Regeringens proposition

1991/92:81

om kompensation till ensamföräldrar med

anledning av slopad skattereduktion

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits

upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 12 december

1991.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bengt[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att ensamstående förälder med

hemmavarande barn som kompensation för den slopade

skattereduktionen skall erhålla ett särskilt bidrag avseende

åren 1991 - 1993. För åren 1991 och 1992 är bidraget 1 800

kronor om året. För tiden den 1 januari - den 30 juni 1993 är

det särskilda bidraget 900 kronor. Bidraget skall efter ansökan

betalas ut av allmän försäkringskassa och skall inte vara

skattepliktigt.

 Bestämmelserna om det särskilda bidraget tas in i en särskild

lag, som avses träda i kraft den 1 maj 1992. En

konsekvensändring i kommunalskattelagen (1928:370) föreslås

också.

 Kostnaderna för det särskilda bidraget beräknas uppgå till

410 milj.kr. för vardera budgetåret 1991/92 och 1992/93 samt

till 205 milj.kr. för budgetåret 1993/94.

Propositionens lagförslag

1 Förslag till

Lag om särskilt bidrag till ensamstående med barn

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Enligt denna lag lämnas ett särskilt bidrag av allmänna

medel till en ensamstående förälder som den 1 november bi-

dragsåret haft hemmavarande barn under 18 år, om föräldern varit

bosatt i Sverige under någon del av bidragsåret och under samma

år inte varaktigt bott tillsammans med barnets andra förälder.

Med bidragsår förstås det kalenderår som bidraget avser.

 Särskilt bidrag lämnas även till en ensamstående förälder som

den 15 juni 1993 haft hemmavarande barn under 18 år, om

föräldern varit bosatt i Sverige under någon del av tiden den 1

januari - den 30 juni 1993 och under samma tid inte varaktigt

bott tillsammans med barnets andra förälder.

 Med barn avses även styvbarn och fosterbarn.

2 § Bidrag lämnas med 1 800 kronor för vartdera av bidragsåren

1991 och 1992 samt med 900 kronor för tiden den 1 januari - den

30 juni 1993.

3 § Frågor om bidrag handhas av riksförsäkringsverket och de

allmänna försäkringskassorna.

 Beslut i fråga om bidrag fattas av den allmänna försäk-

ringskassa hos vilken föräldern är inskriven eller skulle ha

varit inskriven, om föräldern uppfyllt åldersvillkoret i 1 kap.

4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Om föräldern inte är

inskriven och inte heller under nämnda förutsättningar skulle ha

varit inskriven hos en försäkringskassa, skall beslutet fattas

av den kassa hos vilken barnet är inskrivet eller skulle ha

varit inskrivet om det uppfyllt åldersvillkoret. Finns det inte

någon behörig försäkringskassa enligt vad nu sagts skall

beslutet fattas av den kassa hos vilken föräldern senast varit

inskriven.

4 § Ansökan om bidrag görs skriftligen hos försäkringskassan.

En ansökan skall ha kommit in till försäkringskassan

1. senast den 15 juni 1992 om den avser bidragsåret 1991,

2. senast den 1 februari 1993 om den avser bidragsåret 1992,

3. senast den 30 september 1993 om den avser tiden den 1 januari

- den 30 juni 1993.

 Om en ansökan har kommit in för sent, skall försäkringskassan

avvisa den. En ansökan skall dock inte avvisas om den har kommit

in i rätt tid till riksförsäkringsverket eller till en annan

försäkringskassa än den som skall pröva ansökan.

 Ansökan skall innehålla de uppgifter som behövs för att bedöma

sökandens rätt till bidrag samt en av sökanden på heder och

samvete avgiven förklaring att de lämnade uppgifterna är

riktiga.

5 § Följande bestämmelser i lagen (1962:381) om allmän försäk-

ring skall tillämpas på bidrag enligt denna lag:

18 kap. 2 § om tillsyn,

20 kap. 4 § om återbetalningsskyldighet,

20 kap. 5 § om preskription,

 Prop. 1991/92:81

20 kap. 6 § om förbud mot utmätning och om överlåtelse,

20 kap. 9 § om uppgiftsskyldighet,

20 kap. 10 - 13 §§ om omprövning och ändring av beslut samt om

överklagande.

 Omprövning av ett sådant beslut av en försäkringskassa som har

fattats av en tjänsteman i ärende om skyldighet att återbetala

bidrag skall göras av en socialförsäkringsnämnd, om det belopp

som har utbetalats för mycket överstiger 10 procent av

basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen om allmän försäkring.

 Denna lag träder i kraft den 1 maj 1992.

 Prop. 1991/92:81

2 Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

 Härigenom föreskrivs att 19 § kommunalskattelagen (1928:370)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse

 19 § 1

 Till skattepliktig inkomst enligt denna lag räknas icke:

 vad som vid bodelning tillfallit make eller sambo eller vad

som förvärvats genom arv, testamente, fördel av oskift bo eller

gåva;

 vinst i svenskt lotteri eller vinst vid vinstdragning på här i

riket utfärdade premieobligationer och ej heller sådan vinst i

utländskt lotteri eller vid vinstdragning på utländska

premieobligationer, som uppgår till högst 100 kronor;

 ersättning, som på grund av försäkring jämlikt lagen

(1962:381) om allmän försäkring, lagen (1954:243) om

yrkesskadeförsäkring eller lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring tillfallit den försäkrade, om icke

ersättningen grundas på förvärvsinkomst eller utgör föräldrapen-

ning, så ock sådan ersättning enligt annan lag eller särskild

författning, som utgått annorledes än på grund av

sjukförsäkring, som nyss sagts, till någon vid sjukdom eller

olycksfall i arbete eller under militärtjänstgöring eller i fall

som avses i lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd eller

lagen (1977:267) om krigsskadeersättning till sjömän om icke

ersättningen grundas på förvärvsinkomst, ävensom ersättning,

vilken vid sjukdom eller olycksfall tillfallit någon på grund av

annan försäkring, som icke tagits i samband med tjänst, dock att

till skattepliktig inkomst räknas ersättning i form av pension

eller i form av livränta i den mån livräntan är skattepliktig

enligt 32 § 1 eller 2 mom., så ock ersättning som utgår på grund

av trafikförsäkring eller annan ansvarighetsförsäkring eller på

grund av skadeståndsförsäkring och avser förlorad inkomst av

skattepliktig natur;

 belopp, som till följd av försäkringsfall eller återköp av

försäkringen utgått på grund av kapitalförsäkring, samt belopp

som arbetsgivare utan att försäkring har tecknats för anställdas

räkning betalar ut och som motsvarar ersättning på grund av

grupplivförsäkring, i den mån beloppet inte väsentligt

överstiger vad som utgått för befattningshavare i statens

tjänst;

 försäkringsersättning eller annan ersättning för skada på

egendom, dock att skatteplikt föreligger dels i den mån

ersättningen avser annan byggnad än privatbostad eller

markanläggning, dels i den mån köpeskilling, som skulle ha

influtit om den försäkrade eller skadade egendomen i stället

hade sålts, hade varit att hänföra till intäkt av närings-

verksamhet och dels i den mån ersättningen eljest motsvarar

skattepliktig intäkt av eller avdragsgill omkostnad för

näringsverksamhet;

 vinstandel, återbäring eller premieåterbetalning, som utgått

på grund av annan personförsäkring än pensionsförsäkring eller

sådan sjuk- eller olycksfallsförsäkring som tagits i samband med

tjänst, samt vinstandel, som utgått på grund av skadeförsäkring,

och premieåterbetalning på grund av skadeförsäkring, för vilken

rätt till avdrag för premie icke förelegat;

 Prop. 1991/92:81

 ersättning jämlikt lagen (1956:293) om ersättning åt

smittbärare om icke ersättningen grundas på förvärvsinkomst;

 periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk intäkt,

som icke

 Prop. 1991/92:81

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

utgör vederlag vid avyttring av egendom, i den mån givaren

enligt 20 § eller punkt 5 av anvisningarna till 46 § icke är

berättigad till avdrag för utgivet belopp;

 stipendium som är avsett för mottagarens utbildning och inte

utgör ersättning för arbete som har utförts eller skall utföras

för utgivarens räkning;

 stipendium som är avsett för andra ändamål och som inte utgår

periodiskt och inte utgör ersättning för arbete som har utförts

eller skall utföras för utgivarens räkning;

 studiestöd enligt 3 eller 4 kap. studiestödslagen (1973:349),

internatbidrag, studielån och resekostnadsersättning enligt 6

och 7 kap. samma lag samt sådant särskilt bidrag vilket enligt

av regeringen eller statlig myndighet meddelade bestämmelser

utgår till deltagare i arbetsmarknadsutbildning samt med dem i

fråga om sådant bidrag likställda, och äger i följd härav den

bidragsberättigade icke göra avdrag för kostnader som avsetts

skola bestridas med bidrag av förevarande slag;

 allmänt barnbidrag och förlängt barnbidrag, samt barnpension

enligt lagen om allmän försäkring till den del pensionen efter

varje avliden förälder inte överstiger 0,4 basbelopp;

 lön eller annan gottgörelse, för vilken skall erläggas skatt

enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt;

 kontantunderstöd, som utgives av arbetslöshetsnämnd med bidrag

av statsmedel;

 handikappersättning enligt 9 kap. 2 och 3 §§ lagen om allmän

försäkring, sådan del av vårdbidrag enligt 9 kap. 4 och 4 a §§

samma lag som utgör ersättning för merkostnader, ersättning för

merutgifter för resor enligt 3 kap. 7 a § samma lag eller enligt

3 kap. 5 d § lagen om arbetsskadeförsäkring eller 10 § lagen om

statligt personskadeskydd, särskilt pensionstillägg enligt lagen

(1990:773) om särskilt pensionstillägg till folkpension för

långvarig vård av sjukt eller handikappat barn samt

hemsjukvårdsbidrag och hemvårdsbidrag, som utgår av kommunala

eller landstingskommunala medel till den vårdbehövande;

 kommunalt bostadstillägg enligt lagen (1962:392) om

hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension;

 kommunalt bostadstillägg till handikappade;

 bostadsbidrag som avses i lagen (1988:786) om bostadsbidrag;

 bidrag enligt lagen (1988:1463) om bidrag vid adoption av

utländska barn;

 bidrag enligt lagen (1992:00)

 om särskilt bidrag till

 ensamstående med barn;

 ersättning som fastställts av allmän domstol eller utgått av

allmänna medel till den som - utan att det skett yrkesmässigt -

inställt sig inför domstol eller annan myndighet, om

ersättningen avser reseersättning, traktamente eller ersättning

för tidsspillan;

 hittelön samt ersättning till den som i särskilt fall räddat

person eller egendom i fara eller bidragit till avslöjande eller

gripande av person som begått brott;

 sedvanlig ersättning till den som lämnat organ, blod eller

modersmjölk;

 tävlingsvinst som inte hänför sig till anställning eller

uppdrag och som utgår i annan form än kontant eller därmed

likställd ersättning, om vinsten avser minnesföremål eller

värdet inte överstiger 0,01 basbelopp avrundat till närmaste

 Prop. 1991/92:81

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

hundratal kronor;

 sådan gottgörelse för utgift eller kostnad som arbetsgivare

uppburit

 Prop. 1991/92:81

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

från personalstiftelse ur medel, för vilka avdrag icke medgivits

vid taxering, vid första tillfälle dylika medel finnas i

stiftelsen;

 gottgörelse som arbetsgivare uppburit från pensionsstiftelse,

till den del stiftelsen ej ägt andra medel för att lämna

gottgörelsen än sådana för vilka avdrag icke åtnjutits vid

avsättning till stiftelsen;

 intäkter av försäljning av vilt växande bär och svampar samt

kottar som den skattskyldige själv plockat till den del

intäkterna under ett beskattningsår inte överstiger 5 000 kronor

och inte kan hänföras till näringsverksamhet som utgör rörelse

eller till lön eller liknande förmån;

 ränta enligt 61 § lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt,

69 § 1 och 2 mom., 69 a § tredje stycket eller 75 a § fjärde

stycket uppbördslagen (1953:272), 36 § 3 mom. lagen (1958:295)

om sjömansskatt, 22 § tullagen (1973:670), 20 § lagen

(1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa

uppdragsersättningar, 5 kap. 13 § lagen (1984:151) om

punktskatter och prisregleringsavgifter, 40 § lagen (1984:404)

om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter, 24 § lagen

(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller

32 och 34 §§ tullagen (1987:1065);

 ränta som enligt bestämmelserna i 3 kap. 23 § 4 och 5 lagen

(1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter inte

redovisas i kontrolluppgift om sådan ränta för den skattskyldige

under ett beskattningsår sammanlagt inte uppgår till 500 kronor;

 sådant statligt bostadsstöd som avses i punkt 3 av

anvisningarna.

 Beträffande ersättning som utfaller på grund av

avtalsgruppsjukförsäkring gäller särskilda bestämmelser i 32 § 3

a mom. och punkt 12 av anvisningarna till 22 §.

 (Se vidare anvisningarna)

 Denna lag träder i kraft den 1 maj 1992 och tillämpas första

gången vid 1993 års taxering.

1 Senaste lydelse 1990:1457.

 Prop. 1991/92:81

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 december

1991

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden

B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet B.[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om kompensation till ensamföräldrar med anledning av

slopad skattereduktion

1 Inledning

Till följd av skattereformen införs fr.o.m. 1992 års taxering

nya regler för inkomstbeskattningen och beräkning av skatt

(prop. 1989/90:110, SkU30, rskr. 356).

 De nya reglerna innebär bl.a. att ogifta skattskyldiga med

hemmavarande barn under 18 år inte längre medges skattereduktion

med 1 800 kr.

 I samband med att den dåvarande regeringen lade fram förslag

som bl.a. kompletterade reformeringen av inkomst- och

företagsbeskattningen aviserades att förslag skulle läggas fram

om kompensation till ensamföräldrarna med anledning av den

slopade skattereduktionen (prop. 1990/91:54 s. 185). Till grund

för förslaget skulle läggas resultatet av det inom

regeringskansliet pågående arbetet med beredningen av 1987 års

underhållsbidragskommittés betänkanden Samhällsstöd till under-

hållsbidragsberättigade barn, del I och II (SOU 1990:8) och del

III (SOU 1990:48). I betänkandena presenterade kommittén tre

olika modeller för att förändra samhällsstödet till ensamstående

föräldrar med barn.

 Det fortsatta arbetet med beredning av kommitténs förslag

inriktas nu på att samordna samhällsstödet till ensamföräldrarna

med bostadsbidraget till barnfamiljer enligt lagen (1988:786) om

bostadsbidrag. Avsikten är att i en departementspromemoria

sommaren 1992 redovisa ett förslag till ett samordnat bi-

dragssystem. I anslutning till detta arbete kommer en översyn av

bostadsbidragssystemet att göras inom regeringskansliet. En

samordning aktualiserar också frågan om en hos de allmänna

försäkringskassorna gemensam administration av bidragen. Jag

avser därför att föreslå regeringen att tillkalla en särskild

utredare som skall förbereda en överföring av administrationen

av bostadsbidrag från kommunerna till försäkringskassorna. En

sammanföring av administrationen hos försäkringskassorna kan

dock genomföras tidigast den 1 juli 1993.

 För att inte ytterligare fördröja en ekonomisk kompensation

till ensam

 Prop. 1991/92:81

föräldrarna på grund av den slopade skattereduktionen tar jag nu

upp förslag till lösning av denna fråga.

 I ärendet har jag samrått med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

2 Kompensation till ensamföräldrar med anledning

 av den slopade skattereduktionen

 Mitt förslag: Ensamstående föräldrar med hemmavarande

 barn under 18 år medges som kompensation för den

 slopade skattereduktionen ett särskilt bidrag med 1

 800 kronor för vartdera av bidragsåren 1991 och 1992.

 För tiden den 1 januari - den 30 juni 1993 medges

 särskilt bidrag med 900 kronor. Bidraget betalas ut

 efter ansökan hos den allmänna försäkringskassan.

 Bidraget undantas från inkomstskatt.

 Skälen för mitt förslag: Bestämmelserna om skattereduktion för

ensamstående förälder gällde t.o.m. 1991 års taxering och fanns

i 2 § 4 mom. uppbördslagen (1953:272). Den som taxerades som

ogift skattskyldig fick den på grund av taxeringen bestämda

skatten reducerad med 1 800 kr., om han eller hon den 1 november

under beskattningsåret - året före taxeringsåret - haft

hemmavarande barn under 18 år. En ytterligare förutsättning var

att den skattskyldige varit bosatt i Sverige under någon del av

beskattningsåret. Med ogift skattskyldig jämställdes den som var

änkling, änka eller frånskild och den som ingått äktenskap under

beskattningsåret. Med ogift skattskyldig avsågs dock inte den

som levde tillsammans med någon annan, om de tidigare varit

gifta med varandra eller gemensamt hade eller hade haft barn.

Med barn avsågs även styvbarn, adoptivbarn och fosterbarn.

Förutom vid debitering av slutlig skatt skulle bestämmelserna om

skattereduktion iakttas bl.a. vid beräkning av preliminär A-

skatt under beskattningsåret.

 Vid genomförandet av skattereformen aviserades i prop.

1990/91:54 (s. 185) att ensamföräldrarna i någon form skulle

kompenseras för slopandet av skattereduktionen och att förslag

till ekonomiska insatser för dessa föräldrar skulle läggas fram

efter beredning av underhållsbidragskommitténs betänkanden.

 Som jag framhållit i det inledande avsnittet bereds frågan om

att samordna samhällsstödet till ensamföräldrarna med

bostadsbidraget. I avvaktan på resultat härav föreslår jag att

ensamföräldrarna erhåller en ekonomisk kompensation i form av

ett särskilt bidrag som motsvarar den borttagna skat-

tereduktionen t.o.m. den 30 juni 1993. För tiden därefter bör

ett nytt samhällsstöd till ensamföräldrarna kunna tillämpas.

 Prop. 1991/92:81

 Enligt vad jag inhämtat skulle det vara förenat med betydande

olägenheter att tillfälligt återinföra skattereduktionen eller

att betala ut ett bidrag motsvarande skattereduktionen via

skatteadministrationen. Bl.a. finns inte längre hos

skattemyndigheterna de registeruppgifter som skulle behövas för

att identifiera dem som är ensamstående med barn. Det medför i

nuvarande skede även svårigheter att ändra tabellerna för

preliminär skatt för år 1992.

 Jag föreslår att bidraget efter ansökan betalas ut av de

allmänna försäkringskassorna, som med tillgång till befintliga

bidragsregister har möjlighet att nå ut med information till de

allra flesta som skulle kunna vara berättigade till detta

bidrag.

 Det särskilda bidraget bör betalas ut med 1 800 kr. för

vartdera av åren 1991 och 1992 samt med 900 kr. för tiden den 1

januari - 30 juni 1993.

 Av förenklingsskäl föreslås att bidraget lämnas oberoende av

storleken av den slutliga skatt som har debiterats eller kan

komma att debiteras den ensamstående föräldern.

 Det särskilda bidraget bör vidare undantas från inkomstskatt.

 Förutsättningarna för att erhålla bidraget bör i övrigt vara i

huvudsak desamma som skulle ha gällt om skattereduktionen hade

bibehållits. För närmare uppgifter för dessa förutsättningar

hänvisas till specialmotiveringen.

 Med hänsyn till att utbetalningarna är av tillfällig karaktär

bör en sista dag anges när en ansökan skall ha kommit in till

försäkringskassan. När det gäller bidraget för bidragsåret 1991

föreslås att ansökan skall ha kommit in senast den 15 juni 1992

och för bidragsåret 1992 att ansökan skall ha kommit in senast

den 1 februari 1993. En ansökan som avser bidragsperioden den 1

januari - den 30 juni 1993 skall ha kommit in senast den 30

september samma år. En ansökan som har kommit in för sent skall

avvisas.

 Bestämmelserna om bidraget bör tas in i en särskild lag om

särskilt bidrag till ensamstående med barn. För att bidraget

inte skall räknas till skattepliktig inkomst bör en ändring

göras i 19 § kommunalskattelagen (1928:370).

 Riksförsäkringsverket bör ges i uppgift att utfärda de

föreskrifter och råd till försäkringskassorna som behövs för

administrationen av bidraget. Jag avser att återkomma till

regeringen i denna fråga sedan riksdagen har behandlat det

förevarande lagstiftningsärendet.

3 Kostnader

Det särskilda bidraget till ensamstående föräldrar beräknas

kosta 410 milj.kr. för helt år. Det särskilda bidraget avseende

år 1991 bör kunna utbetalas under första halvåret 1992 och

kommer då i huvudsak att belasta innevarande budgetår med 410

milj.kr. Beloppet bör därför anvisas på tilläggsbudget för

budgetåret 1991/92 på anslaget C 4 Bidragsförskott. Huvuddelen

av det särskilda bidraget avseende år 1992 bör kunna betalas ut

under senare delen av samma år. Därav följer att för budgetåret

1992/93 ökar kostnaderna på anslaget C 5 Bidragsför

 Prop. 1991/92:81

skott med 410 milj.kr. Jag kommer att ta hänsyn till detta när

jag beräknar kostnaderna under detta anslag i den kommande

budgetpropositionen.

4 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom

socialdepartementet upprättats förslag till

 1. lag om särskilt bidrag till ensamstående med barn

 2. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370).

 Sistnämnda förslag har upprättats i samråd med statsrådet
[REDACTED_EFTERNAMN]. Förslaget gäller ämne som faller inom lagrådets

granskningsområde. Förslaget är emellertid av sådan beskaffenhet

att lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

5 Specialmotivering till lagförslagen

5.1 Förslaget till lag om särskilt bidrag till ensamstående

 med barn

1 §

I paragrafen ges bestämmelser om de förutsättningar som gäller

för att bidrag skall kunna lämnas enligt lagen.

 I första stycket anges att bidraget riktas till den som är

ensamstående förälder och den 1 november bidragsåret haft

hemmavarande barn under 18 år. Med ensamstående menas här den

som är ogift, änkling, änka eller frånskild. Dessutom gäller att

den som under bidragsåret varaktigt bott tillsammans med barnets

andre förälder inte medges bidrag. I fråga om begreppet

varaktigt kan hänvisas till uttalanden i prop. 1978/79:12 om

underhåll till barn och frånskilda, m.m. Detta bör kunna få

betydelse också vid bestämmande av vem som är att anse som en-

samstående enligt lagen. I styckets sista mening anges att med

bidragsår menas det kalenderår som bidraget avser.

 I andra stycket anges att bidrag för tiden januari - juni 1993

ges till ensamstående förälder som den 15 juni 1993 haft

hemmavarande barn under 18 år. Förutsättningarna för bidrag

enligt detta stycke motsvarar i övrigt de som gäller enligt

första stycket.

 Enligt båda styckena räknas barn som hemmavarande, om barnet

stadigvarande vistas hos föräldern. Ett barn som varaktigt

vistas hos föräldern bör vara folkbokfört där föräldern är

bosatt. Barn till särlevande föräldrar skall i allmänhet vara

folkbokfört hos den ene föräldern även om båda föräldrarna

gemensamt har vårdnaden om barnet. Enligt lagens konstruktion

skall barnet i sådana fall anses som hemmavarande endast hos den

ena av föräldrarna. Av lagtexten framgår att frågan om barnets

ålder liksom om barnet är hemmavarande skall bedömas efter för-

hållandena den 1 november bidragsåret respektive den 15 juni

1993. Ett barn som föds efter eller som flyttat hemifrån före

den aktuella

 Prop. 1991/92:81

dagen räknas således inte som hemmavarande.

 För rätt till bidrag förutsätts vidare att den ensamstående

föräldern varit bosatt i Sverige under någon del av den tid för

vilken bidraget gäller. Huruvida någon kan anses bosatt i

Sverige får avgöras med ledning av bestämmelserna om

folkbokföring.

 Med barn avses enligt tredje stycket också styvbarn och

fosterbarn. Att adoptivbarn omfattas följer av föräldrabalken.

2 §

I paragrafen anges att det särskilda bidraget kan lämnas för

åren 1991 och 1992 samt för tiden den 1 januari - den 30 juni

1993. För helt år är bidraget 1 800 kr. medan det är 900 kr. för

bidragstiden år 1993.

3 §

I paragrafen anges att riksförsäkringsverket och de allmänna

försäkringskassorna administrerar bidraget. Enligt andra stycket

skall beslut i fråga om bidrag fattas av allmän

försäkringskassa, vanligen den kassa hos vilken föräldern är

inskriven.

4 §

Bestämmelser ges i paragrafen om vad som gäller för ansök-

ningsförfarandet och vilka tider som skall iakttas för att få en

ansökan prövad. En ansökan som kommer inför sent skall anvisas

genom beslut av försäkringskassan. Ett sådant kan överklagas,

varvid besvärstiden om tre veckor enligt förvaltningslagen

(1986:223) blir gällande. För försäkringskassans prövning av

förutsättningarna för bidrag fordras att en ansökan lämnas för

varje bidragsår samt för bidragstiden år 1993. Bestämmelsen i

tredje stycket om att en ansökan skall avges på heder och

samvete är avsedd att inskärpa vikten av att lämnade uppgifter

är riktiga. En osann uppgift kan medföra påföljd enligt

brottsbalken.

5 §

Vissa angivna bestämmelser i lagen om allmän försäkring blir

enligt paragrafen gällande för det särskilda bidraget. Det

innebär bl.a. att ordningen med omprövning av beslut hos

försäkringskassa och överklagande av sådant beslut till länsrätt

skall gälla.

Ikraftträdandebestämmelsen

Ansökan om bidrag kan prövas av försäkringskassan först efter

ikraftträdandet den 1 maj 1992. En ansökan om bidrag för

bidragsåret 1991 kan således tas upp till prövning omedelbart

efter lagens ikraftträdande. Med hänsyn till att förhållandena

den 1 november bidragsåret respektive den 15 juni under

bidragstiden år 1993 är av avgörande betydelse för rätten till

bidrag, bör en ansökan som avser bidragsåret 1992 lämnas till

försäkringskassan först efter den 1 november detta år, medan en

ansökan som avser bidragstiden år 1993 lämnas efter den 15 juni

1993.

 Prop. 1991/92:81

5.2 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

19 §

Ändringen i paragrafen innebär att det särskilda bidraget enligt

lagen om särskilt bidrag till ensamstående med barn inte skall

räknas till skattepliktig inkomst.

6 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att

regeringen föreslår riksdagen

 1. att anta förslaget till lag om särskilt bidrag till

ensamstående med barn,

 2. att anta förslaget till lag om ändring i

kommunalskattelagen (1928:370),

 3. att till Bidragsförskott på tilläggsbudget till

statsbudgeten för budgetåret 1991/92 anvisa ett förslagsanslag

på 410 000 000 kr.

7 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och

beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de

förslag som föredraganden har lagt fram.

 Prop. 1991/92:81

Innehållsförteckning

Proposition 1

Propositionens huvudsakliga innehåll 1

Propositionens lagförslag 2

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 december

1991 7

1 Inledning 7

2 Kompensation till ensamföräldrar med anledning av den

 slopade skattereduktionen 8

3 Kostnader 9

4 Upprättade lagförslag 10

5 Specialmotivering till lagförslagen 10

 5.1 Förslaget till lag om särskilt bidrag till

ensamstående med barn 10

 5.2 Förslaget till lag om ändring i

kommunalskattelagen

 (1928:370) 12

6 Hemställan 12

7 Beslut 12