Regeringens proposition

1999/2000:63

Godkännande av avtal om ersättning i samband med

stängning av Barsebäcksverket, m.m.

Prop.

1999/2000:63

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 17 februari 2000

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Björn[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Näringsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Enligt lagen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling har

tillståndshavare och fastighetsägare rätt till ersättning från staten om

rätten till reaktordrift upphör enligt den lagen. Ersättningen bestäms av

domstol enligt expropriationsrättsliga principer såvida parterna inte

själva kommer överens om ersättning. I denna proposition föreslås att

riksdagen godkänner de åtaganden för staten som följer av det avtal om

ersättning i samband med stängning av Barsebäcksverket som den 30

november 1999 träffats mellan staten, Sydkraft AB och Vattenfall AB.

I propositionen behandlas även vissa skattefrågor som kan uppkomma

vid en kärnkraftsavveckling enligt lagen om kärnkraftens avveckling.

Förslag lämnas till en lag om särskilda bestämmelser vid kärnkrafts-

avveckling. Förslaget innebär att ersättning som staten betalar ut för

framtida inkomstbortfall skall vara skattefri om ersättningen beräknats

netto efter inkomstskatt. De omstruktureringar av berörda företag som

görs på grund av ett avtal om avveckling skall inte föranleda några

inkomstskattekonsekvenser. Om en fastighet överlåts skall förvärvet inte

utlösa stämpelskatt. Lagen föreslås träda i kraft den 1 juli 2000 och till-

lämpas på händelser som inträffat den 1 januari 1999 eller senare.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Författningsförslag 4

2.1 Förslag till lag om särskilda skattebestämmelser vid

kärnkraftsavveckling 4

3 Ärendet och dess beredning 8

4 Allmän bakgrund till regeringens förslag 10

4.1 1997 års energipolitiska beslut 10

4.2 Stängningen av Barsebäcksverket 10

4.3 Stängningens påverkan på elmarknaden 12

4.4 Det energipolitiska omställningsprogrammet 13

4.5 Statens kostnader för ersättningen, m.m. 13

5 Avtal om ersättning till reaktorns ägare 15

5.1 Förhandlingarna om avtalet 15

5.2 Innehållet i avtalet mellan Staten, Sydkraft AB och

Vattenfall AB i sammandrag 16

5.3 Bedömning av avtalet 23

5.4 Statens ersättningskostnader för avställningen av reaktor

B1 till följd av avtalet 24

6 Skattefrågor vid kärnkraftsavveckling 27

6.1 Ersättning för framtida inkomstbortfall, m.m. 27

6.2 Försäljning av elkraft 30

6.3 Omstrukturering på grund av beslut om avveckling av en

kärnkraftsreaktor 32

6.4 Stämpelskatt 35

6.5 En särskild lag med skattebestämmelser vid

kärnkraftsavveckling 35

6.6 Övriga frågor 36

6.6.1 Koncernbidragsdispens 36

6.6.2 Mervärdesskattekonsekvenser 37

7 Offentlig-finansiella konsekvenser 38

7.1 Effekter som påverkar statens framtida skatteintäkter 38

7.2 Effekter som inte påverkar statens framtida skatteintäkter 39

8 Författningskommentar 41

8.1 Förslaget till lag om särskilda skattebestämmelser vid

kärnkraftsavveckling 41

Bilaga 1 Avtal om ersättning i samband med stängning av

Barsebäcksverket 47

Bilaga 2 Promemorians lagförslag 89

Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag 92

Bilaga 4 Lagrådets yttrande 96

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 17 februari 2000 99

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

dels godkänner de åtaganden för staten som följer av det avtal om

ersättning i samband med stängningen av Barsebäcksverket som fogats

till propositionen som bilaga 1, samt bemyndigar regeringen att vidta de

åtgärder som behövs för att tillvarata statens intressen vid avtalets

genomförande och tillämpning,

dels antar regeringens förslag till lag om särskilda skattebestämmelser

vid kärnkraftsavveckling.

2 Författningsförslag

2.1 Förslag till lag om särskilda skattebestämmelser vid

kärnkraftsavveckling

Härigenom föreskrivs följande.

Innehåll

1 § I denna lag finns särskilda bestämmelser om beskattningen vid av-

veckling av kärnkraft vid tillämpning av

 inkomstskattelagen (1999:1229), och

 lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter.

Definitioner

2 § Termer och uttryck som används i denna lag har samma betydelse

och tillämpningsområde som i inkomstskattelagen (1999:1229) och lagen

(1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter.

Skattefria ersättningar

Ersättning för framtida inkomstbortfall

3 § Ersättning för framtida inkomstbortfall som ett företag får enligt la-

gen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling eller på grund av avtal med

staten om avveckling av kärnkraft skall inte tas upp som intäkt.

Första stycket gäller bara om ersättningen beräknats netto efter in-

komstskatt.

4 § Ersättning för ökade utgifter för skatt eller för tidigarelagda skatte-

kostnader som ett företag får på grund av ett sådant avtal som avses i 3 §

skall, i sådana fall som avses i 3 § andra stycket, inte tas upp som intäkt.

Beskattningen av tillgångar som omfattas av ersättningen

5 § En utgift som får anses ha beaktats vid beräkning av ersättning enligt

3 § får inte dras av vare sig omedelbart eller genom värdeminsknings-

avdrag. I fråga om inventarier, byggnader och markanläggningar skall

det skattemässiga värdet i sådana fall anses vara noll.

6 § I fråga om kapitaltillgångar vars värde får anses ha beaktats vid

beräkning av ersättning enligt 3 § skall omkostnadsbeloppet anses vara

noll.

7 § Lagertillgångar vars värde får anses ha beaktats vid beräkning av

ersättning enligt 3 § skall anses nedskrivna med ett belopp som

motsvarar det skattemässiga värdet på dessa tillgångar.

Ersättning för framtida utgifter

8 § Ersättning för framtida utgifter som ett företag får på grund av ett så-

dant avtal som avses i 3 § första stycket får tas upp som intäkt det be-

skattningsår då ersättningen betalas ut.

Överlåtelse av elkraft

9 § Om ett företag på grund av ett sådant avtal som avses i 3 § första

stycket överlåter elkraft till ett pris som understiger marknadsvärdet,

skall inte bestämmelserna om uttagsbeskattning i 22 kap.

inkomstskattelagen (1999:1229) eller bestämmelserna om

underprisöverlåtelser i 23 kap. samma lag tillämpas.

Överlåtelser m.m. av andra tillgångar

En tillgång som inte hänför sig till den avvecklade reaktorn

10 § Om ett företag på grund av ett sådant avtal som avses i 3 § första

stycket överlåter en tillgång, som inte hänför sig till den avvecklade reak-

torn och som inte är elkraft, eller upplåter nyttjanderätten till en sådan

tillgång, gäller bestämmelserna i 11 18 §§.

Om det är fråga om ett andelsbyte eller en koncernintern andels-

avyttring, skall det omkostnadsbelopp som skulle ha använts för de över-

låtna andelarna anses som anskaffningsutgift för de mottagna andelarna.

Första och andra styckena tillämpas bara om det överlåtande och det

förvärvande företaget eller i fråga om upplåtelse av en nyttjanderätt,

upplåtaren och nyttjanderättshavaren begär det.

Beskattningen hos det överlåtande företaget

11 § För andra tillgångar än kapitaltillgångar skall det överlåtande före-

taget i stället för ersättningen ta upp de skattemässiga värdena som intäkt.

Om inventarier som överlåts bara är en del av överlåtarens samtliga

inventarier, skall en skälig del av hela det skattemässiga värdet tas upp.

12 § Kapitalvinster eller kapitalförluster som uppkommer hos det över-

låtande företaget skall inte tas upp respektive får inte dras av.

13 § Om en fastighet som är kapitaltillgång överlåts, skall värdeminsk-

ningsavdrag m.m. som avses i 26 kap. inkomstskattelagen (1999:1229)

inte återföras.

Beskattningen hos det förvärvande företaget

14 § Det förvärvande företaget skall anses ha anskaffat andra tillgångar

än kapitaltillgångar för ett belopp som motsvarar det som det överlåtande

företaget skall ta upp enligt 11 §.

I fråga om kapitaltillgångar inträder det förvärvande företaget i det

överlåtande företagets skattemässiga situation.

Beskattningen hos det upplåtande företaget

15 § Det upplåtande företaget skall i stället för ersättningen ta upp de

skattemässiga värdena på de tillgångar som omfattas av upplåtelsen som

intäkt och omedelbart göra avdrag för de skattemässiga värdena.

Beskattningen hos nyttjanderättshavaren

16 § Om ett företag får en nyttjanderätt skall företaget anses ha anskaffat

tillgångarna för motsvarande belopp som upplåtaren skall ta upp enligt

15 §. Företaget får dra av utgiften för nyttjanderätten i form av värde-

minskningsavdrag enligt inkomstskattelagen (1999:1229) för de tillgång-

ar nyttjanderätten avser.

Avdrag för värdeminskning

17 § Om en tillgång överlåts, får värdeminskningsavdragen enligt be-

stämmelserna om inventarier i 18 kap. 13 22 §§, om byggnader i 19 kap.

4 7 §§ och om markanläggningar i 20 kap. 4-8 §§ inkomstskattelagen

(1999:1229) göras av det överlåtande företaget i stället för det förvär-

vande företaget för hela det beskattningsår då överlåtelsen sker.

Avsättningar

18 § Om det överlåtande företaget har gjort avdrag för framtida utgifter

som hänför sig till det som överlåtits, skall avdragen inte återföras hos

det överlåtande företaget utan hos det förvärvande företaget.

En tillgång som hänför sig till den avvecklade reaktorn

19 § Om ett företag på grund av ett sådant avtal som avses i 3 § första

stycket överlåter en tillgång som hänför sig till den avvecklade reaktorn

skall överlåtaren inte ta upp någon intäkt. Förvärvaren inträder i den

tidigare ägarens skattemässiga situation.

Räkenskapsenlig avskrivning

20 § Om det skattemässiga värdet är högre än värdet enligt balans-

räkningen, skall vid tillämpning av bestämmelserna i 18 kap. 13 22 §§

inkomstskattelagen (1999:1229), skillnadsbeloppet dras av enligt bestäm-

melserna i andra stycket.

Avdrag får göras med högst 30 procent av skillnadsbeloppet under det

första beskattningsåret och därefter med högst 30 procent per år beräknat

på det oavskrivna beloppet. Avdrag får dock alltid göras med så stort

belopp att det oavskrivna beloppet inte överstiger skillnadsbeloppet

minskat med en årlig avskrivning med 20 procent.

Stämpelskatt

21 § Om fast egendom eller tomträtt förvärvas på grund av ett sådant av-

tal som avses i 3 §, är förvärvet inte skattepliktigt enligt lagen (1984:404)

om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter.

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000 och tillämpas på händelser

som inträffat den 1 januari 1999 eller senare.

2. Skall till följd av bestämmelserna i lagen (1999:1230) om ikraft-

trädande av inkomstskattelagen (1999:1229) inkomstskattelagen inte til-

lämpas gäller lagen vid tillämpning av

 den upphävda kommunalskattelagen (1928:370),

 den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 den upphävda lagen (1998:1600) om beskattningen vid överlåtelser

till underpris,

 den upphävda lagen (1998:1601) om uppskov med beskattningen vid

andelsbyten, och

 den upphävda lagen (1998:1602) om uppskov med beskattningen vid

andelsöverlåtelser inom koncerner.

3 Ärendet och dess beredning

Med stöd av lagen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling beslutade re-

geringen den 5 februari 1998 (N98/108) att rätten att driva kärnkrafts-

reaktorn Barsebäck 1 för att utvinna kärnenergi skulle upphöra vid ut-

gången av juni 1998. Sedan reaktorns ägare, bolaget Barsebäck Kraft

AB, hos regeringsrätten ansökt om rättsprövning av regeringens beslut

och yrkat att beslutet skulle upphävas, förordnade regeringsrätten den 14

maj 1998 att regeringens beslut tills vidare inte skulle gälla. I sin dom

den 16 juni 1999 förklarade regeringsrätten att regeringens beslut skulle

stå fast, dock att rätten att driva kärnkraftsreaktorn Barsebäck 1 inte

skulle upphöra förrän vid utgången av november 1999. Efter

regeringsrättens dom fortsatte redan tidigare inledda förhandlingar

mellan staten, Sydkraft AB och Vattenfall AB om ett avtal om ersättning

i samband med en stängning av Barsebäcksverket. Ett sådant avtal

träffades, med förbehåll för parternas slutliga godkännande, den 30

november 1999. Den 1 december 1999 hade reaktorn Barsebäck 1

upphört att leverera el till kraftnätet.

Riksdagen har i den ekonomiska vårpropositionen 1998

(prop.1997/98:150, bet. 1997/98:FiU27, rskr. 1997/98:317) tidigare be-

myndigat regeringen med anledning av avvecklingen av Barsebäck 1 att,

som underlag för slutlig fastställelse i domstol, träffa och genomföra för

staten bindande avtal med Sydkraft AB och med eventuella andra parter

som kan erfordras i samband med en överenskommelse om ersättning i

form av pengar eller egendom som staten direkt eller indirekt förfogar

över. Under förhandlingarna med ägaren till Barsebäcksverket framkom

dock redan i inledningsskedet att de två reaktorerna i Barsebäcksverket är

så starkt tekniskt sammanflätade i anläggningen att det inte är görligt att

ta fram helt separata kalkyler för respektive reaktor i olika situationer.

Det avtal som nu förhandlats fram har därför utformats så att dess

regelverk kan tillämpas även på Barsebäck 2, om och när den reaktorn

ställs av med stöd av lagen om kärnkraftens avveckling. På grund därav

anser regeringen att den direkta tillämpligheten av det nu träffade avtalets

regelverk även på Barsebäck 2 innebär att det nämnda bemyndigandet

från riksdagen inte kan anses omfatta detta avtal.

Avtalet fogas till propositionen som bilaga 1. Regeringen föreslår att

riksdagen godkänner statens åtaganden enligt avtalet.

Ett beslut att avveckla ett kärnkraftverk med stöd av lagen om kärn-

kraftens avveckling kan aktualisera vissa skattefrågor. Det gäller dels

skattefrågor som rör ersättningar som staten betalar för avvecklingen,

dels den skattemässiga behandlingen av sådana omstruktureringar av be-

rörda företag som föranleds av avvecklingsbeslutet. En överlåtelse av en

fastighet kan t.ex. aktualisera inkomstskatt, stämpelskatt och mervärdes-

skatt. Inom Finansdepartementet har upprättats promemorian Särskilda

bestämmelser vid förtida kärnkraftsavveckling. I promemorian behandlas

skattefrågorna som kan uppkomma på grund av en avveckling av kärn-

kraft med stöd av lagen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling.

I bilaga 2 finns promemorians lagförslag. Promemorian har remitterats

till Riksskatteverket, Industriförbundet, Sydkraft AB och Vattenfall AB.

Promemorian och remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsären-

det (dnr Fi2000/16). I propositionen tas de frågor upp som behandlas i

promemorian.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 27 januari 2000 att inhämta Lagrådets yttrande

över lagförslaget som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga

4.

Lagrådet tar upp frågan om lagförslagets förenlighet med grundlagen

och anför att ett grundläggande krav på en författningsbestämmelse är att

den är generell. Lagrådet redogör för motiven till regeringsformen (prop.

1973:90 s. 203 f.) och rättsfallet RÅ80 1:92 som gällde vissa ändringar i

lagen om rätt till förlustutjämning vid taxering för inkomst och kommu-

nalskattelagen, Lex Kockum. Mot denna bakgrund konstaterar Lagrådet

att det inte strider mot förbudet mot lagstiftning för enskilda fall om en

lag tillkommit i syfte att reglera ett visst enstaka fall och i praktiken

endast kommer att tillämpas på detta fall, förutsatt att lagen har en gene-

rell utformning. Lagrådet finner mot bakgrund av att det i den föreslagna

lagen inte finns någon bestämmelse som berör det ifrågavarande, kon-

kreta avtalet, avser ett visst föremål (t.ex. en viss kärnkraftsreaktor) eller

riktar sig till en viss fysisk eller juridisk person, att den föreslagna lagen

uppfyller de krav på generell utformning som vid tillkomsten av rege-

ringsformen ansågs skola gälla.

 Lagrådets synpunkter i övrigt behandlas i författningskommentarerna

till de berörda paragraferna. Regeringen har i propositionen följt Lag-

rådets förslag. Vidare har redaktionella justeringar gjorts jämfört med det

remitterade förslaget.

4 Allmän bakgrund till regeringens förslag

4.1 1997 års energipolitiska beslut

Regeringen inbjöd våren 1996 riksdagspartierna till överläggningar i

syfte att skapa ett underlag för långsiktigt hållbara beslut om energipoliti-

ken. Överläggningarna slutfördes den 4 februari 1997 med en överens-

kommelse mellan Socialdemokraterna, Centerpartiet och Vänsterpartiet

om riktlinjer för energipolitiken. Våren 1997 godkände riksdagen (prop.

1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272) regeringens förslag

till en energipolitisk inriktning som beträffande kärnkraften bl.a. angav

följande.

"Den svenska energipolitikens mål är att på kort och lång sikt trygga

tillgången på el och annan energi på med omvärlden konkurrenskraftiga

villkor. Energipolitiken skall skapa villkoren för en effektiv energi-

användning och en kostnadseffektiv svensk energiförsörjning med låg

negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat samt underlätta omställ-

ningen till ett ekologiskt uthålligt samhälle. Härigenom främjas en god

ekonomisk och social utveckling i Sverige. Omställningen av energi-

systemet är ett led i Sveriges strävan att vara ett föregångsland när det

gäller att skapa en ekologiskt hållbar utveckling. Energiöverenskom-

melsen innebär att de två kärnkraftsreaktorerna i Barsebäck skall ställas

av. Förslag till lagstiftning om kärnkraftens avveckling kommer att före-

läggas riksdagen under år 1997. Bortfallet av el skall kompenseras

genom effektivare energianvändning, konvertering samt hushållning med

och tillförsel av el från andra energikällor. Stängningen av den första

reaktorn skall i huvudsak kompenseras genom en minskad användning av

el i fjärrvärmesystemet. Ett villkor för avställningen av den andra

reaktorn är att bortfallet av elproduktion kan kompenseras. Något årtal då

den sista kärnkraftsreaktorn tas ur drift bör inte fastställas. Härigenom

ges tillräckligt lång tid för omställningen av energisystemet."

Vidare föreslogs och beslutades ett omställningsprogram omfattande

ett antal åtgärder för minskad energiförbrukning, utveckling av ny elpro-

duktionsteknik, m.m. En ny myndighet, Statens energimyndighet, inrätta-

des den 1 januari 1998. Till energimyndigheten fördes merparten av

myndighetsfunktionerna på energiområdet och myndigheten fick vidare

ansvaret att verkställa huvuddelen av omställningsåtgärderna och att

samordna omställningsarbetet.

4.2 Stängningen av Barsebäcksverket

I enlighet med den energiöverenskommelse som låg till grund för riks-

dagens beslut våren 1997 om energipolitikens inriktning, som bl.a. inne-

bar att de två kärnkraftsreaktorerna i Barsebäck skulle ställas av, den

första reaktorn senast den 1 juli 1998 och den andra senast den

1 juli 2001, påbörjade regeringen åtgärder för genomförandet av riks-

dagsbeslutet.

Kort efter riksdagens beslut våren 1997 om energipolitikens inriktning

utsåg staten en förhandlingsman med uppgift att söka en förhandlings-

lösning för avställningen av Barsebäcksverkets reaktorer. Av de inledan-

de förhandlingskontakter som statens förhandlare hade med Barsebäcks

ägare framgick dock att förhandlingar om själva stängningen av reak-

torerna då inte var möjliga och att förhandlingskontakterna kunde be-

gränsas till frågan om ersättning vid en stängning. Genom lagen

(1997:1320) om kärnkraftens avveckling, som trädde i kraft den 1 januari

1998, gavs regeringen möjlighet att besluta att rätten att med stöd av

tillstånd enligt kärntekniklagen driva en kärnkraftsreaktor för att utvinna

kärnenergi skulle upphöra vid en viss tidpunkt.

Den 5 februari 1998 beslutade regeringen med stöd av den nya lagen

att rätten att driva reaktorn Barsebäck 1 för att utvinna kärnenergi skulle

upphöra vid utgången av juni 1998. Med anledning av regeringsrättens

rättsprövning av regeringens beslut uppsköts reaktorns stängning. Sedan

regeringsrätten i dom den 16 juni 1999 förklarat att regeringens beslut

skulle stå fast och verkställas före utgången av november 1999, stängdes

Barsebäck 1 den 30 november 1999.

Bortfallet av el vid avställning av kärnreaktorer skall enligt riksdags-

beslutet våren 1997 om energipolitikens inriktning kompenseras genom

effektivare energianvändning, konvertering samt hushållning med och

tillförsel av el från andra energikällor. Avställningen av den första

reaktorn i Barsebäck skulle i huvudsak kompenseras genom en minskad

användning av el i fjärrvärmesystemet. För en avställning av den andra

reaktorn ställdes dock villkoret att bortfallet av elproduktion kan kom-

penseras genom tillförsel av ny elproduktion och minskad användning av

el. Vid sin behandling av regeringens förslag avseende avställningen av

reaktorerna betonade näringsutskottet (prop. 1996/97:84, bet.

1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272) att riksdagen, innan en stängning av

den andra reaktorn kan genomföras, bör ges möjlighet att pröva att förut-

sättningen för stängningen av kärnkraftsreaktorn är uppfylld. För när-

varande pågår en process för framtagning av erforderligt beslutsunderlag

inför regeringens bedömning av förutsättningarna för att som avsett

stänga Barsebäck 2 senast den 1 juli 2001. Regeringens avsikt är att

underställa riksdagen detta ärende i budgetpropositionen för 2001.

Personalförsörjningen

En fråga som tidigt aktualiserades efter riksdagens beslut våren 1997 om

energipolitikens inriktning var behovet att upprätthålla Barsebäcks-

verkets tillgång till kompetent personal, trots den osäkerhet som under en

tid oundvikligen skulle råda kring verksamheten.

Redan i februari 1997 gavs tillsvidareanställda arbetstagare i Barse-

bäcksverket av Barsebäck Kraft AB en skriftlig anställningsgaranti som

oavsett förändringar i verksamheten skulle gälla till utgången av år 2001.

I regeringens proposition (1996/97:84) En uthållig energiförsörjning

angavs att berörda myndigheter tillsammans med arbetsgivaren och

personalorganisationerna i god tid före verkets slutliga nedläggning

borde överväga de särskilda åtgärder som kunde behöva vidtas för perso-

nalen. Den nämnda anställningsgarantin utökades senare till att gälla för

en rullande femårsperiod som löper t.o.m. år 2004.

Denna femåriga anställningsgaranti innebär att personalfrågorna på

kort sikt bedöms ha fått en tillfredsställande lösning. Personalens utveck-

lingsmöjligheter samt Barsebäcksverkets kompetensbehov i ett längre

tidsperspektiv motiverar dock fortsatt uppmärksamhet. Näringsdeparte-

mentet och berörda myndigheter kommer att i samråd med företaget och

personalorganisationerna nära följa utvecklingen vad gäller verkets till-

gång till kompetent personal. Den kostnad som nämnda anställnings-

garanti medför inräknas i de merkostnader för driften för vilka staten

förutsätts ge ersättning i enlighet med det avtal som närmare beskrivs i

avsnittet 5 Avtal rörande ersättning till reaktorns ägare.

4.3 Stängningens påverkan på elmarknaden

Vid upprepade tillfällen, senast vid det energipolitiska beslutet våren

1997 (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272), har

statsmakterna slagit fast uppfattningen att en säker tillgång till el till ett

rimligt pris är en viktig förutsättning för den svenska industrins interna-

tionella konkurrenskraft och att energipolitiken skall utformas så att den-

na förutsättning bevaras. Det finns, utom i fall av tvingande säkerhets-

skäl, inom de energipolitiska målsättningarna inte utrymme för beslut om

reaktoravställningar som skulle leda till stora negativa effekter på vare

sig miljön, industrins internationella konkurrenskraft eller ytterst syssel-

sättning och välfärd i landet.

Den väsentligaste frågan när det gäller påverkan på andra samhällsom-

råden vid en avställning av kärnkraftsreaktorer är således vilken inverkan

avställningen kan antas få på miljön och på elpriserna. Den energipolitis-

ka inriktningen anger klart att på sikt skall bortfallet av el från kärnreak-

torer ersättas med effektivisering av elanvändningen, konvertering till

förnybara energislag samt miljömässigt acceptabel elproduktionsteknik.

Ett omfattande omställningsprogram skall bidra till att dessa förutsätt-

ningar föreligger efterhand som kärnkraftsavvecklingen fortskrider.

Vad gäller Barsebäck 1 gjordes, i samband med regeringens beslut den

5 februari 1998 om avställning, bedömningen att åtgärden kunde vidtas

utan att mera långsiktiga resultat från omställningsprogrammen behövde

avvaktas, detta med hänsyn till dels den begränsade andel av elproduk-

tionen som kommit från Barsebäck 1 sett till den svenska och nordiska

elmarknadens totala produktionskapacitet, dels att åtminstone vissa av

energisparåtgärderna kunde antas få ett relativt snabbt genomslag.

Regeringens avsikt är att i budgetpropositionen för 2001 underställa

riksdagen frågan om avställning av reaktorn Barsebäck 2. Frågan om en

sådan avställnings inverkan på elpriserna blir då av stor vikt för rege-

ringens bedömning av frågan.

4.4 Det energipolitiska omställningsprogrammet

Det energipolitiska beslutet våren 1997 (prop. 1996/97:84, bet.

1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272) innebar att ett omfattande omställ-

ningsprogram för energisektorn fastställdes, med Statens energimyndig-

het som huvudansvarig för genomförandet.

År 1999 genomfördes en utvärdering av det första verksamhetsåret

inom programmet. Denna utvärdering bidrog till att regeringen föreslog

att insatserna för minskad elanvändning skulle ges en ny inriktning. Bi-

draget till eleffektminskande åtgärder avskaffades och regeringen avser

att presentera sitt förslag till ny inriktning för verksamheten i budgetpro-

positionen för 2001.

Under våren 2000 kommer en ny utvärdering av det energipolitiska

programmet att genomföras. Resultaten från denna utvärdering kommer

att ingå i beslutsunderlaget inför det ställningstagande till frågan om

stängning av den andra reaktorn i Barsebäcksverket som regeringen kom-

mer att förelägga riksdagen i höstens budgetproposition.

4.5 Statens kostnader för ersättningen, m.m.

Enligt lagen om kärnkraftens avveckling har reaktorägaren rätt till ersätt-

ning för den förlust stängningen medför. I det energipolitiska beslutet

våren 1997 angavs att förhandlingar skulle upptas med Sydkraft AB om

stängningen av reaktorerna i Barsebäck. Förhandlingarna inleddes strax

därefter och avslutades med att ett avtal kunde träffas mellan parterna

Staten, Sydkraft AB och Vattenfall AB den 30 november 1999.

Detta avtal om ersättning i samband med stängning av Barsebäcks-

verket reglerar hur ersättningen skall bestämmas. Om inget avtal träffats

skulle i stället ersättningen ha bestämts genom ett domstolsförfarande

enligt lagen om kärnkraftens avveckling med tillämpning av principer för

ersättning i huvudsak enligt expropriationslagen (1972:719).

Genom att träffa en frivillig överenskommelse om ersättningen har re-

geringen uppnått en för både staten och reaktorägaren förmånlig lösning

där ersättningen i huvudsak ges i form av tillgång till elproduktionskapa-

citet i Ringhalsverkets kärnreaktorer. Härigenom har ägaren till Barse-

bäcksverket erhållit ersättande elkraft motsvarande den marknadsandel

som han i egenskap av elproducent sedan tidigare haft på elmarknaden

och därmed möjlighet att fortsätta leverera som förut. Vidare har denna

lösning bl.a. fördelen att tidigare rådande konkurrensförhållanden på

elmarknaden för Sydkraft AB såsom elproducent i praktiken inte ändras

väsentligt genom avställningen av Barsebäck 1. Eftersom avtalet utfor-

mats så att ersättningsreglerna skall tillämpas även vid en stängning av

Barsebäck 2 så innebär avtalet att dessa fördelar gäller för stängning av

hela Barsebäcksverket. Enligt regeringens uppfattning bör den stabilitet

och förutsebarhet som avtalet innebär för elmarknadens aktörer väga

tungt vid en bedömning av avtalets för- och eventuella nackdelar jämfört

med en tvångsvis bestämd ersättning.

Statens kostnader för ersättningen kan indelas i dels direkta utbetal-

ningar föranledda av avtalet, dels i avtalet fastställda uteblivna framtida

inbetalningar från Vattenfall AB samt dels de direkta och indirekta effek-

ter som avställningen av reaktorerna får för bl.a. statens skatteintäkter.

De av avtalet föranledda ekonomiska effekterna redovisas närmare under

avsnittet 5.4 Statens utgifter till följd av avtalet och beräknade skatte-

effekter under avsnittet 7 Offentlig-finansiella konsekvenser.

Skatteeffekter och andra indirekta effekter, som uppstår oavsett om

ersättningsavtal träffas eller inte, är dock svårbedömbara i den meningen

att den slutliga nettoeffekten bl.a. beror på hur stor ersättningsproduktion

som kommer att ske i Sverige, samt hur elpriserna m.m. påverkas av

omställningen av energisystemet.

Som framgår av avsnittet 5.4 så innebär avtalet att utbetalningar av

statsmedel skall ske för de belopp som avser främst fördyringar av

driften i hela Barsebäcksverket. Regeringen har sedan tidigare riksdagens

bemyndigande (prop.1997/98:150, bet. 1997/98:FiU27, rskr.

1997/98:317) att överskrida ramanslaget B11 Ersättning för avveckling

av en reaktor i Barsebäcksverket om det behövs därför att ett

riksdagsbeslut om ökning av anslagsbeloppet (1 miljon kronor) inte

hinner inväntas. Förutsatt riksdagens godkännande skulle en tillämpning

av avtalet medföra stora utbetalningar redan till sommaren år 2000.

Regeringen avser därför att återkomma till riksdagen i sitt förslag till

tilläggsbudget för år 2000 i den ekonomiska vårpropositionen angående

lämplig anslagskonstruktion och finansieringen av dessa utgifter.

5 Avtal om ersättning till reaktorns ägare

Regeringens förslag: De åtaganden för staten som följer av avtalet

om ersättning i samband med stängningen av Barsebäcksverket god-

känns. Regeringen bemyndigas att vidta de åtgärder som behövs för

att tillvarata statens intressen vid avtalets genomförande och tillämp-

ning.

5.1 Förhandlingarna om avtalet

I enlighet med riksdagens ställningstagande till den energipolitiska pro-

positionen En uthållig energiförsörjning (prop. 1996/97:84, bet.

1996/97:NU12, rskr. 272) inleddes år 1997 förhandlingar med ägaren till

Barsebäcksverket om stängning av de båda reaktorerna samt om ersätt-

ningsfrågan i samband därmed.

Regeringen förordnade i maj 1997 en statlig förhandlare för detta upp-

drag, f.d. generaldirektören Kaj Janérus. Till sitt förfogande fick han juri-

disk, ekonomisk och kärnteknisk expertis som rådgivare i arbetet. För-

handlarens första kontakter med företrädare för Sydkraft AB (Sydkraft)

ägde rum under juni 1997. Det visade sig ganska snart att Sydkraft vid

denna tidpunkt inte var villigt att förhandla om stängning av någon

reaktor. Förhandlarens kontakter med bolaget koncentrerades därför till

frågan om ersättning till reaktorägaren vid en stängning.

Lagen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling (avvecklingslagen) ger

regeringen rätt att återkalla driftstillståndet för kärnkraftsreaktorer. Om

så sker har tillståndshavaren och ägaren till den fastighet som har använts

för reaktordrift enligt 5 § avvecklingslagen rätt till ersättning av staten

för förlusten, enligt vad som anges i lagens 6 och 7 §§. Vid bestämmande

av ersättningen skall enligt 6 § avvecklingslagen 4 kap.

expropriationslagen (1972:719) tillämpas, i den mån avvikande

bestämmelser inte finns i avvecklingslagen. För ersättningens

bestämmande gäller enligt avvecklingslagen två särskilda förutsättningar.

Det skall antas att priset på högspänd el i Sverige inte ändras mer än vad

som skulle ha skett om kärnkraftsreaktorn inte hade tagits ur drift. Vidare

skall det antas att reaktorns drifttid inte är längre än 40 år.

Att förhandlingar skall föras mellan staten och tillståndshavaren om er-

sättningen har varit lagstiftarens utgångspunkt. Lagen ger parterna möj-

lighet överenskomma att ersättningen kan utgå även i annan form än

pengar. Om parterna inte kan enas om ersättningsfrågan kan den slutligen

avgöras genom ett domstolsförfarande liknande expropriationsmål.

Under förhandlarens inledande kontakter år 1997 framkom att Sydkraft

ställde följande förutsättningar för en överenskommelse om ersättning.

Barsebäcksverket med de båda reaktorerna Barsebäck 1 och 2 (B1 re-

spektive B2) skulle betraktas som en enhet och en överenskommelse

skulle därför reglera förhållandena avseende båda reaktorerna, såväl vid

avveckling av B1 som vid avveckling av B2. Vidare skulle Sydkraftskon-

cernen kompenseras fullt ut i form av äganderätt till samma elproduk-

tionskapacitet som avvecklas i Barsebäcksverket och till samma produk-

tionskostnad och miljöpåverkan jämte full ersättning för uppkomna mer-

kostnader.

De av Sydkraft framförda förutsättningarna bedömdes inte direkt strida

mot den inriktning av förhandlingar som regeringen framfört i proposi-

tionen En uthållig energiförsörjning eller mot riktlinjerna för ersättning

enligt avvecklingslagen. Eftersom statens förhandlare inte disponerade

över anläggningar för elproduktion, vände han sig i början av år 1998,

efter samråd med näringsministern, till Vattenfall AB (Vattenfall) med en

förfrågan huruvida företaget var berett diskutera att mot ersättning

överlåta egen produktionskapacitet motsvarande Barsebäcksverkets

kapacitet till Sydkraft. Efter viss betänketid svarade Vattenfall

förhandlaren att man var beredd diskutera att på affärsmässiga villkor

överlåta äganderätten till sådan produktionskapacitet.

Efter detta besked inleddes under år 1998 ett intensivt förhandlingsar-

bete. Sålunda har staten och Sydkraft förhandlat om bl.a. villkoren för en

uppgörelse om ersättning avseende reaktorerna B1 och B2. Vattenfall har

förhandlat med staten om att på marknadsmässiga villkor överlåta

andelar av Ringhals kärnkraftverk till Sydkraft för att kompensera

Sydkraft för stängningen av reaktor B1 och B 2. Slutligen har Vattenfall

och Sydkraft förhandlat om bildandet, ledningen och skötseln av en

gemensamt ägd koncern för produktion av kraft vid Barsebäcks- och

Ringhalsverken. Förhandlingsarbetet ledde fram till ett principförslag

under senhösten 1998. Därefter avbröts förhandlingarna i december 1998

i avvaktan på Regeringsrättens ställningstagande till Sydkrafts talan.

Förhandlingarna mellan parterna återupptogs i oktober 1999.

Principförslaget från år 1998 bearbetades då vidare och en särskild

översyn och uppdatering gjordes av ingående ekonomiska

förutsättningar. Arbetet ledde fram till ett ramavtal med åtföljande

bilagor och underavtal mellan parternas förhandlare av den 30 november

1999, fortsättningsvis benämnt Avtalet. Produktionen vid reaktor B1

upphörde den 1 december 1999.

5.2 Innehållet i avtalet mellan Staten, Sydkraft AB och

Vattenfall AB i sammandrag

Syftet med Avtalet är att reglera på vilket sätt Sydkraft AB skall kom-

penseras av staten för stängning av de båda kärnkraftsreaktorerna i Bar-

sebäcks kärnkraftverk, B1 och B2, med stöd av avvecklingslagen.

Vattenfall har förklarat sig berett att på affärsmässiga villkor medverka

genom att lämna Sydkraft ersättning i form av kraftproduktion som mot-

svarar bortfallet vid stängning av såväl reaktor B1 som B2. Staten och

Vattenfall har kommit överens om att Sydkraft skall erhålla ersättning i

form av en andel i Ringhals kärnkraftverk vid stängning av B1 respektive

B2 samt om ersättning till Vattenfall för den andel i Ringhals som bola-

get överlåter till Sydkraft.

Överenskommelsen i Avtalet mellan Staten, Sydkraft och Vattenfall

kan beskrivas på följande sätt. Barsebäck Kraft AB (BKAB) äger Barse-

bäcks kärnkraftverk och dess två reaktorer B1 och B2 samt de fastigheter

på vilka dessa är belägna. Dessa fastigheter överlåts på tillträdesdagen till

Sydsvenska Värmekraftaktiebolaget (SVKAB), som är ensam ägare till

BKAB och ett helägt dotterbolag till Sydkraft. SVKAB överlåter samma

dag i sin tur nyttjanderätten till reaktor B2 till BKAB för ett vederlag

som motsvarar köpeskillingen för de fastigheter på vilka reaktorerna B1

B2 är belägna. På uppdrag av SVKAB ombesörjer BKAB avställnings-

och servicedrift av reaktor B1.

Vattenfall har tidigare under år 1999 överlåtit de fyra reaktorerna i

Ringhals kärnkraftverk R1 R4 med tillhörande fastigheter till ett helägt

dotterbolag, Ringhals AB (RAB). SVKAB överlåter på tillträdesdagen

aktierna i BKAB till RAB såsom apportegendom. Sydkraft och

Vattenfall sammanför därmed produktionen i Barsebäcksverket och

Ringshalsverket i en gemensamt ägd koncern. Sydkrafts tillskott till den

gemensamma koncernen består dels av kraft producerad i reaktor B2,

dels av de belopp som staten betalar som ersättning till BKAB för att

kraftproduktionen vid B1 upphör. Vattenfalls tillskott till den

gemensamma koncernen består av reaktorerna R1-R4 jämte den kraft

som produceras där. Enligt avtal mellan bolagen skall de erhålla

kraftleveranser från den gemensamma koncernen i proportion till

aktieinnehavet. Sydkrafts ägarandel i den gemensamma koncernen

uppgår till 25,8 %. Genom denna ägarandel får Sydkraft över tiden lika

stora kraftleveranser från den gemensamma koncernen som man hade

fått från Barsebäcksverket om B1 inte hade stängts. Vattenfalls ägarandel

i den gemensamma koncernen uppgår till 74,2 %, vilket innebär att

Vattenfall får mindre framtida kraftleveranser från den gemensamma

koncernen än man hade fått från Ringshalsverket om detta drivits vidare

som ett av Vattenfall helägt kraftverk. De minskade leveranserna till

Vattenfall motsvarar i princip den leveranskapacitet som bortfallit i

samband med B1:s stängning. Vid en senare stängning av reaktor B2

med stöd av avvecklingslagen ökar Sydkrafts andel av den gemensamma

koncernen enligt samma princip.

De berörda företagen står härefter i följande inbördes relation till var-

andra.

Ersättning för den stängda reaktorn B1

Sydkraftkoncernen erhåller som ersättning för minskad produktionskapa-

citet av kraft till följd av stängningen av B1 en ägarandel i RAB-

koncernen om 25,8 %. Ägarandelen ger Sydkraftkoncernen tillgång till

motsvarande kraftvolym över tiden som BKAB bedöms ha producerat

om B1 hade kunnat drivas under sammanlagt 40 år. Sydkraftkoncernens

kostnader för den kraft man erhåller från RAB-koncernen beräknas mot-

svara kostnaderna för motsvarande produktion i BKAB om B1 drivits

vidare t.o.m. 40 års drifttid, med beaktande av en årlig kompensationser-

sättning för produktionskostnadsskillnader som Sydkraftkoncernen skall

erlägga till Vattenfall enligt nedan. Sammantaget får Sydkraftkoncernen

således genom ägarandelen i RAB-koncernen tillgång till samma kraft-

volym till samma kostnad som man skulle ha erhållit från BKAB om re-

aktor B1 hade drivits vidare t.o.m. 40 års drifttid.

Storleken på Vattenfalls ersättning för den ägarandel som bolaget av-

står i RAB är resultatet av de förhandlingar som förts mellan parterna

dels om värdet på reaktorerna i RAB-koncernen, dels avseende produk-

tionskostnadsskillnader mellan Ringhals- och Barsebäcksverken. Den

sammanlagda ersättningen består av ett av staten utfärdat skuldebrev,

SVKAB:s betalningar till RAB av produktionskostnadsskillnaden samt

en ägarandel om 74,2 % i reaktor B2. Staten utfärdar skuldebrevet som

överlämnas till BKAB, men Vattenfall kan enligt Avtalet tillgodogöra sig

hela värdet av skuldebrevet.

Utgångspunkt för förhandlingarna om värdet på reaktorerna har varit

en real kassaflödesvärdering efter inkomstskatt om 28 % för de reaktorer

som ingår i RAB-koncernen, d.v.s. reaktorerna R1-R4 i Ringhalsverket

och reaktor B2 i Barsebäcksverket. Kassaflödet har beräknats utifrån an-

tagandet att reaktorerna har 40 års drifttid med beaktande av följande

huvudfaktorer.

Som kalkylränta efter beräknad inkomstskatt har använts en långfristig

riskfri realränta (svenska statens realränteobligation, lån 3001) med ett

tillägg om 2,5 procentenheter.

De antaganden om elprisutvecklingen som har legat till grund för be-

räkningen utgår från att elpriset ökar från 17 öre/kWh år 2000 till

26 öre/kWh år 2015. Ökningen är 0,5 öre/kWh per år t.o.m. 2003. Under

perioden 2003 till 2007 antas prisökningen vara 1-2,5 öre per år, följt av

konstanta priser under åren 2007-2011 samt 26 öre/kWh åren 2012-15.

Bedömningar av reaktorernas sannolika framtida lastfaktor, d.v.s. fak-

tiska produktionsförmåga, produktionskostnader samt investeringsbehov

har skett på grundval av tekniska och ekonomiska analyser och utvärde-

ringar av reaktorerna B1-B2 och R1-R4 som genomförts av oberoende

expertis som stått till förhandlarens förfogande tillsammans med företa-

gens specialister.

Analyserna av lastfaktor, produktionskostnader och investeringsbehov

har även legat till grund för tidigare nämnda förhandlingar om ersättning

för produktionskostnadsskillnader.

Statens skuldebrev om 2 639 miljoner kronor löper med ränta och skall

amorteras genom fyra delbetalningar under åren 2000 2003. Skulde-

brevsbeloppet är bestämt netto efter inkomstskatt om 28 %. Parterna har

beaktat såväl avskrivningar som den inkomstskatt som skulle ha utgått på

de inkomster som hade uppkommit om reaktorerna hade drivits t.o.m.

40 års drifttid.

Ersättning för merkostnader för singeldrift respektive avvecklings- och

servicedrift

BKAB kompenseras av staten med årliga på förhand bestämda kontant-

belopp för merkostnader för singeldrift av reaktor B2 respektive avställ-

nings- och servicedrift av reaktor B1, enligt underbilagor 2 och 3 till bi-

laga 1 i avtalet.

Ersättningen till BKAB för singeldrift av reaktor B2 motsvarar i hu-

vudsak uppskattade merkostnader för uteblivna samordningsmöjligheter

av drift, underhåll och administration samt vissa gemensamma anlägg-

ningar, som kommer att uppstå på grund av stängningen av B1. Singel-

driftsersättningen utgår med årliga på förhand bestämda belopp, längst

fram till och med den 30 juni år 2017, eller tills dess att verksamheten

vid B2 stängs om så sker tidigare. Nuvärdet av de årliga kontantbeloppen

har beräknats till 2 200 miljoner kronor, förutsatt att driften vid B2 inte

stängs före angivet datum.

BKAB får vidare via SVKAB ersättning från staten för merkostnader

avseende avställnings- och servicedrift av reaktor B1 fr.o.m. avräknings-

dagen t.o.m. den 30 juni 2015 enligt punkt 9.1 i Avtalet med underbilaga

3 till Bilaga 1. Med avställningsdrift avses den del av avvecklings-

perioden då kärnbränsle finns kvar i kraftverket och med servicedrift den

period då kärnbränslet avlägsnats. På grund av att B1 stängts nu i stället

för efter 40 års drift bedöms avvecklingsperioden fram tills dess att

reaktorn är riven av flera skäl komma att bli avsevärt förlängd. Ersätt-

ningen för avställnings- och servicedrift motsvarar i huvudsak upp-

skattade merkostnader som följd av den förlängda och tidigarelagda

avvecklingsperioden. Nuvärdet av de årliga kontantbeloppen har

beräknats till 1 100 miljoner kronor. Vid beräkningarna av ersättningen

för merkostnaderna har antagits att ersättning från Kärnavfallsfonden inte

kommer att utgå för att täcka nämnda kostnader.

Om och när reaktor B2 stängs till följd av ett politiskt beslut upphör

ersättningen för singeldrift av denna reaktor. Rätt till ersättning för

avställnings- och servicedrift av B2 tillkommer i stället och bestäms

enligt samma beräkningsmetodik som tillämpats för reaktor B1. Härvid

skall dock särskilt beaktas att kostnaderna blir lägre på grund av sam-

ordning med avställnings- och servicedriften av reaktor B1.

Samtliga ersättningar för merkostnader avseende singeldrift samt av-

ställnings- och servicedrift skall omräknas med nettoprisindex från och

med avräkningsdagen i Avtalet.

Skillnader i produktionskostnader

Genom sitt aktieinnehav respektive drift- och uttagsavtal äger Vattenfall

AB och SVKAB rätt att till självkostnadspris erhålla kraftleveranser från

RAB. Med hänsyn till att normalproduktionskostnaderna per kWh är

högre för reaktorerna B1 B2 än för reaktorerna R1 R4 skall SVKAB till

RAB betala 113 miljoner kronor per år utöver självkostnad för den kraft

som levereras. Vattenfall skall betala motsvarande belopp mindre än

självkostnad för den kraft som RAB levererar till Vattenfall. Därmed

kompenseras Vattenfall med ett årligt belopp motsvarande den högre

självkostnaden för produktionen i Barsebäcksverket jämfört med Ring-

halsverket.

Företagens rättigheter och skyldigheter

Företagen har reglerat rättigheter och skyldigheter sig emellan dels i Av-

talet, dels i konsortialavtal och därmed sammanhängande avtal mellan

SVKAB och Vattenfall avseende RAB-koncernen.

SVKAB skall enligt Avtalets punkt 6 ensamt svara för och bekosta av-

gifter och fondering enligt lagen (1992:1537) om finansiering av

framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. samt avveckling och

rivning av reaktorerna B1-B2. Vattenfall skall ha motsvarande ansvar för

reaktorerna R1-R4.

Skattefrågor i Avtalet

I Avtalets punkt 7.1 anges att parterna är överens om att Vattenfall, Syd-

kraft, SVKAB, RAB och BKAB inte skall åsamkas större utgifter för

skatt än vad bolagen skulle ha haft om transaktionerna enligt avtalen inte

hade genomförts. Parterna är också överens om att angivna bolag inte

skall åtnjuta en lägre skatt för utgifter på grund av transaktionerna enligt

avtalen. Staten skall enligt dessa riktlinjer kompensera angivna bolag för

ökade utgifter och tidigarelagda kostnader för skatt.

I punkt 7.2 anges att ett genomförande av de transaktioner som om-

nämns i eller är en följd av avtalen kan medföra att angivna bolag åsam-

kas ökade utgifter eller tidigarelagda kostnader för skatt. Parterna har i en

bilaga till ramavtalet gemensamt identifierat möjliga skatteutgifter

(bilaga 3). I denna bilaga anges följande tänkbara skatteutgifter.

1) Inkomstskatt för ersättning till BKAB för inkomstbortfall,

2) kapitalvinstbeskattning hos Vattenfall om aktier i RAB löses in för

ett högre belopp än anskaffningsvärdet (blir aktuellt vid eventuell ned-

läggning av B2),

3) stämpelskatt för SVKAB:s förvärv av reaktorfastigheterna,

4) inkomstskatt om värdet på SVKAB:s ersättning för nyttjanderätten

anses överstiga bolagets anskaffningsvärde (det skattemässiga värdet),

5) kapitalvinstbeskattning hos BKAB om överlåtelsen av reaktorfastig-

heterna kan anses ha skett i utbyte mot nyttjanderätten och fastigheterna

därvid anses avyttrade för ett pris som motsvarar marknadsvärdet av

nyttjanderätten,

6) tidigareläggning av skattekostnader om den nyttjanderätt BKAB

förvärvar från SVKAB inte berättigar till fullt värdeminskningsavdrag,

7) eventuell kapitalvinstbeskattning hos SVKAB när uppskovsbeloppet

avseende aktiebytet skall tas upp som intäkt,

8) skatteutgifter för SVKAB, Vattenfall, BKAB och RAB om dispens

från koncernbidagsvillkoren inte medges fr.o.m. år 2000,

9) eventuell utgående mervärdesskatt på ersättningarna och på försälj-

ningspriset på inventarier samt en skyldighet att återbetala avdragen in-

gående skatt på om-, till- och nybyggnation,

10) vissa transaktioner enligt avtalen, t.ex. försäljning av kraft till un-

derpris, kan föranleda uttagsbeskattning samt

11) tidigareläggning av kostnader för inkomstskatt hos Vattenfall om

de belopp som Sydkraft betalar utöver självkostnaden för el från RAB

skulle diskonteras till nuvärde.

I punkt 7.3 i ramavtalet anges att om angivna bolag åsamkas ökade ut-

gifter eller tidigarelagda kostnader för skatt enligt bilaga 3 skall staten

kompensera respektive bolag härför. Om angivna bolag åsamkas andra

ökade eller tidigarelagda kostnader för skatt än de som anges i bilagan

skall staten kompensera respektive bolag härför endast om det inte är

möjligt och rimligt för bolaget att undvika, minska eller senarelägga

dessa utgifter eller kostnader och om dessa inte heller rimligtvis kunnat

förutses av någon av parterna.

I punkt 7.4 sägs vidare att krav på ersättning får, om staten inte medger

kravet, framställas inom tre månader efter det att alla möjligheter till dis-

penser uttömts och sedan skatt fastställts i högsta instans.

Skattefrågorna behandlas närmare i kapitel 6 nedan.

Konsekvenser vid stängning av reaktor B2

Om och när reaktor B2 stängs till följd av ett politiskt beslut har SVKAB

rätt, och fram t.o.m. år 2010 skyldighet att öka sin ägarandel i och där-

med sina kraftleveranser från RAB, enligt Avtalets punkt 8 samt bilagor

4-7. Storleken på SVKAB:s ökade ägarandel är beroende av vid vilken

tidpunkt en stängning av B2 sker, och faller över tiden fram till år 2017.

Om stängningen t.ex. sker under de närmaste åren ökar ägarandelen cirka

fyra procentenheter. Om SVKAB utövar sin optionsrätt kommer en

stängning av reaktor B2 att ekonomiskt och leveransmässigt drabba

Vattenfall, i likhet med vad som gällde vid stängningen av B1. Vattenfall

har enligt Avtalet rätt till ersättning för sin minskade ägarandel i RAB

samt för sin indirekt förlorade andel av produktionskapaciteten i reaktor

B2. Om SVKAB inte utövar sin optionsrätt till ökad ägarandel i RAB,

skall BKAB via SVKAB erhålla ersättning motsvarande värdet av den

minskade produktionskapaciteten i reaktor B2. Storleken av ersättningen

till Vattenfall och i förekommande fall till BKAB skall fastställas med

utgångspunkt från samma grundläggande värderingsprinciper som tilläm-

pats i samband med stängningen av reaktor B1.

Om reaktor B2 direkt eller indirekt stängs genom beslut eller föreskrift

av tillsynsmyndigheterna SKI eller SSI kan detta under vissa speciella

omständigheter enligt avtalets punkt 8.6 samt bilaga 7 anses ha orsakats

av beslutet att stänga reaktor B1 enligt avvecklingslagen. Under sådana

omständigheter skall ersättning lämnas på motsvarande sätt som om re-

aktor B2 stängts till följd av ett politiskt beslut.

Återkallelse av rättsprocesser

Sydkraft och dess dotterbolag har åtagit sig att återkalla samtliga rätts-

processer avseende besluten om stängning av reaktor B1 samt att inte

heller inleda några rättsprocesser avseende stängning av reaktorerna B1-

B2. Sydkraft skall vidare verka för att dess aktieägare inte inleder några

motsvarande rättsprocesser. Sydkrafts aktieägare PreussenElektra AG

och Statkraft har i brev bekräftat att man inte avser att inleda några såda-

na rättsprocesser om Avtalet träder i kraft.

Villkor för Avtalet

Avtalet förutsätter för sin giltighet bl.a. att det har godkänts av Sydkrafts

styrelse och bolagsstämma samt av Vattenfalls styrelse, vilket har skett.

Vidare förutsätts att ansökan om samtliga tillstånd enligt kärntekniklagen

har lämnats till berörda myndigheter samt att godkännande i berörda

delar har erhållits av bl.a. Malmö tingsrätt enligt avvecklingslagen,

Konkurrensverket enligt konkurrenslagen (1993:20), och att regeringen

för statens del slutgiltigt har godkänt de avtal i vilka staten är part.

Senast fem dagar efter det att samtliga villkor är uppfyllda skall parter-

na bekräfta detta förhållande (Bekräftelsedagen). Inom 30 dagar efter

denna dag skall parternas mellanhavanden på Tillträdesdagen regleras i

enlighet med Avtalet, som om dessa varit i kraft sedan Avräkningsdagen,

som är den 1 december år 1999.

Interimsavtalet

Mellan staten, Vattenfall och Sydkraft träffades den 12 november 1999

ett annat avtal (Interimsavtalet), som syftade till att tillförsäkra Sydkraft

kraftleveranser från Vattenfall, som kompensation för bortfallet från re-

aktor B1 från och med dess stängning till dess att Avtalet trätt i kraft.

Parterna avsåg därigenom undvika att Sydkraft skulle tvingas att vid

Malmö tingsrätt ansöka om förskott av ersättning från staten i enlighet

med avvecklingslagen.

Regeringen godkände för statens del Interimsavtalet genom beslut den

3 december 1999, med stöd av det tidigare erhållna bemyndigandet från

riksdagen (prop.1997/98:150, bet. 1997/98:FiU27, rskr. 1997/98:317) om

att få träffa och genomföra för staten bindande avtal om ersättning.

Ersättningen till Vattenfall för dessa elleveranser skall enligt Interims-

avtalet regleras på följande sätt. Om Avtalet träder i kraft skall ersätt-

ningen regleras som om Avtalet hade trätt i kraft på Tillträdesdagen.

Sydkraft svarar då för kostnaderna för elleveranserna i enlighet med till-

lämpliga bestämmelser i Avtalet.

Skulle Avtalet inte träda i kraft skall staten ersätta Vattenfall för leve-

ranserna enligt Interimsavtalets föreskrifter. Denna ersättning behandlas

då som ett förskott på ersättningen till Sydkraft enligt avvecklingslagen.

Om Avtalet inte trätt i kraft senast den 30 juni år 2000 äger endera parten

säga upp det med 30 dagars uppsägningstid.

5.3 Bedömning av avtalet

När driftstillståndet för en kärnkraftsreaktor återkallas enligt avveck-

lingslagen har tillståndshavaren och fastighetsägaren rätt till ersättning av

staten för förlusten. Lagen ger parterna möjlighet överenskomma om

ersättningen. Om parterna inte kan enas i ersättningsfrågan kan den slut-

ligen avgöras genom ett domstolsförfarande liknande expropriationsmål.

I trepartiöverenskommelsen liksom propositionen En uthållig energi-

försörjning förordades att staten skulle förhandla med ägaren till Barse-

bäcksverket om stängning av verkets båda reaktorer samt om ersätt-

ningsfrågan i samband därmed. Förhandlingsvägen förordades främst

därför att den bedömdes snabbare kunna leda till resultat som låg i de be-

rörda parternas gemensamma intresse än en formell tillämpning av av-

vecklingslagen med åtföljande domstolsförfarande.

I efterhand kan konstateras att förhandlingarna inte har medfört att

stängningen av reaktor B1 har kunnat genomföras snabbare. Däremot

innebär det mellan parterna träffade Avtalet rörande ersättningsfrågorna

att dessa kan regleras snabbare i anslutning till stängningen, med

minskad osäkerhet som följd för de berörda. Om parterna inte hade varit

överens om ersättningsfrågorna i samband med stängningen av reaktor

B1, hade en domstolsprocess rörande ersättningen följt därefter, vilken

kunde ha blivit långvarig. Den osäkerhet rörande ersättningen som hade

blivit följden därav kunde ha skadat parterna.

En avgörande fråga vid bedömningen av förhandlingsresultatet i ersätt-

ningsfrågan är givetvis om detta är skäligt såväl för staten som för övriga

parter. Som riktmärke för en sådan bedömning skulle ett hypotetiskt re-

sultat av en domstolsprocess i ersättningsfrågan kunna tjäna, med beak-

tande även av det tillkommande värde som ligger i att en

domstolsprocess med åtföljande osäkerhet och kostnader för de

inblandade parterna har kunnat undvikas. Det kan dock konstateras att

resultatet av en tänkt domstolsprocess inte direkt kan uppskattas och

konkretiseras i ekonomiska termer, utan att man främst har att utgå från

bedömningar av de principer för värdering som finns i tillämpliga lagar.

Till förhandlarens riktlinjer har hört att söka nå en överenskommelse i

ersättningsfrågan som ligger inom ramen för de totala kostnader för sta-

ten som kunde ha blivit resultatet av en domstolsprocess. Enligt regering-

ens bedömning uppfyller Avtalet detta krav.

Ett alternativt sätt att värdera statens ersättning enligt avtalet är att re-

latera det och dess ingående komponenter till riktmärken på marknaden

och marknadsmässiga bedömningar. Några sådana exempel kan här

nämnas.

Genom avtalet erhåller inte Sydkraft direkt ekonomisk ersättning för

förlusten av reaktorn B1, utan en motsvarande produktionsresurs från

Vattenfall i form av 25,8 procents ägarandel i RAB. Som ersättning för

den överlåtna ägarandelen erhåller Vattenfall dels 2 639 miljoner kronor

av staten, dels årliga kompensationsbelopp om 113 miljoner kronor av

Sydkraft för produktionskostnadsskillnader samt slutligen 74,2 procents

ägarandel i reaktorn B2. Den sammanlagda ersättningen som tillfaller

Vattenfall uppgår till ca 5,7 miljarder kronor, vilket kan uppskattas

motsvara ett värde av 0,80-0,85 kr/kWh för Ringhalsverket. Den bakom-

liggande, implicita värderingen av Barsebäcksverket torde vara icke

obetydligt lägre, vilket återspeglas i överenskommelsen om årlig ersätt-

ning från Sydkraft till Vattenfall för produktionskostnadsskillnader.

Dessa värdeuppskattningar kan jämföras med bedömningar av de senast

kända överlåtelserna av andelar i kärn-kraftverk som skedde 1997 i

Forsmark, vid vilka köpeskillingarna har uppskattats till 0,93 kr/kWh. De

lägre värderingarna som Avtalet baserats på kan bl.a. ses som en följd av

lägre elpriser och elprisförväntningar.

Avtalet är baserat på bedömningar av bl.a. elpriser samt produktions-

kostnader, produktionsförmåga och investeringsbehov i sex kärnkrafts-

reaktorer under perioden fram till år 2017. Det ligger i sakens natur att

sådana bedömningar är komplexa, förenade med osäkerhet och därmed

kan ifrågasättas. Vid alla värderingar av produktionstillgångar måste

dock sådana överväganden göras av berörda parter.

Bedömningar om ökade elpriser på längre sikt är i dagsläget vanliga.

Statens energimyndighet (STEM) har bland andra nyligen givit uttryck

för sådana bedömningar i samband med en rapport till klimatkommittén

(dir. 1998:40).

Bedömningarna av produktionskostnader, produktionsförmåga och in-

vesteringsbehov har skett efter gemensamma analyser av en expertgrupp,

i vilken förhandlaren och företagen varit företrädda. Därmed torde dessa

frågor ha genomlysts och behandlats på ett sakligt och balanserat sätt.

För staten har det varit en viktig principfråga att förhandlingen om

Vattenfalls medverkan i uppgörelsen om ersättning till Sydkraft har förts

på affärsmässiga grunder. Om så inte hade varit fallet, hade Vattenfalls

ställning och därmed statens intressen som ägare till Vattenfall allvarligt

kunnat skadas.

Det har även varit viktigt för staten att Sydkraft har behandlats skäligt,

så att företaget och dess konkurrenssituation inte påverkas. Enligt uppgift

har Sydkraft anlitat en utomstående part för att göra en oberoende be-

dömning av Avtalets inverkan på företaget. Resultatet av denna bedöm-

ning är enligt uppgift att Avtalet inte negativt påverkar företaget.

5.4 Statens ersättningskostnader för avställningen av

reaktor B1 till följd av avtalet

De ekonomiska ersättningar som staten enligt Avtalet skall lämna till det

av Sydkraft och Vattenfall gemensamt ägda BKAB till följd av stäng-

ningen av reaktor B1 leder till de kostnader för staten under perioden

2000-2017 som framgår av nedanstående tabell.

Med Skuldebrev B1 avses i tabellen det skuldebrev avseende ersättning

för reaktor B1 som Vattenfall förutsätts erhålla som dellikvid för avstådd

ägarandel i RAB och som avräknas från utdelningen till ägaren staten

under åren 2000-2003. Kostnaden för staten består således i att

motsvarande utdelningsbelopp inte inlevereras till staten. Med Singeldrift

B2 avses ersättning för de merkostnader som belastar driften av B2 när

B1 genom avställningen upphör att bidra till täckandet av vissa

gemensamma kostnader. Med Servicedrift B1 avses ersättning för mer-

kostnader för att hålla B1 i ett vänteläge inför slutlig avveckling och

rivning under betydligt längre tid än som skulle varit fallet om reaktorn

ställts av först efter 40 års drift. De olika kostnadskomponenterna i

tabellen redovisas närmare under avsnittet 5.2 Innehållet i avtalet mellan

Staten, Sydkraft AB och Vattenfall AB.

Statens ersättningskostnader för avställningen av reaktor B1 till följd

av avtalet (mkr, prisläge december 1999)

År

Skuldebrev B1

Singeldrift B2

Servicedrift B1

2000

660

182

248

2001

660

208

129

2002

660

208

128

2003

659

208

117

2004

207

 82

2005

216

 81

2006

214

 81

2007

180

 80

2008

178

 79

2009

178

 79

2010

178

 78

2011

179

 77

2012

180

 77

2013

181

 73

2014

182

 73

2015

174

 36

2016

166

2017

 83

Det bör observeras att de kostnader som redovisas i tabellen enbart avser

ersättningskostnaderna för avställningen av reaktor B1. I det energipoli-

tiska beslutet våren 1997 (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr.

1996/97:272) angavs att reaktor B2 skulle ställas av senast den 1 juli

2001, under förutsättning bl.a. att bortfallet av elproduktion kan kom-

penseras. Regeringen avser att redovisa denna fråga för riksdagen i

budgetpropositionen för 2001. Vad gäller statens kostnader enligt Avtalet

skulle ett beslut om avställning av reaktor B2 innebära ytterligare ersätt-

ningskostnader för staten i form av avtalad ersättning, som fastställs efter

en förhandling baserad på de utgångspunkter som anges i Avtalet.

Principiellt kommer statens kostnader vid avställning av B2 att omfatta

dels ersättning till Vattenfall för att bolaget avstår ytterligare en ägar-

andel i RAB till Sydkraft samt för värdet av Vattenfalls egen andel i

produktionen från B2, dels en ersättning till SVKAB avseende mer-

kostnader för avställnings- och servicedrift av B2. Samtidigt minskar

dock statens kostnader genom att ersättning för singeldrift av B2 upphör.

Som redovisas i avsnittet 7 Offentlig-finansiella konsekvenser uppstår

vid en avställning av en reaktor även ett antal skatteeffekter, av vilka

vissa innebär en kostnad för staten i form av bortfallna skatteintäkter som

skulle ha inbetalats vid fortsatt drift. Som framgår av avsnitt 7 beräknas

ett skattebortfall för år 2000 om sammanlagt 210 miljoner kronor, som

följd av stängningen av B1. Under de antagna förutsättningarna beräknas

det årliga skattebortfallet till ungefär samma belopp under perioden.

Skatteeffekter och andra indirekta effekter, som uppstår oavsett om

ersättningsavtal träffas eller inte, är dock svårbedömbara i den meningen

att den slutliga nettoeffekten bl.a. beror på hur stor ersättningsproduktion

som kommer att ske i Sverige, samt hur elpriserna m.m. påverkas av

omställningen av energisystemet.

6 Skattefrågor vid kärnkraftsavveckling

6.1 Ersättning för framtida inkomstbortfall, m.m.

Regeringens förslag: Ersättning från staten för inkomstbortfall i sam-

band med kärnkraftsavveckling med stöd av lagen (1997:1320) om

kärnkraftens avveckling skall vara skattefri. Avdrag medges inte vare

sig direkt eller i form av värdeminskningsavdrag för utgifter som hän-

för sig till en nedlagd reaktor om utgifterna får anses ha beaktats vid

beräkningen av ersättningen.

 Ersättning som betalas för framtida utgifter får tas upp till

beskattning allt eftersom beloppen betalas ut i stället för att det

nuvärdesberäknade beloppet tas upp som intäkt.

Promemorians förslag: Överensstämmer huvudsakligen med rege-

ringens förslag, bortsett från att det inte finns någon bestämmelse om

ersättning för framtida utgifter.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har i princip inget att invända

mot förslaget. Industriförbundet anser att de skäl som åberopas i prome-

morian inte har en sådan tyngd att vanliga skatteregler skall överges.

Enligt förbundet kan det likväl finnas skäl att låta ersättningen vara

skattefri om de normala principerna skulle kunna leda till ytterligare

kostnader för parterna bl.a. på grund av komplexiteten i ärendet.

Vattenfall AB anför att det bör tas in en paragraf efter den föreslagna 2 §

varav skall framgå att parterna enligt lagstiftning eller avtal inte skall

åsamkas större utgifter för skatt än vad bolagen skulle ha haft om

transaktionerna enligt lag eller avtal inte hade genomförts. Vattenfall AB

anser att det kopplade området kan medföra att ersättning för framtida

utgifter enligt avtalet ersättning för singeldrift respektive avvecklings-

och servicedrift skall tas upp till kapitaliserat belopp den dag

ersättningen kan anses känd och att någon avsättning inte får göras.

Riksskatteverket anför att det för tydlighets skull borde framgå av

lagtexten att räntan på ersättningen inte omfattas av skattefriheten.

Vidare förutsätter verket att det av avtalet går att utläsa vilka utgifter som

kan anses omfattas av ersättningen.

Bakgrunden till regeringens förslag: Ett beslut om avveckling av en

kärnkraftsreaktor innebär ett stort ingrepp i verksamheten för de företag

som är tillståndshavare och ägare av den avvecklade reaktorn. En stäng-

ning av en reaktor med stöd av lagen (1997:1320) om kärnkraftens av-

veckling (avvecklingslagen) är ett intrång som i princip jämställs med

expropriation. Såsom nämnts i avsnitt 5.1. har ett företag som drabbas av

intrånget rätt till ersättning som beräknas enligt expropriationsrättsliga

principer. I avvecklingslagen anges hur ersättningen skall beräknas och

en hänvisning görs till 4 kap. expropriationslagen (1972:719) varav fram-

går att för en fastighet som exproprieras i sin helhet, skall löseskilling,

enligt huvudregeln, betalas med belopp som motsvarar fastighetens

marknadsvärde. Marknadsvärdet för en reaktorfastighet kan anses

utgöras av nuvärdet av de sammanlagda kassaflödena som hade kommit

företaget till godo om kärnkraftsreaktorn producerat kärnenergi under

den tid som motsvarar dess kvarstående ekonomiska livslängd. På de

inkomster som företaget hade haft på grund av reaktordriften hade

företaget betalat inkomstskatt. Företaget hade vid beräkningen av

resultatet i inkomstslaget näringsverksamhet haft rätt att göra avdrag för

de utgifter som hänfört sig till driften.

Expropriation är en sådan överlåtelse som omfattas av avyttringsbe-

greppet i 44 kap. 3 § inkomstskattelagen (1999:1229, IL) och 24 § 2

mom. första stycket den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomst-

skatt, (SIL). Ersättning som utgår vid en expropriation är skattepliktig

om den ersätter en skattepliktig inkomst.

Av 31 kap. 5 § IL (2 § andra stycket den upphävda lagen (1990:663)

om ersättningsfonder) framgår att avdrag får göras för belopp som sätts

av till ersättningsfond om skattepliktig ersättning erhållits för inventarier,

byggnader och markanläggningar eller för mark i samband med att en

fastighet har tagits i anspråk genom expropriation eller ett liknande

förfarande. En avsättning till en ersättningsfond innebär inte en definitiv

skattelättnad. När fonden tas i anspråk utgör inte det ianspråktagna

beloppet skattepliktig intäkt. Å andra sidan får den skattskyldige inte

avdrag för den utgift för vilken fonden tagits i anspråk. Vid ianspråk-

tagande för avskrivning gäller i stället att avskrivningsunderlaget

minskas med det ianspråktagna beloppet. En ersättningsfond skall

återföras till beskattning om den inte tagits i anspråk för investeringar

och dylikt senast under det beskattningsår för vilket taxering sker under

det tredje taxeringsåret efter det taxeringsår som avdraget hänför sig till.

Skattemyndigheten får medge att fonden behålls till och med det

beskattningsår för vilket taxering sker under det sjätte taxeringsåret efter

det taxeringsår som avdraget hänför till. Om avdraget skall återföras skall

ett särskilt tillägg om 30 procent av det återförda beloppet tas upp som

intäkt.

Skälen för regeringens förslag: När ersättning bestäms för stängning

av en reaktor på grund av ett avvecklingsbeslut, tas hänsyn till i vilken

utsträckning ersättningen kommer att beskattas i ägarens näringsverk-

samhet.

I vår inkomstskattelagstiftning finns inga särskilda regler om skatte-

frihet för expropriations- och liknande ersättningar. Det finns normalt

inte heller skäl att behandla ersättningar av detta slag annorlunda än

andra ersättningar vid skador och liknande oförutsedda händelser. Detta

talar för att en ersättning som betalas ut på grund av att en kärnkraftsan-

läggning, eller del av den, stängs på grund av ett avvecklingsbeslut inte

bör behandlas på annorlunda sätt vid beskattningen.

Ett beslut att stänga en kärnkraftsreaktor är i flera avseenden en unik

företeelse. En sådan stängning av en kärnkraftsreaktor beslutas av rege-

ringen. En stängning innebär ett stort ingrepp för de företag som drabbas.

Att investera i en ny reaktor är för företaget inte möjligt. Företaget har

förvisso möjligheter att sätta av belopp till ersättningsfond. Huruvida en

fond kan tas i anspråk under den angivna tre- eller sexårsperioden är

emellertid ovisst.

Om ersättningen för stängningen beräknats brutto finns det naturligtvis

inte skäl att behandla den förmånligare skattemässigt än andra expropri-

ationsersättningar. Har ersättningen däremot beräknats netto efter in-

komstskatt förhåller det sig annorlunda. Om ersättningen för framtida in-

komstbortfall i sådana fall är skattepliktig för mottagaren blir ersätt-

ningen som staten skall betala i motsvarande utsträckning högre (jfr

punkt 7.2 i avtalet) medan företaget får återbetala skillnadsbeloppet till

staten i form av skatt. Om ersättningen skall tas upp till beskattning inne-

bär det att det kommer att dröja flera år innan det slutliga ersättnings-

beloppet och den slutliga kostnaden för staten kan fastställas. Storleken

på skatten är som nämnts bl.a. beroende av i vilken utsträckning er-

sättningsfonder har kunnat tas i anspråk. Vidare måste staten bevaka att

skatten som inräknats i den utgivna ersättningen faktiskt betalats.

Vid en sammantagen bedömning talar därför det mesta för att en er-

sättning som betalas för att kompensera inkomstbortfallet för att en re-

aktor stängs och som beräknats netto bör vara skattefri och i möjligaste

mån motsvara den slutliga ersättningen från staten. Skattefriheten bör

dock inte omfatta ränta som utgår på den fastställda ersättningen. Riks-

skatteverket anser att det för tydlighets skull bör framgå av lagtexten att

räntan inte är skattefri. Lagtexten i den föreslagna 3 § omfattar bara

ersättning för framtida inkomstbortfall. Enligt regeringens bedömning

kan bestämmelsen inte tolkas så att ränta på ersättningen omfattas av

paragrafen. En sådan bestämmelse som Riksskatteverket föreslår behövs

alltså inte.

Om staten på grund av avtalet är skyldig att kompensera för en

skatteutgift i företaget bör däremot den ersättningen vara skattefri. Som

skatteutgift skall också räknas kostnadsränta vid anstånd enligt 19 kap.

6 § skattebetalningslagen (1997:483). Vattenfall AB har anfört att

bestämmelsen i 4 § om att ersättning för skatt inte skall tas upp som

intäkt kan missförstås. Om ersättningen för stängningen räknats brutto

kan bestämmelsen tolkas så att ersättningen skall vara skattefri till den

del den avser kompensation för skatt. Förslaget i 4 § har förtydligats så

att det klart framgår att skattekompensationen bara är skattefri om er-

sättningen för framtida inkomstbortfall beräknats netto efter skatt.

Om ersättningen beräknas netto efter skatt är det sannolikt att det vid

beräkningen tas hänsyn, förutom till förlorade framtida inkomster, också

till att företaget skulle ha haft rätt till avdrag för utgifter som hänför sig

till den avvecklade reaktorn. Så har också skett i avtalet om stängningen

av Barsebäck. Vid inkomstbeskattningen bör företaget som får ersätt-

ningen i sådana fall inte få göra avdrag för utgifter som hänför sig till den

avvecklade reaktorn om de har beaktats vid beräkningen av ersättningen.

Det gäller såväl direkt avdragsgilla utgifter som sådana som skall dras av

genom värdeminskningsavdrag. Det skattemässiga värdet för inventarier

vilkas värde har beaktats vid beräkningen är sålunda noll. Motsvarande

gäller byggnader och markanläggningar. För kapitaltillgångar vars värde

beaktats vid beräkningen skall omkostnadsbeloppet anses vara noll. Före-

taget som får ersättningen skall varken ta upp eller dra av en kapitalvinst

respektive kapitalförlust. Om lagertillgångar beaktats vid beräkningen av

ersättningen skall lagret anses vara nedskrivet med ett belopp som mot-

svarar det skattemässiga värdet på dessa tillgångar.

Om en tillgång som omfattas av ersättningen däremot avyttras efter

avstängningen blir hela ersättningen på grund av avyttringen skatte-

pliktig. Detta bör dock inte gälla om tillgången som får anses ersatts

överlåts på grund av avtalet. I sådana fall bör överlåtelsen kunna ske utan

skattekonsekvenser.

Riksskatteverket anför att det måste framgå av avtalet vilka utgifter

som omfattas av ersättningen. Det är knappast möjligt att i ett ramavtal ta

in detaljerade uppgifter om bokförda och kvarvarande skattemässiga

värden på olika tillgångar. Regeringen utgår ifrån att det utifrån upp-

rättade avtal inkl. underavtal och räkenskaper går att avgöra vilka till-

gångar som kan anses ha beaktats vid fastställandet av ersättningen.

När det gäller de årliga på förhand bestämda ersättningar som staten

betalar för singeldrift av B2 respektive avvecklingsdrift av B1 gör rege-

ringen följande bedömning. De årligt på förhand bestämda ersättningarna

som staten betalar för singeldrift av B2 respektive avvecklingsdrift av B1

motsvarar vissa konkreta merutgifter. Merutgifterna är avdragsgilla

enligt allmänna regler det år de uppkommer men det kan diskuteras hur

ersättningarna skall behandlas skattemässigt.

Överskott eller underskott i inkomstslaget näringsverksamhet beräknas

enligt bokföringsmässiga grunder. En inkomst skall tas upp som intäkt

och en utgift dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig

till enligt god redovisningssed om inte annat följer av IL eller av en

annan lag.

I 29 kap. IL finns bestämmelser om näringsbidrag som lämnas från

staten till en näringsidkare. Enligt dessa regler har den skattskyldige en

möjlighet att ta upp intäkten till beskattning samma år som de kostnader

som ersättningen avser att täcka uppkommer. Om man ser på en upp-

görelse av det slag som nu är i fråga ur ett helhetsperspektiv kan det te

sig främmande att betrakta ersättningar för framtida merutgifter i form av

avvecklingskostnader och singeldrift som näringsbidrag. Skilda synsätt

är möjliga och dessa kan sträcka sig från att ersättningarna utgör aktie-

ägartillskott och därför inte är skattepliktiga till att det nuvärdesbe-

räknade beloppet av samtliga framtida ersättningar skall intäktsföras

omedelbart. För att undanröja varje osäkerhet bör en uttrycklig regel

införas där det framgår att ersättningarna får tas upp som intäkt det år de

betalas ut.

6.2 Försäljning av elkraft

Regeringens förslag: Om ett företag på grund av ett avtal om

avveckling av kärnkraftverk skall sälja elkraft till ett pris som under-

stiger marknadsvärdet eller produktionskostnaden, skall uttagsbe-

skattning inte ske.

Promemorians förslag: Några särskilda regler vid överlåtelse av

elkraft till underpris finns inte i promemorians förslag.

Remissinstanserna: Vattenfall AB föreslår att en särskild regel tas in

av vilken det framgår att uttagsbeskattning inte skall ske även om elkraft

säljs till ett pris som understiger produktionskostnaden.

Skälen för regeringens förslag: Enligt praxis drivs kärnkraftsverken i

Sverige i produktionsbolag utan egentligt vinstsyfte. I stället får ägarna

förvärva elkraften till självkostnadspris i förhållande till sina ägarandelar.

Överlåtelse av elkraft till självkostnadspris kan bara ske om företagen

kan lämna koncernbidrag med skatterättslig verkan. En förutsättning för

koncernbidrag är att moderbolaget äger minst 90 procent av andelarna i

dotterföretaget. Vidare krävs bl.a. att andelarna ägts under hela beskatt-

ningsåret. Ett flertal kärnkraftverk ägs av flera delägare vilket innebär att

koncernbidragsreglerna inte är tillämpliga. För att underlätta en samver-

kan inom näringslivet infördes år 1972 en dispensregel i 2 § 3 mom. SIL

(35 kap. 8 § IL) som ger möjlighet att lämna koncernbidrag även om

förutsättningarna inte är uppfyllda. Dispensregeln är i första hand avsedd

att göra det möjligt att medge undantag från 90-procents ägande men kan

också tillämpas om koncernbidragsförhållandet inte bestått under hela

beskattningsåret.

I det nu aktuella avtalet kommer ägarna av Ringhals AB att betala

olika pris för kraften. SVKAB betalar RAB-koncernens självkostnadspris

plus 113 miljoner kronor per år medan Vattenfall betalar 113 miljoner

kronor mindre än självkostnadspriset per år. Prisskillnaden beror bl.a. på

att det är billigare att producera kraft i Ringhalsreaktorerna än i Barse-

bäcksreaktorerna. Avtalet förutsätter att regeringen medger företagen

koncernbidragsdispens.

Vattenfall AB har uppmärksammat att en dispens inte helt neutraliserar

skatteeffekterna i de aktuella fallet. I RAB uppkommer en vinst på

113 miljoner kronor per år på grund av att Sydkraft betalar självkostnads-

priset plus 113 miljoner kronor. Koncernbidrag utgör en förmögen-

hetsöverföring och en koncernbidragsdispens är därför inte ett lämpligt

medel att eliminera vinsten. Vattenfall AB har vidare anfört att

lagförslaget inte behandlar frågan om den riktade ersättningen kan

komma att bedömas som en skattepliktig intäkt för Vattenfall AB såsom

för ersättning för aktier i RAB eller på annan grund.

Skillnaden i pris skulle kunna ses som en anskaffningsutgift för ande-

larna som SVKAB erhåller i RAB genom andelsbytet och inte som en

driftskostnad. Avdrag skulle i sådant fall först komma i fråga när ande-

larna avyttras. Vattenfall skulle å andra sidan beskattas för det kapitalise-

rade värdet vid avyttringstillfället. Några beskattningskonsekvenser

skulle dock inte uppkomma om regeringens förslag i nästa avsnitt ge-

nomförs enligt vilket överlåtelser som sker på grund av ett avtal om av-

veckling i princip inte skall medföra några inkomstskattekonsekvenser.

Enligt regeringens mening finns det inte skäl att vid beskattningen

vägra SVKAB avdrag för det avtalade priset för kraften såsom för

driftskostnad. Regeringen anser att det är rimligt att om ett företag på

grund av ett avtal om avveckling av kärnkraftverk säljer eller köper kraft

till ett pris som avviker från marknadsvärdet skall beskattning ske med

utgångspunkt i det avtalade priset. En dispens skulle visserligen medföra

att RAB inte skall uttagsbeskattas för försäljningen av kraft till underpris

till vattenfall AB. Såsom konstaterats utgör en koncernbidragsdispens

inte någon lösning för att motverka att vissa skatteeffekter uppkommer i

RAB. Regeringen föreslår därför att det i lag införs en bestämmelse om

att försäljning av kraft till ett pris som understiger marknadsvärdet i

enlighet med ett avtal om avveckling av kärnkraftverk inte skall för-

anleda uttagsbeskattning. Det innebär för de nu aktuella företagen att det

inte uppstår några skattekonsekvenser på grund av prissättningen. Rege-

ringen anser däremot inte att det behövs någon regel som anger att en

sådan prissättning inte skall anses utgöra ersättning för avyttring av

aktier.

6.3 Omstrukturering på grund av beslut om avveckling

av en kärnkraftsreaktor

Regeringens förslag: Överlåtelser av tillgångar eller upplåtelse av

nyttjanderätt som betingas av ett beslut om avveckling av en reaktor

skall inte föranleda några inkomstskattekonsekvenser.

Promemorians förslag: Överenstämmer i huvudsak med regeringens

förslag, bortsett från att bestämmelserna om räkenskapsenlig avskrivning

inte finns med.

Remissinstanserna: Industriförbundet ifrågasätter behovet av sär-

skilda regler, jfr vad förbundet anfört under avsnitt 6.1. Riksskatteverket

ifrågasätter om det inte, såväl materiellt som hanteringsmässigt, skulle

vara lämpligare att avdrag för framtida utgifter återförs hos det företag

som gjort avsättningen i stället för hos det köpande företaget. Sydkraft

AB och Vattenfall AB anser att det är korrekt att det upplåtande företaget

skall ta upp det skattemässiga värdet som intäkt men anför att företaget

samtidigt måste ha rätt att dra av samma belopp. I annat fall uppkommer

en betydande skattepliktig vinst hos upplåtaren. Vattenfall AB föreslår att

de i ramavtalet ingående parterna tillförsäkras rätt att använda sig av

räkenskapsenlig avskrivning trots att det skattemässiga värdet på inventa-

rierna i vissa fall kommer att avvika ifrån det bokförda värdet. Bolaget

anför att frågan om differens mellan tillgångarnas bokförda värde och

skattemässiga värde togs upp av Lagrådet i dess yttrande över förslagen i

prop. 1998/99:15 utan att något svar lämnades. Enligt Vattenfall AB är

det vidare oklart om de föreslagna reglerna får tillämpas av annan skatt-

skyldig än den vars reaktor avvecklas.

Skälen för regeringens förslag: Såsom tidigare konstaterats får ett

avvecklingsbeslut av en reaktor stora konsekvenser för verksamheten i

det företag och den koncern som bedrivit den avvecklade reaktorn. Det är

därför sannolikt att avvecklingsbeslutet påkallar omfattande omstrukture-

ringar inte bara i den koncern som innehar reaktorn utan även i andra

koncerner som omfattas av ett avtal om avveckling. Av avtalet mellan

Staten, Sydkraft AB och Vattenfall AB framgår att vissa omstrukture-

ringar måste göras för att verksamheten skall kunna bedrivas vidare på

det sätt parterna kommit överens om. Enligt avtalet skall vissa över-

låtelser av tillgångar ske mellan olika företag, en nyttjanderätt skall

upplåtas, ett andelsbyte skall äga rum och inlösen av andelar kan komma

att ske. Sannolikt torde omstruktureringar aktualiseras även vid andra

eventuella överenskommelser om avveckling av kärnkraft.

År 1998 infördes nya regler för omstrukturering och beskattning.

Utgångspunkten var att skattereglerna inte skall motverka omstrukture-

ringar inom näringslivet. Bestämmelserna togs in i de sedermera i sam-

band med antagandet av den nya inkomstskattelagen upphävda lagarna

(1998:1600) om beskattningen vid överlåtelser till underpris respektive

(1998:1603) om beskattningen vid fusioner, fissioner och verksamhets-

överlåtelser. Bestämmelserna finns nu i 23, 37 och 38 kap. IL.

Vid utformningen av bestämmelserna gjordes en avvägning så att

obehöriga skatteförmåner inte skall möjliggöras. För att undvika obehö-

riga skatteförmåner ställs i lagstiftningen vid överlåtelser av tillgångar

dels vissa krav på överlåtare och förvärvare, dels förutsätts det att vissa i

lagstiftningen angivna villkor är uppfyllda. Om dessa är uppfyllda kan

omstruktureringar i näringslivet i regel ske utan omedelbara inkomst-

skattekonsekvenser. Såsom reglerna är utformade är det möjligt att

överlåtelser och andra åtgärder som föranleds av ett beslut om avveckling

av en kärnkraftsreaktor, och som är nödvändiga för den fortsatta verk-

samheten i koncernen, inte kommer att omfattas av de nya reglerna om

omstruktureringar och beskattning. Det finns dock inga skäl till att en

omstrukturering i samband med en kärnkraftsavveckling inte skall om-

fattas av de förmånliga reglerna. Om en skatteförmån skulle te sig alltför

förmånlig kan staten ta hänsyn till detta när ersättningen för inkomst-

bortfallet fastställs. Tillgångar skall sålunda kunna överlåtas till skatte-

mässiga värden även om förutsättningarna i dagens lagstiftning inte är

uppfyllda. I fråga om kapitaltillgångar skall förvärvaren kunna inträda i

den tidigare ägarens skattemässiga situation. Säljaren bör i sådana fall

inte ta upp en kapitalvinst eller dra av en kapitalförlust.

Om det säljande företaget gjort en avsättning för framtida utgifter som

hänför sig till den överlåtna tillgången bör avdraget återföras i det

köpande företaget. I annat fall uppkommer en intäkt hos säljaren som

denne inte kan kvitta mot en ny avsättning.

I den upphävda lagen (1998:1601) om uppskov med beskattningen vid

andelsbyten (UBA) och i den upphävda lagen (1998:1602) om uppskov

med beskattningen vid andelsöverlåtelser inom koncerner (KÖL) reglera-

des beskattningen vid överlåtelser av andelar. Reglerna finns nu i 25 kap.

6 27 §§ och 49 kap. IL. Vid ett andelsbyte och vid överlåtelse av

näringsbetingade andelar inom koncernen beräknas kapitalvinsten enligt

allmänna regler. Om förutsättningarna är uppfyllda medges uppskov med

beskattningen hos säljaren. Uppskovsbeloppet tas upp till beskattning när

de mottagna andelarna avyttras respektive andelarna lämnar koncernen.

Bestämmelserna om uppskov i UBA och KÖL tillämpas bara om säljaren

begär det. I annat fall beräknas och beskattas kapitalvinsten enligt

vanliga regler.

Enligt avtalet mellan Staten, Sydkraft AB och Vattenfall AB kommer

ett andelsbyte att ske. BKAB skall först överlåta Barsebäcksverket till

SVKAB för en köpeskilling motsvarande de överlåtna tillgångarnas

skattemässiga värden i BKAB. Därefter skall SVKAB upplåta nyttjande-

rätten till reaktor B2 till BKAB för en ersättning motsvarande ersätt-

ningen för hela Barsebäcksverket. Slutligen skall SVKAB genom en

apportemission överlåta aktierna i BKAB till Ringhals AB.

Såsom nämnts är det angeläget att ersättningen för avvecklingen av en

reaktor kan slutligt fastställas så snart som möjligt. Görs ett andelsbyte

på grund av avstängningsbeslutet kommer ersättningen inte att kunna

fastställas slutligt innan uppskovsbeloppet skall tas upp till beskattning.

Motsvarande gäller vid överlåtelse av näringsbetingade andelar inom

koncernen. Det är därför rimligt att överlåtelser av andelar inom kon-

cernen eller ett andelsbyte som är en följd av avvecklingsbeslutet inte

omfattas av reglerna i UBA och KÖL (25 kap. 6 27 §§ och 49 kap. IL). I

stället bör gälla att de mottagna andelarna anses anskaffade för ett belopp

som motsvarar de överlåtna andelarnas omkostnadsbelopp.

Upplåtelse av en nyttjanderätt som enbart beror på avtalet bör inte

heller föranleda några inkomstskattekonsekvenser. Innan omstrukture-

ringen i det nu aktuella fallet, var BKAB ägare till reaktorerna och hade

avskrivningsrätten till B2. Avtalet innebär att BKAB alltjämt har nytt-

janderätten till B2 och kommer att svara för produktionen av kraft i B2. I

avskrivningshänseende bör BKAB betraktas som ägare till den. Bolaget

bör därför ha rätt att skriva av tillgångarna enligt vanliga regler i skatte-

lagstiftningen. När SVKAB upplåter nyttjanderätten bör SVKAB

behandlas som om bolaget hade överlåtit tillgångarna som hänför sig till

B2 till underpris och därför ta upp ett belopp som motsvarar de skatte-

mässiga värdena som intäkt. Bolaget bör samtidigt få dra av de kvar-

varande skattemässiga värdena.

Regeringen föreslår att det införs särskilda regler för omstruktureringar

på grund av avtal om avveckling av kärnkraftverk som möjliggör över-

låtelser, upplåtelser och andelsbyten utan att några skattekonsekvenser

uppkommer. De särskilda reglerna bör inte bara gälla för det företag som

innehar reaktorn som skall avvecklas utan alla företag som omfattas av

avtalet.

Vattenfall AB föreslår att det klargörs i lagtexten att företagen har rätt

att tillämpa räkenskapsenlig avskrivning trots att de bokförda och skatte-

mässiga värdena inte överensstämmer. För att räkenskapsenlig avskriv-

ning skall få tillämpas krävs att avskrivningen motsvarar avskrivningen i

årsredovisningen eller årsbokslutet. Normalt brukar företagen justera

avskrivningarna genom en bokslutsdisposition i bokslutet. Högre krav på

överensstämmelse krävs inte. För de fall diskrepansen beror på att de

bokförda värdena är lägre än de skattemässiga, föreslår regeringen att det

införs en bestämmelse enligt vilken företagen har rätt att tillämpa

räkenskapsenlig avskrivning om avskrivningarna i deklarationen och i

bokföringen inte överensstämmer därför att företaget tillämpat be-

stämmelserna i den föreslagna lagen. Skillnaden mellan det bokförda-

och det skattemässiga värdet skall få dras av enligt samma principer som

gäller för räkenskapsenlig avskrivning.

6.4 Stämpelskatt

Regeringens förslag: Förvärvas fast egendom eller tomträtt som ett

led i en kärnkraftsavveckling är förvärvet fritt från stämpelskatt.

Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens

förslag.

Remissinstanserna: Sydkraft AB anför att lagtexten inte omfattar för-

värv av den reaktorfastighet som skall avvecklas.

Skälen för regeringens förslag: Förvärv av fast egendom och tomträtt

är skattepliktiga enligt 4 § lagen (1984:404) om stämpelskatt vid in-

skrivningsmyndigheter. Om förvärvaren är en juridisk person utgår skatt

med tre procent av köpeskillingen eller om det är högre taxerings-

värdet. Förvärvas fast egendom från ett koncernföretag medges uppskov

med beskattningen och stämpelskatt betalas först om koncernförhållandet

mellan överlåtaren och förvärvaren upphör.

Ett undantag från stämpelskatt bör införas vid förvärv av en fastighet i

samband med kärnkraftsavveckling. Undantaget bör tas in i den före-

slagna lagen med särskilda skattebestämmelser vid kärnkraftsavveckling.

Lagtexten har justerats så att den även omfattar den avvecklade reaktor-

fastigheten.

6.5 En särskild lag med skattebestämmelser vid

kärnkraftsavveckling

Regeringens förslag: De särskilda skattebestämmelserna vid avveck-

ling av kärnkraftverk skall tas in i en särskild lag.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Har inte yttrat sig i frågan.

Skälen för regeringens förslag: IL trädde i kraft den 1 januari 2000. I

IL har de flesta inkomstskattelagar arbetats in, förutom KL och SIL,

ytterligare 33 andra inkomstskattelagar. De inarbetade lagarna har upp-

hävts vid årsskiftet. Avsikten är att inkomstskattereglerna i fortsättningen

i princip skall vara samlade i IL. I IL har dock inte alla lagar arbetats in

som behandlar kommunal och statlig inkomstskatt. Av prop. 1999/2000:2

del 1 s. 482 framgår att det har gjorts vissa undantag. Bland undantagen

nämns lagar av speciell karaktär . De särskilda reglerna för beskatt-

ningen vid avveckling av kärnkraftverk är också av sådan speciell karak-

tär att de bör tas in i en särskild lag, lagen om särskilda skattebestämmel-

ser vid kärnkraftsavveckling.

Inkomstskattelagen tillämpas första gången vid 2002 års taxering. En-

ligt lagen (1999:1230) om ikraftträdandelagen av inkomstskattelagen

(1999:1229) skall de upphävda lagarna tillämpas vid 2001 och tidigare

års taxeringar. Det innebär att vid dessa taxeringar gäller bestämmelserna

i den nu föreslagna lagen vid tillämpning av

 den upphävda kommunalskattelagen (1928:370),

 den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 den upphävda lagen (1998:1600) om beskattningen vid överlåtelser

till underpris,

 den upphävda lagen (1998:1601) om uppskov med beskattningen vid

andelsbyten, och

 den upphävda lagen (1998:1602) om uppskov med beskattningen vid

andelsöverlåtelser inom koncerner.

6.6 Övriga frågor

6.6.1 Koncernbidragsdispens

Som framgått förutsätter avtalet att regeringen lämnar koncernbidrags-

dispens för bidrag mellan SVKAB och RAB samt mellan Vattenfall och

RAB. Bestämmelser om koncernbidrag finns i 35 kap. IL (tidigare 2 § 3

mom. SIL). Enligt dessa bestämmelser kan ett koncernbidrag såvitt nu

är aktuellt lämnas från ett moderföretag till ett helägt dotterföretag eller

från ett sådant företag till moderföretaget eller till annat helägt dotter-

företag hos moderföretaget. Med helägt avses att moderföretaget äger

mer än nio tiondelar av aktierna eller andelarna i dotterbolaget. Koncern-

bidraget anses som avdragsgill kostnad för givaren och skattepliktig

intäkt för mottagaren. Som förutsättning för avdragsrätt gäller bl.a. att så-

väl givare som mottagare redovisar bidraget öppet i självdeklarationen

till samma års taxering och att dotterföretaget varit helägt under hela

beskattningsåret.

Genom lagstiftning 1972 infördes en dispensregel. Enligt denna kan

regeringen medge dispens från bl.a. kravet på att dotterföretaget skall

vara helägt. En dispens förutsätter att företagen är i intressegemenskap

och att verksamheten är av väsentlig betydelse från samhällsekonomisk

synpunkt. Enligt förarbetena är dispensmöjligheten avsedd för stora sam-

verkansprojekt mellan två eller flera privata intressenter eller mellan

staten och privata intressenter. Som exempel på verksamheter av väsent-

lig samhällsekonomisk betydelse nämns kraftförsörjningen, bränsleför-

sörjningen, kommunikationer och försvar (prop. 1972:13). 1972 års

lagstiftning tillkom främst för att möjliggöra en svensk kärnkrafts-

utbyggnad.

Verksamheten i RAB är av väsentlig betydelse för energiförsörjningen.

Kärnkraftverken Forsmark och Oskarshamn, vilka ägs av Forsmarks

Kraftgrupp AB respektive OKG AB, har båda en vid ägarkrets som har

haft dispens alltsedan kraftverken uppfördes. Dispensen möjliggör att de

delägande företagen kan tillgodogöra sig elkraften till självkostnadspris. I

avsnitt 6.2 har regeringen föreslagit att ett företag som på grund av ett

avtal om avveckling av kärnkraftverk säljer elkraft till underpris, inte

skall uttagsbeskattas. Förslaget innebär visserligen att behovet av dispens

minskar för de nu aktuella företagen. Vattenfall AB har i sitt remiss-

yttrande föreslagit att det lagstiftas om att det i dessa fall finns förutsätt-

ningar för regeringen att medge dispens. Regeringen anser inte att en

sådan lagstiftning behövs eftersom gällande regler gör det möjligt för

regeringen att ge dispens för bidrag mellan SVKAB och RAB respektive

mellan Vattenfall AB och RAB. Regeringen avser också att utnyttja

denna möjlighet.

6.6.2 Mervärdesskattekonsekvenser

I promemorian föreslogs inga särskilda mervärdesskatteregler. Vattenfall

AB och Sydkraft AB har i sina remissyttranden ansett att det vore önsk-

värt med en lagreglering som i enlighet med avtalet undanröjer mer-

värdesskattekonsekvenserna, men har vid senare kontakter med Finans-

departementet uppgett att en förtida dispens skulle vara tillräckligt för att

uppnå samma syfte. Riksskatteverket delar uppfattningen att mervärdes-

skattekonsekvenserna bör undanröjas genom ett dispensförfarande. Ver-

ket anser att beslutet om dispens, på grund av frågans principiella bety-

delse och sakens natur, bör fattas av regeringen.

 Mervärdesskattekonsekvenserna är svårbedömbara och går inte helt

att förutsäga. Fastighetsöverlåtelserna kan dock komma att föranleda

skyldighet för BKAB att betala utgående skatt på de inventarier som

ingår i överlåtelsen. Överlåtelse av inventarier är endast undantagen från

skatteplikt om tillgångarna överlåts i samband med att verksamhet

överlåts och förvärvaren bedriver skattepliktig verksamhet. Vidare kan

fastighetsöverlåtelsen komma att leda till skyldighet att jämka ingående

skatt på om-, till- och nybyggnation som företagits av BKAB. Frågan om

sådan jämkning skall ske i de fall då fastigheten kan anses ingå i en

verksamhetsöverlåtelse är för närvarande föremål för rättslig prövning.

Även i dessa fall kan det få betydelse för bedömningen om förvärvaren

bedriver skattepliktig verksamhet eller ej. Vidare måste skattemyndig-

heterna bedöma huruvida de aktuella ersättningarna är att anse som

ersättning för tillhandahållande av varor eller tjänster och därmed

omfattas av mervärdesskatt. Mervärdesskattekonsekvenserna bör undan-

röjas genom tillämpning av bestämmelsen i 13 kap. 1 § skattebetalnings-

lagen (1997:483) som ger regeringen en möjlighet att befria en skatt-

skyldig från skyldigheten att betala mervärdesskatt. Regeringen avser att

meddela bolagen denna dispens innan de transaktioner företas varigenom

avtalet fullföljs.

7 Offentlig-finansiella konsekvenser

Utöver statens direkta kostnader för ersättning enligt Avtalet, som redo-

visas under avsnitt 5.4, uppstår bl.a. skattemässiga effekter till följd av

avställningen av reaktor B1.

Sett ur ett skatteperspektiv får avvecklingen av ett kärnkraftverk två

typer av konsekvenser. För det första reduceras de framtida skattein-

täkterna. Det beror på att elproduktionen reduceras och därför minskar

underlaget för bolagsskatt och produktionsskatt. För det andra nödvän-

diggör avvecklingen vissa transaktioner som annars inte skulle ägt rum.

De transaktionerna föreslås bli skattefria men det påverkar inte budgetens

saldo eftersom staten normalt sett inte skulle haft skatteintäkterna.

Nedan beskrivs de effekter som påverkar statens skatteintäkter och

därefter kommenteras översiktligt de transaktioner som blir skattefria

enligt förslag i propositionen. Beskrivningen visar bl.a. de skatteintäkts-

minskningar som uppstår när produktionen i reaktor B1 bortfaller men

omfattar inte vilka skatteintäktsökningar som kan komma att uppstå,

exempelvis om en elproduktionsökning sker i andra kraftanläggningar i

landet.

7.1 Effekter som påverkar statens framtida skatteintäkter

Det är omöjligt att göra en fullständig bedömning av de statsfinansiella

effekterna, dvs. ändringar i statens skatteintäkter som uppkommer som

en följd av stängningen av B1. Det är till exempel möjligt att elpriset på

den svenska marknaden, och därmed elförbrukningen, påverkas på lång

sikt. Det skulle i så fall påverka intäkterna både på punktskatte- och mer-

värdesskatteområdet. Någon bedömning av ett sådant scenario har dock

inte gjorts och några andra effekter på mervärdesskatteområdet bedöms

inte uppkomma. Bedömningarna nedan begränsas till konsekvenserna på

bolagsskatte- och punktskatteområdet.

Bortfall av bolagsskatt

Om reaktorn B1 inte avvecklats skulle den enligt parternas beräkningar

löpande ha genererat vinster under de återstående 17 åren. Dessa vinster

skulle ha beskattats löpande och den nuvärdeberäknade skatteintäkten

skulle ha blivit cirka 1 miljard kronor. Det är summan av dessa vinster

efter skatt som utgör ett av ersättningsbeloppen från staten till BKAB.

Ersättningen uppgår till 2,64 miljarder kronor. De fem första årens effek-

ter och den varaktiga kostnaden, mätt som räntan på det nuvärdebe-

räknade beloppet, redovisas i tabellen nedan.

Bortfall av den särskilda skatten på elektrisk kraft från kärnkraftverk

Skatten utgår med 2,7 öre per kWh på den el som produceras i de

svenska kärnkraftverken. Denna skattebas minskar i och med att B1

avvecklas. Produktionsminskningen beräknas resultera i ett skattebortfall

på cirka 117 miljoner kronor per år, vilket med en återstående livslängd

på 17 år motsvarar ett nuvärde på 1,39 miljarder kronor. Varaktigt

beräknas den årliga effekten på statsbudgeten till 70 miljoner kronor.

Denna effekt påverkar enbart de offentliga finanserna och ingår ej i

beräkningen av ersättningen till Sydkraft. Vid inkomstberäkningen i

budgetpropositionen för år 2000 har denna effekt beaktats.

Statsfinansiella kostnader på grund av avvecklingen av Barsebäck 1

(i mkr)

2000

2001

2002

2003

2004

Varaktig effekt

Bolagsskatt

93

93

93

93

93

51

Punktskatt

117

117

117

117

117

70

Summa

210

210

210

210

210

121

I tabellen redovisas de periodiserade effekterna för åren 2000 2004. På

grund av uppbördsförfarandet blir den kassamässiga effekten på punkt-

skatten en tolftedel mindre år 2000. Kassamässigt blir effekterna på

bolagsskatteintäkterna desamma som ovan fast med ett års fördröjning.

7.2 Effekter som inte påverkar statens framtida

skatteintäkter

Enligt redovisningen ovan uppkommer flera situationer där skatteintäk-

terna skulle ha påverkats i frånvaro av den lagstiftning som föreslås i

denna proposition. Det rör främst bolagsskatten men i ett fall även stäm-

pelskatten. Det uppstår dock, som konstaterats ovan, ingen statsfinansiell

effekt i dessa fall.

Vid försäljningen av registerfastigheter, som i det här fallet från BKAB

till SVKAB, skall i vanliga fall stämpelskatt utgå. Enligt förslaget skall

dock transaktionen inte vara skattepliktig.

Vid försäljningen av registerfastigheterna från BKAB till SVKAB

uppkommer frågan om vilket företag som skall ha rätt till avskrivning på

det skattemässiga värdet. Ur statsfinansiell synpunkt spelar det endast

roll om affären påverkar bolagens möjligheter att reducera de

beskattningsbara vinsterna. Det är rimligt att anta att avskrivningarna

kommer att kunna utnyttjas oberoende av vilket av bolagen som får

tillgång till dem. Därmed påverkas inte skatteintäkterna.

Avtalet förutsätter att man får koncernbidragsdispens. Att exakt upp-

skatta hur en dispens kommer att påverka bolagsskatteintäkterna är omöj-

ligt. Det är dock troligt att företagen i fråga kommer att gå med vinst

framöver och att dispenserna därför inte påverkar skatteintäkterna.

Ersättningen för singel- och servicedrift skall möta verkliga kostnader

de år då de uppstår och kommer därför att betalas ut löpande under 17 år.

Någon skattemässig vinst beräknas inte uppkomma. Även om BKAB

redovisningsmässigt skulle ta upp hela intäkten första året skulle man i

gengäld få göra avsättningar för framtida kostnader och på så vis elimi-

nera den möjliga tidsförskjutningen och den skatteeffekt detta skulle få.

På grund av avvecklingen betalar staten ut 2 640 miljoner kronor under

fyra år. Med hänsyn till att det skattemässiga värdet uppgår till

240 miljoner kronor skulle i frånvaro av förslagen i propositionen en

skattepliktig vinst på 2 400 miljoner kronor uppkomma.

8 Författningskommentar

8.1 Förslaget till lag om särskilda skattebestämmelser

vid kärnkraftsavveckling

Innehåll

1 §

Paragrafen anger att lagen innehåller kompletterande regler till inkomst-

skattelagen (1999:1229, IL) och lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter.

Definitioner

2 §

I denna lag har termer och uttryck i fråga om inkomstbeskattningen

samma betydelse och tillämpningsområde som i inkomstskattelagen

(1999:1229) även om den upphävda kommunalskattelagen (1928:370)

eller den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall tilläm-

pas, se avsnitt 6.5. Det innebär att om en term i IL inte förekommer i de

upphävda lagarna får man använda den bestämmelsen i de upphävda

lagarna som motsvarar den företeelse som termen i IL står för. Vad som

avses med t.ex. kapitaltillgångar framgår av 25 kap. 3 § IL.

I fråga om stämpelskatt har termer och uttryck samma betydelse som i

lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter.

Skattefria ersättningar

Ersättning för framtida inkomstbortfall

3 och 4 §§

Ersättning som staten lämnar i kompensation för framtida

inkomstbortfall är skattefri om ersättningen betalas ut enligt lagen

(1997:1320) om kärnkraftens avveckling eller ett avtal med staten om

avveckling av kärnkraft. Ränta på ersättningen omfattas däremot inte av

skattefriheten. Bestämmelserna gäller bara om ersättningen beräknats

netto efter skatt. Hur ersättningen beräknats när det gäller avvecklingen

av Barsebäck 1 har närmare redovisats i avsnitt 5.2.

Om staten betalar ut ersättning för ökade utgifter för skatt eller

tidigarelagda skattekostnader skall den ersättningen vara skattefri. Detta

gäller bara om ersättningen för stängningen av en kärnkraftsreaktor

beräknats netto, dvs. med avdrag för beräknad inkomstskatt. Med utgift

för skatt skall även förstås kostnadsränta vid anstånd.

Beskattningen av tillgångar som omfattas av ersättningen

5 7 §§

Ersättningen för avvecklingen av Barsebäck 1 har beräknats utifrån den

förlust av framtida kassaflöden som Barsebäck Kraft AB åsamkas till

följd av att reaktor Barsebäck 1 stängdes den 30 november 1999. Det

belopp som framräknats är skillnaden mellan beräknade intäkter och

produktionskostnader efter inkomstskatt.

Vid fastställandet av ersättningen har sålunda hänsyn tagits till att

utgifter för inventarier m.m. är avdragsgilla vid beskattningen. Ett bolag

skall därför inte ha rätt att dra av dessa utgifter mot andra inkomster.

Detta gäller bara utgifter som hänför sig till tiden efter den faktiska

avräkningsdagen. Det är bara sådana utgifter som får anses ha beaktats

vid beräkningen av ersättningen. Fram till avräkningstidpunkten har

företaget naturligtvis rätt att dra av utgifter enligt vanliga regler.

 Av 5 § framgår att utgifter som hänför sig till en avvecklad reaktor

inte får dras av omedelbart eller genom värdeminskningsavdrag. Det

innebär att det skattemässiga värdet för inventarier, markanläggningar

och byggnader skall anses vara noll.

För kapitaltillgångar såsom marken som tas i anspråk för den avveck-

lade reaktorn är omkostnadsbeloppet enligt förslaget till 6 § noll.

Om det är fråga om lagertillgångar som har beaktats vid beräkningen

av ersättningen, skall lagret enligt förslaget i 7 § anses vara nedskrivet

med ett belopp som motsvarar de skattemässiga värdena på de tillgångar

som omfattats av ersättningen.

Lagrådet anser att lagtexten i paragraferna bör förtydligas. I den före-

slagna lagtexten anges som förutsättning att en utgift, en kapitaltillgång

eller en lagertillgång skall ha ersatts genom avtalet om ersättning enligt

3 §. Lagrådet anför att den nämnda ersättningen avser emellertid ersätt-

ning för framtida inkomstbortfall vid vars beräkning de nämnda för-

hållandena beaktats. Enligt Lagrådet bör detta komma till uttryck i lag-

texten. Regeringen har med anledning av vad Lagrådet anfört formulerat

om bestämmelserna.

Ersättning för framtida utgifter

8 §

Om ersättning utgår för att täcka utgifter, skall ersättningen beskattas.

Detta gäller i det nu aktuella fallet bl.a. ersättning för singeldrift och er-

sättning för service på den avvecklade reaktorn.

Det kan i vissa fall vara oklart vid vilken tidpunkt en ersättning för

framtida utgifter skall tas upp till beskattning. Några särskilda beskatt-

ningstidpunktsbestämmelser finns inte för sådana ersättningar. Det inne-

bär att ersättningen skall tas upp som intäkt det beskattningsår som de

hänför sig till enligt god redovisningssed. Oavsett hur en sådan ersättning

skall behandlas i bokföringen bör ersättningen vid beskattningen få tas

upp som intäkt löpande allteftersom beloppen betalas ut.

Av allmänna regler följer att företaget skall dra av kostnaderna allt

eftersom de uppkommer.

Överlåtelse av elkraft

9 §

Bestämmelsen innebär att om elkraft i enlighet med ett sådant avtal som

nu är i fråga säljs till ett pris som över- eller understiger produktions-

kostnaden skall, oavsett uttagsbeskattningsreglerna, den överenskomna

prissättningen godtas vid beskattningen.

Överlåtelser m.m. av andra tillgångar

En tillgång som inte hänför sig till den avvecklade reaktorn

10 §

När en reaktor stängs på grund av att rätten att ha en reaktor i drift upp-

hör kan det innebära att koncernen måste struktureras om för den fort-

satta verksamheten. I det nu aktuella fallet kommer äganderätten till

registerfastigheterna och reaktorerna att flyttas från Barsebäck Kraft AB

till dess moderföretag som därefter upplåter nyttjanderätten till till-

gångarna till Barsebäck Kraft AB. Moderföretaget kommer därefter att

tillskjuta aktierna i Barsebäck Kraft AB som apportegendom till Ringhals

AB, som ägs av Vattenfall AB, mot betalning i nyemitterade aktier i

Ringhals AB. Omstruktureringen är en följd av avtalet och nödvändig för

att avtalet mellan parterna skall kunna fullföljas. En sådan omstrukture-

ring skall inte medföra några inkomstskattekonsekvenser om de skatt-

skyldiga begär det.

Om det är andelar som överlåts och ersättningen består av

nyemitterade andelar i det köpande företaget anses de mottagna

andelarna vara anskaffade för det omkostnadsbelopp som gällde för de

överlåtna andelarna. Regeln har utformats på samma sätt som

strukturregeln i 27 § 4 mom. den upphävda lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt i dess lydelse intill utgången av år 1998, se SFS 1997:439.

Beskattningen hos det säljande företaget

11 13 §§

Bestämmelserna om hur överlåtelsen skall behandlas hos det säljande

företaget har formulerats med reglerna om verksamhetsöverlåtelser i

38 kap. 9 12 §§ IL som förebild. Paragraferna har placerats i den ordning

som Lagrådet föreslagit. Bestämmelserna innebär att för andra tillgångar

än kapitaltillgångar skall det säljande företaget ta upp de skattemässiga

värdena som intäkt i stället för ersättningen. Kapitalvinster och kapital-

förluster som uppkommer hos det säljande företaget skall inte tas upp.

Om det är en fastighet som är kapitaltillgång som överlåts skall värde-

minskningsavdrag m.m. inte återföras.

Beskattningen hos det förvärvande företaget

14 §

Bestämmelserna om det förvärvande företaget har formulerats med

38 kap. 14 § IL som förebild. Paragrafen har placerats här i enlighet med

Lagrådets förslag. I fråga om inventarier och lagergångar skall det

köpande företaget anses ha anskaffat tillgångarna till samma värde som

säljaren skall ta upp som intäkt. När det gäller kapitaltillgångar skall det

förvärvade företaget inträda i det överlåtande företagets skattemässiga

situation.

Beskattningen hos det upplåtande företaget

15 §

Om det är en nyttjanderätt till en tillgång som upplåts skall i stället för

ersättningen ett belopp som motsvarar de skattemässiga värdena på de

tillgångar som nyttjanderätten avser tas upp som intäkt. Företaget får

göra avdrag med motsvarande belopp.

Beskattningen hos nyttjanderättshavaren

16 §

Får företaget en nyttjanderätt till inventarier m.m. skall företaget behand-

las som ägare till tillgångarna. Företaget skall anses ha förvärvat dem för

ett belopp som motsvarar deras skattemässiga värde. Företaget får göra

avdrag för värdeminskning enligt vanliga skatteregler.

Paragrafen har placerats här i enlighet med Lagrådets förslag.

Avdrag för värdeminskning

17 §

Av bestämmelserna framgår att det överlåtande företaget får göra avdrag

för värdeminskning på inventarier, byggnader och markanläggningar för

hela överlåtelseåret i stället för det förvärvande företaget. Det skatte-

mässiga värdet blir i motsvarande utsträckning lägre. Paragrafen som var

placerad som 14 § i lagrådsremissen har flyttats på förslag av Lagrådet.

Avsättningar

18 §

I paragrafen anges att det förvärvande företaget skall återföra avdrag för

framtida utgifter som överlåtaren gjort avseende överlåtna tillgångar. Om

flera överlåtelser sker på grund av avtalet skall den senaste förvärvaren

återföra avdragen. Paragrafen som var placerad som 19 § i lagråds-

remissen har flyttats på förslag av Lagrådet.

En tillgång som hänför sig till den avvecklade reaktorn

19 §

Om företaget på grund av avtalet om avveckling överlåter en tillgång

som hänför sig till den avvecklade raktorn och tillgångens skattemässiga

värde eller omkostnadsbelopp därför är noll, skall ersättningen inte tas

upp som intäkt hos överlåtaren. I stället inträder förvärvaren i över-

låtarens skattemässiga situation. Det skattemässiga värdet eller omkost-

nadsbeloppet skall därför vara noll även hos förvärvaren.

Paragrafen som var placerad som 18 § i lagrådsremissen har flyttats på

förslag av Lagrådet. Lagrådet anför att bestämmelserna i denna paragraf

hänför sig till skillnad fån de övriga paragraferna till den avvecklade re-

aktorn. Paragrafen har därför placeras sist i avsnittet om överlåtelse av

andra tillgångar.

Räkenskapsenlig avskrivning

20 §

Av paragrafen framgår att ett företag inte förlorar rätten till räkenskaps-

enlig avskrivning om avskrivningarna på inventarierna i bokslutet och

deklarationen inte överensstämmer på grund av att företaget har tillämpat

bestämmelserna i denna lag. Mellanskillnaden skall dras av enligt samma

metod som gäller för räkenskapsenlig avskrivning.

Bestämmelserna har förtydligats i förhållande till förslaget i lagråds-

remissen. Paragrafen tar bara sikte på det fallet att skillnaden mellan av-

skrivningarna i bokföringen och deklarationen beror på att det skatte-

mässiga värdet på inventarierna är högre än värdet enligt balansräk-

ningen. Bestämmelserna har också kommenterats i avsnitt 6.3.

Stämpelskatt

21 §

Om en reaktorfastighet förvärvas som ett led i en kärnkraftsavveckling är

förvärvet fritt från stämpelskatt.

Ikraftträdande och övergångsfrågor

Lagen föreslås träda i kraft den 1 juli 2000 tillämpas på händelser som

inträffat redan den 1 januari 1999 eller senare. I övergångsbestämmel-

serna anges att avseende tiden innan IL börjar tillämpas gäller lagen vid

tillämpning av de upphävda skattelagarna. Det är fråga om

 den upphävda kommunalskattelagen (1928:370),

 den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 den upphävda lagen (1998:1600) om beskattningen vid överlåtelser

till underpris,

 den upphävda lagen (1998:1601) om uppskov med beskattningen vid

andelsbyten, och

 den upphävda lagen (1998:1602) om uppskov med beskattningen vid

andelsöverlåtelser inom koncerner.

Den föreslagna lagstiftningen skall tillämpas på händelser som inträffat

innan lagstiftningen har trätt i kraft. De föreslagna reglerna leder till att

skattebelastningen för företagen i fråga blir lägre än enligt generella

regler. En retroaktiv tillämpning kommer därför inte i konflikt med för-

budet mot retroaktiv skattelagstiftning i 2 kap. 10 § regeringsformen.

Avtal om ersättning i samband med stängning av

Barsebäcksverket

slu

Promemorians lagförslag

Förslag till lag om särskilda skatteregler vid

kärnkraftsavveckling

Härigenom föreskrivs följande.

Tillämpningsområde

1 § I denna lag finns särskilda bestämmelser om beskattningen vid av-

veckling av kärnkraft vid tillämpning av

 den upphävda kommunalskattelagen (1928:370),

 den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter,

och

 inkomstskattelagen (1999:1229).

Definitioner m.m.

2 § Termer och uttryck som används i denna lag har samma betydelse

och tillämpningsområde som i inkomstskattelagen (1999:1229) och lagen

(1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter.

Ersättning som betalas ut av staten

3 § Ersättning för framtida inkomstbortfall som ett företag får enligt la-

gen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling eller på grund av avtal med

staten om avveckling av kärnkraft skall inte tas upp som intäkt.

Första stycket gäller bara om ersättningen beräknats netto efter in-

komstskatt.

4 § Ersättning som ett företag får för ökade utgifter för skatt eller för tidi-

garelagda skattekostnader på grund av ett sådant avtal som avses i 3 §

skall inte tas upp.

5 § En utgift vilken kan anses ha ersatts enligt 3 § får varken dras av

omedelbart eller genom värdeminskningsavdrag.

6 § I fråga om kapitaltillgångar vilka kan anses ha ersatts enligt 3 §, skall

omkostnadsbeloppet anses vara noll.

7 § Lagertillgångar vilka kan anses ha ersatts enligt 3 §, skall anses ned-

skrivna med ett belopp som motsvarar ersättningen.

 Överlåtelser m.m. av tillgångar

Villkor m.m.

8 § Om den skattskyldige på grund av ett avtal som avses i 3 § överlåter

en tillgång som inte hänför sig till den avvecklade reaktorn eller upplåter

nyttjanderätten till en sådan tillgång, gäller bestämmelserna i 10 16 §§.

Om det är andelar som överlåts och utgörs ersättningen av nyemittera-

de andelar i det köpande företaget, skall som anskaffningsutgift för de

mottagna andelarna anses det omkostnadsbelopp som gällde för de över-

låtna andelarna.

Första och andra stycket gäller bara om den skattskyldige begär det.

9 § Om bestämmelserna i 8 § andra stycket skall tillämpas på ett andels-

byte eller en koncernintern andelsavyttring gäller inte bestämmelserna i

den upphävda lagen (1998:1601) om uppskov med beskattningen vid

andelsbyten eller den upphävda lagen (1998:1602) om uppskov med be-

skattningen vid andelsöverlåtelser inom koncerner.

Beskattningen hos det säljande företaget

10 § För andra tillgångar än kapitaltillgångar skall det säljande företaget i

stället för ersättningen ta upp de skattemässiga värdena som intäkt.

Om inventarier som avyttras är bara en del av säljarens samtliga in-

ventarier, skall en skälig del av hela det skattemässiga värdet tas upp.

11 § Kapitalvinster eller kapitalförluster som uppkommer hos det säljan-

de företaget skall inte tas upp respektive får inte dras av.

12 § Värdeminskningsavdrag m.m. som avses i 26 kap. inkomstskattela-

gen (1999:1229) för en avyttrad näringsfastighet som är kapitaltillgång

skall inte återföras.

Beskattningen hos det upplåtande företaget

13 § Det upplåtande företaget skall ta upp det skattemässiga värdet på

tillgångarna som omfattas av upplåtelsen som intäkt.

Beskattningen hos det köpande företaget

14 § Det köpande företaget skall anses ha anskaffat andra förvärvade till-

gångar än kapitaltillgångar för ett belopp som motsvarar det belopp som

det säljande företaget skall ta upp enligt 10 §.

I fråga om kapitaltillgångar inträder det köpande företaget i det säljan-

de företagets skattemässiga situation.

15 § Om ett företag erhållit en nyttjanderätt får företaget dra av utgiften

för nyttjanderätten i form av värdeminskningsavdrag enligt bestämmel-

serna i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370) och inkomst-

skattelagen (1999:1229) för de tillgångar nyttjanderätten avser.

Tillgångarna anses ha anskaffats för motsvarande belopp som upplåtaren

skall ta upp enligt 11 §.

Avsättningar

16 § Om det säljande företaget har gjort avdrag för framtida utgifter som

hänför sig till det som avyttras, skall avdragen inte återföras hos det säl-

jande företaget utan hos det köpande företaget.

Stämpelskatt

17 § Om en sådan överlåtelse som avses i 8 § omfattar fast egendom eller

tomträtt är förvärvet inte skattepliktigt enligt 4 § lagen (1984:404) om

stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter.

__________________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000 och tillämpas första gången vid

2000 års taxering. I fråga om stämpelskatt gäller bestämmelserna på för-

värv som skett den 1 januari 2000 eller senare.

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till lag om särskilda skattebestämmelser vid

kärnkraftsavveckling

Härigenom föreskrivs följande.

Innehåll

1 § I denna lag finns särskilda bestämmelser om beskattningen vid av-

veckling av kärnkraft vid tillämpning av

 inkomstskattelagen (1999:1229), och

 lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter.

Definitioner m.m.

2 § Termer och uttryck som används i denna lag har samma betydelse

och tillämpningsområde som i inkomstskattelagen (1999:1229) och lagen

(1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter.

Skattefria ersättningar

Ersättning för framtida inkomstbortfall

3 § Ersättning som ett företag får för framtida inkomstbortfall enligt la-

gen (1997:1320) om kärnkraftens avveckling eller på grund av avtal med

staten om avveckling av kärnkraft skall inte tas upp som intäkt.

Första stycket gäller bara om ersättningen beräknats netto efter in-

komstskatt.

4 § Ersättning som ett företag får för ökade utgifter för skatt eller för

tidigarelagda skattekostnader på grund av ett sådant avtal som avses i 3 §

skall, i sådana fall som avses i 3 § andra stycket, inte tas upp som intäkt.

Beskattningen av tillgångar som omfattas av ersättningen

5 § En utgift som kan anses ha ersatts enligt 3 § får varken dras av ome-

delbart eller genom värdeminskningsavdrag. I fråga om inventarier,

byggnader och markanläggningar skall det skattemässiga värdet i sådana

fall anses vara noll.

6 § I fråga om kapitaltillgångar som kan anses ha ersatts enligt 3 §, skall

omkostnadsbeloppet anses vara noll.

7 § Lagertillgångar som kan anses ha ersatts enligt 3 §, skall anses ned-

skrivna med ett belopp som motsvarar det skattemässiga värdet på dessa

tillgångar.

Ersättning för framtida utgifter

8 § Ersättning som ett företag får för framtida utgifter på grund av ett

sådant avtal som avses i 3 § får tas upp som intäkt det beskattningsår då

ersättningen betalas ut.

Överlåtelse av elkraft

9 § Om ett företag på grund av ett sådant avtal som avses i 3 § överlåter

elkraft till ett pris som understiger marknadsvärdet, skall inte bestämmel-

serna om uttagsbeskattning i 22 kap. inkomstskattelagen (1999:1299)

eller bestämmelserna om underprisöverlåtelser i 23 kap. inkomstskatte-

lagen tillämpas.

Överlåtelser m.m. av andra tillgångar

En tillgång som inte hänför sig till den avvecklade reaktorn

10 § Om ett företag på grund av ett sådant avtal som avses i 3 § överlåter

en annan tillgång än elkraft och om tillgången inte hänför sig till den av-

vecklade reaktorn eller upplåter nyttjanderätten till en sådan tillgång,

gäller bestämmelserna i 11 18 §§.

Om det är andelar som överlåts, skall det omkostnadsbelopp som

skulle ha använts för de överlåtna andelarna anses som anskaffningsutgift

för de mottagna andelarna.

Första och andra styckena skall tillämpas bara om det överlåtande och

det förvärvande företaget begär det. Om det är fråga om upplåtelse av en

nyttjanderätt skall i stället upplåtaren och nyttjanderättshavaren begära

det.

Beskattningen hos det överlåtande företaget

11 § För andra tillgångar än kapitaltillgångar skall det överlåtande före-

taget i stället för ersättningen ta upp de skattemässiga värdena som intäkt.

Om inventarier som överlåts bara är en del av överlåtarens samtliga in-

ventarier, skall en skälig del av hela det skattemässiga värdet tas upp.

12 § Kapitalvinster eller kapitalförluster som uppkommer hos det över-

låtande företaget skall inte tas upp respektive får inte dras av.

13 § Om en fastighet som är kapitaltillgång överlåts, skall värdeminsk-

ningsavdrag m.m. som avses i 26 kap. inkomstskattelagen (1999:1229)

inte återföras.

14 § Om en tillgång överlåts, får värdeminskningsavdragen enligt be-

stämmelserna om inventarier i 18. kap 13 22 §§, om byggnader i 19 kap.

4 7 §§ och om markanläggningar i 20 kap. 11 § inkomstskattelagen

(1999:1229) göras av det överlåtande företaget i stället för det för-

värvande företaget för hela beskattningsåret då överlåtelsen sker.

Beskattningen hos det upplåtande företaget

15 § Det upplåtande företaget skall i stället för ersättningen ta upp de

skattemässiga värdena på tillgångarna som omfattas av upplåtelsen som

intäkt och omedelbart göra avdrag för de skattemässiga värdena.

Beskattningen hos det förvärvande företaget

16 § Det förvärvande företaget skall anses ha anskaffat andra tillgångar

än kapitaltillgångar för ett belopp som motsvarar det som det överlåtande

företaget skall ta upp enligt 11 §.

I fråga om kapitaltillgångar inträder det förvärvande företaget i det

överlåtande företagets skattemässiga situation.

Beskattningen hos nyttjanderättshavaren

17 § Om ett företag får en nyttjanderätt skall företaget anses ha anskaffat

tillgångarna för motsvarande belopp som upplåtaren skall ta upp enligt

15 §. Företaget får dra av utgiften för nyttjanderätten i form av värde-

minskningsavdrag enligt inkomstskattelagen (1999:1229) för de tillgång-

ar nyttjanderätten avser.

En tillgång som hänför sig till den avvecklade reaktorn

18 § Om ett företag på grund av ett sådant avtal som avses i 3 § överlåter

en tillgång som hänför sig till den avvecklade reaktorn skall överlåtaren

inte ta upp någon intäkt. Förvärvaren inträder i den tidigare ägarens

skattemässiga situation.

Avsättningar

19 § Om det överlåtande företaget har gjort avdrag för framtida utgifter

som hänför sig till det som överlåtits, skall avdragen inte återföras hos

det överlåtande företaget utan hos det förvärvande företaget.

Räkenskapsenlig avskrivning

20 § Ett företag förlorar inte rätten att tillämpa bestämmelserna om rä-

kenskapsenlig avskrivning om företaget tillämpat bestämmelserna i den-

na lag på inventarier och avskrivningarna i bokföringen och deklaratio-

nen därför inte överensstämmer. Skillnadsbeloppet skall dras av enligt

bestämmelserna i andra stycket.

Avdrag får göras med högst 30 procent av skillnadsbeloppet under det

första beskattningsåret och därefter med högst 30 procent per år beräknat

på det oavskrivna beloppet. Avdrag får dock alltid ske med så stort be-

lopp att det oavskrivna beloppet inte överstiger skillnadsbeloppet minskat

med en årlig avskrivning med 20 procent.

Stämpelskatt

21 § Om fast egendom eller tomträtt förvärvas på grund av ett sådant av-

tal som avses i 3 §, är förvärvet med undantag för vad som annars gäl-

ler enligt 4 § lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndig-

heter inte skattepliktigt.

__________________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000 och tillämpas på händelser som

inträffat den 1 januari 1999 eller senare.

Skall till följd av bestämmelserna i lagen (1999:1230) om i ikraftträ-

dande av inkomstskattelagen (1999:1229) inkomstskattelagen inte tilläm-

pas gäller lagen vid tillämpning av

 den upphävda kommunalskattelagen (1928:370),

 den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 den upphävda lagen (1998:1600) om beskattningen vid överlåtelser

till underpris,

 den upphävda lagen (1998:1601) om uppskov med beskattningen vid

andelsbyten, och

 den upphävda lagen (1998:1602) om uppskov med beskattningen vid

andelsöverlåtelser inom koncerner.

Lagrådets yttrande

Lagrådet

Protokoll vid sammanträde 2000-02-04

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan Vängby, justitierådet Leif
[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Rune Lavin.

Enligt en lagrådsremiss den 27 januari 2000 (Finansdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om

särskilda skattebestämmelser vid kärnkraftsavveckling.

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av sakkunniga Anita Saldén

Enérus.

Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Bakgrunden till den föreslagna lagen är ett avtal om på vilket sätt

Sydkraft AB skall kompenseras av staten för en stängning av de två

kärnkraftsreaktorerna i Barsebäcks kärnkraftverk. Överenskommelsen

har ingåtts mellan staten, Sydkraft AB och Vattenfall AB. Ett villkor i

ramavtalet är att de berörda bolagen och vissa av deras dotterbolag inte

skall åsamkas större utgifter för skatt än vad bolagen skulle ha haft om

transaktionerna enligt avtalen inte hade genomförts. Parterna har i en

bilaga till ramavtalet gemensamt angett möjliga skatteutgifter. I ram-

avtalet anges att om bolagen åsamkas ökade utgifter eller tidigarelagda

kostnader för skatt enligt bilagan staten skall kompensera respektive

bolag härför. Om bolagen skulle åsamkas andra ökade eller tidigarelagda

kostnader för skatt än dem som anges i bilagan, skall staten kompensera

respektive bolag härför endast om det inte är möjligt och rimligt för

bolaget att undvika, minska eller senarelägga dessa utgifter eller kost-

nader och om dessa inte heller rimligtvis kunnat förutses av någon av

parterna.

Den föreslagna lagen är avsedd att möjliggöra för staten att uppfylla

sina åtaganden enligt den ingångna överenskommelsen och kan på så sätt

sägas utgöra en del av avtalet. Flertalet bestämmelser har en bakgrund i

överenskommelsen och motiveras i lagrådsremissen också genom hän-

visningar till denna. Lagen kommer materiellt sett, såvitt nu kan be-

dömas, att vara tillämplig på en enda konkret affärsuppgörelse och

kommer kanske aldrig att passa in på andra framtida överenskommelser i

samband med stängningar av kärnkraftsreaktorer.

Ett grundläggande krav på en författningsbestämmelse är att bestäm-

melsen skall vara generell. Av motiven till regeringsformen (prop.

1973:90 s. 203 f.) framgår att kravets närmare innebörd är att lagen skall

ha en generell utformning, vilket dock sägs inte hindra att föreskrifter i

praktiken blir tillämpliga endast i fråga om ett enstaka fall. Enligt

motiven får en lag anses uppfylla kravet på generell utformning om den

exempelvis avser situationer av ett visst slag eller vissa typer av hand-

lingssätt eller om den riktar sig till eller på annat sätt berör en i allmänna

termer bestämd krets av personer.

Regeringsrätten har i rättsfallet RÅ80 1:92 funnit att vissa ändringar i

lagen om rätt till förlustutjämning vid taxering för inkomst och kom-

munalskattelagen, "Lex Kockum", varit generella med hänsyn till regler-

nas ordalydelse och det i motiven klart uttalade syftet om en generellt

gällande lagstiftning.

Som framgår av motiven och det anmärkta rättsfallet, saknar det

betydelse om en lag tillkommit i syfte att reglera ett visst enstaka fall och

i praktiken kommer att tillämpas endast på detta fall, förutsatt att lagen

har en generell utformning. Förbudet mot lagstiftning för enskilda fall

kan med andra ord sägas ha en formell innebörd. Se härom[REDACTED_EFTERNAMN],

Normgivningsmakten enligt 1974 års regerinsgform, 2 u. 1989, s. 34 f.

Det förslag till lagtext som överlämnats till Lagrådet för yttrande har

genomgående en allmängiltig innebörd. Det finns således inte någon

bestämmelse som berör det ifrågavarande, konkreta avtalet, avser ett

visst föremål (t.ex. en viss kärnkraftsreaktor) eller riktar sig till en viss

fysisk eller juridisk person. Om en överenskommelse med samma

innebörd som den nu aktuella skulle träffas i framtiden, kommer lagen

antagligen att kunna tillämpas även här. Sammanfattningsvis finner

Lagrådet att den föreslagna lagen uppfyller de krav på en generell

utformning som vid tillkomsten av regeringsformen avsågs skola gälla.

5 7 §§

I bestämmelserna anges som förutsättning att en utgift, en kapitaltillgång

eller en lagertillgång skall ha ersatts genom avtalet om ersättning enligt

3 §. Den nämnda ersättningen avser emellertid ersättning för inkomst-

bortfall vid vars beräkning de nämnda förhållandena beaktats, och detta

bör komma till uttryck i lagtexten.

11 19 §§

Paragraferna disponeras lämpligen så att bestämmelserna om överlåtelse

av tillgångar som inte än hänförliga till den avvecklade reaktorn (11 - 13

och 16 §§) förs samman som 11 - 14 §§ och följs av bestämmelserna om

upplåtelse av nyttjanderätt till sådana tillgångar (15 och 17 §§) som 15

och 16 §§. Därefter bör 14 § följa som 17 § med rubriken Avdrag för

värdeminskning. Slutligen bör 19 § placeras före 18 §; sistnämnda

bestämmelse hänför sig nämligen till skillnad från de övriga till den

avvecklade reaktorn. Hänvisningen i 10 § till 11 - 18 §§ skall därvid inte

ändras.

20 §

Bestämmelsen om att skillnaden mellan avskrivningarna i bokföringen

och i deklarationen skall dras av bör avse endast det fallet att det skatte-

mässiga värdet är högre än värdet enligt balansräkningen. Under före-

dragningen i Lagrådet har framkommit att paragrafens första stycke bör

få följande lydelse: "Om det skattemässiga värdet är högre än värdet

enligt balansräkningen skall, vid tillämpning av bestämmelserna i 18 kap.

13-22 §§ inkomstskattelagen (1999:1229), skillnadsbeloppet dras av

enligt bestämmelserna i andra stycket". Lagrådet har ingen erinran mot

denna lydelse.

Övergångsbestämmelserna

Såvitt Lagrådet kan överblicka, följer inte av den föreslagna lagen någon

utvidgad skatt- och avgiftsskyldighet. Det förbud mot retroaktivt ut-

tagande av skatt eller statlig avgift som finns i 2 kap. 10 § andra stycket

regeringsformen torde därför inte vara tillämpligt på lagen. Således möter

det inte något grundlagsmässigt hinder att i övergångsbestämmelserna

föreskriva att lagen tillämpas på händelser som inträffat den 1 januari

1999 eller senare.

Näringsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 17 februari 2000

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1999/2000:63 Godkännande av avtal om

ersättning i samband med stängning av Barsebäcksverket, m.m.

 Hänsyn har redan tagits till detta skattebortfall i prognosen för statens

skatteintäkter.

Prop. 1999/2000:63

4

1

Prop. 1999/2000:63

100

100

46

100

100

100

88

100

Prop. 1999/2000:63

Bilaga 1

Prop. 1999/2000:63

Bilaga 1

91

100

Prop. 1999/2000:63

Bilaga 2

Prop. 1999/2000:63

Bilaga 2

95

100

Prop. 1999/2000:63

Bilaga 3

Prop. 1999/2000:63

Bilaga 3

98

100

Prop. 1999/2000:63

Bilaga 4

Prop. 1999/2000:63

Bilaga 4

100

100

Prop. 1999/2000:63

Prop. 1999/2000:63