsättning att åtnjuta sina mänskliga rättigheter. Ett av de nationella målen för handikappolitiken är en samhällsgemenskap med mångfald som grund. Ytterst är handikappolitiken en demokratifråga – samhället måste byggas med insikten om att alla människor är lika mycket värda, har samma grundläggande behov och ska behandlas med samma respekt, att mång- fald berikar, att varje människa med sin kunskap och erfarenhet är en tillgång för samhället. Handikapperspektivet bör därför lyftas fram i myndigheternas olika policydokument – till exempel i personalpolicy, mångfaldsplan och arbetsmiljöpolicy. Den svenska ungdomspolitiken, till exempel, utgår från fyra perspektiv: resurs-,

rättighets-, självständig- hets- och mångfaldsperspektivet. Mångfaldsperspektivet innebär att all offentlig verksamhet för ungdomar bör bejaka mångfalden och sträva efter lika rättigheter och möjligheter för alla oavsett t.ex. socioekonomisk bakgrund, kön eller funktionsnedsättning.

När det gäller insatser till personer med psykisk funktionsnedsättning pågår i Sverige för närvarande ett omfattande arbete för att bättre möta behoven av vård och stöd.

Till sist kan anmärkas att det varit regeringens ambition att skyndsamt klarlägga förutsättningarna för Sverige att ratificera konventionen. Som regeringen framhållit i avsnitt 4.2 kommer konventionens olika artiklar att kunna tjäna som utgångspunkter i det fortsatta handikappolitiska arbetet i Sverige.

5.2

Konventionens inledning

I inledningen åberopar konventionsstaterna principerna i Förenta Natio-

nernas stadga, som erkänner det inneboende värdet och värdigheten hos

14

alla dem som tillhör människosläktet och deras lika och obestridliga Prop. 2008/09:28 rättigheter som grundvalen för frihet, rättvisa och fred i världen. Kon- ventionsstaterna erkänner att Förenta nationerna i den allmänna förklar-

ingen om de mänskliga rättigheterna och i de internationella konventio- nerna om mänskliga rättigheter har förklarat och enats om att var och en är berättigad till alla de rättigheter och friheter som anges i dem utan åtskillnad av något slag.

I inledningen bekräftar konventionsstaterna åter bl.a. att mänskliga rättigheter och grundläggande friheter är universella, odelbara och inbör- des beroende av och relaterade till varandra samt bekräftar behovet av att garantera att personer med funktionsnedsättning får åtnjuta dem utan diskriminering. Övriga konventioner om mänskliga rättigheter åberopas.

Konventionsstaterna erkänner att ”funktionsnedsättning” och ”funk- tionshinder” är begrepp som är under utveckling och att funktionshinder härrör från samspel mellan personer med funktionsnedsättningar och hinder som är betingade av attityder och miljön, vilka motverkar deras fulla och verkliga deltagande i samhället på lika villkor som andra.

Slutligen kan nämnas att konventionsstaterna erkänner betydelsen av principerna och riktlinjerna i världsaktionsprogrammet för personer med funktionshinder och i Förenta Nationernas standardregler för att tillför- säkra människor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet att påverka främjande, utformning och utvärdering av riktlinjer, planer, program och åtgärder på nationell, regional och internationell nivå för att ytterligare likställa möjligheterna för personer med funktionsnedsättning.

5.3Syfte, definitioner, allmänna principer och allmänna åtaganden

De första fyra inledande artiklarna innehåller grundläggande formu- leringar som har betydelse för tolkningen av de följande artiklarna som behandlar olika politikområden.

5.3.1Artikel 1 Syfte

I punkt 1 anges att konventions syfte är att främja, skydda och säkerställa det fulla och lika åtnjutandet av alla mänskliga rättigheter och grund- läggande friheter för alla personer med funktionsnedsättning och att främja respekten för deras inneboende värde.

Enligt punkt 2 innefattar personer med funktionsnedsättning bl.a. per- soner med varaktiga fysiska, psykiska, intellektuella eller sensoriska funktionsnedsättningar, vilka i samspel med olika hinder kan motverka deras fulla och verkliga deltagande i samhället på lika villkor som andra.

5.3.2Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Vid blivande översyner av svensk lag får behovet av att närma definitionerna till konventionens beskrivning av

begreppet funktionsnedsättning övervägas.

15

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Skälen för regeringens bedömning: Konventionens syfte överens- stämmer väl med de mål som har lagts fast bl.a. i den nationella hand- lingsplan för handikappolitiken som riksdagen antog år 2000 (prop. 1999/2000:79, bet. 1999/2000:SoU14, rskr. 1999/2000:240). Utgångs- punkten för den nationella handlingsplanen är de handikappolitiska målen om full delaktighet och jämlikhet.

Beskrivningen av vad som innefattar personer med funktionsnedsätt- ning, nämligen personer med varaktiga fysiska, psykiska, intellektuella eller sensoriska funktionsnedsättningar, vilka i samspel med olika hinder kan motverka deras fulla och verklig delaktighet i samhället på samma villkor som andra, överensstämmer väl med de definitioner som gäller inom den svenska handikappolitiken. Enligt 1 kap. 2 § regeringsformen ska det allmänna motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller annan omstän- dighet som gäller den enskilde som person. Enligt den nya diskrimine- ringslag som antagits av riksdagen och som träder i kraft den 1 januari 2009 (prop. 2007/08:95, Ett starkare skydd mot diskriminering) avses i lagen med funktionshinder: varaktiga fysiska, psykiska eller begåv- ningsmässiga begränsningar av en persons funktionsförmåga som till följd av en skada eller en sjukdom fanns vid födelsen, har uppstått där- efter eller kan förväntas uppstå.

Även om överensstämmelsen är god mellan konventionstexten och de definitioner som görs i svensk lag, kan det finnas anledning att vid blivande lagöversyner överväga behovet av att närma definitionerna till konventionens beskrivning av vad som innefattas i begreppet funktions- nedsättning.

5.3.3Artikel 2 Definitioner

För de syften som avses i konventionen gäller följande definitioner

–”kommunikation” som innefattar bl.a. språk, textning, punktskrift, taktil kommunikation, storstil, tillgängliga multimedier, kompletterande och alternativa former, medel och format för kommunikation baserade på textstöd, uppläst text, lättläst språk och mänskligt tal, samt tillgänglig informations- och kommunikationsteknik (IT)

–”språk” som innefattar bl.a. talade och tecknade språk och andra former av icke talade språk.

–”diskriminering på grund av funktionsnedsättning” som betyder varje åtskillnad, undantag eller inskränkning på grund av funktionsned- sättning som har till syfte eller verkan att inskränka eller omintetgöra erkännande, åtnjutande eller utövande på samma villkor som andra av alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter på det politiska, ekonomiska, sociala, kulturella och civila området eller på andra områ- den. Det omfattar alla former av diskriminering, inklusive underlåtenhet att göra skälig anpassning.

–”skälig anpassning” som betyder nödvändiga och ändamålsenliga ändringar och anpassningar, som inte innebär en oproportionerlig eller

Prop. 2008/09:28

16

omotiverad börda när så behövs i ett enskilt fall för att säkerställa att Prop. 2008/09:28 personer med funktionsnedsättning på samma villkor som andra kan

åtnjuta eller utöva alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter.

–”universellt utformade” som betyder sådan utformning av produkter, miljöer, program och tjänster att de ska kunna användas av alla i största möjliga utsträckning utan behov av anpassning eller specialutformning. ”Universellt utformade” ska inte utesluta hjälpmedel för enskilda grupper av personer med funktionsnedsättning där så behövs.

5.3.4

Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Det finns inget att invända mot de definitioner

som anges i artikeln.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Hjälpmedelsinstitutet (HI) konstaterar att det kan

vara svårt att alltid hitta de lämpligaste definitionerna eller språkliga

uttrycken för olika företeelser, såväl i ursprungsspråket som på svenska.

Detta gäller exempelvis uppenbart kontroversiella begrepp som ”person-

lig rörlighet (personal mobility)” och ”universell utformning (design for

all, universal design, inclusive design)”. HI anser att i uppgiften att

främja och skydda genomförandet av konventionen även bör ingå att

kontinuerligt bevaka utvecklingen på det språkliga området. European

Institute for Design and Disability (EIDD) är beträffande artiklarna 2

Definitioner och 4 Allmänna åtaganden med bäring på artikel 9 Till-

gänglighet mycket nöjd med den svenska översättningens ”universellt

utformade” och ”universell utformning” av originalspråkets ”universal

design”. I konventionen är det ett begrepp som leder vidare till juridiska

termer som ”mininormer” och ”skälig anpassning”. Specialskolemyndig-

heten anser det mycket angeläget att definitionen av termerna funktions-

hinder och funktionsnedsättning i denna mening diskuteras, tydliggörs

och tillåts att efter hand få genomslag i den svenska lagstiftningen och

steg för steg ersätta tidigare använda begrepp. Detta för att undvika miss-

förstånd och begreppsförvirring. Det är i internationella sammanhang

viktigt att stödja och uppmana till användning av ett relativt handikapp-

begrepp, och de föreslagna begreppen med definitioner är därmed väl

valda.

Punktskriftsnämnden har vid flera tillfällen konstaterat att rättighets-

aspekten kring punktskrift har saknats i svensk lagstiftning och dess

tillämpning. Det gäller både undervisning i punktskrift samt tillgång till

material i punktskrift. Det har stor betydelse för alla språkanvändare i ett

modernt samhälle att ha tillgång till ett skriftspråk. Punktskrift är det

skriftspråk som finns tillgängligt för gravt synskadade personer. Punkt-

skriften är ett funktionellt komplett system med vilket man kan uttrycka

sig fritt och ta del av material på i princip valfritt område. Andra alterna-

tiva kommunikationstekniker utöver punktskrift blir inte annat än

komplement till skriftspråket.

Handikappförbundens samarbetsorgan påpekar att den nya svenska

diskrimineringslagen endast täcker de samhällsområden som uttryckligen

nämns i lagtexten. Handikappförbunden befarar därför att det kan uppstå

17

situationer i vilka diskriminering även fortsättningsvis kommer att vara tillåten på grund av att situationer inte har förutsetts vid utarbetandet av lagen. Exempel på frågor som kommer att hamna utanför lagens skydd är sådana som gäller diskriminering rörande medlemskap och medverkan i andra organisationer än dem som nämns i 3 kap. 14 § eller diskrimi- nering vid sådan myndighetsverksamhet som inte kan sägas gå allmän- heten till handa. Bygg klokt, som är ett samarbete mellan sju handikapp- organisationer som tillsammans representerar personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga, anser det särskilt viktigt att begreppet ”universellt utformade” om miljöer, produkter och tjänster tas upp och definieras. I den fortsatta tillämpningen av principer måste man emeller- tid vara vaksam på hur begreppen tillämpas och ta till vara den utveck- lingspotential som ligger i att ställa begrepp mot varandra.

Skälen för regeringens bedömning: Definitionerna i artikel 2 har central betydelse för att förstå innebörden av en rad följande artiklar. Definitionen av ”kommunikation” lämnar för svenska ögon inget övrigt att önska i detaljeringsgrad. Detsamma kan sägas om definitionen av ”språk”. En översyn har genomförts av rätten och möjligheterna för per- soner som är teckenspråkiga att använda sitt språk i olika sammanhang (SOU 2006:54). Utredningens förslag bereds vidare inom Regerings- kansliet. I mars 2008 överlämnade Språklagsutredningen ett betänkande Värna språken – förslag till språklag (SOU 2008:26). Enligt förslaget till språklag ska det allmänna ges ett särskilt ansvar för att skydda och främja det svenska teckenspråket. Betänkandet bereds nu inom Rege- ringskansliet.

”Diskriminering på grund av funktionshinder” har ett betydligt vidare syfte än den definition av direkt diskriminering och indirekt diskrimi- nering som ges i 1 kap. 4 § den nya diskrimineringslagen. Från svensk synpunkt finns det inget att erinra mot konventionstexten. Den fångar upp alla tänkbara situationer där en diskriminering av personer med funktionsnedsättning kan komma i fråga. Detta är viktigt när de följande artiklarna mera i detalj behandlar olika områden som kan ha mänskliga rättighetsaspekter.

”Skälig anpassning” innebär en viktig reservation om nödvändiga och ändamålsenliga ändringar och anpassningar som inte innebär en oproportionerlig eller omotiverad börda. Också definitionen av ”univer- sellt utformade” rimmar väl med de beskrivningar som finns på olika ställen i den nya diskrimineringslagen.

5.3.5Artikel 3 Allmänna principer

Konventionens principer är följande:

- respekt för inneboende värde, individuellt självbestämmande, inne- fattande frihet att göra egna val samt enskilda personers oberoende,

- icke-diskriminering,

-fullständigt och faktiskt deltagande och inkludering i samhället,

-respekt för olikheter och accepterande av personer med funktions- nedsättning som en del av den mänskliga mångfalden och mänsklig- heten,

-lika möjligheter,

Prop. 2008/09:28

18

- tillgänglighet,

Prop. 2008/09:28

-jämställdhet mellan kvinnor och män, samt

-respekt för den fortlöpande utvecklingen av förmågorna hos barn med funktionsnedsättning och respekt för funktionsnedsatta barns rätt att bevara sin identitet.

5.3.6Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Det finns inget att invända mot de allmänna principer som anges i artikeln.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens

Remissinstanserna: Handikappförbundens samarbetsorgan delar inte promemorians uppfattning att de principer som anges i artikel 3 är väl kända i svensk rättspraxis. Det bör finnas krav på att de generella princi- perna under artikel 3 ska vara vägledande vid alla beslut som rör någon av konventionens rättigheter liksom att principerna ska vara vägledande för beslut som fattas på såväl nationell, regional som kommunal/lokal nivå.

Skälen för regeringens bedömning: De principer som anges i arti- kel 3 är väl kända i svensk lagstiftning och svensk rättspraxis. Flera av dem återfinns också i den nationella handlingsplanen för handikappoliti- ken.

5.3.7Artikel 4 Allmänna åtaganden

Konventionsstaterna åtar sig att säkerställa och främja fullt förverk- ligande av alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla personer med funktionsnedsättning utan diskriminering av något slag på grund av funktionsnedsättning. I detta syfte åtar sig konventionsstaterna i punkt 1 att

–a) vidta alla ändamålsenliga lagstiftningsåtgärder, administrativa och andra åtgärder för att uppfylla de rättigheter som erkänns i konventionen,

–b) vidta alla ändamålsenliga åtgärder, däribland lagstiftning, för att modifiera eller avskaffa gällande lagar, bestämmelser, sedvänjor och bruk som är diskriminerande mot personer med funktionsnedsättning,

–c) ta hänsyn till skyddet och främjandet av de mänskliga rättigheterna för personer med funktionsnedsättning i alla riktlinjer och program,

–d) avhålla sig från varje handling eller förfarande som är oförenligt med denna konvention och att säkerställa att myndigheter och offentliga institutioner handlar i enlighet med konventionen,

–e) vidta alla ändamålsenliga åtgärder för att avskaffa diskriminering på grund av funktionsnedsättning från alla personers, organisationers och enskilda företags sida,

–f) genomföra eller främja forskning och utveckling av universellt utformade produkter, tjänster, utrustning och anläggningar enligt defini- tionerna i artikel 2 som skulle fordra minsta möjliga anpassning och lägsta kostnad för att tillmötesgå de särskilda behoven hos en person med

funktionsnedsättning, att främja tillgängligheten till och användningen av

19

dem samt att främja universell utformning vid utveckling av normer och Prop. 2008/09:28 riktlinjer,

–g) genomföra eller främja forskning och utveckling av och främja tillgång till och användning av ny teknik, innefattande informations- och kommunikationsteknik, samt hjälpmedel som är lämpliga för personer med funktionsnedsättning, med prioritering av teknik till överkomligt pris,

–h) lämna tillgänglig information till personer med funktionsnedsätt- ning om hjälpmedel, innefattande ny teknik och andra former av stöd, service och tjänster,

–i) främja utbildning om de rättigheter som erkänns i konventionen för specialister och personal som arbetar med personer med funktionsned- sättning, så att de bättre ska kunna ge det stöd och den service som dessa rättigheter garanterar.

När det gäller ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter åtar sig varje konventionsstat i punkt 2 att vidta åtgärder och till fullo utnyttja sina tillgängliga resurser och, där så behövs, inom ramen för internatio- nellt samarbete, för att trygga att rättigheterna gradvis förverkligas i sin helhet, utan att detta ska inkräkta på de åtaganden enligt konventionen som är omedelbart tillämpliga enligt internationell rätt.

Enligt punkt 3 ska konventionsstaterna i utformning och genomförande av lagstiftning och riktlinjer för att genomföra konventionen och i andra beslutsfattande processer angående frågor som berör personer med funk- tionsnedsättning nära samråda med och aktivt involvera personer med funktionsnedsättning, däribland barn med funktionsnedsättning, genom de organisationer som företräder dem.

Ingenting i konventionen ska enligt punkt 4 inkräkta på bestämmelser som bättre främjar förverkligandet av rättigheter som tillkommer perso- ner med funktionsnedsättning och som kan ingå i en konventionsstats lagstiftning eller i internationell rätt som den staten är bunden av. Det ska inte förekomma någon inskränkning i eller något upphävande av någon av de mänskliga rättigheter eller grundläggande friheter som erkänns eller gäller i någon konventionsstat enligt lag, fördrag, bestämmelse eller sedvänja under förevändning att konventionen inte erkänner sådana rättigheter eller friheter eller att den erkänner dem i mindre utsträckning.

Enligt punkt 5 ska konventionens bestämmelser omfatta alla delar av federala stater utan inskränkning eller undantag.

5.3.8Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Det finns inget att invända mot de allmänna åtaganden som görs i artikeln.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Delegationen för mänskliga rättigheter konsta-

terar att svensk lagstiftning skiljer sig från konventionen när det gäller

diskrimineringsskyddets omfattning. Konventionen innehåller ingen

begränsning av vilka områden som omfattas av diskrimineringsskyddet

utan hela konventionen bygger på principen om icke-diskriminering.

Nuvarande svensk lagstiftning bygger på EG-direktiv och pekar ut vissa

20

områden medan skydd saknas inom andra områden. Delegationen vill här Prop. 2008/09:28 peka på att det är viktigt att Sverige har detta vidare perspektiv av diskrimineringsskyddets omfattning i åtanke när Sverige behandlar om-

råden som berör mänskliga rättigheter så att inte bristande kunskap och förutfattade meningar leder till diskriminering av personer med funk- tionsnedsättning. Barnombudsmannen anser att det är viktigt att man i samband med den fortsatta beredningen genomlyser samtliga artiklar i konventionen utifrån ett barnperspektiv. Merparten av artiklarna angår barn direkt eller indirekt. Handikappförbundens samarbetsorgan betonar vikten av att samhällets olika aktörer samarbetar med handikapprörelsen. Kommuner och landsting bör kontinuerligt utveckla samarbetet med handikapprörelsen samt ge adekvat stöd exempelvis i form av utbildning och arvode för att handikapprörelsens representanter ska ha praktisk möjlighet att delta aktivt i olika berednings och beslutsprocesser.

Skälen för regeringens bedömning: De åtaganden som konventions- staterna gör i artikel 4, för att garantera och främja ett fullt förverk- ligande av alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla personer med funktionsnedsättning, överensstämmer med vad Sverige redan åtagit sig i andra konventioner och ligger väl inom ramen för den handikappolitik som förs i Sverige.

Inte heller i övrigt finns det något hinder mot att Sverige med den lag- stiftning vi har eller förbereder eller den handikappolitik vi bedriver erkänner övriga åtaganden i artikel 4. För Sveriges del är det också själv- klart att vid utformning och genomförande av lagstiftning och riktlinjer för att genomföra konventionen nära samråda med och aktivt involvera personer med funktionsnedsättning, däribland barn med funktionsned- sättning, genom de organisationer som företräder dem. Det är också en självklarhet att vi i Sverige inte kommer att låta konventionen inkräkta på bestämmelser som bättre främjar förverkligandet av rättigheter som till- kommer personer med funktionsnedsättning.

5.4Jämlikhet och icke-diskriminering av kvinnor resp. barn med funktionsnedsättning

5.4.1Artikel 5 Jämlikhet och icke-diskriminering

I punkt 1 erkänner konventionsstaterna att alla personer är lika inför och enligt lagen och utan någon diskriminering berättigade till lika skydd och lika förmåner enligt lagen. Enligt punkt 2 ska konventionsstaterna för- bjuda all diskriminering på grund av funktionsnedsättning och garantera personer med funktionsnedsättning lika och effektivt rättsligt skydd mot diskriminering på alla grunder.

För att främja jämlikhet och avskaffa diskriminering föreskrivs i punkt 3 att konventionsstaterna ska vidta alla ändamålsenliga åtgärder för att säkerställa att skälig anpassning tillhandahålls. Särskilda åtgärder som är nödvändiga för att påskynda eller uppnå faktisk jämlikhet för personer med funktionsnedsättning ska enligt punkt 4 inte betraktas som diskrimi- nering enligt konventionen.

21

5.4.2

Svenska förhållanden

Prop. 2008/09:28

Regeringens bedömning: Sverige bör ställa sig bakom de ståndpunkts- taganden och krav som artikeln innehåller.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Handikappombudsmannen (HO) saknar i prome- morians beskrivning av de svenska förhållandena något om denna tydliga koppling mellan kravet på konventionsstaterna att verka för ökad till- gänglighet och den enskildes rätt till jämlikhet och icke-diskriminering. HO anser att det är en brist att tillgänglighet inte fördes in i den nya diskrimineringslagstiftningen och menar att det är tveksamt om konven- tionen kan ratificeras så länge inte en utredning tillsatts om hur ett diskrimineringsförbud som innefattar missgynnande på grund av bristande tillgänglighet ska utformas. HO förutsätter att utredningen tillsätts snarast. Skyddet genom diskrimineringslagstiftningen ska dock ses som ett komplement till och inte en ersättning för andra regler och insatser som främjar tillgänglighet för personer med funktionshinder. Landsorganisationen i Sverige välkomnar påpekandet att brottsbalkens straffstadganden saknar funktionsnedsättning som grund för olaga diskriminering och instämmer i att det kan finnas anledning att bättre precisera villkor om lämplighet i olika arbetsrättsliga sammanhang.

Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) konstaterar att såvitt det gäller diskrimineringsförbudets omfatt- ning enligt konventionen och den därmed sammanhängande skyldigheten för konventionsstaterna att vidta alla ändamålsenliga åtgärder för att säkerställa att skälig anpassning tillhandahålls så har begreppet ”skälig anpassning” givits en mycket vid innebörd. Vid en jämförelse står det klart att skyldigheten enligt lagen (1999:132) om förbud mot diskrimine- ring i arbetslivet på grund av funktionshinder, liksom – och än mer – enligt lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan, att vidta skäliga anpassningsåtgärder givits en väsentligt mer begränsad utformning i svensk rätt än vad konventionen synes kräva. Detsamma gäller för den nya diskrimineringslag som träder i kraft 1 januari 2009.

Handikappförbundens samarbetsorgan framhåller att många av de rättigheter som finns inskrivna i konventionen även finns inskrivna i Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna. Om en enskild per- son anser att staten har kränkt hans eller hennes rättigheter enligt Europakonventionen, är det i första hand svenska domstolar eller myn- digheter som ska pröva om en kränkning har ägt rum. Mot bakgrund av att kunskapen hos olika instanser, däribland hos personal i domstolar, ofta är otillräcklig, ges människor med funktionsnedsättning i praktiken inte lika effektivt rättsligt skydd mot diskriminering. Handikappför- bunden anser att för att Sverige ska kunna sägas leva upp till punkten 2 i artikel 5 måste Handikappombudsmannen/den framtida diskriminerings- ombudsmannen få möjlighet att driva diskrimineringsärenden som byg- ger på bestämmelserna i Europakonventionen. Elöverkänsligas Riksför- bund anför att gruppen elöverkänsliga i dag är diskriminerad. De elöver- känsliga har ingen möjlighet att besöka allmänna lokaler, använda kol- lektivtrafik eller få gehör för synpunkter rörande miljön runt deras bostä-

22

der som många gånger innebär tvångsförflyttning utan hjälp till nytt boende.

Skälen för regeringens bedömning: I svensk rätt är det en grund- läggande och självklar utgångspunkt att alla människor är lika inför och enligt lagen och utan någon diskriminering berättigade till lika skydd och lika förmåner enligt lagen. I 1 kap. 2 § regeringsformen föreskrivs att den offentliga makten ska utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet. I samma lagrum föreskrivs vidare bl.a. att det allmänna ska verka för att alla människor ska kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället. Det allmänna ska också motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funk- tionshinder, sexuell läggning, ålder eller annan omständighet som gäller den enskilde som person.

För att stärka skyddet mot diskriminering finns i dag en ny diskrimine- ringslag (2008:567), som den 1 januari 2009 ersätter flera lagar som förbjuder diskriminering på olika grunder, nämligen jämställdhetslagen (1991:433), lagen (1999:130) om åtgärder mot diskriminering i arbets- livet på grund av etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funktionshinder, lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning, lagen (2001:1286) om lika- behandling av studenter i högskolan, lagen (2003:307) om förbud mot diskriminering och lagen (2006:67) om förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever.

Den nya diskrimineringslagen ger ett i förhållande till tidigare lagstift- ning utvidgat skydd för fler människor och på fler samhällsområden. En ny myndighet – Diskrimineringsombudsmannen – ska ha tillsyn över att lagen följs. De hittillsvarande Jämställdhetsombudsmannen, Handikapp- ombudsmannen och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning bör enligt den proposition som ligger till grund för den nya lagstiftningen (prop. 2007/08:95) avvecklas när den nya myndig- heten bildas.

I prop. 2007/08:95 (s. 111) framhåller regeringen att det på sikt kan vara av intresse att undersöka om det är lämpligt och möjligt att utforma ett generellt och heltäckande diskrimineringsförbud med utgångspunkt i principen om alla människors lika värde och rättigheter. Det diskrimine- ringsförbud som slås fast i Europakonventionen, och som innehåller en öppen lista av diskrimineringsgrunder, gäller också redan i dag som svensk rätt. Regeringen överväger därför att låta utreda möjligheterna till ett diskrimineringsförbud med en öppen lista.

I 16 kap. 9 § brottsbalken föreskrivs straff för olaga diskriminering för bl.a. näringsidkare som i sin verksamhet diskriminerar någon på grund av hans ras, hudfärg, nationella eller etniska ursprung eller trosbekännelse genom att inte gå honom tillhanda på de villkor som näringsidkaren i sin verksamhet tillämpar i förhållande till andra. Till diskrimineringsgrun- derna hör inte funktionsnedsättning. Även i ett straffstadgande om hets mot folkgrupp i 16 kap. 8 § brottsbalken saknas funktionsnedsättning som grund. I den s.k. straffskärpningsregeln i 29 kap. 2 § 7 brottsbalken föreskrivs att som försvårande omständighet vid bedömningen av straff- värdet ska särskilt beaktas om ett motiv för brottet varit att kränka en

Prop. 2008/09:28

23

person, en folkgrupp eller annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller annan liknande omständighet.

Brottet olaga diskriminering har utretts senast av Diskriminerings- kommittén, sedan det ifrågasatts om bestämmelsen skulle finnas kvar. Kommittén konstaterar att bestämmelsen inte är effektiv, eftersom den inte leder till lagföring trots att brottsanmälningarna ökar. Den har också negativa effekter på en effektiv användning av de civilrättsliga bestäm- melserna. Kommittén anser att bestämmelsen bör finnas kvar men att frågan om en förstärkning av bestämmelsen bör utredas vidare i särskild ordning (SOU 2006:22, del 1 s. 252). Regeringen kom i prop. 2008:22 s. 87 ff. till samma uppfattning, nämligen att den straffrättsliga be- stämmelsen om olaga diskriminering i 16 kap. 9 § brottsbalken inte bör upphävas. Vidare uttalades i propositionen att regeringen avser att åter- komma till frågan om en översyn av bestämmelsen i annat sammanhang.

Det kan inte utan vidare anses oförenligt med konventionen att funk- tionsnedsättning saknas som grund i de angivna straffstadgandena i brottsbalken – och att det därmed görs åtskillnad mellan olika diskrimi- neringsgrunder – när det finns civilrättsliga förbud mot diskriminering på sådan grund. När det görs en översyn av straffbestämmelserna bör frågan om att lägga till funktionsnedsättning som en grund tas upp till prövning.

Man har från handikapprörelsens sida pekat på att lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. ger försäkringsbolagen rätt att eftersöka och använda genetisk information vid försäkringar av vuxna på högre belopp, vilket är helt förbjudet vid lägre försäkringsbelopp. Undantaget berör enligt handikapprörelsen i hög grad personer med funktionsnedsättning och betyder att sådana försäkringar inte kan tecknas av människor som har en funktionsnedsättning på grund av ett genetiskt arv. Undantaget i lagen om genetisk integritet gäller emellertid alla vuxna och har således inte någon inriktning på personer med funktionsnedsättning. Det gäller dessutom bara försäkringar på mycket höga belopp. Endast ca 5 procent av alla ifrågavarande försäkringar är enligt gjorda beräkningar nu teck- nade på så höga belopp. Det betyder alltså att huvudregeln om förbud att använda sig av genetisk undersökning gäller 95 procent av försäkring- arna.

På arbetsrättens område finns det också lagar som enligt handikapp- rörelsen medför olikhet inför lagen. Som exempel anges luftfartslagen (1957:297) som i 4 kap. 5 och 6 §§ anger att elevtillstånd respektive luftfartscertifikat endast får ges till den som bl.a. med hänsyn till sitt hälsotillstånd anses lämplig. Liknande bestämmelser finns i lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg, yrkestrafiklagen (1998:490) och fartygssäkerhetslagen (19988:49). Formuleringarna gör enligt handikapprörelsen att det finns en ökad risk att en arbets- eller tillståndsgivare på grund av bristande kunskap och förutfattade meningar sorterar bort en människa med funktionsnedsättning utan att ha gjort en bedömning av om funktionsnedsättningen är relevant i sammanhanget.

Även om människor med funktionsnedsättning skulle löpa en ökad risk av det slag som handikapprörelsen pekat på när det gäller lagarna på arbetsrättens område, kan allmänna formuleringar av anfört slag vara till hinder också för människor som inte har någon direkt funktionsnedsätt- ning, och det kan inte utan vidare anses att de har en utformning som

Prop. 2008/09:28

24

diskriminerar just människor med funktionsnedsättning. Vid ett framtida Prop. 2008/09:28 lagstiftningsarbete på de angivna områdena kan det dock finnas anled-

ning att bättre precisera villkor av detta slag så att de ställs i uttrycklig relation till de tilltänkta arbetsuppgifterna.

5.4.3Artikel 6 Kvinnor med funktionsnedsättning

Konventionsstaterna erkänner i punkt 1 att kvinnor och flickor med funktionsnedsättning är utsatta för flerfaldig diskriminering och ska därför vidta åtgärder för att säkerställa att de fullt och likaberättigat åtnjuter alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter.

För att säkerställa att kvinnor utvecklas fullt ut, gör framsteg och stär- ker den egna förmågan ska konventionsstaterna enligt punkt 2 vidta alla ändamålsenliga åtgärder i syfte att garantera att de kan utöva och åtnjuta de mänskliga rättigheter och grundläggande friheter som anges i konven- tionen.

5.4.4Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Den beskrivning som görs i artikel 6 av att kvinnor och flickor med funktionsnedsättning är utsatta för flerfaldig diskriminering är riktig. Sverige bör ställa sig bakom de krav på kon- ventionsstaterna som artikeln ställer.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Länsstyrelsen i Norrbottens län framhåller vikten

av att erkänna att kvinnor och flickor med funktionsnedsättning är utsatta

för flerfaldig diskriminering och att åtgärder ska vidtas för att säkerställa

att de fullständigt och likaberättigat åtnjuter alla mänskliga rättigheter

och grundläggande friheter. Jämställdhetsperspektivet är en viktig aspekt

att synliggöra inom handikappolitiken. Handikappförbundens samarbets-

organ anger att Handikapprörelsens båda alternativa rapporter liksom det

kompletterande dokumentet med synpunkter på utvecklingen sedan års-

skiftet 2005/2006 ger många exempel på när kvinnor med funktions-

nedsättning inte får sina rättigheter tillgodosedda i lika utsträckning som

män med funktionsnedsättning och män och kvinnor utan funktionsned-

sättning. Schizofreniförbundet anför att forskning visar att män och kvin-

nor bedöms olika i den rättspsykiatriska vården. Detsamma gäller svens-

kar och invandrare. O(jäm)likheter i insatser mellan män och kvinnor

med svår psykisk funktionsnedsättning finner man också när det gäller

sysselsättning och aktiviteter. Schizofreniförbundet anser att detta inte

tydliggörs hos personalen i myndigheter och vård- och omsorgssystemet.

Detta är särskilt allvarligt när det gäller personer med svår psykisk sjuk-

dom som har nedsatt autonomi och därför är särskilt sårbara.

Skälen för regeringens bedömning: År 1979 antogs FN:s konvention

om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. Sverige har ratifi-

cerat konventionen. Artikel 6 i den föreliggande konventionen kan sägas

utgöra en förstärkning av kvinnokonventionen just när det gäller kvinnor

med funktionsnedsättning.

25

I Sverige har vi drivit en aktiv jämställdhetspolitik i decennier. Det kanske främsta uttrycket för detta är reglerna i jämställdhetslagen (1991:433) som under årens lopp följts upp med ändringar och tillägg allteftersom det jämställdhetspolitiska arbetet fortskridit.

Jämställdhetslagen har haft till ändamål att främja kvinnors och mäns lika rätt i fråga om arbete, anställnings- och andra arbetsvillkor samt utvecklingsmöjligheter i arbetet (jämställdhet i arbetslivet). Lagen har föreskrivit bl.a. att arbetsgivaren varje år ska upprätta en plan för sitt jämställdhetsarbete, och lagen har förbjudit diskriminering och trakas- serier av olika slag som har samband med kön. Enligt jämställdhetslagen ska det också finnas en jämställdhetsombudsman och en jämställdhets- nämnd för att se till att lagen efterlevs. Som tidigare nämnts ersätts bl.a. jämställdhetslagen från den 1 januari 2009 av en ny diskrimineringslag och bl.a. den hittillsvarande Jämställdhetsombudsmannen av en ny Diskrimineringsombudsman. Syftet är att få ett starkare skydd mot diskriminering (prop. 2007/08:95). Till förändringarna i förhållande till jämställdhetslagen hör att arbetsgivaren nu ska upprätta en jämställd- hetsplan vart tredje i stället för varje år för sitt jämställdhetsarbete samt att en sådan plan inte ska upprättas av arbetsgivare med färre än 25 i stället för, som tidigare, 10 anställda.

I budgetpropositionen för 2009 föreslår regeringen att målet för jäm- ställdhetspolitiken även fortsättningsvis ska vara att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Regeringens jäm- ställdhetspolitik gäller för alla människor, i olika livssituationer och skeden i livet. Det gäller oberoende av t.ex. ålder, etniskt ursprung, funk- tionshinder eller var i landet man bor. Det ska inte föreligga systematiska skillnader i villkor mellan män och kvinnor.

Frågor om flerfaldig diskriminering har behandlats i olika samman- hang. I den nationella handlingsplanen för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79 s. 24) konstateras bl.a. att det står alltmer klart att kvinnor och män inte vinner delaktighet på samma villkor, att möjligheterna till inflytande inte är desamma för båda könen och att självständighet och oberoende inte har samma innebörd för kvinnor med funktionshinder. Arbetet för jämställdhet har på många sätt trängts undan av jämlikhets- arbetet när det gäller personer med funktionshinder. Den ena diskrimine- ringen, den som handlar om kön, har inte blivit synlig därför att den andra, den som handlar om funktionshinder, har varit så iögonfallande.

I regeringens skrivelse till riksdagen Uppföljning av den Nationella handlingsplanen för handikappolitiken (skr. 2002/03:25 s. 12) behand- lades särskilt Jämställdhetsperspektiv inom handikappolitiken. Här redo- visades ett uppdrag till Socialstyrelsen att i samverkan med kommuner och landsting och berörda myndigheter följa upp, analysera och redovisa könsskillnader inom hälso- och sjukvårdens och socialtjänstens verksam- hetsområden och vid behov lämna förslag till åtgärder som kan bidra till att öka jämställdheten inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten. Frågan om flerfaldig diskriminering uppmärksammades också i den Uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken som gjordes i regeringens skrivelse till riksdagen år 2006 (skr. 2005/06:110 s. 17). Här konstateras på nytt att kvinnor och män med funktionsnedsättning i dag inte har samma möjligheter till samhällets stödinsatser. Könsmaktsordningen slår igenom även inom handikapp-

Prop. 2008/09:28

26

området på så sätt att kvinnor och män bedöms olika trots samma behov. Kunskapen om jämställdhetsperspektivet måste öka inom handikappoli- tiken.

Vidare kan nämnas att den flerfaldiga diskrimineringen också upp- märksammades i Den svenska regeringens sjätte och sjunde rapport om åtgärder för genomförande av Konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (N2005/7933/JÄM), som lämnades i augusti 2006 till FN:s kommitté för avskaffande av diskriminering av kvinnor. I denna refereras en lägesrapport från Socialstyrelsen år 2005, Handikapp- omsorg, i vilken det konstateras att män med funktionshinder i högre grad än kvinnor med funktionshinder tycks ha aktiverande insatser in- riktade på arbetslivet medan kvinnor oftare har insatser som ersätter olika former av sysselsättning och arbete. Andelen kvinnor och män är relativt jämnt fördelade när det gäller insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) utom insatserna kontakt- person, boende för vuxna och daglig verksamhet där männen är i majo- ritet. Fler män beviljas också assistansersättning enligt lagen (1993:389) om assistansersättning (LASS). Fler kvinnor än män beviljas hemtjänst, medan fler män än kvinnor har beviljats särskilt boende enligt social- tjänstlagen (2001:453).

Regeringen har i en skrivelse till riksdagen (skr. 2007/08:39) den 15 november 2007 redovisat en Handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i sam- könade relationer. I handlingsplanen uppmärksammas att vissa grupper av kvinnor kan vara särskilt utsatta för våld, t.ex. kvinnor med funktions- hinder. Dessa kvinnor uppmärksammas i flera av de drygt 50-tal olika insatser som anges i handlingsplanen. Arbetet med att bekämpa våld och övergrepp mot kvinnor med psykiska och fysiska funktionsnedsättningar behöver utvecklas (a.a. s. 14). Utöver de generella uppdragen finns två insatser som särskilt riktas till kvinnor med funktionsnedsättning som hanteras av Socialstyrelsen. Dessa åtgärder omfattar en utbildning för personal som ger stöd och service till personer med funktionsnedsättning samt medel till handikapporganisationer för att deras möjligheter att uppmärksamma och förebygga våld mot personer med funktionsnedsätt- ning samt ge stöd till dem som utsatts för våld. Dessa uppdrag lämnades till Socialstyrelsen 2007.

Avslutningsvis kan sägas att den svenska diskrimineringslagstiftningen varit och är ett viktigt instrument för att motverka en flerfaldig diskri- minering av kvinnor med funktionsnedsättning. Den gjorda översikten visar att regeringen arbetar aktivt med att motverka att kvinnor med funktionsnedsättning är utsatta för flerfaldig diskriminering.

5.4.5Artikel 7 Barn med funktionsnedsättning

Enligt punkt 1 ska konventionsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder som behövs för att säkerställa att barn med funktionsnedsättning fullt åtnjuter alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter på lika villkor som andra barn.

Punkt 2 föreskriver att i alla åtgärder som rör barn med funktionsned- sättning ska barnets bästa komma i främsta rummet.

Prop. 2008/09:28

27

Konventionsstaterna ska enligt punkt 3 säkerställa att barn med funk- Prop. 2008/09:28 tionsnedsättning har rätt att fritt uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör

dem, varvid deras åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till deras ålder och mognad på samma villkor som för andra barn och erbjudas stöd anpassat till funktionsnedsättning och ålder för att utöva denna rättighet.

5.4.6Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Barnets bästa är ett givet riktmärke i svensk politik när det gäller barn med funktionsnedsättning. Sverige bör ställa sig bakom de krav på konventionsstaterna som artikel 7 ställer.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Barnombudsmannen framhåller att artikel 7 är den artikel som enbart fokuserar på barn och trycker på att alla barn med funktionsnedsättning ska ha samma rättigheter som barn utan funktions- nedsättning. Artikeln genomsyras av FN:s konvention om barnets rättig- heter (barnkonventionens) fyra grundprinciper (artiklarna 2, 4, 6 och 12). Barnkonventionen är en konvention som omfattar alla barn från 0 till 18 år. Alla rättigheter gäller alla barnen så även barn med funktionsnedsätt- ning. Barn med funktionsnedsättning ges i artikeln 23 särskilda rättig- heter. Barnombudsmannen välkomnar konventionen som ett led att ytterligare stärka rättigheterna för barn med funktionsnedsättning. Det är viktigt att det konventionens principer blir kända bland alla barn och ungdomar och särskild bland barn med funktionsnedsättning.

Specialskolemyndigheten påpekar att svensk lagstiftning genomsyras av att barns bästa alltid ska komma i främsta rummet, oavsett funktions- hinder eller inte, men den rättighet till stöd som barn med funktionsned- sättning har enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade (LSS) tillgodoses tyvärr inte alltid i tillräcklig omfattning. Och dessutom ser praxis väldigt olika ut i olika delar av Sverige och i olika kommuner med avseende på vilken hjälp och vilket stöd man fak- tiskt får. Viktigt är att åtgärder för att garantera och säkerställa likvärdig- het vidtas. Vännäs kommun framhåller att utifrån kommunens erfarenhet av LSS är det synnerligen viktigt att man på central nivå ser över livs- situationen för barn med funktionshinder. Kommunen anser framför allt att detta gäller frågor om funktionshindrade barns rätt till stöd och spe- cialinsatser i skolan. Lagar och regelverk, t.ex. LSS i relation till skol- lagen, borde kunna harmoniseras och förtydligas så att kommunerna får tydligare riktlinjer.

Handikappförbundens samarbetsorgan anför att Socialstyrelsens lägesbeskrivning över handikappomsorgen från 2003 liksom en enkät- undersökning genomförd av Handikappförbundens samarbetsorgan och Barnombudsmannen från 2006 visar att många kommuner inte gör till- räckligt för att barn och unga med funktionsnedsättningar ska kunna delta i kultur- och fritidsverksamheter. Handikappförbunden och Barn- ombudsmannen har inom ramen för ett samverkansprojekt utarbetat Handboken ”Mer än bara lite kul”. Handboken ger råd och tips på hur fritiden för barn och unga med funktionsnedsättningar kan utvecklas.

28

Syftet är att visa på nya grepp om hur man kan tänka för att alla barn ska kunna delta i det allmänna fritidsutbudet.

Skälen för regeringens bedömning: År 1989 antog Förenta nationer- nas generalförsamling Konventionen om barnets rättigheter. Barnkon- ventionen har godkänts av Sverige år 1990. För barn med funktionsned- sättning understryker kraven i artikel 7 det som redan gäller enligt kon- ventionen om barnets rättigheter och som också är en ledstjärna i den svenska lagstiftningen. Bl.a. föräldrabalken och socialtjänstlagen (2001:453, SoL) genomsyras av att barnets bästa ska komma i främsta rummet. Detta gäller alla barn oavsett om de har funktionsnedsättning eller inte.

SoL föreskriver också att barn som har fyllt 15 år har rätt att själv föra sin talan i mål och ärenden enligt lagen. Barn som är yngre, sägs det vidare, bör höras om det kan vara till nytta för utredningen och barnet inte kan ta skada av det. Samma eller liknande bestämmelser finns också i annan lag. Dessa bestämmelser gäller barn med funktionsnedsättning i samma utsträckning som andra barn.

Förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever behandlas närmare i anslutning till behandlingen av artikel 24.

Det arbete som bedrivs av Barnombudsmannen spelar en viktig roll när det gäller att bevaka att barns rättigheter tas tillvara.

Utredningen om tillsynen inom socialtjänsten har i betänkandet Sam- ordnad och tydlig tillsyn av socialtjänsten (SOU 2007:82) uppmärksam- mat en rad brister i den nuvarande tillsynen och bl.a. föreslagit att tillsy- nen inom hälso- och sjukvården och socialtjänsten ska föras samman till en ny myndighet. Flera åtgärder föreslås för att förbättra tillsynen inte minst när det gäller vården och omsorgen om barn och ungdomar. Bestämmelser om detta föreslås i såväl socialtjänstlagstiftningen som lagstiftningen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Förslagen bereds för närvarande inom Regeringskansliet.

I december 2007 antog riksdagen förslagen i proposition 2006/07:129 Utveckling av den sociala barn- och ungdomsvården m.m. Beslutet inne- bär ett antal ändringar i reglerna om skydd och stöd för unga inom den sociala barn- och ungdomsvården. Dessa syftar till att stärka barns och ungas ställning, att skapa förutsättningar för en säker och sammanhållen vård av barn och unga och att denna vård ska ges i enlighet med kunskap och beprövad erfarenhet (bet. 2007/08:SoU4). Lagändringarna trädde i kraft den 1 april 2008.

Den rätt till stöd som inte minst barn med funktionsnedsättning har enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) tillgodoses inte alltid. I en proposition Rapporteringsskyldighet av ej verkställda beslut enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, m.m. (prop. 2007/08:43) föreslogs åtgärder för att komma till rätta med problemet att kommuners och landstings gyn- nande beslut enligt LSS inte verkställs inom skälig tid. Som ett yttersta påtryckningsmedel föreslogs ett sanktionsavgiftssystem. Lagförslagen antogs av riksdagen i februari 2007 (bet. 2007/08:SoU8). De har trätt i kraft den 1 juli 2008.

Sveriges fjärde rapport till FN:s barnrättskommitté, som lämnades i november 2007, ger en övergripande bild av hur Sverige arbetar med att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter. Ett förslag av Barn-

Prop. 2008/09:28

29

rättskommitténs om att samla detaljerad statistik om barn med funktions- Prop. 2008/09:28 nedsättning avvisas av regeringen, som anser att detta kan innebära en

kränkning av dessa barn och deras familjer. I stället hänvisar regeringen till att Socialstyrelsen ska utveckla ett system som löpande beskriver levnadsförhållandena för bl.a. barn med funktionsnedsättning. Statistiska centralbyrån gör varje år statistik över barns levnadsförhållanden. Huvuddelen finns i den årliga rapporten Barn och deras familjer.

I mars 2008 har regeringen i en skrivelse till riksdagen Barnpolitiken – en politik för barnets rättigheter (skr. 2007/08:111) lämnat en redo- görelse för barnpolitikens inriktning och prioriteringar under de kom- mande åren. Syftet är att redogöra för hur regeringen avser att stärka barnkonventionens genomslag i samhället. Detta ska bl.a. ske genom att Barnombudsmannen ges ett förtydligat uppföljnings- och utvärderings- ansvar när det gäller att bevaka efterlevnaden av barnkonventionen.

Enligt bestämmelser för lärarexamen gäller att studenten ska visa för- måga att förmedla, förankra och tillämpa gällande regelverk som syftar till att förebygga och motverka diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever.

Både nya domare och de som utbildar sig till domare går olika kurser som till vissa delar behandlar teman som barnmisshandel, sexuella över- grepp mot barn samt hur Sverige lever upp till barnkonventionen. Också åklagare utbildas i barnets rättigheter.

5.5Medvetandegörande och tillgänglighet

5.5.1Artikel 8 Medvetandegörande om situationen för personer med funktionsnedsättning

Konventionsstaterna åtar sig i punkt 1 att vidta omedelbara, effektiva och ändamålsenliga åtgärder

–a) för att höja medvetandet i hela samhället, däribland på familjenivå, om personer med funktionsnedsättning och för att främja respekten för deras rättigheter och värdighet,

–b) för att bekämpa stereotypa uppfattningar, fördomar och skadliga sedvänjor när det gäller personer med funktionsnedsättning, däribland sådana som grundas på kön och ålder, inom alla livets områden, samt

–c) för att höja medvetandet om kapaciteten hos och bidrag från per- soner med funktionsnedsättning.

Åtgärder i detta syfte innefattar enligt punkt 2 följande:

–a) att initiera och genomföra verkningsfulla kampanjer för att höja allmänhetens medvetande,

i)om att hysa en mottaglig inställning till rättigheterna för personer med funktionsnedsättning,

ii)om att främja en positiv inställning och ett högre socialt med- vetande gentemot personer med funktionsnedsättning, samt

iii)om att främja erkännande av färdigheter, meriter och förmågor hos personer med funktionsnedsättning samt av deras bidrag på arbets- platserna och på arbetsmarknaden.

30

– b) att på alla nivåer i undervisningssystemet, däribland hos alla barn Prop. 2008/09:28 från tidig ålder, uppmuntra en inställning präglad av respekt för rättig-

heterna för personer med funktionsnedsättning,

–c) att uppmuntra alla massmedier att framställa personer med funk- tionsnedsättning på ett sätt som är förenligt med konventionens syfte,

–d) att främja utbildningsprogram som ökar medvetenheten om perso- ner med funktionsnedsättning och rättigheterna för personer med funk- tionsnedsättning.

5.5.2

Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige bör ställa sig bakom de åtaganden

som görs i artikel 8.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Delegationen för mänskliga rättigheter i Sverige

konstaterar att trots de insatser som görs på olika nivåer i samhället kän-

ner sig personer med funktionshinder dagligen diskriminerade när de

t.ex. blir beskrivna som patienter eller mottagare av samhällets välfärds-

insatser i ställer för personer med rättigheter. I SOU 2007:102 Svenska

nyhetsmedier och mänskliga rättigheter anges att funktionshindrade

oftast presenteras med en bild av ”dom” till skillnad från ”vi” som pre-

senteras som normen. En förklaring till varför det finns ett sådant

ointresse för mänskliga rättigheter kan enligt utredaren vara att ”---

nyhetsmediernas agenda i det långa loppet följer den politiska agendan.

Nyhetsmediernas ointresse inför MR-frågor i Sverige har en motsvarig-

het i att frågorna inte har stått på den politiska agendan som rättighets-

frågor”.

Socialstyrelsen anser att frågan om tillgänglighet är central för att per-

soner med funktionsnedsättning ska kunna vara delaktiga inom alla sam-

hällsområden. Det handlar bl.a. om utbildning, hälsa, arbete, rörlighet

och möjlighet att utöva sina politiska och kulturella rättigheter. Social-

styrelsen vill understryka att arbetet med att förbättra tillgängligheten är

långt ifrån tillfredsställande, men att ett tillträde till konventionen torde

medföra att arbetet intensifieras. Socialstyrelsen håller till stor del med

om att de lagar och författningar som vi har i dag är tillräckliga för att

Sverige ska kunna tillträda konventionen. Undantaget utgörs av frågan

huruvida bristande tillgänglighet kan anses utgöra en diskriminerings-

grund. Det är angeläget att den utredning som avses i promemorian till-

sätts så snart som möjligt, eftersom förslagen där torde spela en stor roll

för hur väl Sverige kommer att kunna genomföra konventionen.

Stockholms universitet anser att artiklarna 8 och 9, om medvetande-

görande i hela samhället om situationen för personer med funktionsned-

sättningar, samt om tillgänglighet, berör grundläggande villkor för del-

aktighet och inkludering i samhällslivet. Ett höjt medvetande i de avse-

enden som berörs i artikel 8 skulle skapa förutsättningar för ökad till-

gänglighet, inte bara i fysisk mening och i fråga om kommunikation och

information, utan socialt och kulturellt. Tydligt är detta vad gäller barn

och ungdom, där relativt framgångsrika insatser för inkludering i för-

skolans och skolans omsorgs- och lärmiljöer inte följts av motsvarande

31

sociala inkludering, i kamrat- och vänskapsrelationer. Denna relativa sociala marginalisering uppges av stora grupper unga med funktionsned- sättningar, i kognitiva och kommunikativa såväl som motoriska och sensoriska avseenden, som det verkliga stigmat, något som också enstämmigt bekräftas i svensk såväl som internationell socialvetenskap- lig och pedagogisk forskning.

Statens skolverk pekar på att de värden som lyfts fram i 1 kap. 2 § skollagen (1985:1100) och i läroplanerna (Lpo 94 och Lpf 94) vilka skolan ska gestalta och förmedla till eleverna är människolivets okränk- barhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jäm- ställdhet mellan kvinnor och män samt solidaritet med svaga och utsatta.

–Ett viktigt underlag för lärares och elevers planering och genomförande av undervisningen är de läromedel som används. Skolverket har på regeringens uppdrag granskat ett urval läroböcker – I enlighet med sko- lans värdegrund? 2006 – med avseende på om, i vilken omfattning och på vilket sätt de avviker från läroplanens värdegrund och särskilt upp- märksammat förekomsten av uttryck för diskriminering eller andra for- mer av kränkningar på grund av bl.a. funktionshinder. I en bearbetning kallad Funktionshinders (o)synlighet i skolans läromedel, (2007) menar de anlitade forskarna att inte enbart läroböckerna utan även läro- och kursplanerna i vissa fall missar möjligheten att lyfta fram likabehandling av personer med funktionsnedsättning. Skolverket anser att det finns skäl att verka för en ökad medvetenhet om funktionsnedsättningar och olik- heter i framställningen av styrdokumenten liksom i framställningen av läromedel. – Skolverket vill sammantaget understryka att om Sverige ska leva upp till innehållet i artikel 8 måste arbetet för att stärka medveten- heten bedrivas av alla aktörer i den nya myndighetsstrukturen på skol- området.

Handikappförbundens samarbetsorgan anser att artikel 8 till stor del handlar om att medvetandegöra det så kallade perspektivskiftet som i den svenska handlingsplanen kallas att gå från Patient till medborgare. Forskning visar att personer med funktionsnedsättning i stor utsträckning saknas i medier och läromedel, och när det finns med personer är det nästan uteslutande den medicinska modellen som lever kvar. – Betydligt mer kan och måste göras om Sverige ska kunna sägas leva upp till artikel 8 i konventionen. Om vi inte kommer tillrätta med den negativa attityd- bildningen, har andra insatser svårt att nå framgång. Handikappförbun- den har även uppfattningen att det inte vidtagits några i deras tycke verk- ningsfulla kampanjer, utbildningsprogram och uppmuntran mot allmän- heten. – Handikapprörelsen har pekat på att medias skildring av personer med funktionsnedsättning inte stämmer överens med det som åsyftas i konventionen. Bestämmelserna i radio- och TV-lagen (1996:844) om sändningarnas innehåll är inte tillräckliga. Staten måste uppmuntra massmedier att framställa personer med funktionsnedsättning på ett sätt som är förenligt med konventionen. Regelbundna och systematiska ana- lyser av mediabilden av personer med funktionsnedsättning är enligt handikapprörelsen en förutsättning för att Sverige ska kunna uppfylla konventionens krav på att uppmuntra medierna.

Skälen för regeringens bedömning: Arbetet med att höja medvetan- det i samhället om situationen för personer med funktionsnedsättning och främja respekten för deras rättigheter och värdighet bedrivs på många

Prop. 2008/09:28

32

olika plan. En viktig utgångspunkt är naturligtvis

de olika lagar som Prop. 2008/09:28

föreskriver stöd på olika sätt åt dem som behöver detta på grund av en

funktionsnedsättning. I redogörelsen för svenska

förhållanden under

artikel 9, som belyser förhållandena när det gäller kraven på tillgänglig- het, ges inledningsvis exempel på olika lagar med sådant syfte. Dessa lagar betyder mycket för att hos allmänheten och berörda myndigheter medvetandegöra villkoren för dem som har en funktionsnedsättning som innebär funktionshinder i förhållande till omgivningen.

Från statens sida vidtas kontinuerligt olika åtgärder för att förbättra villkoren för människor med funktionsnedsättning. Inom Socialdeparte- mentets enhet för sociala tjänster finns en informell grupp som enbart arbetar med handikappolitik och handikappolitisk samordning. Vid sidan om denna finns en interdepartemental arbetsgrupp för att bereda och genomföra den nationella handlingsplanen för handikappolitiken. Arbetsgruppen, som har arbetat sedan 2001, leds av Socialdepartementet men har dessutom en eller flera företrädare för Finansdepartementet, Utbildningsdepartementet, Näringsdepartementet, Miljödepartementet, Integrations- och jämställdhetsdepartementet, Kulturdepartementet samt Arbetsmarknadsdepartementet. Den interdepartementala arbetsgruppen ska bl.a. bidra till ett samordnat statligt agerande i departementens löpande arbete med frågor som berör handikappolitiken. Arbetsgruppen ska slutföra sitt arbete senast den 31 december 2010.

År 1998 inrättades en handikappdelegation som ett viktigt forum för överläggning och ömsesidig information mellan regeringen och handi- kapporganisationerna i frågor som är av särskilt intresse för personer med funktionsnedsättning. Äldre- och folkhälsoministern är ordförande i delegationen. Handikappdelegationen har årligen återkommande möten där aktuella frågor behandlas.

Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) tillkom 2005. Handisam, som är central förvaltningsmyndighet för samordningen av arbetet inom det handikappolitiska området, har till uppgift att främja ett strategiskt och effektivt genomförande av den nationella handikapp- politiken (förordning 2005:1073). Handisam ansvarar bl.a. för att över- gripande samordna genomförandet av handikappolitiken samt stödja och aktivt stimulera och förmå olika aktörer på olika nivåer i samhället att beakta de handikappolitiska målen i sin verksamhet. En övergripande beskrivning av vidtagna åtgärder i syfte att öka medvetenheten på statlig nivå ges i Handisams årliga rapportering om sektorsmyndigheternas arbete.

I mars 2006 tillsatte regeringen Delegationen för mänskliga rättigheter i Sverige för att stödja det långsiktiga arbetet med att säkerställa full respekt för de mänskliga rättigheterna i Sverige. Delegationen ska bl.a. stödja statliga myndigheter, kommuner och landsting i deras arbete, utarbeta och genomföra strategier för ökad information och kunskaper om mänskliga rättigheter hos olika målgrupper och stimulera det offent- liga samtalet om mänskliga rättigheter. Representanter för föreningslivet ska utgöra en av delegationens referensgrupper.

33

5.5.3

Artikel 9 Tillgänglighet

Prop. 2008/09:28

För att göra det möjligt för personer med funktionsnedsättning att leva oberoende och att fullt ut delta på alla livets områden, ska konventions- staterna enligt punkt 1 vidta ändamålsenliga åtgärder för att säkerställa att personer med funktionsnedsättning får tillgång på samma villkor som andra till den fysiska miljön, till transporter, till information och kom- munikation, innefattande informations- och kommunikationsteknik (IT) och system samt till andra anläggningar och tjänster som är tillgängliga för eller erbjuds allmänheten både i städerna och på landsbygden. Dessa åtgärder, som ska innefatta identifiering och undanröjande av hinder och barriärer mot tillgänglighet, ska bl.a.

–a) gälla byggnader, vägar, transportmedel och andra inom- och utomhusanläggningar, däribland skolor, bostäder, vårdinrättningar och arbetsplatser, samt

–b) information, kommunikation och annan service, däribland elekt- ronisk service och service i nödsituationer.

Enligt punkt 2 ska konventionsstaterna även vidta ändamålsenliga åtgärder för att

–a) utveckla, utfärda och övervaka tillämpning av miniminormer och riktlinjer för tillgänglighet till anläggningar och service som är öppna för eller erbjuds allmänheten,

–b) säkerställa att enskilda enheter som erbjuder anläggningar och service dit allmänheten äger tillträde beaktar alla aspekter av tillgäng- lighet för personer med funktionsnedsättning,

–c) erbjuda intressenter utbildning i frågor som gäller tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning,

–d) utrusta byggnader och andra anläggningar dit allmänheten äger tillträde med anvisningar i punktskrift och i lättläst och lättbegriplig form,

–e) erbjuda former av assistans och annan personlig service, däribland ledsagare, lektörer och yrkesverksamma teckenspråkstolkar, för att underlätta tillgänglighet till byggnader och andra anläggningar som är öppna för allmänheten,

–f) främja andra ändamålsenliga former av hjälp och stöd till personer med funktionsnedsättning för att säkerställa deras tillgång till informa- tion,

–g) främja tillgång för personer med funktionsnedsättning till ny informations- och kommunikationsteknik (IT) och nya system, däribland Internet, samt

–h) främja utformning, utveckling, tillverkning och distribution av tillgänglig informations- och kommunikationsteknologi och system på ett tidigt stadium så att de blir tillgängliga till lägsta möjliga kostnad.

5.5.4Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom de krav på tillgänglighet som artikel 9 ställer.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

34

Remissinstanserna: Boverket hänvisar till sin rapport Tydligare bestämmelser om enkelt avhjälpta hinder och påpekar att begreppet ”LOKAL dit allmänheten har tillträde” inte har någon vedertagen defini- tion. Trots det omfattas de kategorier av byggnader som nämns i artikel 9 punkt 1, alltså skolor, bostäder, vårdinrättningar och arbetsplatser, endast till en mindre del av bestämmelserna om enkelt avhjälpta hinder. De befintliga allmänna platser som omfattas av bestämmelserna är de platser som är angivna som ”allmän plats” i detaljplan eller områdesbestämmel- ser. Stora delar av den offentliga utemiljön omfattas inte av kraven. Boverket har i rapporten föreslagit att man ska överväga om reglerna kan kopplas till något annat begrepp. Boverket vill också uppmärksamma att gällande svenska byggregelverk medger vissa avsteg från krav på full tillgänglighet när det gäller bostäder, alltså även vid nybyggnad. Slut- ligen vill Boverket att man observerar kraven på tillgänglighet och användbarhet enligt plan- och bygglagen (1987:10) och lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. omfattar personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga, alltså inte nedsatt funk- tionsförmåga generellt.

Banverket framhåller att artikeln om tillgänglighet direkt berör Ban- verkets verksamhet. Banverket ansvarar för att hela järnvägssektorn, det vill säga järnväg, spårväg och tunnelbana, utvecklas i enlighet med de fastställda transportpolitiska målen. Ett av delmålen är ett tillgängligt transportsystem, vilket inkluderar barn, äldre och funktionshindrade. Banverket anser att ökad tillgänglighet till transportsystemet och till andra funktioner i samhället leder till att många krav i konventionen kan tillgodoses. – På uppdrag av regeringen leder Banverket tillsammans med Vägverket en nationell kraftsamling för att göra kollektivtrafiken tillgänglig för personer med funktionsnedsättning.

Socialstyrelsen framhåller att frågan om tillgänglighet är central för att personer med funktionsnedsättning ska kunna vara delaktiga inom alla samhällsområden. Det handlar bl.a. om utbildning, hälsa, arbete, rörlig- het och möjlighet att utöva sina politiska och kulturella rättigheter. Socialstyrelsen vill understryka att arbetet med att förbättra tillgänglig- heten är långt ifrån tillfredsställande, men att ett tillträde till konventio- nen torde medföra att arbetet intensifieras. Specialskolemyndigheten framhåller att konventionen kräver att undertecknande stater säkerställer tillgång till samhällelig information, på samma villkor för personer med funktionshinder som för alla andra. Detta ska då naturligtvis gälla samt- liga språk, inte bara talade eller skrivna. Information i byggnader och andra anläggningar dit allmänheten har tillträde ska alltså inte bara ges på svenska, punktskrift och i lättläst och lättbegriplig form utan även på teckenspråk. Tillgänglighet till teckenspråklig information kan i dag tillgodoses på många smidiga och enkla sätt med hjälp av ny informa- tions- och kommunikationsteknik.

Delegationen för mänskliga rättigheter i Sverige anser att bristande tillgänglighet berör de flesta av konventionens artiklar (t.ex. artiklarna 18–23 och 27–30) och är i sig ett hinder för att Sverige ska kunna säker- ställa lika rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Enligt kon- ventionen är brister i tillgängligheten en form av diskriminering. Att neka en person skäliga stöd- och anpassningsåtgärder är alltså i konventions- texten per definition diskriminering. Ett diskrimineringsförbud utan krav

Prop. 2008/09:28

35

på skäliga stöd- och anpassningsåtgärder ger därför inte ett tillräckligt skydd mot utestängning och missgynnande. Ytterst måste människor med funktionsnedsättning även skyddas mot diskriminering orsakad av brister i tillgängligheten genom att kunna få sin sak prövad i domstol. Delega- tionen finner därför att det är ytterst viktigt att frågan om bristande till- gänglighet för personer med funktionsnedsättning som en form av diskriminering bereds skyndsamt.

Handikappombudsmannen (HO) anser att tillgänglighet på samma sätt som rätten till icke-diskriminering måste ses som en grundläggande prin- cip som ska genomsyra hela konventionen. Om yttre miljö, lokaler, verk- samhet och information inte är tillgänglig för personer med funktions- hinder så riskerar det att utestänga många från grundläggande rättigheter som utbildning, arbete, att kunna delta i det politiska livet, rösta, ta del av kultur m.m. – HO instämmer med konstaterandet i promemorian att bristande tillgänglighet som utestänger personer med funktionsnedsätt- ning inte bara strider mot artikel 9 utan också med krav och åtaganden i andra artiklar. Det är viktigt att de mål som satts upp i den nationella handlingsplanen för handikappolitiken om en tillgänglig kollektivtrafik och att enkelt avhjälpta hinder ska vara åtgärdade till år 2010 inte flyttas fram. Arbetet för att öka tillgängligheten inom andra områden måste också skyndas på för att såväl målen i handlingsplanen som kraven i konventionen ska kunna anses uppnådda. HO får in många anmälningar enligt lagen om Handikappombudsmannen om bristande tillgänglighet, t.ex. otillgängliga lokaler och bristande stöd i skolan

Barnombudsmannen påminner om att Sverige har som mål att göra samhället tillgängligt år 2010. Det betyder att såväl skolor som fritids- aktiviteter ska vara helt tillgängliga för barn. Det gäller även olika trans- portmedel som barn utnyttjar. Målet är inte ännu inte nått. När det gäller skolskjutsar och färdtjänstresor är det viktigt att säkerheten är optimal så att barnen inte kommer till skada. Kunskap om vad som gäller bör infö- ras i all utbildning för buss- och taxiförare, liksom kunskap om funk- tionsnedsättning och bemötande av unga resenärer. Verket för förvalt- ningsutveckling (VERVA) framhåller att en aspekt av en tillgänglig stats- förvaltning är tillgängligheten till den elektroniska förvaltningen. På EU- nivå finns en nära koppling mellan elektronisk förvaltning (e-govern- ment) och ett inkluderande informationssamhälle (e-inclusion). Deklara- tionen från ministerrådskonferensen ”ICT for an inclusive society” i Riga juni 2006 innehåller uttryck för detta. I Sverige har deklarationen ännu inte fått genomslag.

Statens skolverk undersöker för närvarande på regeringens uppdrag frågan om tillgängligheten till lokaler i grund- och gymnasieskolan och avser att redovisa resultatet den 1 oktober 2008. En prognos är att Skol- verkets inventering kommer att visa att det finns avsevärda brister i till- gängligheten, vilka då närmare kommer att preciseras, liksom hur dessa kan tänkas påverka förutsättningarna för möjligheterna att välja skola. Det finns också skäl att påpeka att bristerna i tillgängligheten samman- taget kan öka i takt med att fler fristående skolor tillkommer. Den bestämmelse som medger att de fristående skolorna inte är skyldiga att ta emot elever som kan ge upphov till betydande organisatoriska eller eko- nomiska svårigheter för skolan har visserligen en motsvarighet inom den

Prop. 2008/09:28

36

kommunala verksamheten, men kommunerna är dock ytterst skyldiga att se till att alla elever kan tas emot i skolan.

Post- och telestyrelsen (PTS) understryker vikten av tillgänglighet till rikstäckande och robust IT-struktur och till servicenätet för post samt tillgången till för målgruppen tillgängliga innehållstjänster. PTS betonar också vikten av kunskaps- och informationsöverföring mellan konsu- ment- och producentleden. Luftfartsstyrelsen har i sin instruktion till uppgift att verka för att hänsyn tas till funktionshindrade personers behov inom den civila luftfarten och har enligt regleringsbrevet dessutom att tillse att andelen människor med särskilda behov som kan utnyttja luft- farten ökar. Senast 2010 bör flygtransportsystemet vara tillgängligt för personer med funktionshinder. Dessutom är Luftfartsstyrelsen den natio- nella myndighet som ansvarar för förordning (EG) nr 1107/2006 om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet. Vägverket anser att bestämmelserna om utformningen av vägar och allmänna platser bör förtydligas när det gäller personer med funktionsnedsättning. Vägverkets erfarenheter från arbetet i vägplaneringsprocessen med konsekvensanalyser utifrån Barn- konventionen kan nyttjas även inom tillgänglighetsområdet. Ratifice- ringen av FN-konventionen kommer att ge verket ytterligare stöd i ver- kets tillgänglighetsarbete.

Länsstyrelsen i Skåne län framhåller att den vanligaste orsaken till att människor med funktionsnedsättningar diskrimineras är otillgängligheten i samhället. Därför behöver den nya diskrimineringslagen ytterligare förstärkas då tillgänglighetsfrågan inte är löst. Blekinge läns landsting framhåller att i landstingets handikappolitiska program finns inskrivet att det inte är individen som ska anpassas. I stället är det samhället (miljöer och verksamheter) som ska anpassa eller utvecklas så att människor kan leva och verka utifrån jämlika villkor samt vara stärkta för ett aktivt och delaktigt samhällsliv. Den bristande tillgängligheten bör därför utredas snarast och ingå som en del i diskrimineringslagen.

Fastighetsägarna Sverige anser att det är viktigt att den som har en nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga så långt det går ska kunna få tillträde till allmänna platser och lokaler i samma utsträckning som den som inte har något sådant hinder och är självklart angelägna att bidra till detta. Fastighetsägarna har vid upprepade tillfällen och i flera skilda sammanhang påtalat den osäkerhet som råder kring vad som är ett enkelt avhjälpt hinder och de svårigheterna detta innebär för fastighetsägare. För att komma tillrätta med oklarheterna så behövs en objektiv beskriv- ning av vad som avses med ett enkelt avhjälpt hinder.

Handikappförbundens samarbetsorgan har identifierat åtskilliga luckor i tillgänglighetslagstiftningen och har den bestämda uppfattningen att Sverige måste vidtaga betydande åtgärder för att kunna sägas leva upp till artikel 9. – Såväl referensgruppens synpunkter inför ratificering som de tidigare nämnda alternativa rapporterna visar även att efterlevnaden och tillsynen av rådande regelverk brister. Betydande insatser för att öka tillgängligheten måste vidtagas så det utanförskap som så många männi- skor med funktionsnedsättning dagligen utsätts för kan minska. Handi- kappförbunden anser att ett ytterst viktigt steg i rätt riktning är att diskrimineringskommitténs förslag gällande lagen om förbud och andra åtgärder mot diskriminering förverkligas och att försummelse att vidta

Prop. 2008/09:28

37

åtgärder för tillgänglighet är att anse som diskriminering. – Handikapp- förbunden vill också särskilt nämna att för personer som är döva, döv- blinda eller hörselskadade innebär tillgänglighet och användbarhet att t.ex. övervinna hinder som uppstår i kommunikation med andra männi- skor och när de ska ta emot information och uppfatta larmsignaler. En viktig aspekt är att teckenspråk är ett primärt/funktionellt språk för döva och en del dövblinda och hörselskadade. Tillgänglighet för denna grupp innebär att det ska gå att få samhällsinformation och fullgöra sina demo- kratiska rättigheter och skyldigheter genom teckenspråk. För personer med exempelvis synskador har tillgången till information i stor stil eller punktskrift central betydelse. För personer med intellektuella funktions- nedsättningar är tillgången till mer lättläst text av yttersta vikt osv. – Handikappförbunden anser att skärpt lagstiftning för ökad tillgänglighet till TV bör omfatta samtliga programföretag och oavsett sändningsteknik.

–Handikappförbunden vill framhålla att i den nationella handlingsplanen för handikappolitiken finns målet om en fullt tillgänglig kollektivtrafik år 2010.

Skälen för regeringens bedömning: Artikel 9 innehåller långtgående bestämmelser för att säkerställa att samhällets institutioner och tjänster, liksom enskildas anläggningar och service, blir tillgängliga för männi- skor med funktionsnedsättning. Artikeln ger en rad exempel på situatio- ner då det kan finnas ett behov av ökad tillgänglighet.

För att uppfylla dessa åtaganden fullt ut krävs såväl lagstiftning och riktlinjer som handlingsplaner på både kort och lång sikt.

Exempel på lagstiftning i dag är dels den lagstiftning av socialt slag som finns i socialtjänstlagen (2001:453, SoL), i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) samt i de lagar som knyter an till lagen (1962:381) om allmän försäkring som lagen (1988:890) om bilstöd till personer med funktionshinder, lagen

(1993:389) om assistansersättning (LASS) och lagen (1998:703) om handikappersättning och vårdbidrag, dels plan- och bygglagen (PBL) som innehåller bestämmelser om att bebyggelsemiljön ska utformas med hänsyn till behovet av möjligheter för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga att använda området (2 kap. 4 §) och om enkelt avhjälpta hinder (17 kap. 21 a §) samt lagen (1979:558) om handi- kappanpassad kollektivtrafik, dels bestämmelserna i diskriminerings- lagen (2008:567).

För att underlätta fri rörlighet inom unionen har ett antal initiativ tagits av EU genom antagande av förordningar med tvingande minimistandard av konsumenträttslig art. Dessa rättsakter ger bl.a. rättigheter för personer med funktionsnedsättning. År 2006 kom den första EG-regleringen som innebär att personer med funktionshinder och personer med nedsatt rör- lighet ska skyddas från diskriminering i samband med flygresor (EG nr 1107/2006) och år 2007 antogs en motsvarande förordning (EG nr 1371/2007) för järnvägssektorn. Förordningarna ger även under vissa förutsättningar rätt till assistans i samband med flyg- och tågresor. För- ordningarnas krav riktar sig till ett antal aktörer, exempelvis flygplatser och stationsförvaltare, transportörer, researrangörer och nationella myn- digheter. EU planerar även för liknande rättsakter för buss- och fartygs- resenärers rättigheter.

Prop. 2008/09:28

38

Diskrimineringskommittén föreslog i sitt förslag till sammanhållen diskrimineringslag i sitt slutbetänkande (SOU 2006:22) att ett diskrimi- neringsförbud som avser underlåtenhet att vidta åtgärder för tillgäng- lighet för personer med funktionshinder skulle införas i diskriminerings- lagen. I propositionen Ett starkare skydd mot diskriminering (prop. 2007/08:95 s. 95 f.) gör emellertid regeringen den bedömningen att frå- gan om bristande tillgänglighet för personer med funktionshinder som en form av diskriminering bör beredas ytterligare. I propositionen framhålls att frågan är ytterst komplicerad och att den kräver en fördjupad analys som inte varit möjlig under den tid som stått till förfogande i lagstift- ningsärendet. Regeringen avser att skyndsamt låta komplettera Diskrimi- neringskommitténs överväganden med ytterligare underlag och därefter återkomma till riksdagen.

Enligt bestämmelsen i 17 kap. 21 a § PBL ska, i byggnader som inne- håller lokaler dit allmänheten har tillträde och på allmänna platser, enkelt avhjälpta hinder undanröjas mot lokalernas och platsernas tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- eller orienterings- förmåga i den utsträckning som följer av föreskrifter meddelade med stöd av lagen. Bestämmelsen tillkom år 2001, och riksdagens och rege- ringens ambition är att alla enkelt avhjälpta åtgärder ska vara undanröjda senast år 2010. Plan- och byggförordningen (1987:383) innehåller före- skrifter om att Boverket får meddela föreskrifter om handikappanpass- ning och om krav på undanröjande av enkelt avhjälpta hinder och om undantag från sådana krav. Tämligen utförliga föreskrifter och allmänna råd om undanröjande av enkelt avhjälpta hinder har utfärdats av Boverket (BFHS 2003:19 HIN 1).

På uppdrag av Miljödepartementet har Boverket gjort uppföljningar av föreskrifterna år 2005 och år 2007. Av en verkställd enkät 2007 framgår att totalt 9 procent av fastighetsägarna åtgärdat de hinder som finns, vilket är en knapp fördubbling jämfört med 2005. Ytterligare 57 procent tror att de kommer att vidta de åtgärder som behövs. Enligt enkäten sak- nar 50 procent av fastighetsägarna kännedom om föreskrifternas innehåll. Samtidigt uppger 74 procent att de äger och eller förvaltar byggnader eller lokaler dit allmänheten har tillträde. Boverket lämnar i sin rapport om uppföljningen 2007 olika förslag och rekommendationer för att målet att undanröja alla enkelt avhjälpta hinder senast 2010 ska uppnås.

Regeringen har hösten 2007 bedömt att arbetet med att nå målen till 2010 behöver intensifieras och bli tydligare. En statssekreterargrupp från berörda departement har tillsatts med uppdrag att ta fram en strategi för att nå målen i handlingsplanen för handikappolitiken. Till statssekrete- rargruppen finns knuten en interdepartemental arbetsgrupp med tjänste- män inom Regeringskansliet. Strategin omfattar tre områden, nämligen enkelt avhjälpta hinder, tillgänglig kollektivtrafik och en tillgänglig stats- förvaltning.

Boverket har i en rapport i oktober 2007 på regeringens uppdrag läm- nat förslag till författningsändringar som kan behövas för att förtydliga och underlätta genomförandet av bestämmelserna om enkelt avhjälpta hinder i 17 kap, 21 a § PBL. I rapporten behandlar Boverket dessutom andra åtgärder än författningsändringar som kan påskynda undanröjandet av enkelt avhjälpta hinder. Rapportens förslag bereds nu i Regerings- kansliet.

Prop. 2008/09:28

39

I enlighet med den nationella handlingsplanen för handikappolitiken Prop. 2008/09:28 (prop. 1999/2000:79) fick Handikappombudsmannen år 2000 resurser för

att bilda ett tillgänglighetscenter. Verksamheten har sedan övergått till Handisam. Till mål och åtgärder enligt handlingsplanen hör att statliga myndigheter bör integrera handikapperspektivet i den ordinarie verksam- heten. Myndigheterna bör se till att lokaler, verksamhet och information är tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. Handlingsplaner ska upprättas för detta. En förordning (2001:526) om de statliga myndig- heternas ansvar för genomförandet av handikappolitiken har utfärdats.

I rapporten På spåret om sektorsmyndigheternas arbete mot etapp- målen 2007 konstaterar Handisam bl.a. att det inom samtliga sektors- myndigheter finns ett etablerat arbete med sektorsansvaret. En avgörande förutsättning för arbetets framgång är enligt Handisam att myndigheter- nas ledning sanktionerar arbetet och tydligt visar att genomförandet av handikappolitiken är en del av verksamheten.

Sammanfattningsvis kan konstateras att reglerna i artikel 9 om åtgärder för att identifiera och undanröja hinder och barriärer mot tillgänglighet tillhör de allra mest centrala i konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Den utförliga genomgången av vidtagna och planerade åtgärder på området och remissinstansernas här endast i sam- mandrag redovisade kompletterande synpunkter visar detta med all tyd- lighet.

Att bristande tillgänglighet utestänger personer med funktionsnedsätt- ning står i strid med inte bara kraven i artikel 9 utan också med krav och åtaganden i flera andra artiklar i konventionen. Redovisningen av handi- kappolitiken och uppföljningen av resultaten vittnar, ofta, om stora am- bitioner men också om att de mål som ställts upp i lagar, program och handlingsplaner i olika avseenden ännu ej är uppfyllda. Mycket talar för att det är genom lagstiftning, effektiv tillsyn och kunskapsspridning som det är möjligt att uppnå målen. De lagar och övriga författningar som finns i dag har dock enligt regeringens mening inte sådana brister när det gäller kraven på tillgänglighet i olika avseenden att de bör hindra en ratificering av konventionen.

5.6Rätten till liv, frihet och personlig säkerhet

5.6.1Artikel 10 Rätten till liv

Konventionsstaterna bekräftar åter att varje människa har en inneboende rätt till livet och ska vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att personer med funktionsnedsättning verkligen får åtnjuta denna rätt på samma villkor som andra.

5.6.2Artikel 11 Risksituationer och humanitära nödlägen

I enlighet med sina åtaganden enligt internationell rätt, innefattande den internationella humanitära rätten och de mänskliga rättigheterna, ska konventionsstaterna vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att säker- ställa skydd och säkerhet för personer med funktionsnedsättning som är i

40

risksituationer, däribland väpnad konflikt, humanitära nödlägen och Prop. 2008/09:28 naturkatastrofer.

5.6.3Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom åtagandena i artiklarna 10 och 11.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Handikappförbundens samarbetsorgan har inga synpunkter på rådande lagar i Sverige som berör artikel 10. Det finns dock omständigheter och i förekommande fall brister i samhällssystemet som bidrar till att människor ändå berövas livet. Handikappförbunden har uppfattningen att många av dessa omständigheter kan åtgärdas och anser att rådande omständigheter därför medför ett godtyckligt berövande av livet. Handikappförbunden hänvisar till artikel 6 i alternativrapporten om medborgerliga och politiska rättigheter som bl.a. behandlar brister inom hälso- och sjukvården. Handikappförbunden understryker i anslutning till artikel 11 att i risksituationer måste information även göras tillgänglig för hörselskadade, döva och dövblinda på det språk och den ljudmiljö de behöver. – Handikappförbunden vill understryka vikten av att även hörselskadade, döva och dövblinda, på det språk och den ljudmiljö de behöver, kan få möjligheten att prata med kristeam om en katastrof upp- står.

Svenska Handikapporganisationers Internationella Biståndsförening (Shia) påpekar att även om det är självklart att staten ger skydd och säkerhet för personer med funktionsnedsättning som befinner sig i risk- situationer, är det inte alls lika självklart med tillräckliga kunskaper och beredskap i implementeringen av artikeln nationellt och internationellt. Shia menar att ansvariga beslutsfattare och räddningspersonal som plane- rar och deltar i internationella och nationella räddningsaktioner behöver utbildningsinsatser angående behoven hos personer med funktionsned- sättning.

Skälen för regeringens bedömning: I svensk rätt är det en självklar- het att personer med funktionsnedsättning liksom alla andra har en inne- boende rätt till livet och att lagen ska trygga den rätten för alla. Det är lika självklart att staten ger skydd och säkerhet för personer med funk- tionsnedsättning som befinner sig i risksituationer. Artiklarna 10 och 11 som behandlar dessa saker kan Sverige ställa sig bakom utan lagänd- ringar.

5.6.4Artikel 12 Likhet inför lagen

Konventionsstaterna bekräftar i punkt 1 åter att personer med funktions- nedsättning har rätt att i alla sammanhang bli erkända som personer i lagens mening och ska enligt punkt 2 erkänna att personer med funk- tionsnedsättning åtnjuter rättskapacitet på samma villkor som andra i alla hänseenden. Punkt 3 föreskriver att konventionsstaterna ska vidta ända-

41

målsenliga åtgärder för att erbjuda personer med funktionsnedsättning Prop. 2008/09:28 tillgång till det stöd de kan behöva för att utöva sin rättskapacitet.

Konventionsstaterna ska enligt punkt 4 säkerställa att alla åtgärder som hänför sig till utövandet av rättskapacitet tillgodoser en ändamålsenlig och verksam garanti för att förhindra missbruk i enlighet med de mänsk- liga rättigheterna. Sådana garantier ska säkerställa att åtgärder som hän- för sig till utövandet av rättskapacitet respekterar personens rättigheter, önskemål och preferenser, är fria från motstridiga intressen och otillbör- lig inverkan, är proportionella och anpassade till personens förhållanden, sätts in under kortast möjliga tid samt är föremål för regelbunden översyn av en behörig, oberoende och opartisk myndighet eller ett rättsligt organ. Garantierna ska stå i proportion till den grad sådana åtgärder inverkar på personens rättigheter och intressen.

Med förbehåll för bestämmelserna i artikeln ska konventionsstaterna enligt punkt 5 vidta alla ändamålsenliga och effektiva åtgärder för att säkerställa lika rätt för personer med funktionsnedsättning att äga eller ärva egendom, kontrollera sina egna ekonomiska angelägenheter och ha lika tillgång till banklån, hypotekslån och andra former av finansiella krediter och ska säkerställa att personer med funktionsnedsättning inte godtyckligt berövas sin egendom.

5.6.5Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 12.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Skälen för regeringens bedömning: Enligt svensk rätt åtnjuter män-

niskor med funktionsnedsättning samma rättskapacitet som andra. För

människor med psykisk funktionsnedsättning finns det, liksom för andra

som behöver det, olika former av stöd för att utnyttja rättskapaciteten.

Bestämmelser om detta finns främst i 11 kap. föräldrabalken om god

man och förvaltare. Handikapprörelsen har framhållit att dessa bestäm-

melser kan behöva ses över så att det tydligt framgår att ett förvaltarskap

ska ersättas med godmanskap eller annan mindre ingripande hjälp när

den enskilde inte längre behöver förvaltare.

Lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård innehåller strikta regler

om tvångsvård av den som på grund av allvarlig psykisk störning under

en begränsad tid behöver sådan vård och om rätten att få en stödperson

samt offentligt biträde vid rättegång. De nämnda bestämmelserna ger den

som behöver hjälp och stöd för att utöva sin rättskapacitet ett tillfreds-

ställande skydd och stöd. De innebär också verksamma garantier av det

slag som i övrigt avses i artikeln, även om tillämpningen av tvångs-

bestämmelserna av och till ifrågasätts. Det finns heller inte i svensk rätt

något som inskränker rätten för personer med funktionsnedsättning att

äga eller ärva egendom eller – frånsett de nämnda bestämmelserna i

föräldrabalken – något som i övrigt begränsar deras möjligheter att kon-

trollera sina egna ekonomiska angelägenheter.

Nuvarande svenska lagregler tillgodoser de krav som konventionen

ställer.

42

5.6.6

Artikel 13 Tillgång till rättssystemet

Prop. 2008/09:28

Konventionsstaterna ska enligt punkt 1 säkerställa effektiv tillgång till rättssystemet för personer med funktionsnedsättning på samma villkor som för andra, däribland genom att erbjuda dem processuella och ålders- relaterade anpassningar för att underlätta en verksam roll för dem som direkta och indirekta deltagare, inklusive som vittnen, i alla rättsliga förfaranden, innefattande i det undersökande skedet och i andra för- beredande skeden.

För att medverka till att säkerställa effektiv tillgång till rättssystemet för personer med funktionsnedsättning, ska enligt punkt 2 konventions- staterna främja ändamålsenlig utbildning för dem som arbetar inom rätts- väsendet, innefattande polisiär personal och fängelsepersonal.

5.6.7Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 13. Bemötandet och tillgängligheten inom rätts- väsendet kan dock behöva ses över när det gäller personer med funk- tionsnedsättning.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Barnombudsmannen anser att det behövs bättre

metoder för att informera om hur rättsprocessen går till så att den kan

förstås av alla ungdomar och särskilt ungdomar med funktionsnedsätt-

ning. Professionella inom polisen, domstolar och socialtjänsten måste bli

bättre på att kommunicera på ett för ungdomarna begripligt och respekt-

fullt sätt. Utbildning och träning hur man kommunicerar med ungdomar

med olika funktionsnedsättning som är i konflikt med rättssystemet

måste också förstärkas. Specialskolemyndigheten anser att möjlig-

heten/rättigheten att använda sig av teckenspråkstolk i kontakter med

rättsväsendet måste förtydligas och underlättas för alla. Man behöver här

ytterligare betona att alla personer som anser sig ha behov av teckenspråk

för sin kommunikation ska ha rätt till tolk enligt förvaltningslagen. Fak-

tisk tillgång till teckenspråklig tolk måste också garanteras. Handikapp-

förbundens samarbetsorgan bekräftar promemorians beskrivning av

svenska förhållanden men nämner också bl.a. särskilt att om en person

som har läs- och skrivsvårigheter förvägras muntlig förhandling, så för-

svåras möjligheten för den enskilde individen att föra fram sin talan.

Detta kan leda till rättsosäkerhet och måste därför anses vara inkonse-

kvent med artikel 13. Handikappförbunden menar också beträffande

rättshjälpen att enskilda individer måste ges faktiska förutsättningar att få

sin talan prövad i samtliga fall som berör rättigheterna i konventionen.

Den enskildes ekonomiska förutsättningar får inte vara avgörande.

Skälen för regeringens bedömning: När det gäller att trygga den fak-

tiska tillgången till rättssystemet för personer med funktionsnedsättning

på samma villkor som för andra kan erinras om rättegångsbalkens be-

stämmelser om att envar kan vara part i rättegång och att var och en som

inte är part i målet får höras som vittne. För den som behöver stöd för att

utöva sina rättigheter finns bestämmelser om ställföreträdare och rätte-

43

gångsombud, rätt till offentligt biträde samt rättshjälp liksom, i brottmål, Prop. 2008/09:28 rätt till målsägandebiträde. I fråga om den som har en allvarlig hörsel-

eller talskada kan tolk anlitas för att biträda rätten. Enligt förvaltnings- lagen (1986:223) – som gäller för polisen liksom för alla andra myndig- heter och också domstolarnas handläggning av förvaltningsärenden – bör myndigheten anlita tolk när någon inte behärskar svenska eller är allvar- ligt hörsel- eller talskadad. All personal inom rättsväsendet får utbildning i dessa frågor.

Det är givetvis av största betydelse att tillgången till rättssystemet är tillfredsställande också för människor med funktionsnedsättning. Även om det som handikappförbunden framhållit skulle finnas brister framför allt i tillämpningen av de nuvarande reglerna, är dessa enligt regeringens uppfattning inte av den arten att de bör hindra ett godkännande av kon- ventionen.

Regeringen delar uppfattningen att bemötandet och tillgängligheten i rättsliga sammanhang kan behöva ses över när det gäller människor med funktionsnedsättning. Regeringen avser därför att nära följa det utveck- lingsarbete som sker inom rättsväsendet i enlighet med de handikappoli- tiska målen att göra samhället tillgängligt för människor med funktions- nedsättning. Bland de åtgärder som är av särskilt intresse är samarbetet mellan Domstolsverket och Handisam. Utöver detta kan ytterligare rik- tade åtgärder inom rättsväsendet behöva vidtas på sikt. Sverige kan dock utan lagändringar ställa sig bakom artikelns krav.

5.6.8Artikel 14 Frihet och personlig säkerhet

Konventionsstaterna ska enligt punkt 1 säkerställa att personer med funktionsnedsättning på samma villkor som andra

–a) åtnjuter rätt till frihet och personlig säkerhet,

–b) inte berövas sin frihet olagligen eller godtyckligt och att varje fri- hetsberövande sker i enlighet med lagen samt att förekomst av funk- tionsnedsättning inte i något fall ska rättfärdiga frihetsberövande.

Punkt 2 föreskriver att konventionsstaterna ska säkerställa att, om per- soner med funktionsnedsättning berövas sin frihet genom något för- farande, är de på samma villkor som andra berättigade till garantier i enlighet med de mänskliga rättigheterna och ska behandlas i enlighet med syftena och principerna i konventionen, däribland genom erbjudan- de av skälig anpassning.

5.6.9Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 14.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Hedemora kommun anser att det behövs en för-

djupad samverkan kring personer med funktionsnedsättning som omfat-

tas av personkrets grupp 1 i LSS och som har en allvarlig psykisk stör-

ning där också missbruk kan ingå. Samverkan bör ske i form av gemen-

44

samma utslussningsplatser där kommun och landsting under en längre Prop. 2008/09:28 period gemensamt ansvarar för personella resurser rörande missbruk,

psykiatri och omvårdnad. Syftet med en fördjupad samverkan är att för- hindra brister och möjliggöra en hållbar situation för personer med funk- tionsnedsättning som ska återgå från rättspsykiatrisk vård till ett liv i frihet.

Handikappförbundens samarbetsorgan anser att betydande åtgärder måste vidtas för att Sverige ska kunna sägas leva upp till artikel 14 i konventionen. Handikappförbunden vill särskilt understryka vikten av att psykiatrireformen genomförs i sin helhet och så att flickor, pojkar, kvin- nor och män med psykiska sjukdomar och funktionsnedsättningar får adekvat vård, habilitering, rehabilitering och stöd så onödiga frihetsbe- rövningar inte behöver ske.

Skälen för regeringens bedömning: När det gäller bestämmelserna om frihet och personlig säkerhet innebär svensk lagstiftning också garantier för att personer med funktionsnedsättning på samma villkor som andra åtnjuter rätt till frihet och personlig säkerhet, att de inte berö- vas sin frihet olagligen eller godtyckligt och att enbart förekomst av funktionsnedsättning inte rättfärdigar frihetsberövande. Om personer med funktionsnedsättning berövas sin frihet genom något förfarande, är de på samma villkor som andra berättigade till garantier i enlighet med internationella lagar om mänskliga rättigheter och behandlas i enlighet med syftena och principerna i konventionen.

Människor med allvarlig psykisk störning kan under vissa förutsätt- ningar ges tvångsvård enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångs- vård. Denna lag liksom lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård för personer som begått brott och som har en allvarlig psykisk störning är föremål för en mer eller mindre ständig översyn. Detsamma kan sägas om den psykiatriska vården i stort. Handikapprörelsen har pekat på att brister inom den psykiatriska vården kan leda till att människor hamnar i en situation där tvångsvård måste tillgripas. Det innebär i sådana fall en kränkning av konventionens bestämmelser.

Brister i tillämpningen av den psykiatriska tvångslagstiftningen upp- märksammas vid den uppföljning som görs av bl.a. Socialstyrelsen, och de beaktas vid den översyn av lagstiftningen som nu görs (dir. 2008:93). Se också anteckningar om detta i avsnitt 5.6.6. Det har dock enligt regeringens uppfattning inte framkommit att bristerna är av sådan art eller omfattning att de bör hindra en ratificering av konventionen.

5.7Rätt att inte utsättas för tortyr, våld eller övergrepp samt skydd för den personliga integriteten

5.7.1Artikel 15 Rätt att inte utsättas för tortyr eller grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning

Ingen får enligt punkt 1 utsättas för tortyr eller grym, omänsklig eller

förnedrande behandling eller bestraffning. Särskilt får ingen utan sitt fria

samtycke utsättas för medicinska eller vetenskapliga experiment.

I punkt 2 föreskrivs att konventionsstaterna ska vidta alla effektiva lag-

stiftnings-, administrativa, rättsliga och andra åtgärder för att förhindra

45

att personer med funktionsnedsättning, lika litet som andra personer, Prop. 2008/09:28 utsätts för tortyr eller grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller

bestraffning.

5.7.2Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 15.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Handikappförbundens samarbetsorgan konstate- rar att elchockbehandling förekommer i Sverige, men att det ibland är oklart om sådan behandling sker frivilligt eller under tvång. Handikapp- förbunden är av den uppfattningen att för att Sverige ska kunna sägas följa denna artikel måste risken för att otillbörlig el-chockbehandling sker under tvång elimineras.

Skälen för regeringens bedömning: När det gäller rätten enligt artikel 15 att inte utsättas för tortyr eller grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning kan till en början sägas att regeringsformen föreskriver att dödsstraff inte får förekomma och att varje medborgare är skyddad mot kroppsstraff. Han eller hon är därjämte skyddad mot tortyr och mot medicinsk påverkan i syfte att framtvinga eller hindra yttranden. Varje medborgare är enligt regeringsformen vidare gentemot det all- männa skyddad mot påtvingat kroppligt ingrepp även i andra fall och skyddad mot frihetsberövande.

Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna – som gäller som lag i Sverige – innehåller i artiklarna 2–5 en rad bestämmelser om rätt till liv, förbud mot tortyr, förbud mot slaveri och tvångsarbete och rätten till frihet och säkerhet.

Som nämnts i avsnitt 5.5.9 uppmärksammas eventuella brister i till- lämpningen av den psykiatriska tvångslagstiftningen vid den uppföljning som görs av bl.a. Socialstyrelsen och de beaktas vid den översyn av lagstiftningen som nu görs.

5.7.3Artikel 16 Rätt att inte utsättas för utnyttjande, våld eller övergrepp

Enligt punkt 1 ska konventionsstaterna vidta alla ändamålsenliga lagstif-

nings-, administrativa, sociala, utbildnings- och andra åtgärder för att

skydda personer med funktionsnedsättning, såväl inom som utom hem-

met, mot alla former av utnyttjande, våld och övergrepp, däribland hän-

syn till om det är könsrelaterat.

Konventionsstaterna ska enligt punkt 2 även vidta alla ändamålsenliga

åtgärder för att förhindra alla former av utnyttjande, våld och övergrepp

bl.a. genom att säkerställa ändamålsenliga former av könsanpassad och

åldersanpassad assistans och stöd till personer med funktionsnedsättning

och deras familjemedlemmar och vårdare, inklusive genom att tillhanda-

hålla information och utbildning om hur man undviker, känner igen och

rapporterar förekomst av utnyttjande, våld eller övergrepp. Konventions-

46

staterna ska säkerställa att skyddet tar hänsyn till ålders-, köns- och Prop. 2008/09:28 funktionshindersaspekterna.

För att förhindra alla former av utnyttjande, våld och övergrepp ska vidare enligt punkt 3 konventionsstaterna säkerställa att alla anläggningar och program som är avsedda för personer med funktionsnedsättning effektivt övervakas av självständiga myndigheter.

Punkt 4 föreskriver att konventionsstaterna ska vidta alla ändamåls- enliga åtgärder för att främja fysisk, kognitiv och psykologisk återhämt- ning, rehabilitering och social återanpassning för personer med funk- tionsnedsättning som blir utsatta för någon form av utnyttjande, våld eller övergrepp, däribland genom att tillhandahålla skydd. Återhämtningen och återanpassningen ska ske i en omgivning som främjar personernas hälsa, välfärd, självaktning, värdighet och självständighet och tar hänsyn till de behov som betingas av kön och ålder.

Slutligen anges i punkt 5 att konventionsstaterna ska införa effektiv lagstiftning och ändamålsenliga riktlinjer, bl.a. lagstiftning och riktlinjer som är inriktade på kvinnor och barn, för att säkerställa att fall av ut- nyttjande, våld och övergrepp mot personer med funktionsnedsättning identifieras, utreds och, i förekommande fall, lagförs.

5.7.4Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 16.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Barnombudsmannen framhåller att rätten att inte utsättas för utnyttjande, våld eller övergrepp har stor bäring på barn med funktionsnedsättning. Enligt fler aktuella undersökningar (BRÅ, Handu, Allmänna barnhuset) löper barn med funktionsnedsättning större risk än barn utan funktionsnedsättning att utsättas för våld och övergrepp. Flickor är i en särskilt utsatt situation om de har ett rörelsehinder och/eller en utvecklingsstörning. Det behövs att systematiskt arbete med att förebygga och identifiera barn som kan bli eller är brottsoffer. Det behövs även bättre metoder för krisbearbetning för unga brottsoffer med funktionsnedsättning. Handikappförbundens samarbetsorgan anför att informationen i handikapprörelsens alternativa rapporter visar att såväl flickor, pojkar, kvinnor som män med funktionsnedsättning löper större risk än andra att utsättas för olika former av utnyttjande, våld eller över- grepp. Informationen visar också att det är svårt för personer med funk- tionsnedsättning att få adekvat stöd av samhället efter övergrepp. Ett stort problem är bristande tillgänglighet till kvinnojourernas lokaler, verksam- het och information. Att många pojkar, flickor, kvinnor och män inte kan söka hjälp i samband med övergrepp på grund av bristande tillgänglighet måste anses vara inkonsekvent med konventionens intention.– Handi- kappförbunden välkomnar ”Handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer” (skr. 2007/08:39). – Handikappförbunden vill även framhålla att övergrepp som sker inom vård och särskilda boenden dessvärre inte

47

alltid anmäls och betraktas som brott. Risken att handlingen inte anmäls ökar också om den som begått handlingen själv har funktionsnedsättning.

Skälen för regeringens bedömning: Mot kraven i artikel 16 på lag- stiftningsåtgärder m.m. mot alla former av utnyttjande, våld och över- grepp svarar bland annat bestämmelser i brottsbalkens tredje, fjärde och sjätte kapitel om brott mot liv och hälsa, frihet och frid samt om sexual- brott. Bestämmelserna gäller till skydd för alla människor. Som en för- svårande omständighet vid bedömningen av brottets straffvärde anges i 29 kap. 2 § 3 brottsbalken att den tilltalade utnyttjat någon annans skyddslösa ställning eller särskilda svårigheter att värja sig. Förbud mot könsstympning av kvinnor finns i lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor. Enligt lagen (1988:688) om besöksförbud får förbud meddelas för en person att besöka eller på annat sätt ta kontakt med en annan person eller att följa efter denna person.

Lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning syftar till att före- bygga brott, förhindra olyckor och därmed jämförliga ändamål.

Socialtjänstlagen (2001:453; SoL) innehåller en rad bestämmelser till skydd och stöd för barn och unga och för människor med funktionsned- sättning. Särskilda bestämmelser föreskriver att var och en som får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd bör anmäla detta till nämnden. För myndig- heter vars verksamhet berör barn och ungdom m.fl. gäller en skyldighet att genast anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får känne- dom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd. En annan bestämmelse i SoL föreskriver en skyldighet för den som är verksam inom omsorger om äldre människor eller männi- skor med funktionshinder att anmäla ett allvarligt missförhållande i om- sorgerna om en enskild person.

Lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) ger bl.a. rätt till insatser för särskilt stöd och service i form av biträde av personlig assistent, ledsagarservice och biträde av kontakt- person. Socialstyrelsen har meddelat föreskrifter och allmänna råd i an- knytning till lagstiftningen.

Brottsförebyggande rådet (Brå) har i en rapport 2007:26 Våld mot per- soner med funktionshinder presenterat en kunskapsöversikt. Att ha ett funktionshinder kan enligt rapporten innebära en ökad risk för att utsättas för våld, inklusive upprepat våld, och även att vara en omständighet som kan fördjupa konsekvensen av att bli utsatt. Funktionshinder kan också försvåra för de utsatta att synliggöra våldet genom att berätta och anmäla brott till polisen. Av rapporten framgår att våld mot kvinnor med funk- tionsnedsättning i många avseenden karaktäriseras av samma faktorer som mäns våld mot kvinnor generellt: våldet är ofta upprepat och utövas ofta av kvinnans partner. Härtill kommer ytterligare grupper av förövare i form av anställd vårdpersonal och andra vårdtagare. Män med funktions- nedsättning utsätts för våld i större utsträckning än totalbefolkningen inomhus, i hemmet, i särskilda boendeformer eller institutioner och ut- övas av personer som de inte har någon personlig relation till. Brå redo- visar olika förslag som syftar till att förebygga våld mot personer med funktionsnedsättning. När det gäller insatser inom rättsväsendet bedömer Brå att en diskussion angående jämlikhet inför lagen utifrån olika förut-

Prop. 2008/09:28

48

sättningar vore värdefull, inte minst mot bakgrund av artiklarna 13 och Prop. 2008/09:28 16 i denna konvention.

Tidigare har nämnts en Handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade rela- tioner. I handlingsplanen konstateras att till de särskilt utsatta grupperna hör kvinnor med funktionshinder, och det presenteras också särskilda åtgärder för denna grupp.

Det pågår kontinuerligt ett arbete med att följa upp den lagstiftning vi har i Sverige på de områden som berörs av artikel 16. Tidigare har också nämnts den utredning som resulterat i betänkandet Samordnad och tydlig tillsyn av socialtjänsten (SOU 2007:82), vars förslag efter avslutad remissbehandling kommer att beredas vidare inom Regeringskansliet. Ett annat exempel är den utredning som tillsatts i december 2007 för att göra en översyn av bestämmelserna till skydd och stöd för barn och unga i socialtjänstlagen (2001:453, SoL) och lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). I utredningsuppdraget ingår att ta ställning till om reglerna om utredning av barns förhållanden behöver kompletteras, om reglerna för uppföljning av insatser behöver förbättras och vilken kompetens som behövs för att arbeta inom den sociala barn- och ungdomsvården. Utredningen gäller alla barn och unga och givetvis också dem med funktionsnedsättning.

Det finns ytterligare en utredning som har till uppgift att se över den lagstiftning som berörs av denna artikel. Den s.k. Stalkningsutredningen har i uppdrag att se över vilka skyddsåtgärder som är lämpligast för att förstärka skyddet för personer som utsätts för hot eller förföljelse. Utred- ningen ska bl.a. se om man kan använda besöksförbud på ett bättre sätt, lämna förslag på en rättslig lösning som gör att man kan kontrollera besöksförbud med elektronisk övervakning och analysera straffbestäm- melsernas tillämplighet vid upprepade trakasserier och förföljelser (stalk- ning) och överväga om lagstiftningen bör förändras för att förstärka skyddet vid stalkning. Uppdraget ska redovisas senast den 30 september 2008.

5.7.5Artikel 17 Skydd för den personliga integriteten

Alla personer med funktionsnedsättning har enligt denna artikel rätt till respekt för sin fysiska och psykiska integritet på samma villkor som andra.

5.7.6Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 17.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Socialstyrelsen anser att konventionens utgångs-

punkt om mänskliga rättigheter och hur dessa förhåller sig till tvångs-

lagstiftningen är en fråga som bör belysas ytterligare. Att det i vissa

lägen är nödvändigt att tillämpa t.ex. lagen (1991:1128) om psykiatrisk

49

tvångsvård är ett faktum men när så sker bör det belysas utifrån pers- Prop. 2008/09:28 pektivet att det alltid innebär en begränsning av individens möjligheter

att själv bestämma över sin situation.

Skälen för regeringens bedömning: Det skydd för medborgarnas fri- och rättigheter som föreskrivs i regeringsformen och som följer av annan svensk lagstiftning gäller alla på samma villkor. I Sverige ställer vi oss självklart bakom den rätt till respekt för fysisk och psykisk integritet som artikeln uttalar när det gäller alla personer med funktionsnedsättning.

Lagarna om psykiatrisk vård (LPT) och (1991:1129) om rättspsykiat- risk vård (LRV) ger möjligheter att på olika sätt inskränka rättigheterna för människor med psykisk funktionsnedsättning. Sådana inskränkningar är kringgärdade av strikta regler och kan underkastas prövning av dom- stol.

Även inom vården måste regler som medger intrång i människors pri- vatliv vara så få som möjligt och innebära så små inskränkningar som möjligt. Det är även av stor vikt att tillämpningen av lagarna följs upp noga. Socialstyrelsen fick 2007 i uppdrag att följa upp hur reglerna om att inskränka en patients rätt att använda mobiltelefoner och andra elek- troniska kommunikationstjänster, som har införts under senare år, tilläm- pas i vården. Uppföljningen har redovisats i juni 2008. I denna föreslår Socialstyrelsen att regeringen ska överväga om reglerna behöver förtyd- ligas eller modifieras. I samband med förslaget i prop. 2007/08:70 om att införa en ny vårdform – öppen psykiatrisk tvångsvård – i LPT och LRV från den 1 september 2008 har regeringen även aviserat ett uppdrag till Socialstyrelsen att följa upp lagstiftningen i olika avseenden.

Regeringen har vidare sommaren 2008 beslutat om direktiv till en översyn av den psykiatriska tvångsvårdslagstiftningen. I direktiven till utredningen har regeringen angett som en generell utgångspunkt för översynen de internationella instrument som förtydligar Sveriges åtagan- den för personer med psykisk sjukdom och funktionsnedsättning. Bland dessa internationella instrument nämns den nu aktuella konventionen. Den ytterligare belysning som Socialstyrelsen efterlyst kommer att göras i samband med den nu beslutade översynen. Artikelns krav kan i avvak- tan på översynen godkännas utan lagändringar.

5.8Rätt till fri rörlighet och att leva ett självständigt liv

5.8.1Artikel 18 Rätt till fri rörlighet och till ett medborgarskap

Enligt punkt 1 ska konventionsstaterna erkänna rätten för personer med funktionsnedsättning till fri rörlighet, frihet att välja bosättningsort och till ett medborgarskap på samma villkor som andra, bl.a. genom att säkerställa att personer med funktionsnedsättning

– a) har rätt att förvärva och ändra medborgarskap och att inte fråntas denna godtyckligt eller på grund av funktionsnedsättning,

– b) på grund av funktionsnedsättning inte berövas sin rätt att erhålla, äga eller använda dokumentation om sitt medborgarskap eller annan identitetsdokumentation eller sin rätt att utnyttja de gällande förfaran- dena, exempelvis immigrationsförfaranden, som kan behövas för att

underlätta utövande av rätten till fri rörlighet,

50

– c) har frihet att lämna vilket land som helst, även sitt eget, samt

Prop. 2008/09:28

–d) inte godtyckligt eller på grund av funktionsnedsättning berövas rätten att resa in i sitt eget land.

I punkt 2 föreskrivs att barn med funktionsnedsättning ska registreras omedelbart efter födelsen och ska ha rätt från födelsen till ett namn, rätt att förvärva ett medborgarskap och, så långt det är möjligt, rätt att få vet- skap om och bli omvårdade av sina föräldrar.

5.8.2

Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig

bakom kraven i artikel 18.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Handikappförbundens samarbetsorgan fram-

håller att rättspraxis på ett otillbörligt sätt inskränkt möjligheten för män-

niskor med funktionsnedsättning som är i behov av stöd eller service

enligt SoL eller LSS att fritt lämna landet. Vidare har tolkanvändare inte

någon laglig rätt att få assistans i form av tolk för utlandsresor. Detta

medför i många fall att enskilda personer inte ges praktisk möjlighet att

lämna landet. – Olika praxis i landets kommuner att bevilja bostads-

anpassning, stöd och service kan innebära faktiska hinder mot den fria

rörligheten för personer med funktionsnedsättning.

Synskadades Riksförbund påpekar att det i dag inte finns någon lag-

stiftning, som tvingar reseföretag att hålla med ledsagning. Alla företag

har inte heller sådan service och än svårare är det om man ska byta från

ett reseföretag till ett annat. Dessutom har rättspraxis, när det gäller insat-

ser enligt LSS och SoL intagit en klart diskriminerande ståndpunkt,

genom att det i de flesta fall inte är möjligt att ta med ledsagare och per-

sonliga assistenter utomlands. Detta gäller också dem som behöver tolk

och det innebär i praktiken att man inte kan lämna landet.

Skälen för regeringens bedömning: Regeringsformen föreskriver (i

2 kap. 7 §) att ingen medborgare får landsförvisas eller hindras att resa in

i riket. Ingen medborgare som är eller har varit bosatt i riket får heller

berövas sitt medborgarskap i annat fall än då medborgaren samtidigt,

efter uttryckligt samtycke eller genom att inträda i allmän tjänst, blir

medborgare i en annan stat. Varje medborgare är tillförsäkrad frihet att

förflytta sig inom riket och att lämna detta.

I lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap regleras förutsättningarna

för förvärv av svenskt medborgarskap vid födelsen, genom adoption,

genom föräldrarnas äktenskap, genom anmälan och efter ansökan (natu-

ralisation). I lagen regleras vidare förlust av svenskt medborgarskap och

befrielse från svenskt medborgarskap. I regelverket görs inga undantag

på grund av funktionsnedsättning eller liknande omständighet. I pass-

lagen (1987:302) föreskrivs en rätt för svensk medborgare att på ansökan

erhålla vanligt pass. Detta får endast återkallas på grunder som anges i

lagen. Några särbestämmelser för t.ex. personer med funktionsnedsätt-

ning finns inte.

I folkbokföringslagen (1991:481) föreskrivs att ett barn som föds

levande här i landet ska folkbokföras om modern är folkbokförd eller om

51

fadern är folkbokförd och vårdnadshavare. Även ett barn som föds Prop. 2008/09:28 levande utom landet av en kvinna som är folkbokförd ska folkbokföras.

Även den som flyttar in i landet ska under vissa förutsättningar folkbok- föras. För varje folkbokförd person fastställs ett personnummer som identitetsbeteckning. I namnlagen (1982:670) finns föreskrifter om för- värv av efternamn vid födseln och att varje barn ska ges ett eller flera förnamn som ska anmälas inom tre månader från födseln till Skatte- verket. Reglerna gäller alla barn utan åtskillnad.

Det kan tilläggas att även om det föreligger formella förutsättningar för fri rörlighet, och rätten till sådan t.o.m. är garanterad i lag, kan personer med funktionsnedsättning rent praktiskt ha svårigheter att röra sig lika fritt som andra. Det handlar då om brister i den fysiska miljön och att transportmedlen inte alltid är så tillgängliga som önskvärt. Tillgänglig- hetsfrågorna behandlas i avsnitt 5.5.4. Artikelns krav ligger helt i linje med svensk handikappolitik.

5.8.3Artikel 19 Rätt att leva självständigt och att delta i samhället

Konventionsstaterna erkänner lika rätt för alla personer med funktions- nedsättning att leva i samhället med lika valmöjligheter som andra per- soner och ska vidta effektiva och ändamålsenliga åtgärder för att under- lätta att personer med funktionsnedsättning fullt åtnjuter denna rätt och deras fulla inkludering och deltagande i samhället, bl.a. genom att säker- ställa att

–a) personer med funktionsnedsättning har möjlighet att välja sin bosättningsort och var och med vem de vill leva på samma villkor som andra och inte är tvungna att bo i särskilda boendeformer,

–b) personer med funktionsnedsättning har tillgång till olika former av samhällsservice både i hemmet och inom särskilt boende och till annan service, bl.a. sådant personligt stöd som är nödvändigt för att stödja boende och deltagande i samhället och för att förhindra isolering och avskildhet från samhället, samt

–c) samhällsservice och anläggningar avsedda för allmänheten är till- gängliga på lika villkor för personer med funktionsnedsättning och svarar mot deras behov.

5.8.4Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 19.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Fastighetsägarna i Sverige instämmer helt i kon- ventionens intentioner. Samtidigt delar Fastighetsägarna handikapp- rörelsens uppfattning om att praxis skiljer sig mycket mellan olika kom- muner. Ett hinder för tillgänglighetsanpassning vid omfattanden åtgärder är att den ekonomiska ersättningen till fastighetsägaren för återställning

52

av lägenheten ofta är bristande. Det kan exempelvis handla om att åter- ställa bänkhöjden i köket till normal standard.

Handikappförbundens samarbetsorgan påpekar att det i praktiken finns en mängd hinder som leder till att alla människor inte kan utnyttja sin rätt att välja boende och bosättningsort. Det behövs ett ökat statligt stöd för att öka tillgängligheten för äldre och personer med funktionsnedsättning i de äldre delarna av bostadsbeståndet. Olika praxis i kommunerna leder till att en person som har stöd enligt LSS i en kommun men som vill byta bosättningsort inte kan vara säker på att få samma eller ens liknande stöd av den nya kommunen. Handikapprörelsen vill också att regelverket förtydligas så att ”smyginstitutionalisering” förhindras. – Förbunden vill särskilt framhålla Boverkets bedömning att det behövs ett ökat statligt stöd för att öka tillgängligheten för äldre och personer med funktions- nedsättning i de äldre delarna av bostadsbeståndet. Boverket framhåller också att ”Kommunernas förutsättningar för att tackla de ökade krav som ställs på bostadsförsörjning och stadsförnyelse behöver ses över.”

Elöverkänsligas Riksförbund uppger att flera av deras medlemmar har nekats bostadsanpassningsbidrag för att kunna elsanera sina bostäder och att de därför antingen tvingats flytta till annan kommun som ger bidrag eller fått fortsätta leva under svåra förhållanden. Trots att Boverket gjort flera undersökningar som visar på positiva effekter av elsanering rekommenderar de kommunerna att inte bevilja detta. Myndigheterna måste ändra sin attityd och se till verkligheten.

Skälen för regeringens bedömning: Som tidigare framgått finns det ingenting i svensk lagstiftning som hindrar människor med funktionsned- sättning från att välja sin bosättningsort och sitt sätt att leva. En funk- tionsnedsättning kan emellertid som sådan innebära begränsningar. De är då viktigt att kunna konstatera att dagens lagstiftning – SoL och LSS – föreskriver att kommunerna ska inrätta bostäder med särskild service eller särskilt anpassade bostäder för människor som möter betydande svårigheter i sin livsföring eller annars behöver sådan hjälp. Dessa möj- ligheter till samhällsservice bygger helt på att den enskilde samtycker till valet av bostadsform. Detsamma gäller de former av personligt stöd som är nödvändiga för att stödja personen i boendet och motverka isolering och avskildhet från samhället. Som framgått tidigare pågår ett arbete för att göra samhällsservice och anläggningar avsedda för allmänheten till- gängliga för personer med funktionsnedsättning. Sverige kan utan lag- ändringar ställa sig bakom kraven i artikel 19.

5.8.5Artikel 20 Personlig rörlighet

Konventionsstaterna ska vidta effektiva åtgärder för att säkerställa per- sonlig rörlighet med största möjliga oberoende för personer med funk- tionsnedsättning, bl.a. genom att

–a) underlätta personlig rörlighet för personer med funktionsnedsätt- ning på det sätt och vid den tid de själva väljer och till överkomlig kost- nad,

–b) underlätta tillgång för personer med funktionsnedsättning till hjälpmedel av kvalitet och andra former av assistans och annan personlig service, inklusive genom att göra dem åtkomliga till rimlig kostnad,

Prop. 2008/09:28

53

– c) erbjuda personer med funktionsnedsättning och berörd personal Prop. 2008/09:28 utbildning i rörelseteknik, samt

–d) uppmuntra tillverkare av hjälpmedel att beakta alla aspekter av förflyttningsbehov för personer med funktionsnedsättning.

5.8.6

Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig

bakom kraven i artikel 20.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Enligt Hjälpmedelsinstitutet (HI) talar erfarenhe-

terna för att Sverige internationellt sett ligger långt framme på det handi-

kappolitiska området, men HI delar samtidigt uppfattningen att mycket

återstår att göra innan vi på alla punkter kan anses uppfylla de åtaganden

och krav som konventionen innebär. Detta gäller inte minst på hjälp-

medels- och tillgänglighetsområdet. Det är därför nödvändigt att fortsatt

satsa på utvecklingen av hjälpmedel och även att förbättra möjligheterna

för dem som behöver dem att också faktiskt få tillgång till dem. Även om

hjälpmedel finns är det inte självklart att alla känner till dem eller kan

komma i åtnjutande av dem. Hand i hand med detta måste även tillgäng-

ligheten till samhället fortsatt förbättras, både avseende den fysiska mil-

jön och möjligheterna för medborgaren att delta i olika samhällsaktivi-

teter. Handikappförbundens samarbetsorgan framhåller att när det gäller

utbildning i rörelseteknik visar handikapprörelsens alternativrapport om

ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter att det beträffande insatser

från landstingen är svårt att få en heltäckande bild över omfattningen av

och kvaliteten på rehabiliterings- och habiliteringsverksamheten. Lands-

tingens kartläggningar och redovisningssystem omfattar inte habilitering

och rehabilitering, varför dessa insatser inte går att följa upp på ett god-

tagbart sätt vare sig beträffande behov eller resurser. Handikapprörelsens

alternativrapport visar också att många människor med funktionsnedsätt-

ning inte får tillgång till nödvändig habilitering eller rehabilitering. –

Begränsningar i val av rullstol, rullatorer m.m. orsakar problem. Ett

annat problem är enligt handikapprörelsen kostnaderna för hjälpmedel.

Skälen för regeringens bedömning: I Sverige har vi kommit relativt

långt med att tillhandahålla hjälpmedel av typen rollator och rullstol åt

dem som på grund av en funktionsnedsättning behöver hjälpmedel för att

underlätta personlig rörlighet. Lagstiftningen och landstingens ersätt-

ningsregler svarar för att hjälpmedlen kan ges till överkomlig kostnad.

Det finns också tillgång till ledsagarservice och andra former av assistans

och personlig service till rimlig kostnad. Landstingen erbjuder även både

personer med funktionsnedsättning och berörd personal utbildning i

rörelseteknik.

Hjälpmedelsinstitutet är ett nationellt kunskapscentrum inom området

hjälpmedel och tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning.

Institutets huvudmän är staten och Sveriges Kommuner och Landsting.

Verksamheten omfattar provning och upphandling av hjälpmedel, forsk-

ning och utveckling, utredningsverksamhet, utbildning och kompetens-

utveckling, internationell verksamhet och information.

54

De krav som ställs i artikel 20 om personlig rörlighet får anses upp- Prop. 2008/09:28 fyllda eller i varje fall vara på väg att bli uppfyllda i Sverige.

Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom artikelns krav.

5.9Yttrandefrihet och respekt för privatlivet

5.9.1Artikel 21 Yttrandefrihet och åsiktsfrihet samt tillgång till information

Konventionsstaterna ska vidta alla ändamålsenliga åtgärder för att säker- ställa att personer med funktionsnedsättning kan utöva yttrandefriheten och åsiktsfriheten, inklusive friheten att söka, ta emot och sprida uppgif- ter och idéer på samma villkor som andra och genom alla former av kommunikation som de själva väljer enligt definitionen i artikel 2, däri- bland genom att

–a) utan dröjsmål och extra kostnader förse personer med funktions- nedsättning med information som är avsedd för allmänheten i tillgängligt format och teknologi anpassad för olika funktionshinder,

–b) godta och underlätta användning i offentliga sammanhang av teckenspråk, punktskrift, förstorande och alternativ kommunikation och alla andra tillgängliga medel, former och format för kommunikation som personer med funktionsnedsättning själva valt,

–c) uppmana enskilda leverantörer av tjänster till allmänheten, där- ibland genom Internet, att erbjuda information och service i tillgängliga och användbara format för personer med funktionsnedsättning,

–d) uppmuntra massmedierna, däribland leverantörer av information genom Internet, att göra sina tjänster tillgängliga för personer med funk- tionsnedsättning, samt

–e) erkänna och främja användning av teckenspråk.

5.9.2Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 21.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Hjälpmedelsinstitutet (HI) menar att IT-området erbjuder särskilt stora möjligheter för just personer med funktionsned- sättning. Detta har bl.a. LSS- och hjälpmedelsutredningen belyst i sitt betänkande SOU 2004:83 Hjälpmedel. Den statliga satsningen åren 1998–2002 kallad ”IT för funktionshindrade och äldre”, som till större delen administrerades av Hjälpmedelsinstitutet, åskådliggjorde också informations- och kommunikationsteknikens stora potential på i första hand hjälpmedelsområdet. Detta gäller både i fråga om utvecklingen av nya hjälpmedel och deltagandet i informationssamhället – med allt vad det innebär av tillgång till olika tjänster och möjligheter att delta i olika samhälls- och sociala aktiviteter. Det finns skäl att understryka att infor- mations- och kommunikationstekniken är tillämplig på snart sagt alla

livssituationer – arbete, boende, utbildning, fritid, resor, socialt umgänge

55

osv. – Men vi vet också att informations- och kommunikationstekniken kan utgöra ett allvarligt hinder för möjligheterna att delta i samhällslivet. En helt avgörande förutsättning är nämligen att man har tillgång till nöd- vändiga verktyg (datorkraft och Internet) och dessutom har den kunskap som behövs för att kunna använda sig av dem. Dessutom måste webb- sidor och andra elektroniska media vara förståeligt utformade. Dessvärre visar tillgänglig statistik att personer med funktionsnedsättning fort- farande har sämre tillgång till datorer och Internet än genomsnitts- medborgaren. – Datorn är i dag en ordinarie konsumentprodukt, även om den samtidigt för en del människor är ett viktigt hjälpmedel för att kunna utföra vissa uppgifter. Utvecklingen sker dels som generella åtgärder i allmänt tillgänglig hård- och mjukvara, dels som specialanpassningar för olika slags funktionsnedsättningar. I förstnämnda fall är det stora företag som Microsoft m.fl. som svarar för utvecklingen, i andra fallet är det vanligtvis ganska små hjälpmedelsföretag, forskningsinstitutioner o.d. som står för utvecklingen. Det är ofta ett stort avstånd mellan dessa båda världar. – Resurserna för utvecklingsinsatser är enormt mycket större inom IT-branschens företag än vad de är inom hjälpmedelsföretagen, forskningsinstitutioner o.d. Utvecklingen av nya produkter och tjänster som är relaterade till datoranvändning är enormt snabb. Produktlanse- ringarna sker med allt tätare intervall. Ibland leder dessa nyutvecklingar till följdändringar bland produkt- och tjänsteområden som sköts av hjälpmedelsföretagen och motsvarande. De senare har ofta svårt att matcha den takt som de stora företagen i IT-branschen håller.

Verket för högskoleservice stödjer konventionens skrivningar, i synner- het att personer med funktionsnedsättning ska garanteras möjlighet att lämna och ta emot information. Specialskolemyndigheten anser att den absolut mest grundläggande förutsättningen för att kunna säkerställa att alla personer, även de med behov av teckenspråk för sin kommunikation, ska kunna utöva sin yttrandefrihet och åsiktsfrihet på samma villkor som andra, är att teckenspråk respekteras som ett fullvärdigt språk och att teckenspråksanvändares behov av att få utveckla och använda sitt språk erkänns och främjas. Detta för att man fullt ut ska kunna tillgodose alla människors behov av att såväl i offentliga sammanhang som i enskilda angelägenheter i sin kontakt med myndigheter och samhälle, både få ge och ta emot information på det egna språket. Radio- och TV-verket note- rar att det inom såväl regeringens som Radio- och TV-verkets tillstånds- givning för marksänd TV finns möjlighet att göra TV-program tillgäng- liga för personer med funktionsnedsättning. Det finns också en ordning med efterhandsgranskning av radio- och TV-sändningar som utförs av Granskningsnämnden för radio och TV. Frågor som rör tillgänglighet för funktionshindrade innefattas i en allmän översyn av radio- och TV-lagen (1996:844).

Handikappförbundens samarbetsorgan konstaterar att rådande regel- verk inte är tillräckligt. Kommunernas ansvar att göra såväl information som kommunikation tillgänglig måste ses över och skärpas, förvalt- ningslagen, förvaltningsprocesslagen och rättegångsbalken måste ses över och förstärkas, kommittédirektivet ”Översyn av radio- och TV- lagen m.m.” (dir. 2007:133) måste skärpas och ambitionsnivån öka när det gäller tillgängligheten till radio och TV och Sverige måste komplet-

Prop. 2008/09:28

56

tera regelverket rörande tillgängligheten till elektronisk information och Prop. 2008/09:28 service.

Skälen för regeringens bedömning: I Sverige är enligt 2 kap. 1 § regeringsformen varje medborgare tillförsäkrad yttrandefrihet gentemot det allmänna. Yttrandefriheten innebär frihet att i tal eller skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. I yttrandefrihetsgrundlagen är vidare varje medborgare gentemot det allmänna tillförsäkrad rätt att i olika medier uttrycka tankar, åsikter och känslor och i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst.

Handikappombudsmannen gav 2003 ut Riktlinjer för en statlig stats- förvaltning. År 2007 gjorde Handisam en uppdatering av riktlinjerna med titeln Riv hindren – Riktlinjer för tillgänglighet Enligt förordning 2001:526 om statliga myndigheters ansvar för genomförande av handi- kappolitiken. I riktlinjerna konstateras att alla människor ska kunna kommunicera med en myndighet och ta del av dess information. Här beskrivs vilka krav som ställs inom sex områden: skriftlig information, webbplats och e-tjänster, film och TV/video, telefonsamtal, korrespon- dens och meddelanden samt möten och konferenser.

I regeringens skrivelse till riksdagen i mars 2006 Uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken (skr. 2005/06:110) behandlas IT, elektroniska kommunikationer och post. Som sammanfatt- ning och slutsats uttalar regeringen (s. 78):

Ur handikappolitisk synpunkt är det viktigt att uppmärksamma de för- ändringar som pågår som en följd av framväxten av IT-samhället. Nya former för informationsinhämtning och kommunikationsmönster skapar möjligheter till ökad delaktighet för personer med funktionsnedsättning, men riskerar också att verka utestängande för vissa personer med funk- tionshinder. I den IT-politiska propositionen som riksdagen antog i januari 2006 läggs stor tonvikt vid vissa särskilda åtgärder för funktions- hindrades delaktighet i informationssamhället, bl.a. fortsatta försök med teckentolkning via mobiltelefon. – Utvecklingen inom detta område är i hög grad präglad av internationella processer. Samarbetet inom ramen för EU är därför betydelsefullt. Regeringen bedömer att det pågående arbetet i linje med Lissabonstrategin kan bidra till att Europa på sikt blir ett håll- bart informationssamhälle för alla.

Arbetet för att öka möjligheterna för personer med olika former av funktionsnedsättning att lämna och ta emot information har hög prioritet i det handikappolitiska arbetet i Sverige.

Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom artikelns krav.

5.9.3Artikel 22 Respekt för privatlivet

Enligt punkt 1 får ingen person med funktionsnedsättning, utan avseende på bostadsort eller boendeförhållanden, utsättas för ett godtyckligt eller olagligt ingripande i sitt privatliv, familjeliv, hem eller sin korrespondens eller annan typ av kommunikation eller för olagliga angrepp på sin heder och sitt anseende. Personer med funktionsnedsättning har rätt till lagens skydd mot sådana ingripanden eller angrepp.

57

Punkt 2 föreskriver att konventionsstaterna ska skydda sekretessen för Prop. 2008/09:28 personuppgifter och uppgifter om hälsa och rehabilitering för personer

med funktionsnedsättning på samma villkor som för andra.

5.9.4Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 22.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Skälen för regeringens bedömning: Den svenska regeringsformen skyddar medborgarnas grundläggande fri- och rättigheter. Några av dessa fri- och rättigheter får i viss utsträckning begränsas genom lag. Godtyck- ligt eller olagligt ingripande i den enskildes privatliv, familjeliv, hem

m.m.som denna artikel vill skydda medborgarna mot får därför inte förekomma i Sverige. Detta lagliga skydd gäller givetvis alla medborgare oavsett om de har en funktionsnedsättning. Sekretesslagen (1980:100) innebär ett skydd för sekretessen av personuppgifter och uppgifter om hälsa och rehabilitering för personer med funktionsnedsättning på samma villkor som för andra. Samma skydd gäller enligt den särskilda person- uppgiftslagen (1998:204) och de särskilda personuppgiftslagar som har meddelats på olika områden i anslutning till denna.

5.9.5Artikel 23 Respekt för hem och familj

Enligt punkt 1 ska konventionsstaterna vidta effektiva och ändamåls- enliga åtgärder för att avskaffa diskriminering av personer med funk- tionsnedsättning i alla frågor som gäller äktenskap, familj, föräldraskap och personliga förbindelser på samma villkor som för andra för att säker- ställa att

–a) rätten erkänns för alla personer med funktionsnedsättning i giftas- vuxen ålder att ingå äktenskap och bilda familj på grundval av de bli- vande makarnas fria och fulla samtycke,

–b) rätten erkänns för personer med funktionsnedsättning att fritt och under ansvar bestämma antalet barn och tidsrymden mellan havande- skapen och att ha tillgång till åldersanpassad information, preventiv- medel och familjeplanering samt tillhandahållande av de medel som behövs för att de ska kunna utöva denna rätt,

–c) personer med funktionsnedsättning, även barn, får behålla sin fer- tilitet på samma villkor som andra.

Konventionsstaterna ska vidare enligt punkt 2 säkerställa personer med funktionsnedsättning rättigheter och skyldigheter när det gäller förmyn- derskap eller godmanskap för barn, vårdnad om barn och adoption eller liknande, om sådana begrepp förekommer i nationell lag, varvid dock barnets bästa alltid främst ska beaktas. Konventionsstaterna ska lämna ändamålsenligt stöd till personer med funktionsnedsättning i utövandet av deras ansvar för barnens fostran.

Enligt punkt 3 ska konventionsstaterna säkerställa att barn med funk-

tionsnedsättning har lika rättigheter i familjelivet. För att förverkliga

58

dessa rättigheter och för att förhindra att barn med funktionsnedsättning Prop. 2008/09:28 göms undan, överges, försummas och avskiljs ska konventionsstaterna

åta sig att lämna tidig och allsidig information, service och stöd till barn med funktionsnedsättning och till deras familjer.

Punkt 4 föreskriver att konventionsstaterna ska säkerställa att ett barn inte skiljs från sina föräldrar mot deras vilja, utom i de fall då behöriga myndigheter, som är underställda rättslig överprövning i enlighet med tillämplig lag och tillämpliga förfaranden, finner att sådant åtskiljande är nödvändigt för barnets bästa. Ett barn ska inte i något fall skiljas från sina föräldrar på grund av barnets eller den ena eller båda föräldrarnas funktionsnedsättning.

Enligt punkt 5, slutligen, ska konventionsstaterna, om de närmast anhö- riga inte är i stånd att ta hand om ett barn med funktionsnedsättning, vidta alla åtgärder för att erbjuda alternativ omsorg inom den utvidgade familjen och, i avsaknad av sådan, placering i familjeliknande miljö i samhället.

5.9.6Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 23.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Barnombudsmannen menar att det behövs en

ökad medvetenhet kring ungdom med funktionsnedsättningar och deras

kärleksrelationer. Enligt konventionen ska personer med funktionsned-

sättning ha tillgång till anpassad information om bland annat preventiv-

medel. Tonåringar med funktionsnedsättning får inte den information och

råd om sex, relationer och samlevnad som andra tonåringar får av barn-

morskor och psykologer på ungdomsmottagningar. Det behövs särskilda

mottagningar som kan ge svar och stöd till ungdomar med funktionsned-

sättning. – Levnadsvillkoren för barn som lever med föräldrar med funk-

tionsnedsättning bör uppmärksammas. Barnen riskerar att blir isolerade

såväl fysiskt och ekonomsikt på grund av att föräldrarna har begränsade

möjligheter att vara delaktiga i barnens vardag. Föräldrastöd till dessa

föräldrar bör särskilt utvecklas för att garantera att barnen får en trygg

uppväxt.

Handikappförbundens samarbetsorgan uppger att det har inte gått att

finna någon studie över i vilken utsträckning människor med funktions-

nedsättningar kan få adekvat sexualupplysning och hjälp att familje-

planera. Handikappförbunden känner dock till brister och föreslår därför i

sin alternativrapport att: En struktur för samhällsstöd och information

måste utarbetas. Instanser däribland skolor, vårdcentraler och mödra-

vårdscentraler samt organisationer som ger upplysning om sex och sam-

levnadsfrågor måste veta var kunskap och information finns att hämta för

personer med olika behov. – Beträffande punkten 2 vittnar flera av med-

lemsorganisationerna om hur medlemmar ringer till förbunden för att få

stöd och hjälp i frågor om adoption. Många av dem som hör av sig har

blivit nekade eller avrådda att ansöka om adoption. Såväl Handikapp-

ombudsmannen som enskilda individer har drivit fall i domstol. När det

59

gäller adoption är det viktigt att bekämpa negativa attityder, fördomar och bristande kunskap om olika människors möjligheter och förutsätt- ningar inom socialnämnderna och inom andra berörda organ. Först då kan en rättvis bedömning av föräldrarnas kapacitet och möjligeter göras. I fråga om ansvaret för barns fostran är visserligen gällande lagar till- räckliga men teori och praktik stämmer enligt handikapprörelsen inte överens, vilket leder till att familjer med familjemedlem med funktions- nedsättning inte får tillräckligt skydd av samhället. – När det gäller kon- ventionsstaternas skyldighet att lämna ändamålsenligt stöd till personer med funktionsnedsättning i utövandet av deras ansvar för barnens fostran anser Handikappförbunden sammanfattningsvis att lagarna om stöd och service, dvs. SoL, LSS och LASS är tillräckliga, men att teori och praktik inte stämmer överens. Åtgärder måste vidtas för att Sverige ska kunna sägas leva upp till artikel 23 i konventionen.

Skälen för regeringens bedömning: Den svenska lagstiftningen gör inga undantag för personer med funktionsnedsättning i frågor som gäller äktenskap, familj, föräldraskap och personliga förbindelser. Kraven i punkt 1 om rätt att ingå äktenskap i giftasvuxen ålder och bilda familj, bestämma antalet barn, ha tillgång till information om familjeplanering och att få behålla sin fertilitet på samma villkor som andra överensstäm- mer med de svenska rättsreglerna.

Punkt 2. I den svenska lagstiftningen är det också säkerställt att männi- skor med funktionsnedsättning har rättigheter och skyldigheter när det gäller förmynderskap eller godmanskap för barn, vårdnad om barn och adoption. Av 6 kap. 2 a § föräldrabalken framgår att barnets bästa ska komma i främst rummet vid avgörande enligt kapitlet av alla frågor som rör vårdnad, boende och umgänge. I 1 kap. 2 § socialtjänstlagen (2001:453, SoL) föreskrivs att när åtgärder rör barn ska det särskilt be- aktas vad hänsynen till barnet bästa kräver. I 6 kap.14 § föräldrabalken hänvisas till bestämmelser i SoL om rätten för barn och vårdnadshavare att få stöd och hjälp hos socialnämnden. Socialnämnden förmedlar kon- takter med andra rådgivande samhällsorgan. När det gäller personer med vissa funktionsnedsättningar är landstinget skyldigt att lämna rådgivning och annat personligt stöd som ställer krav på särskild kunskap om pro- blem och livsbetingelser för personer med stora och varaktiga funktions- nedsättningar.

Beträffande bestämmelsen i punkt 3 kan hänvisas till den inledande be- stämmelsen i föräldrabalkens kapitel om vårdnad, boende och umgänge. Där föreskrivs att barn har rätt till omvårdnad, trygghet och en god fost- ran. Barn ska behandlas med aktning för sin person och egenart och får inte utsättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling.

I 5 kap. 1 § SoL läggs också fast omfattande skyldigheter för social- nämnden att verka för att barn och ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden och bl.a. i nära samarbete med hemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver och, om hänsynen till den unges bästa motiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet. Alla barn i Sverige kallas efter födelse och hemkomst till barnavårdscentral eller motsvarande för regelbunden kontroll. Föräldrarna får i samband därmed råd och stöd för barnets skötsel.

Prop. 2008/09:28

60

Punkt 4. I föräldrabalken och i lagen (1990:52) med särskilda bestäm- Prop. 2008/09:28 melser om vård av unga (LVU) är det noga reglerat under vilka förut-

sättningar ett barn får skiljas från sina föräldrar mot deras vilja. Sådant avskiljande får endast göras när det anses nödvändigt för barnets bästa, och det kan underställas rättslig överprövning. Inte i något fall får ett barn skiljas från sina föräldrar på grund av barnets eller den ena eller båda föräldrarnas funktionsnedsättning.

I enlighet med vad som krävs i punkt 5 föreskriver SoL att när ett barn behöver vårdas eller bo i ett annat hem än det egna ska det i första hand övervägas om barnet kan tas emot av någon anhörig eller annan närstå- ende. När detta inte är lämpligt eller möjligt, ska socialnämnden sörja för att barnet tas emot i ett familjehem eller i ett hem för vård eller boende. Även om det i en del avseenden kan finnas brister i tillämpningen, har Sverige ett regelverk som tillgodoser de krav som uppställs i artikeln på respekt för hem och familj.

5.10Utbildning

5.10.1Artikel 24 Utbildning

I punkt 1 erkänner konventionsstaterna rätten till utbildning för personer med funktionsnedsättning. För att förverkliga denna rätt utan diskrimi- nering och på lika villkor, ska konventionsstaterna säkerställa ett sam- manhållet utbildningssystem på alla nivåer och livslångt lärande inriktat på

–a) full utveckling av den mänskliga potentialen och känslan för vär- dighet och egenvärde samt förstärkning av respekten för de mänskliga rättigheterna, de grundläggande friheterna och den mänskliga mång- falden,

–b) utveckling av personlighet, begåvning och kreativitet hos personer med funktionsnedsättning samt av deras mentala och fysiska färdigheter till deras fulla möjligheter, samt

–c) att göra det möjligt för personer med funktionsnedsättning att effektivt delta i ett fritt samhälle.

För att förverkliga denna rätt ska konventionsstaterna enligt punkt 2 säkerställa att

–a) personer med funktionsnedsättning inte utestängs från det all- männa utbildningssystemet på grund av funktionsnedsättning och att barn med funktionsnedsättning inte utestängs från kostnadsfri obliga- torisk grundutbildning eller från undervisning som följer efter grundut- bildning, på grund av funktionsnedsättning,

–b) personer med funktionsnedsättning, på samma villkor som andra, får tillgång till en inkluderande och kostnadsfri grundutbildning av kva- litet och till undervisning som följer efter grundutbildning på sina hem- orter,

–c) skälig anpassning erbjuds utifrån personliga behov,

–d) personer med funktionsnedsättning ges nödvändigt stöd inom det allmänna utbildningssystemet för att underlätta deras ändamålsenliga utbildning, samt

61

– e) ändamålsenliga individanpassade stödåtgärder erbjuds i miljöer Prop. 2008/09:28 som erbjuder största möjliga kunskapsrelaterade och sociala utveckling

som är förenlig med målet fullständig inkludering.

Konventionsstaterna ska enligt punkt 3 göra det möjligt för personer med funktionsnedsättning att lära sig praktiska och sociala färdigheter för att underlätta deras fulla och likvärdiga deltagande i utbildning och som samhällsmedlemmar. I detta syfte ska konventionsstaterna vidta ända- målsenliga åtgärder, bl.a. för att

–a) underlätta inlärning av punktskrift, alternativ skrift, förstorande och alternativa former, medel och format för kommunikation samt rörelse- och orienteringsförmågan och underlätta kamratstöd och mentor- skap,

–b) underlätta inlärning av teckenspråk och främja dövsamhällets språkliga identitet, samt

–c) säkerställa att utbildning av personer, särskilt av barn med syn- skada eller dövblindhet eller som är döva eller hörselskadade, ges på de mest ändamålsenliga språken, formerna och medlen för kommunikation för den enskilde och i miljöer som maximerar kunskapsrelaterad och social utveckling.

Punkt 4. För att säkerställa förverkligandet av denna rättighet ska kon- ventionsstaterna vidta ändamålsenliga åtgärder för att anställa lärare, även lärare med funktionsnedsättning, som är kunniga i teckenspråk och/eller punktskrift, och för att utbilda yrkeskunniga personer och per- sonal som är verksamma på alla utbildningsnivåer. Denna utbildning ska omfatta kunskap om funktionshinder och användning av lämpliga försto- rande och alternativa former, medel och format för kommunikation, utbildningstekniker och material för att stödja personer med funktions- nedsättning.

Slutligen ska enligt punkt 5 konventionsstaterna säkerställa att personer med funktionsnedsättning får tillgång till allmän högre utbildning, yrkes- utbildning, vuxenutbildning och livslångt lärande utan diskriminering och på samma villkor som andra. I detta syfte ska konventionsstaterna säkerställa att skälig anpassning erbjuds personer med funktionsnedsätt- ning.

5.10.2Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 24.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Statens skolverk menar att de segregerande lös-

ningarna för elever i behov av särskilt stöd har ökat. En farhåga är att det

särskilda stödet ofta inte ges förrän en medicinsk diagnos hos eleven har

konstaterats. Skolverket har ofta kritiserat skolhuvudmännen för att stöd-

behovet inte analyserats tillräckligt och att stödet inte sällan ges på ett

segregerande sätt. Skolverket anser att organisatoriska lösningar som

särskild undervisningsgrupp och anpassad studiegång bör användas

restriktivt och efter noggrann utredning för att ge särskilt stöd till elever

som visat sig behöva just den formen av insatser. Det finns en risk att det

62

i dag sker slentrianmässigt. Insatserna ska också ingå i ett åtgärdspro- gram och utvärderas med avseende på konsekvenserna för den enskilde eleven. I Skolverkets inspektionsrapporter återkommer kritik mot brister även i dessa avseenden. – I genomsnitt har varje kommun organiserat minst fyra särskilda undervisningsgrupper, där eleverna tillbringar minst 50 procent av tiden. Omkring hälften av kommunerna anger att dessa grupper är riktade till elever med en viss diagnos eller problem. Resurs- skolor skapas ofta centralt i en kommun eller i samarbete mellan kom- muner där elever får sin undervisning men där samtidigt förutsättning- arna för deras kontakt med ursprungsklasserna är sämre. Det bör påpekas att det också har tillkommit ett antal fristående särskolor och skolor för elever med en diagnos som enda gemensamma nämnare. Dessa skolor är ofta små. Och, även om man har en engagerad och kunnig personal, riskerar man att verka i en isolerad miljö och därmed inte alltid ha till- räckliga förutsättningar för att ge eleverna en långsiktigt bred social utveckling. – Skolverket vill peka på betydelsen av skolors främjande arbete för att eleverna ska rymmas i en skola med kvalitet tillsammans med andra på hemorten oavsett funktionsnedsättningar eller andra olik- heter. Utöver en stärkt inspektion är det också viktigt att säkerställa att de generella förutsättningarna för lärande och utveckling passar så många som möjligt. Skolverket, som sektorsmyndighet för handikappolitiken, avser att föra stödet till inkluderande processer i skolverksamhetens centrala arbetsområden vidare i den nya myndighetsstrukturen.

Högskoleverket anser att Sverige när det gäller högre utbildning lever väl upp till de krav och förväntningar som konventionen ställer. Stockholms universitet påpekar att det finns omfattande erfarenheter som visar att Sverige länge haft en hög målsättning men att mycket återstår att göra. Erfarenheterna visar att nya mål här knappast får så stor betydelse. Det som krävs är omfattande forskning om hur barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättningar kan få ett särskilt stöd som bidrar till framtida, reell inklusion i samhället. I många fall kräver det nödvändiga särskilda stödet extra resurser, det gäller inte minst tillträdet till högre utbildning och forskning, där utvecklingen i vårt land släpar efter många andra länder. Dessa förhållanden bör särskilt uppmärksammas i det åt- gärdsprogram som bör sättas in i samband med genomförandet av kon- ventionens krav.

Linköpings universitet anser att artikel 24 har brister när det gäller ut- bildning på universitetsnivå. För svenska förhållanden ska skälig anpass- ning erbjudas utifrån personliga behov vilket inte är okomplicerat på vissa utbildningar, då bl.a. resurser av olika slag, såsom ekonomiska och personella, är begränsade. Konventionen förutsätter i någon mening att problem inom utbildningssystemet löses på lägre nivå och inte längre existerar när den funktionshindrade uppnått vuxen ålder. – Konventionen betraktas som ett viktigt dokument i såväl utbildning som forskning vid Hälsouniversitetet.

European Institute for Design and Disability saknar i promemorian ett historiskt perspektiv och därmed också några välbehövliga problematise- ringar. Vilken roll spelar ett decentraliserat huvudmannaskap för skolan, exklusive specialskolan och sameskolan, för elevers med funktions- nedsättning möjligheter till utbildning på lika villkor? Vilka konsekven-

Prop. 2008/09:28

63

ser får i ett konventionsperspektiv den pågående utvecklingen mot allt fler enskilda huvudmän?

Nämnden för Rh-anpassad utbildning, som sedan den 1 juli 2008 till- sammans med Specialskolemyndigheten och Specialpedagogiska insti- tutet har gått upp i Specialpedagogisk skolmyndigheten, påpekar att definitionen av ”skälig anpassning” inte är glasklar. Det finns en risk att kommuner av exempelvis ekonomiska skäl gör en annan tolkning än vad som är tänkt och väljer att skapa särlösningar i stället för inkludering, t.ex. att elever hänvisas till särskilda undervisningsgrupper i den egna skolan eller i kommunen. Regelverket behöver kompletteras för att garantera elevers rätt till hjälpmedel, stöd och anpassningar i skolan.

Barnombudsmannen uppger att det förekommer att elever nekas till- träde i friskolor med hänvisning till bristande ekonomiska resurser. Här måste skollagen ändras så att varje barn kan få välja skola. Barn har rätt till stöd, hjälpmedel och anpassningsåtgärder så att en elev med funk- tionsnedsättning ska kunna ta del av undervisningen utifrån sina förut- sättningar. Det råder brist på anpassade läromedel och många barn kan inte delta i all undervisning. Lärare har lågt ställda förväntningar på ele- verna vilket gör att de inte får undervisning på sin nivå.

Specialskolemyndigheten framhåller att Sverige har en lång tradition av att tillgodose barns behov av utbildning och också ett väl utbyggt system för hur detta ska göras. Det är självklart för oss att alla barn har rätt till en likvärdig, god och demokratisk utbildning på lika villkor. Alla barn har rätt till hjälp och stöd i skolan, oavsett funktionshinder. Men skolhuvud- männen lever inte alltid upp till de krav som ställs, och det ser dessutom väldigt olika ut i olika kommuner vilket stöd och vilken hjälp barn (med eller utan funktionshinder) får. Det är viktigt att se till alla barns behov på vägen mot målet och att inse att det måste få finnas många olika lös- ningar för att kunna nå fram. Barn är olika och vägen fram till det gemensamma målet kan därför behöva se väldigt olika ut. Det kan krävas såväl en pedagogisk som en organisatorisk differentiering i arbetet mot en likvärdig utbildning. Det måste finnas en flexibilitet och en lyhördhet i vägvalen både utifrån kunskapsnivå, språk och andra förutsättningar. Myndigheten vill uppmärksamma att målgruppen för specialskolan vid- gas från den 1 juli 2008, då Ekeskolan för synskadade med ytterligare funktionshinder och Hällsboskolan för gravt språkstörda, åter etableras som specialskolor. Likartade synpunkter framförs av Specialpedagogiska institutet.

Samhall AB vill särskilt peka på att tillgången till utbildning har en mycket avgörande betydelse för att man ska kunna skaffa sig en inträ- desbiljett till dagens arbetsliv och att detta då i allra högsta grad gäller personer med funktionsnedsättning. Vännäs kommun anser att lagar och regelverk, exempelvis LSS i relation till skollagen borde kunna harmo- nieras bättre och förtydligas så att kommunen får tydligare riktlinjer och bättre kan tillgodose behovet av stöd och specialinsatser i skolan.

Handikappförbundens samarbetsorgan framhåller att såväl legislativa som administrativa åtgärder måste vidtas för att Sverige ska kunna sägas leva upp till artikel 24 i konventionen. Handikappförbunden vill särskilt framhålla Skolverkets utbildningsinspektion som visar att det stöd som eleverna har rätt till ofta uteblir eller inte är anpassat efter elevernas be- hov. – Handikappförbunden välkomnar betänkandet Tydlig och öppen –

Prop. 2008/09:28

64

Förslag till en stärkt skolinspektion (SOU 2007:101) och anser att en kraftfull utbildningsinspektion som samverkar med en stödjande och rådgivande specialpedagogisk myndighet kan bidra till att de statliga målen för skolan och handikappolitiken bättre genomförs av skolor och huvudmän. – På Handikappförbundens årsmöte 2008 antogs en gemen- sam skolplattform för alla 43 förbunden. Plattformen innehåller vision, beskrivning av nuläget och hur 43 förbund vill ha sin skola. Handikapp- förbunden vill särskilt hänvisa till skolplattformen och anser att Handi- kappförbundens gemensamma skolplattform måste ligga till grund för hur skolan skall utvecklas för att kunna tillmötesgå elever med olika förutsättningar. – Handikappförbunden vill även hänvisa till Hörsel- skadades riksförbunds förslag om att skapa en ny samlad nationell skol- organisation för hörselskadade och döva, så att alla elever som hör dåligt får teckenspråk, hörseltekniska anpassningar och hörselutbildade lärare i en miljö med små klasser. – Handikappförbunden vill även lyfta skillna- derna i fråga om garanterad undervisningstid. För särskolan gäller att timplanen för träningsskolan innehåller 7 020 timmar totalt för årskur- serna 1–10 medan grundsärskolans timplan innehåller 7 400 timmar för motsvarande årskurser. Det är inte acceptabelt att elever med stora inlärningssvårigheter har färre garanterade undervisningstimmar än ele- ver med en lindrigare funktionsnedsättning. – Personal, som arbetar med elever med utvecklingsstörning, måste ha adekvat kunskap om begåv- ningshjälpmedel och begåvningsstöd för att kunna erbjuda elever med utvecklingsstörning det stöd de behöver för att klara skolan på bästa möjliga sätt. – Handikappförbunden vill även framhålla att elever med kommunikationssvårigheter däribland personer med talskador och språk- störningar måste garanteras inlärning av samt möjlighet att använda Alternativ och Kompletterande Kommunikation, AKK. Handikappför- bunden anser att det ska vara obligatoriskt att personal som arbetar med elever som har en grav tal- och språkstörning ska ha adekvat kunskap om olika former av AKK. – Handikapprörelsen har synpunkter på undan- tagsbestämmelsen som gör att friskolor inte behöver ta emot barn vilkas mottagande skull medföra att betydande organisatoriska eller ekono- miska svårigheter uppstår för skolan. Man påpekar att bestämmelsen gör det möjligt för en fristående skola att neka en elev tillträde om han eller hon behöver extra resurser. Bestämmelsen i skollagen måste enligt handikapprörelsen tas bort så att fristående skolor inte har möjlighet att neka att ta emot elever med omfattande funktionsnedsättningar.

Elöverkänsligas Riksförbund påpekar brister med att utbildningsväsen- det i hög grad har tagit till sig det nya IT-samhällets möjligheter, då man inte bara använder det som ett hjälpmedel. Hela skolgången har anpassats till denna teknik och krav ifrån skolan/lärarna att elevernas hemuppgif- ter/uppsatser/arbeten ska vara datautskrivna, gör att elever som är elöver- känsliga eller vars familj har denna funktionsnedsättning och därför inte har möjlighet att ha dator hemma, diskrimineras och missgynnas i sin utbildning.

Skälen för regeringens bedömning: Omfattande krav ställs i artikel 24 när det gäller att säkerställa rätten till utbildning för personer med funktionsnedsättning.

Prop. 2008/09:28

65

Grunddragen i det svenska utbildningssystemet

Enligt skollagen (1985:1100) ska alla barn och ungdomar, oberoende av kön, geografiskt hemvist samt sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Utbildningen ska inom varje skolform vara likvärdig, varhelst den anordnas i landet. I utbildningen ska hänsyn tas till elever i behov av särskilt stöd. Till de allmänna föreskrifterna i skollagen hör att verksam- heten i skolan ska utformas i överensstämmelse med grundläggande värderingar. Var och en som verkar inom skolan ska främja aktning för varje människas egenvärde och respekt för vår gemensamma miljö.

Kommunerna är huvudmän för förskolan, förskoleklassen och grund- skolan. Kommuner och i vissa fall landsting är huvudmän för gymnasie- skolan, särskolan och det offentliga skolväsendet för vuxna. Dessutom kan förskola och förskoleklass drivas av enskilda huvudmän samt grund-, gymnasie- och särskola av fristående huvudmän. För specialskolan och sameskolan är staten huvudman.

Skolhuvudmännen anställer och har arbetsgivaransvar för lärarna i skolan. Statens ansvar består av att utbilda lärare samt att ställa krav på skolhuvudmännen att för undervisningen använda lärare som har en utbildning avsedd för den undervisning de i huvudsak ska bedriva. Vid de statliga lärarutbildningarna utbildas bl.a. specialpedagoger med inrikt- ning på t.ex. teckenspråk och punktskrift.

Barn som är bosatta i landet har skolplikt. Skolplikten gäller dock inte i fråga om barn som varaktigt vistas utomlands eller vars förhållanden är sådana att de uppenbarligen inte kan begäras att barnet ska gå i skola. Skolplikten motsvaras av en rätt att få utbildning inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Barn ska fullgöra skolplikten i grund- skolan, särskolan eller specialskolan. Om de senare skolformerna, se nästa avsnitt.

Sådan utbildning inom det offentliga skolväsendet för barn och ung- dom som är avsedd att påbörjas efter avslutad grundskoleutbildning eller motsvarande fram till och med det första kalenderhalvåret de år de fyller 20 år bildar gymnasieskolan. Utbildningen i gymnasieskolan ska utgöras dels av utbildning på nationella program, som är avsedda att kunna genomgås på tre läsår, dels av utbildning på specialutformade program, som också är avsedda att kunna genomgås på tre läsår, dels av individu- ella program.

Det offentliga skolväsendet för vuxna ska ge vuxna tillfälle att i enlig- het med individuella önskemål komplettera sin utbildning. För vuxna anordnar det allmänna utbildning i form av kommunal vuxenutbildning (komvux), vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux) och svensk- undervisning för invandrare (sfi). Verksamheten inom det offentliga skolväsendet för vuxna ska utformas i överensstämmelse med grund- läggande demokratiska värderingar. Var och en som verkar inom det skolväsendet ska främja aktning för varje människas egenvärde och respekt för vår gemensamma miljö.

De grundläggande bestämmelserna för högskoleverksamhet anges i högskolelagen (1992:1434). Bland annat föreskrivs att högskolorna, så långt det kan ske med hänsyn till kvalitetskrav, ska som studenter ta emot de sökande som uppfyller behörighetskraven för studierna. Lärosätena

Prop. 2008/09:28

66

beslutar självständigt över innehållet i utbildningarna liksom över vilka lärare som ska anställas.

Särskilt stöd och utbildning för personer med funktionsnedsättning

Enligt skollagen är skolhuvudmannen skyldig att ge särskilt stöd till alla elever i förskoleklass och grundskola som har svårigheter i skolarbetet, oavsett eventuell funktionsnedsättning. På samma sätt ska förskoleverk- samheten utgå från varje barns behov och barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling ska ges den omsorg som deras speciella behov kräver. Alla som antagits till gymnasieutbild- ning har också rätt till stöd, i den mån det behövs, för att kunna fullfölja sin utbildning.

Förskoleverksamhet och skolbarnomsorg ska tillhandahållas i den om- fattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller barnets eget behov. Barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling ska emellertid anvisas plats i förskola eller fritidshem, om inte barnets behov av stöd tillgodoses på något annat sätt.

För barn och ungdomar som inte kan gå i grundskolan eller gymnasie- skolan på grund av utvecklingsstörning, betydande och bestående begåv- ningsmässigt funktionshinder på grund av hjärnskada eller autism eller autismliknande tillstånd finns särskolan. Barn som på grund av sitt funk- tionshinder eller av andra särskilda skäl inte kan gå i grundskolan eller särskolan ska tas emot i specialskolan om de är synskadade och har ytterligare funktionshinder, är döva eller hörselskadade eller har en grav språkstörning. Staten är huvudman för specialskolan.

För svårt rörelsehindrade ungdomar får de kommuner som regeringen bestämmer i sin gymnasieskola anordna speciellt anpassad utbildning (gymnasieskola med Rh-anpassad utbildning).

Utbildningen i särskolan syftar till att ge barn och ungdomar med ut- vecklingsstörning en till varje elevs förutsättningar anpassad utbildning som så långt det är möjligt motsvarar den som ges i grundskolan och gymnasieskolan. Elever i särskolan har motsvarande rätt till särskilt stöd som elever i grund- och gymnasieskolan. Särskolan omfattar obligatorisk särskola (grundsärskola och träningsskola) samt gymnasiesärskola (na- tionella, specialutformade och individuella program). Ungdomar har rätt att efter skolpliktens upphörande tas emot i gymnasiesärskolan i utbild- ning som är avsedd för att påbörjas fram till och med det första kalender- halvåret det år de fyller 20 år, om styrelsen för särskolan i hemkommu- nen bedömt att de inte kan gå i gymnasieskolan därför att de har en ut- vecklingsstörning. Varje kommun är skyldig att erbjuda dessa ungdomar utbildning under fyra år i gymnasiesärskolan.

Utbildningen i specialskolan ska syfta till att ge barn och ungdomar en till varje elevs förutsättningar anpassad utbildning som så långt det är möjligt motsvarar den utbildning som ges i grundskolan.

Vuxenutbildningen för personer med utvecklingsstörning (särvux) be- står av grundläggande särvux och gymnasial särvux. Utbildningen i sär- vux ska anordnas i form av kurser. Grundläggande särvux syftar till att ge vuxna som har utvecklingsstörning kunskaper och färdigheter motsva-

Prop. 2008/09:28

67

rande dem som barn och ungdom kan få i den obligatoriska särskolan. Prop. 2008/09:28 Vuxna med utvecklingsstörning har rätt till grundläggande särvux, om de

saknar sådana kunskaper som den obligatoriska särskolan syftar till att ge och om de har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Gymna- sial särvux syftar till att ge vuxna med utvecklingsstörning kunskaper och färdigheter motsvarande dem som ungdomar kan få på nationella eller specialutformade program i gymnasiesärskolan. Kommunerna ska erbjuda gymnasial särvux. De ska härvid sträva efter att erbjuda utbild- ning som svarar mot behov och efterfrågan. Efter överenskommelse med en kommun får ett landsting anordna gymnasial särvux som motsvarar den utbildning som ges på nationella och specialutformade program i gymnasiesärskolan.

Till de övriga föreskrifterna i skollagen hör att Socialstyrelsen har den

centrala tillsynen över elevhemsboende, vid Rh-anpassad utbildning,

specialskolor och resurscenter samt vid viss utbildning för elever med

utvecklingsstörning som bedrivs enligt avtal med staten.

Förbud mot diskriminering

Den 1 januari 2009 träder den nya diskrimineringslagen (2008:567) i

kraft. Diskrimineringsförbudet i lagens 2 kap. 5 § motsvarar i huvudsak

de nuvarande diskrimineringsförbuden i lagen (2001:1286) om likabe-

handling i av studenter i högskolan och lagen (2006:67) om förbud mot

diskriminering och annan kränkande behandlig av barn och elever. Där-

utöver omfattar förbudet i diskrimineringslagen också annan utbildnings-

verksamhet än som avsetts i de nuvarande lagarna. Enligt den nya för-

budsbestämmelsen får den som bedriver verksamhet som avses i skol-

lagen (1985:1100) eller annan utbildningsverksamhet (utbildningsan-

ordnare) inte diskriminera något barn eller någon elev eller studerande

som deltar i eller söker till verksamheten. Anställda och uppdragstagare i

verksamheten ska likställas med utbildningsanordnaren när de handlar

inom ramen för uppdraget.

Diskrimineringsförbudet gäller även i det fall en utbildningsanordnare

genom skäliga åtgärder i fråga om lokalernas tillgänglighet och använd-

barhet kan se till att en person med funktionshinder, som söker eller har

antagits till utbildning enligt högskolelagen (1992:1434) eller till utbild-

ning som kan leda fram till en examen enligt lagen (1993:792) om till-

stånd att utfärda vissa examina, kommer i en jämförbar situation med

personer utan sådant funktionshinder.

Från diskrimineringsförbudet finns undantag i vissa angivna situatio-

ner.

Särskilt om fristående skolor

I skollagens 9 kap. om fristående skolor anges i 2 § att en fristående

skola, vars utbildning ger kunskaper och färdigheter som till art och nivå

väsentligen svarar mot de kunskaper och färdigheter som grundskolan,

särskolan respektive specialskolan ska förmedla, ska godkännas under

vissa ytterligare förutsättningar. Ett sådant krav är att skolan är öppen för

alla som har rätt till motsvarande skolform. Undantag görs dock för

68

sådana barn vilkas mottagande skulle medföra att betydande organisato- Prop. 2008/09:28 riska eller ekonomiska svårigheter uppstår för skolan.

Motsvarande undantag gäller emellertid även för kommunala skolor. Vid fördelning av elever i grundskolan på olika skolor ska kommunen beakta vårdnadshavarens önskemål så långt det är möjligt utan att andra elevers berättigade krav på placering i en skola nära hemmet åsidosätts eller betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen.

Kommunen är dock skyldig att erbjuda grundskola och gymnasieskola för de elever som enligt skollagen har rätt till sådan utbildning. Det inne- bär att kommunen är skyldig att anordna grundskoleutbildning samt att tillgodose alla berättigade elever utbildning inom kommunal gymnasie- skola. När det gäller utbildning i gymnasieskola kan kommunen emeller- tid tillgodose detta genom att teckna avtal med andra kommuner.

Slutsatser

Det svenska utbildningssystemet så som det avspeglar sig i de refererade lagbestämmelserna uppfyller tillsammans med andra författningar och riktlinjer högt ställda krav som kan sägas motsvara de förpliktelser som konventionsstaterna tagit på sig genom det utförliga regelverket i artikel 24.

Remissinstanserna framhåller emellertid på olika håll betydande brister i tillämpningen. Skolverket och Specialskolemyndigheten har t.ex. kon- staterat att alla kommuner inte lever upp till sina skyldigheter när det gäller barn i behov av särskilt stöd. Nämnden för RH-anpassad utbild- ning och Barnombudsmannen har också konstaterat att regelverket behö- ver förtydligas i vissa avseenden. Handikappförbundens samarbetsorgan framhåller att såväl legislativa som administrativa åtgärder måste vidtas.

Regeringen har redan initierat ett antal reformer för att komma till rätta med problem som remissinstanserna påpekar. Inspektionen av skolor kommer att förstärkas genom inrättandet av en särskild myndighet, Sta- tens skolinspektion. Sedan den 1 juli 2008 finns Specialpedagogiska skolmyndigheten som samordnar det statliga stödet i specialpedagogiska frågor. Inom Utbildningsdepartementet pågår dessutom arbetet med att ta fram förslag till en ny skollag.

De brister som finns i tillämpningen av gällande regler kan enligt regeringens uppfattning inte anses utgöra hinder för ratifikation.

5.11Hälsa, habilitering och rehabilitering

5.11.1 Artikel 25 Hälsa

Konventionsstaterna erkänner att personer med funktionsnedsättning har

rätt att åtnjuta bästa möjliga hälsa och utan diskriminering på grund av

funktionsnedsättning. Konventionsstaterna ska vidta alla ändamålsenliga

åtgärder för att säkerställa tillgång till hälso- och sjukvårdstjänster för

personer med funktionsnedsättning med beaktande av jämställdhets-

perspektivet, däribland hälsorelaterad rehabilitering. Konventionsstaterna

ska särskilt

69

– a) erbjuda personer med funktionsnedsättning samma utbud, kvalitet Prop. 2008/09:28 och standard avseende gratis eller subventionerad hälso- och sjukvård

samt insatser och behandlingsprogram som erbjuds andra personer, även när det gäller sexuell och reproduktiv hälsa samt befolkningsbaserade offentliga folkhälsoprogram,

–b) erbjuda sådan hälsoservice som personer med funktionsnedsätt- ning behöver särskilt på grund av deras funktionsnedsättning, inklusive tidig upptäckt och ändamålsenliga insatser, och service som är avsedd för att begränsa och förebygga vidare funktionsnedsättning, bl.a. för barn och äldre,

–c) erbjuda hälso- och sjukvårdstjänster så nära personernas egna hemorter som möjligt, även på landsbygden,

–d) kräva att hälso- och sjukvårdspersonal tillhandahåller vård av samma kvalitet till personer med funktionsnedsättning som till andra, inbegripet med deras fria och informerade samtycke, genom att bl.a. höja medvetandet om mänskliga rättigheter, värdighet, självständighet och behov för personer med funktionsnedsättning, genom utbildning och utfärdande av etiska normer för offentlig och privat hälsoservice,

–e) förbjuda diskriminering av personer med funktionsnedsättning i fråga om sjukförsäkringar och livförsäkringar, där sådana är tillåtna en- ligt nationell lag, vilka ska erbjudas på ett rättvist och skäligt sätt, samt

–f) förhindra diskriminerande underlåtenhet att erbjuda hälso- och sjukvård samt hälsotjänster eller mat och dryck på grund av funktions- nedsättning.

5.11.2Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 25.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Socialstyrelsen hänvisar till sitt yttrande år 2007

över Mänskliga rättigheter och asylsökandens m.fl. rätt till hälso- och

sjukvård. I detta anförde Socialstyrelsen bl.a. följande: ”Socialstyrelsen

anser sammanfattningsvis att en utredning bör tillsättas med uppgift att

överväga om även vuxna asylsökande och papperslösa ska erbjudas

hälso- och sjukvård och tandvård på samma villkor som personer bosatta

i Sverige. Utredningen bör därvid ta hänsyn till Sveriges internationella

åtaganden på området för mänskliga rättigheter.” Folkhälsoinstitutet

framhåller att en mycket stor del av samhällets samlade ohälsa finns

bland människor med funktionsnedsättning. Nästan genomgående var

ohälsan störst bland dem personer med rörelsehinder. – Att ha en funk-

tionsnedsättning behöver dock inte vara liktydigt med att ha en försäm-

rad hälsa. Däremot kan det vara en hälsorisk. Men den överskuggande

frågan är om hälsan hos personer med funktionsnedsättning är sämre än

den borde vara. Av förklarliga skäl finns det i många fall ett direkt sam-

band mellan funktionsnedsättningen och den nedsatta hälsan. Men den

bild som framträder är att nedsatt hälsa bland personer med funktions-

nedsättning är långt vanligare än det skulle behöva vara. En stor del av

ohälsan bland dessa personer hör samman med kända bestämningsfakto-

70

rer, såsom brist på inflytande, ekonomisk otrygghet, diskriminering och brist på tillgänglighet, det vill säga funktionshindrande processer eller faktorer som sätter ned livskvaliteten. – Risken för dålig hälsa minskar med runt en tredjedel när kontroll gjorts för ålder, utbildningsnivå, kon- tantmarginal, stillasittande fritid, övervikt, diskriminering samt socialt deltagande. Detta innebär att om de ekonomiska förutsättningarna skulle förbättras, det sociala deltagandet öka och andelen kraftigt överviktiga minska, den fysiska aktiviteten öka samt nedlåtande och annat dåligt bemötande minska (dvs. diskriminering), då kan den dåliga hälsan minska med en tredjedel.

Handikappförbundens samarbetsorgan erinrar om att män och kvinnor har olika möjligheter att få tillgång till likvärdig vård. Enligt kunskaps- översikten ”(O)jämställdhet i hälsa och vård” från 2007 drabbas kvinnor fortfarande oftare av kvalitetsbrister och problem i vården inom många områden. Att kvinnor inte får lika god vård som män är inkonsekvent med såväl artikel 6 som 26. – Handikappförbunden vill även framhålla att vid kritiska/akuta vårdsituationer befinner sig teckenspråkiga och talspråkiga hörselskadade i en särskilt utsatt situation. Bristande infor- mation/kommunikation kan leda till frustration, oro och i värsta fall fel- behandling. Inom äldreomsorg och boenden måste det finnas tillgång till hörseltekniska hjälpmedel såsom varseblivningssystem, telefonhjälp- medel/texttelefon samt slinga i samlingssalar och kopplat till TV. – Han- dikappförbunden påpekar att Riksrevisionsverket konstaterat att riktlinjer som riksdagen antagit om prioriteringar av människor med funktionsned- sättning inte efterlevs. Nationella riktlinjer för vård bör också tillskapas vid diagnoser som ännu inte fått riktlinjer. Handikapprörelsen anser att samverkan mellan stat, landsting och kommuner bör fördjupas och vida- reutvecklas för att Sverige ska kunna sägas följa artikel 25. För små och mindre kända handikappgrupper måste relevant specialistvård centralise- ras.

Neurologiskt Handikappades riksförbund pekar på det orättfärdiga i att både tillgång till specialistsjukvård medicinsk behandling varierar stort över landet. Den utredning Folkhälsoinstitutet nyligen redovisade, ”Onö- dig ohälsa” visade på ett skrämmande sätt hur olika samhällssektorer samverkar och får okontrollerade hälsokonsekvenser. NHR vill särskilt peka på sambanden mellan socialförsäkringssystemets ekonomiska kon- sekvenser för den enskilde och hur detta återverkar på hälsan samt hur bristande tillgänglighet i den fysiska miljön påverkar möjligheterna till såväl delaktighet i samhällslivet som möjligheterna till rekreation och fysisk aktivitet.

Schizofreniförbundet anser att bristerna i psykiatrin och kommunernas insatser för personer med psykiska funktionsnedsättningar är väl kända av alla vid det här laget. Förbundet ser att personer med svår psykisk sjukdom möter en för tidig död utan att adekvata insatser sätts in för att förhindra det.

Skälen för regeringens bedömning: Målet för hälso- och sjukvården i Sverige är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763; HSL) inskärper också att vården ska ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och

Prop. 2008/09:28

71

sjukvård ska ges företräde till vården. Varje landsting ska erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta i landstinget.

HSL:s regler innebär att människor med funktionsnedsättning har samma rätt till sjukvård och att få den på samma villkor som andra. Per- soner som på grund av funktionshinder bor i bostäder med särskild ser- vice ska erbjudas en god hälso- och sjukvård av kommunen.

Med hälso- och sjukvård avses i lagen åtgärder för att medicinskt före- bygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. När det finns flera behandlingsalternativ som står i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet, ska landstinget ge patienten möjlighet att välja det alternativ som han eller hon föredrar. Landstinget ska då ge patienten den valda behandlingen om det med hänsyn till den aktuella sjukdomen eller skadan och till kostnaden för behandlingen framstår som befogat.

När det gäller tandvård kan nämnas att landstinget enligt tandvårds- lagen (1985:125) ska se till att det finns tillräckliga resurser för patienter med särskilda behov av tandvårdsinsatser och att patientgrupper med behov av särskilt stöd erbjuds tandvård. Landstinget ska svara för att det bedrivs uppsökande verksamhet bland dem som omfattas av LSS och bland dem som har ett varaktigt behov av omfattande vård- och om- sorgsinsatser och som kommunen har hälso- och sjukvårdsansvar för. En ny lag om statligt tandvårdsstöd som förbättrar tandvårdsstödet för alla patienter och stärker patientens ställning gäller från den 1 juli 2008.

Även om lagstiftningen inom hälso- och sjukvården är tänkt att säker- ställa att människor med funktionsnedsättning överallt har tillgång till hälso- och sjukvårdstjänster, finns det brister inom hälso- och sjukvården som fortlöpande kräver åtgärder av olika slag av sjukvårdshuvudmännen samt av regering och riksdag och av Socialstyrelsen som tillsynsmyndig- het.

I november 2000 antog riksdagen en Nationell handlingsplan för ut- veckling av hälso- och sjukvården (prop. 1999/2000:149). I handlings- planen angavs inriktningen för primärvård, vård och omsorg om äldre, psykisk ohälsa samt för tillgänglighet och mångfald. För att stimulera utvecklingen omfattade handlingsplanen fyra delar: utvecklingsavtal, resurstillskott, uppföljning samt stöd till forsknings- och utvecklings- arbete. Målsättningen var att åstadkomma positiva systemeffekter för hälso- och sjukvården som helhet. Mot bakgrund av den nationella hand- lingsplanen beslutade regeringen att ge landsting och kommuner resurs- tillskott om ca nio miljarder kronor under 2001-2004. Staten och dåva- rande Landstingsförbundet och Svenska kommunförbundet träffade 2005 en överenskommelse om fortsatta satsningar med handlingsplanens in- riktning. För detta ändamål har huvudmännen tillförts närmare 12 miljar- der kronor under 2005–2007.

Mot bakgrund av de olika insatser som under senare år vidtagits för att komma till rätta med väntetidsproblemen – den nationella handlings- planen för utveckling av hälso- och sjukvården, tillgänglighetssatsningen, det fria vårdvalet, utvecklingen av väntetidsdatabasen och Socialstyrel- sens arbete med riktlinjer för prioriteringar – har staten och Sveriges Kommuner och Landsting under år 2005 tecknat en överenskommelse om att utvidga besöksgarantin till en vårdgaranti som också omfattar väntetid till behandling. Parterna har kommit överens om att vårdgarantin innebär ett åtagande för landstingen att erbjuda behandling inom

Prop. 2008/09:28

72

90 dagar från det att beslut om behandling fattats. Garantin gäller fullt ut Prop. 2008/09:28 i hela landet från och med den 1 november 2005 och omfattar all be-

handling inom landstingens planerade vård. Regeringen har sedan ett antal år tillfört landstingen resurstillskott för arbetet med vårdgarantin och tillgänglighet. Under 2008 tillförs landstingen 1,75 miljarder kronor för detta ändamål.

Regeringen beslutade i juni 2007 att tillsätta en utredning om patien- tens rätt i vården (dir. 2007:90). Utredningen ska bl.a. analysera tillämp- ningen av den nationella vårdgarantin och lämna förslag till lagreglering av denna. I uppdraget ligger också att lämna förslag till nödvändiga kompletteringar av det lagförslag om patientlagstiftning som lämnats i Ansvarskommitténs betänkande Hållbar samhällsorganisation med ut- vecklingskraft (SOU 2007:10).

På dessa och andra sätt pågår i Sverige ett oavbrutet arbete på att kunna erbjuda personer med funktionsnedsättning – liksom alla andra – hälso- och sjukvårdstjänster i enlighet med de åtaganden som följer av artikel 25 om hälsa.

När det gäller kravet i moment e) att förbjuda diskriminering av perso- ner med funktionsnedsättning i fråga om sjukförsäkringar och livförsäk- ringar kan hänvisas till bestämmelsen om rätten till försäkring i 3 kap.

1 § försäkringsavtalslagen (2005:104). Enligt denna får ett försäkrings- bolag inte vägra en konsument att teckna en sådan försäkring som bola- get normalt tillhandahåller allmänheten när de har fått de uppgifter som behövs, om det inte finns särskilda skäl för vägran med hänsyn till risken för framtida försäkringsfall, den befarade skadans omfattning, den av- sedda försäkringens art eller någon annan omständighet.

5.11.3Artikel 26 Habilitering och rehabilitering

Punkt 1. Konventionsstaterna ska vidta effektiva och ändamålsenliga åtgärder, däribland genom kamratstöd, för att göra det möjligt för perso- ner med funktionsnedsättning att uppnå och vidmakthålla största möjliga oberoende, full fysisk, mental, social och yrkesmässig förmåga samt fullt inkluderande och deltagande i livets alla aspekter. I det syftet ska kon- ventionsstaterna organisera, förstärka och utsträcka heltäckande habilite- rings- och rehabiliteringsstöd och habiliterings- och rehabiliteringspro- gram, särskilt på områdena hälsa, sysselsättning, utbildning och social service på så sätt att dessa tjänster och program

–a) börjar så tidigt som möjligt och grundas på en tvärvetenskaplig bedömning av vars och ens behov och förmåga, samt

–b) stöder deltagande och inkluderande i samhället och alla aspekter av det och är frivilliga och tillgängliga för personer med funktionsned- sättning så nära deras egna hemorter som möjligt, även på landsbygden.

Enligt punkt 2 ska konventionsstaterna främja utveckling av grundut- bildning och vidareutbildning för specialister och annan personal som är verksamma med habiliterings- och rehabiliteringsstöd och enligt punkt 3 främja tillgång till, kännedom om och användning av hjälpmedel och teknik som är utformade för personer med funktionsnedsättning som främjar habilitering och rehabilitering.

73

5.11.4Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 26.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Barnombudsmannen pekar på att enligt rapporten Tillgång till habilitering och rehabilitering för barn och ungdomar med funktionsnedsättning – en kartläggning (Socialstyrelsen 2003) är till- gången till habilitering och rehabilitering ojämnt fördelad, både mellan olika delar av landet och mellan olika grupper med funktionsnedsättning. Rapporten visar att barnens eget inflytande över träningsprogrammen brister och behöver stärkas. Dessutom används sällan de individuella planerna för att tydliggöra och utvärdera åtgärderna. Rapporten slår fast att samverkan mellan vårdgivare behöver utvecklas liksom informationen om habilitering till familjerna. Hjälpmedelsinstitutet anser att det är angeläget att fortsatt satsa på utvecklingen av hjälpmedel och även att förbättra möjligheterna för dem som behöver dem att också faktiskt få tillgång till dem. Även om hjälpmedel finns är det inte självklart att alla känner till dem eller kan komma i åtnjutande av dem. Hand i hand med detta måste även tillgängligheten till samhället fortsatt förbättras, både avseende den fysiska miljön och möjligheterna för medborgaren att delta i olika samhällsaktiviteter.

Stockholms universitet konstaterar att det i Sverige finns redan högt ställda mål men stora kunskapsluckor och bristande resurser samt brister i samverkan mellan de samhällsorgan som ska förmedlar åtgärder gör att målen inte förverkligas på önskvärt sätt. Inte minst gäller detta det kam- ratstöd, som artikeln i sin första punkt efterfrågar som en väg till obero- ende och full inklusion och delaktighet. I tidiga ålder handlar inklusion och delaktighet i hög grad just om kamratrelationer, som utvecklings- stimulans och stöd i den tidiga socialisationen, men också för det omedelbara välbefinnandet. Vi vet att kamratgrupper behöver pedago- giskt stöd för att på ett konstruktivt sätt acceptera och ta emot barn med funktionsnedsättningar, men återigen är detta stöd långtifrån utrustat med färdiga och kritiskt prövade modeller. Liknande synpunkter kan anföras i anslutning till artikel 30, om kulturliv, rekreation och fritidsverksamhet, där punkt 5 gäller idrott, rekreation och lek och fritid för barn. Om Sverige nu ratificerar konventionen är det mycket viktigt att forskningen kring barns, ungdomars och vuxnas habilitering byggs ut och att statens, landstingens och kommunernas insatser förstärks kraftigt. Universitetet vill påminna om att det som i promemorian skrivs om att särskilda insat- ser för kvinnor och flickor är viktigt men att andra grunder för flerfaldig diskriminering (som ålder, etnicitet, sexuell läggning och klass) inte heller bör glömmas bort.

LO instämmer i promemorians ståndpunkt att kunskapen om jäm- ställdhetsperspektivet måste öka inom handikappolitiken och att det är nödvändigt med åtgärder för en mer jämställd habilitering och rehabili- tering av personer med funktionsnedsättning. Samhall AB framhåller att tillgång till hjälpmedel, tolkar och återkommande rehabilitering är vik- tiga förutsättningar för många personer med funktionsnedsättning för att kunna ha ett arbete.

Prop. 2008/09:28

74

Handikappförbundens samarbetsorgan understryker vikten av att Prop. 2008/09:28 rådande regelverk gällande rehabilitering och habilitering efterlevs. Det

bör särskilt framhållas att landstingen behöver intensifiera sitt arbete med att identifiera habiliterings- och rehabiliteringsbehov hos enskilda och grupper av personer med funktionsnedsättning. Det är också viktigt att handikapprörelsen ges ökat inflytande i utvecklingen av habilitering och rehabilitering. Handikapprörelsens kunskaper och erfarenheter måste tas till vara och beaktas för att habilitering och rehabilitering ska kunna få bästa möjliga kvalitet. – Handikappförbunden kritiserar bristen på sam- ordning mellan olika instanser och påpekar att rehabiliteringen i prakti- ken är ojämställd. Det behövs åtgärder för att flickor och kvinnor ska ges lika god habilitering och rehabilitering som pojkar och män. Det behövs också information om kvalitén på habiliterings- och rehabiliteringsverk- samheten. – När det gäller punkt 3 i artikeln om att främja kännedom och användning av hjälpmedel efterlyser handikapprörelsen åtgärder som föreslagits av LSS- och hjälpmedelsutredningen i betänkandet Hjälp- medel (SOU 2004:83) och påpekar bl.a. att kostnader för hjälpmedel riskerar att leda till att människor med funktionsnedsättning tvingas avstå från de hjälpmedel som de behöver för att leva ett självständigt liv.

Skälen för regeringens bedömning: Landstinget ska enligt HSL er- bjuda dem som är bosatta i landstinget

-habilitering och rehabilitering,

-hjälpmedel för funktionshindrade, samt

-tolkning för vardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxen- döva och hörselskadade.

I motiven till lagbestämmelsen sägs att med habilitering avses att, vid nedsättning eller förlust av någon funktion efter medfödd eller tidigt förvärvad skada/sjukdom genom planerade och från flera kompetens- områden sammansatta åtgärder, allsidigt främja utveckling av bästa möj- liga funktionsförmåga samt psykiskt och fysiskt välbefinnande hos den enskilde. Med rehabilitering avses att, vid nedsättning eller förlust av någon funktion eller skada/sjukdom genom planerade och från flera områden sammansatta åtgärder, allsidigt främja att den enskilde återvin- ner bästa möjliga funktionsförmåga samt fysiskt och psykiskt välbefin- nande.

Insatser för habilitering och rehabilitering vidtas också enligt SoL och LSS. Socialstyrelsen har meddelat föreskrifter och allmänna råd om samordning av insatser för habilitering och rehabilitering (SOSFS 2007:10). I dessa ges liknade definitioner som i lagens förarbeten. Med habilitering respektive rehabilitering avses insatser som ska bidra till att en person med medfödd eller tidigt förvärvad funktionsnedsättning respektive förvärvad funktionsnedsättning, utifrån dennes behov och förutsättningar, utvecklar och bibehåller respektive återvinner eller bibe- håller bästa möjliga funktionsförmåga samt skapar goda villkor för ett självständig liv och ett aktivt deltagande i samhällslivet.

Med den nuvarande lagstiftningen som grund har Sverige jämfört med många andra länder kommit ganska långt när det gäller habilitering och rehabilitering av människor med funktionsnedsättning. Något hinder mot ratifikation föreligger inte.

75

5.12

Arbete och sysselsättning

Prop. 2008/09:28

5.12.1Artikel 27 Arbete och sysselsättning

I punkt 1 erkänner konventionsstaterna rätten till arbete för personer med funktionsnedsättning på samma villkor som för andra. Det innefattar rätten att kunna förtjäna sitt uppehälle genom fritt valt eller antaget ar- bete på arbetsmarknaden och i en arbetsmiljö som är öppen, som främjar integration och är tillgänglig för personer med funktionsnedsättning. Konventionsstaterna ska skydda och främja förverkligande av rätten till arbete, däribland för personer som förvärvar funktionsnedsättning under anställning, genom att vidta ändamålsenliga åtgärder, däribland lagstift- ning, för att bl.a. göra följande.

–a) förbjuda diskriminering på grund av funktionsnedsättning med av- seende på alla frågor som gäller alla former av yrkesverksamhet, inne- fattande rekryteringsvillkor, anställning och sysselsättning, bibehållande av anställning, befordran samt säkra och hälsosamma arbetsförhållanden,

–b) skydda rätten för personer med funktionsnedsättning på samma villkor som andra till rättvisa och gynnsamma arbetsvillkor, innefattande lika möjligheter och lika ersättning för arbete av lika värde och till trygga och sunda arbetsförhållanden, innefattande skydd mot trakasserier, och lösning av klagomål,

–c) säkerställa att personer med funktionsnedsättning kan utöva sina arbetsrättsliga och fackliga rättigheter på samma villkor som andra,

–d) göra det möjligt för personer med funktionsnedsättning att få fak- tisk tillgång till arbets- och yrkesvägledning, arbetsförmedling, yrkes- utbildning och vidareutbildning, som är allmänt tillgängliga,

–e) främja möjligheter till anställning och befordran för personer med funktionsnedsättning på arbetsmarknaden och hjälp med att finna, er- hålla, bibehålla och återgå till en anställning,

–f) främja möjligheterna till egenföretagande, företagande, utveckling av kooperativ samt till att starta eget företag,

–g) anställa personer med funktionsnedsättning i den offentliga sek- torn,

–h) främja anställning av personer med funktionsnedsättning inom den privata sektorn genom ändamålsenliga riktlinjer och åtgärder, vilka kan omfatta program för positiv särbehandling, stimulansåtgärder och andra åtgärder,

–i) säkerställa att skälig anpassning på arbetsplatsen erbjuds personer med funktionsnedsättning,

–j) främja att personer med funktionsnedsättning tillägnar sig arbets- erfarenhet på den öppna arbetsmarknaden,

–k) främja program avseende yrkesmässig rehabilitering, bibehållande

iarbete och återinträde i arbete för personer med funktionsnedsättning. Konventionsstaterna ska enligt punkt 2 säkerställa att personer med

funktionsnedsättning inte hålls i slaveri eller träldom och att de på samma villkor som andra är skyddade från att utföra tvångsarbete eller annat påtvingat arbete.

76

5.12.2Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 27.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens

Remissinstanserna: Arbetsförmedlingen understryker behovet av ett aktivt arbete för att främja funktionshindrade personer rätt till delaktighet och jämlikhet. Som utredaren konstaterar har personer med funktions- nedsättning svårt att få fäste på arbetsmarknaden och har lägre sysselsätt- ningsgrad än övriga. Samhall AB framhåller att arbete och sysselsättning är ett område där det återstår en hel del att göra för att personer med funktionsnedsättning ska kunna vara delaktiga på samma villkor som för andra. Trots de senaste årens goda konjunktur har personer med funk- tionsnedsättning mött fortsatta svårigheter att ta sig in på den svenska arbetsmarknaden. De återkommande särskilda arbetskraftsundersökning- arna visar på ett betydande gap när man jämför sysselsättningsgraden mellan personer med funktionsnedsättning och den övriga befolkningen. Samhall vill därför bara understryka vad som framhålls i promemorian om att detta är ett område där behovet av insatser är särskilt stort. Sam- hall, som erbjuder personer med funktionsnedsättning utveckling genom arbete och andra arbetsmarknadspolitiska insatser har därför en fortsatt mycket viktig roll att spela.

NUTEK, Verket för näringslivsutveckling, påpekar att i promemorians genomgång av svenska förhållanden nämns över huvud taget inte möj- ligheten till företagande för personer med funktionsnedsättning. Nutek saknar här och i andra sammanhang, statistiska uppgifter över i vilken grad personer med funktionsnedsättning driver eget eller gemensamt, socialt eller kooperativt företag. Inte heller framgår i vilken omfattning Arbetsförmedlingens riktade program ”stöd till start av näringsverksam- het” och ”särskilt stöd till näringsverksamhet” bidrar till att personer med funktionsnedsättning kan starta och driva företag. Nutek anser att det, trots dessa stödprogram, inte görs tillräckliga insatser för att främja före- tagandet bland funktionsnedsatta för att de ska ha likvärdiga förutsätt- ningar att välja företagande, jämfört med andra grupper i samhället.

LO instämmer i promemorians samlade bedömning att artikeln i kon- ventionen om arbete och sysselsättning belyser en rad problemområden Sverige behöver åtgärda för att rätten till arbete för personer med funk- tionsnedsättning på samma villkor som andra ska infrias.

Företagarna finner att artikel 27 är i linje med det som gäller i Sverige i dag och vad Företagarna kan godta. När det gäller positiv särbehandling vill Företagarna (med vetskap om att konventionen inte innebär något krav på positiv särbehandling) notera att Företagarna generellt är emot positiv särbehandling eftersom det i sig är en slags diskriminering. Före- tagarna vill vidare framhålla att det givetvis måste ges rimlig tid att an- passa lokaler och liknande till nya krav. Det är också viktigt att företagen får ekonomisk ersättning för de åtgärder som krävs. Vidare vill Före- tagarna till sist framhålla vikten av att regelverket kring implemente- ringen görs så lättförstålig och tillgänglig som möjligt. Företagarna har sammanfattningsvis inte några invändningar i sak mot innehållet i artikel 27.

Prop. 2008/09:28

77

När det gäller krav på vad som ska uppnås för att få ett elevtillstånd eller luftfartscertifikat följer enligt Luftfartsstyrelsen Sverige internatio- nella regler och Sverige kan inte ensidigt ändra på dessa krav. Luft- fartslagens 4 kap. innehåller regler avseende luftfartygs bemanning och luftfartscertifikat. Detaljerade bestämmelser när det gäller undersök- ningar för certifikat och behörighetsbevis återfinns i Luftfartsstyrelsens föreskrifter LSF 2008:2. Föreskrifterna bygger i sin tur på det gemen- samma regelverk som utarbetats inom JAA. Genom förordning (EG) nr 216/2008 har också EASA:s uppdrag utökats till att omfatta området pilotcertifikat (PEL) och området kommer således att omfattas av gemenskapslagstiftning när förordningen genomförts fullt ut. – Bedöm- ningar om ansökandens lämplighet görs på flygsäkerhetsmässig grund. Regelverket ger möjligheter att bedöma personer med funktionsnedsätt- ningar individuellt. Hänsyn tas till den flygoperativa miljön och vid tvek- samheter finns möjlighet att göra praktiska prov under flygning eller i simulator. I dessa bedömningar deltar Luftfartsstyrelsens flygöverläkare och bedömning görs då både medicinskt och flygoperativt.

Vännäs kommun anser att det område inom handikappolitiken som är svårast att klara på ett tillfredsställande sätt är att tillgodose funktions- hindrades rätt till och behov av arbete. Inom detta område är kommunen, som är en relativt liten kommun mycket beroende av samverkan med statens myndigheter, främst Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan. Det är mycket viktigt att Handisam i framtiden ges resurser och priorite- rar forskning och utveckling inom detta område, eftersom delaktighet i arbetslivet är en förutsättning för ett gott och fullvärdigt liv.

Handikappförbundens samarbetsorgan framhåller att handikappför- bunden är oroade över den pågående negativa utvecklingen. Statistiska centralbyråns arbetskraftsundersökning från juni 2007 (om förhållandena fjärde kvartalet 2006) visar att sysselsättningen förbättras för samtliga grupper utom för personer med nedsatt arbetsförmåga på grund av funk- tionsnedsättning. För dessa är tendensen den motsatta. En funktionsned- sättning behöver inte medföra nedsatt arbetsförmåga, men som framgår av utredarens beskrivning upplever ca en halv miljon människor i Sverige att de har nedsatt arbetsförmåga. – Statistiska centralbyråns arbetskraftsundersökning från 2007 visar att arbetslösheten bland ung- domar i allmänhet blivit bättre. Handikappförbunden kan dock samtidigt konstatera att antalet förtidspensioner i den yngsta gruppen, det vill säga aktivitetsersättning för personer mellan 19-29 år, ökar och att det är den enda gruppen som fortfarande ökar när det gäller förtidspensionärer. – Handikappförbunden vill särskilt hänvisa till Riksrevisionens mycket kritiska rapport från slutet av november 2007 rörande AMS och rege- ringens oförmåga att få fler personer med funktionsnedsättning i jobb. – I budgetpropositionen för 2008 lade regeringen förslag på åtgärder som ska leda till arbete. Handikappförbunden välkomnar regeringens ambi- tioner att minska utanförskapet och få fler personer i arbete. – Handi- kapprörelsen hänvisar också till det statliga betänkandet Sexuell exploa- tering av barn i Sverige (SOU 2004:71) och pekar i anslutning till punkt 2 på att människor med funktionsnedsättning och deras barn är en särskilt utsatt grupp som riskerar att bli utnyttjad för kommersiell sexuell exploa- tering.

Prop. 2008/09:28

78

Skälen för regeringens bedömning

Prop. 2008/09:28

Ökad sysselsättning en högt prioriterad fråga

I Sverige är ökad sysselsättning för alla som kan och vill arbeta en högt prioriterad politisk fråga. Statistiska centralbyrån gör sedan flera år till- baka tilläggsundersökningar till arbetskraftsundersökningen (AKU) om funktionshindrades situation på arbetsmarknaden. Enligt den senaste från fjärde kvartalet 2006 har nästan en miljon personer mellan 16 och 64 år i Sverige något funktionshinder – med den definition som används i undersökningen – och drygt en halv miljon bedömer att deras arbetsför- måga är nedsatt. Sex av tio funktionshindrade har någon funktionsned- sättning som också innebär att deras arbetsförmåga är nedsatt.

Undersökningen från 2006 visar liksom de tidigare undersökningarna att personer med funktionsnedsättning har högre arbetslöshet och lägre sysselsättningsgrad än befolkningen totalt. Totalt 63 procent av de funk- tionshindrade var sysselsatta jämfört med 75 procent för befolkningen totalt och 77 procent för de ej funktionshindrade. Av personer med funk- tionsnedsättning och med nedsatt arbetsförmåga var enbart 52 procent sysselsatta. Arbetslösheten bland funktionshindrade uppgick till 6,2 pro- cent mot 4,5 procent i befolkningen totalt.

Arbetslösheten i landet bekämpas med olika program. Först och främst finns de generella arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Många av dem omfattar personer med funktionsnedsättning. Utöver dessa finns särskilda insatser för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt ar- betsförmåga. Lönebidrag är en sådan viktig insats. En viktig roll när det gäller människor med vissa slag av funktionsnedsättning spelas av Sam- hall, som är ett statligt företag med uppgift att skapa meningsfulla och utvecklande arbeten för personer med funktionsnedsättning. Samhall ska ge var och en möjlighet att växa utifrån sina egna förutsättningar och att kunna prova på arbetsuppgifter som motsvarar dem som utförs på den övriga arbetsmarknaden.

I den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna 2006– 2009 redovisas en ny modell för att stärka funktionshindrades ställning på arbetsmarknaden (skr. 2005/06:95 s. 61 f.). Modellen, som kommer att utvärderas inför 2009, består av tre steg.

För det första erbjuds arbetssökande med oklar problemställning fördju- pad kartläggning och vägledning hos länsarbetsnämnden under upp till 12 veckor, om arbetsförmedlingen bedömer att personen har behov av detta. Regeringen anser att en ordning med sådan fördjupad kartläggning och vägledning i inledningsfasen av kontakterna mellan den enskilde och länsarbetsnämnden kan bidra till större precision i de arbetsmarknads- politiska insatserna. Deltagarna får aktivitetsstöd.

För det andra kan personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga erbjudas utvecklingsanställning. Denna typ av anställning är en arbetsplatsförlagd arbetslivsinriktad rehabilitering avsedd att stärka deras ställning på arbetsmarknaden. Anställningen ska vara avtalsenlig men är tidsbegränsad till högst ett år med möjlighet för förlängning. Ett individbaserat bidrag utgår.

För det tredje genomförs en insats med trygghetsanställningar. Dessa anställningar är avsedda för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga vilkas problem inte kan tillgodoses genom andra

79

insatser, inklusive utvecklingsanställning. Bidrag utgår på samma sätt

Prop. 2008/09:28

som för utvecklingsanställning. Trygghetsanställningarna är dock tänkta

att användas som en mer långsiktig insats än utvecklingsanställning.

Företrädesvis bör tillsvidareanställning användas. Anställningen ska

också vara avtalsenlig. Trygghetsanställningar är tänkta att vara ett kom-

plement till Samhall som ska utöka och bredda utbudet av arbetsplatser

för personer med funktionsnedsättning.

För att fler personer med funktionsnedsättning ska få arbete har rege-

ringen i budgetpropositionen för 2008 förstärkt resurserna för lönebidrag

och Samhall med sammanlagt 588 miljoner kronor 2008. Detta motsva-

rar drygt 2 000 lönebidragsplatser och drygt 1 000 platser i Samhall.

Dessutom beräknas resurserna öka med 768 miljoner kronor 2009 och

947 miljoner 2010. Därmed kan en tidigare beslutad tillfällig ökning av

antalet lönebidragsplatser för 2006 och 2007 behållas under 2008, och en

ytterligare ökning ske från 2009.

Arbetsförmedlingen har ett sektorsansvar för handikappolitiken. Myn-

digheten har tillsammans med Försäkringskassan, Skolverket och Social-

styrelsen fått i uppdrag att inom ramen för sina respektive sektorsansvar

formulera en gemensam strategi för hur fler personer med funktionsned-

sättning ska kunna försörja sig genom eget arbete.

Diskrimineringslagstiftningen

Diskrimineringslagstiftningen utgör ett betydande stöd för funktions-

nedsattas ställning på arbetsmarknaden. Enligt diskrimineringslagen

(2008:567), som den 1 januari 2009 ersätter bl.a. nuvarande lag

(1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funk-

tionshinder, får en arbetsgivare inte diskriminera den som hos arbetsgiva-

ren är arbetstagare, gör en förfrågan om eller söker arbete, söker eller

fullgör praktik eller står till förfogande för att utföra eller utför arbete

som inhyrd eller inlånad arbetskraft. Med direkt diskriminering avses att

någon missgynnas genom att behandlas, har behandlats eller skulle ha

behandlats i en jämförbar situation, om missgynnandet har samband med

bl.a. funktionshinder. Med indirekt diskriminering avses att någon miss-

gynnas genom tillämpning av en bestämmelse, ett kriterium eller ett

förfaringssätt som framstår som neutralt men som i praktiken särskilt

missgynnar bl.a. personer med visst funktionshinder. Detta gäller dock

inte om bestämmelsen, kriteriet eller förfaringssättet har ett berättigat

syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att

uppnå syftet.

Diskrimineringsförbudet gäller även i det fall arbetsgivaren genom

skäliga stöd- och anpassningsåtgärder kan se till att en att en arbetstagare,

en arbetssökande eller en yrkespraktikant med ett funktionshinder kom-

mer i en jämförbar situation med personer utan sådant funktionshinder.

Diskrimineringsförbudet hindrar inte särbehandling som föranleds av

en egenskap som har samband med någon av diskrimineringsgrunderna

om egenskapen på grund av arbetets natur eller det sammanhang där

arbetet utförs utgör ett verkligt och avgörande yrkeskrav som har ett

berättigat syfte och kravet är lämpligt och nödvändigt för att uppnå syf-

tet.

80

Diskrimineringslagen innebär också en skyldighet för arbetsgivaren att Prop. 2008/09:28 utreda och vidtaga åtgärder mot trakasserier.

Slutsatser

Regeringen har den 19 december 2007 beslutat att uppdatera en nationell handlingsplan mot kommersiell sexuell exploatering av barn från 1998. Den nu uppdaterade handlingsplanen beskriver vad som redan görs av såväl offentlig, privat som frivillig sektor, både i och utanför Sverige. Vidare föreslås nya åtgärder för att motverka den sexuella exploateringen av barn i Sverige och världen.

Arbetet i Sverige på att öka sysselsättningen bedrivs på bred front. Som inte minst handikapprörelsen pekat på är behovet av insatser särskilt stort när det gäller personer med funktionsnedsättning. Skillnaderna i förvärvsfrekvens mellan personer med och utan funktionsnedsättning är betydande. Förhållandena mellan olika handikappgrupper är också mycket olika. Det krävs såväl tillgängliga arbetsplatser, tillgång till ut- bildning som särskilda arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det måste också krävas en bättre samverkan mellan olika huvudmän och myndig- heterna så att den enskilde kan få ett sammanhållet stöd och därmed förbättrade förutsättningar att återgå eller få ett jobb.

Artikel 27 om arbete och sysselsättning lyfter fram en rad områden där det kan behövas åtgärder för att rätten till arbete ska infrias för personer med funktionsnedsättning på samma villkor som andra. Sådana åtgärder överensstämmer med de strävanden som kännetecknar lagstiftning och arbetsmarknadspolitik i Sverige.

5.13Levnadsstandard och deltagande i offentligt liv och kulturliv

5.13.1Artikel 28 Tillfredsställande levnadsstandard och social trygghet

Konventionsstaterna erkänner i punkt 1 rätten för personer med funk- tionsnedsättning till en tillfredsställande levnadsstandard för sig och sin familj, däribland tillräckligt med mat, kläder och en lämplig bostad samt till ständigt förbättrade levnadsvillkor, och ska vidta ändamålsenliga åtgärder för att trygga och främja att denna rätt förverkligas utan diskri- minering på grund av funktionsnedsättning.

I punkt 2 erkänner konventionsstaterna rätten för personer med funk- tionsnedsättning att åtnjuta social trygghet utan diskriminering på grund av funktionsnedsättning och ska vidta ändamålsenliga åtgärder för att trygga och främja att denna rätt förverkligas, däribland genom följande åtgärder:

–a) att för personer med funktionsnedsättning säkerställa lika tillgång till rent vatten och säkerställa tillgång till ändamålsenlig och överkomlig service, anordningar och annat stöd för behov som är relaterade till funk- tionsnedsättning,

81

– b) att för personer med funktionsnedsättning, särskilt kvinnor och Prop. 2008/09:28 flickor, och för äldre personer med funktionsnedsättning säkerställa till-

gång till sociala trygghetsprogram och fattigdomsbekämpningsprogram,

–c) att för personer med funktionsnedsättning och deras anhöriga som lever under fattiga förhållanden säkerställa tillgång till stöd från staten med utgifter som är relaterade till funktionsnedsättning, däribland för adekvat utbildning, rådgivning, ekonomiskt stöd och avlastningsvård,

–d) att för personer med funktionsnedsättning säkerställa tillgång till offentliga bostadsprogram,

–e) att för personer med funktionsnedsättning säkerställa lika tillgång till pensionsförmåner och pensionsprogram.

5.13.2Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom de åtaganden och krav som artikel 28 innehåller.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Handikappförbundens samarbetsorgan framhål-

ler att det måste anses vara inkonsekvent med konventionen att sänka

ersättningar på socialförsäkringarna utan att samtidigt säkerställa att

människor får tillräckligt stöd och faktisk möjlighet att få ett jobb och

förtjäna sitt uppehälle. – Handikappförbunden anser att om Sverige ska

kunna sägas leva upp till artikel 28 i konventionen måste regering och

riksdag ta bättre ansvar för de beslut som fattas. Beslut måste genom-

föras och lagar ska följas och efterlevas! Handikappförbunden välkomnar

därför särskilt förslaget om en förstärkt, samordnad och tydligare tillsyn

samt förstärkta sanktionsmöjligheter inom socialtjänstens och LSS:s

verksamheter. Förbättrad tillsyn torde kunna leda till att regelverket

gällande vård, habilitering, rehabilitering liksom stöd och service följs

och efterlevs på ett betydligt bättre sätt än i dagsläget. – Handikapp-

förbunden vill även understryka vikten av att de vägledande principerna

under artikel 3 genomsyrar alla individuella beslut. Handikappförbunden

representerar människor med många olika kroniska sjukdomar och andra

funktionsnedsättningar. Gemensamt för alla är att de har behov av vård,

behandling, stöd, rehabilitering, hjälpmedel, ekonomisk trygghet mm,

som tar hänsyn till deras individuella förhållanden. Ansvariga myndig-

heter/huvudmän måste utgå från en helhetssyn på individen och ge sitt

stöd i enlighet med en sådan grundsyn. Det kräver i princip en individuell

rehabiliteringsplan för varje enskild berörd människa. – Handikappför-

bunden vill även särskilt framhålla att ingen samhällsinstans i dag tar ett

sammanhållet ansvar för vård, behandling, rehabilitering med mera. Den

enskilde får springa gatlopp mellan olika huvudmän och myndigheter.

Dessa fungerar som sektoriella stuprör i form av till exempel landsting,

arbetsförmedling och försäkringskassa med egna budgetar och kulturer.

För att den enskilde ska få den hjälp och stöd som behövs måste de olika

huvudmännen och myndigheterna samverka. – Handikappförbunden vill

betona att kompetens, samordning och korta handläggningstider är förut-

sättningar för att arbetsanpassning och rehabiliteringsåtgärder ska fun-

gera tillfredställande. – Handikappförbunden lyfter fram lagen

82

(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade som en före- Prop. 2008/09:28 bild för rättighetslagar på fler områden. Man konstaterar vidare att många

bra statliga utredningar har tillsats för att öka kvalitén på vård och om- sorg och understryker vikten av att deras resultat och intentioner genom- förs.

Skälen för regeringens bedömning: Målen för handikappolitiken en- ligt den Nationella handlingsplanen är

-en samhällsgemenskap med mångfald som grund,

-att samhället utformas så att människor med funktionshinder i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet,

-jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män

med funktionsnedsättning.

Det handikappolitiska arbetets inriktning är att förebygga och bekämpa diskriminering av personer med funktionshinder, identifiera och undan- röja hinder för full delaktighet i samhället för människor med funktions- nedsättning samt ge barn, ungdomar och vuxna med funktionshinder förutsättningar för självständighet och självbestämmande.

Fram till 2010 är tre arbetsområden prioriterade (delmål), nämligen att skapa ett tillgängligt samhälle och se till att handikapperspektivet genom- syrar alla samhällssektorer och att förbättra bemötandet.

Den handikappolitiska planen berör alla samhällsområden och gäller i princip alla de ämnen som omfattas av den nya konventionen. Detta är också fallet med de åtaganden som innefattas i artikel 28 om tillfreds- ställande levnadsstandard och social trygghet. I denna behandlas grund- läggande trygghetsfrågor som vi i Sverige möter med omfattande väl- färdsprogram för alla personer i samhället utan åtskillnad.

I tillägg till dessa generella välfärdsanordningar inom exempelvis socialpolitiken, bostadspolitiken, arbetsmarknadspolitiken och miljö- politiken finns särskilda stödsystem som syftar till att personer med funktionsnedsättning av olika slag ska bli fullt delaktiga. När det gäller frågor om levnadsstandard finns det till exempel inom socialförsäkringen olika former av handikappstöd som handikappersättning och vårdbidrag, assistansersättning och bilstöd. Dessa ska bl.a. kompensera för de mer- utgifter som en funktionsnedsättning medför. I redovisningen av svenska förhållanden vid behandlingen av tidigare artiklar i konventionen har nämnts de stödsystem som särskilt riktar sig till människor med funk- tionsnedsättning när det gäller att säkerställa tillgång till personlig om- vårdnad, särskild service och annan samhällsservice av olika slag samt för att göra samhällets institutioner och tjänster, liksom enskildas an- läggningar och service, tillgängliga.

Det handikappolitiska arbetet i Sverige på de berörda områdena ut- vecklas och pågår ständigt. Detta ligger även i sakens natur, eftersom åtgärder kan behöva omprövas och förnyas i den takt som samhället utvecklas och kunskaperna ökar. Artikel 28 är helt i linje med detta ar- bete.

83

5.13.3

Artikel 29 Deltagande i det politiska och offentliga livet

Prop. 2008/09:28

Konventionsstaterna ska garantera personer med funktionsnedsättning politiska rättigheter och möjlighet att åtnjuta dem på samma villkor som andra och förpliktigar sig att:

–a) säkerställa att personer med funktionsnedsättning effektivt och fullständigt kan delta i det politiska och offentliga livet på samma villkor som andra, direkt eller genom fritt valda ombud, däribland rättighet och möjlighet för personer med funktionsnedsättning att rösta och att bli valda, bl.a. genom följande:

–i) säkerställa att valprocedurer, anordningar och material är ända- målsenliga, tillgängliga och lätta att förstå och att använda,

–ii) skydda rätten för personer med funktionsnedsättning att rösta genom hemlig röstning i val och folkomröstningar utan hot, och att vara kandidater i val, att faktiskt inneha ämbeten samt att utföra alla offentliga funktioner på alla offentliga nivåer med underlättande av användning av stödjande och ny teknik, där så är tillämpligt,

–iii) garantera att personer med funktionsnedsättning fritt kan uttrycka sin vilja som väljare och, i detta syfte, vid behov, på deras begäran, tillåta att de vid röstning får assisteras av en av dem fritt vald person,

–b) aktivt främja en miljö där personer med funktionsnedsättning effektivt och fullständigt kan delta i skötseln av offentliga angelägen- heter, utan diskriminering och på samma villkor som andra, samt upp- muntra deras deltagande i offentliga angelägenheter, däribland genom

–i) att delta i enskilda organisationer och sammanslutningar som är verksamma i landets offentliga och politiska liv och i politiska partiers verksamhet och förvaltning, samt

–ii) att bilda och ansluta sig till organisationer av personer med funk- tionsnedsättning som företräder personer med funktionsnedsättning på internationell, nationell, regional och lokal nivå.

5.13.4Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom åtagandena i artikel 29

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Handikappförbundens samarbetsorgan påminner

om att den svenska handikapprörelsen i sin alternativa rapport om eko-

nomiska, sociala och kulturella rättigheter har kunnat konstatera att

Sverige har ett väl utvecklat socialförsäkringssystem. Den svenska

handikapprörelsen kan också konstatera att det svenska socialförsäk-

ringssystemet inskränker föreningsfriheten för personer som får sjuk-

ersättning på deltid eller uppbär sjukpenning. Försäkringskassans Väg-

ledning 2004:9 version 6, för hur sjuk- och aktivitetsersättning får bevil-

jas medför att den som är beviljad tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels

sjukersättning, saknar rätt till ideellt arbete. (Den enskilde riskerar förlora

sin försörjning). – Handikappförbunden vill även hänvisa till alternativ-

rapporten om medborgerliga och politiska rättigheter, artikel 25 som

visar att personer med funktionsnedsättning tycks vara minst lika parti-

84

politiskt intresserade som övriga, men de förefaller ha svårare att delta aktivt i politiken. Den största anledningen anges vara bristande tillgäng- lighet till lokaler, information och kommunikation. Synskadades Riksför- bund (SRF) anför att man i praktiken inskränker föreningsrätten för per- soner, som har sjukersättning eller sjukpenning. Detta är definitivt inte acceptabelt. SRF vill också påpeka att valsystemet inte är fullt tillgäng- ligt för synskadade. Det är i dag inte möjligt för en synskadad att utnyttja sin rätt till personval med bibehållen valhemlighet. Rätten att fritt rösta i hemliga val måste anses vara en grundläggande demokratisk rättighet. SRF anser därför att det är ren diskriminering att personer med synskador inte har den möjligheten på samma sätt som andra. Detta måste snarast lösas på något sätt. Det gäller i synnerhet som det talas om att utöka möjligheten till personval.

Skälen för regeringens bedömning: Det som anförts om svenska för- hållanden under föregående artikel gäller också de villkor som gäller för att säkra åtagandena i artikel 29 om deltagande i det politiska och offent- liga livet.

I svensk lagstiftning görs ingen åtskillnad mellan människor med funktionsnedsättning och andra när det gäller rätten att delta på olika sätt genom att rösta, vara kandidater i val eller utföra offentliga funktioner eller att delta i enskilda organisationer och sammanslutningar som är verksamma i landets offentliga och politiska liv eller företräder personer med funktionsnedsättning på olika nivåer. De tidigare nämnda stödan- ordningarna fyller också en viktig funktion för att vara behjälpliga när det gäller att förverkliga möjligheterna för personer med funktionsned- sättning att vara fullt delaktiga. En särskild bestämmelse i 4 kap. 33 § kommunallagen (1991:900) föreskriver sedan 2002 att kommuner och landsting ska verka för att förtroendevalda med funktionsnedsättning kan delta i handläggningen av ärenden på samma villkor som andra förtroen- devalda.

Att det inte finns något i lagstiftningen som hindrar personer med funktionsnedsättning från att delta i det politiska och offentliga livet innebär inte att det inte finns faktiska hinder från att delta. Handikapp- rörelsen har pekat på att den refererade bestämmelsen i kommunallagen inte efterlevs i tillräcklig utsträckning. Tillgängliga lokaler, tillgänglig information samt fungerande kommunikation är förutsättningar för deltagande på lika villkor. Ändrade regler för färdtjänsten har enligt handikapprörelsen gjort det svårare för förtroendevalda som är beroende av färdtjänst att utöva sina förtroendeuppdrag. Artikelns krav ligger emellertid helt i linje med svensk handikappolitik.

5.13.5Artikel 30 Deltagande i kulturliv, rekreation, fritidsverksamhet och idrott

Konventionsstaterna erkänner i punkt 1 rätten för personer med funk- tionsnedsättning att på samma villkor som andra delta i kulturlivet och ska vidta alla ändamålsenliga åtgärder för att säkerställa att personer med funktionsnedsättning

– a) bereds tillgång till kulturella produkter i tillgänglig form,

Prop. 2008/09:28

85

– b) bereds tillgång till tv-program, film, teater och annan kulturell Prop. 2008/09:28 verksamhet i tillgänglig form, samt

–c) bereds tillträde till platser för kulturella föreställningar eller tjäns- ter, såsom teatrar, museer, biografer, bibliotek och turistservice och så långt som möjligt till minnesmärken och platser av nationell kulturell betydelse.

Enligt punkt 2 ska konventionsstaterna vidta ändamålsenliga åtgärder för att personer med funktionsnedsättning ska få möjlighet att utveckla och använda sin kreativa, artistiska och intellektuella förmåga, inte en- dast i eget intresse utan även för samhällets berikande.

Konventionsstaterna ska enligt punkt 3 vidta alla ändamålsenliga åt- gärder i enlighet med internationell rätt för att säkerställa att lagar till skydd för immateriella rättigheter inte utgör ett oskäligt eller diskrimine- rande hinder för tillgång till kulturella produkter för personer med funk- tionsnedsättning.

Personer med funktionsnedsättning ska enligt punkt 4 ha rätt på samma villkor som andra till erkännande av och stöd för sin särskilda kulturella och språkliga identitet, däribland teckenspråk och dövas kultur.

För att göra det möjligt för personer med funktionsnedsättning att på samma villkor som andra delta i rekreations- och fritidsverksamhet och idrott, ska konventionsstaterna enligt punkt 5 vidta ändamålsenliga åtgär- der för att

–a) uppmuntra och främja deltagande i största möjliga utsträckning av personer med funktionsnedsättning i allmänt tillgänglig idrottslig verk- samhet på alla nivåer,

–b) säkerställa att personer med funktionsnedsättning har möjlighet att organisera, utveckla och delta i idrott och rekreation som är särskilt an- passade för personer med funktionsnedsättning och i detta syfte upp- muntra erbjudande av ändamålsenlig instruktion, utbildning och resurser på samma villkor som andra,

–c) säkerställa att personer med funktionsnedsättning har tillgång till idrottsanläggningar, rekreationsanläggningar och turistanläggningar,

–d) säkerställa att barn med funktionsnedsättning har lika möjligheter som andra barn att delta i lek, rekreation, fritidsverksamhet och idrott, däribland inom utbildningssystemet, samt

–e) säkerställa att personer med funktionsnedsättning har tillgång till service av personer och organ som ägnar sig åt att organisera rekrea- tionsverksamhet, turism, fritidsverksamhet och idrott.

5.13.6Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom kraven i artikel 30.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Riksantikvarieämbetet framhåller att ämbetet

sedan några år arbetat med tillgänglighetsfrågorna inom kulturmiljö-

sektorn. Det är en stor och svår utmaning att uppnå ett handikappers-

pektiv i kulturmiljöer och vid kulturhistoriska besöksmål över hela lan-

det. För att uppnå detta har sektorsutbildningar genomförts 2006 och

86

2007, något som direkt efterfrågas i den rubricerade konventionstexten. Riksantikvarieämbetet anser att kulturmiljösektorn måste ha mer initia- tivkraft angående tillgänglighet för funktionshindrade. Kulturarvet ska vara tillgängligt för alla. – För närvarande bedrivs ett gemensamt sam- arbetsprojekt mellan de nordiska antikvariska myndigheterna Universell utformning – Tilgjengelighet til kulturhistoriske miljöer inom Nordiska rådets ram, kring tillgänglighetsfrågor kring olika kulturhistoriska mil- jöer som tillgänglighet till byggnader, men även till storskaliga historiska landskap. – Det är en utmaning inom sektorn att fullt ut få frågorna att bli en naturlig del i kulturmiljöarbetet och att de får genomslag både i bud- getarbete och i samband med planering. Det är viktigt att kulturarvsmyn- digheterna tar egna initiativ i dessa frågor och inte bara tvingas ta ställ- ning till andra intressenters färdiga förslag. För ett sådant arbete är FN:s internationella konvention om rättigheter för personer med funktionsned- sättning viktig.

Barnombudsmannen framhåller att det är en rättighet även för barn och unga att delta i kultur- och fritidsaktiviteter. Den rättigheten uppfylls inte av samhället. Socialstyrelsens lägesbeskrivning över handkappomsorgen från 2003 visar att när samhället och organisationer anordnar aktiviteter som vänder sig till barn och unga utestängs ofta barn med funktionsned- sättning eller det skapas speciella arrangemang enbart för målgruppen barn med funktionsnedsättning. Socialstyrelsen konstaterar också att tillgången på fritidshjälpmedel behöver öka. Dessutom är färdtjänsten dåligt anpassad för barns och ungdomars behov av flexibilitet och det saknas assistenter och ledsagare. Ofta är tillgängligheten till lokaler (som t.ex. toaletter) och fritidsaktiviteter så dålig att barn och ungdomar inte kan delta, trots att andra förutsättningar är uppfyllda. Det behövs därför ökade insatser för att skapa inkluderande aktiviteter där barn med och utan funktionsnedsättning kan mötas på samma arena. Idrotten är en av flera viktiga arenor som bär ett särskilt ansvar för kan skapa inkluderande aktiviteter

Specialskolemyndigheten anser att barn lär sig genom ett aktivt delta- gande i samspel och gemensamma aktiviteter med andra. En viktig del av lärandet sker i sociala sammanhang där vi delar och deltar i till exempel kulturella evenemang, rekreation, idrott eller annan fritidsverksamhet. Utbytet och samspelet mellan oss, som lägger grunden till utveckling och lärande, sker med hjälp av språket. – För barn med behov av teckenspråk för sin huvudsakliga eller kompletterande kommunikation blir det oer- hört viktigt att detta samspel kan äga rum på det egna språket. Viktigt är också att initiera och stödja produktion av kulturella produkter i tillgäng- lig form på alla språk, som sagor, tidningar, läromedel, teater, film med mera. Svenska Handikappidrottsförbundet understryker vikten av ett aktivt liv och där idrotten (motion, friskvård, hälsoidrott och elit) med- verkar till att aktivt sänka samhällets kostnader och framförallt ge perso- ner med funktionsnedsättning en ökad livskvalité. förbundet har under en längre tid arbetat för att förbättra möjligheterna att personer med funk- tionsnedsättning ska kunna idrotta på ”lika villkor”.

Handikappförbundens samarbetsorgan menar att bristande tillgänglig- het till lokaler, information och kommunikation utestänger konsekvent människor med funktionsnedsättning från att kunna delta i såväl kultur- utbudet som sport-, fritids- och rekreationsaktiviteter. Handikappförbun-

Prop. 2008/09:28

87

den har även den bestämda uppfattning att om människor med funktions- nedsättning ska få lika möjlighet som människor utan funktionsnedsätt- ning att delta i kultur- fritids- och rekreationsaktiviteter, så måste för- summelse att vidta åtgärder för tillgänglighet vara att anses som diskri- minering. – Handikappförbunden välkomnar de satsningar som rege- ringen gjort för att höja programföretagens ambitionsnivå avseende möj- ligheterna för personer med funktionsnedsättning att tillgodogöra sig programföretagens utbud och för att tillgängligheten ska förbättras. Till- gång till radio och tv är en viktig del av kulturlivet, men, är också en förutsättning för att enskilda ska kunna nyttja sin yttrandefrihet (se den svenska handikapprörelsens alternativa rapport om medborgerliga och politiska rättigheter artikel 19). – I Radio- och TV-lagsutredningen SOU 2006:51 föreslås att både public service och kommersiella kanaler får krav på andel textade, syntolkade och teckentolkade program, samt att tillsyn av efterlevnaden införs. Handikappförbunden välkomnar förslaget men kan konstatera att utredningens förslag fortfarande inte realiserats. I gällande sändningstillstånd finns fortfarande inga skrivningar om uppläst textremsa eller syntolkning. – Handikappförbunden vill även lyfta den särskilda situation som elever i särskolan befinner sig i. Av en rapport från 2005 framgår att personer med intellektuella funktionsnedsättningar utövar fler kulturaktivteter och rekreationsaktiviteter än befolkningen i övrigt. Trots det finns mycket få möjligheter för denna målgrupp att erhålla en konstutbildning, teaterutbildning eller dansutbildning som skulle kunna leda till att man kan utöva det som sitt yrke. Samhället ger inte personer som har gått ut särskolan möjlighet att söka till högre konstutbildningar.

Pingstförsamlingarnas HandikappVerksamhet påpekar att kyrkor ska räknas in i begreppet ”allmänna lokaler”. En regel som liknar den som finns i regel 12 i standardreglerna borde ha funnits med i konventionen för att säkerställa tillgängligheten även i kyrkolokaler och andra lokaler för religionsutövning och som är öppna för allmänheten.

Skälen för regeringens bedömning: Också möjligheterna till del- tagande i kulturliv, rekreation, fritidsverksamhet och idrott handlar om olika vägar att underlätta för människor med funktionsnedsättning att bli delaktiga av det utbud av kulturella aktiviteter som finns i samhället och att själva utöva sådana aktiviteter. Detsamma gäller deltagande i fritids- verksamhet och idrott och utövande av olika aktiviteter på dessa områ- den. På alla de nu nämnda områdena pågår i Sverige ett handikappolitiskt arbete.

Under remissbehandlingen har det påpekats att det ännu finns stora brister inte minst när det möjligheterna för barn med funktionsnedsätt- ning att på lika villkor delta i idrott och friluftsliv. Artikelns krav ligger helt i linje med svensk handikappolitik.

Prop. 2008/09:28

88

5.14

Statistik och information

Prop. 2008/09:28

5.14.1Artikel 31 Insamling av statistik och information

I punkt 1 åtar sig konventionsstaterna att insamla ändamålsenlig infor- mation, däribland statistik och forskningsrön, som gör det möjligt att utforma och genomföra riktlinjer som ger verkan åt konventionen.

Insamlingen och bevarandet av denna information ska

–a) följa lagligen upprättade garantier, innefattande lagstiftning om dataskydd, för att säkerställa sekretess och respekt för privatlivet hos personer med funktionsnedsättning, samt

–b) respektera internationellt godtagna normer för skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt de etiska principerna för insamling och användning av statistik,

Enligt punkt 2 ska information som insamlats i enlighet med denna artikel brytas ned på ändamålsenligt sätt och användas till att bidra till att bedöma konventionsstaternas genomförande av sina åtaganden enligt konventionen och att identifiera och bemöta de hinder som personer med funktionsnedsättning ställs inför vid utövandet av sina rättigheter.

Konventionsstaterna ska enligt punkt 3 ansvara för att sprida statistiken och säkerställa att den är tillgänglig för personer med funktionsnedsätt- ning och andra personer.

5.14.2Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige kan utan lagändringar ställa sig bakom de åtaganden och krav som artikel 31 innehåller.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Statistiska centralbyrån (SCB) anför att utredaren ser vissa problem med att kunna tillgodose artikelns punkt 2: krav på hur statistiken ska kunna brytas ned på t.ex. flerfaldig diskriminering. SCB vill i detta sammanhang påtala att insamling av sådana data kan kräva lagändring. – Den nationella statistik som i dag insamlas och redovisas av SCB rörande personer med funktionsnedsättning omfattar i huvudsak:

1. Funktionshindrades situation på arbetsmarknaden, tillägg till arbets- kraftsundersökningarna, AKU. Uppdrag åt Arbetsförmedlingen.

2. Fördjupning av hälsokomponenten i undersökningarna av levnadsför- hållanden, ULF, senast år 2004–05. Personer med funktionsnedsättningar belyses även i Folkhälsoinstitutets folkhälsoenkät. Från tid till annan genomförs också undersökningar som riktas till personer med särskilda funktionsnedsättningar. – Internationell statistik. Eurostats hälsounder- sökning, EHIS, genomförs sedan några år i ett antal medlemsländer. I Sverige planeras den att genomföras senast år 2013. Samma år kommer en fördjupningsmodul rörande personer med funktionsnedsättning, EDSIM, att vara aktuell. Den undersökningen, EDSIM, kan även genom- föras som en separat undersökning. Något beslut om var statistikansvaret för dessa undersökningar ska ligga finns för närvarande inte men frågan utreds av Socialstyrelsen på uppdrag av Socialdepartementet. – I FN:s

regi bedrivs ett arbete som syftar till att definiera ett globalt användbart

89

instrument för att, exempelvis inom ramen för en folkräkning/census, mäta förekomsten av personer med funktionsnedsättningar. Rörande detta arbete förekommer också ett visst samarbete mellan FN, WHO och Eurostat. – Samordning. Enligt SCB:s mening bör en eventuell ny stati- stikprodukt samordnas med Eurostats undersökningar, EHIS och EDSIM. Mot denna bakgrund, och i avvaktan på att formerna för de EU– reglerade undersökningarna fastställts, kan SCB inte nu rekommendera lämplig utformning av den efterfrågade statistiken. – SCB är dock beredd att på uppdragsbasis medverka i arbetet med utveckling och implemente- ring av den nya statistiken rörande personer med funktionsnedsättning.

Hjälpmedelsinstitutet (HI) menar att uppgifter om levnadsvillkoren för personer med funktionsnedsättning har stor, ibland avgörande betydelse för samhällets förmåga att kunna identifiera behov och genomföra nöd- vändiga åtgärder. – Försäkringskassan, Socialstyrelsen, landsting, kom- muner och många andra aktörer tar i olika sammanhang och på sina respektive ansvarsområden fram statistiska uppgifter om personer med funktionsnedsättning. SCB tar genom sina s.k. ULF-undersökningar fram uppgifter om levnadsförhållanden för bl.a. personer med funktionsned- sättning. HI m.fl. tar regelbundet fram uppgifter om hjälpmedel och har i samverkan med SCB under flera år även tagit fram uppgifter om tillgång till dator och Internet. – Statistiken är dock överlag alltför ofta ofullstän- dig och det finns för närvarande inte heller något samhällsorgan som har den uttalade uppgiften att regelbundet producera/sammanställa nationellt baserad statistik på det handikappolitiska området. Sammantaget är detta enligt HI:s uppfattning en allvarlig brist och rimmar illa med artikel 31 i konventionen. – HI anser att någon myndighet, exempelvis Socialstyrel- sen eller SCB, bör ges uppdraget att svara för produk- tion/samordning/sammanställning av statistik och annan information om personer med funktionsnedsättning.

Barnombudsmannen menar att det saknas samlade statistiska uppgifter om barn och unga med funktionsnedsättning och deras levnadsförhållan- den. Extra ansträngningar bör göras för att synliggöra barnen i statisti- ken. Handikappförbundens samarbetsorgan framhåller vikten av att perspektivet människor med funktionsnedsättning liksom ev. ålders- och könsskillnader belyses i forskning. – Metoderna att samla in statistik och information i Sverige bör utvecklas i syfte att möjliggöra en presentation av förekomsten av flerfaldig diskriminering på grund av ålder, kön, etni- citet, språk med mera. – Perspektivet pojkar, flickor, kvinnor och män med funktionsnedsättning måste genomsyra forskning på alla områden. Målet i genomförandeplanen ska vara att detta förankras och blir en självklarhet i all forskning.

Skälen för regeringens bedömning: I det handikappolitiska arbetet spelar insamlingen av statistik och information en viktig roll.

De riktlinjer som avses i punkt 1 är beaktade i den lagstiftning som i Sverige kringgärdar insamlandet, bearbetningen och presentationen av all statistik. Enligt lagen (2001:99) om den officiella statistiken ska det finnas officiell statistik för allmän information, utredningsverksamhet och forskning. Den ska vara objektiv och allmängiltig. Personuppgifts- lagen (1998:204) gäller vid framställning av statistik. Den officiella statistiken ska framställas och offentliggöras med beaktande av skydd för fysiska och juridiska personers intressen. Bestämmelser om sekretess

Prop. 2008/09:28

90

finns i sekretesslagen (1980:100). Bestämmelser om skydd mot kränk- ning av enskilds personliga integritet genom behandling av personupp- gifter finns i personuppgiftslagen.

I anslutning till den generella lagstiftning som finns för att skydda per- soner mot att deras personliga integritet kränks genom behandling av personuppgifter har en rad särskilda lagar införts på olika områden. Hit hör exempelvis lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom socialtjänsten, lagen (2003:763) om behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens administration och lagen (2002:546) om be- handling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksam- heten.

Ansvaret för den officiella statistiken vilar på 25 statliga myndigheter. SCB ansvarar för sektorsövergripande statistik, medan andra myndig- heter har ansvaret för den statistik som ligger inom deras verksamhets- område. De myndigheter som är ansvariga för officiell statistik i Sverige bildar tillsammans ett nätverk. Varje myndighet publicerar sin statistik på den egna webbplatsen. SCB ansvarar för officiell statistik och för annan statlig statistik. SCB:s uppgift är att förse kunder med statistik av god kvalitet. Statistiken ska kunna användas som underlag för besluts- fattande, debatt och forskning. Det innebär att SCB ska utveckla, fram- ställa och kommunicera statistik, medverka aktivt i det internationella statistiska samarbetet och samordna och stödja det svenska systemet för officiell statistik.

Socialstyrelsen publicerade i en rapport 2007 En modell för att be- skriva levnadsförhållanden för personer med funktionshinder. Systemet består av tre delar. Den första delen är en befolkningsbaserad enkät- undersökning, den andra består av sambearbetningar av registeruppgifter för att komplettera enkätundersökningen och den tredje delen är olika typer av specialstudier för att beskriva exempelvis situationen för barn med funktionsnedsättning, små eller mindre kända diagnosgrupper, psy- kiska funktionsnedsättningar och intellektuella funktionsnedsättningar. Förutom löpande rapportering av genomförda analyser avser Socialsty- relsen med start 2010 att publicera större och fördjupande tematiska rapporter om situationen för personer med funktionsnedsättning.

Handikapprörelsen har pekat på det angelägna i att metoderna för att samla in statistik och information i Sverige även möjliggör en presenta- tion av förekomsten av flerfaldig diskriminering på grund av ålder, kön, etnicitet, språk m.m. Dagens system för statistikinsamling brister i detta avseende. Sättet att samla in fakta om levnadsvillkor behöver därför utvecklas och möjliggöra såväl könsuppdelad, åldersuppdelad som annan uppdelad fakta. Som framgår av den korta översikten har Sverige ett väl utvecklat system för att ta fram statistik och en detaljerad lagstiftning till skydd för den personliga integriteten. Det finns inga hinder mot att god- känna åtagandena i punkt 1. Handikapprörelsens önskemål om en ut- veckling av sättet att samla in fakta kan behöva tillgodoses för att fullt ut kunna möta kraven i artikelns punkt 2. Skulle detta kräva lagändringar får det övervägas i senare sammanhang. Det kan här nämnas att Socialstyrel- sen i en skrivelse i juni 2008 till regeringen begärt att få de juridiska förutsättningarna för att undersöka levnadsförhållandena för personer med funktionsnedsättning, bl.a. för att kunna beskriva skillnader för personer med funktionsnedsättning uppdelat på kön och ålder.

Prop. 2008/09:28

91

Det finns inte några invändningar mot riktlinjerna i punkt 2 och 3. Det Prop. 2008/09:28 möter således inga hinder mot att godkänna konventionen också på dessa

punkter.

5.15Internationellt samarbete och Kommittén för rättigheter för personer med funktionsnedsättning

5.15.1Artikel 32 Internationellt samarbete

I punkt 1 erkänner konventionsstaterna betydelsen av internationellt samarbete och dess främjande till stöd för ansträngningar på det natio- nella planet att förverkliga konventionens syfte och mål och ska vidta ändamålsenliga och effektiva åtgärder i detta hänseende mellan och bland stater och, i tillämpliga fall, i samarbete med berörda internatio- nella och regionala organisationer och det civila samhället, särskilt orga- nisationer av personer med funktionsnedsättning. Dessa åtgärder kan bl.a. inkludera följande:

–a) att säkerställa att internationellt samarbete, inklusive internatio- nella utvecklingsprogram, omfattar och är tillgängligt för personer med funktionsnedsättning,

–b) att underlätta och stödja kapacitetsuppbyggnad, bl.a. genom utbyte och delgivning av information, erfarenheter, utbildningsprogram och goda exempel,

–c) att underlätta samarbete i fråga om forskning och tillgång till vetenskaplig och teknisk kunskap, samt

–d) att erbjuda ändamålsenlig teknisk och ekonomisk hjälp, däribland genom att underlätta tillgång till och att dela med sig av tillgänglig och stödjande teknik och genom teknologiöverföring.

Bestämmelserna i denna artikel ska enligt punkt 2 inte inverka på varje konventionsstats skyldighet att uppfylla sina åtaganden enligt konventio- nen.

5.15.2Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: Sverige bör ställa sig bakom åtaganden om internationellt samarbete som artikel 32 innehåller.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete (Sida) instämmer i förslaget att Sverige ska tillträda konventionen liksom det fakultativa protokollet till konventionen men ställer sig frågande till att promemorian innehåller handikapprörelsens förslag till regeringen att utse Sida till sektorsmyndighet. Shia (Svenska handikapporganisationers internationella biståndsförening) understryker i sitt remissvar att gruppen av människor med funktionsnedsättning framträder i det internationella utvecklingsarbetet som den tydligaste gruppen fattigaste bland de fattiga och att detta inte avspeglas i omfattning och inriktning av det utveck- lingssamarbete som Sverige bedriver. – Shia bedriver med begränsade

medel genom sina 27 medlemsorganisationer ett visst utvecklingssam-

92

arbete i olika projekt för att stärka de handikapporganisationer som eta- bleras i utvecklingsländer. Syftet är att minska fattigdomen och särskilt möjliggöra att personer med funktionsnedsättning ska få ett värdigt liv. – Sida ska på ett tydligt sätt ska arbeta för att uppnå målsättningen att livs- villkoren och behoven för personer med funktionshinder ska beaktas och främjas i svenskt utvecklingssamarbete. Shia önskar att regeringen för- tydligar Sidas ansvar genom att utse Sida som statlig sektorsmyndighet i enlighet med regeringens handlingsplan för handikappolitiken. Man skulle då markera vikten av att människor med funktionsnedsättning inkluderas i allt utvecklingssamarbete som bedrivs med stöd av Sidas medel. – Sida ska medverka till att människor med funktionsnedsättning kommer i åtnjutande av mänskliga rättigheter i samma utsträckning som övrig befolkning. I planering, genomförande och uppföljning av utveck- lingsinsatser bör Sida också enligt Shia stärka samarbetet med människor med funktionsnedsättning och deras organisationer. – Shia vill lyfta fram möjligheten och behovet av att Shias och handikapporganisationernas unika kunskaper och expertis om utvecklingssamarbete mer aktivt ska ses som en resurs vid förverkligandet av konventionen. – De mänskliga rättigheterna omfattar alla människor, och de förutsätter en demokratisk utveckling. Kvinnor och flickor med funktionsnedsättning i utvecklings- länder möter en tredubbel diskriminering och ställs utanför och margina- liseras i utvecklingen av samhället. Handikappförbundens samarbets- organ ställer sig bakom Shias remissvar.

Skälen för regeringens bedömning: Sidas positionspapper ”Barn och vuxna med funktionsnedsättning” från december 2005 har målsättningen att livsvillkoren och behoven för människor med funktionshinder ska beaktas och främjas i svenskt utvecklingssamarbete med andra länder. Sida ska medverka till att människor med funktionsnedsättning kommer i åtnjutande av mänskliga rättigheter i samma utsträckning som övrig befolkning. I planering, genomförande och uppföljning av utvecklings- insatser ska Sida stärka samarbetet med människor med funktionsned- sättning och deras organisationer samt andra relevanta aktörer.

Personer med funktionsnedsättning ingår också explicit i många policy- och metoddokument, i allt från Sveriges politik för global ut- veckling och Sidas ”Perspectives on Poverty”, Sidas riktlinjer för barns rättigheter i utvecklingssamarbetet, Sidas riktlinjer för utbildning i hu- manitära katastrofer, Health is Wealth – Sidas hälsopolicy m.fl.

I utvecklingssamarbetet arbetar Sida genom att väcka och driva frågan på regeringsnivå, bl.a. genom sektorprogram inom undervisningssektorn. På undervisningssidan har Sida valt att fokusera på ”inclusive education” som ett av tre fokusområden – detta innebär att Sida kommer arbeta med att inkludera funktionshindrade människors rättigheter i Sidas sektorpro- gramstöd. Shias arbete, som till stor del finansieras av Sida, riktar sig till civilsamhället och är kompletterande.

Regeringen välkomnar internationellt samarbete i de former och för de ändamål som artikeln ger uttryck för. I Sveriges politik för global ut- veckling som fastställdes av riksdagen 2003 framgår särskilt att personer med funktionshinder är en prioriterad grupp i arbetet med att stärka de mänskliga rättigheterna.

Det finns i dag 14 statliga myndigheter som har ett sektorsansvar med särskilt stort ansvar för att de nationella målen för handikappolitiken ska

Prop. 2008/09:28

93

förverkligas. Med tanke på Sveriges stora och långsiktiga engagemang Prop. 2008/09:28 för att stärka rättigheter för personer med funktionsnedsättning globalt

finns det anledning att i det fortsatta handikappolitiska arbetet och i nära dialog med Sida närmare överväga handikapprörelsens förslag att även utse Sida till statlig sektorsmyndighet eller överväga om det finns andra alternativ som är lämpligare.

5.15.3Artikel 33 Nationellt genomförande och övervakning

Enligt punkt 1 ska konventionsstaterna i enlighet med sina förvaltnings- system utse en eller flera kontaktpunkter inom regeringen för frågor som gäller genomförandet av konventionen och ska på lämpligt sätt överväga att inrätta eller utse en samordningsmekanism inom regeringen för att underlätta därtill relaterad verksamhet inom olika sektorer och på olika plan.

Punkt 2. Konventionsstaterna ska i enlighet med sitt rättssystem och sitt förvaltningssystem, bibehålla, förstärka, utse eller inom konven- tionsstaten upprätta en mekanism, inklusive en eller flera oberoende mekanismer enligt vad som befinns ändamålsenligt för att främja, skydda och övervaka genomförandet av konventionen. Vid utseendet eller upp- rättandet av mekanismen ska konventionsstaterna beakta de principer som hänför sig till statusen och funktionen hos de nationella institutio- nerna för skydd och främjande av de mänskliga rättigheterna.

Enligt punkt 3 ska det civila samhället, särskilt personer med funk- tionsnedsättning och de organisationer som representerar dem, involveras i och fullt ut medverka i övervakningsförfarandet.

5.15.4Svenska förhållanden

Regeringens bedömning: I fråga om artikel 33 uppfyller Sverige redan kraven enligt punkt 1. Uppgifterna att främja, skydda respektive över- vaka konventionens genomförande enligt punkterna 2 och 3 kan i av- vaktan på en tillsatt utredning tills vidare fullgöras av de organ som redan finns utan särskilt uppdrag.

Promemorians bedömning: I promemorian görs bedömningen att i

avsaknaden av ett lämpligt organ kan det vara lämpligt att uppdra åt

Handisam att fullgöra uppgiften att främja och skydda genomförandet av

konventionen. När det gäller de övervakande uppgifterna som avses i

punkt 2 bör det uppdras åt någon annan befintlig myndighet att sköta

dess tillfälligt under tiden frågan utreds. Den fortsatta beredningen fick

visa om det är lämpligt att lägga det tillfälliga övervakningsuppdraget på

exempelvis Handisam eller Diskrimineringsombudsmannen.

Remissinstanserna: Socialstyrelsen avstyrker förslaget att ge Handi-

sam i uppdrag att främja och skydda genomförandet av konventionen.

Uppdraget bör i stället ges till Diskrimineringsombudsmannen (DO) då

de uppgifter som omfattas av uppdraget ligger väldigt nära de uppgifter

som regeringen föreslår ska omfattas av DO:s uppdrag enligt lagen om

Diskrimineringsombudsmannen (prop. 2007/08:95 s. 27 och 569 f.).

94

Lagen är avsedd att träda i kraft redan vid årsskiftet. Ombudsmannens uppgifter täcker in flertalet av de uppgifter som en nationell institution för mänskliga rättigheter, NHRI, bör ha enligt de s.k. Parisprinciperna. – Förslaget att ge Handisam uppgifter enligt artikel 33 punkt 2 riskerar att medföra att det inte uppkommer den i konventionen avsedda tydliga skillnaden mellan att genomföra konventionen och att övervaka den. Genomförandet handlar om krav på att genom lagstiftning m.m. från det allmännas sida skapa förutsättningar för mänskliga rättigheter. Övervak- ning, däremot, handlar om att med individen som utgångspunkt granska tillämpningen och dess effekter. – Socialstyrelsen tolkar artikel 33 så att uppdraget att främja, skydda och övervaka genomförandet av konventio- nen ska ges till så oberoende mekanismer som möjligt. Handisam bör få en aktiv roll i genomförandet av konventionen. Med stöd av vad som anförts i det föregående bör övervakningen däremot anförtros en annan myndighet, nämligen DO.

Liknande synpunkter framförs av Handikappombudsmannen och Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO). Till samma slutsats kommer även Jämställdhetsombuds- mannen.

Post- och telestyrelsen (PTS) stödjer däremot förslaget att Handisam ska ges i uppdrag att svara för uppgiften att främja och skydda genom- förandet av konventionen Handisam huvuduppgift bör dock, enligt PTS mening, fortsatt vara att samordna och framför allt att stödja sektorsmyn- digheternas arbete för att underlätta tillämpningen av FN-konventionen i praktiken. Det är lämpligt att Handisam också fortsättningsvis inriktar sig på policyskapande åtgärder samt utbildning och kunskapsspridning. Det är däremot enligt PTS uppfattning lämpligt att DO ges uppgiften att övervaka själva genomförandet av konventionen då DO har effektivare verktyg genom sina sanktionsmöjligheter

Sveriges Kommuner och Landsting anser att det är av största vikt att uppgiften att övervaka konventionens genomförande ingår i planeringen av den nya ombudsmannaorganisationen. Handisam anser att Diskrimi- neringsombudsmannen tills vidare kan uppdras att övervaka konventio- nen. Detta kan även visa sig vara en permanent lösning eftersom Diskri- mineringsombudsmannens uppdrag enligt lagen om Diskriminerings- ombudsmannen (prop. 2007/08:95) bör täcka de uppgifter som en natio- nell institution för mänskliga rättigheter ska ha enligt Parisprinciperna. Handisam är som regeringens stabsmyndighet en viktig del i genom- förandet av konventionen och nära knuten till den roll som beskrivs under punkt ett i artikel 33. – Det är eftersträvansvärt att hålla de två punkterna åtskilda för att tydliggöra att det finns ett ansvar att genomföra och som säkras genom en övervakande funktion. Handisam anser att ratificering av konventionen är angelägen och att utredningen snarast ska visa på hur genomförande och övervakande ska uppdras långsiktigt. Handisam anser dock att de nationella förhållanden som råder i dag inte får stå i vägen för ratificering och stödjer därför det beslut som fattas i frågan om tillfällig roll om att skydda och främja konventionens genom- förande.

Delegationen för mänskliga rättigheter i Sverige anser att artikel 33 är tydlig med ansvarsfördelningen på det nationella planet. Regeringen har ansvar för att genomföra och förverkliga olika konventionsåtaganden.

Prop. 2008/09:28

95

När det gäller övervakningen av efterlevnaden av konventionen ska sta- ten ha ett oberoende organ, som uppfyller principerna de internationella kraven enligt Parisprinciperna, som granskar och självständigt rapporte- rar till FN om hur konventionen efterlevs. I dag saknas ett organ i Sverige som otvetydigt uppfyller dessa krav. Delegationen tillstyrker att Handisam kan få uppgiften att främja och skydda konventionensåtagan- dena i avvaktan på att frågan var ansvaret ska ligga permanent utreds. Däremot menar delegationen att en myndighet som Handisam inte kan ges uppgiften att övervaka konventionens efterlevnad. Det är viktigt att skilja mellan statens arbete med att implementera Sveriges internationella åtaganden och den nationella granskningen av detta arbete. Här behöver rollerna i statsförvaltningen renodlas. Utgångspunkten måste vara att den som granskar inte också kan arbeta med at genomgöra det som ska granskas. den oklarhet som råder i dag leder också till ineffektivitet och dubbelarbete. Delegationen föreslår därför att den nya ombudsmannen får till uppgift att övervaka konventionens efterlevnad i avvaktan på att den särskilda utredningen blir klar. Slutligen vill delegationen peka på att frågan om ett organ för aktivt övervakande av den nationella implemen- teringen av den aktuella konventionen i förlängningen bör leda till frågan om etablerandet av liknande nationella övervakningsfunktioner även för övriga internationella konventioner.

Hjälpmedelsinstitutet (HI) anser det viktigt att man håller rågången klar mellan å ena sidan övervakande och å andra sidan främjande och skyddande uppgifter vid genomförandet av konventionen. Det förefaller HI naturligt att Handikappombudsmannen (och sedermera Diskrimine- ringsombudsmannen) ges den mer övervakande uppgiften. HI stöder förslaget att Handisam tills vidare får uppgiften att främja och skydda genomförandet av konventionen.

Verket för förvaltningsutveckling (VERVA) konstaterar att Parisprinci- perna använder orden ”promote and protect”, däremot inte någon mot- svarighet till ”övervaka”. Att övervakning ingår, framgår dock av be- skrivningen av vad en sådan institution ska göra. Enligt Vervas tolkning kan man därmed inte skilja skyddande och övervakning åt. Verva ifråga- sätter mot denna bakgrund att Handisam, som har en stödjande och sam- ordnande roll, tilldelas uppgiften att vara ett lämpligt organ att främja, skydda och övervaka genomförandet av konventionen.

Statskontoret tillstyrker förslaget om att Handisam får i uppdrag att tills vidare svara för uppgiften att främja och skydda genomförandet av konventionen och att detta anges i myndighetens instruktion. Handisam har redan i dag uppgifter som liknar detta uppdrag. Enligt nuvarande instruktion ska Handisam främja ett strategiskt och effektivt genom- förande av den nationella handikappolitiken. – Statskontoret påpekar att det är oklart i vilken mån att övervaka respektive att främja och skydda är liknande uppgifter eller om de skiljer sig åt. Om övervakning innebär kontroll eller granskning i någon mening kan det finnas anledning att detta utförs av någon oberoende aktör och inte sammanblandas med främjande uppgifter. I den vidare beredningsprocessen bör det klargöras vad övervaka respektive främja och skydda innebär samt hur ansvaret för dessa uppgifter lämpligast fördelas.

Linköpings universitet bedömer artikel 33 vara en av de allra viktigaste artiklarna. Sverige har en lång tradition av både handikappolitiskt arbete

Prop. 2008/09:28

96

men också en lång förvaltningsbyråkratisk tradition. Just för detta om- råde har flera förvaltningar och myndigheter inrättats på lokal, regional och nationell nivå. Detta kan skapa problem för genomförandet både av FN:s artiklar och det mer praktiska realiserandet då ansvarsfördelningen blir oklar. Det är anmärkningsvärt att arbetet kring de funktionshindrade organiseras i informella grupper i Regeringskansliet och att dessa frågor inte har en sådan hög prioritet att en enhet inom departementet tillskapas med ett tydligt ansvarsområde. Västra Götalands läns landsting tillstyr- ker att Handisam tills vidare ges uppdraget att främja och skydda kon- ventionen. Regeringen bör beakta att Handisams uppdrag härigenom avsevärt utökas. Att Handisam ges uppdraget att främja och skydda kon- ventionen innebär att en annan aktör bör ges ansvaret att följa upp kon- ventionen.

Handikappförbundens samarbetsorgan konstaterar att, trots att kon- ventionen hänvisar till de så kallade ”Parisprinciperna”, det vill säga de principer/riktlinjer som handlar om hur nationella institutioner för främ- jande och skyddande av rättigheterna ska utformas, så använder konven- tionen inte samma begrepp. I ”Parisprinciperna” nämns endast promote och protect. I konventionen pratar man om främja, skydda och övervaka. Om utredaren avser ”Parisprincipernas” beskrivning av främjande och skyddande anser Handikappförbunden att Handisam i dagsläget inte kan axla både främjandet och skyddandet. Handisam uppfyller inte heller alla de rekommendationer för en nationell institution som framgår av ”Paris- principerna”. – Handikappförbunden instämmer i dem under artikel 33 dragna slutsatserna att det i dag inte finns någon institution i Sverige som kan sägas motsvara ”Parisprincipernas” krav och samtidigt svara för att övervaka genomförandet av konventionen, samt att det behöver utredas om nuvarande samhällsinstitutioner var för sig eller gemensamt uppfyller artikelns krav. – Handikappförbunden ser dock med oro på att det i sam- band med Sveriges ratificering av konventionen inte finns instanser som får ett uttryckligt ansvar att främja, skydda och övervakar rättigheterna i konventionen. – När det gäller övervakningen av konventionen bör eta- blerandet av en institution som övervakar samtliga konventioner om mänskliga rättigheter övervägas.

Skälen för regeringens bedömning:

Punkt 1

När det gäller punkt 1 kan hänvisas till den informella grupp inom Socialdepartementets enhet för sociala tjänster som samordnar handikappolitiken inom Regeringskansliet och den interdepartementala arbetsgrupp med företrädare för flera olika departement som har redo- visats tidigare. Genom dessa finns redan kontaktpunkter inom regeringen som är lämpliga för frågor som gäller genomförandet av konventionen. Regeringen bör tydliggöra samordningsfunktionen i Regeringskansliet för att underlätta verksamheter inom olika sektorer och på olika plan som relaterar till konventionen och dess genomförande.

Punkterna 2 och 3

Enligt punkt 2 ska konventionsstaterna alltså behålla, förstärka, utse eller upprätta en mekanism för att främja, skydda och övervaka genomförandet av konventionen. När denna mekanism ska utses eller

Prop. 2008/09:28

97

upprättas ska konventionsstaterna beakta vissa principer. Här åsyftas de så kallade Parisprinciperna. Dessa ställer tämligen ingående krav på mekanismen i fråga. I dag finns det ingen sådan institution i Sverige som kan sägas motsvara alla dessa krav och samtidigt svara för att övervaka genomförandet av konventionen. Här ska först kort redogöras för de olika myndigheter på området som skulle kunna vara aktuella.

Handikappombudsmannen har till uppgift att bevaka frågor som angår funktionshindrade personers rättigheter. Handikappombudsmannen ska se till att olika lagar mot diskriminering efterlevs och har även rätt att för en enskild föra talan i tvister angående tillämpningen av lagarna. Ytter- ligare uppgifter är bl.a. att verka för att brister i lagar och andra författ- ningar i fråga om personer med funktionshinder avhjälps och att ta initia- tiv till överläggningar med myndigheter m.fl. i syfte att motverka att personer missgynnas eller på annat sätt utsätts för orättvis eller krän- kande behandling på grund av funktionshinder.

Av propositionen Ett starkare skydd mot diskriminering (prop. 2007/08:95) framgår att Jämställdhetsombudsmannen, Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, Handikappombudsmannen och Ombuds- mannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning ska avvecklas och att en ny myndighet – Diskrimineringsombudsmannen – ska bildas i samband med att den nya diskrimineringslagen träder i kraft den 1 januari 2009. Den nya myndigheten ska öva tillsyn över efterlevnaden av samtliga diskrimineringsförbud avseende diskrimineringsgrunderna kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning och ålder. Diskrimineringsombudsmannen ska också ha rätt att i domstol föra talan för en enskild person som anser sig ha blivit diskriminerad. En sådan talerätt föreslås också för vissa intresseorganisationer.

Handisam, alltså Myndigheten för handikappolitisk samordning har en strategisk, samordnande, utvärderande, pådrivande, stödjande och genomförande roll. Handisam har i dag i sammandrag uppgifterna att

-ansvara för att övergripande samordna genomförandet av handikappolitiken,

-genom stöd och samordning bidra till att sektorsmyndigheternas arbete med att genomföra handikappolitiken utvecklas,

-bistå regeringen med det underlag som behövs för att få till stånd en effektiv styrning av det handikappolitiska arbetet,

-analysera lämpliga åtgärder för att komma till rätta med problem inom området,

-bevaka och rapportera om den internationella utvecklingen, samt

-följa och bevaka Europeiska unionens insatser inom olika samhälls- områden och beskriva vilka konsekvenser dessa kan få för personer

med funktionshinder.

Sedan 2006 finns vidare Delegationen för mänskliga rättigheter i Sverige. Denna har en stödjande funktion men ingen övervakande och dess uppdrag gäller inte längre än till 2010. I budgetpropositionen för 2008 (prop. 2007/08:1 utgiftsområde 1 s. 28) sägs att regeringen över- väger på vilket sätt vissa uppgifter när det gäller de mänskliga rättig- heterna ska kunna utföras i framtiden. Det handlar bl.a. om att öka kun- skapen och medvetenheten om de mänskliga rättigheterna hos både den offentliga sektorns alla delar och allmänheten samt stimulera till en bred

Prop. 2008/09:28

98

dialog om de mänskliga rättigheterna. Vidare handlar det om att sam- manställa rapporter och rekommendationer om hur de mänskliga rättig- heterna efterlevs i Sverige.

När det gäller valet av lämpliga organ för att främja och skydda samt övervaka genomförandet av den nya konventionen kan göras en parallell till FN:s konvention om barnets rättigheter och övervakningen av att denna efterlevs. Här har Barnombudsmannen till uppgift att både utbilda och informera om barnkonventionen och att bevaka hur konventionen efterlevs i samhället. Frågan kan då ställas om det är lämpligt att uppdra åt den nya Diskrimineringsombudsmannen att ta sig an också över- vakande uppgifter i fråga om den nu aktuella konventionen.

Handisam å andra sidan har redan uppgifter som ligger nära dem som artikel 33 förutsätter, nämligen att främja och skydda genomförandet av konventionen.

Den övervakande uppgiften att konventionen genomförs gäller på alla områden och alla ansvariga i både privat och offentlig verksamhet, också de åtgärder som regeringen vidtar på området.

Enligt artikelns punkt 3 ska det civila samhället, särskilt personer med funktionsnedsättning och de organisationer som representerar dem, involveras i och fullt ut medverka i övervakningsförfarandet. Enligt instruktionen för Handisam ska det vid myndigheten finnas ett råd med uppgift att ge generaldirektören den vägledning som behövs för att verk- samheten ska kunna bedrivas effektivt och i överensstämmelse med syftet för verksamheten. Detta råd, kallat insynsråd, kommer att bestå av fem personer som representerar olika kunskaper och erfarenheter.

På liknande sätt förhåller det sig med den nya Diskriminerings- ombudsmannen. Enligt propositionen Ett starkare skydd mot diskrimine- ring ska ett särskilt råd knytas till nya myndigheten. Representanterna i rådet bör ha kompetens som kan tillföra myndigheten sakkunskap och bredd i diskrimineringsfrågor och i andra frågor som har betydelse för verksamheten. Rådets funktion bör vara att ge ombudsmannen råd och stöd men ska inte ha något avgörande inflytande på ombudsmannens verksamhet. Myndigheten bör dessutom enligt propositionen ha möjlig- het att själv knyta till sig de samråds-, referens- eller expertgrupper av olika slag som myndigheten anser behövs för att få del av utomståendes erfarenheter och kunskaper.

Slutsatser

Bestämmelserna i artikel 33 om konventionens genomförande och om att främja, skydda respektive övervaka genomförandet tillhör de mest dis- kuterade under remissbehandlingen. Artikelns konstruktion är ny när det gäller en central konvention om mänskliga rättigheter, och tidigare erfa- renheter av tillämpningen av den nationella övervakningen saknas. Sedan remissbehandlingen avslutats har Delegationen för mänskliga rättigheter i Sverige fått i tilläggsuppdrag av regeringen att utreda vad kravet i arti- kel 33 att främja, skydda respektive övervaka konventionens genom- förande innebär i praktiken och om Handisam, Diskrimineringsombuds- mannen eller något annat samhällsorgan bör anförtros denna uppgift. Uppdraget ska redovisas senast den 1 april 2009.

Prop. 2008/09:28

99

Som bl.a. Socialstyrelsen konstaterar i sitt yttrande torde dock den nu- varande organisationen av det handikappolitiska arbetet fungera väl även i arbetet med att genomföra konventionen. Alla statliga myndigheter under regeringen ska beakta de handikappolitiska målen och verka för delaktighet och jämlikhet för personer med funktionsnedsättning, och sektorsmyndigheterna samordnas av Handisam i arbetet för att stödja och vara pådrivande inom sina respektive sektorer.

Av den nya lagen om Diskrimineringsombudsmannen följer att om- budsmannen ska verka för att diskriminering som har samband med bl.a. funktionshinder inte förekommer på några områden av samhällslivet. Detta täcker in alla de områden som den nya FN-konventionen omfattar. Ombudsmannen ska dessutom också i övrigt verka för lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder. Diskrimineringsombudsmannen ska även följa den internationella utvecklingen och ha kontakter med internatio- nella organisationer.

Regeringen anser att det i avvaktan på resultatet av det utredning som Delegationen för mänskliga rättigheter i Sverige nu gör inte finns anled- ning att uppdra åt någon viss myndighet att främja, skydda respektive övervaka genomförandet av konventionen. Dessa uppgifter kan tills vidare fullgöras av de organ som redan finns utan särskilt uppdrag.

Regeringen räknar med att kunna redovisa resultatet av den utredning som delegationen ska göra i den rapport som varje konventionsstat enligt artikel 35 ska avge inom två år efter konventionens ikraftträdande om de åtgärder som staten vidtagit för att verkställa sina skyldigheter enligt konventionen.

5.15.5Artikel 34–39 Kommittén för rättigheter för personer med funktionsnedsättning

Enligt artikel 34 ska det upprättas en kommitté för rättigheter för perso- ner med funktionsnedsättning. Kommittén ska vid konventionens ikraft- trädande bestå av tolv experter. Efter ytterligare sextio ratifikationer eller anslutningar till konventionen ska medlemskapet öka till arton medlem- mar. Medlemmarna ska väljas av konventionsstaterna vart fjärde år. Kommitténs medlemmar ska tjänstgöra i sin personliga egenskap. Arti- keln innehåller en rad ytterligare föreskrifter om utseende av kommittén m.m.

Varje konventionsstat ska enligt artikel 35 genom Förenta nationernas generalsekreterare till kommittén avge en fullständig rapport om de åt- gärder som den har vidtagit för att verkställa sina skyldigheter enligt konventionen och om de framsteg den har uppnått i det hänseendet inom två år efter konventionens ikraftträdande för konventionsstaten i fråga. Därefter ska konventionsstaterna avge påföljande rapporter minst vart fjärde år och vidare när kommittén begär det.

Varje rapport ska enligt artikel 36 granskas av kommittén, som ska lämna sådana förslag och allmänna rekommendationer om rapporten som den finner lämpliga och framföra dem till den berörda konventionsstaten. Förenta nationernas generalsekreterare ska göra rapporterna tillgängliga

Prop. 2008/09:28

100

för alla konventionsstaterna, och konventionsstaterna ska göra sina rap- Prop. 2008/09:28 porter allmänt tillgängliga för allmänheten i sina egna länder och under-

lätta tillgång till förslagen och de allmänna rekommendationerna om dessa rapporter.

Varje konventionsstat ska enligt artikel 37 samarbeta med kommittén och stödja dess medlemmar i utövandet av deras mandat. För att främja en effektiv tillämpning av denna konvention och uppmuntra interna- tionellt samarbete på dess område ska enligt artikel 38 Förenta nationer- nas fackorgan och andra FN-organ ha rätt att vara företrädda vid gransk- ningen av tillämpningen av de bestämmelser i denna konvention som faller inom ramen för deras mandat.

Kommittén ska enligt artikel 39 vartannat år rapportera till generalför- samlingen och till Ekonomiska och sociala rådet om sin verksamhet och får lämna förslag och allmänna rekommendationer grundade på gransk- ning av rapporter och information som mottagits från konventionssta- terna.

För vidare detaljer enligt artiklarna 35–39, se bilagda konventionstext.

5.15.6Inställningen från svensk sida

Regeringens bedömning: Sverige bör ställa sig bakom upprättandet av Kommittén för rättigheter för personer med funktionsnedsättning enligt artiklarna 34–39.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: LO välkomnar ett upprättande av en kommitté som övervakar och driver på arbetet med rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Handikappförbundens samarbetsorgan anser att regeringen måste verka för att övervakningskommittén har en skandina- visk representant.

Skälen för regeringens bedömning: Vi bör från svensk sida väl- komna upprättandet av Kommittén för rättigheter för personer med funk- tionsnedsättning, de uppgifter som läggs på kommittén och de förpliktel- ser som följer av denna.

5.16Konventionsstatskonferens och slutbestämmelser

5.16.1Artikel 40–50

Enligt artikel 40 ska konventionsstaterna mötas regelbundet i en konven- tionsstatskonferens för att behandla frågor som gäller tillämpningen av konventionen. Denna ska sammankallas senast sex månader efter kon- ventionens ikraftträdande.

Artiklarna 41–43 innehåller bestämmelser om depositarie, underteck- nande och samtycke till att vara bunden. Artikel 44 handlar om organi- sationer för regional integration. De följande artiklarna behandlar ikraft- trädande, reservationer, ändringar av konventionen, uppsägning m.m.

101

5.16.2

Inställningen från svensk sida

Prop. 2008/09:28

Regeringens bedömning: Sverige bör ställa sig bakom artiklarna 40–50.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Skälen för regeringens bedömning: Artiklarna föranleder inga in- vändningar från svensk sida.

6Fakultativt protokoll till konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning

6.1Protokollets innehåll

6.1.1Prövningsrätt, talerätt och förutsättningar för prövning

Protokollsparterna erkänner att Kommittén för rättigheter för personer med funktionsnedsättning får pröva framställningar från eller för en- skilda individer eller grupper av enskilda individer som lyder under dess jurisdiktion och som hävdar att de har blivit utsatta för en kränkning från ifrågavarande protokollsparts sida av bestämmelserna i konventionen (artikel 1).

Framställningen ska avse en stat som har anslutit sig till protokollet. För att en framställan ska kunna prövas krävs som huvudregel att alla

tillgängliga nationella rättsmedel har tömts ut. Undantag kan emellertid göras om ianspråktagandet av rättsmedlen är oskäligt tidskrävande eller det är osannolikt att de skulle komma att få någon praktisk betydelse. En framställning får inte vara anonym. Kommittén ska vidare avvisa en framställning när samma sak redan prövats av kommittén eller har varit eller är föremål för internationell prövning eller reglering i annan form. En framställning ska också avvisas när

–framställningen utgör ett missbruk av rätten att göra sådana fram- ställningar eller är oförenlig med konventionens bestämmelser,

–framställningen är uppenbart ogrundad eller inte tillräckligt styrkt, eller

–de förhållanden som framställningen gäller har inträffat före proto- kollets ikraftträdande för den berörda protokollsparten, om inte dessa förhållanden har fortsatt efter det datumet (artikel 2).

6.1.2Förfarandet hos kommittén, interimistiska åtgärder

Kommittén ska delge den berörda protokollsparten alla framställningar som den har mottagit förtroligt. Inom sex månader ska den mottagande staten inge skriftlig förklaring till kommittén eller en redogörelse för ärendet och för de åtgärder som den har vidtagit för att rätta till situatio- nen (artikel 3).

Kommittén ska sammanträda inom stängda dörrar när den prövar en

framställning. Efter avslutad prövning av en framställning ska kommittén

102

framföra sina eventuella förslag och rekommendationer till den berörda Prop. 2008/09:28 protokollsparten och sökanden (artikel 5).

Innan kommittén fattar beslut i sakfrågan, kan den begära av den stat som en framställan riktar sig till att den skyndsamt prövar om den ska vidta sådana provisoriska åtgärder som kan behövas för att undvika even- tuell obotlig skada för den eller dem som har utsatts för den påstådda kränkningen. Detta innebär inte ett avgörande om att saken kan tas upp till prövning eller om framställningens sakliga innehåll (artikel 4).

6.1.3Undersökning på eget initiativ, rapport om åtgärder

Om kommittén tar emot tillförlitlig information som utvisar allvarliga eller systematiska kränkningar från en protokollsparts sida av rättigheter som anges i konventionen, kan den inleda ett prövningsförfarande utan framställan. Kommittén ska uppmana staten att samarbeta vid pröv- ningen av informationen. Kommittén får utse en eller flera av sina med- lemmar att genomföra en undersökning och att brådskande rapportera till kommittén. När det är befogat och med statens samtycke, får undersök- ningen innefatta ett besök i statens territorium. Undersökningen ska genomföras förtroligt och statens samtycke ska begäras i alla skeden av förfarandet.

Efter att ha granskat resultaten av en sådan undersökning, ska kom- mittén överlämna dessa resultat till den berörda staten tillsammans med sina eventuella kommentarer och rekommendationer.

Den berörda protokollsparten ska inom sex månader efter att av kom- mittén ha mottagit resultaten, kommentarerna och rekommendationerna lämna sina kommentarer till kommittén (artikel 6).

Kommittén får uppmana den berörda staten att i sin rapport enligt arti- kel 35 i konventionen ta med närmare uppgifter om eventuella åtgärder som den har vidtagit som reaktion på en undersökning som har gjorts enligt artikel 6 i detta protokoll.

Om det behövs får kommittén efter utgången av den tid om sex måna- der som avses i artikel 6 uppmana den berörda staten att informera kom- mittén om de åtgärder som vidtagits som en reaktion på undersökningen (artikel 7).

6.1.4Undantag från ratifikation, slutbestämmelser

Varje protokollpart får vid undertecknandet, ratifikationen eller anslut- ningen till protokollet förklara att den inte erkänner kommitténs behörig- het i fråga om undersöknings- och rapporteringsförfarandet enligt artik- larna 6 och 7 (artikel 8).

Artiklarna 9–13 innehåller bestämmelser om depositarie för protokol- let, undertecknande, ratifikation och ikraftträdande. Reservationer som är oförenliga med protokollets ändamål och syfte är inte tillåtna (artikel 14).

I artikel 15 beskrivs förfarandet vid ändring av protokollet. Bestäm- melser om uppsägning av protokollet och dess texts tillgänglighet och giltighet finns i artiklarna 16–18.

103

6.2

Godkännande av det fakultativa protokollet

Prop. 2008/09:28

Regeringens förslag: Sverige ska godkänna det fakultativa protokollet till FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsätt- ning.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har ingen erinran mot att Sverige godkänner det fakultativa proto- kollet. Stockholms universitet anser att det är angeläget att Sverige också ratificerar det fakultativa protokollet. Detta mot bakgrund av den erfa- renhet som finns i Sverige av att höga mål om delaktighet och tillgäng- lighet för personer med funktionsnedsättningar inte alltid förverkligas, En möjlighet för enskilda och grupper att få misstanken och en kränkning prövad av en oberoende, internationell kommitté bör kunna öka kraven på samhällsorganen i Sverige att leva upp till såväl gällande politiska mål som till den nya konventionen krav. För att effekterna av kommitténs arbete ska kunna följas upp är det viktigt att den föreslagna svenska utredningen pekar på behovet av en utvärdering även av den internatio- nella kommittén. Linköpings universitet finner Sveriges godkännande av det fakultativa protokollet intressant ur flera perspektiv. Det nationella åtagandet blir i större utsträckning granskat av FN:s medlemsstater, vil- ket kan hjälpa till i utvecklingen av det nationella arbetet. För den en- skilda personen öppnar sig ytterligare en möjlighet att få sin sak prövad inför FN:s kommitté. Detta dock först när de nationella rättsmedlen har tömts ut, vilket i Sverige är förhållandevis många. Ungdomsstyrelsen anser att den individuella klagorätten är ett av flera viktiga instrument inom kontrollsystemet för mänskliga rättigheter. Sveriges godkännande av det fakultativa protokollet skulle stärka en sådan klagorätt och bidra till att utveckla och tolka konventionens innehåll.

Barnombudsmannen anser att om rättigheter ska ha någon innebörd för barn måste det finnas effektiva medel för att rättigheterna ska kunna utkrävas i praktiken. Enligt FN:s barnrättskommitté, General Comments nr 5, är det viktigt att barn får tillgång till ”rådgivning, försvar, inklusive stöd till eget försvar, och tillgång till enskilda klagomålsprocedurer samt till domstol, med nödvändig rättshjälp”. Det innebär att frågan om indi- viduell klagorätt när de egna rättigheterna kränks även är aktuell för barn med funktionsnedsättning. För att göra det möjligt för barn att utöva sin klagorätt är det viktigt att utforma denna process utifrån barnens ålder och mognad.

Skälen för regeringens förslag: Den individuella klagorätten är ett av flera viktiga instrument inom kontrollsystemet för mänskliga rättigheter. En sådan klagorätt kan underlätta för den enskilde att hävda sin rätt. Som alltid har varje konventionsstat ansvaret att se till att de mänskliga rättig- heterna respekteras. I den händelse en regering saknar den politiska vil- jan eller förmågan att uppfylla sina internationella åtaganden, kan den individuella klagorätten erbjuda ett alternativ på internationell nivå. En sådan klagorätt kan också, vid sidan av rapporteringssystemet, bidra till att utveckla och tolka konventionernas innehåll.

104

Förbud mot diskriminering på grund av funktionsnedsättning återfinns Prop. 2008/09:28 i samtliga centrala internationella konventioner som behandlar mänskliga

rättigheter. Till flera av dessa konventioner finns även en möjlighet till klagorätt för individer. Att det finns flera olika internationella system dit den enskilde kan vända sig kan – som framhölls i prop. 2002/03:19 Kon- ventionen mot kvinnodiskriminering och frågan om ett individuellt klagomålsförfarande – skapa problem genom att olika rättspraxis kan uppkomma när det gäller kränkning av samma rättighet. Den enskilde kan dock inte klaga hos fler än ett av organen. Den situationen kan emellertid uppstå att flera personer med identiska eller likartade klago- mål vänder sig till olika instanser, vilka intar olika uppfattning i samma fråga. Detta problem har dock ansetts relativt litet och inte böra hindra ett godkännande av det fakultativa protokollet.

Det som kan göra frågan om individuell klagorätt speciell när det gäller konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning är att flera av rättigheterna i konventionen kan karaktäriseras som ”välfärds- rättigheter” med högt ställda krav på konventionsstaterna. Inte minst i fråga om Sverige – som har starka intresseorganisationer för personer med olika slag av funktionsnedsättning – är det tänkbart att klagorätten kan komma utnyttjas i ganska stor utsträckning. Att avstå från att god- känna det fakultativa protokollet av en sådan anledning kan dock inte gärna komma i fråga när det gäller ett område där inte minst Sverige har visat stort engagemang och också lagt ned mycket arbete internationellt.

Det fakultativa protokollet har en utformning som Sverige bör kunna godta. Protokollet förutsätter inte några ändringar av svensk lag men är av större vikt och ska därför enligt 10 kap. 2 § regeringsformen godkän- nas av riksdagen.

Enligt artikel 8 i protokollet ges en stat möjlighet att förklara att den inte erkänner den särskilda kommitténs behörighet att på eget initiativ vidta undersökning av misstänkta kränkningar av konventionens be- stämmelser i enlighet med artiklarna 6 och 7. Det finns från svensk sida inte skäl att avge en sådan förklaring.

En svensk anslutning till det fakultativa protokollet innebär att klago- mål kan anföras mot Sverige inför Kommittén för rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Det ankommer på regeringen att föra Sveriges talan i kommittén. Det är naturligtvis inte möjligt att förutse hur många klagomål det kan komma att bli. Men med hänsyn till erfarenhet av andra liknande klagomålsförfaranden inom FN-systemet kan det inte uteslutas att antalet klagomål kan bli relativt stort. Eventuella ökade kostnader till följd av detta bedöms dock i det stora hela vara begränsade och kan han- teras inom befintliga anslag.

7

Finansiella och andra konsekvenser

Som framgått av avsnitt 4.2 och 6.2 bör både konventionen och det

fakultativa protokollet kunna godkännas av riksdagen utan några lagänd-

ringar. Inte heller medför godkännandena i sig några nya kostnader ut-

över dem som redan följer av den handikappolitik som Sverige bedriver

enligt tidigare beslut eller som kan hanteras inom befintliga anslag.

105

PRELIMINÄR ÖVERSÄTTNING

Sverige har ännu inte ratificerat konventionen om rättigheter för perso- ner med funktionsnedsättning och det fakultativa protokellet. Översätt- ningen nedan till svenska av konventionen och protokollet är endast preliminär.

Convention on the Rights of Konvention om rättigheter

Persons with Disabilities för personer med funktions- nedsättning

Prop. 2008/09:28 Bilaga 1

Preamble

The States Parties to the present Convention,

(a)Recalling the principles proclaimed in the Charter of the United Nations which recognize the inherent dignity and worth and the equal and inalienable rights of all members of the human family as the foundation of freedom, justice and peace in the world,

(b)Recognizing that the United Nations, in the Universal Declara- tion of Human Rights and in the International Covenants on Human Rights, has proclaimed and agreed that everyone is entitled to all the rights and freedoms set forth therein, without distinction of any kind,

(c)Reaffirming the universality, indivisibility, interdependence and interrelatedness of all human rights and fundamental freedoms and the need for persons with disabilities to be guaranteed their full enjoyment without discrimina- tion,

(d)Recalling the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights, the Inter- national Covenant on Civil and Political Rights, the International Convention on the Elimination of All Forms of Racial Discrimina- tion, the Convention on the Elimi- nation of All Forms of Discrimi-

Inledning

Konventionsstaterna,

a)åberopar principerna i Förenta nationernas stadga, som erkänner det inneboende värdet och värdig- heten hos alla dem som tillhör människosläktet och deras lika och obestridliga rättigheter som grund- valen för frihet, rättvisa och fred i världen,

b)erkänner att Förenta natio- nerna i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och i de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter har för- klarat och enats om att var och en är berättigad till alla de rättigheter och friheter som anges i dem utan åtskillnad av något slag,

c)bekräftar åter att mänskliga rättigheter och grundläggande friheter är universella, odelbara och inbördes beroende av och relaterade till varandra samt be- kräftar behovet av att garantera att personer med funktionsnedsättning får åtnjuta dem utan diskrimine- ring,

d)åberopar internationella kon- ventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, interna- tionella konventionen om medbor- gerliga och politiska rättigheter, internationella konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering, konventionen om avskaffande av all slags diskri-

106

nation against Women, the Con-

minering

av kvinnor,

konventio-

Prop. 2008/09:28

vention against Torture and Other

nen mot

tortyr

och

annan

grym,

Bilaga 1

Cruel,

Inhuman

or

Degrading

omänsklig eller förnedrande be-

Treatment

or

Punishment,

the

handling eller bestraffning, kon-

Convention on the Rights of the

ventionen

om barnets

rättigheter

Child, and the International Con-

samt internationella

konventionen

vention on the Protection of the

om skydd för rättigheterna för alla

Rights of All Migrant Workers

migrerande

arbetare

och

deras

and Members of Their Families,

familjemedlemmar,

(e) Recognizing that disability is

e) erkänner att ”funktionsned-

an evolving concept and that dis-

sättning” och ”funktionshinder” är

ability results from the interaction

begrepp under utveckling och att

between persons with impairments

funktionshinder härrör från sam-

and attitudinal and environmental

spel mellan personer med funk-

barriers that hinders their full and

tionsnedsättningar och hinder som

effective

participation

in society

är betingade av attityder och mil-

on an equal basis with others,

jön, vilka motverkar deras fulla

och verkliga deltagande i sam-

(f) Recognizing the

hället på lika villkor som andra,

importance

f) erkänner betydelsen av prin-

of the principles and policy guide-

ciperna och riktlinjerna i världs-

lines contained in the World Pro-

aktionsprogrammet

för personer

gramme

of

Action

concerning

med funktionshinder och i Förenta

Disabled Persons and in the Stan-

nationernas

standardregler

för

att

dard Rules on the Equalization of

tillförsäkra människor med funk-

Opportunities

for

Persons

with

tionsnedsättning

delaktighet

och

Disabilities

in

influencing

the

jämlikhet

att påverka

främjande,

promotion,

formulation

and

utformning

och

utvärdering

av

evaluation of the policies, plans,

riktlinjer,

planer,

program

och

programmes and actions at the

åtgärder på nationell, regional och

national, regional and international

internationell nivå för att ytter-

levels to further equalize oppor-

ligare likställa möjligheterna

för

tunities for persons with disabili-

personer

med

funktionsnedsätt-

ties,

ning,

(g) Emphasizing the importance

g) betonar betydelsen av att

of mainstreaming disability issues

integrera frågor om funktions-

as an integral part of relevant

hinder som en väsentlig del i rele-

strategies of sustainable develop-

vanta strategier för hållbar utveck-

ment,

Recognizing

also

ling,

(h)

that

h) erkänner även att diskrimine-

discrimination against any person

ring av en person på grund av

on the basis of disability is a

funktionsnedsättning är en kränk-

violation of the inherent dignity

ning av det inneboende värdet och

and worth of the human person,

värdigheten hos varje människa,

(i)

Recognizing

further

the

i) erkänner vidare

mångfalden

diversity of persons with disabili-

hos personer med funktionsned-

ties,

sättning,

(j) Recognizing the need to pro-

j) erkänner behovet av att främja

mote and protect the human rights

och skydda de mänskliga rättig-

of all persons with disabilities,

heterna för alla personer med

including those who require more

funktionsnedsättning, inklusive för

107

intensive support,

dem som behöver mer omfattande

Prop. 2008/09:28

(k) Concerned that, despite these

stöd,

Bilaga 1

k) ser med oro att personer med

various instruments and under-

funktionsnedsättning,

trots

dessa

takings,

persons

with

disabilities

olika

instrument

och

åtaganden,

continue to face barriers in their

fortsätter att möta hinder för sitt

participation as equal members of

deltagande som likvärdiga sam-

society and violations of their

hällsmedlemmar

och

kränkningar

human rights in all parts of the

av deras mänskliga rättigheter i

world,

alla delar av världen,

(l)

Recognizing

the

importance

l) erkänner betydelsen av inter-

of international

cooperation

for

nationellt samarbete för att för-

improving the living conditions of

bättra

levnadsförhållandena för

persons with disabilities in every

personer med funktionsnedsättning

country, particularly in developing

i alla länder, särskilt i utvecklings-

countries,

länderna,

(m)

Recognizing

the

valued

m) erkänner de värdefulla nuva-

existing and potential contribu-

rande och kommande bidrag som

tions made by persons with

personer med funktionsnedsättning

disabilities to the overall well-

lämnar till den allmänna välfärden

being and diversity of their

och mångfalden i sina samhällen,

communities,

and

that

the

och att främjandet av fullt åtnju-

promotion of the full enjoyment

tande för personer med funktions-

by persons with disabilities of

nedsättning

av

deras

mänskliga

their

human

rights

and

rättigheter

och

grundläggande

fundamental freedoms and of full

friheter och deras fulla deltagande

participation

by

persons

with

kommer att resultera i deras star-

disabilities will result in their

kare känsla av samhörighet och i

enhanced sense of belonging and

betydande

framsteg

för

den

in significant advances in the

mänskliga, sociala och ekono-

human,

social

and

economic

miska

utvecklingen av samhället

development of society and the

och fattigdomsbekämpningen,

eradication of poverty,

(n) Recognizing the importance

n) erkänner betydelsen av indi-

for persons with disabilities of

viduellt självbestämmande

och

their

individual

autonomy

and

oberoende för personer med funk-

independence, including the free-

tionsnedsättning,

däribland

frihe-

dom to make their own choices,

ten att göra egna val,

(o)

Considering

that

persons

o) anser att personer med funk-

with disabilities should have the

tionsnedsättning

bör ha möjlighet

opportunity to be actively involved

att aktivt medverka i beslutsfattan-

in decision-making processes

de om riktlinjer och program, däri-

about

policies

and

programmes,

bland sådana som direkt berör

including those directly concer-

dem,

ning them,

(p) Concerned about the diffi-

p) ser med oro på de svåra för-

cult conditions faced by persons

hållanden som möter personer med

with disabilities who are subject to

funktionsnedsättning som är ut-

multiple or aggravated forms of

satta för flerfaldiga eller försvå-

discrimination on the basis of race,

rade former av diskriminering på

colour,

sex,

language,

religion,

grund av ras, hudfärg, kön, språk,

108

political or other opinion, national, ethnic, indigenous or social origin, property, birth, age or other status,

(q)Recognizing that women and girls with disabilities are often at greater risk, both within and out- side the home of violence, injury or abuse, neglect or negligent treatment, maltreatment or exploi- tation,

(r)Recognizing that children with disabilities should have full enjoyment of all human rights and fundamental freedoms on an equal basis with other children, and recalling obligations to that end undertaken by States Parties to the Convention on the Rights of the Child,

(s)Emphasizing the need to incorporate a gender perspective in all efforts to promote the full enjoyment of human rights and fundamental freedoms by persons with disabilities,

(t)Highlighting the fact that the majority of persons with disabili- ties live in conditions of poverty, and in this regard recognizing the critical need to address the nega- tive impact of poverty on persons with disabilities,

(u)Bearing in mind that condi- tions of peace and security based on full respect for the purposes and principles contained in the Charter of the United Nations and observance of applicable human rights instruments are indispen- sable for the full protection of persons with disabilities, in parti- cular during armed conflicts and foreign occupation,

(v)Recognizing the importance of accessibility to the physical, social, economic and cultural

religion, politisk eller annan Prop. 2008/09:28 åskådning, nationell, etnisk, ur- Bilaga 1 sprunglig eller social härkomst,

egendom, börd, ålder eller ställ- ning i övrigt,

q)erkänner att kvinnor och flickor med funktionsnedsättning ofta är utsatta för större risk, både inom och utom hemmet, för våld, skada eller övergrepp, vanvård eller försumlig behandling, miss- handel eller utnyttjande,

r)erkänner att barn med funk- tionsnedsättning ska fullt ut åtnjuta alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter på samma villkor som andra barn och erinrar om åtaganden som de stater som är parter i konventionen om barnets rättigheter har gjort i detta syfte,

s)betonar nödvändigheten av att införliva ett jämställdhetsperspek- tiv i alla strävanden att främja fullt åtnjutande av mänskliga rättig- heter och grundläggande friheter för personer med funktionsnedsätt- ning,

t)framhäver den omständig- heten att flertalet personer med funktionsnedsättning lever under fattiga förhållanden och erkänner i detta hänseende det avgörande behovet av att ta itu med fattig- domens ogynnsamma inverkan på personer med funktionsnedsätt- ning,

u)beaktar att förhållanden avse- ende fred och säkerhet grundade på full respekt för syftena och principerna i Förenta nationernas stadga och respekt för tillämpliga instrument för mänskliga rättig- heter är oundgängliga för ett full- ständigt skydd för personer med

funktionsnedsättning, särskilt under väpnad konflikt och vid utländsk ockupation,

v)erkänner betydelsen av till- gång för personer med funk- tionsnedsättning till den fysiska,

109

environment, to health and educa- tion and to information and com- munication, in enabling persons with disabilities to fully enjoy all human rights and fundamental freedoms,

(w)Realizing that the individual, having duties to other individuals and to the community to which he or she belongs, is under a respon- sibility to strive for the promotion and observance of the rights recognized in the International Bill of Human Rights,

(x)Convinced that the family is the natural and fundamental group unit of society and is entitled to protection by society and the State, and that persons with disabilities and their family members should receive the necessary protection and assistance to enable families to contribute towards the full and equal enjoyment of the rights of persons with disabilities,

(y)Convinced that a compre- hensive and integral international convention to promote and protect the rights and dignity of persons with disabilities will make a signi- ficant contribution to redressing the profound social disadvantage of persons with disabilities and promote their participation in the civil, political, economic, social and cultural spheres with equal opportunities, in both developing and developed countries,

Have agreed as follows:

Article 1 Purpose

The purpose of the present Con-

sociala, ekonomiska och kulturella miljön samt till vård och omsorg och utbildning liksom till informa- tion och kommunikation för fullt åtnjutande av alla mänskliga rät- tigheter och grundläggande fri- heter,

w)beaktar att den enskilde, som har skyldigheter mot andra per- soner och mot det samhälle som han eller hon tillhör, är skyldig att sträva efter att främja och iaktta de rättigheter som erkänns i den all- männa förklaringen om de mänsk- liga rättigheterna, den internatio- nella konventionen om medbor- gerliga och politiska rättigheter samt den internationella konven- tionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter,

x)är övertygade om att familjen är samhällets naturliga och grund- läggande enhet och är berättigad till samhällets och statens skydd och att personer med funktions- nedsättning och deras familjemed- lemmar bör få nödvändigt skydd och stöd för att göra det möjligt för deras familjer att bidra till ett fullt och rättvist åtnjutande av rättigheter för personer med funk- tionsnedsättning, samt

y)är övertygade om att en hel- täckande och integrerad inter- nationell konvention om främjan- de och skydd av rättigheter och värdighet för personer med funk- tionsnedsättning kommer att ge ett betydande bidrag till att råda bot på funktionshindrade personers djupgående sociala missgynnande och främja deras deltagande på de samhälleliga, politiska, ekono- miska, sociala och kulturella om- rådena under lika förutsättningar, både i utvecklingsländerna och i de utvecklade länderna, och har kommit överens om följande.

Artikel 1 Syfte

1.Denna konventions syfte är att

110

Prop. 2008/09:28 Bilaga 1

vention is to promote, protect and ensure the full and equal enjoy- ment of all human rights and fundamental freedoms by all per- sons with disabilities, and to promote respect for their inherent dignity.

Persons with disabilities include those who have long-term physi- cal, mental, intellectual or sensory impairments which in interaction with various barriers may hinder their full and effective participa- tion in society on an equal basis with others.

främja, skydda och säkerställa det Prop. 2008/09:28 fulla och lika åtnjutandet av alla Bilaga 1 mänskliga rättigheter och grund-

läggande friheter för alla personer med funktionsnedsättning och att främja respekten för deras inne- boende värde.

2.Personer med funktionsned- sättning innefattar bl.a. personer med varaktiga fysiska, psykiska, intellektuella eller sensoriska funktionsnedsättningar, vilka i samspel med olika hinder kan motverka deras fulla och verkliga deltagande i samhället på lika villkor som andra.

Article 2 Definitions

For the purposes of the present Convention:

“Communication” includes languages, display of text, Braille, tactile communication, large print, accessible multimedia as well as written, audio, plain-language,

human-reader and augmentative and alternative modes, means and formats of communication, inclu- ding accessible information and communication technology;

“Language” includes spoken and signed languages and other forms of non spoken languages;

“Discrimination on the basis of disability” means any distinction, exclusion or restriction on the basis of disability which has the purpose or effect of impairing or nullifying the recognition, enjoy- ment or exercise, on an equal basis with others, of all human rights and fundamental freedoms in the political, economic, social, cultu- ral, civil or any other field. It includes all forms of discrimina- tion, including denial of reason- able accommodation;

Artikel 2 Definitioner

För de syften som avses i denna konvention gäller följande defini- tioner:

”kommunikation” innefattar bl.a. språk, textning, punktskrift, taktil kommunikation, storstil, till- gängliga multimedier, komplette- rande och alternativa former, medel och format för kommu- nikation baserade på textstöd, uppläst text, lättläst språk och mänskligt tal, samt tillgänglig informations- och kommunika- tionsteknik (IT).

”språk” innefattar bl.a. talade och tecknade språk och andra for- mer av icke talade språk.

”diskriminering på grund av

funktionsnedsättning” betyder varje åtskillnad, undantag eller in- skränkning på grund av funk- tionsnedsättning som har till syfte eller verkan att inskränka eller omintetgöra erkännande, åtnjutan- de eller utövande på samma vill- kor som andra av alla mänskliga rättigheter och grundläggande fri- heter på det politiska, ekonomiska, sociala, kulturella och civila om- rådet eller på andra områden. Det omfattar alla former av diskrimi-

111

“Reasonable accommodation” means necessary and appropriate modification and adjustments not imposing a disproportionate or undue burden, where needed in a particular case, to ensure to per- sons with disabilities the enjoy- ment or exercise on an equal basis with others of all human rights and fundamental freedoms;

“Universal design” means the design of products, environments, programmes and services to be usable by all people, to the greatest extent possible, without the need for adaptation or specia- lized design. “Universal design” shall not exclude assistive devices for particular groups of persons with disabilities where this is needed.

nering, inklusive underlåtenhet att

Prop. 2008/09:28

göra skälig anpassning.

Bilaga 1

”skälig

anpassning”

betyder

nödvändiga

och

ändamålsenliga

ändringar

och anpassningar,

som

inte innebär

en oproportionerlig

eller omotiverad börda när så

behövs i ett enskilt fall för att

säkerställa att personer med funk-

tionsnedsättning på samma villkor

som andra kan åtnjuta eller utöva

alla

mänskliga

rättigheter

och

grundläggande friheter.

”universellt

utformade”

betyder

sådan

utformning

av produkter,

miljöer, program och tjänster att

de ska kunna användas av alla i

största möjliga utsträckning

utan

behov av anpassning eller special-

utformning. ”Universellt utforma-

de” ska inte utesluta hjälpmedel

för enskilda grupper av personer

med

funktionsnedsättning

där så

behövs.

Article 3 General principles

The principles of the present Convention shall be:

(a)Respect for inherent dignity, individual autonomy including the freedom to make one’s own choices, and independence of persons;

(b) Non-discrimination;

(c)Full and effective participa- tion and inclusion in society;

d)Respect for difference and acceptance of persons with disabi- lities as part of human diversity and humanity;

(e)Equality of opportunity;

(f)Accessibility;

(g)Equality between men and women;

(h)Respect for the evolving capacities of children with disabi- lities and respect for the right of

Artikel 3 Allmänna principer

Denna konventions principer är följande:

a)respekt för inneboende värde, individuellt självbestämmande, innefattande frihet att göra egna val samt enskilda personers obero- ende,

b) icke-diskriminering,

c)fullständigt och faktiskt del- tagande och inkludering i sam- hället,

d)respekt för olikheter och accepterande av personer med funktionsnedsättning som en del av den mänskliga mångfalden och mänskligheten,

e)lika möjligheter,

f)tillgänglighet,

g)jämställdhet mellan kvinnor och män,

h)respekt för den fortlöpande utvecklingen av förmågorna hos barn med funktionsnedsättning

112

children with disabilities to pre- serve their identities.

och respekt för funktionsnedsatta

Prop. 2008/09:28

barns rätt att bevara sin identitet.

Bilaga 1

Article 4 General obligations

1.States Parties undertake to ensure and promote the full realization of all human rights and fundamental freedoms for all per- sons with disabilities without discrimination of any kind on the basis of disability. To this end, States Parties undertake:

(a)To adopt all appropriate legislative, administrative and other measures for the implemen- tation of the rights recognized in the present Convention;

(b)To take all appropriate mea- sures, including legislation, to modify or abolish existing laws, regulations, customs and practices that constitute discrimination against persons with disabilities;

(c)To take into account the protection and promotion of the human rights of persons with dis- abilities in all policies and pro- grammes;

(d)To refrain from engaging in any act or practice that is incon- sistent with the present Conven- tion and to ensure that public authorities and institutions act in conformity with the present Con- vention;

(e)To take all appropriate mea- sures to eliminate discrimination on the basis of disability by any person, organization or private enterprise;

(f)To undertake or promote research and development of uni- versally designed goods, services, equipment and facilities, as defined in article 2 of the present

Artikel 4 Allmänna åtaganden

1.Konventionsstaterna åtar sig att säkerställa och främja fullt för- verkligande av alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla personer med funktionsnedsättning utan diskri- minering av något slag på grund av funktionsnedsättning. I detta syfte åtar sig konventionsstaterna följande:

a)att vidta alla ändamålsenliga lagstiftningsåtgärder, administra- tiva och andra åtgärder för att upp- fylla de rättigheter som erkänns i denna konvention,

b)att vidta alla ändamålsenliga åtgärder, däribland lagstiftning, för att modifiera eller avskaffa gällan- de lagar, bestämmelser, sedvänjor och bruk som är diskriminerande mot personer med funktionsned- sättning,

c)att ta hänsyn till skyddet och främjandet av de mänskliga rättig- heterna för personer med funk- tionsnedsättning i alla riktlinjer och program,

d)att avhålla sig från varje handling eller förfarande som är oförenligt med denna konvention och att säkerställa att myndigheter och offentliga institutioner handlar i enlighet med konventionen,

e)att vidta alla ändamålsenliga åtgärder för att avskaffa diskrimi- nering på grund av funktions- nedsättning från alla personers, organisationers och enskilda före- tags sida,

f)att genomföra eller främja forskning och utveckling av uni- versellt utformade produkter, tjänster, utrustning och anlägg- ningar enligt definitionerna i arti-

113

Convention, which should require the minimum possible adaptation and the least cost to meet the specific needs of a person with disabilities, to promote their availability and use, and to pro- mote universal design in the development of standards and guidelines;

(g)To undertake or promote research and development of, and to promote the availability and use of new technologies, including information and communications technologies, mobility aids, devices and assistive technologies, suitable for persons with disabili- ties, giving priority to technologies at an affordable cost;

(h)To provide accessible infor- mation to persons with disabilities about mobility aids, devices and assistive technologies, including new technologies, as well as other forms of assistance, support services and facilities;

(i)To promote the training of professionals and staff working with persons with disabilities in the rights recognized in this Con- vention so as to better provide the assistance and services guaranteed by those rights.

2.With regard to economic, social and cultural rights, each State Party undertakes to take measures to the maximum of its available resources and, where needed, within the framework of international cooperation, with a view to achieving progressively the full realization of these rights, without prejudice to those obliga- tions contained in the present Convention that are immediately applicable according to internatio- nal law.

3.In the development and implementation of legislation and

kel 2 i denna konvention, som skulle fordra minsta möjliga an- passning och lägsta kostnad för att tillmötesgå de särskilda behoven hos en person med funktionsned- sättning, att främja tillgängligheten till och användningen av dem samt att främja universell utformning vid utveckling av normer och riktlinjer,

g)att genomföra eller främja forskning och utveckling av och främja tillgång till och användning av ny teknik, innefattande infor- mations- och kommunikations- teknik, samt hjälpmedel som är lämpliga för personer med funk- tionsnedsättning, med prioritering av teknik till överkomligt pris,

h)att lämna tillgänglig informa- tion till personer med funktions- nedsättning om hjälpmedel, inne- fattande ny teknik och andra for- mer av stöd, service och tjänster,

i)att främja utbildning om de rättigheter som erkänns i denna konvention för specialister och personal som arbetar med personer med funktionsnedsättning, så att de bättre ska kunna ge det stöd och den service som dessa rättigheter garanterar.

2.Med avseende på ekonomis- ka, sociala och kulturella rättig- heter åtar sig varje konventionsstat att vidta åtgärder och till fullo utnyttja sina tillgängliga resurser och, där så behövs, inom ramen för internationellt samarbete, för att trygga att rättigheterna gradvis förverkligas i sin helhet, utan att det ska inkräkta på de åtaganden i denna konvention som är omedel- bart tillämpliga enligt internatio- nell rätt.

3.I utformning och genomföran- de av lagstiftning och riktlinjer för

114

Prop. 2008/09:28 Bilaga 1

policies to implement the present Convention, and in other decision- making processes concerning issues relating to persons with disabilities, States Parties shall closely consult with and actively involve persons with disabilities, including children with disabili- ties, through their representative organizations.

4.Nothing in the present Con- vention shall affect any provisions which are more conducive to the realization of the rights of persons with disabilities and which may be contained in the law of a State Party or international law in force for that State. There shall be no restriction upon or derogation from any of the human rights and fundamental freedoms recognized or existing in any State Party to the present Convention pursuant to law, conventions, regulation or custom on the pretext that the present Convention does not recognize such rights or freedoms or that it recognizes them to a lesser extent.

5.The provisions of the present Convention shall extend to all parts of federal states without any limitations or exceptions.

att genomföra denna konvention Prop. 2008/09:28 och i andra beslutsfattande proces- Bilaga 1

ser angående frågor som berör per- soner med funktionsnedsättning ska konventionsstaterna nära sam- råda med och aktivt involvera personer med funktionsnedsätt- ning, däribland barn med funkt- ionsnedsättning, genom de organi- sationer som företräder dem.

4.Ingenting i denna konvention ska inkräkta på bestämmelser som bättre främjar förverkligandet av rättigheter som tillkommer perso- ner med funktionsnedsättning och som kan ingå i en konventionsstats lagstiftning eller i internationell rätt som den staten är bunden av. Det ska inte förekomma någon inskränkning i eller något upp- hävande av någon av de mänskliga rättigheter eller grundläggande fri- heter som erkänns eller gäller i någon konventionsstat enligt lag, fördrag, bestämmelse eller sedvän- ja under förevändning att denna konvention inte erkänner sådana rättigheter eller friheter eller att den erkänner dem i mindre ut- sträckning.

5.Bestämmelserna i denna kon- vention ska omfatta alla delar av federala stater utan inskränkning eller undantag.

Article 5 Equality and non- discrimination

1.States Parties recognize that all persons are equal before and under the law and are entitled without any discrimination to the equal protection and equal benefit of the law.

2.States Parties shall prohibit all discrimination on the basis of disability and guarantee to persons with disabilities equal and effec- tive legal protection against discrimination on all grounds.

Artikel 5 Jämlikhet och icke- diskriminering

1.Konventionsstaterna erkänner att alla människor är lika inför och enligt lagen och utan någon diskri- minering berättigade till lika skydd och lika förmåner enligt lagen.

2.Konventionsstaterna ska för- bjuda all diskriminering på grund av funktionsnedsättning och garantera personer med funktions- nedsättning lika och effektivt rätts- ligt skydd mot diskriminering på

115

3.In order to promote equality and eliminate discrimination, States Parties shall take all appro- priate steps to ensure that reasonable accommodation is provided.

4.Specific measures which are necessary to accelerate or achieve de facto equality of persons with disabilities shall not be considered discrimination under the terms of the present Convention.

alla grunder.

Prop. 2008/09:28

3. För att främja jämlikhet och

Bilaga 1

avskaffa diskriminering ska kon-

ventionsstaterna vidta alla ända-

målsenliga åtgärder för att säker-

ställa att skälig anpassning till-

handahålls.

4.Särskilda åtgärder som är nödvändiga för att påskynda eller uppnå faktisk jämlikhet för perso- ner med funktionsnedsättning ska inte betraktas som diskriminering enligt denna konvention.

Article 6 Women with disabilities

1.States Parties recognize that women and girls with disabilities are subject to multiple discrimina- tion, and in this regard shall take measures to ensure the full and equal enjoyment by them of all human rights and fundamental freedoms.

2.States Parties shall take all appropriate measures to ensure the full development, advancement and empowerment of women, for the purpose of guaranteeing them the exercise and enjoyment of the human rights and fundamental freedoms set out in the present Convention.

Artikel 6 Kvinnor med funktionsnedsättning

1.Konventionsstaterna erkänner att kvinnor och flickor med funk- tionsnedsättning är utsatta för fler- faldig diskriminering och ska där- för vidta åtgärder för att säker- ställa att de fullt och likaberättigat åtnjuter alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter.

2.Konventionsstaterna ska vidta alla ändamålsenliga åtgärder för att säkerställa att kvinnor fullt ut utvecklas, gör framsteg och stärker den egna förmågan i syfte att garantera att de kan utöva och åtnjuta de mänskliga rättigheter och grundläggande friheter som anges i denna konvention.

Article 7 Children with disabilities

1.States Parties shall take all necessary measures to ensure the full enjoyment by children with disabilities of all human rights and fundamental freedoms on an equal basis with other children.

2.In all actions concerning children with disabilities, the best interests of the child shall be a primary consideration.

3.States Parties shall ensure that children with disabilities have the

Artikel 7 Barn med funktionsnedsättning

1.Konventionsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder som behövs för att säkerställa att barn med funktionsnedsättning fullt åtnjuter alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter på lika villkor som andra barn.

2.I alla åtgärder som rör barn med funktionsnedsättning ska bar- nets bästa komma i främsta rum- met.

3.Konventionsstaterna ska säkerställa att barn med funktions-

116

right to express their views freely on all matters affecting them, their views being given due weight in accordance with their age and maturity, on an equal basis with other children, and to be provided with disability and age-appropriate assistance to realize that right.

nedsättning har rätt att fritt Prop. 2008/09:28 uttrycka sina åsikter i alla frågor Bilaga 1

som rör dem, varvid deras åsikter ska tillmätas betydelse i för- hållande till deras ålder och mog- nad på samma villkor som för andra barn, och att de för att utöva denna rättighet erbjuds stöd anpas- sat till funktionsnedsättning och ålder.

Article 8 Awareness-raising

Artikel 8 Medvetandegörande

om situationen för personer med

funktionsnedsättning

1. States Parties undertake to adopt

1. Konventionsstaterna åtar sig att

immediate, effective and appro-

vidta

omedelbara,

effektiva

och

priate measures:

ändamålsenliga åtgärder

(a) To raise awareness through-

a) för att höja medvetandet i

out society, including at the family

hela

samhället,

däribland

på

level,

regarding

persons with

familjenivå,

om

personer med

disabilities, and to foster respect

funktionsnedsättning och

för

att

for the rights and dignity of

främja

respekten

för

deras

persons with disabilities;

rättigheter och värdighet,

(b) To combat stereotypes, pre-

b) för att bekämpa stereotypa

judices

and harmful practices

uppfattningar, fördomar och skad-

relating to persons with disabili-

liga sedvänjor med avseende på

ties, including those based on sex

personer

med

funktionsnedsätt-

and age, in all areas of life;

ning, däribland sådana som grun-

das på kön och ålder, inom alla

c) To promote awareness of the

livets områden, samt

c) för att höja medvetandet om

capabilities and

contributions of

kapaciteten hos och bidrag från

persons with disabilities.

personer

med

funktionsnedsätt-

ning.

2. Measures to this end include:

2. Åtgärder i detta syfte inne-

(a) Initiating

and maintaining

fattar följande:

a) att initiera och genomföra

effective public awareness cam-

verkningsfulla kampanjer

för

att

paigns designed:

höja allmänhetens medvetande,

(i) To nurture receptiveness to

i) om att hysa en mottaglig in-

the rights of persons with disabili-

ställning till rättigheterna för per-

ties;

soner med funktionsnedsättning,

(ii) To promote positive percep-

ii) om att främja en positiv in-

tions and greater social awareness

ställning och ett högre socialt

towards persons with disabilities;

medvetande

gentemot

personer

(iii) To promote recognition of

med funktionsnedsättning, samt

the skills, merits and abilities of

iii) om att främja erkännande av

persons with disabilities, and of

färdigheter, meriter

och

förmågor

their contributions to the work-

hos personer med funktionsned-

place and the labour arket;

sättning

samt

av

deras

bidrag på

117

(b)Fostering at all levels of the education system, including in all children from an early age, an attitude of respect for the rights of persons with disabilities;

€Encouraging all organs of the media to portray persons with disabilities in a manner consistent with the purpose of the present Convention;

(d)Promoting awareness- training programmes regarding persons with disabilities and the rights of persons with disabilities.

arbetsplatserna och på arbetsmark-

Prop. 2008/09:28

naden.

Bilaga 1

b)att på alla nivåer i undervis- ningssystemet, däribland hos alla barn från tidig ålder, uppmuntra en inställning präglad av respekt för rättigheterna för personer med funktionsnedsättning,

c)att uppmuntra alla mass- medier att framställa personer med funktionsnedsättning på ett sätt som är förenligt med denna kon- ventions syfte,

d)att främja utbildningsprogram som ökar medvetenheten om per- soner med funktionsnedsättning och rättigheterna för personer med funktionsnedsättning.

Article 9 Accessibility

1.To enable persons with disabili- ties to live independently and participate fully in all aspects of life, States Parties shall take appropriate measures to ensure to persons with disabilities access, on an equal basis with others, to the physical environment, to trans- portation, to information and communications, including infor- mation and communications technologies and systems, and to other facilities and services open or provided to the public, both in urban and in rural areas. These measures, which shall include the identification and elimination of obstacles and barriers to accessi- bility, shall apply to, inter alia:

(a)Buildings, roads, transporta- tion and other indoor and outdoor facilities, including schools, housing, medical facilities and workplaces;

(b)Information, communica- tions and other services, including electronic services and emergency services.

Artikel 9 Tillgänglighet

1.För att göra det möjligt för per- soner med funktionsnedsättning att leva oberoende och att fullt ut delta på alla livets områden, ska konventionsstaterna vidta ända- målsenliga åtgärder för att säker- ställa att personer med funktions- nedsättning får tillgång på samma villkor som andra till den fysiska miljön, till transporter, till infor- mation och kommunikation, inne- fattande informations- och kom- munikationsteknik (IT) och system samt till andra anläggningar och tjänster som är tillgängliga för eller erbjuds allmänheten både i städerna och på landsbygden. Dessa åtgärder, som ska innefatta identifiering och undanröjande av hinder och barriärer mot tillgäng- lighet, ska bl.a. gälla

a)byggnader, vägar, transport- medel och andra inom- och utom- husanläggningar, däribland skolor, bostäder, vårdinrättningar och arbetsplatser, samt

b)information, kommunikation och annan service, däribland elekt- ronisk service och service i nöd- situationer.

118

2.States Parties shall also take appropriate measures to:

(a)Develop, promulgate and monitor the implementation of minimum standards and guidelines for the accessibility of facilities and services open or provided to the public;

(b)Ensure that private entities that offer facilities and services which are open or provided to the public take into account all aspects of accessibility for persons with disabilities;

(c)Provide training for stake- holders on accessibility issues facing persons with disabilities;

(d)Provide in buildings and other facilities open to the public signage in Braille and in easy to read and understand forms;

(e)Provide forms of live assis- tance and intermediaries, including guides, readers and professional sign language interpreters, to facilitate accessibility to buildings and other facilities open to the public;

(f)Promote other appropriate forms of assistance and support to persons with disabilities to ensure their access to information;

(g)Promote access for persons with disabilities to new informa- tion and communications techno- logies and systems, including the Internet;

(h)Promote the design, development, production and

distribution of accessible information and communications technologies and systems at an early stage, so that these technologies and systems become accessible at minimum cost.

2.Konventionsstaterna ska även Prop. 2008/09:28 vidta ändamålsenliga åtgärder för Bilaga 1

att

a)utveckla, utfärda och över-

vaka tillämpning av miniminormer och riktlinjer för tillgänglighet till anläggningar och service som är öppna för eller erbjuds allmän- heten,

b)säkerställa att enskilda enhe- ter som erbjuder anläggningar och service dit allmänheten äger till- träde beaktar alla aspekter av till- gänglighet för personer med funk- tionsnedsättning,

c)erbjuda intressenter utbild- ning i frågor som gäller tillgäng- lighet för personer med funktions- nedsättning,

d)utrusta byggnader och andra anläggningar dit allmänheten äger tillträde med anvisningar i punkt- skrift och i lättläst och lättbegrip- lig form,

e)erbjuda former av assistans och annan personlig service, där- ibland ledsagare, lektörer och yrkesverksamma teckenspråkstol- kar, för att underlätta tillgänglighet till byggnader och andra anlägg- ningar som är öppna för allmän- heten,

f)främja andra ändamålsenliga former av hjälp och stöd till perso- ner med funktionsnedsättning för att säkerställa deras tillgång till information,

g)främja tillgång för personer med funktionsnedsättning till ny informations- och kommunika- tionsteknik (IT) och nya system, däribland Internet, samt

h)främja utformning, utveck- ling, tillverkning och distribution av tillgänglig informations- och kommunikationsteknologi och sys- tem på ett tidigt stadium så att de blir tillgängliga till lägsta möjliga kostnad.

119

Article 10 Right to life

States Parties reaffirm that every human being has the inherent right to life and shall take all necessary measures to ensure its effective enjoyment by persons with disabi- lities on an equal basis with others.

Artikel 10 Rätten till liv

Konventionsstaterna bekräftar åter att varje människa har en inne- boende rätt till livet och ska vidta alla åtgärder som behövs för att säkerställa att personer med funk- tionsnedsättning verkligen får åtnjuta denna rätt på samma vill- kor som andra.

Prop. 2008/09:28 Bilaga 1

Article 11 Situations of risk and humanitarian emergencies

States Parties shall take, in accor- dance with their obligations under international law, including inter- national humanitarian law and international human rights law, all necessary measures to ensure the protection and safety of persons with disabilities in situations of risk, including situations of armed conflict, humanitarian emergen- cies and the occurrence of natural disasters.

Artikel 11 Risksituationer och humanitära nödlägen

Konventionsstaterna ska, i enlighet med sina åtaganden enligt interna- tionell rätt, innefattande den inter- nationella humanitära rätten och de mänskliga rättigheterna, vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa skydd och säkerhet för personer med funk- tionsnedsättning som är i risksitua- tioner, däribland väpnad konflikt, humanitära nödlägen och natur- katastrofer.

Article 12 Equal recognition before the law

1.States Parties reaffirm that per- sons with disabilities have the right to recognition everywhere as persons before the law.

2.States Parties shall recognize that persons with disabilities enjoy legal capacity on an equal basis with others in all aspects of life.

3.States Parties shall take appropriate measures to provide access by persons with disabilities to the support they may require in exercising their legal capacity.

4.States Parties shall ensure that all measures that relate to the exercise of legal capacity provide for appropriate and effective safe- guards to prevent abuse in accor-

Artikel 12 Likhet inför lagen

1.Konventionsstaterna bekräftar åter att personer med funktions- nedsättning har rätt att i alla sam- manhang bli erkända som personer i lagens mening.

2.Konventionsstaterna ska er- känna att personer med funktions- nedsättning åtnjuter rättskapacitet på samma villkor som andra i alla hänseenden.

3.Konventionsstaterna ska vidta ändamålsenliga åtgärder för att erbjuda personer med funktions- nedsättning tillgång till det stöd de kan behöva för att utöva sin rätts- kapacitet.

4.Konventionsstaterna ska säkerställa att alla åtgärder som hänför sig till utövandet av rätts- kapacitet tillgodoser en ändamåls- enlig och verksam garanti för att

120

dance with international human rights law. Such safeguards shall ensure that measures relating to the exercise of legal capacity respect the rights, will and pre- ferences of the person, are free of conflict of interest and undue influence, are proportional and tailored to the person’s circum- stances, apply for the shortest time possible and are subject to regular review by a competent, indepen- dent and impartial authority or judicial body. The safeguards shall be proportional to the degree to which such measures affect the person’s rights and interests.

5.Subject to the provisions of this article, States Parties shall take all appropriate and effective measures to ensure the equal right of persons with disabilities to own or inherit property, to control their own financial affairs and to have equal access to bank loans, mortgages and other forms of financial credit, and shall ensure that persons with disabilities are not arbitrarily deprived of their property.

förhindra missbruk i enlighet med Prop. 2008/09:28 de mänskliga rättigheterna. Sådana Bilaga 1 garantier ska säkerställa att åtgär-

der som hänför sig till utövandet av rättskapacitet respekterar perso- nens rättigheter, önskemål och preferenser, är fria från motstridiga intressen och otillbörlig inverkan, är proportionella och anpassade till personens förhållanden, sätts in under kortast möjliga tid samt är föremål för regelbunden översyn av en behörig, oberoende och opartisk myndighet eller ett rättsligt organ. Garantierna ska stå i proportion till den grad sådana åtgärder inverkar på personens rättigheter och intressen.

5.Med förbehåll för bestämmel- serna i denna artikel, ska konven- tionsstaterna vidta alla ändamåls- enliga och effektiva åtgärder för att säkerställa lika rätt för personer med funktionsnedsättning att äga eller ärva egendom, kontrollera sina egna ekonomiska angelägen- heter och ha lika tillgång till banklån, hypotekslån och andra former av finansiella krediter och ska säkerställa att personer med funktionsnedsättning inte godtyck- ligt berövas sin egendom.

Article 13 Access to justice

1.States Parties shall ensure effective access to justice for per- sons with disabilities on an equal basis with others, including through the provision of procedural and age-appropriate accommodations, in order to facilitate their effective role as direct and indirect participants, including as witnesses, in all legal proceedings, including at investi- gative and other preliminary stages.

2.In order to help to ensure

Artikel 13 Tillgång till rättssystemet

1.Konventionsstaterna ska säker- ställa effektiv tillgång till rätts- systemet för personer med funk- tionsnedsättning på samma villkor som för andra, däribland genom att erbjuda dem processuella och åldersrelaterade anpassningar för att underlätta en verksam roll för dem som direkta och indirekta deltagare, inklusive som vittnen, i alla rättsliga förfaranden, innefat- tande i det undersökande skedet och i andra förberedande skeden.

2.För att medverka till att säker-

121

effective access to justice for per- sons with disabilities, States Par- ties shall promote appropriate training for those working in the field of administration of justice, including police and prison staff.

ställa effektiv tillgång till rätts-

Prop. 2008/09:28

systemet för personer med funk-

Bilaga 1

tionsnedsättning, ska konventions-

staterna främja ändamålsenlig

utbildning för dem som arbetar

inom rättsväsendet, innefattande

polisiär personal och fängelseper-

sonal.

Article 14 Liberty and security of the person

1.States Parties shall ensure that persons with disabilities, on an equal basis with others:

(a)Enjoy the right to liberty and security of person;

(b)Are not deprived of their liberty unlawfully or arbitrarily, and that any deprivation of liberty is in conformity with the law, and that the existence of a disability shall in no case justify a depriva- tion of liberty.

2.States Parties shall ensure that if persons with disabilities are deprived of their liberty through any process, they are, on an equal basis with others, entitled to guarantees in accordance with international human rights law and shall be treated in compliance with the objectives and principles of this Convention, including by provision of reasonable accommo- dation.

Artikel 14 Frihet och personlig säkerhet

1.Konventionsstaterna ska säker- ställa att personer med funktions- nedsättning på samma villkor som andra

a)åtnjuter rätt till frihet och per- sonlig säkerhet,

b)inte berövas sin frihet olag- ligen eller godtyckligt och att varje frihetsberövande sker i enlighet med lagen samt att förekomst av funktionsnedsättning inte i något fall ska rättfärdiga frihets- berövande.

2.Konventionsstaterna ska säkerställa att, om personer med funktionsnedsättning berövas sin frihet genom något förfarande, är de på samma villkor som andra berättigade till garantier i enlighet med de mänskliga rättigheterna och ska behandlas i enlighet med syftena och principerna i denna konvention, däribland genom erbjudande av skälig anpassning.

Article 15 Freedom from torture or cruel, inhuman or degrading treatment or punishment

1.No one shall be subjected to torture or to cruel, inhuman or degrading treatment or punish- ment. In particular, no one shall be subjected without his or her free consent to medical or scientific experimentation.

2.States Parties shall take all

Artikel 15 Rätt att inte utsättas för tortyr eller grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning

1.Ingen får utsättas för tortyr eller grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Sär- skilt får ingen utan sitt fria sam- tycke utsättas för medicinska eller vetenskapliga experiment.

2.Konventionsstaterna ska vidta 122

effective legislative, administra- tive, judicial or other measures to prevent persons with disabilities, on an equal basis with others, from being subjected to torture or cruel, inhuman or degrading treatment or punishment.

alla effektiva lagstiftnings-, admi- Prop. 2008/09:28 nistrativa, rättsliga och andra åt- Bilaga 1 gärder för att förhindra att personer

med funktionsnedsättning, lika litet som andra personer, utsätts för tortyr eller grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning.

Article 16 Freedom from

Artikel 16 Rätt att inte utsättas

exploitation, violence and abuse

för utnyttjande, våld eller

övergrepp

1. States Parties shall take all

1. Konventionsstaterna

ska vidta

appropriate

legislative,

administ-

alla ändamålsenliga lagstiftnings-,

rative,

social,

educational

and

administrativa,

sociala,

utbild-

other measures to protect persons

nings- och andra åtgärder för att

with disabilities, both within and

skydda personer med funktions-

outside the home, from all forms

nedsättning, såväl inom som utom

of

exploitation,

violence

and

hemmet, mot alla former av utnytt-

abuse, including their gender-

jande, våld och övergrepp, där-

based aspects.

ibland hänsyn till om det är köns-

2. States Parties shall also take

relaterat.

2. Konventionsstaterna ska även

all

appropriate

measures

to

vidta alla ändamålsenliga åtgärder

prevent all forms of exploitation,

för att förhindra alla former av

violence and abuse by ensuring,

utnyttjande, våld

och

övergrepp

inter alia, appropriate forms of

bl.a. genom att säkerställa ända-

gender-

and

age-sensitive

målsenliga former av könsan-

assistance and support for persons

passad och åldersanpassad assi-

with disabilities and their families

stans och stöd till personer med

and caregivers, including through

funktionsnedsättning

och

deras

the provision of information and

familjemedlemmar

och

vårdare,

education on how to avoid,

inklusive genom att tillhandahålla

recognize and report instances of

information och utbildning om hur

exploitation,

violence and

abuse.

man undviker, känner igen och

States Parties shall ensure that

rapporterar förekomst av utnytt-

protection services are age-,

jande, våld eller övergrepp. Kon-

gender- and disability-sensitive.

ventionsstaterna ska säkerställa att

skyddet tar hänsyn till ålders-,

köns- och funktionshinderaspek-

3. In order to prevent the occur-

terna.

3. För att förhindra alla former

rence of all forms of exploitation,

av utnyttjande, våld och övergrepp

violence and abuse, States Parties

ska konventionsstaterna säkerställa

shall ensure that all facilities and

att alla anläggningar och program

programmes

designed

to

serve

som är avsedda för personer med

persons with disabilities are effec-

funktionsnedsättning

effektivt

tively

monitored

by independent

övervakas av självständiga myn-

authorities.

digheter.

123

4.States Parties shall take all appropriate measures to promote the physical, cognitive and psychological recovery, rehabilita- tion and social reintegration of persons with disabilities who become victims of any form of exploitation, violence or abuse, including through the provision of protection services. Such recovery and reintegration shall take place in an environment that fosters the health, welfare, self-respect, dig- nity and autonomy of the person and takes into account gender- and age-specific needs.

5.States Parties shall put in place effective legislation and policies, including women- and child-focused legislation and poli- cies, to ensure that instances of exploitation, violence and abuse against persons with disabilities are identified, investigated and, where appropriate, prosecuted.

4. Konventionsstaterna ska vidta

Prop. 2008/09:28

alla ändamålsenliga åtgärder för att

Bilaga 1

främja

fysisk,

kognitiv

och

psykologisk

återhämtning, rehabi-

litering

och

social

återanpassning

för personer med funktionsned-

sättning som blir utsatta för någon

form av utnyttjande, våld eller

övergrepp,

däribland

genom

att

tillhandahålla skydd.

Återhämt-

ningen

och

återanpassningen

ska

ske i en omgivning som främjar

personernas hälsa, välfärd, själv-

aktning,

värdighet

och självstän-

dighet och tar hänsyn till de behov som betingas av kön och ålder.

5.Konventionsstaterna ska in- föra effektiv lagstiftning och ändamålsenliga riktlinjer, bl.a. lagstiftning och riktlinjer som är inriktad på kvinnor och barn, för att säkerställa att fall av utnytt- jande, våld och övergrepp mot personer med funktionsnedsättning identifieras, utreds och, i före- kommande fall, lagförs.

Article 17 Protecting the integrity of the person

Every person with disabilities has a right to respect for his or her physical and mental integrity on an equal basis with others.

Artikel 17 Skydd för den personliga integriteten

Alla personer med funktionsned- sättning har rätt till respekt för sin fysiska och psykiska integritet på samma villkor som andra.

Article 18 Liberty of movement and nationality

1.States Parties shall recognize the rights of persons with disabili- ties to liberty of movement, to freedom to choose their residence and to a nationality, on an equal basis with others, including by ensuring that persons with disabi- lities:

(a)Have the right to acquire and change a nationality and are not deprived of their nationality arbitrarily or on the basis of

Artikel 18 Rätt till fri rörlighet och till ett medborgarskap

1.Konventionsstaterna ska erkän- na rätten för personer med funk- tionsnedsättning till fri rörlighet, frihet att välja bosättningsort och till ett medborgarskap på samma villkor som andra, bl.a. genom att säkerställa att personer med funk- tionsnedsättning

a)har rätt att förvärva och ändra medborgarskap och att inte fråntas detta godtyckligt eller på grund av funktionsnedsättning,

124

disability;

(b)Are not deprived, on the basis of disability, of their ability to obtain, possess and utilize documentation of their nationality or other documentation of identifi- cation, or to utilize relevant pro- cesses such as immigration pro- ceedings, that may be needed to facilitate exercise of the right to liberty of movement;

(c)Are free to leave any country, including their own;

(d)Are not deprived, arbitrarily

or on the basis of disability, of the right to enter their own country.

2.Children with disabilities shall be registered immediately after birth and shall have the right from birth to a name, the right to acquire a nationality and, as far as possible, the right to know and be cared for by their parents.

Prop. 2008/09:28

b)på grund av funktionsnedsätt- Bilaga 1 ning inte berövas sin rätt att er-

hålla, äga eller använda doku- mentation om sitt medborgarskap eller annan identitetsdokumenta- tion eller sin rätt att utnyttja de gällande förfarandena, exempelvis immigrationsförfaranden, som kan behövas för att underlätta utövande av rätten till fri rörlighet,

c)har frihet att lämna vilket land

som helst, även sitt eget, samt

d)inte godtyckligt eller på grund av funktionsnedsättning berövas rätten att resa in i sitt eget land.

2. Barn med funktionsnedsätt- ning ska omedelbart registreras efter födelsen och ska ha rätt från födelsen till ett namn, rätt att för- värva ett medborgarskap och, så långt det är möjligt, rätt att få vetskap om och bli omvårdade av sina föräldrar.

Article 19 Living independently and being included in the community

States Parties to this Convention recognize the equal right of all persons with disabilities to live in the community, with choices equal to others, and shall take effective and appropriate measures to faci- litate full enjoyment by persons with disabilities of this right and their full inclusion and participa- tion in the community, including by ensuring that:

(a)Persons with disabilities have the opportunity to choose their place of residence and where and with whom they live on an equal basis with others and are not obliged to live in a particular living arrangement;

(b)Persons with disabilities have access to a range of in-home, residential and other community

Artikel 19 Rätt att leva självständigt och att delta i samhället

Konventionsstaterna erkänner lika rätt för alla personer med funk- tionsnedsättning att leva i samhäl- let med lika valmöjligheter som andra personer och ska vidta effektiva och ändamålsenliga åtgärder för att underlätta att per- soner med funktionsnedsättning fullt åtnjuter denna rätt och deras fulla inkludering och deltagande i samhället, bl.a. genom att säker- ställa att

a)personer med funktionsned- sättning har möjlighet att välja sin bosättningsort och var och med vem de vill leva på samma villkor som andra och inte är tvungna att bo i särskilda boendeformer,

b)personer med funktionsned- sättning har tillgång till olika for- mer av samhällsservice både i

125

support services, including perso- nal assistance necessary to support living and inclusion in the com- munity, and to prevent isolation or segregation from the community;

(c)Community services and facilities for the general population are available on an equal basis to persons with disabilities and are responsive to their needs.

hemmet och inom särskilt boende

Prop. 2008/09:28

och till annan service, bl.a. sådant

Bilaga 1

personligt stöd som är nödvändigt

för att stödja boende och delta-

gande i samhället och för att för-

hindra

isolering och avskildhet

från samhället, samt

c) samhällsservice och anlägg-

ningar avsedda för allmänheten är

tillgängliga på lika villkor för per-

soner

med funktionsnedsättning

och svarar mot deras behov.

Article 20 Personal mobility

States Parties shall take effective measures to ensure personal mobility with the greatest possible independence for persons with disabilities, including by:

(a)Facilitating the personal mobility of persons with disabilities in the manner and at the time of their choice, and at affordable cost;

(b)Facilitating access by per- sons with disabilities to quality mobility aids, devices, assistive technologies and forms of live assistance and intermediaries, including by making them available at affordable cost;

(c)Providing training in mobi- lity skills to persons with disabili- ties and to specialist staff working with persons with disabilities;

(d)Encouraging entities that produce mobility aids, devices and assistive technologies to take into account all aspects of mobility for persons with disabilities.

Artikel 20 Personlig rörlighet

Konventionsstaterna ska vidta effektiva åtgärder för att säker- ställa personlig rörlighet med största möjliga oberoende för per- soner med funktionsnedsättning, bl.a. genom att

a)underlätta personlig rörlighet för personer med funktionsned- sättning på det sätt och vid den tid de själva väljer och till överkomlig kostnad,

b)underlätta tillgång för perso- ner med funktionsnedsättning till hjälpmedel av kvalitet och andra former av assistans och annan personlig service, inklusive genom att göra dem åtkomliga till rimlig kostnad,

c)erbjuda personer med funk- tionsnedsättning och berörd perso- nal utbildning i rörelseteknik, samt

d)uppmuntra tillverkare av hjälpmedel att beakta alla aspekter av förflyttningsbehov för personer med funktionsnedsättning.

Article 21 Freedom of expression and opinion, and access to information

States Parties shall take all appro- priate measures to ensure that persons with disabilities can exer-

Artikel 21 Yttrandefrihet och åsiktsfrihet samt tillgång till information

Konventionsstaterna ska vidta alla ändamålsenliga åtgärder för att säkerställa att personer med funk-

126

cise the right to freedom of expression and opinion, including the freedom to seek, receive and impart information and ideas on an equal basis with others and through all forms of communica- tion of their choice, as defined in article 2 of the present Conven- tion, including by:

(a)Providing information inten- ded for the general public to per- sons with disabilities in accessible formats and technologies appro- priate to different kinds of disabi- lities in a timely manner and without additional cost;

(b)Accepting and facilitating the use of sign languages, Braille, augmentative and alternative communication, and all other accessible means, modes and for- mats of communication of their choice by persons with disabilities in official interactions;

(c)Urging private entities that provide services to the general public, including through the Internet, to provide information and services in accessible and usable formats for persons with disabilities;

(d)Encouraging the mass media, including providers of information through the Internet, to make their services accessible to persons with disabilities;

(e)Recognizing and promoting the use of sign languages.

tionsnedsättning kan utöva ytt- Prop. 2008/09:28 randefriheten och åsiktsfriheten, Bilaga 1 inklusive friheten att söka, ta emot

och sprida uppgifter och idéer på lika villkor som andra och genom alla former av kommunikation som de själva väljer enligt definitionen i artikel 2, däribland genom att

a)utan dröjsmål och extra kost- nader förse personer med funk- tionsnedsättning med information som är avsedd för allmänheten i tillgängligt format och teknologi anpassad för olika funktionshinder,

b)godta och underlätta använd- ning i offentliga sammanhang av teckenspråk, punktskrift, försto- rande och alternativ kommunika- tion och alla andra tillgängliga medel, former och format för kom- munikation som personer med funktionsnedsättning själva valt,

c)uppmana enskilda leveran- törer av tjänster till allmänheten, däribland genom Internet, att er- bjuda information och service i tillgängliga och användbara format för personer med funktionsned- sättning,

d)uppmuntra massmedierna, däribland leverantörer av infor- mation genom Internet, att göra sina tjänster tillgängliga för per- soner med funktionsnedsättning, samt

e)erkänna och främja använd- ning av teckenspråk.

Article 22 Respect for privacy

1.No person with disabilities, regardless of place of residence or living arrangements, shall be sub- jected to arbitrary or unlawful interference with his or her pri- vacy, family, home or correspon- dence or other types of communi-

Artikel 22 Respekt för privat- livet

1.Ingen person med funktions- nedsättning, utan avseende på bostadsort eller boendeförhållan- den, får utsättas för ett godtyckligt eller olagligt ingripande i sitt privatliv, familjeliv, hem eller sin korrespondens eller annan typ av

127

cation or to unlawful attacks on his or her honour and reputation. Persons with disabilities have the right to the protection of the law against such interference or attacks.

2.States Parties shall protect the privacy of personal, health and rehabilitation information of per- sons with disabilities on an equal basis with others.

kommunikation

eller

för olagliga

Prop. 2008/09:28

angrepp på sin heder och sitt anse-

Bilaga 1

ende.

Personer

med

funktions-

nedsättning har rätt till lagens

skydd

mot sådana

ingripanden

eller angrepp.

2.Konventionsstaterna ska skydda sekretessen för personupp- gifter och uppgifter om hälsa och rehabilitering för personer med funktionsnedsättning på samma villkor som för andra.

Article 23 Respect for home and the family

1.States Parties shall take effec- tive and appropriate measures to eliminate discrimination against persons with disabilities in all matters relating to marriage, family, parenthood and relation- ships, on an equal basis with others, so as to ensure that:

(a)The right of all persons with disabilities who are of marriageable age to marry and to found a family on the basis of free and full consent of the intending spouses is recognized;

(b)The rights of persons with disabilities to decide freely and responsibly on the number and spacing of their children and to have access to age-appropriate information, reproductive and family planning education are recognized, and the means necessary to enable them to exer- cise these rights are provided;

(c)Persons with disabilities, including children, retain their fertility on an equal basis with others.

2. States Parties shall ensure the rights and responsibilities of per- sons with disabilities, with regard to guardianship, wardship, trustee- ship, adoption of children or simi-

Artikel 23 Respekt för hem och familj

1.Konventionsstaterna ska vidta effektiva och ändamålsenliga åtgärder för att avskaffa diskrimi- nering av personer med funktions- nedsättning i alla frågor som gäller äktenskap, familj, föräldraskap och personliga förbindelser på samma villkor som för andra för att säkerställa att

a)rätten erkänns för alla perso- ner med funktionsnedsättning i giftasvuxen ålder att ingå äkten- skap och bilda familj på grundval av de blivande makarnas fria och fulla samtycke,

b)rätten erkänns för personer med funktionsnedsättning att fritt och under ansvar bestämma antalet barn och tidrymden mellan havan- deskapen och att ha tillgång till åldersanpassad information, pre- ventivmedel och familjeplanering samt tillhandahållande av de medel som behövs för att de ska kunna utöva denna rätt,

c)personer med funktionsned- sättning, även barn, får behålla sin fertilitet på samma villkor som andra.

2.Konventionsstaterna ska säkerställa personer med funk- tionsnedsättning rättigheter och skyldigheter när det gäller förmyn- derskap eller godmanskap för barn,

128

lar institutions, where these con- cepts exist in national legislation; in all cases the best interests of the child shall be paramount. States Parties shall render appropriate assistance to persons with disabi- lities in the performance of their child-rearing responsibilities.

3.States Parties shall ensure that children with disabilities have equal rights with respect to family life. With a view to realizing these

rights, and to prevent

concealment, abandonment, neglect and segregation of children with disabilities, States Parties shall undertake to provide

early and comprehensive information, services and support to children with disabilities and their families.

4.States Parties shall ensure that a child shall not be separated from his or her parents against their will, except when competent authorities subject to judicial review determine, in accordance with applicable law and proce- dures, that such separation is ne- cessary for the best interests of the child. In no case shall a child be separated from parents on the basis of a disability of either the child or one or both of the parents.

5.States Parties shall, where the immediate family is unable to care for a child with disabilities, undertake every effort to provide alternative care within the wider family, and failing that, within the community in a family setting.

vårdnad om barn och adoption Prop. 2008/09:28 eller liknande, om sådana begrepp Bilaga 1 förekommer i nationell lag, varvid

dock barnets bästa alltid främst ska beaktas. Konventionsstaterna ska lämna ändamålsenligt stöd till personer med funktionsnedsättning i utövandet av deras ansvar för barnens fostran.

3.Konventionsstaterna ska säkerställa att barn med funktions- nedsättning har lika rättigheter i familjelivet. För att förverkliga dessa rättigheter och för att för- hindra att barn med funktions- nedsättning göms undan, överges, försummas och avskiljs, ska kon- ventionsstaterna åta sig att lämna tidig och allsidig information, service och stöd till barn med funktionsnedsättning och till deras familjer.

4.Konventionsstaterna ska säkerställa att ett barn inte skiljs från sina föräldrar mot deras vilja, utom i de fall då behöriga myndig- heter, som är underställda rättslig överprövning i enlighet med till- lämplig lag och tillämpliga för- faranden, finner att sådant åtskil- jande är nödvändigt för barnets bästa. Ett barn ska inte i något fall skiljas från sina föräldrar på grund av barnets eller den ena eller båda föräldrarnas funktionsnedsättning.

5.Konventionsstaterna ska, om de närmast anhöriga inte är i stånd att ta hand om ett barn med funk- tionsnedsättning, vidta alla åtgär- der för att erbjuda alternativ om- sorg inom den utvidgade familjen och, i avsaknad av sådan, placering

ifamiljeliknande miljö i samhället.

Article 24 Education

1.States Parties recognize the right of persons with disabilities to education. With a view to realizing this right without

Artikel 24 Utbildning

1.Konventionsstaterna erkänner rätten till utbildning för personer med funktionsnedsättning. För att förverkliga denna rätt utan diskri-

129

discrimination and on the basis of

minering och på lika villkor,

ska

Prop. 2008/09:28

equal

opportunity,

States Parties

konventionsstaterna säkerställa

ett

Bilaga 1

shall ensure an inclusive education

sammanhållet

utbildningssystem

system at all levels and life long

på alla nivåer och livslångt lärande

learning directed to:

inriktat på

(a) The full development of

a) full utveckling av den mänsk-

human potential and sense of dig-

liga potentialen och känslan för

nity and self-worth, and the

värdighet

och

egenvärde

samt

strengthening

of

respect

for

förstärkning av respekten för de

human

rights,

fundamental

mänskliga rättigheterna, de grund-

freedoms and human diversity;

läggande

friheterna

och

den

(b) The development by persons

mänskliga mångfalden,

b)

utveckling

av

personlighet,

with disabilities of their persona-

begåvning

och

kreativitet

hos

lity, talents and creativity, as well

personer med funktionsnedsättning

as their mental and physical abili-

samt av deras mentala och fysiska

ties, to their fullest potential;

färdigheter till deras fulla möjlig-

(c) Enabling persons with dis-

heter, samt

c) att göra det möjligt för perso-

abilities to

participate

effectively

ner

med

funktionsnedsättning

att

in a free society.

effektivt delta i ett fritt samhälle.

2. In realizing this right, States

2. För att förverkliga denna rätt,

Parties shall ensure that:

ska konventionsstaterna säkerställa

(a) Persons with disabilities are

att

a) personer med funktionsned-

not excluded from the general

sättning inte utestängs från det

education system on the basis of

allmänna

utbildningssystemet

på

disability, and that children with

grund av funktionsnedsättning och

disabilities are not excluded from

att barn med funktionsnedsättning

free and compulsory primary edu-

inte

utestängs

från

kostnadsfri

cation, or from secondary educa-

obligatorisk

grundutbildning

eller

tion, on the basis of disability;

från undervisning som följer efter

grundutbildning,

på

grund

av

(b) Persons with disabilities can

funktionsnedsättning,

b) personer med funktionsned-

access an inclusive, quality and

sättning, på samma villkor som

free primary education and secon-

andra, får tillgång till en inklude-

dary education on an equal basis

rande och kostnadsfri grundut-

with others in the communities in

bildning av kvalitet och till under-

which they live;

visning som följer efter grund-

(c)

Reasonable accommodation

utbildning på sina hemorter,

c)

skälig

anpassning erbjuds

of the individual’s requirements is

utifrån personliga behov,

provided;

(d)

Persons

with

disabilities

d) personer med funktionsned-

receive

the

support

required,

sättning ges nödvändigt stöd inom

within

the

general

education

det

allmänna utbildningssystemet

system, to facilitate their effective

för att underlätta deras ändamåls-

education;

enliga utbildning, samt

(e) Effective individualized sup-

e)

ändamålsenliga

individan-

port

measures

are

provided

in

passade stödåtgärder erbjuds i mil-

130

environments

that

maximize

jöer som erbjuder största möjliga

academic and social development,

kunskapsrelaterade

och

sociala

consistent with the goal of full

utveckling som är förenlig med

inclusion.

målet fullständig inkludering.

3. States Parties shall enable

3. Konventionsstaterna ska göra

persons with disabilities to learn

det möjligt för personer med

life and social development skills

funktionsnedsättning att

lära sig

to facilitate their full and equal

praktiska och sociala färdigheter

participation in education and as

för att underlätta deras fulla och

members of the community. To

likvärdiga deltagande i utbildning

this end, States Parties shall take

och

som samhällsmedlemmar. I

appropriate measures, including:

detta syfte ska konventionsstaterna

vidta

ändamålsenliga

åtgärder,

(a) Facilitating the learning of

bl.a. för att

a) underlätta inlärning av punkt-

Braille,

alternative

script,

skrift, alternativ skrift, förstorande

augmentative

and

alternative

och alternativa former, medel och

modes, means and formats of

format

för

kommunikation

samt

communication

and

orientation

rörelse-

och

orienteringsförmågan

and

mobility

skills,

and

och

underlätta

kamratstöd

och

facilitating

peer

support

and

mentorskap,

mentoring;

b)

underlätta

inlärning

av

(b) Facilitating the learning of

teckenspråk och främja dövsam-

sign language and the promotion

hällets språkliga identitet, samt

of the linguistic identity of the

deaf community;

c) säkerställa att utbildning av

(c) Ensuring that the education

personer, särskilt av barn, med

of persons, and in particular child-

synskada eller

dövblindhet

eller

ren, who are blind, deaf or deaf-

som är döva eller hörselskadade,

blind, is delivered in the most

ges på de mest ändamålsenliga

appropriate languages and modes

språken, formerna och medlen för

and means of communication for

kommunikation

för

den

enskilde

the individual, and in environ-

och i miljöer som maximerar kun-

ments which maximize academic

skapsrelaterad och social utveck-

and social development.

ling.

4. In order to help ensure the

4. För att säkerställa förverk-

realization of this right, States

ligandet av denna rättighet ska

Parties

shall

take

appropriate

konventionsstaterna

vidta

ända-

measures

to

employ teachers,

målsenliga åtgärder för att anställa

including teachers with dis-

lärare, även lärare med funktions-

abilities, who are qualified in sign

nedsättning, som är kunniga i

language and/or Braille, and to

teckenspråk

och/eller punktskrift,

train professionals and staff who

och för att utbilda yrkeskunniga

work at all levels of education.

personer och personal som är

Such

training

shall

incorporate

verksamma på alla utbildnings-

disability awareness and the use of

nivåer. Denna utbildning ska om-

appropriate

augmentative

and

fatta kunskap om funktionshinder

alternative

modes,

means

and

och

användning

av

lämpliga

formats

of

communication,

förstorande och alternativa former,

educational

techniques

and

medel och format för kommunika-

materials to support persons with

tion,

utbildningstekniker

och

131

Prop. 2008/09:28 Bilaga 1

disabilities.

5.States Parties shall ensure that persons with disabilities are able to access general tertiary educa- tion, vocational training, adult education and lifelong learning without discrimination and on an equal basis with others. To this end, States Parties shall ensure that reasonable accommodation is provided to persons with disabili- ties.

material för att stödja personer

Prop. 2008/09:28

med funktionsnedsättning.

Bilaga 1

5.Konventionsstaterna ska säkerställa att personer med funk- tionsnedsättning får tillgång till allmän högre utbildning, yrkes- utbildning, vuxenutbildning och livslångt lärande utan diskrimi- nering och på samma villkor som andra. I detta syfte ska konven- tionsstaterna säkerställa att skälig anpassning erbjuds personer med funktionsnedsättning.

Article 25 Health

States Parties recognize that per- sons with disabilities have the right to the enjoyment of the highest attainable standard of health without discrimination on the basis of disability. States Par- ties shall take all appropriate measures to ensure access for persons with disabilities to health services that are gender-sensitive, including health-related rehabili- tation. In particular, States Parties shall:

(a)Provide persons with disabi- lities with the same range, quality and standard of free or affordable health care and programmes as provided to other persons, inclu- ding in the area of sexual and reproductive health and popula- tion-based public health program- mes;

(b)Provide those health services needed by persons with disabilities specifically because of their disabilities, including early identification and intervention as appropriate, and services designed to minimize and prevent further disabilities, including among children and older persons;

(c)Provide these health services

Artikel 25 Hälsa

Konventionsstaterna erkänner att personer med funktionsnedsättning har rätt att åtnjuta bästa möjliga hälsa och utan diskriminering på grund av funktionsnedsättning. Konventionsstaterna ska vidta alla ändamålsenliga åtgärder för att säkerställa tillgång till hälso- och sjukvårdstjänster för personer med funktionsnedsättning med beaktan- de av jämställdhetsperspektivet, däribland hälsorelaterad rehabilite- ring. Konventionsstaterna ska sär- skilt

a)erbjuda personer med funk- tionsnedsättning samma utbud, kvalitet och standard avseende gratis eller subventionerad hälso- och sjukvård samt insatser och behandlingsprogram som erbjuds andra personer, även när det gäller sexuell och reproduktiv hälsa samt

befolkningsbaserade offentliga folkhälsoprogram,

b)erbjuda sådan hälsoservice som personer med funktionsned- sättning behöver särskilt på grund av deras funktionsnedsättning, inklusive tidig upptäckt och ända- målsenliga insatser, och service som är avsedd för att begränsa och förebygga vidare funktionsned- sättning, bl.a. för barn och äldre,

c)erbjuda hälso- och sjukvårds-

132

as close as possible to people’s own communities, including in rural areas;

(d)Require health professionals to provide care of the same quality to persons with disabilities as to others, including on the basis of free and informed consent by, inter alia, raising awareness of the human rights, dignity, autonomy and needs of persons with disabi- lities through training and the promulgation of ethical standards for public and private health care;

(e)Prohibit discrimination against persons with disabilities in the provision of health insurance, and life insurance where such insurance is permitted by national law, which shall be provided in a fair and reasonable manner;

(f)Prevent discriminatory denial of health care or health services or food and fluids on the basis of disability.

tjänster så nära personernas egna Prop. 2008/09:28 hemorter som möjligt, även på Bilaga 1 landsbygden,

d)kräva att hälso- och sjuk- vårdspersonal tillhandahåller vård av samma kvalitet till personer med funktionsnedsättning som till andra, inbegripet med deras fria och informerade samtycke, genom att bl.a. höja medvetandet om mänskliga rättigheter, värdighet, självständighet och behov för personer med funktionsnedsätt- ning, genom utbildning och utfärd- ande av etiska normer för offentlig och privat hälsoservice,

e)förbjuda diskriminering av personer med funktionsnedsättning

ifråga om sjukförsäkringar och livförsäkringar, där sådana är tillåtna enligt nationell lag, vilka ska erbjudas på ett rättvist och skä- ligt sätt, samt

f)förhindra diskriminerande underlåtenhet att erbjuda hälso- och sjukvård samt hälsotjänster eller mat och dryck på grund av funktionsnedsättning.

Article 26 Habilitation and rehabilitation

1.States Parties shall take effec- tive and appropriate measures, including through peer support, to enable persons with disabilities to attain and maintain maximum independence, full physical, men- tal, social and vocational ability,

and full inclusion and participation in all aspects of life. To that end, States Parties shall organize, strengthen and extend comprehensive habilitation and rehabilitation services and programmes, particularly in the areas of health, employment, education and social services, in such a way that these services and programmes:

Artikel 26 Habilitering och rehabilitering

1.Konventionsstaterna ska vidta effektiva och ändamålsenliga åtgärder, däribland genom kamrat- stöd, för att göra det möjligt för personer med funktionsnedsättning att uppnå och vidmakthålla största möjliga oberoende, full fysisk, mental, social och yrkesmässig förmåga samt fullt inkluderande och deltagande i livets alla aspek- ter. I det syftet ska konventions- staterna organisera, förstärka och utsträcka heltäckande habilite- rings- och rehabiliteringsstöd och habiliterings- och rehabiliterings- program, särskilt på områdena hälsa, sysselsättning, utbildning och social service på så sätt att

133

(a)Begin at the earliest possible stage, and are based on the multi- disciplinary assessment of indivi- dual needs and strengths;

(b)Support participation and inclusion in the community and all aspects of society, are voluntary, and are available to persons with disabilities as close as possible to their own communities, including in rural areas.

2. States Parties shall promote the development of initial and continuing training for professio- nals and staff working in habilita- tion and rehabilitation services.

3.States Parties shall promote the availability, knowledge and use of assistive devices and tech- nologies, designed for persons with disabilities, as they relate to habilitation and rehabilitation.

dessa tjänster och program

Prop. 2008/09:28

a) börjar så tidigt som möjligt

Bilaga 1

och grundas på en tvärvetenskaplig

bedömning av vars och ens behov

och förmåga, samt

b)stöder deltagande och inklu- derande i samhället och alla aspekter av det och är frivilliga och tillgängliga för personer med funktionsnedsättning så nära deras egna hemorter som möjligt, även på landsbygden.

2.Konventionsstaterna ska främja utveckling av grundutbild- ning och vidareutbildning för specialister och annan personal som är verksamma med habili- terings- och rehabiliteringsstöd.

3.Konventionsstaterna ska främja tillgång till, kännedom om och användning av hjälpmedel och teknik som är utformade för per- soner med funktionsnedsättning som främjar habilitering och reha- bilitering.

Article 27 Work and employment

1.States Parties recognize the right of persons with disabilities to work, on an equal basis with others; this includes the right to the opportunity to gain a living by work freely chosen or accepted in a labour market and work en- vironment that is open, inclusive and accessible to persons with disabilities. States Parties shall safeguard and promote the reali- zation of the right to work, inclu- ding for those who acquire a dis- ability during the course of

employment, by taking appropriate steps, including through legislation, to, inter alia:

(a)Prohibit discrimination on the basis of disability with regard to all matters concerning all forms

Artikel 27 Arbete och sysselsätt- ning

1.Konventionsstaterna erkänner rätten till arbete för personer med funktionsnedsättning på samma villkor som för andra. Det inne- fattar rätten att kunna förtjäna sitt uppehälle genom fritt valt eller antaget arbete på arbetsmarknaden och i en arbetsmiljö som är öppen, som främjar integration och är tillgänglig för personer med funk- tionsnedsättning. Konventions- staterna ska skydda och främja förverkligande av rätten till arbete, däribland för personer som förvär- var funktionsnedsättning under anställning, genom att vidta ända- målsenliga åtgärder, däribland lag- stiftning, för att bl.a. göra följande:

a)förbjuda diskriminering på grund av funktionsnedsättning med avseende på alla frågor som gäller

134

of employment, including condi-

alla

former

av

yrkesverksamhet,

Prop. 2008/09:28

tions of recruitment, hiring and

innefattande

rekryteringsvillkor,

Bilaga 1

employment,

continuance

of

anställning

och

sysselsättning,

employment,

career

advancement

bibehållande

av

anställning,

and safe and healthy working

befordran

samt

säkra

och

conditions;

hälsosamma arbetsförhållanden,

(b) Protect the rights of persons

b) skydda rätten för personer

with disabilities, on an equal basis

med

funktionsnedsättning

på

with others, to just and favourable

samma villkor som andra till

conditions

of

work,

including

rättvisa och gynnsamma arbets-

equal

opportunities

and

equal

villkor, innefattande lika möjlig-

remuneration for work of equal

heter och lika ersättning för arbete

value, safe and healthy working

av lika värde och till trygga och

conditions,

including

protection

sunda arbetsförhållanden,

innefat-

from harassment, and the redress

tande skydd mot trakasserier, och

of grievances;

lösning av klagomål,

(c) Ensure that persons with dis-

c) säkerställa att personer med

abilities are able to exercise their

funktionsnedsättning kan

utöva

labour and trade union rights on

sina

arbetsrättsliga

och

fackliga

an equal basis with others;

rättigheter på samma villkor som

(d) Enable persons with disabi-

andra,

d) göra det möjligt för personer

lities to have effective access to

med

funktionsnedsättning

att

få

general technical and

vocational

faktisk tillgång till arbets- och

guidance programmes,

placement

yrkesvägledning,

arbetsförmed-

services and vocational and conti-

ling, yrkesutbildning och vidare-

nuing training;

utbildning, som är allmänt till-

(e)

Promote

employment

gängliga,

e) främja möjligheter till anställ-

opportunities and career advance-

ning och befordran för personer

ment for persons with disabilities

med

funktionsnedsättning

på

in the labour market, as well as

arbetsmarknaden och hjälp med att

assistance

in

finding,

obtaining,

finna, erhålla, bibehålla och återgå

maintaining

and

returning

to

till en anställning,

employment;

(f)

Promote

opportunities

for

f) främja möjligheterna till egen-

self-employment,

entrepreneur-

företagande,

företagande,

utveck-

ship, the development of coopera-

ling av kooperativ samt till att

tives and starting one’s own busi-

starta eget företag,

ness;

(g) Employ persons with disabi-

g) anställa personer med funk-

lities in the public sector;

tionsnedsättning

i

den offentliga

(h) Promote the employment of

sektorn,

h) främja anställning av personer

persons with disabilities in the

med

funktionsnedsättning

inom

private sector through appropriate

den

privata

sektorn

genom

policies and measures, which may

ändamålsenliga riktlinjer och åt-

include affirmative action pro-

gärder, vilka kan omfatta program

grammes,

incentives

and

other

för positiv särbehandling, stimu-

measures;

lansåtgärder och andra åtgärder,

(i)

Ensure

that

reasonable

i) säkerställa

att

skälig

anpass-

135

accommodation is provided to persons with disabilities in the workplace;

(j)Promote the acquisition by persons with disabilities of work experience in the open labour market;

(k)Promote vocational and pro- fessional rehabilitation, job reten- tion and return-to-work program- mes for persons with disabilities.

2.States Parties shall ensure that persons with disabilities are not held in slavery or in servitude, and are protected, on an equal basis with others, from forced or com- pulsory labour.

ning på arbetsplatsen erbjuds per-

Prop. 2008/09:28

soner med funktionsnedsättning,

Bilaga 1

j) främja att personer med funk-

tionsnedsättning

tillägnar

sig

arbetserfarenhet

på den

öppna

arbetsmarknaden,

k) främja

program avseende

yrkesmässig

rehabilitering,

bibe-

hållande i arbete och återinträde i arbete för personer med funk- tionsnedsättning.

2.Konventionsstaterna ska säkerställa att personer med funk- tionsnedsättning inte hålls i slaveri eller träldom och att de på samma villkor som andra är skyddade från att utföra tvångsarbete eller annat påtvingat arbete.

Article 28 Adequate standard of living and social protection

1.States Parties recognize the right of persons with disabilities to an adequate standard of living for themselves and their families, including adequate food, clothing and housing, and to the continuous improvement of living conditions, and shall take appropriate steps to safeguard and promote the reali- zation of this right without discri- mination on the basis of disability.

2.States Parties recognize the right of persons with disabilities to social protection and to the enjoyment of that right without discrimination on the basis of disability, and shall take appro- priate steps to safeguard and pro- mote the realization of this right, including measures:

(a)To ensure equal access by persons with disabilities to clean water services, and to ensure access to appropriate and afford- able services, devices and other

Artikel 28 Tillfredsställande levnadsstandard och social trygghet

1.Konventionsstaterna erkänner rätten för personer med funk- tionsnedsättning till en tillfreds- ställande levnadsstandard för sig och sin familj, däribland tillräck- ligt med mat, kläder och en lämp- lig bostad samt till ständigt för- bättrade levnadsvillkor, och ska vidta ändamålsenliga åtgärder för att trygga och främja att denna rätt förverkligas utan diskriminering på grund av funktionsnedsättning.

2.Konventionsstaterna erkänner rätten för personer med funk- tionsnedsättning att åtnjuta social trygghet utan diskriminering på grund av funktionsnedsättning och ska vidta ändamålsenliga åtgärder för att trygga och främja att denna rätt förverkligas, däribland genom följande åtgärder:

a) att för personer med funk- tionsnedsättning säkerställa lika tillgång till rent vatten och säker- ställa tillgång till ändamålsenlig och överkomlig service, anord-

136

assistance for disability-related needs;

(b)To ensure access by persons with disabilities, in particular women and girls with disabilities and older persons with disabilities, to social protection programmes and poverty reduction program- mes;

(c)To ensure access by persons with disabilities and their families living in situations of poverty to assistance from the State with disability-related expenses, inclu- ding adequate training, coun- selling, financial assistance and respite care;

(d)To ensure access by persons with disabilities to public housing programmes;

(e)To ensure equal access by persons with disabilities to retire- ment benefits and programmes.

ningar och annat stöd för behov Prop. 2008/09:28 som är relaterade till funktions- Bilaga 1 nedsättning,

b)att för personer med funk- tionsnedsättning, särskilt kvinnor och flickor, och för äldre personer med funktionsnedsättning säker- ställa tillgång till sociala trygg- hetsprogram och fattigdomsbe- kämpningsprogram,

c)att för personer med funk- tionsnedsättning och deras anhö- riga som lever under fattiga för- hållanden säkerställa tillgång till stöd från staten med utgifter som är relaterade till funktionsned- sättning, däribland för adekvat utbildning, rådgivning, ekonomiskt stöd och avlastningsvård,

d)att för personer med funk- tionsnedsättning säkerställa till- gång till offentliga bostads- program,

e)att för personer med funk- tionsnedsättning säkerställa lika tillgång till pensionsförmåner och pensionsprogram.

Article 29 Participation in political and public life

States Parties shall guarantee to persons with disabilities political rights and the opportunity to enjoy them on an equal basis with others, and shall undertake to:

(a)Ensure that persons with dis- abilities can effectively and fully participate in political and public life on an equal basis with others, directly or through freely chosen representatives, including the right and opportunity for persons with disabilities to vote and be elected, inter alia, by:

(i)Ensuring that voting procedures, facilities and materials are appropriate, accessible and easy to understand and use;

Artikel 29 Deltagande i det poli- tiska och offentliga livet

Konventionsstaterna ska garantera personer med funktionsnedsättning politiska rättigheter och möjlighet att åtnjuta dem på samma villkor som andra och förpliktigar sig att:

a)säkerställa att personer med funktionsnedsättning effektivt och fullständigt kan delta i det politiska och offentliga livet på samma villkor som andra, direkt eller genom fritt valda ombud, där- ibland rättighet och möjlighet för personer med funktionsnedsättning att rösta och att bli valda, bl.a. genom följande:

i)säkerställa att valprocedurer, anordningar och material är ända- målsenliga, tillgängliga och lätta att förstå och att använda,

137

(ii)Protecting the right of per- sons with disabilities to vote by secret ballot in elections and pub- lic referendums without intimi- dation, and to stand for elections, to effectively hold office and per- form all public functions at all levels of government, facilitating the use of assistive and new tech- nologies where appropriate;

(iii)Guaranteeing the free expression of the will of persons with disabilities as electors and to this end, where necessary, at their request, allowing assistance in voting by a person of their own choice;

(b)Promote actively an en- vironment in which persons with disabilities can effectively and fully participate in the conduct of public affairs, without discrimina- tion and on an equal basis with others, and encourage their parti- cipation in public affairs, inclu- ding:

(i)Participation in non-govern- mental organizations and associa- tions concerned with the public and political life of the country, and in the activities and administ- ration of political parties;

(ii)Forming and joining orga- nizations of persons with disabili- ties to represent persons with dis- abilities at international, national, regional and local levels.

ii) skydda rätten för personer

Prop. 2008/09:28

med funktionsnedsättning att rösta

Bilaga 1

genom hemlig röstning i val och

folkomröstningar utan hot, och att

vara kandidater i val, att faktiskt

inneha ämbeten samt att utföra alla

offentliga funktioner på alla

offentliga nivåer med underlättan-

de av användning av stödjande och

ny teknik, där så är tillämpligt,

iii)garantera att personer med funktionsnedsättning fritt kan uttrycka sin vilja som väljare och, i detta syfte, vid behov, på deras begäran, tillåta att de vid röstning får assisteras av en av dem fritt vald person,

b)aktivt främja en miljö där personer med funktionsnedsättning effektivt och fullständigt kan delta

iskötseln av offentliga angelägen- heter, utan diskriminering och på samma villkor som andra, samt uppmuntra deras deltagande i offentliga angelägenheter, däri- bland genom

i)att delta i enskilda organisa- tioner och sammanslutningar som är verksamma i landets offentliga och politiska liv och i politiska partiers verksamhet och förvalt- ning, samt

ii)att bilda och ansluta sig till organisationer av personer med funktionsnedsättning som företrä- der personer med funktionsned- sättning på internationell, natio- nell, regional och lokal nivå.

Article 30 Participation in cultural life, recreation, leisure and sport

1.States Parties recognize the right of persons with disabilities to take part on an equal basis with others in cultural life, and shall take all appropriate measures to ensure that persons with disabili- ties:

Artikel 30 Deltagande i kultur- liv, rekreation, fritidsverksam- het och idrott

1.Konventionsstaterna erkänner rätten för personer med funk- tionsnedsättning att på samma villkor som andra delta i kulturli- vet och ska vidta alla ändamåls- enliga åtgärder för att säkerställa att personer med funktionsned-

138

(a)Enjoy access to cultural ma- terials in accessible formats;

(b)Enjoy access to television programmes, films, theatre and other cultural activities, in acces- sible formats;

(c)Enjoy access to places for cultural performances or services, such as theatres, museums, cine- mas, libraries and tourism servi- ces, and, as far as possible, enjoy access to monuments and sites of national cultural importance.

2.States Parties shall take appropriate measures to enable persons with disabilities to have the opportunity to develop and utilize their creative, artistic and intellectual potential, not only for their own benefit, but also for the enrichment of society.

3.States Parties shall take all appropriate steps, in accordance with international law, to ensure that laws protecting intellectual property rights do not constitute an unreasonable or discriminatory barrier to access by persons with disabilities to cultural materials.

4.Persons with disabilities shall be entitled, on an equal basis with others, to recognition and support of their specific cultural and linguistic identity, including sign languages and deaf culture.

5.With a view to enabling per- sons with disabilities to participate on an equal basis with others in recreational, leisure and sporting activities, States Parties shall take appropriate measures:

(a)To encourage and promote the participation, to the fullest extent possible, of persons with disabilities in mainstream sporting activities at all levels;

(b)To ensure that persons with

sättning

Prop. 2008/09:28

a)bereds tillgång till kulturella Bilaga 1 produkter i tillgänglig form,

b)bereds tillgång till tv-pro-

gram, film, teater och annan kul- turell verksamhet i tillgänglig form, samt

c)bereds tillträde till platser för kulturella föreställningar eller tjänster, såsom teatrar, museer, biografer, bibliotek och turist- service och så långt som möjligt till minnesmärken och platser av nationell kulturell betydelse.

2. Konventionsstaterna ska vidta ändamålsenliga åtgärder för att personer med funktionsnedsättning ska få möjlighet att utveckla och använda sin kreativa, artistiska och intellektuella förmåga, inte endast i eget intresse utan även för sam- hällets berikande.

3. Konventionsstaterna ska vidta alla ändamålsenliga åtgärder i enlighet med internationell rätt för att säkerställa att lagar till skydd för immateriella rättigheter inte utgör ett oskäligt eller diskrimi- nerande hinder för tillgång till kulturella produkter för personer med funktionsnedsättning.

4. Personer med funktionsned- sättning ska ha rätt på samma vill- kor som andra till erkännande av och stöd för sin särskilda kulturella och språkliga identitet, däribland teckenspråk och dövas kultur.

5. För att göra det möjligt för personer med funktionsnedsättning att på samma villkor som andra delta i rekreations- och fritids- verksamhet och idrott, ska kon- ventionsstaterna vidta ändamåls- enliga åtgärder för att

a)uppmuntra och främja del- tagande i största möjliga utsträck- ning av personer med funktions- nedsättning i allmänt tillgänglig idrottslig verksamhet på alla nivåer,

b)säkerställa att personer med

139

disabilities have an opportunity to organize, develop and participate in disability-specific sporting and recreational activities and, to this end, encourage the provision, on an equal basis with others, of appropriate instruction, training and resources;

(c)To ensure that persons with disabilities have access to sport- ing, recreational and tourism venues;

(d)To ensure that children with disabilities have equal access with other children to participation in play, recreation and leisure and sporting activities, including those activities in the school system;

(e)To ensure that persons with disabilities have access to services from those involved in the organi- zation of recreational, tourism, leisure and sporting activities.

funktionsnedsättning har möjlighet

Prop. 2008/09:28

att organisera, utveckla och delta i

Bilaga 1

idrott och rekreation som är sär-

skilt anpassade för personer med

funktionsnedsättning

och

i detta

syfte

uppmuntra

erbjudande av

ändamålsenlig instruktion,

utbild-

ning och resurser på samma villkor

som andra,

c) säkerställa att personer med

funktionsnedsättning

har

tillgång

till

idrottsanläggningar,

rekrea-

tionsanläggningar

och

turist-

anläggningar,

d) säkerställa att barn med funk-

tionsnedsättning har lika möj-

ligheter som andra barn att delta i

lek,

rekreation,

fritidsverksamhet

och idrott, däribland inom utbild-

ningssystemet, samt

e) säkerställa att personer med

funktionsnedsättning

har

tillgång

till service av personer och organ som ägnar sig åt att organisera rekreationsverksamhet, turism, fri- tidsverksamhet och idrott.

Article 31 Statistics and data collection

1.States Parties undertake to collect appropriate information, including statistical and research data, to enable them to formulate and implement policies to give effect to the present Convention. The process of collecting and maintaining this information shall:

(a)Comply with legally estab- lished safeguards, including legis- lation on data protection, to ensure confidentiality and respect for the privacy of persons with disabili- ties;

(b)Comply with internationally accepted norms to protect human rights and fundamental freedoms and ethical principles in the collection and use of statistics.

Artikel 31 Insamling av statistik och information

1.Konventionsstaterna åtar sig att insamla ändamålsenlig informa- tion, däribland statistik och forsk- ningsrön, som gör det möjligt att utforma och genomföra riktlinjer som ger verkan åt denna konven- tion. Insamlingen och bevarandet av denna information ska

a)följa lagligen upprättade garantier, innefattande lagstiftning om dataskydd, för att säkerställa sekretess och respekt för privat- livet hos personer med funktions- nedsättning, samt

b)respektera internationellt god- tagna normer för skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt de etiska principerna för insamling och användning av statistik.

140

2.The information collected in accordance with this article shall be disaggregated, as appropriate, and used to help assess the imple- mentation of States Parties’ obli- gations under the present Conven- tion and to identify and address the barriers faced by persons with disabilities in exercising their rights.

3.States Parties shall assume responsibility for the dissemina- tion of these statistics and ensure their accessibility to persons with disabilities and others.

2.Information som insamlats i Prop. 2008/09:28 enlighet med denna artikel ska Bilaga 1 brytas ned på ändamålsenligt sätt

och användas till att bidra till att

bedöma konventionsstaternas genomförande av sina åtaganden enligt denna konvention och att identifiera och bemöta de hinder som personer med funktionsned- sättning ställs inför vid utövandet av sina rättigheter.

3.Konventionsstaterna ska an-

svara för att sprida statistiken och säkerställa att den är tillgänglig för personer med funktionsnedsättning och andra personer.

Article 32 International cooperation

1.States Parties recognize the importance of international coope- ration and its promotion, in sup- port of national efforts for the realization of the purpose and objectives of the present Conven- tion, and will undertake appropri- ate and effective measures in this regard, between and among States and, as appropriate, in partnership with relevant international and regional organizations and civil society, in particular organizations of persons with disabilities. Such measures could include, inter alia:

(a)Ensuring that international cooperation, including internatio- nal development programmes, is inclusive of and accessible to persons with disabilities;

(b)Facilitating and supporting

capacity-building, including through the exchange and sharing of information, experiences, training programmes and best practices;

(c)Facilitating cooperation in research and access to scientific and technical knowledge;

Artikel 32 Internationellt sam- arbete

1.Konventionsstaterna erkänner betydelsen av internationellt sam- arbete och dess främjande till stöd för ansträngningar på det natio- nella planet att förverkliga denna konventions syfte och mål och ska vidta ändamålsenliga och effektiva åtgärder i detta hänseende mellan och bland stater och, i tillämpliga fall, i samarbete med berörda internationella och regionala orga- nisationer och det civila samhället, särskilt organisationer av personer med funktionsnedsättning. Dessa åtgärder kan bl.a. inkludera följan- de:

a)att säkerställa att internatio- nellt samarbete, inklusive interna- tionella tvecklingsprogram, om- fattar och är tillgängligt för perso- ner med funktionsnedsättning,

b)att underlätta och stödja kapa- citetsuppbyggnad, bl.a. genom utbyte och delgivning av infor- mation, erfarenheter, utbildnings- program och goda exempel,

c)att underlätta samarbete i fråga om forskning och tillgång till vetenskaplig och teknisk kunskap,

141

samt

Prop. 2008/09:28

(d) Providing,

as

appropriate,

d)

att

erbjuda

ändamålsenlig

Bilaga 1

technical and economic assistance,

teknisk

och

ekonomisk

hjälp,

including by facilitating access to

däribland

genom

att

underlätta

and

sharing of

accessible

and

tillgång till och att dela med sig av

assistive

technologies,

and

tillgänglig och stödjande

teknik

through

the

transfer

of

och genom teknologiöverföring.

technologies.

2. The provisions of this article

2. Bestämmelserna i denna arti-

are without prejudice to the obli-

kel ska inte inverka på varje kon-

gations of each State Party to fulfil

ventionsstats skyldighet att upp-

its obligations under the present

fylla sina åtaganden enligt kon-

Convention.

ventionen.

Article 33 National

Artikel 33 Nationellt

implementation and monitoring

genomförande och övervakning

1. States Parties, in accordance

1.

Konventionsstaterna

ska

i

with their system of organization,

enlighet med sina förvaltnings-

shall designate one or more focal

system utse en eller flera kontakt-

points

within

government

for

punkter inom regeringen för frågor

matters relating to the implemen-

som

gäller

genomförandet

av

tation of the present Convention,

denna konvention och ska på

and shall give due consideration to

lämpligt sätt överväga att inrätta

the

establishment or

designation

eller utse en samordningsmeka-

of

a

coordination

mechanism

nism inom regeringen för att

within

government

to

facilitate

underlätta därtill relaterad verk-

related action in different sectors

samhet inom olika sektorer och på

and at different levels.

olika plan.

2. States Parties shall, in accor-

2.

Konventionsstaterna

ska,

i

dance with their legal and admi-

enlighet med sitt rättssystem och

nistrative

systems,

maintain,

sitt

förvaltningssystem,

bibehålla,

strengthen, designate

or

establish

förstärka, utse eller inom kon-

within the State Party, a frame-

ventionsstaten upprätta en meka-

work, including one or more inde-

nism, inklusive en eller flera obe-

pendent mechanisms, as appropri-

roende mekanismer enligt vad som

ate, to promote, protect and

befinns

ändamålsenligt

för

att

monitor

implementation

of

the

främja,

skydda

och

övervaka

present

Convention.

When

genomförandet av denna konven-

designating or establishing such a

tion. Vid utseendet eller upprättan-

mechanism,

States Parties

shall

det av mekanismen ska konven-

take into account the principles

tionsstaterna

beakta de

principer

relating to the status and functio-

som hänför sig till statusen och

ning of national institutions for

funktionen hos de nationella insti-

protection

and

promotion

of

tutionerna för skydd och främjande

human rights.

av de mänskliga rättigheterna.

3. Civil society, in particular

3. Det civila samhället, särskilt

persons with disabilities and their

personer med funktionsnedsättning

representative organizations, shall

och de organisationer som repre-

be

involved

and

participate

fully

senterar dem, ska involveras i och

142

in the monitoring process.

fullt ut medverka i övervaknings-

Prop. 2008/09:28

förfarandet.

Bilaga 1

Article 34 Committee on the Rights of Persons with Disabili- ties

Artikel 34 Kommittén för rättigheter för personer med funktionsnedsättning

1. There shall be established a

1. En kommitté för rättigheter för

Committee on the Rights of Per-

personer med funktionsnedsättning

sons

with Disabilities (hereafter

(nedan

kallad

kommittén)

ska

referred to as “the Committee”),

upprättas. Den ska utföra sitt upp-

which shall carry out the functions

drag i enlighet med följande.

hereinafter provided.

2. The Committee shall consist,

2. Vid denna konventions ikraft-

at the time of entry into force of

trädande ska kommittén bestå av

the present Convention, of twelve

tolv experter.

Efter

ytterligare

experts. After an additional sixty

sextio ratifikationer eller anslut-

ratifications or accessions to the

ningar till konventionen, ska med-

Convention,

the

membership of

lemskapet i kommittén ökas med

the Committee shall increase by

sex medlemmar och uppnå ett

six members, attaining a maxi-

högsta antal av arton medlemmar.

mum number of eighteen mem-

bers.

3. The members of the Com-

3. Kommitténs medlemmar ska

mittee shall serve in their personal

tjänstgöra i sin personliga egen-

capacity and shall be of high

skap och vara moraliskt högt-

moral

standing

and

recognized

stående personer och erkänt sak-

competence and experience in the

kunniga och erfarna inom det

field covered by the present

område som omfattas av denna

Convention.

When

nominating

konvention.

Konventionsstaterna

their candidates, States Parties are

uppmanas att, när de utser sina

invited to give due consideration

kandidater, vederbörligen beakta

to the provision set out in article

bestämmelsen i artikel 4.3 i denna

4.3 of the present Convention.

konvention.

4. The members of the Com-

4. Kommitténs medlemmar ska

mittee shall be elected by States

väljas av konventionsstaterna med

Parties, consideration being given

iakttagande av en rättvis geo-

to equitable geographical distribu-

grafisk fördelning, av att olika

tion, representation of the different

former av civilisation och de

forms of civilization and of the

huvudsakliga

rättssystemen

är

principal legal systems, balanced

företrädda, av en balanserad för-

gender representation and partici-

delning mellan kvinnor och män

pation of experts with disabilities.

samt av deltagande av experter

5. The members of the Com-

med funktionsnedsättning.

5. Kommitténs medlemmar ska

mittee shall be elected by secret

väljas

vid

konventionsstatskon-

ballot from a list of persons nomi-

ferensen genom hemlig omröst-

nated by the States Parties from

ning från en förteckning över per-

among their nationals at meetings

soner som nominerats av konven-

of the Conference of States Par-

tionsstaterna

bland

deras

egna

ties. At those meetings, for which

medborgare. Vid

dessa konferen-

143

two thirds of States Parties shall constitute a quorum, the persons elected to the Committee shall be those who obtain the largest num- ber of votes and an absolute majo- rity of the votes of the representa- tives of States Parties present and voting.

6.The initial election shall be held no later than six months after the date of entry into force of the present Convention. At least four months before the date of each election, the Secretary-General of the United Nations shall address a letter to the States Parties inviting them to submit the nominations within two months. The Secretary- General shall subsequently prepare a list in alphabetical order of all persons thus nominated, indicating the State Parties which have nominated them, and shall submit it to the States Parties to the present Convention.

7.The members of the Com- mittee shall be elected for a term of four years. They shall be eli- gible for re-election once. How- ever, the term of six of the mem- bers elected at the first election shall expire at the end of two years; immediately after the first election, the names of these six members shall be chosen by lot by the chairperson of the meeting referred to in paragraph 5 of this article.

8.The election of the six addi- tional members of the Committee shall be held on the occasion of regular elections, in accordance with the relevant provisions of this article.

9.If a member of the Committee dies or resigns or declares that for any other cause she or he can no longer perform her or his duties, the State Party which nominated the member shall appoint another expert

ser, vid vilka två tredjedelar av konventionsstaterna ska utgöra beslutsmässighet, ska personer som valts till kommittén vara de som uppnår det största antalet röster och en absolut majoritet av rösterna av ombud för närvarande och röstande konventionsstater.

6.Det första valet ska genom- föras senast sex månader efter dagen för denna konventions ikraftträdande. Senast fyra måna- der före dagen för varje val, ska Förenta nationernas generalsek- reterare skriftligen inbjuda kon- ventionsstaterna att inom två månader inkomma med sina nomineringar. Generalsekreteraren ska därefter upprätta och till kon- ventionsstaterna överlämna en förteckning i alfabetisk ordning över alla nominerade personer med uppgift om vilken konventionsstat som har nominerat dem.

7.Kommitténs medlemmar ska väljas för en tid av fyra år. De ska kunna omväljas en gång. Emeller- tid ska mandatperioden för de sex av de medlemmar som har valts vid det första valet utlöpa efter två år. Omedelbart efter det första valet, ska namnen på dessa sex medlemmar utses genom lott- dragning av ordföranden i en kon- ferens som avses i punkt 5 i denna artikel.

8.Val av sex ytterligare kom- mittémedlemmar ska hållas vid ordinarie val i enlighet med be- stämmelserna i denna artikel.

9.Om en medlem av kommittén avlider eller avsäger sig sitt upp- drag eller förklarar att han eller hon av någon anledning inte längre kan fullgöra sitt uppdrag, ska den konventionsstat som nominerat medlemmen utse en annan expert

144

Prop. 2008/09:28 Bilaga 1

possessing the qualifications and meeting the requirements set out in the relevant provisions of this article, to serve for the remainder of the term.

10.The Committee shall estab- lish its own rules of procedure.

11.The Secretary-General of the United Nations shall provide the necessary staff and facilities for the effective performance of the functions of the Committee under the present Convention, and shall convene its initial meeting.

12.With the approval of the General Assembly, the members of the Committee established under the present Convention shall receive emoluments from United Nations resources on such terms and conditions as the Assembly may decide, having regard to the importance of the Committee’s responsibilities.

13.The members of the Com- mittee shall be entitled to the faci- lities, privileges and immunities of experts on mission for the United Nations as laid down in the rele- vant sections of the Convention on the Privileges and Immunities of the United Nations.

som har de kvalifikationer och Prop. 2008/09:28 uppfyller de krav som anges i de Bilaga 1 relevanta bestämmelserna i denna

artikel att inneha uppdraget under återstoden av mandatperioden.

10.Kommittén ska anta sin egen arbetsordning.

11.Förenta nationernas general- sekreterare ska ställa nödvändig personal och övriga hjälpmedel till förfogande för att möjliggöra för kommittén att effektivt utföra sitt uppdrag enligt denna konvention samt sammankalla dess första möte.

12.Kommittémedlemmarna ska efter generalförsamlingens god- kännande uppbära arvoden från Förenta nationernas medel på sådana villkor som församlingen beslutar med beaktande av bety- delsen av kommitténs ansvar.

13.Kommittémedlemmarna ska vara berättigade till de lättnader, privilegier och immuniteter som tillkommer Förenta nationernas utsända sakkunniga enligt tillämp- liga bestämmelser i konventionen om Förenta nationernas privilegier och immuniteter.

Article 35 Reports by States Parties

1.Each State Party shall submit to the Committee, through the Sec- retary-General of the United Nations, a comprehensive report on measures taken to give effect to its obligations under the present Convention and on the progress made in that regard, within two years after the entry into force of the present Convention for the State Party concerned.

2.Thereafter, States Parties shall submit subsequent reports at

Artikel 35 Konventionsstaternas rapporter

1.Varje konventionsstat ska genom Förenta nationernas gene- ralsekreterare till kommittén avge en fullständig rapport om de åt- gärder som den har vidtagit för att verkställa sina skyldigheter enligt denna konvention och om de framsteg den har uppnått i det hänseendet inom två år efter denna konventions ikraftträdande för konventionsstaten i fråga.

2.Därefter ska konventions- staterna avge påföljande rapporter

145

least every four years and further

minst vart fjärde år och vidare när

Prop. 2008/09:28

whenever

the

Committee

so

kommittén begär det.

Bilaga 1

requests.

3. The Committee shall decide

3.

Kommittén

ska

bestämma

any guidelines applicable to the

eventuella riktlinjer för rapporter-

content of the reports.

nas innehåll.

4. A State Party which has sub-

4. En konventionsstat som har

mitted

a

comprehensive

initial

avgett

en heltäckande

inledande

report to the Committee need not,

rapport till kommittén behöver inte

in its subsequent reports, repeat

i följande rapporter upprepa tid-

information

previously provided.

igare lämnad information. Kon-

When preparing reports to the

ventionsstaterna uppmanas att vid

Committee,

States

Parties

are

utformningen av sina rapporter till

invited to consider doing so in an

kommittén använda ett öppet och

open and transparent process and

tydligt förfarande och att på lämp-

to give due consideration to the

ligt sätt beakta bestämmelsen i

provision set out in article 4.3 of

artikel 4.3 i denna konvention.

the present Convention.

5.

Rapporterna

får

innehålla

5. Reports may indicate factors

uppgifter om de

omständigheter

and difficulties

affecting

the

och svårigheter som påverkar i

degree of fulfilment of obligations

vilken grad skyldigheterna i denna

under the present Convention.

konvention uppfylls.

Article 36 Consideration of

Artikel 36 Granskning av rap-

reports

porter

1. Each report shall be considered

1. Varje rapport ska granskas av

by the Committee, which shall

kommittén, som ska lämna sådana

make

such

suggestions

and

förslag och allmänna rekommen-

general

recommendations

on

the

dationer om rapporten som den

report as it may consider

finner lämpliga och framföra dem

appropriate

and

shall

forward

till den berörda konventionsstaten.

these to the State Party concerned.

Konventionsstaten

får svara med

The State Party may respond with

information som den väljer till

any information it chooses to the

kommittén. Kommittén får begära

Committee. The

Committee

may

ytterligare information från kon-

request

further information

from

ventionsstater som gäller tillämp-

States Parties relevant to the

ningen av denna konvention.

implementation

of

the

present

Convention.

2. If a State Party is

2. Om en konventionsstat är av-

significantly

overdue

in

the

sevärt försenad med att avge sin

submission of a report, the

rapport, får kommittén

påminna

Committee may notify the State

konventionsstaten

om

nödvän-

Party concerned of the need to

digheten av att pröva tillämp-

examine the implementation of the

ningen av denna konvention i den

present Convention in that State

konventionsstaten

på grundval av

Party, on the basis of reliable

sådan tillförlitlig information som

information

available

to

the

är tillgänglig för kommittén, om

Committee, if the relevant report

rapporten i fråga inte avges inom

146

is not submitted within three

tre månader

efter påminnelsen.

Prop. 2008/09:28

months following the notification.

Kommittén

ska

uppmana den

Bilaga 1

The Committee shall invite the

berörda konventionsstaten att delta

State Party concerned to parti-

i en sådan prövning. Om konven-

cipate

in

such

examination.

tionsstaten svarar genom att avge

Should the State Party respond by

rapporten,

ska

bestämmelserna i

submitting the relevant report, the

punkt 1 i denna artikel tillämpas.

provisions of paragraph 1 of this

article will apply.

3. The Secretary-General of the

3. Förenta nationernas general-

United

Nations

shall

make

sekreterare

ska

göra rapporterna

available the reports to all States

tillgängliga för alla konventions-

Parties.

staterna.

4. States Parties shall make their

4. Konventionsstaterna ska göra

reports widely available to the

sina rapporter allmänt tillgängliga

public in their own countries and

för allmänheten i sina egna länder

facilitate access to the suggestions

och underlätta tillgång till för-

and general

recommendations

slagen och de allmänna rekom-

relating to these reports.

mendationerna om dessa rapporter.

5.

The

Committee

shall

5. Kommittén ska, som den fin-

transmit, as it may consider

ner lämpligt, till Förenta natio-

appropriate,

to

the

specialized

nernas fackorgan, fonder och pro-

agencies,

funds

and programmes

gram och andra berörda organ

of the United Nations, and other

överlämna rapporter från konven-

competent

bodies,

reports

from

tionsstaterna för att tillmötesgå en

States Parties in order to address a

begäran om eller anvisning om

request or indication of a need for

behov av teknisk rådgivning eller

technical

advice

or

assistance

bistånd jämte kommitténs even-

contained therein, along with the

tuella synpunkter och rekommen-

Committee’s

observations

and

dationer om denna begäran eller

recommendations, if any, on these

anvisningar.

requests or indications.

Article 37 Cooperation between States Parties and the Committee

1.Each State Party shall cooperate with the Committee and assist its members in the fulfilment of their mandate.

2.In its relationship with States Parties, the Committee shall give due consideration to ways and means of enhancing national capacities for the implementation of the present Convention, inclu-

ding through international cooperation.

Artikel 37 Samarbete mellan konventionsstaterna och kommittén

1.Varje konventionsstat ska sam- arbeta med kommittén och stödja dess medlemmar i utövandet av deras mandat.

2.I sitt förhållande till konven- tionsstaterna ska kommittén veder- börligen beakta hur man bäst kan förbättra ländernas möjligheter att tillämpa denna konvention, inklu- sive genom internationellt sam- arbete.

147

Article 38 Relationship of the

Artikel 38 Kommitténs förhål-

Committee with other bodies

lande till andra organ

In order to foster the effective

För att främja en effektiv tillämp-

implementation

of

the

present

ningen av denna konvention och

Convention

and

to

encourage

uppmuntra

internationellt

samar-

international

cooperation

in

the

bete på dess område

field covered by the present Con-

vention:

(a) The specialized agencies and

a) ska Förenta nationernas fack-

other United Nations organs shall

organ och andra FN-organ ha rätt

be entitled to be represented at the

att vara företrädda vid gransk-

consideration of the implementa-

ningen av tillämpningen av de

tion of such provisions of the pre-

bestämmelser i denna

konvention

sent Convention as fall within the

som faller inom ramen för deras

scope of their mandate. The

mandat. Kommittén

får

inbjuda

Committee may invite the specia-

fackorganen och

andra

behöriga

lized

agencies

and

other

organ som den finner lämpligt att

competent bodies as it may

komma med expertråd om till-

consider

appropriate

to

provide

lämpningen av konventionen inom

expert

advice

on

the

områden som faller inom ramen

implementation of the Convention

för deras

respektive

mandat.

in areas falling within the scope of

Kommittén får uppmana fackorgan

their

respective

mandates.

The

och andra FN-organ att avge

Committee may invite specialized

rapport om tilllämpningen av kon-

agencies and other United Nations

ventionen

inom

områden som

organs to submit reports on the

faller inom ramen för deras verk-

implementation of the Convention

samhet.

in areas falling within the scope of

their activities;

(b) The Committee, as it dis-

b) Vid utförandet av sina upp-

charges its mandate, shall consult,

gifter ska kommittén på lämpligt

as appropriate,

other

relevant

sätt rådgöra med andra behöriga

bodies

instituted

by

international

organ som upprättats genom inter-

human rights treaties, with a view

nationella

fördrag om

mänskliga

to ensuring the consistency of

rättigheter för att trygga förenlig-

their

respective

reporting

het mellan deras riktlinjer för

guidelines,

suggestions

and

rapportering, förslag och allmänna

general

recommendations,

and

rekommendationer för att undvika

avoiding

duplication

and

overlap

dubblering

och

överlappning i

in the performance of their

utförandet

av

deras

uppgifter.

functions.

Prop. 2008/09:28 Bilaga 1

Article 39 Report of the

Artikel 39 Kommitténs rapport

Committee

The Committee shall report every

Kommittén ska vartannat år rap-

two years to the General

portera

till generalförsamlingen

Assembly and to the Economic

och till Ekonomiska och sociala

and Social Council on its

rådet om sin verksamhet och får

activities,

and

may

make

lämna

förslag och allmänna

148

suggestions and general recommendations based on the examination of reports and infor- mation received from the States Parties. Such suggestions and general recommendations shall be included in the report of the Committee together with com- ments, if any, from States Parties.

rekommendationer grundade på Prop. 2008/09:28 granskning av rapporter och in- Bilaga 1 formation som mottagits från kon- ventionsstaterna. Sådana förslag

och allmänna rekommendationer ska ingå i kommitténs rapport tillsammans med eventuella kom- mentarer från konventionsstaterna.

Article 40 Conference of States Parties

1.The States Parties shall meet regularly in a Conference of States Parties in order to consider any matter with regard to the imple- mentation of the present Conven- tion.

2.No later than six months after the entry into force of the present Convention, the Conference of the States Parties shall be convened by the Secretary-General of the United Nations. The subsequent meetings shall be convened by the Secretary-General of the United Nations biennially or upon the decision of the Conference of States Parties.

Artikel 40 Konventionsstatskon- ferensen

1.Konventionsstaterna ska mötas regelbundet i en konventions- statskonferens för att behandla frågor som gäller tillämpningen av denna konvention.

2.Senast sex månader efter denna konventions ikraftträdande ska Förenta nationernas general- sekreterare sammankalla en kon- ventionsstatskonferens. Påföljande möten ska sammankallas av Förenta nationernas generalsekre- terare vartannat år eller efter kon- ventionsstatskonferensens beslut.

Article 41 Depositary

The Secretary-General of the United Nations shall be the depositary of the present Conven- tion.

Article 42 Signature

The present Convention shall be open for signature by all States and by regional integration organi- zations at United Nations Head- quarters in New York as of 30 March 2007.

Artikel 41 Depositarie

Förenta nationernas generalsekre- terare ska vara depositarie för denna konvention.

Artikel 42 Undertecknande

Denna konvention är öppen för undertecknande av alla stater och av organisationer för regional integration vid Förenta nationernas högkvarter i New York från och med den 30 mars 2007.

Article 43 Consent to be bound

The present Convention shall be

Artikel 43 Samtycke till att vara bunden

Denna konvention ska ratificeras

149

subject to ratification by signatory States and to formal confirmation by signatory regional integration organizations. It shall be open for accession by any State or regional integration organization which has not signed the Convention.

av de stater som har undertecknat

Prop. 2008/09:28

den och formellt bekräftas av de

Bilaga 1

organisationer för regional integra-

tion som har undertecknat den.

Konventionen ska stå öppen för

anslutning av stater eller organi-

sationer för regional integration

som inte har undertecknat konven-

tionen.

Article 44 Regional integration organizations

1.“Regional integration organiza- tion” shall mean an organization constituted by sovereign States of a given region, to which its mem- ber States have transferred com- petence in respect of matters governed by this Convention. Such organizations shall declare, in their instruments of formal confirmation or accession, the extent of their competence with respect to matters governed by this Convention. Subsequently, they shall inform the depositary of any substantial modification in the extent of their competence.

2.References to “States Parties” in the present Convention shall apply to such organizations within the limits of their competence.

3.For the purposes of article 45, paragraph 1, and article 47, para- graphs 2 and 3, any instrument deposited by a regional integration organization shall not be counted.

4.Regional integration organi- zations, in matters within their competence, may exercise their right to vote in the Conference of States Parties, with a number of votes equal to the number of their member States that are Parties to this Convention. Such an organi- zation shall not exercise its right to vote if any of its member States exercises its right, and vice versa.

Artikel 44 Organisationer för regional integration

1.Med termen organisation för regional integration avses en orga- nisation bildad av suveräna stater i en viss region till vilken dess medlemsstater har delegerat be- hörighet med avseende på frågor som täcks av denna konvention. Sådana organisationer ska i sina instrument för formellt bekräftande

eller anslutning förklara räckvidden av sin behörighet med avseende på frågor som täcks av denna konvention. Därefter ska de underrätta depositarien om varje betydande ändring av räckvidden av deras behörighet.

2.Hänvisningar i texten till konventionsstaterna ska gälla sådana organisationer inom grän- serna för deras behörighet.

3.För de syften som avses i arti- kel 45.1 och artikel 47.2–3 ska instrument deponerade av en orga- nisation för regional integration inte räknas.

4.Organisationer för regional integration får i frågor inom deras behörighet utöva sin rösträtt i konventionsstatskonferensen med det antal röster som är lika med antalet av deras medlemsstater som är konventionsstater. En sådan organisation får inte utöva sin rösträtt om någon av dess medlemsstater utövar sin rösträtt och omvänt.

150

Article 45 Entry into force

1.The present Convention shall enter into force on the thirtieth day after the deposit of the twentieth instrument of ratification or acces- sion.

2.For each State or regional integration organization ratifying, formally confirming or acceding to the Convention after the deposit of the twentieth such instrument, the Convention shall enter into force on the thirtieth day after the deposit of its own such instrument.

Article 46 Reservations

1.Reservations incompatible with the object and purpose of the pre- sent Convention shall not be per- mitted.

2.Reservations may be withdrawn at any time.

Artikel 45 Ikraftträdande

1.Denna konvention träder i kraft den trettionde dagen efter depone- ringen av det tjugonde ratifika- tions- eller anslutningsinstrumen- tet.

2.För varje stat eller organisa- tion för regional integration som ratificerar, formellt bekräftar eller ansluter sig till konventionen efter deponeringen av det tjugonde instrumentet, träder konventionen i kraft den trettionde dagen efter deponeringen av dess instrument.

Artikel 46 Reservationer

1.Reservationer som är oförenliga med denna konventions ändamål och syfte är inte tillåtna.

2.Reservationer får när som helst återtas.

Prop. 2008/09:28 Bilaga 1

Article 47 Amendments

1.Any State Party may propose an amendment to the present Con- vention and submit it to the Sec- retary-General of the United Nations. The Secretary-General shall communicate any proposed amendments to States Parties, with a request to be notified whether they favour a conference of States Parties for the purpose of considering and deciding upon the proposals. In the event that, within four months from the date of such communication, at least one third of the States Parties favour such a conference, the Secretary-General shall convene the conference under the auspices of the United Nations. Any amendment adopted by a majority of two thirds of the States Parties present and voting shall be submitted by the Secre-

Artikel 47 Ändringar

1.En konventionsstat får föreslå en ändring av denna konvention till Förenta nationernas general- sekreterare. Generalsekreteraren ska översända ändringsförslagen till konventionsstaterna med en begäran om att bli underrättad om huruvida de tillstyrker att en kon- ferens av stater sammankallas för att ta ställning till och besluta om förslagen. Om minst en tredjedel av konventionsstaterna inom fyra månader från dagen för ett sådant meddelande tillstyrker en sådan konferens, ska generalsekreteraren sammankalla konferensen i För- enta nationernas regi. Ändrings- förslag till ändringar som antagits av en majoritet av två tredjedelar av närvarande och röstande kon- ventionsstater ska av generalsek- reteraren underställas Förenta

151

tary-General to the General Assembly for approval and there- after to all States Parties for acceptance.

2.An amendment adopted and approved in accordance with para- graph 1 of this article shall enter into force on the thirtieth day after the number of instruments of acceptance deposited reaches two thirds of the number of States Parties at the date of adoption of the amendment. Thereafter, the amendment shall enter into force for any State Party on the thirtieth day following the deposit of its own instrument of acceptance. An amendment shall be binding only on those States Parties which have accepted it.

3.If so decided by the Confe- rence of States Parties by consen- sus, an amendment adopted and approved in accordance with para- graph 1 of this article which rela- tes exclusively to articles 34, 38, 39 and 40 shall enter into force for all States Parties on the thirtieth day after the number of instru- ments of acceptance deposited reaches two thirds of the number of States Parties at the date of adoption of the amendment.

nationernas generalförsamling

för

Prop. 2008/09:28

godkännande och därefter

alla

Bilaga 1

konventionsstater för antagande.

2.En ändring som har antagits och godkänts i enlighet med punkt 1 i denna artikel träder i kraft den trettionde dagen efter det att anta- let godtagandeinstrument som deponerats uppgår till två tredje- delar av antalet konventionsstater dagen för antagandet av ändringen. Därefter ska ändringen träda i kraft för en konventionsstat den trettionde dagen efter deponerin- gen av dess godtagandeinstrument. En ändring ska endast vara bin- dande för de konventionsstater som har godtagit den.

3.Om konventionsstatskonfe- rensen så beslutar med konsensus, ska en ändring som har antagits och godkänts i enlighet med punkt 1, som gäller endast artiklarna 34, 38, 39 och 40 träda i kraft för alla konventionsstater den trettionde dagen efter det att deponerade godtagandeinstrument har uppnått två tredjedelar av antalet konven- tionsstater dagen för antagandet av ändringen.

Article 48 Denunciation

A State Party may denounce the present Convention by written notification to the Secretary-Gene- ral of the United Nations. The denunciation shall become effec- tive one year after the date of receipt of the notification by the Secretary-General.

Artikel 48 Uppsägning

En konventionsstat får säga upp denna konvention genom en skrift- lig underrättelse till FN:s general- sekreterare. Uppsägningen träder i kraft ett år efter generalsekrete- rarens mottagande av underrättel- sen.

Article 49 Accessible format

The text of the present Convention shall be made available in acces- sible formats.

Artikel 49 Tillgängligt format

Texten till denna konvention ska göras tillgänglig i åtkomliga for- mat.

152

Article 50 Authentic texts

The Arabic, Chinese, English, French, Russian and Spanish texts of the present Convention shall be equally authentic.

In witness thereof the under- signed plenipotentiaries, being duly authorized thereto by their respective Governments, have signed the present Convention.

Artikel 50 Giltiga texter

Denna konventions arabiska, eng- elska, franska, kinesiska, ryska och spanska texter är lika giltiga.

Till bekräftelse härav har under- tecknade, därtill vederbörligen bemyndigade av sina respektive regeringar, undertecknat denna konvention.

Prop. 2008/09:28 Bilaga 1

Optional Protocol to the Convention on the Rights of Persons with Disabilities

The States Parties to the present Protocol have agreed as follows:

Article 1

1.A State Party to the present Protocol (“State Party”) recog- nizes the competence of the Committee on the Rights of Per- sons with Disabilities (“the Com- mittee”) to receive and consider communications from or on behalf of individuals or groups of indivi- duals subject to its jurisdiction who claim to be victims of a viola- tion by that State Party of the provisions of the Convention.

2.No communication shall be received by the Committee if it concerns a State Party to the Con- vention that is not a party to the present Protocol.

Article 2

The Committee shall consider a

communication inadmissible when:

(a)The communication is anonymous;

(b)The communication consti- tutes an abuse of the right of sub-

Fakultativt protokoll till konventionen om rättigheter för personer med funktions- nedsättning

De stater som är parter i detta protokoll har kommit överens om följande:

Artikel 1

1.En stat som är part i detta pro- tokoll (protokollspart) erkänner att kommittén för rättigheter för per- soner med funktionsnedsättning (kommittén) är behörig att ta emot och pröva framställningar från eller för enskilda individer eller grupper av enskilda individer som lyder under dess jurisdiktion och som hävdar att de har blivit utsatta för en kränkning från den ifråga- varande protokollspartens sida av bestämmelserna i konventionen.

2.Framställningar ska inte tas emot av kommittén, om den gäller en konventionsstat, som inte är bunden av detta protokoll.

Artikel 2

Kommittén ska avvisa en fram- ställning i följande fall:

a)när framställningen är ano-

nym,

b)när framställningen utgör ett missbruk av rätten att göra sådana

153

mission of such communications or is incompatible with the provi- sions of the Convention;

(c)The same matter has already been examined by the Committee or has been or is being examined under another procedure of inter- national investigation or settle- ment;

(d)All available domestic re- medies have not been exhausted. This shall not be the rule where the application of the remedies is unreasonably prolonged or unlikely to bring effective relief;

(e)It is manifestly ill-founded or not sufficiently substantiated; or when

(f)The facts that are the subject of the communication occurred prior to the entry into force of the present Protocol for the State Party concerned unless those facts continued after that date.

framställningar eller är oförenlig

Prop. 2008/09:28

med konventionens bestämmelser,

Bilaga 1

c)när samma sak redan har prö- vats av kommittén eller har varit eller är föremål för internationell prövning eller reglering i annan form,

d)när alla tillgängliga nationella rättsmedel inte har uttömts; såvida inte tillämpningen av rättsmedlen dröjer oskäligt länge eller om rättsmedlen inte kan förväntas vara tillräckligt verkningsfulla,

e)när framställningen är uppen- bart ogrundad eller inte tillräckligt styrkt, eller

f)när de omständigheter som framställningen avser har inträffat före detta protokoll trädde ikraft för den berörda protokollsparten, om inte dessa omständigheter har fortsatt att råda efter det datumet.

Article 3

Subject to the provisions of article 2 of the present Protocol, the Committee shall bring any com- munications submitted to it confi- dentially to the attention of the State Party. Within six months, the receiving State shall submit to

the Committee written explanations or statements clarifying the matter and the remedy, if any, that may have been taken by that State.

Artikel 3

Med förbehåll för bestämmelserna i artikel 2 i detta protokoll, ska kommittén kontidentuellt under- rätta den berörda protokollsparten om alla framställningar som den har mottagit. Inom sex månader ska den berörda staten skriftligen lämna kommittén förklaringar eller uttalanden som klargör saken samt uppgift om de eventuella åtgärder som den har vidtagit.

Article 4

1.At any time after the receipt of a communication and before a determination on the merits has been reached, the Committee may transmit to the State Party concer- ned for its urgent consideration a request that the State Party take such interim measures as may be

Artikel 4

1.När som helst efter mottagandet av en framställning och före beslut i sakfrågan, får kommittén begära hos den berörda protokollsparten att den skyndsamt prövar om den ska vidta sådana interimistiska åtgärder som kan vara nödvändiga för att undvika att det uppstår

154

necessary to avoid possible irrepa- rable damage to the victim or victims of the alleged violation.

2.Where the Committee exer- cises its discretion under para- graph 1 of this article, this does not imply a determination on admissibility or on the merits of the communication.

skada som inte kan avhjälpas för Prop. 2008/09:28 den eller dem som har utsatts för Bilaga 1

den påstådda kränkningen.

2.När kommittén utövar sin be- hörighet enligt punkt 1 i denna artikel innebär det inte ett ställ- ningstagande i frågan om fram- ställningen kan tas upp till pröv- ning eller hur den ska bedömas i sak.

Article 5

The Committee shall hold closed meetings when examining com- munications under the present Protocol. After examining a com- munication, the Committee shall forward its suggestions and re- commendations, if any, to the State Party concerned and to the petitioner.

Article 6

1.If the Committee receives re- liable information indicating grave or systematic violations by a State Party of rights set forth in the Convention, the Committee shall invite that State Party to cooperate in the examination of the informa- tion and to this end submit obser- vations with regard to the infor- mation concerned.

2.Taking into account any ob- servations that may have been submitted by the State Party con- cerned as well as any other reliable information available to it, the Committee may designate one or more of its members to conduct an inquiry and to report urgently to the Committee. Where warranted and with the consent of the State Party, the inquiry may include a visit to its territory.

3.After examining the findings of such an inquiry, the Committee

Artikel 5

Kommittén ska sammanträda inom stängda dörrar när den prövar framställningar enligt detta proto- koll. Efter avslutad prövning av en framställning ska kommittén fram- föra sina eventuella förslag och rekommendationer till den berörda protokollsparten och sökanden.

Artikel 6

1.Om kommittén tar emot tillför- litlig information som utvisar allvarliga eller systematiska kränk- ningar från en protokollsparts sida av rättigheter som anges i kon- ventionen, ska kommittén upp- mana denna protokollspart att samarbeta vid prövningen av in- formationen och i detta syfte fram- föra kommentarer om informatio- nen i fråga.

2.Med beaktande av eventuella kommentarer som har framförts av den berörda protokollsparten och annan tillförlitlig information som den har tillgång till, får kommittén utse en eller flera av sina med- lemmar att genomföra en under- sökning och att brådskande rapportera till kommittén. När det är befogat och med protokolls- partens samtycke, får undersök- ningen innefatta ett besök i proto- kollspartens territorium.

3.Efter att ha granskat resultaten av en sådan undersökning, ska

155

shall transmit these findings to the State Party concerned together with any comments and recom- mendations.

4.The State Party concerned shall, within six months of receiv- ing the findings, comments and recommendations transmitted by the Committee, submit its obser- vations to the Committee.

5.Such an inquiry shall be con- ducted confidentially and the cooperation of the State Party shall be sought at all stages of the proceedings.

kommittén

överlämna

dessa

Prop. 2008/09:28

resultat till den berörda protokolls-

Bilaga 1

parten tillsammans med

sina

eventuella kommentarer och re-

kommendationer.

4.Den berörda protokollsparten ska inom sex månader efter att av kommittén ha mottagit resultaten, kommentarerna och rekommenda- tionerna lämna sina kommentarer till kommittén.

5.En sådan undersökning ska genomföras förtroligt och proto- kollspartens medverkan ska begä- ras i alla skeden av förfarandet.

Article 7

1.The Committee may invite the State Party concerned to include in its report under article 35 of the Convention details of any mea- sures taken in response to an in- quiry conducted under article 6 of the present Protocol.

2.The Committee may, if necessary, after the end of the period of six months referred to in article 6.4, invite the State Party concerned to inform it of the measures taken in response to such an inquiry.

Artikel 7

1.Kommittén får uppmana den berörda protokollsparten att i sin rapport enligt artikel 35 i konven- tionen ta med närmare uppgifter om eventuella åtgärder som den har vidtagit som reaktion på en undersökning som har gjorts enligt artikel 6 i detta protokoll.

2.Om så behövs, får kommittén efter utgången av den tid om sex månader som avses i artikel 6.4 uppmana den berörda protokolls- parten att informera den om de åtgärder som vidtagits som reak- tion på undersökningen.

Article 8

Each State Party may, at the time of signature or ratification of the present Protocol or accession thereto, declare that it does not recognize the competence of the Committee provided for in articles 6 and 7.

Artikel 8

Varje protokollspart får vid under- tecknandet, ratifikationen eller anslutningen till detta protokoll förklara att den inte erkänner kommitténs behörighet enligt artiklarna 6 och 7.

Article 9

The Secretary-General of the United Nations shall be the depo- sitary of the present Protocol.

Artikel 9

Förenta nationernas generalsekre- terare ska vara depositarie för detta protokoll.

156

Prop. 2008/09:28

Article 10

Bilaga 1

Artikel 10

The present Protocol shall be open for signature by signatory States and regional integration organiza- tions of the Convention at United Nations Headquarters in New York as of 30 March 2007.

Detta protokoll ska stå öppet för undertecknande av alla stater och av organisationer för regional integration vid Förenta nationernas högkvarter i New York från och med den 30 mars 2007.

Article 11

The present Protocol shall be sub- ject to ratification by signatory States of this Protocol which have ratified or acceded to the Conven- tion. It shall be subject to formal confirmation by signatory regional integration organizations of this Protocol which have formally confirmed or acceded to the Con- vention. It shall be open for acces- sion by any State or regional inte- gration organization which has ratified, formally confirmed or acceded to the Convention and which has not signed the Protocol.

Artikel 11

Detta protokoll ska ratificeras av de stater som har undertecknat det och som har ratificerat eller anslu- tit sig till konventionen. Det ska formellt bekräftas av de orga- nisationer för regional integration som har formellt bekräftat eller anslutit sig till konventionen. Protokollet ska stå öppet för an- slutning av stater eller organi- sationer för regional integration som har ratificerat, formellt be- kräftat eller anslutit sig till kon- ventionen men som inte har un- dertecknat detta protokoll.

Article 12

1.“Regional integration organiza- tion” shall mean an organization constituted by sovereign States of a given region, to which its mem- ber States have transferred com- petence in respect of matters governed by the Convention and this Protocol. Such organizations shall declare, in their instruments of formal confirmation or acces- sion, the extent of their compe- tence with respect to matters governed by the Convention and this Protocol. Subsequently, they shall inform the depositary of any substantial modification in the extent of their competence.

2.References to “States Parties” in the present Protocol shall apply to such organizations within the

Artikel 12

1.Med termen organisation för regional integration avses en orga- nisation bildad av suveräna stater i en viss region till vilken dess medlemsstater har delegerat be- hörighet med avseende på frågor som täcks av konventionen och av detta protokoll. Sådana organisa- tioner ska i sina instrument för formellt bekräftande eller anslut- ning förklara räckvidden av sin behörighet med avseende på frågor som täcks av konventionen och av detta protokoll. Därefter ska de underrätta depositarien om varje betydande ändring av räckvidden av deras behörighet.

2.Hänvisningar i texten till ”protokollspart” ska gälla sådana organisationer inom gränserna för

157

limits of their competence.

3.For the purposes of article 13, paragraph 1, and article 15, para- graph 2, any instrument deposited by a regional integration organiza- tion shall not be counted.

4.Regional integration organi- zations, in matters within their competence, may exercise their right to vote in the meeting of States Parties, with a number of votes equal to the number of their member States that are Parties to this Protocol. Such an organization shall not exercise its right to vote if any of its member States exercises its right, and vice versa.

deras behörighet.

Prop. 2008/09:28

3.

För

de

syften

som

avses i

Bilaga 1

artikel 13.1 och artikel 15.2 ska

instrument deponerade av en orga-

nisation

för

regional integration

inte räknas.

4.

Organisationer

för

regional

integration får i frågor inom deras

behörighet utöva sin rösträtt vid

partsmötet med det antal röster

som är lika med antalet av deras

medlemsstater som är protokolls-

parter. En sådan organisation får

inte utöva sin rösträtt om någon av

dess

medlemsstater

utövar sin

rösträtt och omvänt.

Article 13

1.Subject to the entry into force of the Convention, the present Protocol shall enter into force on the thirtieth day after the deposit of the tenth instrument of ratification or accession.

2.For each State or regional integration organization ratifying, formally confirming or acceding to the Protocol after the deposit of the tenth such instrument, the Protocol shall enter into force on the thirtieth day after the deposit of its own such instrument.

Article 14

1.Reservations incompatible with the object and purpose of the pre- sent Protocol shall not be permit- ted.

2.Reservations may be withdrawn at any time.

Artikel 13

1.Med förbehåll för konventio- nens ikraftträdande, ska detta protokoll träda i kraft den tret- tionde dagen efter deponeringen av det tionde ratifikations- eller anslutningsinstrumentet.

2.För varje stat eller organisa- tion för regional integration som ratificerar, formellt bekräftar eller ansluter sig till detta protokoll efter deponeringen av det tionde instrumentet, träder protokollet i kraft den trettionde dagen efter deponeringen av statens eller orga- nisationens instrument.

Artikel 14

1.Reservationer som är oförenliga med detta protokolls ändamål och syfte är inte tillåtna.

2.Reservationer får när som helst återtas.

Article 15

1.Any State Party may propose an amendment to the present Protocol and submit it to the Secretary-

Artikel 15

1.En protokollspart får föreslå en ändring i detta protokoll till Förenta nationernas generalsekre-

158

General of the United Nations. The Secretary-General shall com- municate any proposed amend- ments to States Parties, with a request to be notified whether they favour a meeting of States Parties for the purpose of considering and deciding upon the proposals. In the event that, within four months from the date of such communica- tion, at least one third of the States Parties favour such a meeting, the Secretary-General shall convene the meeting under the auspices of the United Nations. Any amend- ment adopted by a majority of two thirds of the States Parties present and voting shall be submitted by the Secretary-General to the Gene- ral Assembly for approval and thereafter to all States Parties for acceptance.

2.An amendment adopted and approved in accordance with para- graph 1 of this article shall enter into force on the thirtieth day after the number of instruments of acceptance deposited reaches two thirds of the number of States Parties at the date of adoption of the amendment. Thereafter, the amendment shall enter into force for any State Party on the thirtieth day following the deposit of its own instrument of acceptance. An amendment shall be binding only on those States Parties which have accepted it.

terare. Generalsekreteraren

ska

Prop. 2008/09:28

översända

ändringsförslagen

till

Bilaga 1

protokollsparterna med en begäran

om att bli underrättad om de till-

styrker att ett möte av stater sam-

mankallas för att ta ställning till

och besluta om förslagen. Om

minst en tredjedel av protokolls-

parterna inom fyra månader från

dagen för ett sådant meddelande

tillstyrker ett sådant möte, ska

generalsekreteraren

sammankalla

mötet i Förenta nationernas regi.

Ändringsförslagen som har anta-

gits av en majoritet av två tredje-

delar av närvarande och röstande

protokollsparter ska av general-

sekreteraren

underställas Förenta

nationernas

generalförsamling

för

godkännande och

därefter

alla

protokollsparter för antagande.

2.En ändring som har antagits och godkänts i enlighet med punkt 1 i denna artikel träder i kraft den trettionde dagen efter det att anta- let godtagandeinstrument som deponerats uppgår till två tredje- delar av antalet protokollsparter dagen för antagandet av ändringen. Därefter ska ändringen träda i kraft för en protokollspart den trettionde dagen efter deponeringen av dess godtagandeinstrument. En ändring ska endast vara bindande för de protokollsparter som har godtagit den.

Article 16

A State Party may denounce the present Protocol by written notifi- cation to the Secretary-General of the United Nations. The denuncia- tion shall become effective one year after the date of receipt of the notification by the Secretary- General.

Artikel 16

En protokollspart får säga upp detta protokoll genom en skriftlig underrättelse till Förenta nationer- nas generalsekreterare. Uppsäg- ningen träder i kraft ett år efter generalsekreterarens mottagande av meddelandet.

159

Article 17

Artikel 17

The text of the present Protocol

Texten till detta protokoll ska

shall be made available in acces-

göras tillgänglig i åtkomliga for-

sible formats.

mat.

Prop. 2008/09:28 Bilaga 1

Article 18

Artikel 18

The Arabic, Chinese, English,

Detta protokolls arabiska, engels-

French, Russian and Spanish texts

ka, franska, kinesiska, ryska och

of the present Protocol shall be

spanska texter är lika giltiga.

equally authentic.

Till bekräftelse härav har under-

In witness thereof the under-

tecknade,

därtill

vederbörligen

signed plenipotentiaries,

being

bemyndigade av

sina respektive

duly authorized thereto by their

regeringar,

undertecknat detta

respective Governments,

have

protokoll.

signed the present Protocol.

160

Promemorians huvudsakliga innehåll (Ds 2008:23)

I promemorian föreslås att Sverige ska tillträda Förenta Nationernas (FN) internationella konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Konventionen antogs av FN:s generalförsamling den 13 december 2006 och öppnades för undertecknande den 30 mars 2007. Den undertecknades då av 82 länder, däribland Sverige. Sedan dess har konventionen undertecknats av ytterligare ett stort antal länder.

Vidare föreslås att Sverige ska tillträda ett fakultativt (frivilligt) protokoll till konventionen som innebär att den enskilde har möjlighet att klaga till en övervakningskommitté om han eller hon anser att hans eller hennes rättigheter är kränkta Det fakultativa protokollet undertecknades sam- tidigt som konventionen av representanter för 43 länder, däribland Sverige.

Den nya konventionen utgör en fortsättning på arbetet inom FN för att få till stånd internationella regler om funktionshindrade personers rätt till delaktighet och jämlikhet, ett arbete som 1993 resulterade i att FN:s generalförsamling antog standardregler om delaktighet och jämlikhet för människor med funktionsnedsättning. Standardreglerna har haft stor betydelse som vägledande instrument när det gäller handikappolitiken i Sverige. Representanter för regeringen i Sverige och handikapprörelsen i Sverige har också varit aktiva i arbetet på den nya konventionen.

Den nya konventionen tillhör de centrala konventionerna om mänskliga rättigheter men skapar inte i sig några nya rättigheter utan har till syfte att undanröja hinder för personer med funktionsnedsättning att åtnjuta sina mänskliga rättigheter.

I promemorian görs en genomgång av konventionens 50 artiklar och hur svensk lagstiftning och övriga förhållanden i Sverige förhåller sig till dessa. I promemorian dras slutsatsen att mycket återstår att göra i det handikappolitiska arbetet innan Sverige på alla punkter kan anses uppfylla de åtaganden och krav som konventionen innebär och att kon- ventionen kommer att kunna utgöra ett viktigt måldokument i det fort- satta handikappolitiska arbetet i Sverige. Samtidigt görs bedömningen att det inte finns några hinder mot att godkänna den nya konventionen och det fakultativa protokollet. Detta bör göras av riksdagen, eftersom kon- ventionen och protokollet är av större vikt och därför bör godkännas av riksdagen enligt 10 kap. 2 § regeringsformen.

En utredning föreslås tillsatt för att utröna om nuvarande sam- hällsorgan var för sig eller gemensamt uppfyller konventionens krav på oberoende mekanismer för att främja och skydda respektive övervaka genomförandet av konventionen.

Handisam föreslås få i uppdrag att tills vidare svara för uppgiften att främja och skydda genomförandet av konventionen. Den fortsatta beredningen får visa om exempelvis Handisam eller Diskriminerings- ombudsmannen ska ges uppgiften att tills vidare övervaka genomföran- det av konventionen.

Prop. 2008/09:28 Bilaga 2

161

Förteckning över remissinstanser (Ds 2008:23)

Remissinstanser: Riksdagens ombudsmän, Justitiekanslern, Dom- stolsverket, Åklagarmyndigheten, Rikspolisstyrelsen, Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning, Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, Styrelsen för internationellt utvecklingssamarbete, Försäkringskassan, Socialstyrelsen, Statens folkhälsoinstitut, Handi- kappombudsmannen, Hjälpmedelsinstitutet, Myndigheten för handikapp- politisk samordning, Barnombudsmannen, Statens fastighetsverk, Kammarkollegiet, Statskontoret, Statistiska centralbyrån, Verket för förvaltningsutveckling, Länsstyrelsen i Stockholms län, Länsstyrelsen i Skåne län, Länsstyrelsen i Norrbottens län, Statens skolverk, Myn- digheten för skolutveckling, Specialpedagogiska institutet, Nämnden för Rh-anpassad utbildning, Folkbildningsrådet, Högskoleverket, Verket för högskoleservice, Överklagandenämnden för högskolan, Ung- domsstyrelsen, Stockholms universitet, Linköpings universitet, Lunds universitet, Talboks- och punktskriftsbiblioteket, Radio- och TV-verket, Specialskolemyndigheten, Statens kulturråd, Riksantikvarieämbetet, Konsumentverket, Boverket, Post- och telestyrelsen, Banverket, Vägver- ket, Rikstrafiken, Sjöfartsverket, Luftfartsstyrelsen, Arbetsmiljöverket, Jämställdhetsombudsmannen, Arbetsförmedlingen, Arbetsdomstolen, Verket för näringslivsutveckling, Samhall AB, Stockholms kommun, Linköpings kommun, Kristianstad kommun, Göteborgs kommun, Hedemora kommun, Vännäs kommun, Stockholms läns landsting, Västra Götalandsregionen, Blekinge läns landsting, Handikappförbundens samarbetsorgan, Svenska Dövidrottsförbundet, Svenska Handikapp- idrottsförbundet, Synskadades Riksförbund, Shia, Sveriges akademikers centralorganisation, Svensk handel, Svenskt näringsliv, Företagarna, Sveriges Kommuner och Landsting, Landsorganisationen i Sverige, Tjänstemännens centralorganisation, Fastighetsägarna i Sverige, Fri- skolornas riksförbund, Sveriges hotell- och restaurangföretagare, Inter- nationella juristkommissionen, European Institute for Design and Disability, Svenska Lokaltrafikföreningen, Delegationen för mänskliga rättigheter.

Prop. 2008/09:28 Bilaga 3

162

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 25 september 2008

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition Mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning

163