Regeringens proposition 2001/02:145

Ändringar i arbetsmiljölagen

Prop.

2001/02:145

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen. Stockholm den 7 mars 2002 Göran[REDACTED_EFTERNAMN] Björn[REDACTED_EFTERNAMN] (Näringsdepartementet) Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås vissa ändringar i arbetsmiljölagen. När arbetsgivaren vidtar förebyggande åtgärder skall en utgångspunkt vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall undanröjs. Vidare föreslås att arbetsgivaren skall se till att endast arbetstagare som har fått tillräckliga instruktioner får tillträde till områden där det finns en påtaglig risk för ohälsa eller olycksfall. Dessa ändringar är föranledda av ett mo- tiverat yttrande från kommissionen angående Sveriges genomförande av rådets direktiv 89/391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet. Vidare föreslås att viss tillståndsgivning som idag sker hos Arbetsmil- jöverket skall kunna komma att ersättas av godkännande eller annat bevis om överensstämmelse med gällande krav. Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 augusti 2002. 1

Innehållsförteckning

Prop. 2001/02:145

1

Förslag till riksdagsbeslut .................................................................

3

2

Förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) .............

4

3

Ärendet och dess beredning..............................................................

6

4

Ramdirektivets genomförande..........................................................

6

5

Ett utvidgat bemyndigande i arbetsmiljölagen m.m. ......................

11

6

Ikraftträdande, kostnader m.m........................................................

13

7

Författningskommentar...................................................................

14

Bilaga 1 Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om

åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas

säkerhet och hälsa i arbetet ...................................................

16

Bilaga 2

Promemorians lagförslag ......................................................

18

Bilaga 3

Förteckning över remissinstanser .........................................

21

Bilaga 4

Lagrådsremissens lagförslag.................................................

22

Bilaga 5

Lagrådets yttrande.................................................................

24

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 7 mars 2002...........

26

Rättsdatablad...........................................................................................

27

2

1

Förslag till riksdagsbeslut

Prop. 2001/02:145

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160). 3

2

Förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160)

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2, 3 och 9 §§ samt 4 kap. 2 § arbets- miljölagen (1977:1160) 1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap. 2 § 2

Arbetsgivaren skall vidta alla åtgärder som behövs för att före- bygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. Arbetsgivaren skall vidta alla åtgärder som behövs för att före- bygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. En ut- gångspunkt skall därvid vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall undanröjs.

Arbetsgivaren skall beakta den särskilda risk för ohälsa och olycksfall som kan följa av att arbetstagaren utför arbete ensam. Lokaler samt maskiner, redskap, skyddsutrustning och andra tekniska anordningar skall underhållas väl. 3 § Arbetsgivaren skall se till att ar- betstagaren får god kännedom om de förhållanden, under vilka arbe- tet bedrivs, och att arbetstagaren upplyses om de risker som kan vara förbundna med arbetet. Ar- betsgivaren skall förvissa sig om att arbetstagaren har den utbild- ning som behövs och vet vad han har att iaktta för att undgå riskerna i arbetet.

1

Lagen omtryckt 1991:677.

2

Senaste lydelse 1999:841.

Arbetsgivaren skall se till att ar- betstagaren får god kännedom om de förhållanden, under vilka arbe- tet bedrivs, och att arbetstagaren upplyses om de risker som kan vara förbundna med arbetet. Ar- betsgivaren skall förvissa sig om att arbetstagaren har den utbild- ning som behövs och vet vad han har att iaktta för att undgå riskerna i arbetet. Arbetsgivaren skall se till att endast arbetstagare som har fått tillräckliga instruktioner får tillträde till områden där det finns en påtaglig risk för ohälsa eller olycksfall.

Prop. 2001/02:145 4

Vad som sägs i 8 § 

tredje 

styck- et om produktinformation och in- formation vid marknadsföring skall gälla även i fråga om ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall.

Arbetsgivaren skall genom att anpassa arbetsförhållandena eller vidta annan lämplig åtgärd ta hänsyn till arbetstagarens särskilda förutsättning- ar för arbetet. Vid arbetets planläggning och anordnande skall beaktas att människors förutsättningar att utföra arbetsuppgifter är olika. 9 § Den som tillverkar, importerar eller överlåter ett ämne, som kan föran- leda ohälsa eller olycksfall, skall vidta de åtgärder som behövs för att hindra eller motverka att ämnet vid avsedd användning innebär risk från skyddssynpunkt. Vad som sägs i 8 § andra styck- et om produktinformation och in- formation vid marknadsföring skall gälla även i fråga om ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall. 4 kap. 2§ 3

Om det behövs för att förebygga ohälsa eller olycksfall i arbetet får regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Arbetsmiljöverket föreskriva

1.

att arbetsprocesser, arbetsme- toder eller anläggningar, som är avsedda för verksamhet av visst slag får användas endast efter till- stånd,

2.

att tekniska anordningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall , endast efter till- stånd, godkännande eller annat bevis om överensstämmelse med gällande krav får släppas ut på marknaden, användas eller avläm- nas för att tas i bruk. Om det behövs för att förebygga ohälsa eller olycksfall i arbetet får regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Arbetsmiljöverket föreskriva att tillstånd, godkän- nande eller annat bevis om över- ensstämmelse med gällande krav fordras

1.

innan arbetsprocesser, ar- betsmetoder eller anläggningar får användas, och

2.

innan tekniska anordningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall får släppas ut på marknaden, användas eller avlämnas för att tas i bruk. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2002.

3 Senaste lydelse 2000:764. Prop. 2001/02:145 5 Prop. 2001/02:145 3 Ärendet och dess beredning Europeiska kommissionen (kommissionen) överlämnade den 1 februari 2000 ett motiverat yttrande till Sverige rörande genomförandet av rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja för- bättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (ramdirektivet). Kommissionen ansåg att Sverige underlåtit att fullgöra sina förpliktelser enligt Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EG- fördraget) och ramdirektivet vad gäller bl.a. direktivets artikel 6. I svar till kommissionen den 24 mars 2000 uppgav regeringen att det för att åstadkomma nödvändiga preciseringar och förtydliganden i den svenska regleringen krävdes ändringar i bl.a. arbetsmiljölagen. Artikel 6 i ramdirektivet i svensk språkversion finns i bilaga 1 . Arbetarskyddsstyrelsen föreslog i en skrivelse till regeringen den 29 juni 1999 en ändring av de gällande bemyndigandena i 4 kap. arbetsmil- jölagen (N1999/8853/ARM). Med anledning av kommissionens motiverade yttrande samt skrivelsen från Arbetarskyddsstyrelsen (nuvarande Arbetsmiljöverket) har inom Näringsdepartementet utarbetats en promemoria med förslag till ändring- ar i arbetsmiljölagen (N2001/9707/ARM). Promemorians lagförslag finns i bilaga 2.

Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 3 . En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig hos Näringsdepartementet (dnr N2001/9707/ARM). Lagrådet Regeringen beslutade den 7 februari 2002 att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4 . Lagrådets yttrande finns i bilaga 5 . Regeringen har följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behand- las i avsnitt 4 samt i författningskommentaren. 4 Ramdirektivets genomförande

Regeringens förslag: När arbetsgivaren vidtar förebyggande åtgärder skall en utgångspunkt vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall undanröjs. Arbetsgivaren skall se till att endast arbetstagare som har fått till- räckliga instruktioner får tillträde till områden där det finns en påtaglig risk för ohälsa eller olycksfall.

Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering- ens. 6

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget. Prop. 2001/02:145 Landsorganisationen i Sverige (LO), Tjänstemännens Centralorganisa- tion (TCO) samt Arbetslivsinstitutet har synpunkter på lagtextens ut- formning. Föreningen Svenskt Näringsliv anser att de föreslagna änd- ringarna inte får leda till någon förändring av tillämpningsprincipen om att de insatser som krävs för att förbättra arbetsmiljön inte får vara orim- liga i förhållande till de resultat som kan uppnås

.

Bakgrunden till regeringens förslag Ramdirektivet Syftet med ramdirektivet är att initiera åtgärder för att främja förbättring- ar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet.

Enligt artikel 6.1 skall arbetsgivaren vidta tillräckliga åtgärder till

skydd för arbetstagarnas säkerhet och hälsa. Dessa åtgärder skall verk-

ställas med utgångspunkt i de allmänna principer för förebyggande arbete

som anges i artikel 6.2, vars punkt f enligt den officiella svenska ver-

sionen av ramdirektivet anger som allmän princip att farliga ämnen

skall ersättas med ämnen som inte är farliga eller mindre farliga.

Enligt artikel 6.3 d skall arbetsgivaren med beaktande av verksamhe-

tens art vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att endast de arbetsta-

gare som fått tillräckliga instruktioner får tillträde till särskilt riskfyllda

och farliga områden.

Arbetsmiljölagen

I arbetsmiljölagen (1977:1160) finns regler som har till ändamål att före-

bygga ohälsa och olycksfall i arbetet samt att även i övrigt uppnå en god

arbetsmiljö. Bestämmelserna är inriktade på positiva åtgärder.

I 2 kap. arbetsmiljölagen finns bestämmelser om arbetsmiljöns beskaf-

fenhet. Av 1 § framgår att arbetsmiljön skall vara tillfredsställande med

hänsyn till arbetets natur och den sociala och tekniska utvecklingen i

samhället.

I 3 kap. behandlas vem som har ansvaret för arbetsmiljön. Enligt 1 §

skall bestämmelserna i detta kapitel tillämpas med beaktande av kraven

på arbetsmiljöns beskaffenhet enligt 2 kap. Detta innebär bl.a. att den

intresseavvägning som skall göras enligt 2 kap. 1 § skall beaktas då ar-

betsgivarens skyldigheter enligt detta kapitel fastslås. I 2 § föreskrivs

bl.a. en allmän skyldighet för arbetsgivaren att vidta alla åtgärder som

behövs för att förebygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycks-

fall. Arbetsgivaren är skyldig att systematiskt planera, leda och kontrolle-

ra verksamheten på ett sätt som leder till att arbetsmiljön uppfyller kra-

ven i arbetsmiljölagen och i meddelade föreskrifter (2 a §). Av 2 kap. 6 §

framgår slutligen att ämne som kan föranleda ohälsa eller olycksfall får

användas endast under förhållanden som ger betryggande säkerhet.

Arbetsgivaren är vidare skyldig att bl.a. se till att arbetstagaren får god

kännedom om de förhållanden under vilka arbetet bedrivs och att arbets-

tagaren upplyses om de risker som kan vara förbundna med arbetet (3

7

kap. 3 §). I förarbetena till arbetsmiljölagen (prop. 1976/77:149 s. 257) Prop. 2001/02:145 understryks att arbetsgivaren skall ha ansvaret för att ingen sätts att skö- ta ett arbete utan att ha de kunskaper som behövs. Arbetsmiljöverkets föreskrifter Arbetsmiljöverket har med stöd av arbetsmiljölagen meddelat föreskrifter om Systematiskt arbetsmiljöarbete (AFS 2001:1). Föreskrifterna ersätter de tidigare föreskrifterna Internkontroll av arbetsmiljön (AFS 1996:6). Med systematiskt arbetsmiljöarbete menas i de nya föreskrifterna ar- betsgivarens arbete med att undersöka, genomföra och följa upp verk- samheten på ett sådant sätt att ohälsa och olycksfall i arbetet förebyggs och en tillfredsställande arbetsmiljö uppnås. Föreskrifterna anger bland annat att det systematiska arbetsmiljöarbetet skall ingå som en naturlig del i verksamheten och innehåller bestämmelser om medverkan, arbets- miljöpolicy och rutiner. Bestämmelser i miljöbalken Vissa bestämmelser med betydelse för arbetstagarnas hälsa och säkerhet finns också i miljöbalken. I 2 kap. 6 § miljöbalken stadgas att alla som bedriver eller avser att bedriva verksamhet eller vidta åtgärd skall undvi- ka att använda eller sälja sådana kemiska produkter eller biotekniska or- ganismer som kan befaras medföra risker för människors hälsa eller mil- jön, om de kan ersättas med sådana produkter eller organismer som kan antas vara mindre farliga. Motsvarande krav gäller i fråga om varor som innehåller eller som behandlats med en kemisk produkt eller bioteknisk organism. Bestämmelsen ger uttryck för den så kallade produktvalsprin- cipen. Enligt förarbetena till miljöbalken (prop. 1997/98:45 del 2 s. 22) innebär principen att skadliga ämnen och beredningar, som i och för sig är tillåtna skall undvikas eller, om användaren ändå uppnår ändamålet med användningen, ersättas med sådana som är mindre riskabla eller helt ofarliga. 2 kap. 6 § miljöbalken ersätter den tidigare 5 § i lagen (1985:426) om kemiska produkter, vilken föreskrev att kemiska produk- ter som kan ersättas med mindre farliga produkter skall undvikas. Skälen för regeringens förslag Förebyggande åtgärder Artikel 6.2 f Enligt den officiella svenska versionen av artikel 6.2 f i ramdirektivet skall arbetsgivaren ha som utgångspunkt i sitt förebyggande arbete att ersätta farliga ämnen med ämnen som inte är farliga eller mindre farli- ga. Den svenska versionen skiljer sig emellertid från samtliga övriga officiella språkversioner som inte talar om farliga ämnen utan om fritt översatt det farliga respektive det som är farligt. Det är troli- gen de senare språkversionerna som legat till grund för kommissionens bedömning av huruvida Sverige uppfyllt direktivets krav. 8 Kommissionen anför i sitt motiverade yttrande att artikel 6.2 f utgör en tvingande princip som måste vara utgångspunkt för arbetsgivaren när åtgärder skall vidtas. Kommissionen anser att regleringen i 2 kap. 6 § arbetsmiljölagen endast innebär en mycket allmän skyldighet för arbets- givaren, varför direktivets krav inte kan anses vara uppfyllda genom den bestämmelsen. Kommissionen anser inte heller att 5 § i lagen om kemis- ka produkter (numera ersatt av 2 kap. 6 § miljöbalken) uppfyller direkti- vets krav, då principen i artikel 6.2 f är tillämplig på allt som är farligt i arbetsmiljön. Regeringen anser det angeläget att Sverige på ett tillfredsställande sätt genomför de EG-direktiv som antagits. Regeringens bedömning är att den nuvarande regleringen i arbetsmiljölagen och miljöbalken i och för sig borde anses uppfylla direktivets krav. Med hänsyn till kommissionens bedömning, att Sverige inte med tillräcklig tydlighet har genomfört arti- kel 6.2 f i ramdirektivet, bör dock 3 kap. 2 § 1 st. arbetsmiljölagen, enligt vilken arbetsgivaren bl.a. skall vidta alla åtgärder som behövs för att fö- rebygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall, kompletteras så att det inte råder någon tvekan om att direktivets bestämmelse till fullo genomförts i svensk rätt. I promemorian har föreslagits att detta stycke skall kompletteras med en reglering om att En utgångspunkt skall där- vid vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall änd- ras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall minskar.

LO anser att den i promemorian föreslagna lydelsen kan komma att skapa en ny otydlighet. Genom att behandla ohälsa och olycksfall på samma sätt kan det, enligt LO , framstå som om målet inte är att förhindra att olycksfall inträffar. LO vill att det av lagtexten skall framgå att ut- gångspunkten skall vara att förhindra olycksfall. Arbetslivsinstitutet har framfört en närliggande synpunkt när det gäller lagtextens utformning. Enligt Arbetslivsinstitutet bör lagtexten, för att komma i bättre samklang med direktivets bestämmelse, ange att utgångspunkten skall vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall undanröjs eller minskar. Regeringen gör följande bedömning. Direktivets bestämmelse får för- stås så att utgångspunkten för arbetsgivarens förebyggande arbete skall vara att det som är farligt, sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall, skall ersättas med sådant som är ofarligt eller, om det inte går, med så- dant som är mindre farligt. Det skall med andra ord inte föreligga någon möjlighet för arbetsgivaren att ersätta det farliga med något mindre far- ligt om det farliga kan ersättas med något ofarligt. Regeringen anser att detta förhållande bör kunna uttryckas så att utgångspunkten för arbetsgi- varens förebyggande arbete skall vara att sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall undanröjs. Eftersom det är fråga om en utgångspunkt ligger det i sakens natur att arbetsgivaren inte alltid har möjlighet att helt un- danröja eller förhindra risken för ohälsa eller olycksfall. Åtgärderna får i sådant fall syfta till att minska denna risk. Prop. 2001/02:145 9

Tillräckliga instruktioner Artikel 6.3 d

Prop. 2001/02:145

Enligt artikel 6.3 d skall arbetsgivaren vidta lämpliga åtgärder för att sä- kerställa att endast de arbetstagare som fått tillräckliga instruktioner får tillträde till särskilt riskfyllda och farliga områden. Kommissionen har i sitt motiverade yttrande anfört att Sverige genom att inte reglera arbetsgivarnas åtgärder för att på så sätt begränsa tillträdet till sådana områden inte har genomfört artikel 6.3 d i direktivet i den na- tionella lagstiftningen på rätt sätt. Enligt 3 kap. 3 § 1 st. arbetsmiljölagen skall arbetsgivaren

se till att arbetstagaren får god kännedom om de förhållanden under vilka arbetet bedrivs

upplysa arbetstagaren om de risker som kan vara förbundna med ar- betet

förvissa sig om att arbetstagaren har den utbildning som behövs, samt

förvissa sig om att arbetstagaren vet vad han har att iaktta för att undgå riskerna i arbetet.

I promemorian föreslås att ovan nämnda bestämmelse skall komplette- ras med en regleringen om att arbetsgivaren skall se till att endast ar- betstagare som har fått tillräckliga instruktioner får tillträde till områden där det finns en allvarlig och påtaglig risk för ohälsa eller olycksfall. Regeringen anser med hänsyn till kommissionens bedömning att ar- betsmiljölagen bör kompletteras så att det inte råder någon tvekan om att direktivets bestämmelse till fullo genomförts i svensk rätt.

LO anser att begreppen tillräckliga instruktioner och allvarlig och påtaglig risk bör preciseras. Svenskt Näringsliv har framfört liknande synpunkter och ansett att texten måste kompletteras med någon form av vägledning som klargör arbetsgivarens skyldigheter. Näringslivets nämnd för regelgranskning har anfört att utformningen av lagtexten är allmän och att det därför är extra viktigt att Arbetsmiljöverket vid ut- formningen av föreskrifter genomför samråd med berörda samt upprättar konsekvensutredningar som klart redovisar konsekvenserna för arbetsgi- varna. TCO anser att det av lagtexten bör framgå att arbetsgivarens skyl- dighet omfattar såväl tillträde som tjänstgöring inom farliga områden.

Lagrådet har beträffande uttrycket allvarlig och påtaglig risk för ohäl- sa och olycksfall anfört att uttrycket allvarlig knappast är det språkligt rätta för att beteckna graden av risk samt att uttryckssättet inte är väl an- passat till ordvalet på andra ställen i arbetsmiljölagen där regleringen avser någon form av kvalificerad risk för ohälsa eller olycksfall. Lagrådet har anfört att det räcker med att ange att risken för ohälsa och olycksfall är påtaglig och att ordet allvarlig därför bör utgå. Regeringen delar Lagrådets bedömning. När det gäller några av remissinstansernas krav på precisering och väg- ledning vill regeringen framhålla att de i lagtexten använda begreppen i huvudsak skall återspegla direktivets och att tolkningen av dessa i sista hand ligger på EG-domstolen. Viss vägledning, grundad på ordalydelsen, finns i författningskommentaren till ifrågavarande paragraf. Som När- ingslivets nämnd för regelgranskning föreslår kan Arbetsmiljöverket an- vända sitt generella bemyndigande för att ytterligare klargöra tillämp- ningen vad avser arbetsgivarens skyldigheter. När det gäller synpunkten 10 från TCO anser regeringen att den föreslagna lydelsen omfattar såväl Prop. 2001/02:145 tillträde som tjänstgöring inom farliga områden eftersom tillträdet får anses vara en förutsättning för tjänstgöringen.

5

Ett utvidgat bemyndigande i arbetsmiljölagen m.m.

Regeringens förslag: Regeringen eller, efter regeringens bestämman- de, Arbetsmiljöverket skall få föreskriva att arbetsprocesser, arbetsme- toder, anläggningar får användas inte endast efter tillstånd, som idag är fallet, utan också efter godkännande eller annat bevis om överens- stämmelse med gällande krav.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har inte något att erinra mot förslaget.

Bakgrunden till regeringens förslag: I 4 kap. arbetsmiljölagen

(1977:1160) finns regler om bemyndiganden. Bestämmelserna innebär

att regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Arbetsmiljöverket

får meddela föreskrifter gällande vissa frågor. Med stöd av 4 kap. 2 § får

regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Arbetsmiljöverket om

det behövs för att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet föreskriva

dels att arbetsprocesser, arbetsmetoder eller anläggningar, som är av-

sedda för verksamhet av ett visst slag får användas endast efter tillstånd

(punkt 1),

dels att tekniska anordningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa el-

ler olycksfall, endast efter tillstånd, godkännande eller annat bevis om

överensstämmelse med gällande krav får släppas ut på marknaden, an-

vändas eller avlämnas för att tas i bruk (punkt 2).

Arbetsmiljöverket har bemyndigats att meddela föreskrifter enligt 4

kap. 2 § arbetsmiljölagen (se arbetsmiljöförordningen (1977:1166)).

I lagen (1992:1119) om teknisk kontroll regleras så kallad ackredite-

ring. Ackreditering innebär bekräftelse på ett organs kompetens att utföra

viss provning, certifiering eller besiktning. Ackrediteringen utförs av

Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC).

Skälen för regeringens förslag

Ett utvidgat bemyndigande

Arbetsmiljöverket anför i sin skrivelse till regeringen i huvudsak följan-

de. Det nuvarande systemet med förhandstillstånd från Arbetsmiljöverket

när det gäller arbetsprocesser, arbetsmetoder och anläggningar medför en

mycket stor resursåtgång för verket. Den omfattande ärendehantering

som följer med tillståndsprövningen innebär inte en rimlig prioritering av

verkets resurser. Kravet på tillstånd är ibland onödigt långtgående och

bör istället kunna ersättas med ett krav på ackreditering eller något annat

11

bevis om överensstämmelse med gällande krav. Ett exempel på sådana

Prop. 2001/02:145

onödiga tillståndsärenden gäller användandet av provning med gas. På

detta område meddelas i genomsnitt ca 100 tillstånd och 100 förlängda

tillstånd per år. Att en sådan arbetsmetod får användas endast efter till-

stånd från Arbetsmiljöverket beror på att den nuvarande lydelsen av 4

kap. 2 § 1 arbetsmiljölagen inte gör det möjligt att överlämna kontrollen

och bedömningen av sådana ärenden åt ackrediterade organ. En sådan

möjlighet finns däremot beträffande tekniska anordningar och ämnen i

enlighet med punkt 2 i den nämnda paragrafen.

Enligt Arbetsmiljöverket har bristen på resurser lett till att det i dag är

mycket långa handläggningstider för tillståndsärendena hos verket, att

kontroller och bedömningar i dessa ärenden har en mindre tillfredsstäl-

lande kvalitet samt att det beviljas alltför många dispenser i dessa ären-

den. Detta är, enligt Arbetsmiljöverket, inte bra ur skyddssynpunkt.

Regeringen kan inledningsvis konstatera att det i den aktuella lagtexten

föreligger en skillnad när det gäller kontroll och bedömning av arbets-

processer, arbetsmetoder eller anläggningar å ena sidan och kontroll och

bedömning av tekniska anordningar och ämnen å den andra sidan. Fram

till år 1992 utfördes i Sverige produktkontroll i allmänhet genom myn-

dighetskontroll som utmynnade i ett beslut om godkännande. I och med

EES-avtalet och genomförandet av EG:s produktdirektiv ändrades ar-

betsmiljölagens regler om produktkontroll (4 kap. 2 § 2). Det är, enligt

regeringen, svårt att se att eventuella risker för ohälsa och olycksfall på

grund av en teknisk anordning eller ett ämne skulle vara mindre än even-

tuella risker på grund av ett förfarande eller en anläggning. Den skillnad

som föreligger mellan 4 kap. 2 § 1 respektive 2 arbetsmiljölagen tycks

därför inte vara motiverad ur skyddssynpunkt. Skillnaden tycks inte hel-

ler, enligt regeringen, av andra skäl vara motiverad. Till detta kommer att

det sedan en lång tid tillbaka är en allmän uppfattning att myndigheter

inte skall syssla med direkt teknisk kontroll, utan att sådana uppgifter

skall flyttas till olika slag av ackrediterade organ som kan sköta uppgif-

terna både bättre och snabbare.

Mot denna bakgrund bör 4 kap. 2 § arbetsmiljölagen ändras så att det

också blir möjligt att föreskriva att även arbetsprocesser, arbetsmetoder

eller anläggningar får användas endast efter godkännande eller annat be-

vis om överensstämmelse med gällande krav.

Övrigt

I 3 kap. 8 § arbetsmiljölagen ( 1977:1160) stadgas följande. Den som

tillverkar, importerar, överlåter eller upplåter en maskin, ett redskap,

skyddsutrustning eller annan teknisk anordning skall se till att anord-

ningen erbjuder betryggande säkerhet mot ohälsa och olycksfall, när den

släpps ut på marknaden, avlämnas för att tas i bruk eller ställs ut till för-

säljning (första stycket). En teknisk anordning som inte uppfyller kraven

i första stycket får visas på mässor, utställningar eller liknande om det

tydligt anges att kraven inte är uppfyllda och att anordningen inte får

släppas ut på marknaden eller avlämnas för att tas i bruk förrän den upp-

fyller kraven. Sätts anordningen i funktion skall tillräckliga säkerhetsåt-

gärder vidtas mot olycksfall (andra stycket). Uppgifter om anordningen

som är av betydelse för att förebygga ohälsa och olycksfall (produktin-

12

formation) skall lämnas vid avlämnandet genom tydlig märkning eller på Prop. 2001/02:145 annat sätt. Information av särskild betydelse för arbetsmiljön skall läm- nas vid marknadsföring av anordningen (tredje stycket). I 3 kap. 9 § första stycket arbetsmiljölagen föreskrivs att den som till- verkar, importerar eller överlåter ett ämne, som kan föranleda ohälsa el- ler olycksfall, skall vidta de åtgärder som behövs för att hindra eller mot- verka att ämnet vid avsedd användning innebär risk från skyddssynpunkt. I andra stycket stadgas att vad som sägs i 8 § andra stycket om produkt- information och information vid marknadsföring skall gälla även i fråga om ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall. Det tycks vara uppenbart att den hänvisning rörande information som i 9 § andra stycket görs till 8 § andra stycket rätteligen avser 8 § tredje stycket . Detta fel bör rättas till. 6 Ikraftträdande, kostnader m.m. Ikraftträdande Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 augusti 2002. Ramdirektivets genomförande De föreslagna ändringarna i 3 kap. arbetsmiljölagen är en följd av att Sverige är skyldigt att genomföra ramdirektivet. De föreslagna ändring- arna innebär ett lagtekniskt förtydligande och förutses inte få några kon- sekvenser i praktiken. Mot denna bakgrund förutses inte heller några ef- fekter för små företag. Ett utvidgat bemyndigande Den föreslagna ändringen i 4 kap. arbetsmiljölagen (1977:1160) rörande bemyndiganden avseende kontroll och bedömning av arbetsprocesser, arbetsmetoder och anläggningar innebär att viss tillståndsgivning som i dag sker hos Arbetsmiljöverket kan komma att ersättas av godkännande eller annat bevis om överensstämmelse med gällande krav. Sådana bevis kan utfärdas antingen indirekt genom att ackrediterade organ bedömer de företag som skall använda processen, metoden eller anläggningen eller direkt genom att dessa företag ackrediteras av SWEDAC att använda dessa. Förutsatt att Arbetsmiljöverket utnyttjar det utökade bemyndigan- det, dvs. föreskriver att en viss typ av ärenden skall hanteras på detta sätt i stället för genom tillståndsbeslut från verket, kan följande konsekvenser förutses för företagen. Regelverket blir enklare att tillämpa för företagen och den praktiska hanteringen underlättas om företagen inte längre behöver vända sig till olika organ för att till exempel få använda en viss teknisk anordning (SWEDAC eller ackrediterat organ) respektive få använda en viss ar- betsmetod (Arbetsmiljöverket). Vad i övrigt beträffar företagens förbere- 13 delser av ansökan förutses inte någon förändring, då det endast är fråga Prop. 2001/02:145 om att flytta över en och samma bedömning från ett organ till ett annat. Handläggningstiderna förutses bli kortare hos ackrediterade organ än hos Arbetsmiljöverket. Tillståndsgivningen hos Arbetsmiljöverket är kost- nadsfri för företagen, medan motsvarande hantering hos SWEDAC och ackrediterade organ är avgiftsbelagd. Förslaget kommer därmed under ovan angiven förutsättning att leda till en viss kostnadsökning för de företag som berörs. Det bör dock i sammanhanget framhållas att Arbetsmiljöverket i sam- band med utarbetandet av de eventuella föreskrifterna är skyldigt att göra en konsekvensanalys för att utreda förslagens effekter för bl.a. små före- tag. Om Arbetsmiljöverket utnyttjar det utvidgade bemyndigandet kommer verkets arbetsuppgifter att minska och därmed även verkets kostnader. 7 Författningskommentar 3 kap. 2 § I paragrafen har i första stycket tillförts en mening som förtydligar att när arbetsgivaren vidtar förebyggande åtgärder skall en utgångspunkt vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall, dvs. allt som är far- ligt , skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall un- danröjs. Med sådant avses exempelvis ämnen, anordningar och arbetsor- ganisation. Som framhållits i avsnitt 4 ligger i begreppet utgångspunkt att det inte alltid är möjligt att helt undanröja risken för ohälsa eller olycksfall. I så- dant fall skall arbetsgivaren i allt fall vidta åtgärder för att minska denna risk. 3 kap. 3 § I paragrafen har i första stycket tillförts en mening som förtydligar att arbetsgivaren skall se till att endast arbetstagare som har fått tillräckliga instruktioner får tillträde till områden där det finns en påtaglig risk för ohälsa eller olycksfall. Tillräckliga instruktioner innebär att instruktio- nerna skall anpassas till den enskilda individens behov och kunskaper. Med områden avses varje plats där arbetstagaren kan befinna sig, såväl inom som utom fast driftsställe. Påtaglig risk innebär att det finns en viss sannolikhet för att händelsen skall inträffa. Särskilt riskfyllda och farliga områden är exempel på områden som omfattas av bestämmelsen. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. 3 kap. 9 § I paragrafen har i andra stycket en felaktig hänvisning rättats till. 14

4 kap. 2 §

Prop. 2001/02:145

I paragrafen har gjorts en ändring i sak som innebär att regeringen eller,

efter regeringens bestämmande, Arbetsmiljöverket får föreskriva att ar-

betsprocesser, arbetsmetoder eller anläggningar, får användas inte endast

efter tillstånd utan även efter godkännande eller annat bevis om överens-

stämmelse med gällande krav.

Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter.

15 Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet Prop. 2001/02:145 Bilaga 1 Artikel 6 Arbetsgivarens allmänna skyldigheter

1.

Inom ramen för sina skyldigheter skall arbetsgivaren vidta tillräckliga åtgärder till skydd för arbetstagarnas säkerhet och hälsa, inbegripet före- byggande av risker i arbetet och tillhandahållande av information och utbildning samt iordningställande av erforderlig organisation och nöd- vändiga resurser.

Arbetsgivaren skall vara uppmärksam på behovet av att avpassa dessa åtgärder med hänsyn till ändrade omständigheter och sträva efter att för- bättra de rådande förhållandena.

2.

Arbetsgivaren skall verkställa de åtgärder som avses i punkt 1 första stycket med utgångspunkt från följande allmänna principer för förebyg- gande arbete:

a)

undvika risker,

b)

utvärdera risker, som inte kan undvikas,

c)

bekämpa riskerna vid källan,

d)

anpassa arbetet till den enskilde, i synnerhet vad gäller utformning- en av arbetsplatser, val av arbetsutrustning och val av arbets- och produktionsmetoder, med avsikt att framförallt reducera monotont arbete och arbete med fastställt ackord och minska effekterna av sådant arbete på hälsan,

e)

ta hänsyn till den tekniska utvecklingen,

f)

ersätta farliga ämnen med ämnen som inte är farliga eller mindre far-

liga,

g)

utveckla en enhetlig övergripande policy för det förebyggande arbe- tet, vilken omfattar teknik, arbetsorganisation, arbetsbetingelser, sociala relationer och påverkan från faktorer i arbetsmiljön,

h)

prioritera gemensamma skyddsåtgärder framför individinriktade skyddsåtgärder,

i)

ge arbetstagarna tillräckliga instruktioner.

3.

Utan att det inskränker de övriga bestämmelserna i detta direktiv skall arbetsgivaren göra följande med beaktande av verksamhetens art:

a)

Arbetsgivaren skall utvärdera riskerna för arbetstagarnas säkerhet och hälsa, bland annat vid val av arbetsutrustning, de kemiska ämnen och preparat som används samt arbetsplatsernas utformning.

Som en följd av denna utvärdering, skall vid behov de förebyggande åtgärder samt de arbets- och produktionsmetoder, som tillämpas av ar- betsgivaren 16

 garantera en förbättring av skyddsnivån för arbetstagarna med avse-

Prop. 2001/02:145

ende på säkerhet och hälsa,

Bilaga 1

 integreras i all verksamhet och på alla nivåer inom företaget och/eller

verksamheten.

b)

Då arbetsgivaren uppdrar åt arbetstagaren att utföra vissa arbetsupp- gifter skall han ta hänsyn till dennes kunskaper på arbetarskyddsområdet.

c)

Arbetsgivaren skall se till att planläggning och införande av ny tek- nik blir föremål för överläggningar med arbetstagarna och/eller deras representanter i fråga om följdverkningarna för arbetstagarnas säkerhet och hälsa i samband med val av utrustning och förändringar i arbetsbe- tingelser och arbetsmiljön.

d)

Arbetsgivaren skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att en- dast de arbetstagare, som fått tillräckliga instruktioner, får tillträde till särskilt riskfyllda och farliga områden.

4.

Utan att det inskränker övriga bestämmelser i detta direktiv skall ar- betsgivare, där flera företag samtidigt driver verksamhet på ett arbetsstäl- le, samverka vid tillämpningen av reglerna om säkerhet, hälsa och ar- betshygien samt, med beaktande av verksamhetens art, samordna sina åtgärder i skyddshänseende och i frågor som rör förebyggande av risker i arbetet samt underrätta varandra och sina respektive arbetstagare och/eller arbetstagarrepresentanter om dessa risker.

5.

Åtgärder som rör säkerhet, hygien och hälsa i arbetet får under inga förhållanden medföra några kostnader för arbetstagarna.

17 Promemorians lagförslag Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2, 3 4 och 9 §§ samt 4 kap. 2 § arbets- miljölagen (1977:1160) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3

kap.

2 § Arbetsgivaren skall vidta alla åtgärder som behövs för att före- bygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. Arbetsgivaren skall vidta alla åtgärder som behövs för att före- bygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. En ut- gångspunkt skall därvid vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall minskar.

Arbetsgivaren skall beakta den särskilda risk för ohälsa och olycksfall som kan följa av att arbetstagaren utför arbete ensam. Lokaler samt maskiner, redskap, skyddsutrustning och andra tekniska anordningar skall underhållas väl.

3 §

Arbetsgivaren skall se till att ar-

Arbetsgivaren skall se till att ar-

betstagaren får god kännedom om

betstagaren får god kännedom om

de förhållanden, under vilka arbe-

de förhållanden, under vilka arbe-

tet bedrivs, och att arbetstagaren

tet bedrivs, och att arbetstagaren

upplyses om de risker som kan

upplyses om de risker som kan

vara förbundna med arbetet. Ar-

vara förbundna med arbetet. Ar-

betsgivaren skall förvissa sig om

betsgivaren skall förvissa sig om

att arbetstagaren har den utbild-

att arbetstagaren har den utbild-

ning som behövs och vet vad han

ning som behövs och vet vad han

har att iaktta för att undgå riskerna

har att iaktta för att undgå riskerna

i arbetet.

i arbetet. Arbetsgivaren skall se till

att endast arbetstagare som har

fått tillräckliga instruktioner får

tillträde till områden där det finns

en allvarlig och påtaglig risk för

ohälsa eller olycksfall.

Arbetsgivaren skall genom att anpassa arbetsförhållandena eller vidta annan lämplig åtgärd ta hänsyn till arbetstagarens särskilda förutsättning- ar för arbetet. Vid arbetets planläggning och anordnande skall beaktas att människors förutsättningar att utföra arbetsuppgifter är olika.

4 Jfr rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättring- ar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet (EGT L 183, 29.6.1989, s. 1, Celex 31989L0391). Prop. 2001/02:145 Bilaga 2 18

Vad som sägs i 8 § 

tredje 

styck- et om produktinformation och in- formation vid marknadsföring skall gälla även i fråga om ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall.

9 § Den som tillverkar, importerar eller överlåter ett ämne, som kan föran- leda ohälsa eller olycksfall, skall vidta de åtgärder som behövs för att hindra eller motverka att ämnet vid avsedd användning innebär risk från skyddssynpunkt. Vad som sägs i 8 § andra styck- et om produktinformation och in- formation vid marknadsföring skall gälla även i fråga om ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall.

4

kap.

2§ Om det behövs för att förebygga ohälsa eller olycksfall i arbetet får regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Arbetsmiljöverket föreskriva att

1.

att arbetsprocesser, arbets- metoder eller anläggningar, som är avsedda för verksamhet av visst slag får användas endast efter tillstånd,

2.

att tekniska anordningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall, endast efter till- stånd, godkännande eller annat bevis om överensstämmelse med gällande krav får släppas ut på marknaden, användas eller av- lämnas för att tas i bruk.

Om det behövs för att förebygga ohälsa eller olycksfall i arbetet får regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Arbetsmiljöverket föreskriva att dels arbetsprocesser, arbetsmetoder eller anläggningar som är avsedda för verksamhet av visst slag, dels tekniska anord- ningar eller ämnen som kan föran- leda ohälsa eller olycksfall, endast efter tillstånd, godkännande eller annat bevis om överensstämmelse med gällande krav, får släppas ut på marknaden, användas eller avlämnas för att tas i bruk

I föreskrift som avses i första stycket får anges att det i anslut- ning till ett tillstånd eller ett god- kännande kan fastställas krav på produktinformation och på villkor som skall gälla vid tillverkning I föreskrift som avses i första stycket får anges att det i anslut- ning till ett tillstånd eller ett god- kännande kan fastställas krav på produktinformation och på villkor som skall gälla vid tillverkning Prop. 2001/02:145 Bilaga 2 19 samt på kontroll efter tillverkning. I sådan föreskrift kan även anges att ett tillstånd eller godkännande kan förenas med villkor för an- vändningen. Föreskrift som avses i första stycket 2 kan vidare ange villkor vars uppfyllande skall ut- göra förutsättning för tillstånd eller godkännande.

samt på kontroll efter tillverkning.

Prop. 2001/02:145

I sådan föreskrift kan även anges

Bilaga 2

att ett tillstånd eller godkännande

kan förenas med villkor för an-

vändningen. Föreskrift som avses i

första stycket om tekniska anord-

ningar och ämnen kan vidare ange

villkor vars uppfyllande skall ut-

göra förutsättning för tillstånd eller

godkännande.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2002. 20 Förteckning över remissinstanser Prop. 2001/02:145 Bilaga 3

Remissyttranden över Ändringar i arbetsmiljölagen (Ds 2001:50) har avgetts av Arbetsmiljöverket, Naturvårdsverket, Svenskt Näringsliv, Svenska kommunförbundet, Sveriges Akademikers Centralorganisation (SACO), Arbetsgivarverket, Tjänstemännens Centralorganisation (TCO), Landsorganisationen i Sverige (LO), Företagarnas Riksorganisation, Landstingsförbundet, Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC), Arbetslivsinstitutet och Näringslivets nämnd för regel- granskning.

21 Lagrådsremissens lagförslag Förslag till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2, 3 och 9 §§ samt 4 kap. 2 § arbets- miljölagen (1977:1160) 5 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap. 2 § 6

Arbetsgivaren skall vidta alla åtgärder som behövs för att före- bygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. Arbetsgivaren skall vidta alla åtgärder som behövs för att före- bygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. En ut- gångspunkt skall därvid vara att allt sådant som kan leda till ohälsa eller olycksfall skall ändras eller ersättas så att risken för ohälsa eller olycksfall undanröjs.

Arbetsgivaren skall beakta den särskilda risk för ohälsa och olycksfall som kan följa av att arbetstagaren utför arbete ensam. Lokaler samt maskiner, redskap, skyddsutrustning och andra tekniska anordningar skall underhållas väl. 3 § Arbetsgivaren skall se till att ar- betstagaren får god kännedom om de förhållanden, under vilka arbe- tet bedrivs, och att arbetstagaren upplyses om de risker som kan vara förbundna med arbetet. Ar- betsgivaren skall förvissa sig om att arbetstagaren har den utbild- ning som behövs och vet vad han har att iaktta för att undgå riskerna i arbetet. Arbetsgivaren skall se till att ar- betstagaren får god kännedom om de förhållanden, under vilka arbe- tet bedrivs, och att arbetstagaren upplyses om de risker som kan vara förbundna med arbetet. Ar- betsgivaren skall förvissa sig om att arbetstagaren har den utbild- ning som behövs och vet vad han har att iaktta för att undgå riskerna i arbetet. Arbetsgivaren skall se till att endast arbetstagare som har fått tillräckliga instruktioner får tillträde till områden där det finns en allvarlig och påtaglig risk för ohälsa eller olycksfall.

5

Lagen omtryckt 1991:677.

6

Senaste lydelse 1999:841.

Prop. 2001/02:145 Bilaga 4 22

Vad som sägs i 8 § 

tredje 

styck- et om produktinformation och in- formation vid marknadsföring skall gälla även i fråga om ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall.

Arbetsgivaren skall genom att anpassa arbetsförhållandena eller vidta annan lämplig åtgärd ta hänsyn till arbetstagarens särskilda förutsättning- ar för arbetet. Vid arbetets planläggning och anordnande skall beaktas att människors förutsättningar att utföra arbetsuppgifter är olika. 9 § Den som tillverkar, importerar eller överlåter ett ämne, som kan föran- leda ohälsa eller olycksfall, skall vidta de åtgärder som behövs för att hindra eller motverka att ämnet vid avsedd användning innebär risk från skyddssynpunkt. Vad som sägs i 8 § andra styck- et om produktinformation och in- formation vid marknadsföring skall gälla även i fråga om ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall. 4 kap. 2§ 7

Om det behövs för att förebygga ohälsa eller olycksfall i arbetet får regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Arbetsmiljöverket föreskriva

1.

att arbetsprocesser, arbets- metoder eller anläggningar, som är avsedda för verksamhet av visst slag får användas endast efter tillstånd,

2.

att tekniska anordningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall, endast efter till- stånd, godkännande eller annat bevis om överensstämmelse med gällande krav får släppas ut på marknaden, användas eller av- lämnas för att tas i bruk.

Om det behövs för att förebygga ohälsa eller olycksfall i arbetet får regeringen eller, efter regeringens bestämmande, Arbetsmiljöverket föreskriva att arbetsprocesser, arbetsmetoder, anläggningar, tek- niska anordningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall får släppas ut på mark- naden, användas eller avlämnas för att tas i bruk endast efter till- stånd, godkännande eller annat bevis om överensstämmelse med gällande krav.

Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2002.

7 Senaste lydelse 2000:764. Prop. 2001/02:145 Bilaga 4 23

Lagrådets yttrande

Prop. 2001/02:145

Bilaga 5

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2002-02-21

Närvarande: f.d. regeringsrådet Karl-Ingvar Rundqvist, regerings-

rådet Marianne Eliason, justitierådet Severin Blomstrand.

Enligt en lagrådsremiss den 7 februari 2002 (Näringsdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160).

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Gösta Ihrfelt.

Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet :

3 kap. 3 §

I paragrafens första stycke föreslås ett tillägg av en mening för att det

inte skall råda någon tvekan om att en bestämmelse i artikel 6.3 d i rådets

direktiv 89/391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetsta-

garnas säkerhet och hälsa i arbetet är genomförd i svensk rätt. Artikeln

gäller vissa begränsningar i fråga om arbetstagares tillträde till särskilt

riskfyllda och farliga områden. Enligt det föreslagna tillägget införs en

motsvarande begränsning av tillträdet till områden där det finns en all-

varlig och påtaglig risk för ohälsa eller olycksfall. I författningskommen-

taren anges att allvarlig och påtaglig risk innebär att den händelse som

kan befaras inträffa inte är bagatellartad och att det finns en viss sanno-

likhet för att händelsen skall inträffa.

Detta uttalande ger intrycket att bestämmelsen är avsedd att träffa be-

tydligt fler fall än som kan antas vara omfattade av direktivets bestäm-

melse, något som i och för sig inte behöver möta någon erinran.

Lagrådet anser emellertid vidare att uttrycket allvarlig och påtaglig

risk för ohälsa eller olycksfall inte helt motsvarar vad som avses i för-

fattningskommentaren. Bestämningen allvarlig och påtaglig har knutits

till ordet risk och ordalagen utesluter således inte att ohälsan eller olycks-

fallet eller konsekvenserna därav skulle kunna vara bagatellartade. Ordet

allvarlig är knappast heller det språkligt rätta för att beteckna graden av

risk. En annan svårighet är att det föreslagna uttryckssättet inte är väl

anpassat till ordvalet på andra ställen i arbetsmiljölagen där regleringen

avser någon form av kvalificerad risk för ohälsa eller olycksfall. För så-

dana fall används mestadels uttryck som särskild risk, se 3 kap. 2 §, 4

kap. 6 § och 7 kap. 11 §. Mera speciellt är omedelbar och allvarlig fara

för arbetstagares liv eller hälsa, se 6 kap. 7 § och 3 kap. 4 §. Uttrycket

påtaglig risk återfinns i 5 kap. 3 §, där det avser särskilt riskfyllt arbete

för minderåriga.

Lagrådet förordar med hänsyn till det anförda att orden allvarlig och

utgår ur den föreslagna nya meningen och att denna således avslutas en-

ligt följande: områden där det finns en påtaglig risk för ohälsa

eller olycksfall. Lagrådet bedömer det knappast påkallat att i lagtexten

24

särskilt framhålla att ohälsan eller olycksfallet inte skall vara av bagatell-

Prop. 2001/02:145

artad natur.

Bilaga 5

4 kap. 2 § Bemyndiganderegleringen föreslås utvidgad så att föreskrifter skall kun- na meddelas inte bara som hittills om tillstånd för användning av arbets- processer, arbetsmetoder och anläggningar utan också om godkännande eller om annat bevis om överensstämmelse med gällande krav för sådan användning. Den nya utformning som föreslås innebär att bestämmelsen komprimeras och att den uppdelning på två punkter som nu finns slopas trots att en skillnad skall bestå såtillvida, att det beträffande arbetsproces- ser, arbetsmetoder och anläggningar endast är användandet som regleras medan det beträffande tekniska anordningar och farliga ämnen även gäll- er deras utsläppande på marknaden och avlämnande för att tas i bruk. De båda sistnämnda förfarandena har ju ingen aktualitet i samband med ar- betsprocesser, arbetsmetoder och anläggningar. Enligt Lagrådets mening blir bestämmelsen på detta sätt visserligen något kortare men samtidigt mindre tydlig och lättläst. Lagrådet förordar att en uppdelning på två punkter behålls, varvid bestämmelsen i aktuell del kan ges följande lydelse: . föreskriva att tillstånd, godkännande eller annat bevis om överensstämmelse med gällande krav fordras

1.

innan arbetsprocesser, arbetsmetoder eller anläggningar får använ- das, och

2.

innan tekniska anordningar eller ämnen som kan föranleda ohälsa el- ler olycksfall får släppas ut på marknaden, användas eller avlämnas för att tas i bruk.

25

Näringsdepartementet Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 7 mars 2002 Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] Regeringen beslutar proposition 2001/02:145 Ändringar i arbetsmiljöla- gen Prop. 2001/02:145 26

Rättsdatablad

Prop. 2001/02:145

Författningsrubrik

Bestämmelser som

Celexnummer för bak-

inför, ändrar, upp-

omliggande EG-regler

häver eller upprepar

ett normgivnings-

bemyndigande

Lag om ändring i arbets-

4 kap.

389L0391

miljölagen (1977:1160)

2 §

27