Regeringens proposition

1996/97:45

Lättnad i ägarbeskattningen i små och

medelstora företag

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 31 oktober 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen lämnas förslag om en lättnad i beskattningen av utdelning och

reavinst på aktier i onoterade svenska och utländska företag. Förslaget innebär

att ett visst utrymme beräknas varje år och att utdelning inom detta utrymme

undantas från beskattning hos aktieägaren. En förutsättning är dock att aktierna

ägs av en fysisk person eller ett dödsbo som skall ta upp utdelning och reavinst

som intäkt av kapital.

 Reglerna för beräkning av det enkelbeskattade utrymmet har utformats på samma

sätt som de särskilda reglerna för beskattning av aktiva delägare i

fåmansföretag, de s.k. 3:12-reglerna. Från skatteplikt undantas således utdel-

ning inom ett lättnadsutrymme som beräknas genom att en räntesats multipliceras

med ett underlag som utgörs av anskaffningskostnaden för aktierna med tillägg

för viss del av de löner som har utbetalats i företaget. Räntesatsen är 65 % av

statslåneräntan. Lättnadsutrymme som inte utnyttjas för skattefri utdelning ett

visst år får sparas till ett senare år. Ett sådant sparat utrymme kan också

utnyttjas av aktieägaren vid reavinstbeskattningen. Den del av reavinsten som

motsvarar det sparade utrymmet undantas från beskattning.

 Förslaget innefattar även en ändring i de särskilda reglerna som gäller för

aktiva delägare i fåmansföretag. Om en delägare upphör att vara aktivt verksam i

företaget tillämpas reglerna under en karenstid på 10 år. Den karenstiden

föreslås förkortad till 5 år.

 I propositionen föreslås även att avdrag för avsättning till periodiserings-

fonder begränsas, att det s.k. riskkapitalavdraget slopas och att nuvärdes-

avskrivning inte införs.

 Innehållsförteckning

1 Beslut ......................................4

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig

 inkomstskatt.................................4

2.2 Förslag till lag om ändring i

 taxeringslagen (1990:324)...................15

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1538)

 om periodiseringsfonder....................16

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1623) om

 skattereduktion för riskkapitalinvesteringar17

3 Ärendet och dess beredning..................19

4 Beskattning av ägare i små och medelstora företag21

4.1 Företagsskatteutredningens förslag..........21

4.2 En lättnad i ägarbeskattningen..............23

4.3 En lättnad för små och medelstora företag...30

 4.3.1 Små och medelstora företag............30

 4.3.2 Det enkelbeskattade utrymmet..........36

4.4 Vissa följdfrågor...........................41

 4.4.1 Självdeklaration och kontrolluppgifter m.m.41

 4.4.2 Ändringar i 3:12-reglerna.............43

5 Kvittning av förlust på onoterade aktier....44

6 Övriga frågor...............................45

6.1 Tidigareläggning av riskkapitalavdragets slopande45

6.2 Begränsning av avdraget för avsättning till

 periodiseringsfond..........................46

6.3 Nuvärdesavskrivning ........................47

6.4 Skattetillägg...............................49

7 Budgeteffekter och övriga ekonomiska effekter50

7.1 Lättnader i ägarbeskattningen...............51

7.2 Tidigareläggning av slopande av riskkapitalavdraget52

7.3 Begränsning av avdraget för avsättning

 till periodiseringsfond.....................53

7.4 Förslagens struktureffekter.................53

8 Författningskommentar.......................56

8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576) om

 statlig inkomstskatt........................56

8.2 Förslaget till lag om ändring i

 taxeringslagen (1990:324)...................61

8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1538)

 om periodiseringsfonder....................62

8.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:1623) om

 skattereduktion för riskkapitalinvesteringar62

Bilaga 1 Förteckning över remissinstanser.......63

Bilaga 2 Remitterade lagförslag.................64

Bilaga 3 Lagrådets yttrande.....................77

Utdrag ur protokoll vid

regeringssammanträde den 31 oktober 1996.........81

 1

1 Beslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

 1 lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 2 lag om ändring i taxeringslagen (1990:324),

 3 lag om ändring i lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder,

 4 lag om ändring i lagen (1995:1623) om skattereduktion för risk-

kapitalinvesteringar.

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt1

 dels att 3 § 12, 12 a, 12 b, 12 d och 12 e mom. samt 27 § 5 mom. skall ha

följande lydelse,

 dels att det i 3 § skall införas sju nya moment, 1 a -1 g mom., av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

3 §

-------------------------------------------------------

-------------------------------------------------------

 1 a mom. Utdelning på

 aktie i svenskt aktiebolag

 undantas från skatteplikt i

 den utsträckning som anges

 i 1 b-1 d mom.

 Som förutsättning gäller

 1. att bolaget inte är

 marknadsnoterat,

 2. att bolaget under det

 räkenskapsår som beslutet om

 utdelning avser eller un-

 der något av de fyra före-

 gående räkenskapsåren inte -

 direkt eller genom dotter-

 företag - ägt aktier eller

 andelar med en röst- eller

 kapitalandel på 25 procent

 eller mer i ett svenskt

 marknadsnoterat aktiebolag

 eller en marknadsnoterad

 utländsk juridisk person,

 3. att bolaget, om det är

 ett förvaltningsföretag,

 under det räkenskapsår som

 beslutet om utdelning

 avser inte ägt någon aktie

 eller andel i ett svenskt

 marknadsnoterat aktiebolag

 eller en marknadsnoterad

 utländsk juridisk person,

 4. att bolaget inte är

 ett sådant bostadsaktie-

 bolag som avses i 2 §

 7 mom.

 Ett svenskt aktiebolag är

 marknadsnoterat om någon

 aktie i bolaget är mark-

 nadsnoterad enligt 27 §

 2 mom. andra stycket.

 Motsvarande gäller i fråga

 om utländsk juridisk

 person.

 1 b mom.Det belopp som

 undantas från skatteplikt

 (lättnadsbeloppet) beräknas

 som 65 procent av stats-

 låneräntan vid utgången av

 november året före beskatt-

 ningsåret multiplicerad med

 summan av anskaffnings-

 kostnaden för aktien och

 70 procent av ett löne-

 underlag beräknat enligt

 12 d mom. första stycket. Är

 aktien en sådan kvali-

 ficerad aktie som avses i

 12 mom. tillämpas även 12 d

 mom. andra och tredje

 styckena.

 Har aktien förvärvats

 under beskattningsåret och

 har bolaget tidigare under

 året lämnat utdelning, får

 den nye ägaren inte beräkna

 något lättnadsbelopp.

 Med anskaffningskostnad

 avses det anskaffningsvärde

 som skulle ha använts vid

 beräkning av reali-

 sationsvinst, om aktien

 avyttrats vid tidpunkten

 för utdelningen. För aktie

 som har förvärvats före in-

 gången av år 1990 respektive

 ingången av år 1992 får

 bestämmelserna i 12 c mom.

 andra respektive tredje

 styckena tillämpas.

 1 c mom. Understiger ut-

 delningen lättnadsbeloppet,

 sparas återstående belopp

 (sparad lättnad) och ökar

 det lättnadsbelopp som be-

 räknas för nästa år. Vid

 beräkning av lätt-

 nadsbeloppet för det året

 läggs sparad lättnad också

 till anskaffningskostnaden

 för aktien.

 Övergår aktien till en

 annan ägare på annat sätt än

 genom köp, byte eller därmed

 jämförligt förvärv, övertas

 sparad lättnad av den nye

 ägaren.

 1 d mom.Lättnadsbelopp

 beräknas också för år då bo-

 laget inte har lämnat någon

 utdelning. En förutsättning

 är att villkoren i 1 a mom.

 andra stycket är uppfyllda.

 Härvid skall vad som sägs i

 1 a mom. andra stycket 2

 och 3 om räkenskapsår som

 beslutet om utdelning

 avser i stället gälla det

 räkenskapsår som har

 avslutats närmast före

 ingången av den skatt-

 skyldiges beskattningsår.

 Beräkning av

 lättnadsbelopp enligt första

 stycket sker vid beskatt-

 ningsårets utgång, och

 beloppet behandlas som

 sparad lättnad nästa år.

 1 e mom.Uppkommer

 realisationsvinst vid

 avyttring av aktie, undan-

 tas ett belopp som svarar

 mot sparad lättnad från

 skatteplikt, i den mån lätt-

 naden inte har utnyttjats

 vid utdelning på aktien.

 1 f mom.Har ett bolag

 marknadsnoterats efter ut-

 gången av år 1996, gäller

 bestämmelserna i 1 a-1 e

 mom. för utdelning och

 realisationsvinst på aktie

 i bolaget till och med det

 tionde året efter det år då

 noteringen skedde. Detta

 gäller dock endast aktier

 som har getts ut före tid-

 punkten för notering eller

 som har förvärvats med stöd

 av sådan aktie. Aktien får

 därefter inte ha övergått

 till en annan ägare genom

 köp, byte eller därmed

 jämförligt förvärv. Kvarstående

 sparad lättnad vid utgången

 av det tionde året får läggas

 till anskaffningskostnaden

 för aktien.

 1 g mom.Vad som sägs i 1

 a-1 f mom. gäller även andel

 i annan svensk ekonomisk

 förening än sådan kooperativ

-------------------------------------------------------

förening som avses i 2 §

8 mom. Det gäller även andel

i en utländsk juridisk per-

son under förutsättning att

den utländska juridiska per-

sonen är underkastad sådan

jämförlig inkomstbeskattning

som avses i 7 § 8 mom sjätte

stycket 2.

-------------------------------------------------------

 12 mom.2 Fysisk person 12 mom. Fysisk person

och dödsbo som äger kvali- och dödsbo som äger kvali-

ficerad aktie i ett ficerad aktie i ett

fåmansföretag skall i den fåmansföretag skall i den

omfattning som anges i omfattning som anges i

12 a-12 e mom. ta upp ut- 12 a-12 e mom. ta upp

delning på sådan aktie som utdelning på sådan aktie som

intäkt av tjänst i stället förintäkt av tjänst i stället för

intäkt av kapital. Detsamma intäkt av kapital. Detsamma

gäller realisationsvinst vid gäller realisationsvinst

avyttring av sådan aktie. vid avyttring av sådan

 aktie. Av 1 a-1 g mom.

 framgår att utdelning och

 realisationsvinst i viss

 omfattning undantas från

 skatteplikt.

 Närmare bestämmelser finns i

 - 12 a mom. om tillämpningsområdet,

 - 12 b mom. om behandlingen av utdelning och realisationsvinst,

 - 12 d mom. om ökning av anskaffningskostnaden med löneunderlag,

 - 12 e mom. om visst undantag från tillämpningen.

 Vad som i första stycket sägs om aktie i ett fåmansföretag gäller också andel

i ett sådant företag. Med aktie och andel likställs andra sådana av företaget

utgivna finansiella instrument som avses i 27 § 1 mom. För sådana instrument får

dock 12 c och 12 d mom. inte tillämpas.

 12 a mom.3 En aktie i ett fåmansföretag anses kvalificerad, om

-------------------------------------------------------

 1. aktieägaren eller någon

denne närstående varit

verksam i företaget i

betydande omfattning under

beskattningsåret eller något

av de tio beskattningsår som

närmast föregått

beskattningsåret, eller un-

der någon del av denna tids-

period varit verksam i

betydande omfattning i ett

annat fåmansföretag som be-

driver samma eller likartad

verksamhet, eller

 2. företaget - direkt

eller genom förmedling av

juridisk person - äger

aktier i ett annat fåmans-

företag i vilket aktieägaren

eller någon denne närstående

varit verksam i betydande

omfattning under beskatt-

ningsåret eller något av de

tio beskattningsår som när-

mast föregått beskattnings-

året.

 Upphör ett företag som

avses i första stycket att

vara fåmansföretag, anses en

aktie ändå kvalificerad under

förutsättning att aktieägaren

eller någon denne närstående

ägde aktien när företaget upp-

hörde att vara fåmansföretag

eller förvärvat den med stöd

av sådan aktie. Aktien anses

dock kvalificerad längst

under tio beskattningsår

efter det år då företaget upp-

hörde att vara fåmansföretag.

 Vad som förstås med fåmans-

företag, ägare och närstående

framgår av punkt 14 av

anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen

(1928:370). Vid bedömningen

av om ett fåmansföretag före-

ligger jämställs utländska

juridiska personer med

svenska aktiebolag och

svenska ekonomiska före-

ningar. Vidare skall vid

bedömningen av om ett fåtal

personer äger aktierna i ett

företag sådana ägare anses som

en person, som själva eller

genom någon närstående är eller

under något av de tio

beskattningsår som närmast

föregått beskattningsåret har

varit verksamma i företaget

i betydande omfattning.

-------------------------------------------------------

 1. aktieägaren eller någon

denne närstående varit

verksam i företaget i

betydande omfattning under

beskattningsåret eller något

av de fem beskattningsår som

närmast föregått

beskattningsåret, eller un-

der någon del av denna tids-

period varit verksam i

betydande omfattning i ett

annat fåmansföretag som be-

driver samma eller likartad

verksamhet, eller

 2. företaget - direkt

eller genom förmedling av

juridisk person - äger

aktier i ett annat fåmans-

företag i vilket aktieägaren

eller någon denne närstående

varit verksam i betydande

omfattning under beskatt-

ningsåret eller något av de

fem beskattningsår som när-

mast föregått beskattnings-

året.

 Upphör ett företag som

avses i första stycket att

vara fåmansföretag, anses en

aktie ändå kvalificerad under

förutsättning att aktieägaren

eller någon denne närstående

ägde aktien när företaget upp-

hörde att vara fåmansföretag

eller förvärvat den med stöd

av sådan aktie. Aktien anses

dock kvalificerad längst

under fem beskattningsår

efter det år då företaget upp-

hörde att vara fåmansföretag.

 Vad som förstås med fåmans-

företag, ägare och närstående

framgår av punkt 14 av

anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen

(1928:370). Vid bedömningen

av om ett fåmansföretag

föreligger jämställs utländska

juridiska personer med

svenska aktiebolag och

svenska ekonomiska före-

ningar. Vidare skall vid

bedömningen av om ett fåtal

personer äger aktierna i ett

företag sådana ägare anses som

en person, som själva eller

genom någon närstående är eller

under något av de fem

beskattningsår som närmast

föregått beskattningsåret har

varit verksamma i företaget

i betydande omfattning.

 Avlider ägaren till en kvalificerad aktie, anses aktien kvalificerad även hos

den avlidnes dödsbo. Delägare i dödsboet jämställs då med närstående.

-------------------------------------------------------

 12 b mom.4 Överstiger ut- 12 b mom. Överstiger ut-

delningen på en kvalificerad delningen på en

aktie det gränsbelopp som kvalificerad aktie det

anges i det följande tas gränsbelopp som anges i det

överskjutande belopp upp som följande tas överskjutande

intäkt av tjänst. Gräns- belopp upp som intäkt av

beloppet utgörs av anskaff- tjänst. Gränsbeloppet utgörs

ningskostnaden för aktien av anskaffningskostnaden

multiplicerad med statslåne- för aktien multiplicerad

räntan vid utgången av novem-med statslåneräntan vid

ber året före beskattningsåretutgången av november året

med tillägg av fem procent- före beskattningsåret med

enheter. Vid beräkning av tillägg av fem procent-

gränsbeloppet för andra enheter. Vid beräkning av

finansiella instrument än gränsbeloppet för andra

aktier och andelar begränsas finansiella instrument än

tillägget till statslåneräntanaktier och andelar be-

till en procentenhet. Av- gränsas tillägget till

yttras efter utdelning statslåneräntan till en

aktien till närstående, skallprocentenhet. Har aktien

denne ta upp ytterligare förvärvats under beskatt-

utdelning som lämnas under ningsåret från närstående och

året som intäkt av tjänst. har bolaget tidigare under

 året lämnat utdelning, får

 något gränsbelopp inte beräk-

 nas. Ytterligare utdelning

 som lämnas under året skall

 tas upp som intäkt av

 tjänst.

 Med anskaffningskostnad avses det anskaffningsvärde som skulle ha använts vid

beräkning av realisationsvinsten, om aktien avyttrats vid tidpunkten för utdel-

ningen. Som utdelning behandlas även vinst som uppkommit vid nedsättning av

aktiekapitalet i företaget genom inlösen av aktier.

-------------------------------------------------------

 Understiger utdelningen

gränsbeloppet sparas

återstående belopp (sparad

utdelning) och ökar det

gränsbelopp som beräknas nästa

år. Vid beräkning av

gränsbeloppet läggs sparad

utdelning också till

anskaffningskostnaden för

aktien. Har företaget inte

lämnat någon utdelning

beräknas gränsbelopp och

sparad utdelning vid

beskattningsårets utgång.

 Uppkommer

realisationsvinst vid

avyttring av en

kvalificerad aktie skall

hälften av den del av

vinsten som överstiger

sparad utdelning tas upp

som intäkt av tjänst. Som

intäkt av tjänst skall dock

högst tas upp ett sammanlagt

belopp som för aktieägaren

och denne närstående under

avyttringsåret och de tio

beskattningsår som närmast

föregått beskattningsåret

uppgår till 100 gånger det

basbelopp som gäller för av-

yttringsåret enligt lagen

(1962:381) om allmän

försäkring.

 Om aktieägarens make eller

- såvitt gäller aktieägare

under 18 år - förälder är eller

under någon del av den

senaste tioårsperioden i be-

tydande omfattning har

varit verksam i företag som

avses i 12 a mom. första

stycket och om aktieägarens

beskattningsbara för-

värvsinkomst, med bortseende

från det belopp som enligt

bestämmelserna i första-

fjärde styckena skall tas

upp som intäkt av tjänst, un-

derstiger makens eller

förälderns beskattningsbara

förvärvsinkomst, skall vid

beräkning enligt 10 § av

skatt på tjänsteintäkten

aktieägarens beskattnings-

bara förvärvsinkomst, innan

tjänsteintäkten beaktas,

anses motsvara makens eller

förälderns beskattningsbara

förvärvsinkomst.

-------------------------------------------------------

 Understiger utdelningen

gränsbeloppet, sparas

återstående belopp (sparad

utdelning) och ökar det

gränsbelopp som beräknas för

nästa år. Vid beräkning av

gränsbeloppet för det året

läggs sparad utdelning också

till anskaffningskostnaden

för aktien. Övergår aktien

till en annan ägare på annat

sätt än genom köp, byte eller

därmed jämförligt förvärv,

övertas sparad utdelning av

den nye ägaren.

 Gränsbelopp beräknas också

för år då företaget inte har

lämnat någon utdelning.

Beräkning sker i sådant fall

vid årets utgång, och be-

loppet behandlas som sparad

utdelning nästa år.

 Uppkommer

realisationsvinst vid

avyttring av en

kvalificerad aktie skall

hälften av den del av

vinsten som överstiger

sparad utdelning tas upp

som intäkt av tjänst. Som

intäkt av tjänst skall dock

högst tas upp ett sammanlagt

belopp som för aktieägaren

och denne närstående under

avyttringsåret och de fem

beskattningsår som närmast

föregått beskattningsåret

uppgår till 100 gånger det

basbelopp som gäller för av-

yttringsåret enligt lagen

(1962:381) om allmän

försäkring.

 Om aktieägarens make eller

- såvitt gäller aktieägare

under 18 år - förälder är eller

under någon del av den

senaste femårsperioden i be-

tydande omfattning har

varit verksam i företag som

avses i 12 a mom. första

stycket och om aktieägarens

beskattningsbara för-

värvsinkomst, med bortseende

från det belopp som enligt

bestämmelserna i första-

femte styckena skall tas

upp som intäkt av tjänst, un-

derstiger makens eller

förälderns beskattningsbara

förvärvsinkomst, skall vid

beräkning enligt 10 § av

skatt på tjänsteintäkten

aktieägarens beskattnings-

bara förvärvsinkomst, innan

tjänsteintäkten beaktas,

anses motsvara makens eller

förälderns beskattningsbara

förvärvsinkomst.

 Är lättnadsbeloppet beräknat

enligt 1b-1d mom. större än

gränsbeloppet, skall

utdelningen vid tillämpning

av första stycket första

meningen minskas med skill-

naden. Är sparad lättnad

beräknad enligt 1c och 1 d

mom. större än sparad ut-

delning, skall

realisationsvinsten vid

tillämpning av femte stycket

första meningen minskas med

skillnaden.

-------------------------------------------------------

 12 d mom.5 Vid beräkning 12 d mom. Vid beräkning

av gränsbeloppet enligt 12 b av gränsbeloppet enligt

mom. får till anskaffnings- 12 b mom. får till anskaff-

kostnaden för aktien läggas ningskostnaden för aktien

10 procent av ett löneunder- läggas 70 procent av ett

lag. Löneunderlaget beräknas löneunderlag. Löneunderlaget

på grundval av sådan ersätt- beräknas på grundval av sådan

ning som ingår i underlag förersättning som ingår i

beräkning av avgifter enligt underlag för beräkning av

2 kap. 3 § lagen (1981:691) avgifter enligt 2 kap. 3 §

om socialavgifter och som lagen (1981:691) om

under året före beskattnings-socialavgifter och 1 §

året har utgått till arbets- lagen (1990:659) om

tagarna i företaget och i särskild löneskatt på vissa

dess dotterföretag. Av er- förvärvsinkomster och som

sättning till arbetstagare i under året före beskatt-

dotterföretag som inte är ningsåret har utgått till

helägt får medräknas så stor arbetstagarna i företaget

del av beloppet som svarar och i dess dotterföretag.

mot moderföretagets andel av Av ersättning till arbets-

antalet aktier eller tagare i dotterföretag som

andelar i dotterföretaget. inte är helägt får medräknas så

Löneunderlaget utgörs av den stor del av beloppet som

del av det sammanlagda svarar mot moderföretagets

ersättningsbeloppet som andel av antalet aktier

överstiger ett belopp eller andelar i dotterföre-

motsvarande tio gånger det taget. Ersättning till

basbelopp enligt lagen arbetstagare som innehar

(1962:381) om allmän för- sådant av företaget utgivet

säkring som gällde året före finansiellt instrument som

beskattningsåret fördelat medavses i 27 § 1 mom. får inte

lika belopp på aktierna i beaktas om 12 mom. är

företaget. tillämpligt på utdelning

 eller vinst som är hänförlig

 till instrumentet. Ersätt-

 ning som täcks av ett stat-

 ligt bidrag för löne-

 kostnader får inte heller

 beaktas. Löneunderlaget

 utgörs av den del av det

 sammanlagda ersättnings-

 beloppet som överstiger ett

 belopp motsvarande tio

 gånger det basbelopp enligt

 lagen (1962:381) om allmän

 försäkring som gällde året före

 beskattningsåret fördelat

 med lika belopp på aktierna

 i företaget.

-------------------------------------------------------

 Vid tillämpning av första

stycket gäller följande.

 1. Anskaffningskostnaden

för aktien får inte beräknas

enligt 12 c mom. tredje

stycket.

 2. Ersättning till arbets-

tagare som innehar sådant av

företaget utgivet finan-

siellt instrument som avses

i 27 § 1 mom. får inte be-

aktas om 12 mom. är tillämp-

ligt på utdelning eller

vinst som är hänförlig till

instrumentet. Ersättning som

täcks av ett statligt bidrag

för lönekostnader får inte

heller beaktas.

 3. Aktieägaren skall för

året före beskattningsåret ha

erhållit sådan ersättning som

ingår i underlag för beräkning

av avgifter enligt 2 kap.

3 § lagen om socialavgifter

från företaget eller dess

dotterföretag med ett belopp

som sammanlagt inte under-

stiger 150 procent av den

högsta ersättning som samma år

har betalats ut till en

arbetstagare och som får

räknas in i det underlag som

ligger till grund för beräk-

ning av löneunderlaget.

 4. Den sammanlagda ökning

av gränsbeloppet som upp-

kommer genom tillägg av löne-

underlaget får inte överstiga

sådan ersättning till

aktieägaren som avses i 3.

-------------------------------------------------------

 Har aktieägaren i be-

tydande omfattning varit

verksam i företaget eller i

dess dotterföretag, får löne-

underlaget läggas till

anskaffningskostnaden

endast om aktieägaren för året

före beskattningsåret från

företagen har erhållit sådan

ersättning som ingår i under-

lag för beräkning av avgifter

enligt 2 kap. 3 § lagen om

socialavgifter och 1 § lagen

om särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster med ett

belopp som sammanlagt inte

understiger det lägsta av

 1. 120 procent av den

högsta ersättning som samma år

har betalats ut till en

arbetstagare och som får

räknas in i det underlag som

ligger till grund för beräk-

ning av löneunderlaget och

 2. ett belopp som svarar

mot 10 gånger det basbelopp

enligt lagen om allmän för-

säkring som gällde för året före

beskattningsåret.

 För aktieägare som avses i

föregående stycke får det

sammanlagda löneunderlaget

inte överstiga ett belopp

som svarar mot 50 gånger den

ersättning som aktieägaren för

året före beskattningsåret er-

hållit från företagen och som

ingår i underlaget för

beräkning av avgifter enligt

2 kap. 3 § lagen om social-

avgifter och 1 § lagen om

särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster.

 Med innehav av sådana finansiella instrument i ett fåmansföretag som avses i

27 § 1 mom. likställs innehav av finansiella instrument i ett annat företag inom

samma koncern.

-------------------------------------------------------

 12 e mom.6 Om aktieägaren

visar att utomstående i be-

tydande omfattning äger del

i företaget och har rätt till

utdelning, skall bestämmel-

serna i 12 b mom. inte

tillämpas, om inte särskilda

skäl föreligger. Härvid be-

aktas även förhållandena under

de tio beskattningsår som

närmast föregått beskattnings-

året.

 Med företag avses det

företag i vilket aktieägaren

eller denne närstående i

betydande omfattning varit

verksam under beskattnings-

året eller något av de tio

beskattningsår som närmast

föregått beskattningsåret. Med

utomstående avses annan än

fysisk person och dödsbo som

- direkt eller genom förmed-

ling av juridisk person -

äger kvalificerad aktie i

företaget eller i ett annat

fåmansföretag som avses i

12 a mom. första stycket.

-------------------------------------------------------

 12 e mom. Om aktieägaren

visar att utomstående i be-

tydande omfattning äger del

i företaget och har rätt till

utdelning, skall bestämmel-

serna i 12 b mom. inte

tillämpas, om inte särskilda

skäl föreligger. Härvid be-

aktas även förhållandena under

de fem beskattningsår som

närmast föregått beskattnings-

året.

 Med företag avses det

företag i vilket aktieägaren

eller denne närstående i

betydande omfattning varit

verksam under beskattnings-

året eller något av de fem

beskattningsår som närmast

föregått beskattningsåret. Med

utomstående avses annan än

fysisk person och dödsbo som

- direkt eller genom förmed-

ling av juridisk person -

äger kvalificerad aktie i

företaget eller i ett annat

fåmansföretag som avses i

12 a mom. första stycket.

27 §

-------------------------------------------------------

 5 mom.7 Förlust på mark- 5 mom. Förlust på mark-

nadsnoterad tillgång som nadsnoterad tillgång som

avses i 1 mom. får dras av avses i 1 mom. får dras av

från realisationsvinst på från realisationsvinst på

marknadsnoterad sådan marknadsnoterad sådan

tillgång. I fråga om andel i tillgång. I fråga om andel i

värdepappersfond gäller dettavärdepappersfond gäller

endast om värdet av fondens detta endast om värdet av

innehav av sådana tillgångar fondens innehav av sådana

som avses i 1 mom. inte tillgångar som avses i 1

annat än tillfälligtvis mom. inte annat än till-

understigit tre fjärdedelar fälligtvis understigit tre

av fondförmögenheten. Av fjärdedelar av fondförmögen-

förlust som inte dragits av heten. Förlust på aktie i

mot vinst på marknadsnoterad svenskt aktiebolag som

egendom eller av förlust på inte är marknadsnoterad får

egendom som inte är dras av från

marknadsnoterad får 70 pro- realisationsvinst på sådan

cent dras av. aktie. Motsvarande gäller

 förlust på andel i utländsk

 juridisk person som inte är

 marknadsnoterad. Av förlust

 som inte dragits av mot

 vinst får 70 procent dras

 av.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas första gången vid

1998 års taxering. Har den skattskyldige eller någon denne närstående under

något av beskattningsåren 1991-1996 avyttrat del av aktierna eller andelarna i

företaget, tillämpas äldre bestämmelser i 3 § 12 b mom. fjärde stycket vid 1998

och senare års taxeringar vid avyttring av resterande del av aktierna eller

andelarna.

 Har ett företag marknadsnoteras före utgången av år 1996, tillämpas be-

stämmelserna i 3 § 1a-1e mom. för utdelning och realisationsvinst på sådan

kvalificerad aktie eller andel i företaget som avses i 3 § 12 mom. Detta gäller

dock längst till och med utgången av år 2006.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770.

2 Senaste lydelse 1995:1626.

3 Senaste lydelse 1995:1626.

4 Senaste lydelse 1995:1626.

5 Senaste lydelse 1995:1626.

6 Senaste lydelse 1995:1626.

7 Senaste lydelse 1994:1859.

 2

2.2 Förslag till lag om ändring i taxeringslagen

(1990:324)

 Härigenom föreskrivs att 5 kap. 4 § taxeringslagen (1990:324) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 kap.

 4 §1

 Skattetillägg tas inte ut

 1. vid rättelse av en felräkning eller misskrivning som uppenbart framgår av

självdeklarationen eller av ett annat skriftligt meddelande från den

skattskyldige,

 2. vid rättelse av en oriktig uppgift i fråga om inkomst av tjänst eller

kapital, om rättelsen har gjorts eller hade kunnat göras med ledning av kon-

trolluppgift som skall lämnas utan föreläggande enligt lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter och som varit tillgänglig för skatte-

myndigheten före november månads utgång taxeringsåret,

 3. i den mån avvikelsen avser bedömning av ett skriftligt yrkande, såsom fråga

om yrkat avdrag eller värde av naturaförmån eller tillgång, och avvikelsen inte

gäller uppgift i sak,

 4. om den skattskyldige frivilligt har rättat en oriktig uppgift.

-------------------------------------------------------

 Första stycket 2 gäller Första stycket 2 gäller

inte i fråga om inte i fråga om

kontrolluppgift enligt 3 kontrolluppgift enligt 3

kap. 44 eller 45 § lagen om kap. 32 c, 44 eller 45 §

självdeklaration och lagen om självdeklaration

kontrolluppgifter. och kontrolluppgifter.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas första gången vid

1997 års taxering.

1 Senaste lydelse 1991:1902.

 3

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1538) om

periodiseringsfonder

 Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §1

-------------------------------------------------------

 För juridisk person får För juridisk person får

avdrag för avsättning till avdrag för avsättning till

periodiseringsfond uppgå periodiseringsfond uppgå

till högst 25 procent av till högst 20 procent av

inkomsten för beskatt- inkomsten för beskatt-

ningsåret före avdraget. Vad ningsåret före avdraget. Vad

som sagts nu gäller dock ej som sagts nu gäller dock ej

dödsbo. dödsbo.

 I fråga om fysisk person I fråga om fysisk person

och dödsbo får avdraget uppgåoch dödsbo får avdraget uppgå

till högst 25 procent av ett till högst 20 procent av

positivt belopp som ett positivt belopp som

motsvarar inkomsten eller motsvarar inkomsten eller

underskottet av förvärvskällanunderskottet av

enligt lagen (1947:576) om förvärvskällan enligt lagen

statlig (1947:576) om statlig in-

inkomstskatt före avdrag för komstskatt före avdrag för

avsättning till avsättning till

periodiseringsfond med periodiseringsfond med

följande justeringar. följande justeringar.

 Som tillkommande poster räknas avdrag för egenavgifter enligt punkt 19 av

anvisningarna till 23 § kommunalskattelagen (1928:370) och avdrag på grund av

ökning av expansionsmedel enligt 2 § lagen (1993:1537) om expansionsmedel.

 Som avgående poster räknas sjukpenning och liknande ersättningar, återfört

avdrag för egenavgifter enligt punkterna 11 och 13 av anvisningarna till 22 §

kommunalskattelagen och intäkt på grund av minskning av expansionsmedel enligt 2

§ lagen om expansionsmedel.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas i fråga om be-

skattningsår som avslutas efter den 31 december 1996.

1 Senaste lydelse 1994:785.

 4

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1623) om

skattereduktion för riskkapitalinvesteringar

 Härigenom föreskrivs att 1 och 7 §§ lagen (1995:1623) om skattereduktion för

riskkapitalinvesteringar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 Skattereduktion enligt denna lag medges fysisk person som mot betalning i

pengar förvärvar aktier, om de förutsättningar som följer av 2-5 §§ är uppfyllda

eller kan antas bli uppfyllda.

-------------------------------------------------------

 Underlag för Underlag för

skattereduktion är betal- skattereduktion är

ningar enligt första stycket betalningar enligt första

under åren 1996 och 1997. I stycket under år 1996. I

underlaget får inräknas underlaget får inräknas

betalningar om sammanlagt betalningar om sammanlagt

högst 100 000 kronor. högst 100 000 kronor. Be-

Betalningar för förvärv av ny-talningar för förvärv av

emitterade aktier får dock nyemitterade aktier får

inte inräknas i underlaget dock inte inräknas i

till den del nyemissionen underlaget till den del

avser höjning av aktie- nyemissionen avser höjning

kapitalet till ett belopp av aktiekapitalet till ett

motsvarande 100 000 kronor belopp motsvarande 100 000

eller motsvarar nedsättning kronor eller motsvarar

av aktiekapitalet eller nedsättning av aktie-

reservfonden som skett kapitalet eller reserv-

efter den 1 januari 1995. fonden som skett efter den

 1 januari 1995.

 Skattereduktionen utgör 30 procent av underlaget men medges endast om

underlaget sammantaget uppgår till minst 10 000 kronor.

 7 §

 Ansökan om skattereduktion görs skriftligen hos en skattemyndighet senast den

4 maj 1998.

-------------------------------------------------------

 Om en ansökan om skatte- Om en ansökan om skatte-

reduktion har kommit in reduktion har kommit in

senast den 2 maj 1997 och senast den 2 maj 1997

avser förvärv av aktier som skall skattereduktion

betalats under år 1996 skall tillgodoräknas vid

skattereduktion tillgodo- debitering av skatt på

räknas vid debitering av grund av 1997 eller 1998

skatt på grund av 1997 eller års taxering efter vad som

1998 års taxering efter vad anges i ansökan. Kommer

som anges i ansökan. Kommer ansökan in senare

ansökan in senare tillgodoräknas

tillgodoräknas skattereduktionen vid

skattereduktionen vid debitering av skatt på

debitering av skatt på grund grund av 1998 års taxering.

av 1998 års taxering.

 Ansökan skall innehålla uppgift om sökandens namn, bostadsadress och

personnummer samt en försäkran om att sökanden avser att behålla aktierna till

utgången av femte beskattningsåret efter det år aktierna förvärvats.

 Ett intyg utfärdat av det bolag som gett ut aktierna skall bifogas ansökan.

Intyget skall innehålla

 1.uppgift om bolagets namn, organisationsnummer och säte,

 2.uppgift om antalet av den skattskyldige förvärvade aktier, vad som betalats

för aktierna och om när full betalning i pengar erlades,

 3.en försäkran om att det inte föreligger något sådant förhållande som enligt

1 § andra stycket sista meningen, 3, 4 eller 5 § utgör hinder för

skattereduktion och

 4.uppgift om hur betalningen för aktierna har investerats eller förbrukats.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 5

3 Ärendet och dess beredning

Företagsskatteutredningen (Fi 1992:11) fick hösten 1995 genom tilläggsdirektiv

(dir. 1995:130) i uppdrag att utreda en lättnad i den ekonomiska

dubbelbeskattningen av aktiebolagens vinster. Uppdraget gällde i första hand ett

generellt system med en lättnad på företagsnivå. Ett företag skulle i ett sådant

system från bolagsskatten helt eller delvis kunna avräkna den skatt som betalas

i Sverige på utdelning från företaget och på reavinster på aktier i företaget.

Om utredningen fann att ett sådant generellt avräkningssystem inte borde införas

skulle utredningen i stället lämna förslag till en selektiv lättnad för mindre

företag.

 I prop. 1995/96:222 aviserade regeringen att ett utrymme på 3,5 miljarder

kronor avsatts för en lättnad i beskattningen av inkomster i små och medelstora

företag. Regeringen gjorde den bedömningen att en sådan lättnad borde införas

redan fr.o.m. den 1 januari 1997 för att förbättra villkoren för mindre och

medelstora företag och därmed skapa förutsättningar för en expansion av syssel-

sättningen i dessa företag. I avvaktan på Företagsskatteutredningens förslag

lämnade vi emellertid frågan öppen hur en lättnad för mindre och medelstora

företag närmare borde utformas.

 Företagsskatteutredningen lämnade sitt förslag den 31 juli i år. Betänkandet

Lättnad i dubbelbeskattningen av mindre företags inkomster (SOU 1996:119) har

remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. En

sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet

(dnr Fi96/4308).

 Regeringen presenterar här sitt förslag till lättnad i ägarbeskattningen.

 I samband med att regeringen aviserade att en lättnad i beskattningen av

inkomster i små och medelstora företag skall genomföras fr.o.m. den 1 januari

1997 aviserade vi också att avdragsrätten för avsättning till periodiserings-

fonder skulle begränsas av statsfinansiella skäl. Samtidigt aviserades att det

s.k. riskkapitalavdraget skulle slopas från samma tidpunkt. Dessa förslag finns

med i denna proposition.

 Regeringen har haft i uppdrag att bereda frågan huruvida nuvärdesavskrivning

bör införas. I propositionen redovisar regeringen sin bedömning. Ett system med

nuvärdesavskrivning bör inte införas.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 17 oktober 1996 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 2.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 3.

 Lagrådet har föreslagit vissa förtydliganden i lagtexten. Regeringen har i

propositionen i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. Dessutom har några

redaktionella ändringar av lagtexten skett i förhållande till lagrådsremissen.

Efter lagrådsgranskningen har ett förslag till lag om ändring i taxeringslagen

tillkommit. På grund av ändringens enkla beskaffenhet skulle Lagrådets hörande i

denna del sakna betydelse.

 De föreslagna reglerna för lättnad i ägarbeskattningen har utformats på samma

sätt som de särskilda reglerna för beskattning av aktiva delägare i

fåmansföretag. Lagrådet har i sitt yttrande anfört att dessa regler är mycket

svårtillgängliga. Lagrådet har därför starkt ifrågasatt om de nu föreslagna

reglerna bör föranleda lagstiftning.

 Beträffande regelsystemets utformning kan regeringen till vissa delar instämma

i Lagrådets uttalande om dess komplexitet. I första hand är det emellertid

nödvändigt att i bedömningen väga in förslagets samhällsekonomiska effekter.

Förslaget syftar främst till att snabbt skapa bättre förutsättningar för att öka

sysselsättningen i de mindre och medelstora företagen. Det finns därför ett

starkt allmänt intresse av att förslaget genomförs.

 I fråga om den lagtekniska utformningen kan konstateras att det finns flera

orsaker till att de särskilda reglerna för aktiva delägare anses svår-

tillgängliga. En särskild aspekt som bör beaktas är att reglerna begränsar det

belopp som skall behandlas som intäkt av kapital. Ett överskjutande belopp

beskattas som intäkt av tjänst. Det kan alltså bli fråga om en skärpt

beskattning i förhållande till vad som annars skulle ha varit fallet. Det är

förståeligt om sådana bestämmelser uppfattas negativt av de skattskyldiga. De nu

föreslagna reglerna om en lättnad i ägarbeskattningen medger att viss del av ett

utdelat belopp undantas från beskattning och har således en helt annan

inriktning.

 En viktig faktor vid bedömningen är att de särskilda reglerna för aktiva

delägare erbjuder olika alternativ för att beräkna kapitalavkastningen.

Förenklingar som innebär att dessa alternativa beräkningsregler slopas skulle

drabba de skattskyldiga negativt. Reglerna om lättnad i ägarbeskattningen har

utformats med utgångspunkt från detta regelsystem vilket bl.a. innebär att

möjligheten till olika beräkningssätt tagits med i förslaget. I detta hänseende

skulle förenklingar kunna uppnås men det skulle samtidigt innebära en försämring

för vissa aktieägare i förhållande till det förslag som lämnades av Företags-

skatteutredningen. Regeringen anser därför att en sådan förenkling inte bör

genomföras. Dessutom kan det påpekas att för många aktieägare blir flera av

dessa särregler inte tillämpliga beroende på att de gäller aktier som förvärvats

före ingången av år 1990 respektive år 1992.

 En annan faktor som har betydelse i detta sammanhang är att reglerna under

senare år varit föremål för ett flertal ändringar. I vissa fall har det varit

fråga om ändringar av mindre omfattning men för de skattskyldiga - och skatte-

myndigheterna - kan varje förändring innebära en tillkommande komplikation

oavsett den materiella innebörden av ändringen.

 Regeringen tog i lagrådsremissen upp frågan om bestämmelsernas lagtekniska ut-

formning och hänvisade till att Skattelagskommittén (Fi 1991:03) arbetar med en

systematisk översyn av inkomstskatteförfattningarna. Denna översyn är nu i sitt

slutskede och ett betänkande kommer att redovisas vid årsskiftet. Lagrådet har i

sitt yttrande konstaterat att de nu föreslagna reglerna efter en tid kan komma

att förtydligas men detta förhållande har inte påverkat Lagrådets bedömning.

Regeringen anser dock att det inte kan bortses från att ett förtydligande av

lagtexten - som blir möjligt inom ramen för en ny uppbyggnad av

skatteförfattningarna - kommer att innebära en bättre möjlighet för de

skattskyldiga att ta del av och förstå systemet.

 Vid en sammantagen bedömning är det regeringens uppfattning att det i

lagrådsremissen framlagda förslaget bör genomföras.

4 Beskattning av ägare i små och medelstora

företag

4.1 Företagsskatteutredningens förslag

Företagsskatteutredningens (FSU) arbete hade enligt direktiven som utgångspunkt

en metod för lättnad i den ekonomiska dubbelbeskattningen på företagsnivån. Med

uttrycket dubbelbeskattning avses det förhållandet att aktiebolagens inkomster

beskattas två gånger, dels hos företaget som inkomst av näringsverksamhet när

inkomsten uppkommer, dels hos aktieägarna som, normalt, inkomst av kapital när

inkomsten delas ut eller när ägaren tillgodogör sig värdet av inkomsten genom

aktieavyttring.

 Den i direktiven anvisade metoden - som utredningen benämner omvänd avräkning

- innebär att företagen från sin skatt skall få räkna av skatt som aktieägarna

erlagt på utdelning och vinst på aktier i företaget. Utredningen ansåg att den

nämnda metoden har effekter som gör den olämplig. Den allvarligaste nackdelen är

att skattebelastningen i företaget - och därmed kapitalkostnaden för företagets

investeringar - beror av i vilken utsträckning ägarna betalar svensk skatt på

utdelningsinkomster och aktievinster. Till den del aktierna ägs t.ex. av ett ut-

ländskt företag som inte betalar kupongskatt, AP-fonden eller en svensk skatte-

priviligierad stiftelse erhåller företaget ingen lättnad. Utredningens bedömning

är därför att om utgångspunkten är att skatteuttaget på företagsnivån skall

sänkas är en sänkning av bolagsskattesatsen ett bättre alternativ än den omvända

avräkningen.

 Om utredningen inte fann metoden med omvänd avräkning lämplig att införa

skulle den enligt direktiven i stället föreslå ett system för lättnad för mindre

och medelstora företag. Utredningen har även diskuterat frågan om en generell

lättnad i dubbelbeskattningen är motiverad. Vid denna diskussion har utredningen

redovisat ett antal argument som brukar anföras för att dubbelbeskattningen bör

lindras genom en generell åtgärd.

 Ett argument är att det finns en olikbehandling av lånat resp. eget kapital.

Hos företagen är utgiftsräntor avdragsgilla men inte lämnad utdelning, samtidigt

som såväl inkomsträntor som mottagen utdelning beskattas hos mottagaren. Denna

olikbehandling gynnar lånefinansiering framför finansiering med eget kapital och

leder till en låg soliditet. Utredningen har här gjort en skillnad mellan ett

globalt perspektiv och det enskilda landets perspektiv. Globalt snedvrider den

skiljaktiga behandlingen av eget och främmande kapital företagens finansiering,

vilket får antas ha vissa negativa effekter. Utredningens bedömning är emeller-

tid att det inte finns något specifikt svenskt problem eftersom nästan alla

länder har liknande beskattning på företagsnivån som Sverige.

 Ett annat argument mot dubbelbeskattning är det s.k. inlåsningsargumentet.

Aktieägaren beskattas hårdare för utdelningsinkomster än för inkomster som hålls

kvar i företaget beroende på att kvarhållen inkomst beskattas som aktievinst

först när aktien avyttras. Detta innebär att det finns ett icke önskvärt skatte-

incitament att hålla kvar inkomster snarare än att dela ut dem. FSU:s slutsats

är dock att eftersom skillnaden i behandling av mottagen utdelning och

aktievinst är relevant endast för en begränsad andel av ägarna, drygt 27 %,

framstår det som tveksamt om inlåsningen är ett större problem.

 Utredningen redovisar även argumentet att en lättnad i beskattningen på

ägarnivån innebär ett önskvärt incitament för svenska skattskyldiga subjekt att

öka sina placeringar i aktier. Utredningen konstaterar att det är riktigt att

det uppkommer ett sådant incitament men anser att det är oklart om, och i så

fall i vilken utsträckning, sådana subjekt utövar ägarrollen på ett samhälls-

ekonomiskt effektivare sätt än utländska ägare eller svenska icke skattskyldiga

ägare.

 Slutligen redovisar utredningen argumentet om att dubbelbeskattningen medför

att avkastningskravet på investeringar i Sverige är alltför högt. Utredningen

konstaterar att Sverige har en internationellt låg bolagsbeskattning samtidigt

som övriga skatter är höga. Med hänsyn härtill ifrågasätter utredningen om det

skulle vara samhällsekonomiskt lönsamt att sänka skatten på bolagsinkomster och,

för att finansiera sänkningen, höja någon annan skatt.

 Sammantaget anser utredningen att argumenten inte motiverar en generell

lättnad i dubbelbeskattningen.

 Utredningen uppfattar direktiven så att en lättnad skall ha till ändamål att

främja investeringar särskilt i Sverige. En sänkning av bolagsskattesatsen

sänker kapitalkostnaden för investeringar som görs i Sverige oberoende av om

investeringen görs av ett svenskägt svenskt företag, ett utlandsägt svenskt

företag eller ett utländskt företag. En sänkning av bolagsskattesatsen anser

utredningen därför vara en ändamålsenlig åtgärd om man önskar främja investe-

ringar särskilt i Sverige. Några tekniska komplikationer i förhållande till

utlandet uppkommer inte. Alternativ i form av rätt till omedelbar avskrivning av

anläggningstillgångar och avdrag för lämnad utdelning är däremot enligt

utredningen förenade med nackdelar av olika slag.

 Utredningen konstaterar att svenska skattskyldiga subjekt, t.ex. fysiska

personer, endast utgör en liten del av alla aktuella och potentiella ägare till

svenska aktier. Det innebär att beteendet hos sådana subjekt, åtminstone på

längre sikt, saknar nämnvärd betydelse för kurserna på svenska aktier.

Utredningen anser därför att generella lättnader på ägarnivån, t.ex. skatte-

frihet för mottagen utdelning och aktievinst, inte får någon eller endast en

begränsad effekt på företagens kapitalkostnader.

 Om en generell lättnad i dubbelbeskattningen anses önskvärd rekommenderar

utredningen att det sker genom en sänkning av bolagsskattesatsen.

 I fråga om lämpligheten av en selektiv skattelättnad är utredningens slutsats

följande. En lättnad som sänker kapitalkostnaden för investeringar i mindre

företag innebär att sådana investeringar gynnas i förhållande till investeringar

i stora företag. Utredningen säger sig inte ha kunnat finna något hållbart

resonemang som visar att detta skulle vara samhällsekonomiskt lönsamt och

påpekar att traditionell marknadsekonomisk teori säger att alla verksamheter så

långt som möjligt skall ges samma skattemässiga villkor. Utredningen konstaterar

dock att ekonomisk teori inte ger en heltäckande bild av verkligheten vilket

innebär att man inte kan utesluta att särskilda lättnader för mindre företag

skulle ha positiva effekter. Utredningens slutsats är att en selektiv lättnad

inte kan rekommenderas. I enlighet med sina direktiv presenterar emellertid

utredningen en metod för en sådan lättnad.

 Förslaget innebär att lättnad medges för utdelning och reavinst på onoterade

aktier, dvs. aktier som inte noteras på svensk eller utländsk börs eller är

föremål för liknande notering. Andelar i utländska företag omfattas inte av

lättnaden. Lättnaden avser utdelning och reavinst på aktier, som innehas av

fysiska personer och dödsbon vilka är obegränsat skattskyldiga i Sverige.

 Metoden för lättnaden anknyter till vad som gäller för beskattning av aktiva

delägare i fåmansföretag. Enligt lättnadsmetoden undantas utdelning och reavinst

på onoterade aktier inom ett lättnadsutrymme från beskattning. Lättnadsutrymmet

utgörs av ett belopp, som erhålls genom att en lättnadssats multipliceras med

ett lättnadsunderlag. Lättnadssatsen är enligt förslaget 65 % av statslåneräntan

vid utgången av november året före beskattningsåret. Lättnadsunderlaget utgörs

av summan av den skattskyldiges anskaffningskostnad för sina aktier i företaget

och 70 % av ett löneunderlag. I fråga om beräkningen av anskaffningskostnaden

för aktierna gäller alternativen i de särskilda reglerna för aktiva delägare i

fåmansföretag. Utredningen föreslår även vissa övriga ändringar. Dessa beskrivs

senare.

4.2 En lättnad i ägarbeskattningen

Regeringens förslag: En selektiv lättnad i beskattningen av inkomster i små och

medelstora företag medges på ägarnivå.

 FSU:s förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: En majoritet av näringslivets representanter tillstyrker

att en lättnad i ägarbeskattningen införs. Ett flertal av dessa remissinstanser,

däribland Företagarnas Riksorganisation, anser att en generell lättnad i ägar-

beskattningen bör införas. Näringslivets Skattedelegation hävdar att den

föreslagna selektiva lättnaden måste ses som ett första steg i införandet av en

generell lättnad. LO anser att en lättnad i dubbelbeskattningen inte kommer att

medföra några positiva realekonomiska effekter. Om en selektiv lättnad ändå

skall införas bör utredningens förslag omarbetas.

 Skälen för regeringens förslag: Frågan om beskattningen av inkomster hos bolag

och dess ägare har diskuterats intensivt under senare år. Förändringarna i

skattereglerna på detta område har också varit många. Det gäller inter-

nationellt, men också i Sverige, där alltsedan 1990 års skattereform och de

utredningar som föregick denna, olika förslag presenterats och i flera fall

också lett till lagstiftning. De senaste årens turbulenta utveckling beror på

olika prioriteringar mellan de skattepolitiska målen men också i betydande

omfattning på skilda uppfattningar om effekterna av olika åtgärder på detta

område. I den senare frågan har FSU lämnat ett väsentligt bidrag till

beskrivningen och analysen av dessa olika effekter, inkl. en redovisning av den

osäkerhet som i vissa fall råder om effekterna och det motiverade i olika

åtgärder.

 Utredningen har haft två konkreta uppgifter. Den första har gällt en analys av

en metod för lättnad i beskattningen av bolagsinkomster som utredningen benämner

omvänd avräkning. Regeringen delar utredningens bedömning att metoden inte är

lämplig. Liksom utredningen fäster regeringen särskild vikt vid de negativa

effekter som skulle följa av att bolagets skattesituation blir beroende av

ägarkretsens sammansättning.

 Som ett alternativ har utredningen haft i uppgift att utforma en selektiv

lättnad i beskattningen med inriktning på små och medelstora företags vinster.

Innan vi redovisar vår bedömning av utredningens förslag i denna del vill vi i

anslutning till utredningens mer allmänna analys av önskvärdheten och

lämpligheten av olika metoder för lättnad i beskattningen av bolagsvinster

kommentera de centrala frågorna på området. Den första frågan handlar om

önskvärdheten av en generell lättnad i beskattningen, den andra om en sådan

generell lättnad lämpligen förläggs till företagsnivån eller om i stället en

lättnad på ägarnivån är att föredra. En tredje fråga gäller önskvärdheten av

selektiva lättnader.

 Såvitt gäller önskvärdheten av en generellt utformad lättnad uppmärksammar

utredningen ett antal vanligt förekommande argument för en sådan lättnad. Ett

första argument gäller önskvärdheten av att företagens soliditet förbättras,

bl.a. för att minska genomslaget av variationer i efterfrågan. En för låg

soliditet torde bl.a. kunna förklaras av att utgiftsräntor till skillnad från

utdelningar är avdragsgilla i företaget medan såväl inkomsträntor som

utdelningar beskattas hos mottagaren.

 Utredningen noterar såvitt gäller den skattemässiga olikbehandlingen på

företagsnivån att denna inte är något unikt för Sverige utan det helt domine-

rande förhållandet i omvärlden. Den asymmetriska skattebehandlingen av

avkastningen på eget respektive lånat kapital på företagsnivån kombineras

visserligen i flera länder med en motsatt asymmetri på ägarnivån. Utdelningar

och reavinster är helt eller delvis skattefria men räntor beskattas. Enligt ut-

redningens bedömning är emellertid förekomsten av denna dubbla asymmetri av

liten betydelse för företagens finansieringsbeslut och därmed för soliditeten.

 Regeringen kan i princip ansluta sig till utredningens analys såvitt gäller

beskattningens effekter på soliditeten för större företag som har möjlighet till

finansiering på de internationella kapitalmarknaderna. I övrigt saknas det

empiriska studier där man sökt klarlägga huruvida det finns systematiska

skillnader i företagens soliditet mellan länder som tillämpar olika slag av

lättnader i beskattningen och länder som tillämpar ett klassiskt system liknande

det som för närvarande finns i Sverige. Som kommer att redovisas anser dock

regeringen att ägarbeskattningen kan ha betydelse för soliditeten hos mindre

företag utan tillgång till de internationella kapitalmarknaderna.

 Ägarbeskattningen anses vidare bidra till inlåsning av kapital i befintliga

verksamheter med de negativa effekter detta kan ha på effektiviteten i

användningen av knappa kapitalresurser. Denna inlåsningseffekt uppkommer

beroende på att bolagsinkomster som delas ut beskattas hårdare än inkomster som

behålls i företagen. I det senare fallet sker beskattningen i ägarledet först

när aktien avyttras. I denna fråga anser utredningen att man vid bedömningen av

detta inlåsningsproblem bör beakta att effekten föreligger endast för den dryga

fjärdedel av ägarna som är skattskyldiga för utdelning och reavinst. Regeringen

delar utredningens bedömning i denna fråga.

 Ett tredje vanligt förekommande argument för generella lättnader i

beskattningen baseras på önskemålet att öka incitamenten för aktiesparande.

Utredningens bedömning i denna fråga utgår från ett allmänt önskemål, fastlagt i

direktiven till utredningen, nämligen att åtgärder på området bör bidra till att

förbättra villkoren för investeringar i Sverige. Utifrån detta perspektiv anser

utredningen att det är oklart om en förskjutning i ägandet av svenska företag

till en högre andel skattskyldiga ägare (i princip hushållen) skulle ge en sam-

hällsekonomiskt effektivare inriktning på investeringarna än i dag, något som i

så fall skulle bero på att detta slag av ägare skulle utöva ägarrollen på ett

effektivare sätt än utländska ägare och svenska skattebefriade ägare. I denna

fråga delar regeringen utredningens bedömning. Mot den bakgrunden saknas det

skäl att frångå principen om en så långt möjligt likformig beskattning av

sparande i Sverige, en princip som lades fast i 1990 års skattereform.

 Det sista argument utredningen behandlar gäller den höjande effekt som

beskattning i flera led antas ha på avkastningskraven för investeringar. Såvitt

gäller den allmänna frågan om önskvärdheten att sänka avkastningskraven anser

utredningen att skälen för en sådan sänkning är förhållandevis svaga. Bakgrunden

till denna bedömning ges av att utgångsläget är att Sverige har en inter-

nationellt sett låg bolagsbeskattning och förhållandevis höga skatter i övrigt.

Utredningen ifrågasätter om en skatteomfördelning med ytterligare sänkt

bolagsskatt är samhällsekonomiskt motiverad. Regeringen delar denna bedömning.

 Utredningen anser sammanfattningsvis i frågan om önskvärdheten av en generell

lättnad i beskattningen av bolagsvinster att de anförda argumenten inte

motiverar en sådan lättnad. Om en lättnad ändå skall göras anser utredningen att

en sänkning av bolagsskattesatsen är att föredra framför andra åtgärder om man

önskar stimulera investeringar i Sverige.

 Utredningens förord för en sänkt bolagsskattesats, om nu en lättnad skall ges,

baseras på bedömningen att en lättnad i beskattningen som skall ge effekter på

investeringar i Sverige lämpligen förläggs till företagsnivån. Regeringen delar

denna principiella bedömning. I en liten öppen ekonomi som den svenska, där den

svenska kapitalmarknaden i tilltagande grad integreras med de internationella

kapitalmarknaderna, är det i första hand företagsskattereglerna som är av

betydelse för skattekilen på investeringar. Ägarbeskattningen, åtminstone vad

gäller större företag med tillgång till internationella kapitalmarknader, är av

underordnad betydelse när det gäller avkastningskravets höjd. Regeringen vill

något utveckla utredningens analys av dessa frågor och behandlar först frågan om

en generell ägarlättnad och dess effekter på avkastningskraven dels för de

större företagen, dels för mindre företag vars kapitalförsörjning inte kan ske

på de internationella marknaderna.

 För de större företagen kan en lättnad i ägarbeskattningen inledningsvis för-

väntas ge höjda börskurser. Detta sänker avkastningskravet. Denna effekt blir

emellertid inte bestående. För utländska ägare och skattebefriade institutioner

medför nämligen de höjda börskurserna att avkastningen på aktieplaceringar

sjunker i förhållande till andra placeringsalternativ. Dessa placerare kommer

därför att avyttra svenska aktier vilket tenderar att återställa börskurserna

till deras ursprungliga nivå. Därmed tenderar också avkastningskravet att återgå

till nivån före det att lättnaden genomförts vilket i sin tur leder till att

inte heller villkoren för investeringar i Sverige förbättras.

 För mindre företag utan tillgång till internationella kapitalmarknader och där

aktierna så gott som uteslutande innehas av ägare som är skattskyldiga i Sverige

blir effekterna av en generell lättnad i ägarbeskattningen beroende av hur

ägarna värderar olika alternativ till placeringar i mindre företag. En lättnad i

beskattningen av utdelningar och reavinster sänker inledningsvis avkast-

ningskraven på investeringar. Det sker genom att den lägre skatten i ägarledet

reducerar avkastningskravet före ägarskatt - men efter bolagsskatt. Det

reducerar i sin tur avkastningskravet före bolagsskatt. Om kurserna på

börsaktier i princip är oförändrade har avkastningen efter skatt på börsaktier

stigit eftersom ägarbeskattningen har slopats generellt. Detta förhållande kan

dock i betydande omfattning bidra till att motverka sänkningen av

avkastningskraven i mindre företag. Det sker om ett tillräckligt antal

potentiella ägare i mindre företag kan tänka sig att placera sin förmögenhet i

börsaktier. Avkastningskravet efter ägarskatt på investeringar i mindre företag

stiger alltså som en följd av att avkastningen efter skatt på börsaktier har

stigit. I extremfallet där börsaktier utgör s.k perfekta substitut till aktier i

mindre företag blir avkastningskraven på investeringar i mindre företag i

princip oförändrade.

 Flera remissinstanser har hävdat att de just beskrivna mekanismerna inte

motsvarar de verkliga förhållandena. När det gäller effekterna för de större

företagen hävdas exempelvis att kopplingen till de internationella kapital-

marknaderna inte är så stark som förutsatts. Därmed skulle också den

kurssänkande effekt som följer av förskjutningar i ägarsammansättningen dämpas.

För de mindre företagens del hävdas att för många ägare är den alternativa

placeringen inte börsaktier utan obligationer eller banksparande, där

beskattningen är oförändrad. En sänkt skatt på utdelningar och reavinster från

mindre företag skulle därför få fullt genomslag på avkastningskraven på

investeringar i dessa företag.

 Såvitt gäller de större företagen är internationaliseringen av kapital-

marknaden ett faktum. Den exakta graden av integration kan visserligen

diskuteras men det torde vara svårt att hävda att integrationen inte skulle

förstärkas i framtiden. Om önskvärdheten i en sådan utveckling kan råda olika

uppfattningar men knappast om de faktiska tendenserna till förstärkt

integration. Mot denna bakgrund framstår en lättnad i beskattningen av aktier i

större företag (börsaktier) som omotiverad.

 När det gäller effekterna för de mindre företagen har redan markerats att det

finns en större osäkerhet. För nyföretagandet spelar huvudägaren, ofta en

entreprenör, en central roll. För denne är i många fall alternativet att placera

sparkapitalet i börsaktier knappast aktuellt. Ett av nyföretagandets problem

ligger emellertid i svårigheten att attrahera externt riskkapital. För externa

placerare med bristande kännedom om företaget och företagsledaren/entreprenören

är det rimligt att anta att placeringar i börsaktier, som kännetecknas av bättre

information och likviditet, är ett mer realistiskt alternativ än placeringar i

mindre företag. Till den del expansionen av det framtida nyföretagandet är be-

roende av externa placerare ger likabehandlingen av börsaktier och aktier i

mindre företag vid en generell lättnad i ägarbeskattningen de effekter som

beskrivits ovan.

 Sammanfattningsvis anser regeringen att en generell lättnad i ägar-

beskattningen skulle ge starkt begränsade positiva effekter på de större före-

tagens investeringar till priset av en betydande statsfinansiell kostnad. Detta

gäller särskilt i ett längre tidsperspektiv med en allt starkare integration

mellan den svenska kapitalmarknaden och de utländska marknaderna. För mindre

företag är effekterna av en generell lättnad svårare att bedöma men i ett

perspektiv med en allt starkare integration även av den svenska

kapitalmarknaden, där potentiella placerare i mindre företag alternativt kan

spara i börsaktier, får de positiva effekterna bedömas som osäkra.

 Regeringen föreslår därför att lättnaden begränsas till mindre och medelstora

företag och inte ges i form av en generell lättnad. I själva verket skulle en

utvidgning av den selektiva lättnaden till att även avse placeringar i börs-

aktier motverka önskemålen att främja investeringar i Sverige. För det första

skulle en utvidgning ge starkt begränsat positiva effekter för investeringar i

större företag. För det andra skulle den höja avkastningskraven för investe-

ringar i mindre företag. Detta beror på att en utvidgning till börsaktier höjer

avkastningen efter ägarskatt på alternativ till placeringar i mindre företag,

ett förhållande som skärper avkastningskravet för investeringar i dessa företag.

En utvidgning förefaller därför kunna motiveras enbart med eventuella önskemål

att stimulera sparande i aktier, med högst osäkra verkningar på effektiviteten i

investeringsverksamheten.

 Utredningen konstaterar att en selektiv lättnad i ägarbeskattningen med

inriktning på mindre företag, till skillnad från en generell lättnad, sänker

avkastningskravet på investeringar i dessa företag. Utredningen anser däremot

inte att en sådan sänkning är motiverad. Enligt utredningen beror de högre

avkastningskrav som ställs på investeringar i mindre företag på högre

informations- och transaktionskostnader och en allmänt sett högre osäkerhet om

dessa företag än om börsföretagen. Med referens till Utredningen om ökat

hushållssparande (SOU 1992:27) konstaterar utredningen att det visserligen finns

svårigheter för mindre företag att anskaffa kapital men - utredningen gör dock

här ingen egen bedömning - att dessa svårigheter beror på faktiska skillnader

mellan mindre och större företag och inte på brister i det finansiella systemet.

Mot denna bakgrund drar utredningen slutsatsen att det är svårt att finna sam-

hällsekonomiska skäl att kompensera mindre företag för de högre avkast-

ningskraven, som antas reflektera faktiska samhällsekonomiska merkostnader.

Utredningen noterar emellertid att det kan finnas faktorer som inte fångas upp

vid tillämpningen av traditionell ekonomisk teori och som kan vara av betydelse.

 Regeringen delar inte utredningens sammanfattande bedömning att en selektiv

lättnad inte bör genomföras. Det finns nämligen flera skäl att stimulera

investeringar i små och medelstora företag genom att reducera de skillnader i

avkastningskrav som föreligger mellan dessa företag och de större företagen.

 Det svenska näringslivet domineras av ett relativt litet antal stora företag.

Tillväxten i dessa företag har under de senaste hundra åren lagt grunden för den

svenska välfärden. Lågkonjunkturen i början på 1990-talet visade att ett

näringsliv dominerat av stora företag var sårbart för de kraftiga störningarna i

ekonomin. För framtiden innebär detta att de större företagen behöver

kompletteras med mindre företag för att en långsiktigt stabil och hög tillväxt

skall säkerställas.

 Som en följd av den djupa lågkonjunkturen ökade arbetslösheten kraftigt. En

rad små och medelstora företag gick i konkurs. Sysselsättningen i till-

verkningsindustrin sjönk kraftigt. När konjunkturen vände uppåt ökade

sysselsättningen enbart i begränsad omfattning, bl.a. beroende på kraftiga

produktivitetshöjningar. Detta har bidragit till att arbetslösheten ligger på en

fortsatt hög nivå. För framtiden är det inte möjligt att förlita sig på att de

traditionella näringsgrenarna, dominerade av basindustrier, skall expandera sin

verksamhet så kraftigt att efterfrågan på arbetskraft stiger i tillräcklig

omfattning för att bemästra arbetslöshetsproblemet.

 Arbetslösheten är i dag det enskilt största problemet i Sverige. En minskad

arbetslöshet förutsätter en god investeringstillväxt. Investeringarna har i viss

mån återhämtat sig efter stagnationsåren i början av 1990-talet. Särskilt gäller

detta investeringarna i tillverkningsindustrin. Detta hänger bl.a. samman med

att Sverige, efter den kostnadssänkning som skett i förhållande till våra

konkurrentländer sedan krondeprecieringen i november 1992, har attraherat

investeringar som i annat fall skulle ha gjorts i vår omvärld. Investeringarna

har dock i stor utsträckning skett i befintliga företag.

 För framtiden är det angeläget att investeringar kommer till stånd i nya

branscher. Kunskaps- och innovationsföretag utgör embryon till nya branscher som

kan förväntas bli högavkastande i framtiden, branscher som kan utgöra viktiga

komplement till traditionell basindustri. Regeringen anser det angeläget med

åtgärder för att underlätta en sådan utveckling.

 Företag startas ofta i liten skala med små marginaler och utan anställda.

Företagaren testar bärkraften hos olika affärsidéer på marknaden. Först i ett

senare skede krävs extern finansiering av investeringsprojekt och anställning av

personal. Flera studier har visat att det i svenska företag finns en motvilja

mot att släppa in externt eget kapital, bl.a. för att inflytandet över företaget

då helt eller delvis går förlorat. Många av de nystartade företagen förblir s.k.

försörjningsföretag utan vilja och möjlighet att växa och anställa flera

personer.

 För företagare som önskar expandera utan att släppa ifrån sig kontrollen över

företaget finns möjligheten till finansiering med lånat kapital. Ett sådant

beteende underlättas av att ränteutgifter är avdragsgilla vid beskattningen.

Detta tenderar att hålla nere soliditeten vilket ger lägre motståndskraft mot

svängningar i efterfrågan. Mot bakgrund av erfarenheterna från den senaste

lågkonjunkturen anser regeringen att det är angeläget att sänka kostnaden för

investeringar finansierade med eget kapital i mindre företag.

 Det är också önskvärt att externa ägare ges möjlighet att komma in i

företagen. Med externa ägare kommer företagens verksamhet att bedömas mer

marknadsmässigt vilket ger en högre intern effektivitet. Externa ägare har också

möjlighet att genom en jämförelse av olika potentiella investeringsprojekt välja

sådana med högst tillväxtpotential.

 Som tidigare har redovisats finner utredningen inte något stöd för att det

skulle finnas imperfektioner på kapitalmarknaden på grund av brister i det

finansiella systemet. Utredningen drar därav slutsatsen att det är svårt att

hävda att mindre företags svårigheter att anskaffa riskkapital beror på

strukturella orsaker. Dock framhåller utredningen att delägare i små och medel-

stora företag ofta har mindre möjligheter än andra placerare på kapitalmarknaden

att minska risken i sin förmögenhetsportfölj, bl.a. därför att de tvingas satsa

en stor del av sitt kapital i det egna företaget. Detta problem skulle enligt

utredningen kunna åtgärdas genom att staten gick in som riskförsäkrare i

företagen. I praktiken skulle detta kunna ske genom en skattemässig

likabehandling av vinster och förluster, bl.a. bättre möjligheter att utnyttja

förluster på onoterade aktier. Regeringen delar dock utredningens bedömning att

en sådan lösning inte är möjlig annat än i begränsad omfattning, bl.a. med

hänsyn till de möjligheter till skatteundandraganden som skulle öppnas.

 Som utredningen påpekar innebär gällande regler att investeringar som ger en

långsiktig avkastning (efter bolagsskatt) som överstiger den särskilda

klyvningsräntan (statslåneräntan med tillägg av fem procentenheter) beskattas

hårdare i fåmansaktiebolag än i andra bolag.

 De särskilda reglerna har en direkt inverkan på risktagandet hos investerarna.

För det första kan en ägare som omfattas av reglerna vid värderingen av ett

visst investeringsprojekt notera att lönsamheten efter skatt blir lägre i ett

fåmansföretag än om projektet förverkligas i ett annat företag. För det andra

kan denne vid värderingen av två olika projekt, som endast skiljer sig åt vad

gäller osäkerheten i resultatet, konstatera att lönsamheten efter skatt skiljer

sig åt för de två projekten. Ett högriskprojekt missgynnas av de särskilda

reglerna.

 Regeringen delar utredningens uppfattning att dessa neutralitetsbrister kan

hämma tillväxten i fåmansaktiebolag med aktiva delägare. Som utredningen

framhåller måste emellertid de särskilda reglerna för fåmansaktiebolagen

behållas av grundläggande systemskäl.

 Den inhemska kapitalmarknaden är således segregerad. För institutionella

investerare och privata investerare som placerar i noterade aktier och som har

goda möjligheter att minska risken i sina placeringar, är informationströskeln

mycket hög vad gäller placeringar i mindre företag. Nya företag som efterfrågar

investeringskapital tvingas betala en extra premie för detta kapital. Premien

beror dels på den asymmetriska behandlingen av vinster och förluster (och

beskattningen av ägare i fåmansbolag), dels på de högre informationskostnader

som gäller för externa ägare. Vidare är expansion i små företag i sig förknippad

med hög risk. Efter överhettningen av finansmarknaderna i slutet av 1980-talet

och konkursvågen i början av 1990-talet är förekomsten av sådana premier lätta

att förklara. De innebär emellertid att den nödvändiga utvecklingen av nya

företag och nya branscher bromsas. Det finns exempelvis indikationer på att

utnyttjandet av svenska patent och affärsidéer förläggs till utlandet eftersom

man inte hittar finansiärer i Sverige.

 Vid den föreslagna lättnaden kommer de nu beskrivna svårigheterna i viss mån

att bestå. De nya reglerna innebär emellertid att investeraren vid

investeringstillfället kan emotse en högre avkastning efter skatt på alla

projekt i ett onoterat bolag även om värdet av lättnaden avtar med stigande

avkastning. Den selektiva lättnaden i ägarbeskattningen ger också företagen

incitament att i högre grad än i dag finansiera investeringar med eget kapital.

Detta kan förväntas få positiva effekter på företagens soliditet och innebära

att de blir bättre rustade att möta svängningar i ekonomin.

 Under senare år har det privata sparandet ökat kraftigt. Genom den föreslagna

lättnaden skapas bättre förutsättningar för att en större del av detta sparande

kanaliseras till vad som kan bli framtidens storföretag. Genom det sänkta

avkastningskravet på investeringar i onoterade bolag stimuleras

riskkapitalmarknaden för aktier i sådana företag. En bättre fungerade marknad

innebär att informationen om de onoterade företagen ökar, något som i sin tur

bidrar till sänkta avkastningskrav. Dessa effekter uppstår både på grund av den

förbättrade kunskapen om de mindre företagens möjligheter och genom att trans-

aktionskostnaderna för kapitalanskaffning till dessa företag reduceras. En

stimulans av investeringar i mindre företag kan således skapa en positiv spiral,

där kapitaltillförseln till tillväxtföretag blir allt bättre.

4.3 En lättnad för små och medelstora företag

4.3.1 Små och medelstora företag

Regeringens förslag: Lättnad medges för utdelning och reavinst på aktier i

svenska och utländska onoterade företag. I fråga om aktier i utländska företag

gäller detta endast under förutsättning att företaget har beskattats på ett

sätt som kan anses jämförligt med svensk företagsbeskattning.

 FSU:s förslag: Utredningen föreslog att lättnad skulle medges för aktier i

onoterade svenska företag. En förutsättning var att det svenska företaget inte

ägde aktier i ett utländskt bolag.

 Remissinstanserna: RSV avstyrker förslaget med hänsyn till dess komplexitet.

Kammarrätten i Göteborg, Sveriges Advokatsamfund m.fl. anser att förslaget är

tekniskt komplicerat. I fråga om förslagets utformning påpekar flera

remissinstanser att den bestämmelse som innebär att ett svenskt företag inte

omfattas av lättnaden om det äger aktier i ett utländskt företag medför bl.a.

att svenska koncerner som har ett utländskt försäljningsbolag kommer att ute-

slutas. Några remissinstanser, däribland Svea hovrätt och Juridiska fakulteten

vid Uppsala Universitet, har diskuterat frågan om förslaget innebär en otillåten

diskriminering enligt Romfördraget.

 Skälen för regeringens förslag: Genom förslaget ges en lättnad i beskattningen

för aktier i små och medelstora företag. Lättnaden skall ges på ägarnivå till

fysiska personer som är skattskyldiga i Sverige. Även dödsbon är obegränsat

skattskyldiga i Sverige och bör medges lättnad.

Onoterade företag

En avgörande fråga för utformningen av lättnaden är var gränsen för små och

medelstora företag skall dras. Utgångspunkten bör vara att lättnaden skall

främja investeringar i mindre företag genom att kompensera dem för den högre

kapitalkostnad som de kan antas ha i förhållande till stora företag.

 Utredningen har redovisat olika gränskriterier av typen antal anställda,

omsättningen, storleken av lönesumman, storleken av aktiekapitalet eller det

egna kapitalet men dragit slutsatsen att dessa är olämpliga, eftersom de skapar

godtyckliga trösklar. Slutsatsen blev därför att gränsen för lättnadsområdet

borde dras vid någon form av notering. Utredningen stannade för att dra gränsen

vid börsnotering och notering på därmed jämställda inofficiella listor men

pekade på att det förhållandet att OTC- och O-listorna exkluderas från

lättnadssystemet innebär en viss motsättning vad gäller behandlingen av aktier

på O- och OTC-listorna i inkomstskattehänseende resp. i förmögenhetsskattehän-

seende. Aktier på dessa listor är undantagna från förmögenhetsskatt och förmåns-

behandlas således i det senare hänseendet jämfört med aktier på A-listan.

Riksdagen har nyligen beslutat att aktier på OTC- och O-listorna även i

fortsättningen vara undantagna från förmögenhetsskatt.

 Många remissinstanser är kritiska till utredningens gränsdragning. En synpunkt

som framförts är att gränsdragningen bör göras så att företag som noteras på

eventuella lokala riskkapitalbörser inte kommer att uteslutas från lättnaden. En

annan synpunkt är att gränsen måste vara så tydlig att inga tveksamheter

uppkommer. Förslaget att även notering på inofficiella listor skall beaktas

anses innebära osäkerhet om omfattningen av lättnadsområdet.

 Regeringen konstaterar att det inte finns någon entydig gränsdragning i fråga

om företag som är av sådan karaktär att de bör omfattas av lättnaden. Utöver

frågan om hur gränsdragningen bör utformas för att omfatta de företag som bör få

del av lättnaden tillkommer den praktiska frågan om hur tydlig gränsen kan bli.

En fast gräns är börsnotering vilket i praktiken i dag innebär notering vid

någon lista på Stockholms Fondbörs. Det innebär dock att inofficiella listor som

utgör jämförbara alternativ till börsens OTC- och O-listor erhåller en

konkurrensfördel. En annan gräns kan dras mellan publika och privata aktiebolag

som bygger på den skillnad som ställs upp i aktiebolagslagen. Enligt uppgift

finns det ca 500 publika aktiebolag varav drygt 200 är börsnoterade. Någon

närmare uppgift om de onoterade publika bolagen storlek finns inte och inte

heller i vilken utsträckning de är noterade på en inofficiell lista. En

gränsdragning mellan publika och privata bolag har tidigare inte använts i

skattesammanhang.

 Enligt regeringens mening bör den bättre tillgång till kapitalmarknaden som

följer av notering vara avgörande för vilka aktier som skall omfattas av en

lättnad. Av konkurrensskäl bör notering inbegripa även inofficiella listor.

 Utredningen har i sin gränsdragning utgått från den schablonregel som finns i

27 § 2 mom. andra stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, SIL, och

som får användas vid beräkning av reavinst på marknadsnoterade aktier. Den

innebär att anskaffningsvärdet för aktier och andra finansiella instrument

bestäms till 20 % av vad den skattskyldige erhåller vid avyttringen efter avdrag

för avyttringskostnader. En förutsättning för att bestämmelsen skall vara

tillämplig är att instrumentet är "föremål för notering på inländsk eller

utländsk börs eller annan kontinuerlig notering av marknadsmässig omsättning,

som är allmänt tillgänglig".

 Regeringen ansluter sig till detta förslag. Det kan naturligtvis inte helt

uteslutas att uttrycket annan kontinuerlig notering ger upphov till tolknings-

svårigheter. Vid bedömningen av denna fråga är det av betydelse i vilken

omfattning en inofficiell lista uppdateras och i vilken utsträckning en notering

är tillgänglig för allmänheten. Uttrycket kontinuerlig notering innebär inte

ett krav på daglig notering men däremot krävs en viss regelbundenhet i

uppdateringen av noteringarna. Aktier som noteras på listor som dagligen

publiceras i media får anses uppfylla detta noteringskrav.

 I sammanhanget bör påpekas att uttryckssättet att ett bolag skall anses

noterat i någon mening är missvisande eftersom det är aktierna i bolaget som är

föremål för notering. Det saknar för bedömningen betydelse om samtliga aktier i

bolaget är noterade eller om endast någon aktieserie har noterats.

 Förslaget att utesluta noterade aktier reser frågan hur indirekta innehav av

noterade aktier skall behandlas, dvs. aktier i onoterade företag som äger

noterade aktier. Om sådana innehav inte beaktas kan konsekvenserna av notering

undvikas exempelvis genom att notering sker av ett dotterföretag till det

företag, i vilket de gamla ägarna innehar aktier. Ett sådant indirekt ägande är

dock ointressant om utdelning från det noterade företaget kommer att utgöra

skattepliktig intäkt i det mottagande företaget. Utdelning är skattefri för det

mottagande företaget om röstetalet för aktierna i det utdelande företaget mot-

svarar minst 25 % eller om innehavet betingas av verksamhet i det ägande

företaget eller i företag som med hänsyn till äganderättsförhållanden eller

organisatoriska förhållanden kan anses stå det nära (7 § 8 mom. SIL). Utred-

ningen föreslog att med hänsyn till verksamhetskravet skulle lättnad kunna

medges om det onoterade företaget - direkt eller genom dotterföretag - äger

mindre än 25 % av rösterna i det noterade företaget. Hänsyn bör tas till för-

hållandena under det räkenskapsår som ett beslut om utdelning avser och de fyra

föregående räkenskapsåren. Näringslivets skattedelegation har invänt mot

förslaget med motiveringen att detta kommer att exkludera ett antal svenska

tillväxtföretag från lättnaden.

 Regeringen anser att en förutsättning för att indirekta innehav av aktier i

noterade företag inte skall föranleda att det aktieägande företaget utesluts

från lättnadssystemet när innehavet uppgår till 25 % eller mer är att värdet av

de noterade aktierna inte får ingå i det underlag som ligger till grund för

beräkning av lättnaden. Att konstruera en sådan avräkningsmodell innebär stora

svårigheter. Som ett exempel kan nämnas att det kan vara fråga om nyförvärvade

aktier som har ett anskaffningsvärde motsvarande marknadsvärdet medan aktierna i

det direktägda företaget har ägts en längre tid och därmed har en helt annan

relation till marknadsvärdet.

 Med hänsyn till svårigheter som föreligger vid konstruktionen av en sådan

modell anser regeringen att någon ändring i utredningens förslag i denna del

inte bör göras.

Karens vid notering av företaget

Ett selektivt system som ger lättnad för aktier i onoterade företag innebär en

kostnad när delägaren förlorar rätten till lättnaden. Utredningen har föreslagit

att denna kostnad minskas genom att delägare, som innehar en aktie i företaget

vid tidpunkten för noteringen, får behålla rätten till lättnad under en viss tid

efter noteringen.

 Ett selektivt system innebär med nödvändighet vissa tröskeleffekter.

Regeringen delar därför uppfattningen att det är väsentligt att lättnaden får

behållas viss tid efter det att aktien noteras. Här finns emellertid olika

aspekter att beakta. För en lång övergångstid talar det faktum att ju längre

tiden är, desto lägre är nuvärdet av förlusten av lättnaden vid tidpunkten för

noteringen. Å andra sidan innebär en övergångstid en form av inlåsningseffekt

eftersom aktieägaren vid en avyttring av aktierna inte får betalt för att han

förlorar lättnaden (rätten till framtida lättnad får inte övertas av

förvärvaren). Det talar för en kort övergångstid. Regeringen anser - i likhet

med utredningen - att en lämplig övergångstid kan vara 10 år. Denna övergångstid

bör gälla för aktier som innehas vid tidpunkten för notering men även för aktier

som förvärvas därefter med stöd av sådana aktier. Om det finns outnyttjat lätt-

nadsutrymme vid utgången av den tioåriga karenstiden bör detta få läggas till

anskaffningskostnaden för aktierna.

 Utredningen diskuterade också frågan om det på motsvarande sätt behövs en

övergångstid vid avnotering för att minska incitamentet till avnotering. En

sådan regel skulle emellertid träffa även fall där avnotering sker av andra skäl

än att erhålla lättnaden. Utredningen ansåg därför att någon övergångsregel vid

avnotering inte bör införas. Regeringen delar denna bedömning.

Utländska företag

Utredningen begränsade sitt förslag till att omfatta aktier i svenska företag.

Skälet var utredningens utgångspunkt att syftet med en lättnad är att stimulera

investeringar i Sverige. En konsekvens av förslaget är att även indirekta

innehav av aktier i utländska företag skall exkluderas från lättnad. Lagtekniskt

har detta utformats så att lättnad inte medges om företaget äger aktie i

utländskt företag.

 Flera remissinstanser har påpekat att förslaget bl.a. innebär att svenska

koncerner i vilket det ingår ett utländskt försäljningsföretag inte kommer att

få del av lättnaden. Dessutom uppkommer en olikbehandling i förhållande till

företag som bedriver utlandsverksamhet genom filial. Ett förslag som framförts

är att värdet av det utländska bolaget i stället avskiljs från det underlag som

skall användas för beräkning av lättnaden.

 Regeringen gör i denna fråga följande bedömning. En svensk koncern bör inte

uteslutas från lättnaden på grund av innehav av ett utländskt försäljningsbolag.

En metod som skiljer av värdet av det utländska bolaget från underlaget för

beräkningen av lättnaden medför emellertid samma tekniska komplikationer som vid

ett avskiljande av värdet av indirekt ägda noterade aktier. Av likformighetsskäl

bör i sådant fall någon skillnad inte heller göras mellan företag som bedriver

utlandsverksamhet genom filial resp. genom dotterbolag.

 Med hänsyn till omständigheterna anser regeringen att den lösning som bör

väljas är att svenska bolag som äger andelar i utländska företag skall omfattas

av lättnadssystemet om det inte är fråga om innehav av noterade andelar som

uppgår till 25 % eller mer.-

 Av neutralitetsskäl bör även fysiska personers direkta innehav av utländska

onoterade aktier omfattas av lättnaden. En förutsättning bör dock vara att det

utländska bolaget är jämförligt beskattat , dvs. det skall ha varit föremål för

en bolagsbeskattning som i princip motsvarar den som ett svenskt företag skulle

ha underkastats om inkomsten uppkommit i detta företag. Dessa regler finns redan

i dag i fråga om möjligheten för ett svenskt företag att ta emot skattefri

utdelning på näringsbetingade aktier i ett utländskt företag (jfr 7 § 8 mom.

SIL). Ett sådant villkor behövs för att motverka oberättigade skatteförmåner.

Aktieägaren har möjlighet att låna upp ett belopp som sedan tillskjuts ett

utländskt företag. Räntan på lånet är avdragsgill. Om lättnad medges för

utdelning från det utländska bolaget uppkommer en skatteförmån om detta bolag är

lågbeskattat. Förfarandet skulle kunna sättas i system med förvärv i bolaget av

exempelvis värdepapper endast i syfte att erhålla skatteförmånen.

 Utredningen har diskuterat frågan om uteslutande av innehav i utländska

företag innebär en otillåten diskriminering enligt Romfördraget. Med den av

regeringen föreslagna lösningen faller dock invändningen om otillåten

diskriminering.

Övriga företag

Även i ekonomiska föreningar beskattas inkomsten i två led. För ekonomiska

föreningar som i beskattningshänseende anses som kooperativa finns emellertid

sådana lättnader att man i praktiken kan hävda att de enkelbeskattas. En

förening anses som kooperativ om den är öppen och tillämpar lika rösträtt.

Enkelbeskattning åstadkoms genom att föreningen har avdragsrätt för dels s.k.

kooperativ utdelning, dvs. återbäring eller efterlikvider på medlemmarnas köp

eller försäljningar, dels insatsutdelning och utdelning på förlagsinsatser.

Möjligheten att lämna insatsutdelning är dock begränsad till ett belopp mot-

svarande insatskapitalet multiplicerat med diskontot plus tre procentenheter.

 Avdragsrätten för insatsutdelning återinfördes genom lagstiftning hösten 1995

samtidigt som det temporära riskkapitalavdraget infördes (prop. 1995/96:109,

bet. 1995/96:SkU20, SFS 1995:1623). Riskkapitalavdraget ansågs inte böra omfatta

ekonomiska föreningar. I avvaktan på mer långsiktiga lättnader i beskattningen

ansågs det i stället motiverat att kooperativa ekonomiska föreningar fick

tillbaka avdragsrätten för insatsutdelning och utdelning på förlagsinsatser.

 Fråga uppkommer därför om den nuvarande lättnaden i beskattningen av

ekonomiska föreningar bör ersättas av den nu föreslagna lättnaden på ägarnivå.

 Företagskooperativa utredningen har i sitt betänkande Attityder och lag-

stiftning i samverkan (SOU 1996:31) föreslagit en fullständig enkelbeskattning

av ekonomiska föreningar. Betänkandet har remissbehandlats och bereds nu inom

regeringskansliet.

 FSU har diskuterat frågan om behandlingen av innehav i s.k. mellanhänder. Med

"mellanhand" avses normalt subjekt som i ekonomisk mening innehar aktier för

annans räkning. Exempel på mellanhänder är investmentföretag och

värdepappersfonder samt förvaltningsföretag. Ett förvaltningsföretag beskattas

inte för mottagen utdelning till den del den motsvaras av utdelning som

företaget lämnat. Aktier i ett förvaltningsföretag bör därför inte omfattas av

lättnaden om företaget under det räkenskapsår som beslutet om utdelning avser

innehar någon aktie eller andel som inte skulle ha omfattats av lättnaden om den

ägts av en fysisk person.

 Utredningen föreslog i fråga om övriga s.k. mellanhandsinnehav att någon

lättnad inte skulle medges. Svenska Bankföreningen anser att förslaget bör

ändras i denna del och att värdepappersfondernas innehav av onoterade aktier

skall berättiga till lättnad.

 Regeringen konstaterar att särskilda regler gäller för beskattning av

värdepappersfonder. Reglerna har utformas så att det skall råda neutralitet

mellan direkt och indirekt ägande av värdepapper. Aktier i investmentföretag

omfattas inte av lättnaden eftersom dessa företag generellt är noterade. För att

upprätthålla balansen mellan dessa företag och värdepappersfonderna är det

därför inte lämpligt att ge de senare lättnad för deras innehav av onoterade

aktier. Till detta kommer den komplexitet som ett sådant förslag skulle

innebära.

 Utdelning och vinst på aktier, som utgör lagertillgång i enskild närings-

verksamhet, beskattas som inkomst av näringsverksamhet. Det är inte motiverat

att utsträcka lättnaden till sådana aktier.

Kvalificerade aktieägare

Utgångspunkten är att fysiska personer och dödsbon som är skattskyldiga i

Sverige skall medges lättnad. Utredningen diskuterade även huruvida utländska

ägare skulle medges lättnad. Det skulle i så fall vara fråga om en lättnad

endast såvitt gäller kupongskatt eftersom det inte är aktuellt att till

utländska ägare utbetala belopp motsvarande den skattelättnad som skulle ha

medgetts om ägaren skulle ha varit obegränsat skattskyldig i Sverige.

 Utredningen ansåg att eftersom syftet med en lättnad är att främja

investeringar i Sverige borde lättnaden i och för sig omfatta även kupongskatt.

Normalt förhåller det sig emellertid så att kupongskatt, som erlagts i ett annat

land än aktieägarens hemland, får räknas av från aktieägarens skatt på

utdelningen i hemlandet. I sådana fall skulle en lättnad inte slå igenom hos

aktieägaren, utan i stället medföra att skatteintäkten överflyttades från

Sverige till aktieägarens hemland. Med hänsyn till detta ansåg utredningen att

lättnaden inte bör utsträckas till kupongskatt som erläggs av utländska ägare.

 Regeringen delar utredningens bedömning i denna fråga. Det finns inte något

skäl för Sverige att avstå skatteanspråk om detta inte kommer aktieägaren till

del beroende på att hemlandet tar ut en i motsvarande mån ökad skatt.

 Utredningen har diskuterat om förslaget i denna del kan anses innebära oti-

llåten diskriminering enligt Romfördraget men har noterat att man i de utländska

lättnadssystemen inte utsträcker lättnaden till ländernas motsvarighet till

kupongskatten. Regeringen vill också framhålla att en lättnad omfattande

kupongskatt i flertalet fall inte skulle innebära någon minskad beskattning av

aktieägaren. Något förslag om en kupongskattelättnad läggs därför inte fram.

4.3.2 Det enkelbeskattade utrymmet

Regeringens förslag: Det enkelbeskattade utrymmet utformas med utgångspunkt i de

regler som gäller för beskattning av aktiva ägare i fåmansföretag. Det

enkelbeskattade beloppet uppgår till 65 % av statslåneräntan multiplicerad med

summan av anskaffningskostnaden för aktierna och ett löneunderlag.

 FSU:s förslag: Motsvarar regeringens förslag med den avvikelsen att förslaget

inte omfattande någon särskild bestämmelse för beräkning av det enkelbeskattade

utrymmet vid överlåtelser under beskattningsåret.

 Remissinstanserna: RSV avstyrker förslaget beroende på dess komplexitet. Ett

antal remissinstanser inom näringslivet anser att det enkelbeskattade utrymmet

bör kunna utvidgas i förhållande till utredningens förslag.

 Skälen för regeringens förslag: Det budgetmässiga utrymme som har reserverats

för en lättnad är 3,5 miljarder kr. Vid bedömningen av hur detta budgetmässiga

utrymme skall utnyttjas måste de särskilda reglerna för beskattning av aktiva

delägare i fåmansföretag beaktas. Reglerna finns i 3 § 12-12 e mom. SIL och

begränsar den del av utdelat belopp på aktier i ett fåmansföretag som får tas

upp som intäkt i kapital, det kapitalinkomstbehandlade utrymmet. Det bestäms som

statslåneräntan med tillägg av fem procentenheter multiplicerad med - enligt

huvudregeln - anskaffningskostnaden för aktierna. Utdelning som överskjuter det

kapitalinkomstbehandlade utrymmet beskattas som intäkt av tjänst.

 Med utgångspunkt från de särskilda fåmansföretagsreglerna redovisade

utredningen en metod som begränsade lättnaden till en viss andel av utdelning

resp. aktievinst. Med det budgetmässiga utrymme som reserverats skulle 55 % av

utdelade belopp enkelbeskattas. För delägare som omfattas av 3:12-reglerna

skulle denna metod kunna tillämpas enligt två olika alternativ. Enligt det ena

skulle lättnaden bestämmas till 55 % av utdelning och aktievinst inom utrymmet

för kapitalinkomstbehandling. Det andra alternativet innebar att lättnaden

skulle ges för all utdelning och aktievinst. För att kunna upprätthålla systemet

för beskattning av förvärvsinkomster i det senare fallet skulle beskattningen

enligt de särskilda reglerna behöva skärpas, dvs. en större del av utdelat

belopp skulle behöva tas upp som intäkt av tjänst.

 Regeringen anser det viktigt att slå fast att den olikbehandling av för-

värvsinkomst och kapitalinkomst, som infördes genom 1990 års skattereform, gör

det nödvändigt att ha sådana regler som de särskilda reglerna för aktiva

delägare i systemet. En metod för lättnad bör inte utformas så att de s.k. 3:12-

reglerna utsätts för större press. En diskussion av frågan hur lättnadsutrymmet

skall utformas bör därför lämpligen ske med utgångspunkt i dessa regler. Metoden

bör utformas så att av utdelning och aktievinst som faller inom det kapital-

inkomstbehandlade utrymmet - bestämt enligt 3:12-reglerna - skall viss del

undantas från beskattning. Det enkelbeskattade utrymmet bestäms alltså på

motsvarande sätt som det kapitalinkomstbehandlade utrymmet enligt 3:12-reglerna,

dvs. genom att en räntesats multipliceras med ett underlag.

 Underlaget för det s.k. kapitalinkomstbehandlade utrymmet utgörs enligt

huvudregeln av den skattskyldiges anskaffningskostnad för aktierna i företaget.

För aktie, som har förvärvats före ingången av år 1990, får

anskaffningskostnaden räknas upp med hänsyn till förändringarna i det allmänna

prisläget fr.o.m. förvärvsåret, dock tidigast fr.o.m. år 1970, till år 1990.

Motsvarande gäller för ovillkorliga kapitaltillskott, som gjorts före år 1990.

För aktie, som förvärvats före ingången av år 1992, får som anskaffningskostnad

tas upp kapitalunderlaget i företaget fördelat med lika belopp på aktierna i

företaget. Kapitalunderlaget avser förhållandena vid utgången av år 1992 och

beräknas enligt lagen (1994:775) om beräkning av kapitalunderlaget vid beskatt-

ning av ägare i fåmansföretag. Det motsvarar i princip summan av tillskjutet

kapital och bolagsbeskattat kapital i företaget.

 Till anskaffningskostnaden för en aktie får läggas 10 % av ett löneunderlag

(lönesummeregeln). Löneunderlaget beräknas på grundval av löner och andra

ersättningar till arbetstagare i företaget. Även arbetsersättningar i

dotterföretag får medräknas, i proportion till moderföretagets ägarandel i

dotterföretaget. Löneunderlaget utgörs av den del av det sammanlagda

ersättningsbeloppet, som överstiger ett belopp motsvarande tio gånger bas-

beloppet för året före beskattningsåret, fördelat med lika belopp på aktierna i

företaget.

 För att lönesummeregeln skall få tillämpas skall vissa villkor vara uppfyllda.

Regeringen återkommer till dessa. En första fråga är hur stort utrymmet för

enkelbeskattning skall vara.

 Syftet med en lättnad är att främja investeringar hos mindre företag genom att

kompensera dessa för den högre kapitalkostnad som de kan antas ha i förhållande

till stora företag. Av detta följer att lättnaden i första hand bör grundas på

kapital som satsas i företagen.

 Utredningen har fört en diskussion med utgångspunkt i att grunderna för

bestämning av räntesatsen i 3:12-reglerna i princip borde vara den avkastning

som kan förväntas i industriell och annan "regelrätt näringsverksamhet". Om det

kapitalinkomstbehandlade utrymmet bestäms med utgångspunkt i sådan verksamhet

kommer företag som gör riskfria investeringar, t.ex. i statsobligationer, inte

att utnyttja hela 3:12-utrymmet för kapitalavkastning på investeringen.

Kvarstående kapitalinkomstbehandlat utrymme kan utnyttjas för arbetsinkomst, som

då kommer att behandlas som inkomst av kapital hos delägaren. Den räntesats som

enligt gällande regler används för att bestämma det kapitalinkomstbehandlade

utrymmet (statslåneräntan + 5 procentenheter) har bestämts genom en avvägning av

dessa faktorer.

 I de nuvarande reglerna motverkas lönsamheten av att lägga in t.ex.

obligationer i företaget delvis av att avkastningen beskattas i två led om till-

gången ligger i företaget, medan den beskattas endast i ett led om ägaren inne-

har tillgången direkt. Med en lättnad påverkas den nuvarande balansen genom att

avkastning på egendom, som läggs in i företaget, kommer att enkelbeskattas till

den del avkastningen ryms inom lättnadsutrymmet. Detta lägger en restriktion på

hur stort ett kapitalbaserat lättnadsutrymme kan vara utan att utbytet av att

lägga in egendom med låg avkastning i företaget blir för stort.

 Utredningens förslag innebär att den räntesats som skall användas för att

beräkna det enkelbeskattade utrymmet skall vara 65 % av statslåneräntan.

Utgångspunkten för detta förslag är att avkastning i företaget motsvarande

riskfri ränta, dvs. i praktiken statslåneräntan, skall enkelbeskattas. Om stats-

låneräntan antas vara 7 % ger en statsobligation som ägs direkt av en fysisk

person en behållning efter skatt för varje krona på (0,7*0,07=) 4,9 öre. Läggs

obligationen in i ett aktiebolag kvarstår efter bolagsskatt (0,72*0,07=) 5,04

öre. Om avkastningen efter bolagsskatt delas ut till ägaren erhåller denne samma

resultat som vid direktägande om lättnad medges med 65 % av statslåneräntan.

 Regeringen anser att en lämplig jämförelse vid fastställandet av det enkel-

beskattade utrymmet är den avkastning som erhålls efter skatt vid direktinnehav

av en statsobligation. Vid bedömningen måste dock även beaktas möjligheterna

till ökad avkastning som kan erhållas om en tillgång med låg avkastning läggs in

i ett bolag beroende på att den schablonmässigt bestämda avkastningsprocenten i

3:12-reglerna är oförändrad.

 Som ett exempel kan tas avkastningen på en direktägd räntebärande tillgång som

i enlighet med tidigare angivna förutsättningar antas uppgå till 4,90 % efter

skatt. Läggs tillgången in i ett företag genom tillskott ökar underlaget för

kapitalinkomstbehandling. Den del av det outnyttjade utrymmet för kapital-

inkomstbehandling som skapas av tillskottet till företaget, kan i stället

användas för kapitalinkomstbehandling av arbetsinkomster som överstiger 7,5

basbelopp vilket med dagens regler ger en avkastning efter skatt på 5,49 %. Om

ett utrymme motsvarande 65 % av statslåneräntan enkelbeskattas ökar avkastningen

efter skatt till 6,49 %. Utredningen har diskuterat huruvida denna ökning av

avkastningen är av sådan storlek att det blir motiverat för aktieägare i mindre

företag att lägga in privata räntebärande sparmedel i företaget. Den förväntade

avkastningen på aktier är däremot för hög för att det skall vara lönsamt att

lägga in dessa i ett företag.

 Regeringen anser att frågan om möjligheten att tillskjuta lågavkastande

egendom och därmed utnyttja utrymmet i 3:12-reglerna på ett ej avsett sätt är en

avgörande fråga hur stort det enkelbeskattade utrymmet kan vara. Det finns

visserligen inte något som hindrar att detta utrymme bestäms utan hänsyn till

det kapitalinkomstbehandlade utrymmet enligt 3:12-reglerna. En sådan skillnad

innebär dock att beskattningen enligt 3:12-reglerna måste skärpas för att

upprätthålla den nuvarande nivån på förvärvsinkomstbeskattningen. RSV har

avstyrkt förslaget att beräkna det enkelbeskattade utrymmet på i huvudsak samma

underlag som 3:12-reglerna på grund av den komplexitet som uppkommer i systemet.

Av den tidigare redogörelsen framgår emellertid att regeringen anser att det är

nödvändigt att behålla dessa regler. Eftersom även ett system för

enkelbeskattning måste innehålla begränsningar uppnås trots allt vissa

förenklingar om de två systemen bygger på samma principer. Det enkelbeskattade

utrymmet måste dock bestämmas så att möjligheterna till skatteundandragande

begränsas. Regeringen anser att en räntesats på 65 % av statslåneräntan kan

anses utgöra en lämplig avvägning.

 Som en motsvarighet till vad som gäller enligt de särskilda reglerna för

aktiva delägare bör lättnadsutrymme, som inte kan utnyttjas ett visst

beskattningsår, få sparas med ränteuppräkning. Räntesatsen vid uppräkningen bör

utgöras av lättnadssatsen på 65 % av statslåneräntan. Sparat utrymme medför att

lättnad även erhålls vid beskattning av aktievinst.

 För aktieägare som är verksamma i sitt företag och som därför omfattas av

3:12-systemet kommer underlagen för beräkning av det kapitalinkomstbehandlade

utrymmet resp. av lättnadsbeloppet att vara detsamma. Det förhållandet att

räntesatserna är olika i lättnadssystemet resp. i 3:12-reglerna innebär dock att

i den mån aktieägaren inte fullt ut utnyttjar utrymmet kommer underlagen att

skilja sig åt beroende på att sparad utdelning - som kommer att uppgå till olika

belopp i de två systemen - läggs till underlaget. För att undvika detta problem

skulle räntesatsen behöva vara densamma i båda systemen. Det skulle i sin tur

fordra att räntesatsen i 3:12-systemet sänks. Även om räntesatsen i lättnads-

systemet skulle kunna höjas något kommer passiva delägare som inte omfattas av

3:12-reglerna då att få ett högre utbyte efter skatt än aktiva delägare. En

sådan effekt är inte önskvärd och regeringen lägger därför inte fram något

förslag med den inriktningen.

 RSV har tagit upp frågan om det skall vara möjligt att beräkna ett

enkelbeskattat utrymme för aktieägare som förvärvat aktien under året om bolaget

redan lämnat utdelning. I nuvarande 3:12-regler finns en bestämmelse som innebär

att det inte är möjligt att beräkna ett kapitalinkomstbehandlat utrymmet när

aktie efter utdelning överlåts till närstående. Lämnar bolaget ytterligare

utdelning under året skall aktieägaren ta upp denna som intäkt av tjänst.

 Det kan finnas fall när möjligheten till enkelbeskattad utdelning utnyttjas

genom att överlåtelse sker till ny aktieägare som därefter i sin tur tar ut

enkelbeskattad utdelning under samma år. Regeringen anser att det bör införas en

bestämmelse som förhindrar ett sådant förfarande.

Löneunderlaget

Lönesummeregeln innebär enligt gällande 3:12-regler att viss del av utbetalade

löner får läggas till anskaffningskostnaden för aktierna vid beräkning av det

kapitalinkomstbehandlade utrymmet.

 Reglerna finns i 3 § 12 mom. d SIL och innebär att till anskaffningskostnaden

för en aktie får läggas 10 % av ett löneunderlag. Löneunderlaget beräknas på

grundval av löner och andra ersättningar till arbetstagare i företaget. Även

arbetsersättningar i dotterföretag får medräknas, i proportion till moderföre-

tagets ägarandel i dotterföretaget. Löneunderlaget utgörs av den del av det

sammanlagda ersättningsbelopp som överstiger ett belopp motsvarande 10 gånger

basbeloppet för året före beskattningsåret fördelat med lika belopp på aktierna

i företaget.

 Det är inte lämpligt att löneunderlaget utformas på olika sätt i lättnads-

systemet och i 3:12-reglerna. Det är alltså den nuvarande lönesummeregeln som

bör utgöra utgångspunkt för diskussionen.

 Utredningens förslag är att löneunderlaget höjs från 10 till 70 % av löne-

summan. Svenska Arbetsgivareföreningen och Företagarnas Riksorganisation anser

att även de första 10 basbeloppen bör få räknas med i underlaget.

 Regeringen har tidigare understrukit vikten av att gynna små och medelstora

företag. Inslaget i lönesummeregeln som innebär att de första 10 basbeloppen

inte får räknas med kan i vissa fall anses innebära att småföretag missgynnas.

Ett slopande av den begränsningen innebär emellertid att med det reserverade

budgetmässiga utrymmet kan löneunderlaget inte höjas till av utredningen

föreslagna 70 % utan endast till 50 %. Regeringens uppfattning är att de första

10 basbeloppen bör avräknas så att lättnaden kan koncentreras till expanderande

företag. Det innebär att underlaget kan höjas till 70 %.

 Enligt nuvarande 3:12-regler får lönesummeregeln inte användas när kapital-

underlaget tas upp som anskaffningskostnad för aktierna. Regeln tillkom av

statsfinansiella skäl men den bör nu kunna slopas.

 Enligt gällande regler skall aktieägaren för året före beskattningsåret ha

erhållit lön eller annan ersättning från företaget eller dess dotterföretag med

ett belopp som inte understiger 150 % av den högsta ersättning som samma år har

betalats ut till en arbetstagare i företaget som inte är aktiv delägare

(jämförelseregeln). Regeln syftar till att lönesummeregeln skall få utnyttjas

endast under förutsättning att delägaren tagit ut en rimlig lön från företaget.

Denna bestämmelse bör behållas men regeringen anser att kravet på ägarens

löneuttag bör kunna sänkas. Regeringen ansluter sig till utredningens förslag

som innebär att löneuttaget skall uppgå till minst 120 % av den högsta ersätt-

ning som samma år har betalats ut till en arbetstagare, som inte är aktiv

delägare i företaget eller, om detta är lägre, 10 basbelopp (362 000 kr år

1996).

 Den ökning av 3:12-utrymmet som uppkommer genom tillämpning av lönesummeregeln

får enligt gällande regler inte överstiga summan av lön eller annan ersättning

som ägaren tar ut från företaget (takregeln). Höjningen av den andel av

lönesumman, som får läggas till anskaffningsvärdet för aktierna, från 10 % till

70 % motiverar en höjning av taket i ungefär motsvarande mån. Med hänsyn till

att takregeln skall tillämpas såväl i fråga om reglerna för aktiva delägare som

för lättnadsreglerna kan den inte längre anknytas till 3:12-utrymmet. Den bör i

stället anknytas till löneunderlaget. Regeln kan lämpligen utformas så att

löneunderlaget inte får utnyttjas till den del det överstiger 50 gånger den egna

lönen.

 Jämförelseregeln och takregeln är tillämpliga även på en delägare, som är när-

stående till en aktiv delägare men som inte själv är anställd i företaget och

således inte uppbär lön från detta. Det innebär att en sådan delägare inte kan

använda sig av lönesummeregeln. Eftersom regeringens förslag innebär att

löneunderlaget skall få betydelse även för beräkningen av det enkelbeskattade

utrymmet bör denna regel inte tillämpas på delägare som inte själva är aktiva

men som är närstående till en aktiv delägare. Reglerna bör inte heller vara

tillämpliga på övriga passiva delägare.

4.4 Vissa följdfrågor

4.4.1 Självdeklaration och kontrolluppgifter m.m.

I anslutning till förslaget om en lättnad i ägarbeskattningen bör några frågor

av mer teknisk natur beröras.

 Ett antal av de svenska aktiebolagen är s.k. avstämningsbolag. Det innebär att

aktier och vissa andra aktierelaterade instrument som bolagen gett ut är

registrerade i ett papperslöst aktiekontosystem, VP-systemet, som

administreras av Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag (VPC). Enligt 3 kap. 27 §

lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter (LSK) skall den som

har betalt ut utdelning på aktie i svenskt aktiebolag som är avstämningsbolag

lämna kontrolluppgift om denna utdelning. Av 3 § 2 mom. tredje stycket uppbörds-

lagen (1953:272) följer att i ett sådant fall föreligger även, såvitt gäller

fysiska personer bosatta i Sverige och svenska dödsbon, en skyldighet att göra

avdrag för den preliminärskatt som belöper på det utdelade beloppet.

 Enligt uppgift finns ca 500 avstämningsbolag varav ca 200 är noterade på

börsen. Uppgift saknas om ägarstrukturen i de företag som är onoterade. Det kan

i vart fall inte för närvarande undvikas att VPC måste göra avdrag för

preliminärskatt även i sådana fall då viss del av det utdelade beloppet skall

undantas från skatteplikt, eftersom lättnadssystemet utgår från den enskilde

aktieägarens förhållanden. I de fall aktieägaren inte begär och medges jämkning

av uttag av preliminärskatt återbetalas skatten som överskjutande skatt.

 RSV har i sitt yttrande påpekat att systemet med en lättnad på ägarnivå

fordrar utredning om hur stor del av inkomsten som skall undantas från

skatteplikt hos aktieägaren. Det krävs därför att den skattskyldige på särskild

blankett lämnar de uppgifter som behövs för bedömningen av det enkelbeskattade

utrymmet. En sådan blankett fordrar en särskild granskning jämförbar med

deklarationen för delägare i fåmansföretag. Enligt RSV:s bedömning ryms inte en

sådan kvalificerad granskning inom ramen för hanteringen av den förenklade

deklarationen.

 Regeringens strävan är att skattskyldiga som äger aktier i onoterade bolag och

som i dag lämnar förenklad självdeklaration skall kunna göra detta även i

fortsättningen. Skattskyldiga som omfattas av 3:12-reglerna skall redan enligt

nuvarande bestämmelser lämna särskild självdeklaration.

 För att underlätta för såväl den skattskyldige vid deklarerandet som för

skattemyndigheten vid granskningen bör uppgift om det enkelbeskattade utrymmet i

så stor utsträckning som möjligt förtryckas. Detta förutsätter att företaget

lämnar skattemyndigheten de upplysningar som är nödvändiga. Företaget har genom

aktieboken tillgång till uppgifter om vilka som är aktieägare och om hur stort

innehavet är (för de onoterade bolag som är avstämningsbolag kan dessa uppgifter

erhållas via VPC). Företaget har även tillgång till övriga relevanta uppgifter

med ett undantag och det avser den skattskyldiges anskaffningskostnad för

aktierna.

 Enligt regeringens mening bör det nu föreslagna systemet med lättnadsregler

kompletteras med bestämmelser om deklarations- och kontrolluppgiftsskyldighet.

Några sådana bestämmelser har inte föreslagits av FSU. Regeringen avser därför

att återkomma i denna del sedan frågan beretts inom Finansdepartementet. I det

sammanhanget kommer regeringen även att ta upp den ändring i 3 kap. 27 § LSK som

utredningen föreslog.

4.4.2 Ändringar i 3:12-reglerna

Regeringens förslag: Den karenstid som innebär att 3:12-reglerna skall tillämpas

under 10 år efter det att delägaren har upphört att vara aktivt verksam i

företaget sänks till 5 år.

 FSU:s förslag: Frågan behandlas inte i betänkandet.

 Remissinstanserna: Några remissinstanser anser att karenstiden skall sänkas.

Andra synpunkter som framställs är att syskon skall uteslutas ur när-

ståendekretsen.

 Skälen för regeringens förslag: De s.k. 3:12-reglerna har varit föremål för

ändringar ett antal gånger, senast hösten 1995. Vid det tillfället gjordes en

relativt omfattande redaktionell omarbetning av lagtexten. Reglerna har

alltsedan tillkomsten i samband med 1990 års skattereform kritiserats för att

vara svårförståeliga och komplexa. Det har också framförts krav på att en

översyn skall företas i syfte att förenkla regelsystemet. Regeringen har

tidigare uttalat att reglerna bör ses över sedan ställning tagits till detalj-

utformningen av lättnaden i beskattningen av bolagens vinster och att möjlig-

heten att förenkla systemet då skall beaktas (prop. 1995/96:222 s. 4.13).

 Frågan om en översyn av reglerna har tagits upp av ett antal remissinstanser.

Vissa har framfört att reglerna bör utformas annorlunda och hävdat att

tjänsteinkomstbeskattning av utdelat belopp inte bör ske om aktieägaren tagit ut

marknadsmässig lön. Ett förslag är att marknadsmässig lön skall anses föreligga

om lönen överstiger 10 basbelopp.

 Regeringen har redan tidigare slagit fast att de särskilda reglerna för be-

skattning av aktiva delägare i fåmansföretag skall finnas kvar. Det kan i

sammanhanget noteras att i de ursprungliga regler som infördes i 1990 års

skattereform fanns en undantagsregel som gjorde det möjligt för den skatt-

skyldige att visa att en reavinst vid försäljning av aktierna i ett fåmans-

företag inte skulle hänföras till hans arbetsinsatser i företaget. Den be-

stämmelsen slopades senare och ersattes med ett beloppstak som maximerar den

reavinst som skall redovisas som inkomst av tjänst (prop. 1990/91:54). Skälet

till att bestämmelsen slopades var att varken den skattskyldige eller

skattemyndigheterna har möjlighet att avgöra vad som egentligen är arbets- resp.

kapitalinkomst. I samband med att lönesummeregeln infördes under den föregående

regeringens mandatperiod gjordes den bedömningen att det inte är möjligt att

göra en prövning av vad som i varje enskilt fall skall anses utgöra en normal

lön och att det inte heller är möjligt att fastställa en rimlig schablon för

löneuttag (prop. 1993/94:234 s.77).

 Det bör även påpekas att det av några remissinstanser framförda förslaget att

en schablonmässigt fastställd marknadsmässig lön på exempelvis 10 basbelopp

innebär att arbetsinkomster i exempelvis konsultverksamhet överstigande 10

basbelopp kommer att kapitalbeskattas. Effekten skulle i många fall bli att

betydande arbetsinkomster varje år skulle undantas från tjänste-

inkomstbeskattning. För små företag med lägre lönsamhet innebär däremot ett

sådant förslag i många fall en försämring. Regeringen anser inte att det är

aktuellt med någon förändring i dessa regler.

 I frågan om en översyn av systemet i förenklingssyfte har regeringen redan i

anslutning till redovisningen av Lagrådets yttrande (se avsnitt 3) konstaterat

att en inte oväsentlig faktor i bedömningen av komplexiteten är att ett antal

ändringar skett i systemet sedan reglernas tillkomst. Systemet måste därför nu

få vara i kraft under ett par års tid utan att det genomförs ytterligare änd-

ringar. Först därefter är det möjligt att ta ställning till frågan om ändringar

bör göras i något eller några avseenden. Regeringen anser dock att det i ett

hänseende är motiverat att redan nu föreslå en regelförändring som även innebär

en förenkling och det gäller frågan om karenstiden.

 Utan särskilda karensregler i 3:12-reglerna skulle det vara möjligt att

upphöra med verksamheten och omedelbart eller i vart fall under påföljande

beskattningsår ta ut uppsamlade förvärvsinkomster som utdelning. I 3 § 12 mom.

SIL finns därför regler som innebär att de särskilda reglerna skall tillämpas

under en övergångstid av 10 år efter det att ägaren upphört att vara aktiv i

företaget.

 Regeringen gör den bedömningen att det är möjligt att sänka karenstiden till 5

år utan att det därigenom uppkommer någon beaktansvärd möjlighet till

skatteplanering. Som en konsekvens av förslaget om en sänkning av karenstiden

bör även den s.k. takbeloppsregeln justeras. Den bestämmelsen begränsar den del

av reavinsten som vid avyttring skall tas upp som intäkt av tjänst till högst

100 basbelopp. Hänsyn tas även till de reavinster som redovisats under en

tioårsperiod (och reavinster som under denna period har redovisats av närstående

till den skattskyldige.) Denna period bör sänkas till 5 år.

 Förslaget föranleder ändringar i 3 § 12 mom. SIL

5 Kvittning av förlust på onoterade aktier

Regeringens förslag: Förlust på onoterade aktier får kvittas mot vinst på

onoterade aktier.

 FSU:s förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig i frågan tillstyrker

förslaget. Vissa anser att kvittningsrätten skall utsträckas till vinster på

noterade aktier.

 Skälen för förslaget: Enligt gällande regler medges avdrag för förlust på

aktier i inkomstslaget kapital med 70 % av förlusten. Förlust på noterade aktier

får dock kvittas mot vinst på andra noterade aktier som uppkommit under samma

beskattningsår. Motsvarande regler gäller inte för förlust på onoterade aktier.

 Reglerna om kvotering av aktieförluster (avdragskvoteringen) infördes genom

1990 års skattereform. Om förluster behandlades symmetriskt i förhållande till

vinster skulle, framhölls det i propositionen (prop. 1989/90:110 s. 391), de

skattskyldiga kunna "plocka russinen ur kakan" genom att tidigt sälja egendom,

som minskat i värde, och vänta med att sälja egendom med värdestegring. Genom

förfarandet skulle en skattekredit uppkomma, som ansågs strida mot reformens mål

om likformig beskattning. Kvoteringen kunde, anfördes det i propositionen (samma

sida), antas inte i nämnvärd utsträckning försvåra företagens risk-

kapitalförsörjning. På annat ställe i propositionen (s. 428) anfördes i huvudsak

följande. En generell avdragsbegränsning till 70 % för reaförluster skulle

innebära en omotiverat hård behandling av aktieförsäljningar och det risktagande

som aktieinnehav är förenat med. Full kvittning av förluster mot vinster borde

därför medges i fråga om gruppen marknadsnoterade aktier (och värdepapper som

skall beskattas som aktier). Med hänsyn till de kontrollsvårigheter som ansågs

föreligga beträffande icke marknadsnoterade aktier och för att motverka

effekterna av tidig realisation av förluster och uppskjuten realisation av

vinster, fanns det anledning att behandla dessa aktier mindre generöst.

 Regeringen föreslår här att förlust på onoterade aktier får dras av mot vinst

på sådana aktier. Skälet är att all verksamhet i ett aktiebolag utgör en

förvärvskälla. Resultatet av olika verksamhetsgrenar i samma aktiebolag kan

därför utjämnas mot varandra. Det saknas därför anledning att bibehålla

kvoteringen vid kvittning av förlust på onoterade aktier. Någon ändring av

möjligheten att kvitta förlust på onoterade aktier mot vinst på noterade aktier

finns det däremot inte skäl att genomföra

 Förslaget tas in i 27 § 5 mom. SIL.

6 Övriga frågor

6.1 Tidigareläggning av riskkapitalavdragets slopande

Regeringens förslag: Skattereduktionen för riskkapitalinvesteringar slopas för

investeringar under år 1997.

 Skälen för regeringens förslag: Systemet med skattereduktion för risk-

kapitalinvesteringar (riskkapitalavdrag) tillkom som en provisorisk åtgärd i

avvaktan på permanenta åtgärder för att stimulera de små och medelstora

företagens försörjning med riskkapital (prop. 1995/96:109 s. 46). Systemet

tidsbegränsades till att gälla aktieköp under åren 1996 och 1997. När regeringen

i propositionen Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten till år 2000,

ändrade anslag för budgetåret 1995/96, finansiering m.m. aviserade att en

permanent lättnad i beskattningen av inkomster i mindre och medelstora företag

skulle genomföras redan fr.o.m. den 1 januari 1997 framhölls följaktligen att

riskkapitalavdraget borde slopas fr.o.m. samma dag (prop. 1995/96:222 s. 4.9).

 Enligt gällande regler medges skattereduktion för riskkapitalinvesteringar vid

1997 och 1998 års taxeringar. Skattereduktionen uppgår till 30 % av ett underlag

bestående av betalningar för nyemitterade aktier på sammanlagt 100 000 kr för de

två åren. Ansökan skall göras senast den 4 maj 1998. Avser ansökan aktier som

förvärvas under år 1996 och kommer ansökan in till skattemyndigheten senast den

2 maj 1997 tillgodoräknas skattereduktionen vid 1997 eller 1998 års taxering

efter vad som anges i ansökan. I annat fall medges skattereduktionen vid 1998

års taxering.

 Reglerna bör ändras så att skattereduktion endast medges för aktier som

betalas under år 1996. Den nuvarande avdragsramen om 100 000 kr bör kvarstå.

Likaså bör möjligheten att yrka skattereduktion vid 1998 års taxering behållas.

Det kan nämligen tänkas att det finns skattskyldiga som förvärvat aktier under

år 1996 i avsikt att helt eller delvis tillgodogöra sig skattereduktionen vid

1998 års taxering på grund av att reduktionen beräknas överstiga skatten vid

1997 års taxering.

 Regeringens förslag föranleder ändringar i 1 och 7 §§ lagen (1995:1623) om

skattereduktion för riskkapitalinvesteringar.

6.2 Begränsning av avdraget för avsättning till

periodiseringsfond

Regeringens förslag: Avdraget för avsättning till periodiseringsfond begränsas

till 20 procent av inkomsten.

 Skälen för regeringens förslag: Vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet

finns sedan 1995 års taxering en generell reserveringsmöjlighet, nämligen avdrag

för avsättning till periodiseringsfond enligt lagen (1993:1538) om

periodiseringsfonder. Avsättningsmöjligheten gäller både för juridiska och

fysiska personer. Avdrag medges för juridiska personer med högst 25 % av

beskattningsårets inkomst före avdraget. För enskilda näringsidkare medges

avdrag med högst 25 % av ett motsvarande inkomstunderlag. Avdraget skall

återföras till beskattning senast femte beskattningsåret efter avsättningsåret.

Avdraget ger alltså - förutom uppskjuten beskattning för en del av den intjänade

inkomsten - även en möjlighet till förlustutjämning bakåt under en femårsperiod.

 I regeringens proposition Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten till

år 2000, ändrade anslag för budgetåret 1995/96, finansiering m.m. (prop.

1995/96:222) aviserades att avdragsrätten vid avsättning till periodiseringsfond

borde begränsas av statsfinansiella skäl. En minskning av avdraget med fem

procentenheter till 20 % borde enligt den då gjorda bedömningen kunna ske utan

att några mer påtagliga olägenheter uppkommer. Begränsningen av avdragsrätten

skulle gälla fr.o.m. 1998 års taxering. Av propositionen framgår att samma

bedömning gjordes beträffande enskilda näringsidkares avsättningar.

 Näringslivets Skattedelegation anser att sänkningen av utrymmet för avsättning

till periodiseringsfond bör utgå eftersom förslaget enligt delegationen är

överfinansierat.

 Som framgår av avsnitt 7.3 är emellertid en sänkning av avdragsutrymmet med

fem procentenheter nödvändig för att finansiera de ifrågavarande skattelättna-

derna. Det kvarvarande avdragsutrymmet - 20 procent av inkomsten fem år i följd

- måste ändå betecknas som ett väl tilltaget reserveringsutrymme. Av samma skäl

finns det inte heller, såsom Svenska Bankföreningen hemställt i en framställning

hos Finansdepartementet (dnr Fi94/1205), anledning att ge kreditinstituten ökade

reserveringsmöjligheter. Regeringen vidhåller således den i prop. 1995/96:222

aviserade avdragsbegränsningen. Förslaget föranleder ändringar i 3 § lagen om

periodiseringsfonder.

6.3 Nuvärdesavskrivning

Regeringens bedömning: Nuvärdesavskrivning bör inte införas.

 Skälen för regeringens bedömning: Ett system med nuvärdesavskrivning skulle

innebära att företagen i stället för ordinarie avskrivningar omedelbart fick

möjlighet att göra engångsavdrag med ett belopp som motsvarar nuvärdet av de

skattemässiga avskrivningarna på tillgången. Ett förslag om nuvärdesavskrivning

och periodiseringsfonder presenterades i betänkandet Reformerad

företagsbeskattning (SOU 1989:34). Syftet med förslaget var att i ett system

utan investeringsfonder främja investeringar genom att förstärka företagens

likviditet och stimulera till risktagande. Förslaget mötte hård kritik under

remissbehandlingen. Företrädare för näringslivet var i huvudsak positiva, men

ansåg att förslaget borde gå längre. RSV avstyrkte förslaget med hänvisning till

att det öppnade möjligheter till skatteplanering och att reglerna var

komplicerade, administrativt betungande och internationellt avvikande.

Bokföringsnämnden avstyrkte med hänvisning till den bristande överensstämmelsen

mellan redovisning och beskattning.

 Vid genomförandet av skattereformen frångick man utredningens förslag såvitt

gällde nuvärdesavskrivning och periodiseringsfonder. I propositionen Reformerad

inkomst- och företagsbeskattning (prop. 1989/90:110 s. 541 f.) anfördes bl.a.

följande. Ett system med periodiseringsfonder och nuvärdesavskrivning skulle

utgöra ett komplicerande drag i beskattningen för såväl företag som

skattemyndigheter. Det skulle innebära nackdelar i form av redovisningsproblem

och svårigheter för externa bedömare, särskilt i ett internationellt perspektiv.

Vidare kunde det befaras att systemet skulle utnyttjas för skatteplanering och

skatteundandragande. Mot bakgrund av de förtjänster förslaget trots allt kunde

rymma borde dock frågan utredas vidare.

 Professor Jan[REDACTED_EFTERNAMN] fick därför i uppdrag att från ett nationalekonomiskt

perspektiv analysera de ekonomiska effekterna av systemet. Söderstens analys

omfattade förslagens likviditetsverkningar samt dess effekter för investeringars

lönsamhet och företagens risktagande. Enligt[REDACTED_EFTERNAMN] kan nuvärdesavskrivningen

sammanfattningsvis från likviditetssynpunkt sägas ge en temporär fördel. Vid

investeringstillfället tar företaget upp en skattekredit som sedan betalas av

genom högre skattebetalningar i framtiden på grund av bortfallande reguljära

avskrivningar. Likviditetsverkningarna påverkas av tillväxttakten i företagets

bruttoinvesteringar - ju högre tillväxttakt desto mer värd är nuvärdesavskriv-

ningen. För varje inflationstakt finns en kritisk tillväxtgräns över vilken den

effektiva skattebelastningen är lägre vid nuvärdesavskrivning än vid reguljär

avskrivning. Med ett givet nuvärdestal satt utifrån vissa inflations-

förväntningar blir investeringen lönsam om inflationstakten blir högre än vad

som antogs när nuvärdestalet bestämdes. Även när det gäller lönsamhetskalkyler

är finansieringskostnaden för den skattekredit som nuvärdesavskrivning ger

beroende av inflationstakten. En väsentlig slutsats är att eventuellt positiva

effekter på risktagandet i första hand är knutna till något slag av

periodiseringsfonder, inte till avskrivningsmetoden som sådan.

 Även Företagsskatteutredningen (FSU) fick i uppdrag att göra en förnyad

prövning. I betänkandet Fortsatt reformering av företagsbeskattningen, del 1

(SOU 1992:67 s. 65.) fann utredningen argumenten för såväl nuvärdesavskrivning

som periodiseringsfonder svaga. FSU avrådde från införande av såväl

periodiseringsfonder som nuvärdesavskrivning. FSU ansåg att ett system med

periodiseringsfonder kombinerade med nuvärdesavskrivning var ett sämre

alternativ än ett system med enbart periodiseringsfonder. I enlighet med sina

direktiv redovisade utredningen en ny modell för periodiseringsfonder.

 En förnyad genomgång av argumenten för och emot nuvärdesavskrivning och

periodiseringsfonder gjordes i en inom Finansdepartementet utarbetad promemoria,

Beskattning av enskild näringsverksamhet, m.m. Ändringar i bolagsbeskattningen

(Ds 1993:28 s. 225). En allmän uppfattning ansågs vara att positiva effekter av

periodiseringsfonder uppkommer även i förening med de vanliga

avskrivningsreglerna. Med hänsyn härtill och till den kritik som framförts mot

nuvärdesavskrivning avvisades tanken på en sådan avskrivningsmetod. I stället

redovisades ett nytt (tredje) förslag till periodiseringsfonder.

 Efter ett splittrat remissutfall redovisade den förra regeringen ett nytt

(fjärde) förslag till periodiseringsfonder i propositionen Fortsatt reformering

av företagsbeskattningen (prop. 1993/94:50 s. 209). I enlighet därmed

genomfördes det nu gällande systemet med periodiseringsfonder. Något förslag om

nuvärdesavskrivning lades inte fram i propositionen. Istället uttalades att

frågan borde beredas ytterligare. Även Skatteutskottet fann vid behandlingen av

propositionen det angeläget att bereda frågan ytterligare. Enligt utskottets

mening borde regeringen så snart som möjligt presentera resultatet av

beredningsarbetet. Utskottet framhöll dock att ett system med

nuvärdesavskrivning måste finansieras fullt ut (bet. 1993/94:SkU15 s. 155).

 FSU har vidare i sin senaste utredningsetapp snuddat vid ämnet. I sin

diskussion av generella tänkbara investeringsfrämjande åtgärder förkastar FSU

ett direktavdrag för investeringar (SOU 1996:119 s. 66).

 Efter fortsatt beredning av ärendet har regeringen inte kunnat finna några nya

argument eller omständigheter som talar för att nuvärdesavskrivning bör införas.

Tvärtom talar vårt deltagande i EU mot att vi inför nya särlösningar som markant

avviker från omvärlden.

 Nuvärdesavskrivning är ett instrument som motverkar inflationens urholkande

effekt på värdet av avskrivningarna. Vid låg inflation finns inga skäl för en

sådan värdesäkring.

 Fördelen med nuvärdesavskrivning kan sägas vara att den i någon mån kan

inverka positivt på företagens likviditet. Denna inverkan är dock mycket

begränsad. För företagens risktagande synes nuvärdesavskrivning inte alls ha

någon betydelse. Vad gäller lönsamheten för företagen resp. kostnaden för staten

är den förväntade inflationstakten av avgörande betydelse.

 Det nuvärdestal på 84 som Utredningen för reformerad företagsbeskattning

föreslog i sitt betänkande år 1989 motsvarar en nominell ränta efter skatt på

14,5 %. Vid förväntningar om låg eller ingen inflation bör nuvärdestalet sättas

lägre. Utifrån det satta nuvärdestalet kan företagen spekulera i huruvida

inflationen blir högre eller lägre än vad som antogs när nuvärdestalet

bestämdes. Blir inflationen högre tjänar företagen på att välja

nuvärdesavskrivning framför ordinarie avskrivning. Blir inflationen lägre bör de

välja ordinarie avskrivning. Regeringens ekonomiska politik är inriktad på att

sanera statsfinanserna, öka sysselsättningen och hålla tillbaka inflationen. Det

är olämpligt att genom nuvärdesavskrivning komplicera systemet och tillskapa en

nytt, numera tämligen obehövligt, inslag som kan störa företagens beteende.

 De skäl mot nuvärdesavskrivning som redovisats i det föregående kvarstår

alltjämt. Nuvärdesavskrivning skulle utgöra ett komplicerande inslag i

skattesystemet för såväl företag som skattemyndigheter. Det skulle innebära

redovisningsproblem och svårigheter för externa bedömare att värdera företag. I

internationellt hänseende skulle ett införande av nuvärdesavskrivning innebära

en kraftig avvikelse. Vidare utgör skattekrediter och andra begränsningar av

skattebasen främmande inslag i ett system med bred bas och låg skattesats. Det

kan också befaras att systemet skulle utnyttjas för skatteplanering och

skatteundandragande.

 Enligt regeringens bedömning står det klart att fördelarna med nuvärdes-

avskrivning inte på långt när uppväger de nackdelar som är förknippade med ett

sådant system. Regeringen har därför kommit till slutsatsen att ett system med

nuvärdesavskrivning inte bör införas och att det inte finns någon anledning till

ytterligare beredning av denna fråga.

6.4 Skattetillägg

Regeringens förslag: Undantagsregeln i taxeringslagen att skattetillägg inte

skall tas ut om rättelse av en oriktig uppgift i fråga om inkomst av tjänst

eller kapital har gjorts eller kunnat göras med ledning av kontrolluppgift skall

inte gälla i fråga om kontrolluppgift avseende avyttring av finansiellt

instrument enligt 3 kap. 32 c § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt 5 kap. 1 § första stycket taxerings-

lagen (1990:324, TL) skall skattetillägg påföras en skattskyldig som lämnat

oriktig uppgift i självdeklaration eller annat skriftligt meddelande som han

avgett till ledning för taxeringen. Skattetillägg tas enligt andra stycket vid

inkomstbeskattningen ut med 40 procent av den skatt som, om den oriktiga

uppgiften godtagits, inte skulle ha påförts honom. Enligt tredje stycket skall

skattetillägget i stället tas ut med 20 procent om den oriktiga uppgiften har

rättats eller hade kunnat rättas med ledning av kontrollmaterial som normalt är

tillgängligt för skattemyndigheten och som varit tillgängligt för myndigheten

före utgången av november månad taxeringsåret.

 5 kap. 4 § TL innehåller fyra undantag till bestämmelserna i 1 §. Enligt

första stycket punkt 2 skall skattetillägg inte tas ut vid rättelse av en

oriktig uppgift i fråga om inkomst av tjänst eller kapital om rättelsen gjorts

eller hade kunnat göras med ledning av kontrolluppgift som skall lämnas utan

föreläggande enligt LSK och som varit tillgänglig för myndigheten före utgången

av november månad taxeringsåret. Detta undantag gäller dock enligt andra stycket

inte i fråga om vissa kontrolluppgifter avseende bostadsrätter enligt 3 kap. 44

och 45 §§ LSK. Skälet till att denna undantagsregel införts är att uppgifterna i

sig inte är tillräckliga för att beräkna den skattepliktiga inkomsten i fråga.

Den skattskyldige måste därför själv redovisa uppgiften även i den förenklade

självdeklarationen. Detta innebär att om rättelse av oriktig uppgift gjorts med

ledning av en sådan kontrolluppgift skall skattetillägg tas ut med 20 procent

enligt bestämmelserna i 5 kap.1 § tredje stycket TL.

 Från och med 1997 års taxering skall värdepappersinstitut lämna

kontrolluppgift om avyttring av finansiellt instrument (3 kap. 32 c § LSK).

Kontrolluppgiften skall ta upp den ersättning som överenskommits vid avyttringen

efter avdrag för försäljningsprovision och liknande kostnader, antalet avyttrade

finansiella instrument samt slag och sort. På samma sätt som nyss nämnts i fråga

om bostadsrätter kan skattepliktig reavinst eller reaförlust inte beräknas

enbart med ledning av kontrolluppgiften och kan följaktligen inte heller

förtryckas i den förenklade självdeklarationen. Den skattskyldige måste således

även i dessa fall fortsättningsvis själv redovisa detta. Det framstår i sådana

fall naturligt att undantaget i 5 kap. 4 § första stycket 2 TL inte omfattar de

fall där kontrolluppgift enligt 3 kap. 32 c § LSK lämnats. Regeringen föreslår

därför att ett förtydligande i denna del intas i 5 kap. 4 § andra stycket TL.

7 Budgeteffekter och övriga ekonomiska effekter

I detta avsnitt redovisas inledningsvis de olika förslagens finansiella

effekter för den offentliga sektorn. Därefter beskrivs förslagens struktur-

effekter, dvs. hur skattebelastningen förväntas påverka olika slag av företag.

7.1 Lättnader i ägarbeskattningen

Vad gäller förslaget om en selektiv lättnad i ägarbeskattningen för onoterade

bolag har en utförlig redovisning av bedömningen av budgeteffekterna lämnats i

betänkandet från Företagsskatteutredningen. Då regeringens förslag i allt

väsentligt överensstämmer med utredningsförslaget saknas anledning att här lämna

en detaljerad redovisning av grunderna för den finansiella bedömningen.

 Utredningen beräknade den varaktiga kostnaden för förslaget till 3,43

miljarder kronor. I detta förslag exkluderades emellertid utländska onoterade

aktier från lättnad. I denna del avviker regeringens förslag från utredningens,

då vårt förslag innebär att sådana aktier får del av lättnaden. Detta motiverar

en viss uppjustering av den varaktiga kostnaden, som bedöms uppgå till 3,50

miljarder kronor. Av denna kostnad belöper 2,39 miljarder kronor på den lättnad

som är knuten till kapitalunderlaget. Resterande del av kostnaden, 1,11

miljarder kronor, beror på att en större del av lönesumman, 70 % i stället för

10 %, får läggas till det underlag som tillsammans med räntesatsen enligt 3 §

12 mom. SIL bestämmer fördelningen av utdelningar och reavinster mellan

inkomstslagen kapital och tjänst och att denna större del av lönesumman också

påverkar lättnadsutrymmet.

 Den finansiella kostnaden om 3,50 miljarder kronor avser den varaktiga

kostnaden för förslaget, där bl.a. den lägre skatten på reavinster beaktas. Vad

gäller effekterna knutna till reavinsterna kan dessa förväntas uppkomma med viss

tidsfördröjning. Det är svårt att periodisera dessa effekter och det är över

huvud taget svårt att bedöma i vilken utsträckning ägarna väljer att redan från

början utnyttja det maximala utrymmet för lättnad, bl.a. med tanke på att

reglerna medger att icke utnyttjat utrymme kan sparas till ett senare år och att

detta utrymme ränteuppräknas. I den redovisning som lämnas i tabell 7.1 av de

olika förslagens effekter för staten och den offentliga sektorn görs en

försiktig bedömning, innebärande att budgetförsvagningen för år 1998 beräknas

uppgå till 3,20 miljarder kronor för att därefter öka något.

 Det bör noteras att de effekter som redovisas i tabell 7.1 avser de kassa-

mässiga effekterna för staten och den offentliga sektorn. Detta är förklaringen

till att det inte uppkommer några effekter för år 1997 trots att de föreslagna

reglerna träder i kraft den 1 januari 1997. Eftersom lättnaden avser skatten på

utdelningar och reavinster på onoterade aktier kommer nämligen de kassamässiga

effekterna att inträffa först året efter inkomståret, vilket innebär att den

första effekten uppkommer först år 1998.

Tabell 7.1 Budgeteffekter av föreslagna åtgärder. Kassamässiga effekter för

staten och offentlig sektor åren 1997-2000 samt varaktiga effekter för offentlig

sektor. Miljarder kronor.

 Staten Offentlig sektor Varaktigt

 1997 1998 1999 2000 1997 1998 1999 2000

Lättnad i

ägarbeskattningen0,00-3,20-3,24-3,280,00 -3,20-3,24-3,28 -3,50

Begränsat

riskkapitalavdrag-0,210,400,020,01 -0,21 0,40 0,02 0,01 0,01

Begränsad

periodiseringsfond0,002,184,532,37 0,00 2,40 4,97 2,59 1,18

SUMMA -0,21-0,62 1,31 -0,90 -0,21 -0,40 1,75-0,68 -2,31

Administrativa kostnader

Riksskatteverket har i sitt remissyttrande angett att de administrativa kost-

naderna för ett genomförande av förslaget kan uppskattas till 65 miljoner kronor

första året och därefter ca 30 miljoner kronor per år. Det är bl.a. fråga om

kostnader för utökad deklarationsgranskning och framtagande av

informationsmaterial.

 Vad gäller införandeåret är det enligt regeringens mening uppenbart att

genomförandet av förslaget orsakar inte obetydligt merarbete för skatte-

myndigheterna, liksom även kostnader av annat slag, bl.a. för informations-

insatser. Enligt vad regeringen inhämtat finns det dock möjligheter att klara

genomförandet utan att övrig verksamhet påverkas genom att en del av anslags-

sparandet tas i anspråk för detta ändamål. Frågan om vilken omfattning

merarbetet kommer att ha efter införandeåret är mera svårbedömd. Det hänger

bl.a. samman med osäkerheten om i vilken utsträckning de nya reglerna kommer att

utnyttjas av de skattskyldiga. Regeringen är därför inte beredd att nu redovisa

någon bedömning av resurskonsekvenserna i ett längre perspektiv.

7.2 Tidigareläggning av slopande av riskkapitalavdraget

De förändrade reglerna för riskkapitalavdraget innebär att skattereduktion

enbart medges för aktier som förvärvats under år 1996. Som tidigare gäller att

skattereduktion kan åtnjutas vid 1997 eller 1998 års taxering. Den tidigare

beslutade avdragsramen om 100 000 kronor är oförändrad. Detta torde medföra att

avdrag till viss del kommer att tidigareläggas. Som framgår av tabell 7.1 medför

detta en viss budgetförsvagning för år 1997 som emellertid tas igen under år

1998. Den varaktiga inkomstförstärkningen utgörs av ränteeffekten av den

omperiodiserade kostnaden för avdraget och beräknas uppgå till 10 miljoner

kronor.

7.3 Begränsning av avdraget för avsättning till

periodiseringsfond

Förslaget innebär att den maximala avsättningen till periodiseringsfond fr.o.m.

1998 års taxering begränsas till 20 % av årsvinsten (tidigare 25 %). När

sysselsättningspropositionen presenterades i juni 1996 beräknades denna

regeländring medföra en inkomstförstärkning om 3 miljarder kronor för åren 1998

och 1999. Förnyade bedömningar, som bl.a. baseras på användande av data avseende

enskilda aktiebolag och information om företagens utnyttjande av gällande

regler, ger en något modifierad bild. För år 1998 beräknas inkomstförstärkningen

för offentlig sektor till 2,40 miljarder kronor medan effekten för år 1999 kan

beräknas till 4,97 miljarder kronor.

 Liksom vid den tidigare bedömningen beräknas de förändrade reglerna inte ge

några kassamässiga effekter för år 1997 beroende på att företagens betalningar

av preliminärskatt för detta år inte påverkas av regeländringen. Den förhöjda

effekten för år 1999 beror dels på fyllnadsbetalningar av skatt avseende år

1998, dels på att den förhöjda preliminärskatten på grund av regeländringen 1997

får genomslag först år 1999. Denna förhöjda effekt är enbart temporär, vilket

framgår av att den beräknade effekten för år 2000, 2,59 miljarder kronor,

ungefär ligger på nivån för år 1998.

 Den varaktiga effekten av regeländringen beräknas uppgå till 1,18 miljarder

kronor. Att den varaktiga effekten blir lägre än de första kalenderårseffekterna

beror på att lägre avsättningar till periodiseringsfond under inkomståren

1997-2001 delvis balanseras av att återföringen av fonder åren därefter blir

mindre, vilket ger en budgetförsvagning under dessa år. Den varaktiga effekten

utgörs i princip av räntan på de nuvärdeberäknade förändringarna av framtida

skattebetalningar.

 De nu föreslagna åtgärderna finansieras genom utnyttjande av resterande del av

den särskilda ram för åtgärder på företagsskatteområdet som avsattes hösten 1994

i prop. 1994/95:25 Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. Enligt den

redovisning som lämnades i prop. 1995/96:222 Vissa åtgärder för att halvera

arbetslösheten till år 2000, ändrade anslag för budgetåret 1995/96, finansiering

m.m. uppgår denna resterande ram för åren 1997-1999 till 0,8, 0,7 respektive

1,6 miljarder kronor. För åren därefter uppgår den outnyttjade ramen till ca 1,6

miljarder kronor.

7.4 Förslagens struktureffekter

Den föreslagna lättnaden i ägarbeskattningen för små och medelstora företag

finansieras delvis genom en begränsning i möjligheterna att göra avsättningar

till periodiseringsfonder. Sänkningen av periodiseringsfondsavsättningarna till

20% är en generell åtgärd som berör alla typer av företag. Utöver aktiebolagen

omfattas ekonomiska föreningar, handelsbolag och enskild näringsverksamhet. Mot

denna bakgrund är det av intresse att studera hur en lättnad i ägarbeskattningen

finansierad på detta sätt omfördelar skatteuttaget mellan olika grupper av

företag.

 Endast icke-finansiella företag har studerats med undantag för fördelningen av

nettoeffekterna efter ägarkategori. Här har enskilda näringsidkare och delägare

i handelsbolag tagits med.

Figur 1: Nettoeffekterna av skatteomläggningen för olika kategorier av

majoritetsägare. Mkr.

 I figur 1 visas nettoeffekterna av skatteomläggningen för olika kategorier av

majoritetsägare, dvs. företag i vilka minst 50 % av rösterna innehas av personer

som tillhör resp. ägarkategori.

 Av figuren framgår att det är fåpersonsägda företag med och fåpersonsägda

företag utan koncernanknytning som sammantaget får en lättnad. De som främst

bidrar till finansieringen är företag noterade på A-listan och företag i koncern

med dessa, samt utlandsägda företag. Vidare bidrar enskilda näringsidkare och

delägare i handelsbolag. De två gynnade ägarkategorierna har dock bidragit med

ca 34% av finansieringen genom begränsningen av periodi-

seringsfondsavsättningarna.

 I figur 2 visas nettoeffekterna av skatteomläggningen fördelat över bran-

scher. Av figuren framgår att fördelningen är relativt jämn. Den enda bransch

som missgynnas genom omläggningen är brytning av mineraliska produkter . De

branscher som gynnas mest är varuhandel, hotell och restaurang samt uppdrags-

verksamhet. De tjänsteorienterade branscherna gynnas i större utsträckning än de

varuproducerande branscherna.

Figur 2: Nettoeffekterna av skatteomläggningen för olika branscher. Mkr.

 Vad gäller fördelningen enligt storleksklass framgår denna av figur 3. För

företag med över 500 anställda innebär skatteomläggningen en nettoförlust. För

företagen i de mindre storleksklasserna innebär omläggningen ett nettotillskott.

Företag med mellan 10 och 49 anställda gynnas mest.

Figur 3: Nettoeffekterna av skatteomläggningen för företag fördelade efter

storlek. Mkr.

 Av figuren framgår att åtgärderna leder till en sänkning av kostnaderna för

små och medelstora företag och att sänkningen är störst för företag med mindre

än 200 anställda.

 6

8Författningskommentar

8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt

3 § 1 a mom.

I det nya momentets första stycke anges att utdelning på aktie i svenskt aktie-

bolag i viss utsträckning undantas från skatteplikt. Bestämmelserna i 3 §

behandlar inkomstslaget kapital och undantaget från skatteplikt gäller därför

endast när utdelning skall tas upp som intäkt av kapital, dvs. för fysiska per-

soner och dödsbon.

 Av andra stycket 1 framgår att lättnaden endast omfattar aktier i svenska

aktiebolag som inte är marknadsnoterade. Begreppet marknadsnoterad har här samma

innebörd som i 27 § 2 mom. andra stycket SIL. Förutom aktier som är noterade vid

svensk eller utländsk börs omfattar begreppet marknadsnoterad aktier som är

noterade på någon lista utanför börsen om det är fråga om annan kontinuerlig

notering av marknadsmässig omsättning som är allmänt tillgänglig . Däremot anses

aktier inte marknadsnoterade om ett erbjudande riktas till allmänheten vid

enstaka tillfälle att köpa aktier i bolaget.

 Enligt andra stycket 2 får det bolag som gett ut aktien inte i sin tur äga

aktier i noterade svenska och utländska företag. Denna begränsning gäller dock

endast i de fall innehavet under det räkenskapsår utdelningen avser eller något

av de fyra föregående räkenskapsåren någon gång uppgått till 25 % eller mer av

röstetalet eller av aktiekapitalet. Här beaktas även innehav via dotterbolag.

 I andra stycket 3 finns ett särskilt undantag för förvaltningsföretag om detta

äger marknadsnoterad aktie. Här beaktas innehav under det räkenskapsår som ut-

delningen avser. Begreppet förvaltningsföretag definieras i 7 § 8 mom. andra

stycket SIL. Undantaget i andra stycket 4 avser schablonbeskattade bostads-

aktiebolag.

 I momentet har begreppet marknadsnoterat av lagtekniska skäl knutits till

att bolaget är marknadsnoterat. Formellt är det emellertid aktierna i bolaget

som är marknadsnoterade. I tredje stycket finns därför en definition av ett

marknadsnoterat svenskt aktiebolag och en marknadsnoterad utländsk juridisk

person.

3 § 1 b mom.

Från skatteplikt undantas den del av det utdelade beloppet som ryms inom ett

lättnadsutrymme. Detta benämns i lagtexten lättnadsbeloppet efter mönster av

gränsbeloppet i 12 b mom. Beräkning görs alltid per aktie. I momentet finns

bestämmelser om hur lättnadsutrymmet skall beräknas. Räntesatsen utgör 65 % av

statslåneräntan. Eftersom statslåneräntan faställs med två decimaler är det

lämpligt att motsvarande gäller för denna räntesats. Löneunderlaget skall

beräknas enligt 12 d mom. första stycket. För aktieägare som skall tillämpa

3:12-reglerna gäller även villkoren i 12 d mom. andra och tredje styckena vilket

bl.a. innebär att aktieägare som är verksamma i företaget kan utnyttja löne-

underlaget endast under förutsättning att villkoret om eget löneuttag är

uppfyllt.

 Enligt andra stycket får ett lättnadsbelopp inte beräknas om aktien har

förvärvats under beskattningsåret och företaget tidigare under året lämnat

utdelning. Bestämmelsen gäller den nye ägarens möjlighet att beräkna ett

lättnadsbelopp för förvärvsåret.

 Anknytningen i tredje stycket till det anskaffningsvärde som skulle ha använts

vid en reavinstberäkning om aktien sålts vid utdelningstillfället innebär bl.a.

att den allmänna bestämmelsen om kontinuitet vid benefika förvärv gäller, dvs.

överlåtarens anskaffningsvärde övertas. Vid beräkning av lättnadsutrymmet får

användas en alternativ anskaffningskostnad enligt 12 c mom. andra och tredje

styckena, dvs. antingen en uppräknad anskaffningskostnad eller ett värde

beräknat med utgångspunkt i kapitalunderlaget. Här gäller även villkoret i

12 c mom. tredje stycket att kapitalunderlaget får användas endast under

förutsättning att metoden används för samtliga aktier i företaget som

aktieägaren förvärvat före ingången av år 1992.

3 § 1 c mom.

Om den lämnade utdelningen understiger lättnadsbeloppet får den outnyttjade

delen av lättnadsutrymmet sparas. För att skilja detta från begreppet sparad

utdelning som används inom 3:12-systemet används här uttrycket sparad lättnad .

Ett belopp motsvarande sparad lättnad får även läggas till underlaget för

beräkning av lättnadsbeloppet för nästa år.

 Ett exempel visar den använda tekniken.

 Aktieägaren har ett sammanlagt underlag för beräkning av lättnadsutrymme på

250 000 kr. Statslåneräntan antas vara 7 %. Lättnadssatsen blir då (65 % x 7 %=)

4,55 % och lättnadsbeloppet (4,55 % x 250 000=) 11 375 kr. Om bolaget år 1 inte

lämnar någon utdelning kommer hela lättnadsbeloppet att sparas. År 2 uppgår

underlaget för beräkning av lättnadsbeloppet till (250 000 + 11 375=) 261 375 kr

och lättnadsbeloppet till (4,55 % x 261 375=) 11 893 kr. Den sparade lättnaden

ökar dessutom lättnadsbeloppet som år 2 totalt kommer att uppgå till (11 893 +

11 375=) 23 268 kr.

 Av andra stycket framgår att sparad lättnad får övertas vid benefika förvärv.

3 § 1 d mom.

Möjlighet att beräknad sparad lättnad finns även när aktieägaren inte har

erhållit någon utdelning under beskattningsåret. Även i dessa fall gäller att

bolaget skall ha uppfyllt de villkor som finns i 1 a mom. andra stycket. Bolaget

får exempelvis inte vara marknadsnoterat. Begränsningarna i möjligheten för

bolaget att inneha marknadsnoterade aktier (1 a mom. andra stycket 2 och 3)

knyter an till det räkenskapår för vilket utdelning lämnas. I de fall utdelning

inte lämnas skall bedömningen av om detta villkor är uppfyllt avse förhållandena

under det räkenskapsår som avslutats närmast före ingången av den skattskyldiges

beskattningsår.

 I andra stycket anges tidpunkten för beräkning av lättnadsbelopp i det nu

avsedda fallet.

3 § 1 e mom.

Lättnadsreglerna tillämpas även i fråga om reavinst. Momentet har utformats i

enlighet med Lagrådets förslag. Undantaget från skatteplikt gäller den del av

reavinsten som svarar mot sparad lättnad som kvarstår outnyttjad vid

avyttringstillfället. I klargörande syfte anges att sparad lättnad får utnyttjas

endast i den mån den inte har utnyttjats vid utdelning på aktien. Villkoren i 1

a mom. andra stycket gäller endast vid beräkning av sparad lättnad. Finns

kvarstående sparad lättnad vid avyttringstillfället får den utnyttjas även om

bolaget då äger exempelvis 50 % av aktierna i ett marknadsnoterat bolag.

3 § 1 f mom.

Momentet innehåller en regel som blir tillämplig om ett bolag marknadsnoterar

sina aktier eller aktier av ett visst slag. Om notering sker efter utgången av

år 1996 gäller undantaget från skatteplikt under en period av 10 år från

noteringstidpunkten. Undantaget omfattar dock endast aktier som getts ut innan

bolaget marknadsnoterats eller som har förvärvats med stöd av sådana aktier.

Dessa aktier får därefter inte heller ha övergått till annan ägare på annat sätt

än genom ett benefikt förvärv. Kvarstående sparad lättnad vid utgången av

tioårsperioden får läggas till anskaffningskostnaden för aktien. Det tillägget

kommer att påverka det resultat som skall redovisas vid en försäljning av

aktien, oavsett om det är fråga om en reavinst eller en reaförlust.

3 § 1 g mom.

I momentet anges att lättnad i ägarbeskattningen gäller även i fråga om andelar

i andra ekonomiska föreningar än kooperativa föreningar. Detsamma gäller

utdelning och reavinst på andelar i utländska onoterade företag. En

förutsättning är att villkoren i 1 a mom. andra stycket är uppfyllda. I fråga om

utländska juridiska personer gäller även villkoret att det utländska företaget

är underkastat en inkomstbeskattning som är jämförlig med svensk

bolagsbeskattning.

 Vad som avses med jämförlig beskattning framgår av 7 § 8 mom. sjätte stycket

SIL. Enligt 7 § 8 mom. SIL är utdelning på ett näringsbetingat andelsinnehav

skattebefriad om den inkomstbeskattning som den utländska juridiska personen är

underkastad är jämförlig med den inkomstbeskattning som skulle ha skett enligt

svenska regler om inkomsten hade förvärvats av ett svenskt företag. I praktiken

är det fråga om att beskattning skall ha skett efter minst 15 % på ett underlag

beräknat enligt svenska regler. Enligt en presumtionsregel skall jämförlighets-

kravet anses uppfyllt i fråga om juridiska personer i ett land med vilket

Sverige ingått ett avtal om undvikande av dubbelbeskattning. Presumtionen gäller

dock endast om personens intäkter härrör från verksamhet i Sverige eller

avtalsland och verksamheten är underkastad normal inkomstskatt i det land eller

de länder där den bedrivs. Om personens intäkter endast till obetydlig del

härrör från verksamhet i andra länder eller från särskilt skattemässigt gynnad

verksamhet, skall den också anses underkastad jämförlig beskattning.

3 § 12 mom.

I 12-12 e mom. finns bestämmelser som tillämpas när en aktieägare i betydande

omfattning är verksam i ett fåmansföretag. Bestämmelserna reglerar i första hand

i vilken utsträckning utdelade belopp skall behandlas som intäkt av kapital.

Detta gäller för utdelning till den del den ryms inom ett utrymme för

kapitalinkomstbehandling. Överskjutande belopp tas upp som intäkt av tjänst. Av

den nu föreslagna hänvisningen i första stycket framgår att av den del av det

utdelade beloppet som hänförs till det kapitalinkomstbehandlade utrymmet

undantas viss del från skatteplikt.

 Ett exempel kan illustrera mekanismen.

 Aktieägaren har ett sammanlagt underlag för beräkning av det

kapitalinkomstbehandlade utrymmet på 250 000 kr. Statslåneräntan antas vara 7 %

vilket ger en räntesats på (7 % + 5 % =) 12 % för beräkning av det kapital-

inkomstbehandlade utrymmet. Detta blir 30 000 kr. Lättnadsutrymmet enligt 3 §

1 a mom. uppgår till (65% x 7 % x 250 000=) 11 375 kr. Det beloppet undantas

från skatteplikt och resterande del av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet

(30 000 - 11 375=) 18 625 kr beskattas som intäkt av kapital. Om utdelat belopp

överstiger 30 000 kr skall den överskjutande delen tas upp som intäkt av tjänst.

 Om utdelat belopp antas motsvara lättnadsbeloppet, 11 375 kr, får resterande

del av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet sparas inom 3:12-systemet.

Påföljande år kommer underlagen för beräkning av lättnadsutrymmet resp. det

kapitalinkomstbehandlade utrymmet inom 3:12 att vara olika. Lättnadsunderlaget

är 250 000 kr och lättnadsutrymmet (4,55 % x 250 000=) 11 375 kr. Vid beräkning

av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet får till underlaget läggas det sparade

beloppet på 18 625 kr. Det ger ett kapitalinkomstbehandlat utrymme på [12% x

(250 000 + 18 625)=] 32 235 kr. Det sparade utrymmet läggs till detta belopp.

Det belopp som år 2 behandlas som kapitalinkomst utgör således (32 235 +

18 625=) 50 860 kr, varav lättnadsbeloppet 11 375 kr undantas från beskattning.

3 § 12 a mom.

I momentet anges under vilka förutsättningar en aktie skall anses kvalificerad.

Är aktieägaren eller någon närstående verksam i betydande omfattning är aktien

kvalificerad. Här beaktas även verksamhet som förekommit under tidigare år och

det innebär att bestämmelserna i 3:12 blir tillämpliga under en viss karenstid

efter det att verksamheten har upphört. Den nuvarande karenstiden på 10 år

föreslås sänkt till 5 år vilket har föranlett ett antal ändringar i momentet.

3 § 12 b mom.

I första stycket har skett en redaktionell anpassning till motsvarande

bestämmelse i 1 b mom.

 I förtydligande syfte har i tredje stycket angetts att sparad utdelning får

övertas vid benefika förvärv. Sista meningen i nuvarande tredje stycket finns i

ett nytt fjärde stycke som utformats på samma sätt som 1 d mom.

 I det nya sista stycket finns bestämmelser som fått en ändrad lydelse i

förhållande till lagrådsremissen. Bestämmelserna är tillämpliga när lättnads-

beloppet beräknat enligt 1 b-1 d mom. överstiger gränsbeloppet. Detta kan in-

träffa någon enstaka gång när en passiv aktieägare har ett sparat lättnads-

utrymme och övergår till att bli aktivt verksam i företaget. Den del av det

utdelade beloppet som överstiger gränsbeloppet skulle utan särskilda regler

anses utgöra överskjutande utdelning som skall tas upp som intäkt av tjänst. Om

lättnadsbeloppet överstiger gränsbeloppet skall enligt den aktuella bestämmelsen

skillnaden minska utdelningen. Skillnadsbeloppet kommer därmed att behandlas som

intäkt av kapital och undantas från skatteplikt enligt bestämmelserna i

1 a mom. Första stycket första meningen i 12 b mom. tillämpas på det resterande

utdelningsbeloppet. Andra meningen innehåller en motsvarande bestämmelse i fråga

om reavinst. Det är således endast den del av reavinsten som överstiger sparad

lättnad som till hälften skall tas upp som intäkt av tjänst enligt femte stycket

första meningen. Ett annat sätt att uttrycka detta är att som intäkt av tjänst

skall tas upp hälften av den del av reavinsten som överstiger summan av sparad

utdelning och skillnaden mellan sparad lättnad och sparad utdelning.

3 § 12 d mom.

I momentet finns bestämmelser om löneunderlaget.

 I första stycket har införts ett tillägg som innebär att även lön för vilken

särskild löneskatt tagits ut likställs med lön som belagts med arbetsgivar-

avgifter och kan räknas in i löneunderlaget. Nuvarande andra stycket 2 har

flyttats till första stycket.

 Nuvarande andra stycket 1 har slopats vilket innebär att löneunderlaget får

utnyttjas även i de fall kapitalunderlaget används. Ändringen i andra stycket -

nuvarande andra stycket 3 - innebär att kravet att aktieägaren skall ta ut en

viss lägsta lön endast gäller aktieägare som i betydande omfattning är verksam i

företaget eller i ett dotterföretag. För aktieägare som skall tillämpa

3:12-reglerna på grund av att de är närstående till en aktiv delägare har kravet

på löneuttag slopats. För aktieägare som är verksamma i företaget har den s.k.

jämförelseregeln mjukats upp. Den lägsta lön som skall tas ut utgör det lägsta

av 120 % av den lön som betalats till den högsta betalde anställde i företaget

och ett belopp som svarar mot 10 basbelopp.

 Den s.k. takregel som tidigare fanns i andra stycket 4 har med ändrat innehåll

flyttats till tredje stycket. Det sammanlagda löneunderlaget får enligt den nya

takregeln inte överstiga 50 gånger den lön aktieägaren har tagit ut från bolaget

och dess dotterföretag.

3 § 12 e mom.

Ändringen följer av att karenstiden har sänkts till 5 år.

27 § 5 mom.

I momentet har införts en kvittningsrätt för förluster på icke marknadsnoterade

aktier från reavinst på sådana aktier. För att avdrag för förlust skall medges

skall det vara fråga om en verklig förlust. I de fall det är fråga om förlust på

andel i utländskt företag måste särskilda krav ställas på den skattskyldige att

visa att dett villkor är uppfyllt.

Övergångsregler

De nya reglerna tillämpas fr.o.m. 1998 års taxering. I ett hänseende skall

emellertid den gamla takregeln i 3 § 12 b mom. tillämpas även vid 1998 och

senare års taxeringar. Har den skattskyldige sålt några av aktierna under åren

1991 t.o.m. 1996 skall den tidigare gränsen för takregeln på 10 år tillämpas

även vid senare års avyttring. Det innebär att om reavinst har uppkommit vid en

tidigare avyttring skall den del av vinsten som tagits upp som intäkt av tjänst

tillgodoräknas när resterande aktier senare avyttras under en tioårsperiod.

 I andra stycket anges att undantag från skatteplikt enligt 3 § 1 a mom. gäller

även för utdelning och reavinst på aktier och andelar som enligt 3 § 12 mom. är

kvalificerade. Det är sådana aktier och andelar som inte omfattas av den

tioåriga övergångsbestämmelsen i 3 § 1 f mom. på grund av att bolaget har

marknadsnoterats före utgången av år 1996. Undantaget från skatteplikt gäller

alltså endast om utdelning och reavinst på aktien eller andelen behandlas enligt

bestämmelsen i 3 § 12 mom. Lättnad medges längst till och med år 2006 men den

upphör dessförinnan om aktien inte längre omfattas av regelsystemet i 3 §

12 mom.

8.2 Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324)

5 kap.

4 §

I andra stycket har intagits ett förtydligande som innebär att undantaget i

första stycket 2 från skattetillägg inte gäller när oriktig uppgift har kunnat

rättas med ledning av kontrolluppgift om avyttring av finansiella instrument

enligt 3 kap. 32 c § LSK.

8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1538) om

periodiseringsfonder

3 §

Genom ändringarna i första och andra styckena begränsas avdraget för avsättning

till periodiseringsfond.

8.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:1623) om

skattereduktion för riskkapitalinvesteringar

1 §

Genom ändringen i andra stycket begränsas lagen till att enbart gälla förvärv av

aktier under år 1996.

7 §

I andra stycket görs en följdändring med anledning av att skattereduktionen

begränsas till att avse enbart aktier som förvärvas under år 1996.

 7

 8

 9

 10

 11

Förteckning över de remissinstanser som avgett yttrande över

Företagsskatteutredningens betänkande (SOU 1996:119)

Lättnad i dubbelbeskattningen av mindre företags inkomster

Efter remiss har yttrande över betänkandet inkommit från Riksskatteverket,

Riksbanken, Svea hovrätt, Kammarrätten i Göteborg, Konkurrensverket,

Riksrevisionsverket, Handelshögskolan i Stockholm, Juridiska fakulteten vid

Uppsala universitet, Byggentreprenörerna, Centralorganisationen SACO, Föreningen

Auktoriserade Revisorer FAR, Företagarnas riksorganisation, Grossistförbundet

Svensk Handel, Landsorganisationen i Sverige, Lantbrukarnas Riksförbund, Svenska

arbetsgivareföreningen, Svenska Bankföreningen, Svenska Revisorsamfundet SRS,

Sveriges Advokatsamfund, Sveriges Fastighetsägareförbund, Sveriges Industriför-

bund, Sveriges Köpmannaförbund, Sveriges Redovisningskonsulters förbund,

Tjänstemännens Centralorganisation, Värdepapperscentralen VPC AB,

Aktiefrämjandet och Sveriges Aktiesparares Riksförbund.

 Yttrande har också inkommit från Fondbolagens Förening, Stockholms Handels-

kammare, Svensk industriförening och Föreningen Den nya Välfärden.

 Riksskatteverket har till sitt yttrande fogat yttranden som inhämtats från

skattemyndigheterna i Stockholms, Jönköpings, Malmöhus, Göteborgs och Bohus,

Värmlands och Västernorrlands län.

 Sveriges Industriförbund, Svensk Industriförening och Stockholms

Handelskammare har åberopat yttrande från Näringslivets Skattedelegation.

Svenska Arbetsgivareföreningen och Svenska Bankföreningen har förutom egna

yttranden åberopat detta yttrande.

 12

Remitterade lagförslag

1 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt1

 dels att 3 § 12, 12 a, 12 b, 12 d och 12 e mom. samt 27 § 5 mom. skall ha

följande lydelse,

 dels att det i 3 § skall införas två nya moment, 1 a mom. och 1 b mom., av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

3 §

-------------------------------------------------------

-------------------------------------------------------

 1 a mom. Utdelning och

 realisationsvinst på aktie

 i svenskt aktiebolag un-

 dantas från skatteplikt i

 den utsträckning som anges

 i detta moment. Som

 förutsättning gäller dock

 1. att bolaget inte är

 marknadsnoterat,

 2. att bolaget under det

 räkenskapsår som beslutet om

 utdelning avser eller

 under något av de fyra före-

 gående räkenskapsåren inte -

 direkt eller genom dotter-

 företag - ägt aktier eller

 andelar med en röst- eller

 kapitalandel på 25 procent

 eller mer i ett svenskt

 marknadsnoterat bolag

 eller en marknadsnoterad

 utländsk juridisk person,

 3. att bolaget, om det är

 ett förvaltningsföretag,

 under det räkenskapsår som

 beslutet om utdelning

 avser inte ägt någon aktie i

 ett svenskt mark-

 nadsnoterat bolag eller en

 marknadsnoterad utländsk

 juridisk person,

 4. att bolaget inte är

 ett sådant bostadsaktie-

 bolag som avses i 2 §

 7 mom.

 Det belopp som undantas

 från skatteplikt (lättnads-

 beloppet) beräknas som 65

 procent av statslåneräntan

 vid utgången av november

 året före beskattningsåret

 multiplicerad med summan

 av anskaffningskostnaden

 för aktien och 70 procent

 av ett löneunderlag beräknat

 enligt 12 d mom. första

 stycket. Är aktien en sådan

 kvalificerad aktie som

 avses i 12 a mom.

 tillämpas även 12 d mom.

 andra och tredje stycke-

 na. Har aktien förvärvats

 under beskattningsåret och

 har bolaget tidigare under

 året lämnat utdelning får den

 nya ägaren inte beräkna något

 lättnadsbelopp.

 Med anskaffningskostnad

 avses det anskaffningsvärde

 som skulle ha använts vid

 beräkning av realisations-

 vinst, om aktien avyttrats

 vid tidpunkten för ut-

 delningen. För aktie som

 har förvärvats före ingången

 av år 1990 respektive

 ingången av år 1992 får

 bestämmelserna i 12 c mom.

 andra respektive tredje

 styckena tillämpas.

 Understiger utdelningen

 lättnadsbeloppet sparas

 återstående belopp (sparad

 lättnad) och ökar det lätt-

 nadsbelopp som beräknas

 nästa år. Vid beräkning av

 lättnadsbeloppet läggs spa-

 rad lättnad också till

 anskaffningskostnaden för

 aktien. Har bolaget inte

 lämnat någon utdelning, be-

 räknas lättnadsbelopp och

 sparad lättnad vid beskatt-

 ningsårets utgång. Övergår

 aktien till annan ägare på

 annat sätt än genom köp, byte

 eller därmed jämförligt förvärv

 övertas sparad lättnad av

 den nya ägaren.

 Uppkommer reali-

 sationsvinst vid avyttring

 av aktie undantas ett be-

 lopp som svarar mot sparad

 lättnad från skatteplikt.

 Har ett bolag marknads-

 noterats efter utgången av

 år 1996, gäller

 bestämmelserna i detta

 moment för utdelning och

 realisationsvinst på aktie

 i bolaget till och med det

 tionde året efter det år då

 noteringen skedde. Detta

 gäller dock endast aktier

 som getts ut före tid-

 punkten för notering eller

 som har förvärvats med stöd

 av sådan aktie. Aktien får

 därefter inte ha övergått

 till annan ägare genom köp,

 byte eller därmed jämförligt

 förvärv. Kvarstående sparad

 lättnad vid utgången av det

 tionde året får läggas till

 anskaffningskostnaden för

 aktien.

 Utgör aktie sådan

 kvalificerad aktie som

 avses i 12 mom. tillämpas

 bestämmelserna i

 första-femte styckena även

 om bolaget har marknads-

 noterats före utgången av år

 1996.

 Ett bolag är mark-

 nadsnoterat och en utländsk

 juridisk person är

 marknadsnoterad om någon

 aktie i bolaget och andel

 i den utländska juridiska

 personen är marknadsnote-

 rad.

 1 b mom.Bestämmelserna i

 1 a mom. gäller även andel i

 annan svensk ekonomisk

 förening än sådan kooperativ

 förening som avses i 2 §

 8 mom. De gäller även andel

 i en utländsk juridisk per-

 son under förutsättning

 1. att företaget inte är

 marknadsnoterat,

 2. att företaget under

 det räkenskapsår som

 beslutet om utdelning

 avser eller under något av

 de fyra föregående räken-

 skapsåren inte - direkt

 eller genom dotterföretag -

 ägt aktier eller andelar

-------------------------------------------------------

med en röst- eller kapital-

andel på 25 procent eller

mer i ett svenskt marknads-

noterat bolag eller en

marknadsnoterad utländsk

juridisk person,

 3. att den utländska

juridiska personen är under-

kastad sådan jämförlig

inkomstbeskattning som av-

ses i 7 § 8 mom sjätte

stycket 2.

-------------------------------------------------------

 12 mom.2 Fysisk person 12 mom. Fysisk person

och dödsbo som äger kvali- och dödsbo som äger kvali-

ficerad aktie i ett ficerad aktie i ett

fåmansföretag skall i den fåmansföretag skall i den

omfattning som anges i omfattning som anges i

12 a-12 e mom. ta upp ut- 12 a- 12 e mom. ta upp

delning på sådan aktie som utdelning på sådan aktie som

intäkt av tjänst i stället förintäkt av tjänst i stället för

intäkt av kapital. Detsamma intäkt av kapital. Detsamma

gäller realisationsvinst vid gäller realisationsvinst

avyttring av sådan aktie. vid avyttring av sådan

 aktie. Av 1 a mom. framgår

 att utdelning och

 realisationsvinst i viss

 omfattning undantas från

 skatteplikt.

 Närmare bestämmelser finns i

 - 12 a mom. om tillämpningsområdet,

 - 12 b mom. om behandlingen av utdelning och realisationsvinst,

 - 12 d mom. om ökning av anskaffningskostnaden med löneunderlag,

 - 12 e mom. om visst undantag från tillämpningen.

 Vad som i första stycket sägs om aktie i ett fåmansföretag gäller också andel

i ett sådant företag. Med aktie och andel likställs andra sådana av företaget

utgivna finansiella instrument som avses i 27 § 1 mom. För sådana instrument får

dock 12 c och 12 d mom. inte tillämpas.

 12 a mom.3 En aktie i ett fåmansföretag anses kvalificerad, om

-------------------------------------------------------

 1. aktieägaren eller någon

denne närstående varit

verksam i företaget i

betydande omfattning under

beskattningsåret eller något

av de tio beskattningsår som

närmast föregått beskatt-

ningsåret, eller under någon

del av denna tidsperiod

varit verksam i betydande

omfattning i ett annat

fåmansföretag som bedriver

samma eller likartad verk-

samhet, eller

 2. företaget - direkt

eller genom förmedling av

juridisk person - äger

aktier i ett annat fåmans-

företag i vilket aktieägaren

eller någon denne närstående

varit verksam i betydande

omfattning under beskatt-

ningsåret eller något av de

tio beskattningsår som när-

mast föregått beskattnings-

året.

 Upphör ett företag som

avses i första stycket att

vara fåmansföretag, anses en

aktie ändå kvalificerad under

förutsättning att aktieägaren

eller någon denne närstående

ägde aktien när företaget upp-

hörde att vara fåmansföretag

eller förvärvat den med stöd

av sådan aktie. Aktien anses

dock kvalificerad längst

under tio beskattningsår

efter det år då företaget upp-

hörde att vara fåmansföretag.

 Vad som förstås med fåmans-

företag, ägare och närstående

framgår av punkt 14 av

anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen

(1928:370). Vid bedömningen

av om ett fåmansföretag före-

ligger jämställs utländska

juridiska personer med

svenska aktiebolag och

svenska ekonomiska före-

ningar. Vidare skall vid

bedömningen av om ett fåtal

personer äger aktierna i ett

företag sådana ägare anses som

en person, som själva eller

genom någon närstående är eller

under något av de tio

beskattningsår som närmast

föregått beskattningsåret har

varit verksamma i företaget

i betydande omfattning.

-------------------------------------------------------

 1. aktieägaren eller någon

denne närstående varit

verksam i företaget i

betydande omfattning under

beskattningsåret eller något

av de fem beskattningsår som

närmast föregått

beskattningsåret, eller un-

der någon del av denna tids-

period varit verksam i

betydande omfattning i ett

annat fåmansföretag som be-

driver samma eller likartad

verksamhet, eller

 2. företaget - direkt

eller genom förmedling av

juridisk person - äger

aktier i ett annat fåmans-

företag i vilket aktieägaren

eller någon denne närstående

varit verksam i betydande

omfattning under beskatt-

ningsåret eller något av de

fem beskattningsår som när-

mast föregått beskattnings-

året.

 Upphör ett företag som

avses i första stycket att

vara fåmansföretag, anses en

aktie ändå kvalificerad under

förutsättning att aktieägaren

eller någon denne närstående

ägde aktien när företaget upp-

hörde att vara fåmansföretag

eller förvärvat den med stöd

av sådan aktie. Aktien anses

dock kvalificerad längst

under fem beskattningsår

efter det år då företaget upp-

hörde att vara fåmansföretag.

 Vad som förstås med fåmans-

företag, ägare och närstående

framgår av punkt 14 av

anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen

(1928:370). Vid bedömningen

av om ett fåmansföretag

föreligger jämställs utländska

juridiska personer med

svenska aktiebolag och

svenska ekonomiska före-

ningar. Vidare skall vid

bedömningen av om ett fåtal

personer äger aktierna i ett

företag sådana ägare anses som

en person, som själva eller

genom någon närstående är eller

under något av de fem

beskattningsår som närmast

föregått beskattningsåret har

varit verksamma i företaget

i betydande omfattning.

 Avlider ägaren till en kvalificerad aktie, anses aktien kvalificerad även hos

den avlidnes dödsbo. Delägare i dödsboet jämställs då med närstående.

-------------------------------------------------------

 12 b mom.4 Överstiger ut-

delningen på en kvalificerad

aktie det gränsbelopp som

anges i det följande tas

överskjutande belopp upp som

intäkt av tjänst. Gräns-

beloppet utgörs av anskaff-

ningskostnaden för aktien

multiplicerad med statslåne-

räntan vid utgången av novem-

ber året före beskattningsåret

med tillägg av fem procent-

enheter. Vid beräkning av

gränsbeloppet för andra

finansiella instrument än

aktier och andelar begränsas

tillägget till statslåneräntan

till en procentenhet. Av-

yttras efter utdelning

aktien till närstående, skall

denne ta upp ytterligare

utdelning som lämnas under

året som intäkt av tjänst.

-------------------------------------------------------

 12 b mom. Överstiger ut-

delningen på en kvalificerad

aktie det gränsbelopp som

anges i det följande tas

överskjutande belopp upp som

intäkt av tjänst. Gräns-

beloppet utgörs av anskaff-

ningskostnaden för aktien

multiplicerad med statslåne-

räntan vid utgången av novem-

ber året före beskattningsåret

med tillägg av fem procent-

enheter. Vid beräkning av

gränsbeloppet för andra

finansiella instrument än

aktier och andelar begränsas

tillägget till statslåneräntan

till en procentenhet. Har

aktien förvärvats under

beskattningsåret från när-

stående och har bolaget

tidigare under året lämnat

utdelning får något gräns-

belopp inte beräknas. Ytter-

ligare utdelning som lämnas

under året skall tas upp som

intäkt av tjänst.

 Med anskaffningskostnad avses det anskaffningsvärde som skulle ha använts vid

beräkning av realisationsvinsten, om aktien avyttrats vid tidpunkten för utdel-

ningen. Som utdelning behandlas även vinst som uppkommit vid nedsättning av

aktiekapitalet i företaget genom inlösen av aktier.

-------------------------------------------------------

 Understiger utdelningen

gränsbeloppet sparas

återstående belopp (sparad

utdelning) och ökar det

gränsbelopp som beräknas nästa

år. Vid beräkning av gräns-

beloppet läggs sparad utdel-

ning också till anskaff-

ningskostnaden för aktien.

Har företaget inte lämnat

någon utdelning beräknas

gränsbelopp och sparad

utdelning vid beskattnings-

årets utgång.

 Uppkommer reali-

sationsvinst vid avyttring

av en kvalificerad aktie

skall hälften av den del av

vinsten som överstiger

sparad utdelning tas upp

som intäkt av tjänst. Som

intäkt av tjänst skall dock

högst tas upp ett sammanlagt

belopp som för aktieägaren

och denne närstående under

avyttringsåret och de tio

beskattningsår som närmast

föregått beskattningsåret

uppgår till 100 gånger det

basbelopp som gäller för av-

yttringsåret enligt lagen

(1962:381) om allmän

försäkring.

 Om aktieägarens make eller

- såvitt gäller aktieägare

under 18 år - förälder är eller

under någon del av den

senaste tioårsperioden i be-

tydande omfattning har

varit verksam i företag som

avses i 12 a mom. första

stycket och om aktieägarens

beskattningsbara förvärvs-

inkomst, med bortseende från

det belopp som enligt

bestämmelserna i första-

fjärde styckena skall tas

upp som intäkt av tjänst, un-

derstiger makens eller

förälderns beskattningsbara

förvärvsinkomst, skall vid

beräkning enligt 10 § av

skatt på tjänsteintäkten

aktieägarens beskattnings-

bara förvärvsinkomst, innan

tjänsteintäkten beaktas,

anses motsvara makens eller

förälderns beskattningsbara

förvärvsinkomst.

-------------------------------------------------------

 Understiger utdelningen

gränsbeloppet sparas

återstående belopp (sparad

utdelning) och ökar det

gränsbelopp som beräknas nästa

år. Vid beräkning av gräns-

beloppet läggs sparad utdel-

ning också till anskaff-

ningskostnaden för aktien.

Har företaget inte lämnat

någon utdelning beräknas

gränsbelopp och sparad

utdelning vid beskattnings-

årets utgång. Övergår aktien

till annan ägare på annat sätt

än genom köp, byte eller

därmed jämförligt förvärv övertas

sparad utdelning av den nya

ägaren.

 Uppkommer reali-

sationsvinst vid avyttring

av en kvalificerad aktie

skall hälften av den del av

vinsten som överstiger

sparad utdelning tas upp

som intäkt av tjänst. Som

intäkt av tjänst skall dock

högst tas upp ett sammanlagt

belopp som för aktieägaren

och denne närstående under

avyttringsåret och de fem

beskattningsår som närmast

föregått beskattningsåret

uppgår till 100 gånger det

basbelopp som gäller för av-

yttringsåret enligt lagen

(1962:381) om allmän

försäkring.

 Om aktieägarens make eller

- såvitt gäller aktieägare

under 18 år - förälder är eller

under någon del av den

senaste femårsperioden i be-

tydande omfattning har

varit verksam i företag som

avses i 12 a mom. första

stycket och om aktieägarens

beskattningsbara förvärvs-

inkomst, med bortseende från

det belopp som enligt

bestämmelserna i första-

fjärde styckena skall tas

upp som intäkt av tjänst, un-

derstiger makens eller

förälderns beskattningsbara

förvärvsinkomst, skall vid

beräkning enligt 10 § av

skatt på tjänsteintäkten

aktieägarens beskattnings-

bara förvärvsinkomst, innan

tjänsteintäkten beaktas,

anses motsvara makens eller

förälderns beskattningsbara

förvärvsinkomst.

 Är lättnadsbeloppet beräknat

enligt 1 a mom. större än

gränsbeloppet skall skill-

naden tas upp som intäkt av

kapital.

-------------------------------------------------------

 12 d mom.5 Vid beräkning

av gränsbeloppet enligt 12 b

mom. får till anskaffnings-

kostnaden för aktien läggas

10 procent av ett löneunder-

lag. Löneunderlaget beräknas

på grundval av sådan ersätt-

ning som ingår i underlag för

beräkning av avgifter enligt

2 kap. 3 § lagen (1981:691)

om socialavgifter och som

under året före beskattnings-

året har utgått till arbets-

tagarna i företaget och i

dess dotterföretag. Av er-

sättning till arbetstagare i

dotterföretag som inte är

helägt får medräknas så stor

del av beloppet som svarar

mot moderföretagets andel av

antalet aktier eller ande-

lar i dotterföretaget. Löne-

underlaget utgörs av den del

av det sammanlagda ersätt-

ningsbeloppet som överstiger

ett belopp motsvarande tio

gånger det basbelopp enligt

lagen (1962:381) om allmän

försäkring som gällde året före

beskattningsåret fördelat med

lika belopp på aktierna i

företaget.

-------------------------------------------------------

 12 d mom. Vid beräkning av

gränsbeloppet enligt 12 b

mom. får till anskaff-

ningskostnaden för aktien

läggas 70 procent av ett

löneunderlag. Löneunderlaget

beräknas på grundval av sådan

ersättning som ingår i under-

lag för beräkning av avgifter

enligt 2 kap. 3 § lagen

(1981:691) om socialavgif-

ter och 1 § lagen (1990:659)

om särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster och som

under året före beskattnings-

året har utgått till arbets-

tagarna i företaget och i

dess dotterföretag. Av

ersättning till arbetstagare

i dotterföretag som inte är

helägt får medräknas så stor

del av beloppet som svarar

mot moderföretagets andel av

antalet aktier eller ande-

lar i dotterföretaget. Er-

sättning till arbetstagare

som innehar sådant av före-

taget utgivet finansiellt

instrument som avses i 27 §

1 mom. får inte beaktas om

12 mom. är tillämpligt på

utdelning eller vinst som är

hänförlig till instrumentet.

Ersättning som täcks av ett

statligt bidrag för löne-

kostnader får inte heller

beaktas. Löneunderlaget ut-

görs av den del av det

sammanlagda ersättnings-

beloppet som överstiger ett

belopp motsvarande tio

gånger det basbelopp enligt

lagen (1962:381) om allmän

försäkring som gällde året före

beskattningsåret fördelat

med lika belopp på aktierna

i företaget.

-------------------------------------------------------

 Vid tillämpning av första

stycket gäller följande.

 1. Anskaffningskostnaden

för aktien får inte beräknas

enligt 12 c mom. tredje

stycket.

 2. Ersättning till arbets-

tagare som innehar sådant av

företaget utgivet finan-

siellt instrument som avses

i 27 § 1 mom. får inte be-

aktas om 12 mom. är tillämp-

ligt på utdelning eller

vinst som är hänförlig till

instrumentet. Ersättning som

täcks av ett statligt bidrag

för lönekostnader får inte

heller beaktas.

 3. Aktieägaren skall för

året före beskattningsåret ha

erhållit sådan ersättning som

ingår i underlag för beräkning

av avgifter enligt 2 kap.

3 § lagen om socialavgifter

från företaget eller dess

dotterföretag med ett belopp

som sammanlagt inte under-

stiger 150 procent av den

högsta ersättning som samma år

har betalats ut till en

arbetstagare och som får

räknas in i det underlag som

ligger till grund för beräk-

ning av löneunderlaget.

 4. Den sammanlagda ökning

av gränsbeloppet som upp-

kommer genom tillägg av löne-

underlaget får inte överstiga

sådan ersättning till

aktieägaren som avses i 3.

-------------------------------------------------------

 Har aktieägaren i be-

tydande omfattning varit

verksam i företaget eller i

dess dotterföretag får löne-

underlaget läggas till

anskaffningskostnaden

endast om aktieägaren för året

före beskattningsåret från

företagen har erhållit sådan

ersättning som ingår i under-

lag för beräkning av avgifter

enligt 2 kap. 3 § lagen om

socialavgifter och 1 § lagen

om särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster med ett

belopp som sammanlagt inte

understiger det lägsta av

 1. 120 procent av den

högsta ersättning som samma år

har betalats ut till en

arbetstagare och som får

räknas in i det underlag som

ligger till grund för beräk-

ning av löneunderlaget och

 2. ett belopp som svarar

mot 10 gånger det basbelopp

enligt lagen om allmän för-

säkring som gällde för året före

beskattningsåret.

 För aktieägare som avses i

föregående stycke får det

sammanlagda löneunderlaget

inte överstiga ett belopp

som svarar mot 50 gånger den

ersättning som aktieägaren för

året före beskattningsåret er-

hållit från företagen och som

ingår i underlaget för

beräkning av avgifter enligt

2 kap. 3 § lagen om social-

avgifter och 1 § lagen om

särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster.

 Med innehav av sådana finansiella instrument i ett fåmansföretag som avses i

27 § 1 mom. likställs innehav av finansiella instrument i ett annat företag inom

samma koncern.

-------------------------------------------------------

 12 e mom.6 Om aktieägaren 12 e mom. Om aktieägaren

visar att utomstående i be- visar att utomstående i be-

tydande omfattning äger del tydande omfattning äger del

i företaget och har rätt tilli företaget och har rätt

utdelning, skall bestämmel- till utdelning, skall be-

serna i 12 b mom. inte stämmelserna i 12 b mom.

tillämpas, om inte särskilda inte tillämpas, om inte

skäl föreligger. Härvid särskilda skäl föreligger.

beaktas även förhållandena Härvid beaktas även för-

under de tio beskattningsår hållandena under de fem

som närmast föregått beskatt-beskattningsår som närmast

ningsåret. föregått beskattningsåret.

 Med företag avses det Med företag avses det

företag i vilket aktieägaren företag i vilket aktieägaren

eller denne närstående i eller denne närstående i

betydande omfattning varit betydande omfattning varit

verksam under beskattnings- verksam under

året eller något av de tio beskattningsåret eller något

beskattningsår som närmast av de fem beskattningsår

föregått beskattningsåret. Medsom närmast föregått beskatt-

utomstående avses annan än ningsåret. Med utomstående

fysisk person och dödsbo som avses annan än fysisk per-

- direkt eller genom förmed- son och dödsbo som - direkt

ling av juridisk person - eller genom förmedling av

äger kvalificerad aktie i juridisk person - äger

företaget eller i ett annat kvalificerad aktie i

fåmansföretag som avses i företaget eller i ett annat

12 a mom. första stycket. fåmansföretag som avses i

 12 a mom. första stycket.

27 §

-------------------------------------------------------

 5 mom.7 Förlust på mark-

nadsnoterad tillgång som

avses i 1 mom. får dras av

från realisationsvinst på

marknadsnoterad sådan

tillgång. I fråga om andel i

värdepappersfond gäller detta

endast om värdet av fondens

innehav av sådana tillgångar

som avses i 1 mom. inte

annat än tillfälligtvis

understigit tre fjärdedelar

av fondförmögenheten. Av

förlust som inte dragits av

mot vinst på marknadsnoterad

egendom eller av förlust på

egendom som inte är

marknadsnoterad får 70 pro-

cent dras av.

-------------------------------------------------------

 5 mom. Förlust på marknads-

noterad tillgång som avses i

1 mom. får dras av från

realisationsvinst på

marknadsnoterad sådan

tillgång. I fråga om andel i

värdepappersfond gäller detta

endast om värdet av fondens

innehav av sådana tillgångar

som avses i 1 mom. inte

annat än tillfälligtvis

understigit tre fjärdedelar

av fondförmögenheten. Förlust

på aktie som inte är mark-

nadsnoterad får dras av från

realisationsvinst på sådan

aktie. Av förlust som inte

dragits av mot vinst får 70

procent dras av.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas första gången vid

1998 års taxering. Har den skattskyldige eller någon denne närstående under

något av beskattningsåren 1991-1996 avyttrat del av aktierna eller andelarna i

företaget tillämpas äldre bestämmelser i 3 § 12 b mom. fjärde stycket vid 1998

och senare års taxeringar vid avyttring av resterande del av aktierna eller

andelarna.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770.

2 Senaste lydelse 1995:1626.

3 Senaste lydelse 1995:1626.

4 Senaste lydelse 1995:1626.

5 Senaste lydelse 1995:1626.

6 Senaste lydelse 1995:1626.

7 Senaste lydelse 1994:1859.

 13

2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1538) om

periodiseringsfonder

 Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §1

-------------------------------------------------------

 För juridisk person får För juridisk person får

avdrag för avsättning till avdrag för avsättning till

periodiseringsfond uppgå periodiseringsfond uppgå

till högst 25 procent av till högst 20 procent av

inkomsten för beskatt- inkomsten för beskatt-

ningsåret före avdraget. Vad ningsåret före avdraget. Vad

som sagts nu gäller dock ej som sagts nu gäller dock ej

dödsbo. dödsbo.

 I fråga om fysisk person I fråga om fysisk person

och dödsbo får avdraget uppgåoch dödsbo får avdraget uppgå

till högst 25 procent av ett till högst 20 procent av

positivt belopp som ett positivt belopp som

motsvarar inkomsten eller motsvarar inkomsten eller

underskottet av förvärvskällanunderskottet av

enligt lagen (1947:576) om förvärvskällan enligt lagen

statlig (1947:576) om statlig

inkomstskatt före avdrag för inkomstskatt före avdrag för

avsättning till periodi- avsättning till periodi-

seringsfond med följande seringsfond med följande

justeringar. justeringar.

 Som tillkommande poster räknas avdrag för egenavgifter enligt punkt 19 av

anvisningarna till 23 § kommunalskattelagen (1928:370) och avdrag på grund av

ökning av expansionsmedel enligt 2 § lagen (1993:1537) om expansionsmedel.

 Som avgående poster räknas sjukpenning och liknande ersättningar, återfört

avdrag för egenavgifter enligt punkterna 11 och 13 av anvisningarna till 22 §

kommunalskattelagen och intäkt på grund av minskning av expansionsmedel enligt 2

§ lagen om expansionsmedel.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas i fråga om be-

skattningsår som avslutas efter den 31 december 1996.

1 Senaste lydelse 1994:785.

 14

3 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1623) om

skattereduktion för riskkapitalinvesteringar

 Härigenom föreskrivs att 1 och 7 §§ lagen (1995:1623) om skattereduktion för

riskkapitalinvesteringar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 Skattereduktion enligt denna lag medges fysisk person som mot betalning i

pengar förvärvar aktier, om de förutsättningar som följer av 2-5 §§ är uppfyllda

eller kan antas bli uppfyllda.

-------------------------------------------------------

 Underlag för skatte- Underlag för skatte-

reduktion är betalningar reduktion är betalningar

enligt första stycket under enligt första stycket under

åren 1996 och 1997. I under- år 1996. I underlaget får

laget får inräknas inräknas betalningar om

betalningar om sammanlagt sammanlagt högst 100 000

högst 100 000 kronor. Betal- kronor. Betalningar för

ningar för förvärv av ny- förvärv av nyemitterade

emitterade aktier får dock aktier får dock inte inräk-

inte inräknas i underlaget nas i underlaget till den

till den del nyemissionen del nyemissionen avser

avser höjning av aktie- höjning av aktiekapitalet

kapitalet till ett belopp till ett belopp motsvaran-

motsvarande 100 000 kronor de 100 000 kronor eller

eller motsvarar nedsättning motsvarar nedsättning av

av aktiekapitalet eller aktiekapitalet eller

reservfonden som skett reservfonden som skett

efter den 1 januari 1995. efter den 1 januari 1995.

 Skattereduktionen utgör 30 procent av underlaget men medges endast om

underlaget sammantaget uppgår till minst 10 000 kronor.

 7 §

 Ansökan om skattereduktion görs skriftligen hos en skattemyndighet senast den

4 maj 1998.

-------------------------------------------------------

 Om en ansökan om skatte- Om en ansökan om skatte-

reduktion har kommit in reduktion har kommit in

senast den 2 maj 1997 och senast den 2 maj 1997

avser förvärv av aktier som skall skattereduktion

betalats under år 1996 skall tillgodoräknas vid

skattereduktion tillgodo- debitering av skatt på

räknas vid debitering av grund av 1997 eller 1998

skatt på grund av 1997 eller års taxering efter vad som

1998 års taxering efter vad anges i ansökan. Kommer

som anges i ansökan. Kommer ansökan in senare

ansökan in senare tillgodo- tillgodoräknas

räknas skattereduktionen vid skattereduktionen vid

debitering av skatt på grund debitering av skatt på

av 1998 års taxering. grund av 1998 års taxering.

-------------------------------------------------------

Ansökan skall innehålla uppgift om sökandens namn, bostadsadress och

personnummer samt en försäkran om att sökanden avser att behålla aktierna till

utgången av femte beskattningsåret efter det år aktierna förvärvats.

 Ett intyg utfärdat av det bolag som gett ut aktierna skall bifogas ansökan.

Intyget skall innehålla

 1.uppgift om bolagets namn, organisationsnummer och säte,

 2.uppgift om antalet av den skattskyldige förvärvade aktier, vad som betalats

för aktierna och om när full betalning i pengar erlades,

 3.en försäkran om att det inte föreligger något sådant förhållande som enligt

1 § andra stycket sista meningen, 3, 4 eller 5 § utgör hinder för skatte-

reduktion och

 4.uppgift om hur betalningen för aktierna har investerats eller förbrukats.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 15

LAGRÅDET

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1996-10-23

Närvarande: justitierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], f.d. presidenten i Försäkrings-

överdomstolen Leif[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Leif Lindstam.

Enligt en lagrådsremiss den 17 oktober 1996 (Finansdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1.lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

2.lag om ändring i lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder,

3.lag om ändring i lagen (1995:1623) om skattereduktion för riskkapital-

investeringar.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Ingrid Melbi.

 Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag om ändring i lagen om statlig inkomstskatt

Förslaget innebär att det införs vissa lättnader i beskattningen av utdelning

och reavinst på aktier i onoterade svenska och utländska företag. Enligt vad som

anges i remissprotokollet syftar förslaget bl.a. till att stimulera investe-

ringar i små och medelstora företag. Genom att företagen får ett incitament att

i högre grad än i dag finansiera investeringar med eget kapital kan det enligt

remissprotokollet väntas uppstå positiva effekter på företagens soliditet, något

som innebär att de blir bättre rustade att möta svängningar i ekonomin.

 Lagrådet saknar för sin del möjlighet att bedöma i vad mån de angivna syftena

med lagförslaget kan antas bli tillgodosedda. Det finns emellertid anledning att

kommentera den lagtekniska utformningen av förslaget.

 Det remitterade lagförslaget överensstämmer i allt väsentligt med det förslag

som lades fram av 1992 års företagsskatteutredning i betänkandet SOU 1996:119.

Under remissbehandlingen anmärkte flera remissinstanser på att förslaget var

alltför komplicerat. Till dessa remissinstanser hörde Riksskatteverket, som

ansåg att förslaget skulle medföra högst betydande informations-, hanterings-

och kontrollproblem för skatteförvaltningen. I motsvarande utsträckning kunde

det enligt Riksskatteverkets mening förutsättas att reglerna skulle bli svåra

att förstå och tillämpa för deklaranterna. Med hänsyn till det föreslagna

regelsystemets komplexitet ansåg sig Riksskatteverket inte kunna tillstyrka att

förslaget lades till grund för lagstiftning.

 Lagrådet kan i stor utsträckning ansluta sig till Riksskatteverkets syn-

punkter. Redan nu är de bestämmelser som rör företagsbeskattning i vissa

avseenden mycket svårtillgängliga. Detta gäller bl.a. de speciella reglerna för

aktiva aktieägare i fåmansföretag. Att nu ytterligare öka regelsystemets

komplexitet inger starka betänkligheter.

 Regeringen har i detta sammanhang, liksom vid andra tillfällen när reglerna om

företagsbeskattning har föreslagits bli ändrade, hänvisat till att

skattelagskommittén (Fi 1991:03) arbetar med en mera systematisk översyn av

inkomstskatteförfattningarna och att det, i avvaktan på resultatet av kommitténs

arbete, inte finns så stor anledning att vidta särskilda åtgärder beträffande

regelsystemets lagtekniska utformning.

 Även med beaktande av att de nu föreslagna reglerna efter en tid kan komma att

förtydligas anser Lagrådet att reglerna är så svårtillgängliga att det starkt

kan ifrågasättas om de bör föranleda lagstiftning.

 Om det ändå anses att det remitterade lagförslaget bör genomföras, förordar

Lagrådet att lagtexten justeras på några punkter.

3 § 1 a mom.

I upptakten till första stycket sägs att "utdelning och realisationsvinst" på

aktie i svenskt aktiebolag undantas från skatteplikt i den utsträckning som

anges i 1 a mom. Såväl första styckets fortsättning som andra - fjärde styckena

tar emellertid enbart sikte på den situationen att det är fråga om utdelning på

aktie, medan frågan om undantag från skatteplikt vid realisationsvinst behandlas

i femte stycket. Med hänsyn härtill föreslår Lagrådet att orden "och realisa-

tionsvinst" i inledningen till första stycket får utgå.

 I fjärde stycket har tagits in bestämmelser om s.k. sparad lättnad m.m.

Lagrådet anser att bestämmelserna bör förtydligas. Det finns bl.a. anledning att

ha utförligare regler om beräkning av lättnadsbelopp för år då bolaget inte har

lämnat någon utdelning. Det bör framgå att spärreglerna i 1 a mom. första

stycket 1-4 är tillämpliga även i denna situation. Härvid bör man lämpligen, i

stället för "det räkenskapsår som beslutet om utdelning avser" (1 a mom. första

stycket punkterna 2 och 3), tala om " det räkenskapsår som har avslutats närmast

före ingången av den skattskyldiges beskattningsår". Riksskatteverket har i sitt

remissyttrande föreslagit en liknande formulering.

 Även bestämmelsen i femte stycket om undantag av ett belopp vid realisa-

tionsvinst bör enligt Lagrådets mening göras tydligare. Det bör sålunda

uttryckligen framgå att ett belopp som svarar mot sparad lättnad får undantas

endast i den mån lättnaden inte har utnyttjats för undantag från skatteplikt vid

utdelning på aktien.

Sammantagna är bestämmelserna i 3 § 1 a mom. mycket omfattande. De avser också

flera olika situationer. Med hänsyn härtill anser Lagrådet att bestämmelserna

bör omstruktureras och delas upp på ett antal olika moment, 1 a-1 f mom.

 Lagrådet förordar att momenten får följande lydelse:

 1 a mom. Utdelning på aktie i svenskt aktiebolag undantas från skatteplikt i

den utsträckning som anges i 1b-1d mom.

 Som förutsättning gäller

 1. att bolaget inte är marknadsnoterat,

 2. att bolaget under det räkenskapsår som beslutet om utdelning avser eller

under något av de fyra föregående räkenskapsåren inte - direkt eller genom

dotterföretag - ägt aktier eller andelar med en röst- eller kapitalandel på 25

procent eller mer i ett svenskt marknadsnoterat bolag eller en marknadsnoterad

utländsk juridisk person,

 3. att bolaget, om det är ett förvaltningsföretag, under det räkenskapsår som

beslutet om utdelning avser inte ägt någon aktie eller andel i ett svenskt mark-

nadsnoterat bolag eller en marknadsnoterad utländsk juridisk person,

 4. att bolaget inte är ett sådant bostadsaktiebolag som avses i 2 § 7 mom.

 Ett bolag är marknadsnoterat och en utländsk juridisk person är mark-

nadsnoterad, om någon aktie i bolaget eller andel i den utländska juridiska

personen är marknadsnoterad enligt 27 § 2 mom. andra stycket.

 1 b mom. Det belopp som undantas från skatteplikt (lättnadsbeloppet) beräknas

som 65 procent av statslåneräntan vid utgången av november året före beskatt-

ningsåret multiplicerad med summan av anskaffningskostnaden för aktien och

70 procent av ett löneunderlag beräknat enligt 12 d mom. första stycket. Är ak-

tien en sådan kvalificerad aktie som avses i 12 a mom. tillämpas även 12 d

mom. andra och tredje styckena.

 Har aktien förvärvats under beskattningsåret och har bolaget tidigare under

året lämnat utdelning, får den nye ägaren inte beräkna något lättnadsbelopp.

 Med anskaffningskostnad avses det anskaffningsvärde som skulle ha använts vid

beräkning av realisationsvinst, om aktien avyttrats vid tidpunkten för ut-

delningen. För aktie som har förvärvats före ingången av år 1990 respektive

ingången av år 1992 får bestämmelserna i 12 c mom. andra respektive tredje

styckena tillämpas.

 1 c mom. Understiger utdelningen lättnadsbeloppet, sparas återstående belopp

(sparad lättnad) och ökar det lättnadsbelopp som beräknas för nästa år. Vid

beräkning av lättnadsbeloppet för det året läggs sparad lättnad också till an-

skaffningskostnaden för aktien.

 Övergår aktien till en annan ägare på annat sätt än genom köp, byte eller där-

med jämförligt förvärv, övertas sparad lättnad av den nye ägaren.

 1 d mom. Lättnadsbelopp beräknas också för år då bolaget inte har lämnat någon

utdelning. En förutsättning är att villkoren i 1 a mom. andra stycket är upp-

fyllda. Härvid skall vad som sägs i 1 a mom. andra stycket 2 och 3 om

räkenskapsår som beslutet om utdelning avser i stället gälla det räkenskapsår

som har avslutats närmast före ingången av den skattskyldiges beskattningsår.

 Beräkning av lättnadsbelopp enligt första stycket sker vid beskattningsårets

utgång, och beloppet behandlas som sparad lättnad för nästa år.

 1 e mom. Uppkommer realisationsvinst vid avyttring av aktie, undantas ett

belopp som svarar mot sparad lättnad från skatteplikt, i den mån lättnaden inte

har utnyttjats vid utdelning på aktien.

 1 f mom. Har ett bolag marknadsnoterats efter utgången av år 1996, gäller

bestämmelserna i 1 a- 1 e mom. för utdelning och realisationsvinst på aktie i

bolaget till och med det tionde året efter det år då noteringen skedde. Detta

gäller dock endast aktier som har getts ut före tidpunkten för notering eller

som har förvärvats med stöd av sådan aktie. Aktien får därefter inte ha övergått

till en annan ägare genom köp, byte eller därmed jämförligt förvärv. Kvarstående

sparad lättnad vid utgången av det tionde året får läggas till anskaffningskost-

naden för aktien.

 Utgör aktie sådan kvalificerad aktie som avses i 12 mom., tillämpas be-

stämmelserna i 1 a-1 e mom. även om bolaget har marknadsnoterats före utgången

av år 1996.

3 § 1 b mom.

Godtas Lagrådets förslag till uppdelning av bestämmelserna i 3 § 1 a mom. på

olika moment, får 3 § 1 b mom. i det remitterade förslaget betecknas 3 § 1 g

mom. Vidare bör momentet inledas med orden "Bestämmelserna i 1 a - 1 f mom.

...."

 I punkterna 1 och 2 bör ordet "företaget" bytas ut mot "den utländska

juridiska personen" (jfr punkt 3).

12 b mom.

Genomförs Lagrådets förslag till utbyggnad och omstrukturering av bestämmelserna

3 § 1 a mom. fjärde stycket, bör bestämmelserna i 12 b mom. tredje stycket

ändras på motsvarande sätt.

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

 16

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 31 oktober 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1996/97:45 Lättnad i ägarbeskattningen i små

och medelstora företag.

 17

 18