Prop.

1993/94:225

Regeringens proposition

1993/94:225

Vissa mervärdesskattefrågor

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 24 mars 1994

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag till utvidgning av möjligheterna

till

frivillig skattskyldighet för uthyrning av rörelselokaler till att

omfatta också

andrahandsuthyrning. I samband härmed föreslås också vissa ändringar

i fråga om

skyldigheten att återföra avdragen ingående skatt vid försäljning

eller annan

återföringsgrundande händelse i samband med konkurs.

 På sjukvårdsområdet föreslås vissa förtydliganden i fråga om

skattefrihetens

omfattning vid försäljning av glasögon och andra synhjälpmedel.

 Bestämmelserna i fråga om personbilar föreslås ändrade så att

lastbilar med

skåpkarosseri där förarhytten utgör en separat karosserienhet inte

längre

omfattas av definitionen av personbil och att avdragsförbudet vid

förvärv av

personbilar inte skall omfatta fordon avsedda för sjuktransporter

eller

transport av avlidna.

 Härutöver föreslås att tillämpningen av reglerna om återföring av

mervärdesskatt vid export av vissa varor görs beroende av en

tidsgräns.

 Slutligen föreslås vissa ändringar av i huvudsak teknisk och

administrativ

natur.

 Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1994.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut

2 Lagtext

3 Ärendet och dess beredning

4 Skattskyldighet för upplåtelse av rörelselokal och

 återföring av ingående skatt i samband med konkurs

5 Undantag från skatteplikt för sjukvårdstjänster

 m.m.

6 Avdragsrätt för personbilar

7 Återföring av mervärdesskatt vid export av vissa

 varor

8 Skatteplikt m.m. vid omsättning av fartyg och

 luftfartyg i vissa fall

9 Registrering av utländska företagare

10 Ikraftträdande m.m.

11 Författningskommentar

Bilaga 1 Förteckning över de remissinstanser som

 yttrat sig över betänkandet Vissa

 mervärdeskattefrågor (SOU 1992:121)

Bilaga 2 Förteckning över de remissinstanser som

 yttrat sig över betänkandet Vissa

 mervärdeskattefrågor II - Offentlig

 verksamhet m.m (SOU 1993:75)

Bilaga 3 Lagrådets yttrande

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

 -lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:000),

 -lag om ändring i lagen (1993:1536) om

 räntefördelning vid beskattning.

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:000)

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 13 , 2 kap. 3 , 3 kap. 3, 4 och 24

 , 8 kap.

15 , 9 kap. 1, 3, 5 och 6 , 10 kap. 6 och 12 , 13 kap. 28 , 14

kap. 23 ,

16 kap. 12 samt 20 kap. 9 mervärdesskattelagen (1994:000)1 skall

ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 13

 Med personbil förstås Med personbil

även lastbil med förstås även lastbil

skåpkarosseri och med skåpkarosseri

buss, om fordonets och buss, om

totalvikt är högst 3 fordonets totalvikt

500 kilogram. är högst 3 500 kilo-

 gram. Detta gäller

 dock inte om

 lastbilens förarhytt

 utgör en separat

 karosserienhet.

 2 kap.

 3

 Vad som sägs i 2 om uttag av varor gäller endast om den

skattskyldige har

haft rätt till avdrag för eller återbetalning enligt 10 kap. 9-13

av den

ingående skatten vid förvärvet av varan.

 Om den omsättning

 genom vilken den

 skattskyldige för-

 värvat varan eller,

 när varan förts in

 till landet av den

 skattskyldige,

 införseln un-

 dantagits från skat-

 teplikt enligt 3

 kap. 21 tillämpas

 dock 2 .

 3 kap.

 3

 Undantaget enligt 2 gäller inte vid

 1. upplåtelse eller överlåtelse av verksamhetstillbehör utom i fall

som avses i

2 andra stycket,

 2. omsättning av växande skog, odling och annan växtlighet utan

samband med

överlåtelse av marken,

 3. upplåtelse eller överlåtelse av rätt till jordbruksarrende,

avverkningsrätt

och annan jämförlig rättighet, rätt att ta jord, sten eller andra

naturprodukter

samt rätt till jakt, fiske eller bete,

 4. rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet samt

upplåtelse av

campingplatser och motsvarande i campingverksamhet,

 5. upplåtelse av parkeringsplatser i parkeringsverksamhet,

 6. upplåtelse för fartyg av hamnar eller för luftfartyg av

flygplatser,

 7. upplåtelse av förvaringsboxar,

 8. upplåtelse av utrymmen för reklam eller annonsering på

fastigheter,

 9. upplåtelse för djur av byggnader eller mark och

 10. upplåtelse för trafik av väg, bro eller tunnel samt upplåtelse

av

spåranläggning för järnvägstrafik.

 Undantaget enligt Undantaget enligt

2 gäller inte heller2 gäller inte

när en fastighetsägareheller när en fas-

för stadigvarande an- tighetsägare för

vändning i en verk- stadigvarande an-

samhet som medför vändning i en

skattskyldighet verksamhet som

eller som medför rätt medför skattskyl-

till återbetalning dighet eller som

enligt 10 kap. 9, 11 medför rätt till

eller 12 helt eller återbetalning enligt

delvis hyr ut en 10 kap. 9, 11 eller

sådan byggnad eller 12 helt eller

annan anläggning, som delvis hyr ut en

utgör fastighet. sådan byggnad eller

Uthyrning till annan anläggning,

staten eller en kom- som utgör fastighet.

mun är skattepliktig Uthyrning till

även om uthyrningen staten eller en

sker för en kommun är

verksamhet som inte skattepliktig även

medför sådan om uthyrningen sker

skyldighet eller för en verksamhet

rätt. Vad som har som inte medför sådan

sagts om uthyrning skyldighet eller

gäller även för rätt. Vad som har

upplåtelse av sagts om uthyrning

bostadsrätt. I 9 kap. gäller även för

finns särskilda be- upplåtelse av

stämmelser om skatt- bostadsrätt.

skyldighet för sådan

fastighetsuthyrning

eller bostadsrätt-

supplåtelse som anges

i detta stycke.

 Andra stycket

 tillämpas också vid

 uthyrning i andra

 hand och vid

 bostadsrättsin-

 nehavares upplåtelse

 av nyttjanderätt

 till fastighet som

 innehas med

 bostadsrätt.

 I 9 kap. finns

 särskilda bestäm-

 melser om

 skattskyldighet för

 sådan uthyrning,

 bostads-

 rättsupplåtelse och

 upplåtelse av

 nyttjanderätt som

 anges i andra och

 tredje styckena.

 4

 Från skatteplikt undantas omsättning av tjänster som utgör sjukvård,

tandvård

eller social omsorg samt tjänster av annat slag och varor som den som

tillhandahåller vården eller omsorgen omsätter som ett led i denna.

 3

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Undantaget omfattar även

- kontroller och analyser av prov som tagits som ett led i sjukvården

eller

tandvården, och

- omsättning av dentaltekniska produkter och av tjänster som avser

sådana

produkter, när produkten eller tjänsten tillhandahålls tandläkare,

dentaltekniker eller den för vars bruk produkten är avsedd.

 Undantaget gäller

 inte omsättning av

 glasögon eller andra

 synhjälpmedel även om

 varorna omsätts som

 ett led i

 tillhandahållandet

 av sjukvård.

 Undantaget gäller inte vid vård av djur.

 24

 Från skatteplikt undantas överlåtelse av andra tillgångar än

omsättnings-

tillgångar, om

 1. den som överlåter tillgången kan visa att han varken har haft

någon rätt

till avdrag för eller återbetalning enligt 10 kap. 9-13 av

ingående skatt vid

förvärvet av tillgången eller vid mera betydande förvärv av varor

eller tjänster

som tillförts tillgången, eller

 2. överföring av tillgången från en verksamhet till en annan

verksamhet har

medfört skattskyldighet enligt 2 kap. 2 3.

 Vid tillämpning av första stycket anses som omsättningstillgångar

inte

tillgångar som är avsedda att förbrukas i en verksamhet.

 Undantaget från Undantaget från

skatteplikt enligt skatteplikt enligt

denna paragraf denna paragraf

omfattar inte för- omfattar inte för-

säkringsföretags över-säkringsföretags över-

låtelse av tillgångar låtelse av tillgångar

som övertagits i som övertagits i

samband med skade- samband med skade-

reglering och inte reglering och inte

heller heller finans-

finansieringsföretags ieringsföretags över-

överlåtelse av låtelse av tillgångar

tillgångar som före- som företaget har

taget har återtagit återtagit med stöd av

med stöd av ett av ett av företaget

företaget övertaget övertaget köpeavtal.

köpeavtal. Undantaget gäller

 inte heller om den

 omsättning genom

 vilken den

 skattskyldige för-

 värvat varan eller,

 om varan förts in

 till landet av den

 skattskyldige,

 införseln

 undantagits från

 skatteplikt enligt

 3 kap. 21 .

 8 kap.

 15

 När personbilar När personbilar

eller motorcyklar eller motorcyklar

förvärvas eller förhyrsförvärvas eller

för andra ändamål än förhyrs för andra

persontransporter i ändamål än

yrkesmässig trafik återförsäljning,

enligt yrkes- uthyrning,

trafiklagen persontransporter i

(1988:263) eller yrkesmässig trafik

återförsäljning eller enligt yrkes-

uthyrning får avdrag trafiklagen

inte göras för ingående(1988:263),

skatt som hänför sig sjuktransporter

till eller transporter

 1. förvärv av av avlidna får

fordonet, eller avdrag inte göras för

 2. förhyrning av ingående skatt som

fordonet om det i hänför sig till

endast ringa om- 1. förvärv av

fattning används i fordonet, eller

den verksamhet som 2. förhyrning av

medför skattskyl- fordonet om det i

dighet. endast ringa

 omfattning används i

 den verksamhet som

 medför skattskyldig-

 het.

 9 kap.

 1

 Skyldigheten att Skyldigheten att

betala skatt enligt betala skatt enligt

1 kap. 1 första 1 kap. 1 första

stycket 1 för sådan stycket 1 för sådan

skattepliktig skattepliktig

fastighetsuthyrning fastighetsuthyrning

eller bostadsrätt- eller bostadsrätt-

supplåtelse som anges supplåtelse som

i 3 kap. 3 andra anges i 3 kap. 3

stycket gäller endast andra och tredje

om skattemyndigheten styckena gäller

på fastighetsägarens endast om

begäran har beslutat skattemyndigheten på

om detta. fastighetsägarens,

 hyresgästens eller

 bostads-

 rättsinnehavarens

 begäran har beslutat

 om detta.

 I detta kapitel finns särskilda bestämmelser om denna

skattskyldighet och om

avdragsrätt för en ny ägare till fastigheten.

 I detta kapitel I detta kapitel

förstås med förstås med

- skattskyldig - skattskyldig

fastighetsägare: den fastighetsägare,

som är skattskyldig hyresgäst eller bos-

till följd av beslut tadsrättsinnehavare:

enligt första den som är

stycket, och skattskyldig till

- fastighet: sådan följd av beslut

fastighet eller del enligt första

därav som är föremål förstycket, och

uthyrning eller an- - fastighet: sådan

nan upplåtelse, för fastighet eller del

vilken fastighets- därav som är föremål för

ägaren är skattskyldiguthyrning eller an-

till följd av beslut nan upplåtelse, för

enligt första vilken fastighets-

stycket. ägaren, hyresgästen

 eller

 bostadsrättsinne-

 havaren är

 skattskyldig till

 följd av beslut

 enligt första

 stycket.

 3 2

 En skattskyldig En skattskyldig

fastighetsägare har fastighetsägare,

rätt att göra avdrag hyresgäst eller bos-

för ingående skatt tadsrättsinnehavare

enligt bestämmelserna har rätt att göra

i 8 kap. Han får avdrag för ingående

dessutom göra avdrag skatt enligt

 1. om bestämmelserna i 8

skattemyndigheten kap.

har beslutat om Fastighetsägaren får

skattskyldighet för dessutom göra avdrag

honom inom tre år från 1. om

utgången av det skattemyndigheten

kalenderår under har beslutat om

vilket han har utfört skattskyldighet för

eller låtit utföra honom inom tre år

ny-, till- eller från utgången av det

ombyggnad av kalenderår under

fastigheten: för den vilket han har

ingående skatt som utfört eller låtit

hänför sig till utföra ny-, till-

byggnadsarbetena eller ombyggnad av

till den del dessa fastigheten: för den

avser lokaler som ingående skatt som

omfattas av hänför sig till

beslutet, och byggnadsarbetena

 2. om till den del dessa

skattemyndigheten avser lokaler som

har beslutat om omfattas av

skattskyldighet för beslutet, och

honom inom tre år från 2. om

det att han köpt fas- skattemyndigheten

tigheten: för den har beslutat om

ingående skatt som skattskyldighet för

den tidigare ägaren honom inom tre år

har gjort avdrag för från det att han köpt

men som återförts fastigheten: för den

enligt 5 på grund avingående skatt som

fastighetsförsälj- den tidigare ägaren

ningen under förut- har gjort avdrag för

sättning att den men som återförts

tidigare ägaren har enligt 5 på grund

betalat in den åter- av fastighetsförsälj-

förda ingående skattenningen under förut-

till staten. sättning att den

 tidigare ägaren har

 betalat in den åter-

 förda ingående

 skatten till sta-

 ten.

 Avdragsrätt enligt första stycket 2 har även den som bedriver

verksamhet som

medför skattskyldighet på annan grund än beslut enligt 1 .

Motsvarande gäller i

fråga om rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9 -13 .

 5

 En skattskyldig En skattskyldig

fastighetsägare skall fastighetsägare

återföra sådan ingåendeskall återföra sådan

skatt som han har ingående skatt som

gjort avdrag för, om han har gjort

han inom tre år från avdrag för, om han

utgången av det inom tre år från

kalenderår under utgången av det

vilket skattemyn- kalenderår under

digheten fattat vilket skatt-

beslut om skatt- skyldigheten inträtt

skyldighet för honom för honom enligt

 1. överlåter skattemyndighetens

fastigheten genom beslut

köp, byte eller därmed 1. överlåter

jämförlig fastigheten genom

rättshandling, köp, byte eller där-

 2. hyr ut eller med jämförlig

upplåter fastigheten rättshandling,

under omständigheter 2. hyr ut eller

som medför att upplåter fastigheten

skattepliktig under omständigheter

fastighetsuthyrning som medför att

eller skattepliktig

bostadsrättsupplåtelsefastighetsuthyrning

som anges i 3 kap. eller

3 andra stycket bostadsrättsupplå-

inte längre förelig- telse som anges i 3

ger, eller kap. 3 andra

 3. tar i anspråk stycket inte längre

fastigheten för egen föreligger, eller

användning i en verk- 3. tar i anspråk

samhet som inte med- fastigheten för egen

för skattskyldighet användning i en

eller rätt till verksamhet som inte

återbetalning enligt medför

10 kap. 9, 11 eller skattskyldighet

12 . eller rätt till

 återbetalning enligt

 10 kap. 9, 11 eller

 12 .

 Avser en åtgärd enligt första stycket endast en del av fastigheten

skall

återföringen göras med en däremot svarande del av det avdragna

beloppet.

 Den omständigheten att till följd av lagändring skattskyldighet

eller rätt till

återbetalning inte längre föreligger skall inte medföra återföring

enligt första

stycket 2.

 Återföringsskyldighet

 för fastighetsägaren

 enligt första

 stycket 2 gäller även

 om de där angivna

 åtgärderna företagits

 av en skattskyldig

 hyresgäst eller

 bostadsrätt-

 sinnehavare.

 Om en

 återföringsgrundande

 händelse enligt

 första stycket in-

 träffar efter det

 att en fastighetsä-

 gare har försatts i

 konkurs, skall den

 ingående skatt som

 fastighetsägaren

 gjort avdrag för,

 och som hänför sig

 till tid före

 konkursbeslutet,

 återföras i

 fastighetsägarens

 redovisning.

 Ingående skatt som

 konkursboet gjort

 avdrag för skall

 återföras i konkurs-

 boets redovisning.

 6

 En skattskyldig En skattskyldig

fastighetsägare skall fastighetsägare

återföra hälften av vadskall återföra hälften

som skulle ha åter- av vad som skulle

förts enligt 5 , om ha återförts enligt

vad som där sägs har 5 , om vad som där

inträffat sedan tre sägs har inträffat

men inte sex år har sedan tre men inte

förflutit från utgångensex år har förflutit

av det kalenderår från utgången av det

under vilket kalenderår under

skattemyndigheten vilket

beslutat om skattskyldigheten

skattskyldighet. inträtt enligt

 skattemyndighetens

 beslut.

 10 kap.

 6

 Utländska beskickningar, lönade konsulat i Sverige eller sådana

internatio-

nella organisationer, som avses i lagen (1976:661) om immunitet och

privilegier

i vissa fall, har på ansökan rätt till återbetalning av ingående

skatt som

hänför sig till förvärv av

 1. varor som är avsedda för inredning eller utrustning av en sådan

byggnad som

är avsedd för förvärvaren,

 2. inventarier eller trycksaker för den verksamhet som utövas av

förvärvaren,

 3. tillbehör eller utrustning till motorfordon, som ägs av

förvärvaren,

 4. tjänster på en sådan fastighet som är avsedd för förvärvaren samt

på sådana

varor och motorfordon som anges i 1-3,

 5. teletjänster, vatten, elektrisk kraft, avloppsrening eller

sophämtning för

en fastighet som är avsedd för förvärvaren, och

 6. sådana bränslen 6. sådana bränslen

som beskattas enligt som beskattas

lagen (1957:262) om enligt lagen

allmän energiskatt, (1957:262) om allmän

lagen (1961:372) om energiskatt, lagen

bensinskatt eller (1961:372) om

lagen (1990:582) om bensinskatt, lagen

koldioxidskatt. (1990:582) om

 koldioxidskatt

 eller lagen

 (1992:1438) om

 dieseloljeskatt och

 användning av vissa

 oljeprodukter.

 4

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 12

 Den som omsätter varor eller tjänster genom export har rätt till

återbetalning

av ingående skatt för vilken han saknar rätt till avdrag enligt 8

kap. på grund

av att omsättningen sker utomlands. Rätten till återbetalning gäller

under

förutsättning att omsättningen är skattepliktig eller undantagen från

skatteplikt enligt 3 kap. 12 , 19 första stycket 2, 21 eller 23

 2 eller

4.

 Rätt till Rätt till

återbetalning av återbetalning av

ingående skatt ingående skatt

föreligger inte om föreligger inte om

skatten hänför sig skatten hänför sig

till förvärv av varor till förvärv av varor

som anges i tredje som anges i tredje

stycket och förvärva- stycket och förvärva-

ren omsätter varorna ren omsätter varorna

genom export utan genom export utan

att han kan visa att att han kan visa

varorna före exporten att varorna under

innehafts endast av en tid av fem år före

skattskyldiga eller förvärvet innehafts

andra återbe- endast av skatt-

talningsberättigade änskyldiga eller

exportören. Om andra

varorna omsätts efter återbetalnings-

en redovisnings- berättigade än expor-

period då avdrag tören. Om varorna

gjorts, skall den omsätts efter en

återbetalningsbe- redovisningsperiod

rättigade återföra dendå avdrag gjorts,

avdragna ingående skall den

skatten enligt återbetalningsbe-

bestämmelserna i 13 rättigade återföra den

kap. 27 . avdragna ingående

 skatten enligt

 bestämmelserna i 13

 kap.

 27 .

 Andra stycket gäller

 1. varor som helt eller till väsentlig del består av guld, silver

eller platina

men som inte omfattas av avdragsförbudet i 8 kap. 12 ,

 2. naturpärlor samt naturliga och syntetiska ädelstenar,

 3. varor som helt eller till väsentlig del består av koppar,

mässing, tenn,

brons eller nysilver,

 4. andra vapen än sådana skjutvapen som omfattas av vapenlagen

(1973:1176),

 5. alster av bildkonst,

 6. konstalster av glas, porslin eller annan keramik,

 7. möbler, och

 8. fartyg eller luftfartyg.

 13 kap.

 28

 Återföring av skatt i fall som avses i 9 kap. 5 eller 6 skall

göras för den

redovisningsperiod under vilken de återföringsgrundande händelserna

har

inträffat.

 I fall som avses i

 9 kap. 5 femte

 stycket första

 meningen skall

 återföring av skatt

 göras för den

 redovisningsperiod

 under vilken

 konkursbeslutet

 meddelats.

 5

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 14 kap.

 23

 Beslut i fråga om Beslut i fråga om

registrering fattas registrering fattas

av skattemyndigheten av

i det län där den skattemyndigheten i

skattskyldiges hem- det län där den

ortskommun är belägen.skattskyldiges hem-

Om den skattskyldige ortskommun är

är en utländsk före- belägen. Om hem-

tagare som enligt 22 ortskommun saknas

kap. 6 skall eller om den

företrädas av en skattskyldige är en

representant här i utländsk företagare

landet, fattas dock som enligt 22 kap.

beslutet av 6 skall företrädas

skattemyndigheten i av en representant

det län där här i landet, fattas

representantens dock beslutet av

hemortskommun är Skattemyndigheten i

belägen. Om Stockholms län.

hemortskommun Skattemyndigheten

saknas, fattas utfärdar ett särskilt

beslutet av Skatte- bevis om beslutad

myndigheten i registrering.

Stockholms län.

Skattemyndigheten

utfärdar ett särskilt

bevis om beslutad

registrering.

 Med hemortskommun förstås den kommun som anges i 66

kommunalskattelagen

(1928:370) och 14 1 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

 16 kap.

 12

 Ränta (respitränta) Ränta (respitränta)

skall tas ut på den skall tas ut på den

skatt som avses i 2 skatt som avses i 2

om skatten inte . Ränta skall dock

bestämts genom inte tas ut om

skönsbeskattning skatten bestämts ge-

enligt 15 kap. 20 i nom skönsbeskattning

avsaknad av enligt 15 kap. 20

deklaration. Räntan i avsaknad av

beräknas från den dag deklaration eller

då skatten skulle ha om återföring av

betalats enligt 1 ingående skatt

till och med den dag gjorts med stöd av

skatten skall beta- 9 kap. 5 femte

las enligt stycket första

skattemyndighetens meningen. Räntan be-

beslut. Ränta på räknas från den dag då

skatt, som motsvarar skatten skulle ha

tidigare återbetalat betalats enligt 1

skattebelopp, skall till och med den

dock beräknas från dag skatten skall

utgången av den månad betalas enligt

då beloppet återbe- skattemyndighetens

talades. Vid räntebe- beslut. Ränta på

räkningen gäller skatt, som mots-

bestämmelserna i 32 varar tidigare

uppbördslagen återbetalat

(1953:272). skattebelopp, skall

 dock beräknas från

 utgången av den månad

 då beloppet

 återbetalades. Vid

 ränteberäkningen

 gäller bestämmelserna

 i 32 uppbördslagen

 (1953:272).

 20 kap.

 9

 Bestämmelserna i 6 Bestämmelserna i 6

kap. 10 - 24 kap. 10 - 24

taxeringslagen taxeringslagen

(1990:324) gäller för (1990:324) gäller för

mål enligt 1 första mål enligt 1 .

stycket.

 6

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Länsrättens beslut med anledning av överklagande av beslut om

anstånd med att

lämna deklaration eller betala skatt får inte överklagas.

1Lydelse enligt prop. 1993/94:99.

2Lydelse enligt bet. 1993/94:SkU29.

 7

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1536) om

räntefördelning vid

beskattning

 Härigenom föreskrivs att 10 lagen (1993:1536) om räntefördelning

vid

beskattning skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10

 Statlig Statlig

inkomstskatt, inkomstskatt,

statlig för- statlig för-

mögenhetsskatt, mögenhetsskatt,

kommunal in- kommunal in-

komstskatt, komstskatt,

egenavgifter enligt egenavgifter enligt

lagen (1981:691) om lagen (1981:691) om

socialavgifter, socialavgifter,

särskild löneskatt särskild löneskatt

enligt 2 lagen enligt 2 lagen

(1990:659) om (1990:659) om

särskild löneskatt på särskild löneskatt på

vissa för- vissa för-

värvsinkomster, värvsinkomster,

avkastningsskatt avkastningsskatt

enligt 2 5 lagen enligt 2 5 lagen

(1990:661) om (1990:661) om

avkastningsskatt på avkastningsskatt på

pensionsmedel, pensionsmedel,

särskild löneskatt särskild löneskatt

enligt 3 lagen enligt 3 lagen

(1991:687) om (1991:687) om

särskild löneskatt på särskild löneskatt på

pensionskostnader, pensionskostnader,

statlig fas- statlig fas-

tighetsskatt, mer- tighetsskatt, mer-

värdesskatt i fall värdesskatt som

som avses i 21 redovisas i särskild

lagen (1968:430) om självdeklaration

mervärdeskatt, enligt 14 kap. 3

annuitet på avdik- mervärdesskattelagen

ningslån, avgift (1994:000),

enligt lagen annuitet på

(1992:1745) om allmän avdikningslån,

sjukförsäkringsavgift,avgift enligt lagen

avgift enligt lagen (1992:1745) om

(1993:1441) om allmän allmän sjukför-

avgift för säkringsavgift,

finansiering av avgift enligt lagen

kontantförmåner vid (1993:1441) om

arbetslöshet samt allmän avgift för

skattetillägg och finansiering av

förseningsavgift kontantförmåner vid

enligt arbetslöshet samt

taxeringslagen skattetillägg och

(1990:324) räknas förseningsavgift

inte som tillgång enligt

eller skuld. taxeringslagen

 (1990:324) räknas

 inte som tillgång

 eller skuld.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994. Den äldre lydelsen av 10

gäller

dock fortfarande i fråga om mervärdesskatt som belöper på tid före

ikraftträdandet.

 8

3 Ärendet och dess beredning

Utredningen (Fi 1992:02) om vissa mervärdeskattefrågor som tillsattes

i februari

1992, har haft till uppgift att föreslå ändringar av sådana

bestämmelser i

mervärdesskattelagstiftningen som ger upphov till snedvridningar i

konkurrenshänseende. Utredningen har avlämnat två delbetänkanden,

Vissa

mervärdeskattefrågor (SOU 1992:121), och Vissa mervärdeskattefrågor

II -

Offentlig verksamhet m.m. (SOU 1993:75). Av utredningens förslag i

första

delbetänkandet har ett undantag från skatteplikt för medicinskt

betingad fotvård

och ett återinförande av det kvalificerade undantaget för vissa

fartyg och

luftfartyg genomförts den 1 juli 1993 (prop. 1992/93:190, bet.

1992/93:SkU26,

rskr. 1992/93:420, SFS 1993:642). Härutöver föreslog utredningen i

sitt första

betänkande att möjligheterna till s.k. frivillig skattskyldighet vid

uthyrning

av rörelselokaler skulle utvidgas till att också omfatta

andrahandsuthyrning,

att en möjlighet till gruppregistrering skulle införas för företag

inom den

finansiella sektorn och att skattefriheten för sjukvårdstjänster

generellt

skulle utvidgas till att också omfatta alternativa

behandlingsmetoder. Dessa

förslag ledde inte till lagstiftning. Beträffande förslagen om

undantag från

skatteplikt för alternativmedicin och om gruppregistrering för

företag inom den

finansiella sektorn hemställde emellertid skatteutskottet att

riksdagen skulle

ge regeringen till känna att regeringen snarast skulle återkomma med

förslag med

denna innebörd (bet. 1992/93:SkU26). Riksdagen biföll utskottets

hemställan

(rskr. 1992/93:420).

 I sitt andra delbetänkande Vissa mervärdeskattfrågor II - Offentlig

verksamhet

m.m. (SOU 1993:75) har utredningen föreslagit att det nuvarande

systemet med

generell avdragsrätt för ingående mervärdesskatt för kommuner och

landsting

skall slopas. Vidare har utredningen föreslagit att det nuvarande

kvalificerade

undantaget från skatteplikt för allmänna nyhetstidningar skall slopas

och att

skatten för dessa skall vara 12 %. Utredningen har också föreslagit

en sänkning

av skatten från 25 till 12 % på andra tidningar och tidskrifter samt

på böcker.

Slutligen har utredningen föreslagit att lätta lastbilar med

skåpkarosseri där

förarhytten utgör en separat karosserienhet inte skall anses som

personbil i

mervärdesskattesammanhang.

 Utredningens betänkanden har remissbehandlats. Förteckning över

remissinstanserna finns i bilagorna 1 och 2. Sammanställningar över

remissyttrandena finns tillgängliga i Finansdepartementet.

 Regeringen avser nu att ta upp vissa av de förslag som utredningen

har lämnat.

Beträffande förslaget om gruppregistrering av företag inom den

finansiella

sektorn kan de statsfinansiella kostnaderna härför beräknas uppgå

till ca. 100

miljoner kr. enligt beräkningar som redovisats av

Försäkringsförbundet och

Svenska Bankföreningen. Utredningen anser att starka skäl talar för

införande av

en sådan gruppregistrering. Regeringen delar denna uppfattning.

Regeringen anser

emellertid att det nu inte finns något finansiellt utrymme för att

genomföra

förslaget.

 Vad avser förslaget om skatteplikt för de allmänna nyhetstidningarna

har

regeringen tillsatt en kommitté som skall se över den framtida

presspolitiken.

Enligt direktiven (1993:118) skall kommittén bl.a. undersöka behovet

av direkta

och indirekta statliga stödåtgärder till dagspressen. Kommittén skall

redovisa

sitt uppdrag senast den 30 november 1994. Ett ställningstagande i

frågan om

skatteplikt till mervärdesskatt för dagspressen bör avvaktas till

dess kommittén

slutfört sitt arbete. En skattebeläggning av dagspressen med 12 % och

en

samtidig sänkning av mervärdesskatten på övriga periodiska

publikationer och på

böcker till samma skattenivå, skulle enligt utredningen inte medföra

några

statsfinansiella effekter. Enbart en sänkning av skattesatsen på

skattepliktiga

publikationer och böcker skulle enligt vad regeringen beräknat

medföra minskade

statsinkomster på ca 580 miljoner kronor. Enligt regeringens

uppfattning finns

det inte nu något statsfinansiellt utrymme att genomföra sådana

skattesänkningar.

 Beträffande utredningens förslag i fråga om den generella

avdragsrätten för

kommuner och landsting och därmed sammanhängande frågor avser

regeringen att

återkomma med förslag till riksdagen.

 Utöver de frågor som aktualiserats av utredningen behandlas i

propositionen

frågor rörande skatteplikt för glasögon och andra synhjälpmedel i

samband med

synundersökningar, avdragsrätt för ingående skatt vid förvärv av

fordon för

sjuktransport och för transport av avlidna samt återföringsskyldighet

för

avdragen ingående skatt vid export av vissa varor. Vidare behandlas

efter

framställningar från bl.a. Konkursförvaltarkollegiernas Förening och

Svenska

Bankföreningen en fråga om återföringsskyldighet i vissa fall av

avdragen

ingående skatt vid fastighetsförsäljning m.m. i samband med konkurs.

Slutligen

föreslås en ändring av bestämmelserna om registrering av utländska

företagare

och vissa ändringar av i huvudsak teknisk natur.

 Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1994 samtidigt med den

nya

mervärdesskattelagen (ML).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 3 mars 1994 att inhämta Lagrådets yttrande

över

förslaget till lag om ändring mervärdesskattelagen

(1994:000).Lagrådet har inte

haft något att erinra mot förslaget.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 3. Ändringen i 20 kap. har

tillkommit efter

det att Lagrådet lämnat sitt yttrande och har därför inte omfattats

av Lagrådets

granskning.

 9

4 Skattskyldighet för upplåtelse av rörelselokal och återföring av

ingående

skatt i samband med konkurs

Regeringens förslag: Möjligheterna till frivillig skattskyldighet vid

uthyrning

av rörelselokal utvidgas till att omfatta också andrahandsuthyrning

som sker för

skattepliktig verksamhet.

Vid konkursbos försäljning av fastighet skall konkursgäldenären vara

redovisningsskyldig för återföring av ingående skatt avseende

fastigheten som

han har gjort avdrag för före konkursutbrottet.

Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens

förslag såvitt

avser andrahandsuthyrning. Utredningen har inte behandlat

konkursfallet.

 Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser utom Riksskatteverket,

Kammarrätten

i Stockholm och Civilekonomernas Riksförbund har i allt väsentligt

tillstyrkt

eller lämnat förslaget om andrahandsuthyrning utan erinran.

 Skälen för regeringens förslag: Upplåtelse av fastighet är en tjänst

som

generellt är undantagen från skatteplikt. Det innebär att den

mervärdesskatt som

belöper på uppförande och drift av en fastighet som hyrs ut normalt

inte är

avdragsgill utan utgör en kostnad för fastighetsägaren. Detta får

till följd att

det uppstår kumulativa skatteffekter i de fall en fastighet eller

lokal upplåts

till en näringsidkare som bedriver mervärdesskattepliktig verksamhet.

För att

eliminera dessa effekter infördes 1979 en särskild möjlighet för en

fastig-

hetsägare att, efter särskild ansökan, bli förklarad skattskyldig för

upplåtelsen och därmed få avdragsrätt för ingående skatt som hänför

sig till den

upplåtna lokalen (prop. 1978/79:141, bet. 1978/79:SkU52, rskr

1978/79:393, SFS

1979:304). På detta sätt elimineras effekterna av mervärdesskatten på

uppförande

och drift även i hyrda fastigheter och lokaler som används för

mervärdesskattepliktig verksamhet. Bestämmelserna om frivillig

skattskyldighet

syftar således till att i mervärdesskattehänseende likställa

näringsidkare som

bedriver verksamhet i förhyrda lokaler med näringsidkare som driver

verksamhet i

egna lokaler och för vilka avdragsrätt föreligger enligt de allmänna

bestämmelserna i mervärdesskattelagen.

 En förutsättning för att en fastighetsägare skall kunna förklaras

skattskyldig

till mervärdesskatt är att upplåtelsen är skattepliktig. Detta är

enligt 3 kap.

3 andra stycket ML fallet om lokalerna upplåts för stadigvarande

användning i

en verksamhet som medför skattskyldighet eller till staten eller en

kommun.

Endast ägaren av en fastighet eller anläggning kan förklaras

skattskyldig. Det

får till följd att i de fall en hyresgäst vidareuthyr fastigheten

eller

lokalerna, är förutsättningarna för den frivilliga skattskyldigheten

inte

uppfyllda.

 Utredningen har funnit att andrahandsuthyrning av lokaler har fått

en ökad

omfattning under senare år och anfört bl.a. följande. En stor del av

livsmedelsdetaljhandeln bedrivs i lokaler hyrda i andra hand.

Hyresgäst till

fastighetsägaren är ofta ett grossistföretag eller ett företag som

driver en

viss affärskedja. Ett exempel på detta är stora delar av ICA-handeln.

 I franchisingförhållanden är andrahandsuthyrning vanlig. Franchising

innefattar

samverkan mellan en franchisegivare och en eller flera

franchisetagare. Enligt

avtal upplåter franchisegivaren till franchisetagaren rätten att mot

ersättning

sälja varor eller tjänster av visst slag. Eftersom franchisegivaren

svarar för

t.ex affärsidé, utbildning, marknadsföringsstöd och ibland kapital,

vill denne

ofta ha kontroll över lokalen. Ur fastighetsägarens synpunkt kan

vidare

franchisegivaren i många fall vara en säkrare hyresgäst.

 En hyresgäst som inte längre behöver sina lokaler har ofta

svårigheter att

frånträda ett löpande hyresavtal, framför allt i vikande konjunktur.

Med

fastighetsägarens tillstånd har han däremot möjlighet att

vidareuthyra lokalerna

till annan hyresgäst. Inte heller i detta fall kan emellertid enligt

nuvarande

ordning beslutas om frivillig skattskyldighet för vidareuthyrningen.

 Utredningen har funnit att de nuvarande begränsningarna av

möjligheterna till

frivillig skattskyldighet innebär att andrahandshyresgäster

missgynnas i

mervärdesskattehänseende. Utredningen har därför föreslagit att

möjligheterna

till frivillig skattskyldighet för upplåtelse av byggnad eller annan

anläggning

utvidgas till att också omfatta fall där en hyresgäst vidareuthyr

lokalerna

eller anläggningen.

 Utredningens förslag innebär dels att en fastighetsägare - utöver

vad som

gäller för närvarande - skall kunna förklaras skattskyldig vid

uthyrning till

någon som vidareuthyr byggnaden eller anläggningen oberoende av om

andrahandshyresgästen bedriver verksamhet som medför skattskyldighet

eller ej i

lokalen, dels att hyresgästen skall kunna förklaras skattskyldig om

han

vidareuthyr byggnaden eller anläggningen eller del därav för

användning i en

verksamhet som medför skattskyldighet till mervärdesskatt.

 Utredningen har vidare ansett att det saknas skäl att för

förstahandshyres-

gästen införa särskilda regler om återföring av tidigare avdragen

mervärdesskatt

i de fall denne av någon anledning avregistreras som skattskyldig för

sin

vidareupplåtelse.

 Regeringen delar utredningens uppfattning att möjligheterna till

frivillig

skattskyldighet för upplåtelse av fastighet bör utvidgas till att

också omfatta

andrahandsuthyrning i vissa fall. Riksskatteverket har emellertid

anfört att den

av utredningen föreslagna ordningen kan komma att utnyttjas i

skatteundandragande syfte. Verket pekar bl.a. på att frånvaron av

krav på att

även andrahandshyresgästen skall bedriva verksamhet som medför

skattskyldighet

innebär att den som bedriver en verksamhet som inte medför

skattskyldighet eller

avser att hyra ut en fastighet för användning i en sådan verksamhet

på ett

enkelt sätt kan tillgodogöra sig retroaktiva avdrag för ny-, till-

eller

ombyggnad av fastigheten. Enligt förslaget skulle fastighetsägaren i

en sådan

situation förklaras skattskyldig och därmed kunna åtnjuta retroaktivt

avdrag

avseende den mervärdesskatt som belöper på kostnaderna för t.ex.

uppförandet av

fastigheten. Visserligen skulle fastighetsägaren tvingas redovisa

mervärdesskatt

på det vederlag han erhåller från sin hyresgäst, men totalt sett

torde ett

sådant förfarande innebära betydande ekonomiska fördelar för

fastighetsägaren,

även om man beaktar att hyresavtalet med förstahandshyresgästen måste

löpa i sex

år för att skyldighet för fastighetsägaren att återföra avdragen

mervärdesskatt

inte skall uppkomma.

 På de skäl som anförts av Riksskatteverket anser regeringen att

utvidgningen av

möjligheterna till frivillig skattskyldighet för fastighetsägaren bör

begränsas

till att avse endast sådana fall där upplåtelsen i andra hand sker

för

användning i verksamhet som medför skattskyldighet till

mervärdesskatt eller

rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9, 11 eller 12 . För att

förstahands-

hyresgästen skall kunna förklaras skattskyldig bör vidare fordras att

dennes

uthyrning av lokalen skall ske för stadigvarande användning i sådan

verksamhet.

 Upplåtelser som kan komma att ske i senare led omfattas inte av

förslaget.

 Det som nu föreslås gälla för en hyresgästs andrahandsuthyrning

avses också

gälla för en bostadsrättsinnehavares upplåtelse av nyttjanderätt till

de lokaler

som han innehar med bostadsrätt.

 Regeringens förslag i denna del medför att också bestämmelserna om

återföring

av avdragen ingående skatt aktualiseras. I likhet med utredningen

anser

regeringen därför att någon återföringsskyldighet inte bör åläggas

förstahandshyresgästen om dennes uthyrningsförhållanden ändras.

Dennes avdragna

ingående skatt kan anses vara successivt konsumerad i hans

skattepliktiga

verksamhet under den tid skattskyldigheten varat. Däremot bör

fastighetsägaren

vara skyldig att återföra avdragen ingående skatt i de fall den

uthyrda lokalen

tas i anspråk för verksamhet som inte medför skattskyldighet. Så bör

ske om

t.ex. förstahandshyresgästen upplåter fastigheten eller lokalen till

någon som

inte bedriver verksamhet som medför skattskyldighet eller om

andrahandsuthyrningen upphör och hyresgästen själv använder

fastigheten eller

lokalen i egen verksamhet som inte medför skattskyldighet.

 En skattskyldig hyresgäst eller bostadsrättsinnehavare bör inte

medges rätt

till retroaktivt avdrag för ingående skatt enligt 9 kap. 3 1.

 Regeringen är medveten om att den förordade ordningen kan innebära

en ökad

administrativ belastning för såväl skattemyndigheterna som för de

skattskyldiga.

Regeringen anser emellertid att nackdelarna med nuvarande ordning är

så stora

att en ändring, trots den ökade komplexiteten av regelsystemet, är

nödvändig.

Den föreslagna skyldigheten att återföra avdragen ingående skatt i de

fall

hyresgästens eller bostadsrättsinnehavarens uthyrningsförhållanden

ändras kan

också i vissa fall innebära att en fastighetsägares

återföringsskyldighet kan

bli beroende av förhållanden över vilka han inte råder. Detta är

emellertid ett

förhållande som gäller i viss utsträckning redan nu. Möjligheterna

att upplåta

en lokal i andra hand torde dock i de allra flesta fall förutsätta

fastighetsägarens godkännande. Fastighetsägaren torde också normalt

vilja ha

kännedom om de hyresgäster som faktiskt utnyttjar lokalerna. Det bör

vidare

också poängteras att det är fråga om en frivillig skattskyldighet.

Större krav

än vad som normalt kan synas vara befogat bör därför i detta

sammanhang kunna

ställas på fastighetsägaren när det gäller dennes ansvar för

förhållanden som

rör fastigheten.

 I detta sammanhang vill regeringen också ta upp en fråga om

återföring av

ingående skatt i samband med konkurs. Om fastighetsägaren säljer

fastigheten

eller om användningen ändras så att förutsättningar för frivillig

skattskyldighet inte längre föreligger, skall den avdragna

mervärdesskatten

återföras. Om försäljningen eller förändringen sker inom tre år från

utgången av

det kalenderår under vilket skattemyndigheten beslutat om skyldighet,

skall hela

den avdragna skatten återföras och om tre men inte sex år förflutit

skall

hälften av de avdragna beloppen återföras.

 Regeringsrätten har i en dom den 26 oktober 1993 (mål nr 4825-1992)

i ett

förhandsbeskedsärende angående ett konkursbos försäljning av

fastighet funnit

att redovisningsskyldigheten för den återföring av avdragen ingående

skatt som

kan aktualiseras av försäljningen åvilar konkursboet och inte

konkursgäldenären.

Statens fordran på skatt blir därigenom en massafordran.

 I många fall - i synnerhet när det är fråga om överbelånade

fastigheter -

räcker inte köpeskillingen för fastigheten till för att täcka såväl

fordringar

med panträtt i fastigheten som det belopp som skall återföras. Detta

kan få till

följd att konkursboet måste försättas i konkurs eller att

konkursförvaltaren

väljer att inte avyttra fastigheten.

 Regeringen anser att det är angeläget att dessa olägenheter

undanröjs. Om en

återföringsgrundande händelse inträffar efter ett konkursutbrott bör

därför

redovisningsskyldigheten för den ingående skatt som gäldenären före

konkursutbrottet gjort avdrag för också åvila honom. Statens fordran

avseende

återförda belopp blir i dessa fall en sedvanlig konkursfordran.

Skyldigheten att

redovisa återföring av sådan ingående skatt som dragits av i

konkursboets

redovisning bör dock även fortsättningsvis åvila konkursboet.

 Förslaget medför också att sådant intyg om återförd och inbetald

skatt som

avses i 9 kap. 5 ML måste utfärdas av såväl konkursboet som

gäldenären.

 Utredningen har under hänvisning till att statistik saknas på

området inte

lämnat någon redovisning av de statsfinansiella effekterna av

förslaget om en

utvidgning av möjligheterna till frivillig skattskyldighet. Förslaget

innebär i

och för sig att kretsen av skattskyldiga med avdragsrätt för ingående

skatt ökar

i viss utsträckning. De statsfinansiella effekterna härav torde

emellertid vara

marginella.

 Förslaget innebär ändringar i 3 kap. 3 , 9 kap. 1, 3, 5 och 6 ,

13 kap. 28

och 16 kap. 12 .

5 Undantag från skatteplikt för sjukvårdstjänster m.m.

Regeringens förslag: Försäljning av glasögon och andra synhjälpmedel

omfattas

uttryckligen inte av undantaget från skatteplikt för sjukvård.

Utredningens förslag: Skattefriheten avseende sjukvård bör utvidgas

till att

omfatta alternativmedicinska åtgärder i samband med sjukdom,

kroppsfel eller

skada under förutsättning att behandlingen är anpassad till

resultatet av en

individuell undersökning av den vårdsökande.

 Remissinstanserna: Förslaget har avstyrkts av Socialstyrelsen, Riks-

skatteverket, Konsumentverket, Kammarrätten i Stockholm, Svenska

Kommunförbundet, Landstinsgförbundet, Civilekonomernas Riksförbund,

Sveriges

Psykologförbund och Svenska Chiropraktikersällskapet. Förslaget har

tillstyrkts

av samtliga remissinstanser som representerar olika former av

alternativmedicinska behandlingsformer. Övriga remissinstanser har

tillstyrkt

eller lämnat förslaget utan erinran.

 Skälen för regeringens förslag: Från skatteplikt till mervärdesskatt

undantas

enligt 3 kap. 4 ML bl.a. tjänster som utgör sjukvård. Med sjukvård

förstås

enligt 3 kap. 5 samma lag åtgärder för att medicinskt förebygga,

utreda eller

behandla sjukdomar, kroppsfel och skador samt vård vid barnsbörd om

åtgärderna

vidtas vid sjukhus eller annan inrättning som drivs av det allmänna

eller vid

inrättningar som avses i 1 stadgan (1970:88) om enskilda vårdhem

m.m. eller om

åtgärderna annars vidtas av någon med särskild legitimation att utöva

yrke inom

sjukvården.

 Utformningen av undantaget medför att alternativa behandlingsmetoder

och

terapier inte omfattas av skattefriheten. Enligt utredningen har

denna ordning

kritiserats för att leda till konkurrenssnedvridningar inom

vårdområdet.

Utredningen har särskilt pekat på att det inom den institutionella

vården ibland

tillhandahålls kompletterande behandlingar som är underordnande

sjukvårdstjänsten som helhet och därmed skattefria. När motsvarande

behandlingar

utförs utanför den institutionella vården som separata tjänster

omfattas de

däremot av skatteplikten. Utredningen har också anfört att

konsumtions- och

konkurrensneutralitetsskäl talar för att det är patientens behov i en

sjukdomssituation sett ur dennes perspektiv snarare än vad som ur

strikt

medicinsk synpunkt kan vara adekvat vård som skall vara avgörande för

vad som

skall omfattas av skattefriheten för sjukvårdstjänster.

 De remissinstanser som har avstyrkt förslaget har bl.a. anfört att

det ger

upphov till betydande gränsdragningsproblem och att åtgärder på

mervärdesskatteområdet bör avvaktas till dess

Alternativmedicinkommitténs

betänkande (SOU 1989:60) har behandlats och lett till

lagstiftningsåtgärder.

 Regeringen delar uppfattningen att utredningens förslag kan ge

upphov till

gränsdragningsproblem. Regeringen anser också att utformningen av

förslaget kan

komma att medföra en skattefrihet som är betydligt vidare än vad

utredningen

avsett. Till detta kommer att de statsfinansiella kostnaderna för ett

undantag

från skatteplikt med denna innebörd enligt utredningens beräkningar

uppgår till

drygt 100 miljoner kronor. Regeringen anser att det nu inte finns

något

statsfinansiellt utrymme för att utvidga det skattefria området på

det sätt

utredningen föreslagit.

 Inom regeringskansliet bereds för närvarande ett förslag om

legitimation för

naprapater. Såsom mervärdesskattelagens undantag för omsättning av

sjukvårdstjänster är utformat kommer undantaget att omfatta även

denna

yrkesgrupp när legitimation införs.

 Vidare har regeringen lämnat direktiv (dir. 1994:2) till en

parlamentarisk

kommitté som skall göra en samlad översyn av principerna för

legitimation och

behörighet samt lämna förslag bl.a. i frågan om legitimation och

behörighetsföreskrifter för olika yrkesutövare inom hälso- och

sjukvården och

näraliggande områden. Starka skäl talar enligt regeringens

uppfattning för att

ett ställningstagande i fråga om en utvidgning av undantaget från

skatteplikt

för sjukvårdstjänster bör avvaktas till dess detta arbete har

avslutats.

 Regeringen vill i detta sammanhang också ta upp frågan om

skattefrihetens

omfattning vid försäljning av glasögon och andra synhjälpmedel. Av

vad som

tidigare framgått förstås med sjukvård bl.a. vård som tillhandahålls

av någon

med särskild legitimation att utöva yrke inom sjukvården. Sådan

legitimation kan

erhållas av bl.a. optiker. Det innebär att t.ex. synundersökningar

som

tillhandahålls av en legitimerad optiker - på samma sätt som

motsvarande

undersökningar som tillhandahålls av en legitimerad läkare - ligger

utanför det

skattepliktiga området.

 Skattefriheten för sjukvårdstjänster innefattar också tjänster av

annat slag

samt varor som tillhandahålls som ett led i en sjukvårdstjänst. Fråga

har

uppkommit vad som gäller beträffande skatteplikten vid omsättning av

glasögon.

Det har hävdats att försäljning av glasögon som sker som ett resultat

av en

synundersökning skall omfattas av skattefriheten för undersökningen.

Någon

avsikt att varuförsäljningar av detta slag skall omfattas av

skattefriheten

föreligger emellertid inte från lagstiftarens sida. Glasögon

tillhandahålls inte

bara av optiker utan försäljs också i varuhus, på bensinstationer och

även per

postorder. I dessa fall torde någon synundersökning överhuvudtaget

inte

förekomma. Dessa försäljningar är otvivelaktigt skattepliktiga.

 Regeringen anser därför att lagtexten bör förtydligas så att det

klart framgår

att försäljning av glasögon och andra synhjälpmedel inte omfattas av

skattefriheten för sjukvård och således alltid är skattepliktig.

 Förslaget medför inga statsfinansiella effekter.

 Förslaget medför ändringar i 3 kap. 4 ML.

 10

6 Avdragsrätt för personbilar m.m.

Regeringens förslag: Definitionen av personbil ändras så att lastbil

med

skåpkarosseri där förarhytten utgör en separat karosserienhet inte

räknas som

personbil. Avdragsrätt för ingående skatt skall medges vid förvärv av

fordon för

sjuktransport och för transport av avlidna.

Utredningens förslag överensstämmer med regeringens såvitt avser

definitionen av

personbil. Utredningen har inte behandlat frågan om avdragsrätt för

fordon för

sjuktransport eller för transport av avlidna.

 Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna har tillstyrkt

eller lämnat

förslaget utan erinran. Riksskatteverket och AB Svensk Bilprovning

har avstyrkt

förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt bestämmelserna i 8 kap. 3

ML får den

som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet till

mervärdesskatt göra

avdrag för ingående skatt som hänför sig till förvärv eller införsel

i

verksamheten. På några områden föreligger emellertid begränsningar i

rätten att

göra avdrag. Detta gäller t.ex. vid förvärv av personbilar. Med

personbil avses

enligt 1 kap. 13 ML även lastbil med skåpkarosseri och buss om

fordonets

totalvikt är högst 3 500 kg. Avdrag får enligt 8 kap. 15 ML således

inte göras

vid förvärv eller hyra av personbil för annat ändamål än

persontransporter i

yrkesmässig trafik enligt yrkestrafiklagen (1988:263) eller

återförsäljning

eller uthyrning.

 Avdrag medges däremot för ingående skatt som belöper på alla

driftskostnader

för fordonet oavsett om detta i viss utsträckning används privat.

Avdragsförbudet vid anskaffning i kombination med den generella

avdragsrätten

för ingående skatt på driftskostnader har ansetts ge en rimlig

beskattning av

den privata användningen. Den år 1990 införda skatteplikten för

omsättning av

drivmedel ledde till en relativt sett lindrigare beskattning av

privatanvända

företagsbilar.

Utredningen har, bl.a. mot bakgrund av att de flesta länder i Europa

har

begränsningar i avdragsrätten för ingående skatt vid förvärv av

personbilar och

att det finns förslag till ett tolfte mervärdesskattedirektiv inom EG

som

behandlar avdragsrätten för personbilar, ansett att det inte är

lämpligt att nu

föreslå långtgående förändringar av gällande regler på detta område.

 Utredningen har emellertid föreslagit att den nuvarande definitionen

av

personbil ändras så att lätta lastbilar med skåpkarosseri inte skall

räknas som

personbilar i de fall förarhytten utgör en separat karosserienhet.

Som skäl har

utredningen bl.a. anfört följande. Nuvarande särbestämmelser vad

gäller avdrag

för ingående skatt inom personbilsområdet är generella schablonregler

som i

normalfallet är enkla att tillämpa. Några avsteg från

schablonreglerna bör inte

göras. Genom att de lätta skåplastbilarna till skillnad från lätta

flaklastbilar

faller inom definitionen för personbil gäller avdragsförbud för

ingående skatt

vid förvärvet av skåplastbilarna. För flaklastbilarna blir däremot

mervärdesskattelagens allmänna bestämmelser om avdragsrätt

tillämpliga.

Flaklastbilarna kan emellertid förses med måttanpassade plastkåpor

som monteras

över flaket. Beroende på om en plastkåpa monteras för tillfälligt

eller mer

permanent bruk kan den komma att definieras som kapell alternativt

skåp-

karosseri. I det senare fallet anses bilen som personbil i

mervärdesskattelagens

mening. Utredningen har inhämtat att plastkåpor som är monterade med

vingmuttrar

normalt jämställs med kapell, medan kåpor med andra monteringar

hänförs till

skåpkarosseri. Det kan enligt utredningen inte anses

tillfredsställande att

sättet för monteringen av en överbyggnad skall vara avgörande för om

den

mervärdesskatt som belöper på anskaffning av bilen är avdragsgill

ingående skatt

eller inte.

 Regeringen delar utredningens uppfattning. Även om - såsom

utredningen anfört -

skäl talar mot att nu föreslå långtgående regelförändringar i

avdragsrätten på

personbilsområdet, kan det finnas skäl att se över den nuvarande

definitionen av

personbil i 1 kap. 13 ML och ändra den på det sätt som utredningen

föreslagit.

Den typ av fordon som omfattas av utredningens förslag är oftast av

sådant slag

att de är mindre lämpade för privat bruk.

 Avdragsrätten gäller endast fordon av detta slag som förvärvas efter

ikraftträdandet. Regeringen förutsätter att det i centrala

bilregistret införs

nya karosserikoder som överensstämmer med den föreslagna definitionen

av

personbil så att nya fordon kan klassificeras i enlighet härmed. Vad

gäller

äldre fordon bör registreringsbesiktning för att åsätta en ny

karosserikod vara

frivillig.

 I detta sammanhang vill regeringen också ta upp frågan om

avdragsrätt vid

förvärv av utryckningsfordon för sjuktransporter och fordon för

transport av

avlidna. Enligt yrkestrafikförordningen (1988:1503), som innehåller

föreskrifter

för tillämpningen av yrkestrafiklagen anses bl.a. transport med

utryckningsfordon och transport av döda inte som yrkesmässig trafik.

Det får

till följd att avdragsrätt för ingående skatt inte föreligger vid

förvärv av

personbil för transport av döda och för sjuktransporter om dessa

utförs med

utryckningsfordon som faller under begreppet personbil i 1 kap. 13

ML. Enligt

regeringens uppfattning är detta inte rimligt. Det grundläggande

skälet för

avdragsbegränsningarna vid förvärv eller hyra av personbilar är att

sådana

fordon i betydande utsträckning kan användas för privat bruk. Detta

torde inte

vara fallet med fordon som inrättats för nu nämnda ändamål.

Bestämmelserna bör

således ändras så att den ingående skatt som belöper på förvärv, m.m.

av

personbil för sjuktransporter eller transport av avlidna inte skall

omfattas av

avdragsförbudet.

 De statsfinansiella kostnaderna beträffande den nya definitionen av

personbil

kan beräknas uppgå till ca. 20 milj. kr. inklusive

incitamentseffekter, medan

förslaget ifråga om avdragsrätt för fordon för sjuktransport och

transport av

avlidna kan beräknas innebära kostnader på ca. 0,5 milj. kr.

 Förslaget medför ändringar i 8 kap. 15 ML.

7 Återföring av mervärdesskatt vid export av vissa varor

Regeringens förslag: Vid export av vissa varor enligt 10 kap. 12 ML

skall

exportören för att få rätt till återbetalning av ingående skatt kunna

visa att

varorna innehafts endast av skattskyldiga eller

återbetalningsberättigade under

en tid som begränsas till fem år före hans förvärv av varorna.

Skälen för regeringens förslag: Enligt 10 kap. 12 ML har den som

omsätter

varor eller tjänster genom export rätt till återbetalning av ingående

skatt. När

det gäller vissa varor som anges i 12 tredje stycket föreligger

enligt andra

stycket inte sådan rätt om inte exportören kan visa att varorna före

exporten

innehafts endast av skattskyldiga eller andra

återbetalningsberättigade än

exportören. Om avdrag ändå gjorts vid förvärvet skall den avdragna

ingående

skatten återföras enligt bestämmelserna i 13 kap. 27 ML. Syftet med

bestämmelsen är att återföring av skatten skall ske i de fall då

någon

skattskyldig eller återbetalningsberättigad i kedjan av köpare och

säljare har

tillgodogjort sig avdrag för s.k. fiktiv skatt.

 Bestämmelsen motsvarar 15 åttonde stycket lagen (1968:430) om

mervärdeskatt.

Bestämmelsen infördes genom lagändring 1992 (prop. 1981/82:214, bet.

1981/82:SkU71, rskr. 1981/82:396, SFS 1982:449). Bestämmelsen syftade

till att

undanröja vissa materiella felaktigheter som uppstod i samband med

export i de

fall avdrag för s.k. fiktiv skatt gjorts vid förvärvet av den

exporterade varan.

Förslaget avsåg också att eliminera vissa oegentligheter som hade

förekommit i

synnerhet i samband med export av vissa ädelmetaller. De varugrupper

för vilka

återföring skulle ske hämtades ur 2 förordningen (1981:403) om

handel med

begagnade varor. Därutöver tillades möbler samt fartyg och

luftfartyg.

 De nuvarande bestämmelserna tillämpas så att exportören för att

undgå

återföring skall kunna visa att varan innehafts endast av

skattskyldiga ända

sedan bestämmelserna om fiktiv skatt infördes, dvs. den 1 juli

1979.Med hänsyn

bl.a. till att de svenska bestämmelserna om fiktiv skatt tagits upp i

förhandlingarna med EU om ett svenskt medlemskap, anser regeringen

att det inte

är lämpligt att nu göra mer genomgripande ändringar i dessa regler.

Regeringen

vill emellertid anföra följande. I många fall kan det vara omöjligt

att utreda

ägareförhållandena för en viss vara så långt tillbaka i tiden som

till 1979. Det

kan därför finnas skäl att begränsa tiden för exportörens

kontrollskyldighet.

Återföring bör således ske enbart i de fall exportören inte kan visa

att varan

under de närmaste fem åren före hans förvärv av varan innehafts

endast av

skattskyldiga eller andra återbetalningsberättigade.

 Förslaget beräknas inte medföra några statsfinansiella effekter.

 Bestämmelserna i 10 kap. 12 ML bör ändras i enlighet härmed.

8 Undantag från skatteplikt vid omsättning av fartyg och luftfartyg i

vissa fall

Regeringens förslag: Skatteplikt införs för omsättning enligt 3 kap.

24 ML av

fartyg eller luftfartyg även om den omsättning genom vilken detta

förvärvats

varit undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 21 ML. Detsamma

gäller om den

skattskyldiges införsel av sådant fartyg eller luftfartyg varit

undantagen från

skatteplikt. Därutöver skall bestämmelserna om uttag i 2 kap. 3 ML

bli

tillämpliga i de fall förfogandet avser sådant fartyg eller

luftfartyg.

Skälen för regeringens förslag: Med uttag förstås enligt 2 kap. 2

ML att en

skattskyldig eller återbetalningsberättigad tillgodogör sig en vara

ur en

verksamhet för privat ändamål, överlåter en vara till någon utan

ersättning

eller mot ersättning som understiger marknadsvärdet eller för över en

vara från

en verksamhet som medför skattskyldighet eller rätt till

återbetalning till en

verksamhet som inte alls eller endast delvis medför skattskyldighet

eller rätt

till återbetalning. Enligt 2 kap. 3 ML gäller detta endast i de

fall den

skattskyldige haft rätt till avdrag eller återbetalning vid förvärvet

av varan.

 Vidare anges i 3 kap. 24 ML att överlåtelse av andra tillgångar än

omsättningstillgångar undantas från skatteplikt om den som överlåter

tillgången

kan visa att han varken har haft rätt till avdrag eller återbetalning

vid

förvärvet av tillgången.

 Enligt 3 kap. 21 ML undantas omsättning av bl.a. skepp och

luftfartyg för

vissa särskilt angivna ändamål från skatteplikt. Den som omsätter en

sådan vara

har enligt 10 kap. 11 samma lag rätt till återbetalning av ingående

skatt. De

verksamheter - yrkesmässig sjöfart, yrkesmässigt fiske, yrkesmässig

person-

eller godsbefordran, m.m. - som anges i bestämmelsen är sådana som

medför

skattskyldighet till mervärdesskatt och därmed också avdragsrätt för

ingående

skatt. I de fall den som bedriver sådan verksamhet överlåter fartyget

eller

luftfartyget enligt 3 kap. 24 exempelvis till någon som skall

använda detta

för privat bruk, bör denna omsättning i sig vara skattepliktig även

om

omsättningen av fartyget eller luftfartyget undantagits från

skatteplikt vid

säljarens förvärv av detta och säljaren därmed inte har haft någon

rätt till

avdrag för ingående skatt vid förvärvet.

 Detsamma bör gälla om säljarens införsel av sådant fartyg eller

luftfartyg

varit undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 21 .

 På samma sätt bör sådana förfoganden som anges i 2 kap. 2 ML och

som avser

fartyg eller luftfartyg som förvärvats skattefritt enligt 3 kap. 21

vara att

anse som uttag trots att den skattskyldige inte har haft rätt till

avdrag vid

förvärvet enligt 2 kap. 3 .

Det förhållandet att den skattskyldige vid förvärvet av varan inte

har kunnat

dra av någon ingående skatt bör således i dessa fall i sig inte

medföra att hans

omsättning i form av överlåtelse eller uttag blir undantagen från

skatteplikt.

Endast sådan omsättning som avses i 3 kap. 21 bör enligt

regeringens

uppfattning vara undantagen från skatteplikt.Förslaget beräknas inte

medföra

några statsfinansiella effekter.

 Förslaget föranleder ändringar i 2 kap. 3 ML och 3 kap. 24 ML.

9 Registrering av utländska företagare

Regeringens förslag: Beslut om registrering av utländska företagare

som

företräds av en representant i Sverige skall alltid fattas av

Skattemyndigheten

i Stockholms län och inte som i dag av skattemyndigheten i det län

där

representantens hemortskommun är belägen.

Skälen för regeringens förslag: Beslut i fråga om registrering av en

utländsk

företagare som enligt 22 kap. 6 ML skall företrädas av en

representant här i

landet skall enligt 14 kap. 23 ML fattas av skattemyndigheten i det

län där

representantens hemortskommun är belägen. Saknar en arbetsgivare, som

är bosatt

utomlands eller är en juridisk person, fast driftställe här skall

enligt 2 a

uppbördslagen (1953:272) och 3 lagen (1984:668) om uppbörd av

socialavgifter

från arbetsgivare beslut enligt uppbördslagen resp. lagen om uppbörd

av

socialavgifter från arbetsgivare fattas av Skattemyndigheten i

Stockholms län.

Även beslut i taxeringsärenden fattas enligt 2 kap. 2

taxeringslagen

(1990:324) av Skattemyndigheten i Stockholms län i de fall den

skattskyldige

saknar hemortskommun i landet.

 Reglerna innebär i de fall en utländsk företagare är arbetsgivare i

Sverige att

mervärdesskatteärenden å ena sidan och ärenden rörande taxering och

uppbörd å

andra sidan kan komma att handläggas av skattemyndigheter i skilda

län.

Beträffande andra arbetsgivare gäller däremot att inkomsttaxering,

uppbördsfrågor och registrering för mervärdesskatt som regel

handläggs av samma

myndighet.

 Riksskatteverket har i en skrivelse till Finansdepartementet

framhållit att det

av bl.a. kontrollskäl är önskvärt att regelsystemen beträffande

utländska

företagare hanteras av samma skattemyndighet. Regeringen delar denna

uppfattning

och föreslår att bestämmelsen i 14 kap. 23 ML ändras så att beslut

om

registrering av utländska företagare som företräds av en representant

i Sverige

skall fattas av Skattemyndigheten i Stockholms län.

 11

10 Ikraftträdande

Riksdagen har den 16 mars 1994 fattat beslut om att införa en ny

mervärdesskattelag (prop. 1993/94:99, bet. 1993/94:SkU29, rskr.

1993/94:170).

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994. De ändringar som nu

föreslås avser

ändringar i den lagen och bör träda i kraft vid samma tidpunkt.

11 Författningskommentar

11.1 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen

(1994:000)

1 kap. 13

Ändringen har kommenterats i allmänmotiveringen (se avsnitt 6).

2 kap. 3

Det nya andra stycket innebär att uttag skall anses föreligga även i

de fall då

en skattskyldig, som gjort ett skattefritt förvärv av ett fartyg

eller

luftfartyg enligt 3 kap. 21 ML och för vilket han således inte haft

någon

avdragsrätt för ingående skatt, förfogar över fartyget eller

luftfartyget på ett

sådant sätt som anges i 2 kap. 2 ML. Det är endast sådan omsättning

av

fartygen som anges 3 kap. 21 som bör vara undantagen från

skatteplikt.

 Ändringen behandlas också i allmänmotiveringen (se avsnitt 8). Jfr

även

kommentaren till 3 kap. 24 .

3 kap. 3

Det nya tredje stycket i paragrafen innebär att inte bara en

fastighetsägares

upplåtelse av fastighet för stadigvarande användning i en verksamhet

som medför

skattskyldighet eller rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9 - 13

 är

skattepliktig. Även en hyresgästs uthyrning av fastighet i andra hand

liksom en

bostadsrättsinnehavares upplåtelse av nyttjanderätt till fastighet

som han

innehar med bostadsrätt omfattas av skatteplikten i de fall

uthyrningen eller

upplåtelsen sker för stadigvarande användning i en verksamhet som

medför

skattskyldighet eller rätt till återbetalning.

 Enligt 9 kap. 1 ML föreligger skattskyldighet för de

skattepliktiga

upplåtelser som anges i 3 kap. 3 andra stycket ML endast under

förutsättning

att skattemyndigheten har beslutat om detta. Ändringen i 9 kap. 1

första

stycket innebär att skattemyndigheten på samma sätt som gäller för en

fastighetsägare kan besluta att en hyresgäst eller

bostadsrättsinnehavare skall

vara skattskyldig för den skattepliktiga upplåtelsen. Härigenom

kommer

fastigheten att användas i en verksamhet som medför skattskyldighet,

varför

fastighetsägarens upplåtelse till hyregästen eller

bostadsrättsinnehavaren också

blir skattepliktig enligt 3 kap. 3 andra stycket ML. I sådant fall

kan

skattemyndigheten på fastighetsägarens begäran besluta att

fastighetsägaren

skall vara skattskyldig för sin upplåtelse.

 Ändringarna behandlas också i allmänmotiveringen (se avsnitt 4).

3 kap. 4

Ändringen har kommenterats i allmänmotiveringen (se avsnitt 5).

3 kap. 24

Ändringen i tredje stycket innebär att omsättning av en vara som en

skattskyldig

förvärvat skattefritt på grund av bestämmelserna i 3 kap. 21 ML och

för vilken

han således inte haft någon avdragsrätt för ingående skatt vid

förvärvet, inte

skall omfattas av skattefriheten enligt denna bestämmelse. Endast

sådan

omsättning som avses i 3 kap. 21 ML bör vara undantagen från

skatteplikt. Jfr

även kommentaren till 2 kap. 3 .

8 kap. 15

Ändringen har kommenterats i allmänmotiveringen (se avsnitt 6).

9 kap. 1, 3 och 4

Se kommentaren till 3 kap. 3 ML.

9 kap. 5

I paragrafens första stycke anges att fastighetsägaren under vissa

omständigheter skall återföra ingående skatt som han har gjort avdrag

för. Det

nya fjärde stycket innebär att fastighetsägaren är återföringsskyldig

även i de

fall en hyresgäst eller bostadsrättsinnehavare hyr ut resp. upplåter

fastigheten

under omständigheter som medför att uthyrningen eller upplåtelsen

inte längre är

skattepliktig. Någon återföring skall dock inte göras för den

ingående skatt som

hyresgästen eller bostadsrättsinnehavaren har gjort avdrag för.

 Enligt paragrafens första stycke och enligt 6 skall återföring ske

om en

återföringsgrundande händelse inträffar inom tre år resp. sex år från

utgången

av det kalenderår under vilket skattemyndigheten beslutat om

skattskyldighet för

fastighetsägaren. I lagen (1968:430) om mervärdeskatt finns

motsvarande

bestämmelse i 15 femte stycket. Där stadgas att återföring skall

ske inom tre

resp. sex år från utgången av det kalenderår under vilket

skattskyldighet

inträtt enligt meddelat beslut. Någon ändring i förhållande vad som

nu gäller

har inte varit avsedd. För att någon osäkerhet beträffande sättet för

beräkning

av tidsfristen inte skall råda bör bestämmelserna i 9 kap. 5 första

stycket

och 6 förtydligas så att det klart framgår att det är utgången av

det år under

vilket skattskyldigheten har inträtt som är utgångspunkt vid

beräkning av resp.

tidsfrist.

 Bestämmelsen har även behandlats i allmänmotiveringen (avsnitt 4).

 Det nya femte stycket har kommenterats i allmänmotiveringen (se

avsnitt 4).

9 kap. 6

Se kommentaren till 9 kap. 5 .

10 kap. 6

Punkt 6 i den här behandlade paragrafen motsvaras av 2 a

förordningen

(1985:93) om återbetalning i vissa fall av skatt på bensin, m.m. (jfr

prop.

1993/94:99 s. 222). Genom den föreslagna ändringen i punkt 6 ges rätt

till

återbetalning av ingående skatt som hänför sig till förvärv av

bränslen som

beskattas enligt lagen (1992:1438) om dieseloljeskatt och användning

av vissa

oljeprodukter. Därmed sker en anpassning till den ändring som

genomfördes den 1

oktober 1993 i 1985 års förordning (jfr SFS 1993:1037).

10 kap. 12

Ändringen har kommenterats i allmänmotiveringen (se avsnitt 8)

13 kap. 28

Ändringen har kommenterats i allmänmotiveringen (avsnitt 4).

14 kap. 23

Ändringen har kommenterats i allmänmotiveringen (avsnitt 9).

16 kap. 12

I paragrafen regleras när respitränta skall tas ut på skatt som

fastställs på

annat sätt än i enlighet med lämnad deklaration enligt 15 kap. 2 .

Ändringen

innebär att respitränta inte skall tas ut på skatt som enligt 9 kap.

5 femte

stycket första meningen och 13 kap. 28 återförts av en

fastighetsägare för den

redovisningsperiod under vilken konkursbeslut meddelats i de fall en

återföringsgrundande händelse enligt 9 kap. 5 inträffar efter

konkursutbrottet. Bestämmelsen har omarbetats i förhållande till

lagrådsremissen.

20 kap. 9

En anpassning av bestämmelsen i första stycket har gjorts för att den

skall

motsvara 57 lagen (1968:430) om mervärdeskatt och 15 tredje

stycket lagen

(1991:119) om återbetalning av mervärdeskatt till utländska

företagare i dess

lydelse enligt SFS 1993:465 (jfr prop. 1993/94:99 s. 255).

11.2 Förslag till lag om ändring i (1993:1536) om räntefördelning vid

beskattning

Införandet av den nya mervärdesskattelagen den 1 juli 1994 (prop.

1993/94:99,

bet. 1993/94:SkU29, rskr. 1993/94:170) medför en följdändring i 10

lagen

(1993:1536) om räntefördelning vid beskattning i vilken hänvisas till

nuvarande

lagstiftning.

 12

 Bilaga 1

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över betänkandet

(SOU

1992:121) Vissa mervärdeskattefrågor m.m.

Yttrande över betänkandet har avgetts av

Socialstyrelsen, Postverket, Generaltullstyrelsen,

Finansinspektionen,

Riksskatteverket, Konkurrensverket, Konsumentverket, Hovrätten för

Västra

Sverige, Kammarrätten i Stockholm, Svenska Kommunförbundet,

Landstingsförbundet,

Grossistförbundet Svensk Handel, Föreningen Auktoriserade Revisorer

FAR,

Försäkringsförbundet, Civilekonomernas Riksförbund, Sveriges

Psykologförbund,

Sveriges Redareförening, Svenska Bankföreningen, Kommittén för

Alternativmedicin

KAM, Byggentreprenörena, Folkrörelsen för Alternativ Medicin,

Finansbolagens

Förening, HSB:s Riksförbund, SAS, Svenska Fotvårdförbundet, Svenska

Franchise

Föreningen, Svenska Naprapat Förbundet, SABO, Sveriges Bokförings- &

Revisionskonsulters Förbund, Sveriges Bostadsrättsföreningars

Centralorganisation, Sveriges Fastighetsägareförbund, Sveriges

Hudterapeuters

Riksorganisation, Sveriges Köpmannaförbund, Sveriges

Redovisningskonsulters

Förbund, Sveriges Socionomers, Personal- & Förvaltningstjänstemäns

Riksförbund,

Swedish Federation of Acupuncture Societies, Stiftelsen Rådet för

Alternativ

Medicin, Göteborgs Patientförening, S:t Lukasstiftelsen,

Bröstcancerföreningarnas Riksorganisation, Arbetsmarknadens

Försäkringsaktiebolag AFA, Svenska Inkassoföreningen, Svenska

Revisorssamfundet

SRS, Tjänsteförbundet, Sveriges Privattandläkarförening, Svenska

Föreningen för

Bildterapi, Svenska Chiropraktorsällskapet och Kommunernas

Pensionsanstalt KPA.

 Industriförbundet och Företagarnas Riksorganisation hävisar till

yttrande som

lämnats av Näringslivets Skattedelegation.

 13

 Bilaga 2

Remissinstanser som avgett yttrande över betänkandet (SOU 1993:75)

Vissa

mervärdeskattefrågor II - Offentlig verksamhet m.m.

Yttrande över betänkandet har avgetts av

Generaltullstyrelsen, Riksskatteverket, Statens Kulturråd,

Konkurrensverket,

Vägverket, Kammarrätten i Jönköping, Svenska Bokförläggareföreningen,

Svenska

Bokhandlareföreningen, Sveriges Författarförbund, Sveriges

kyrkogårds- och

krematorieförbund, Svenska kommunförbundet, Landstingsförbundet,

Grossistförbundet Svensk Handel, Sveriges Industriförbund, Svenska

Arbetsgivareföreningen, Företagarnas Riksorganisation, Lantbrukarnas

Riksförbund, Föreningen Auktoriserade Revisorer, Tjänstemännens

Centralorganisation, Landsorganisationen i Sverige, Svenska

Journalistförbundet,

Svenska Tidningsutgivareföreningen, AB Svensk Bilprovning,

Bilindustriföreningen, Byggentreprenörerna, Föreningen Svensk

Fackpress,

Föreningen Svenska Läromedelsproducenter, Förlags- och

Medieföreningen,

Konstnärliga och Litterära Yrkesutövares Samarbetsnämnd,

Motorbranschens

Riksförbund, Svenska Veckopressens Tidningsutgivareförening, Sveriges

Bokförings- och Revisionsbyråers Förbund, Sveriges Köpmannaförbund,

Tjänsteförbundet, Svenska Musikförläggarföreningen, Landstinget i

Östergötlands

län, Telia, Bevakningsföretagens Riksförbund, Sveriges

Fastighetsägareförening,

Sveriges Tvätteriförbund, Sveriges Städentreprenörers Förbund,

Grafiska

Företagen, Svenska Franchiseföreningen, Skellefteå kommun.

 14

 Bilaga 3

LAGRÅDET

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1994-03-11

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Hamdahl, justitierådet Bo
[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Arne Baekkevold.

Enligt en lagrådsremiss den 3 mars 1994 (Finansdepartementet) har

regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring

i

mervärdesskattelagen (1994:000).

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren

Torbjörn
[REDACTED_EFTERNAMN].

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

 15

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 mars 1994

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.
[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN],

Dinkelspiel,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1993/94:225 Vissa

mervärdeskattefrågor

 16