Regeringens proposition

2000/01:11

Utfärdande och återkallelse av F-skattsedel

Prop.

2000/01:11

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 7 september 2000

Lena Hjelm-Wallén

 Bosse[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att brister i redovisning och betalning av

utländska skatter och avgifter motsvarande de skatter och avgifter som

betalas enligt skattebetalningslagen också skall beaktas vid en ansökan

om F-skattsedel och vid återkallelse av sådan skattsedel.

De nya reglerna föreslås träda i kraft den 1 januari 2001.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) 4

3 Ärendet och dess beredning 5

4 Om utfärdande och återkallelse av F-skattsedel 5

4.1 Allmänt 5

4.2 Utfärdande och återkallelse 6

5 Utökad kontroll vid utfärdande och återkallelse av F-skattsedel 7

6 Ikraftträdande och kostnader 8

7 Författningskommentar 10

Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian Om utfärdande och

återkallelse av F-skattsedel 11

Bilaga 2 Promemorians förslag till lagtext 12

Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser beträffande promemorian

Om utfärdande och återkallelse av F-skattsedel 13

Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag 14

Bilaga 5 Lagrådets yttrande 16

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 7 september 2000 18

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om

ändring i skattebetalningslagen (1997:483).

2 Förslag till lag om ändring i

skattebetalningslagen (1997:483)

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 13 § skattebetalningslagen (1997:483)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

13 §

Skattemyndigheten skall återkalla en F-skattsedel, om innehavaren

1. begär att skattsedeln skall återkallas,

2. upphör att bedriva näringsverksamhet här i landet,

3. inte följer villkor som har meddelats enligt 9 § eller på annat sätt

missbrukar sin F-skattsedel och missbruket inte är obetydligt,

4. inte följer ett föreläggande att lämna särskild självdeklaration eller, i

fråga om handelsbolag, uppgifter som avses i 2 kap. 25 § lagen

(1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, eller endast lämnar

en handling med så bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte kan

ligga till grund för taxering,

5. brister i redovisning eller

betalning av skatt enligt denna lag

i en utsträckning som inte är

obetydlig,

5. brister i redovisning eller

betalning av skatt enligt denna lag

eller motsvarande utländsk skatt i

en utsträckning som inte är

obetydlig,

6. har meddelats näringsförbud,

7. är i konkurs,

8. är eller har varit företagsledare i ett fåmansföretag eller i ett

fåmanshandelsbolag och det finns eller fanns förutsättningar att återkalla

företagets eller bolagets F-skattsedel på grund av ett förhållande som kan

hänföras till företagsledaren, eller

9. är ett fåmansföretag eller ett fåmanshandelsbolag och en

företagsledare i företaget eller bolaget har handlat på ett sådant sätt att en

F-skattsedel inte får utfärdas för företagsledaren på grund av ett

förhållande som avses i 3 8.

_________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001.

3 Ärendet och dess beredning

Allmänt

I en promemoria som upprättats inom Finansdepartementet i juni 2000

föreslås att skattebetalningslagens regler om F-skattsedel skall ändras på

så sätt att det vid utfärdande och återkallelse av sådan skattsedel också

skall beaktas brister i redovisning eller betalning av utländska skatter. En

sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians förslag

till lagtext finns i bilaga 2.

Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remiss-

instanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena har

upprättats och finns tillgänglig i Finansdepartementet (dnr Fi 2000/2355).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 24 augusti 2000 att inhämta Lagrådets yttrande

över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i

bilaga 5.

I lagrådsremissen fanns även ett förslag om en möjlighet för

skattemyndigheten att vid en ansökan om F-skattsedel förelägga

sökanden att inkomma med nödvändiga handlingar. Med hänsyn till vad

Lagrådet anfört och att skattemyndigheten alltid kan anmoda sökanden

att inkomma med nödvändiga handlingar läggs inget förslag i denna del.

4 Om utfärdande och återkallelse av F-

skattsedel

4.1 Allmänt

Reglerna om F-skattsedel infördes i uppbördslagen (1953:272) den 1

januari 1993 (SFS 1992:680). Syftet med en sådan särskild skattsedel för

företagare var att skapa klarare regler om skyldigheten att betala

preliminär skatt och socialavgifter (jfr prop. 1991/92:112 s. 76 f.). Vid

införandet av skattebetalningslagen (1997:483) överflyttades reglerna om

utfärdande och återkallelse av F-skattsedel i princip oförändrade från

uppbördslagen till 4 kap. skattebetalningslagen. Lagen tillämpades när

det gäller F-skatt och särskild A-skatt första gången på skatt som avsåg

inkomståret 1998.

Skattebetalningslagens tillämpningsområde framgår av 1 kap. 1 och

2 §§. Där anges att lagen gäller vid bestämmande, debitering,

redovisning och betalning av bl.a. sådana skatter eller avgifter som avses

i 1 kap. 1 § första stycket taxeringslagen (1990:324), lagen (1981:691)

om socialavgifter och mervärdesskattelagen (1994:200).

4.2 Utfärdande och återkallelse

Enligt 4 kap. 7 § skattebetalningslagen skall en F-skattsedel efter

ansökan utfärdas för den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att

bedriva näringsverksamhet här i landet, såvida det inte finns skälig

anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att

bedrivas. Paragrafen är generellt tillämplig på alla som ansöker om F-

skattsedel, oavsett sökandens nationella eller skattemässiga hemvist.

Undantag från huvudregeln att F-skattsedel skall utfärdas till den som

uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet finns

i 4 kap. 8, 10 och 11 §§.

Det första undantaget gäller den situationen att en näringsidkare

tidigare haft en F-skattsedel. För den som vid utgången av närmast

föregående inkomstår hade en F-skattsedel skall enligt 4 kap. 8 § en ny

skattsedel utfärdas utan att ansökan görs. En F-skattsedel får dock enligt

4 kap. 10 § inte utfärdas för en delägare i ett handelsbolag enbart på

grund av delägarens intäkter från bolaget.

I 4 kap. 11 § anges ytterligare ett antal situationer i vilka en F-

skattsedel inte får utfärdas. Gemensamt för de angivna situationerna är

att de hänvisar till grunderna för återkallelse i 4 kap. 13 §. Den använda

tekniken medför således att återkallelsegrunderna även är tillämpliga för

att vägra en sökande att få F-skattsedel. Enligt 4 kap. 11 § första stycket

3 gäller att en F-skattsedel inte får utfärdas för den som tidigare inte haft

någon F-skattsedel men som skulle ha fått en sådan skattsedel återkallad

på grund av något förhållande som anges i 4 kap. 13 §.

Bland de grunder för återkallelse som anges i 4 kap. 13 § är ett flertal

neutrala på så sätt att de objektivt sett omfattar alla näringsidkare med F-

skattsedel oavsett innehavarens nationella eller skattemässiga hemvist.

Som exempel kan nämnas det förhållandet att innehavaren upphör att

bedriva näringsverksamhet här i landet eller att innehavaren själv begär

att skattsedeln skall återkallas (4 kap. 13 § 1 och 2) .

I 4 kap. 13 § 5 anges att om innehavaren brister i redovisning eller

betalning av skatt i en utsträckning som inte är obetydlig, skall en F-

skattsedel återkallas. Det skall röra sig om skatter vilka skall redovisas

och betalas enligt skattebetalningslagen. Vilka dessa är framgår av 1 kap.

1 och 2 §§. Med skatter likställs vissa avgifter (jfr 1 kap. 4 §). Bland de

skatter och avgifter som skall beaktas kan nämnas inkomstskatt,

mervärdesskatt och socialavgifter. Det är således endast fråga om

bristande redovisning och betalning av svenska skatter och avgifter som

kan beaktas vid en prövning av en ansökan om F-skattsedel och vid

återkallelse av sådan skattsedel.

5 Utökad kontroll vid utfärdande och

återkallelse av F-skattsedel

Regeringens förslag: Vid en ansökan om F-skattsedel och vid

återkallelse av sådan F-skattsedel skall också beaktas om

näringsidkaren i fråga brister i redovisning eller betalning av

utländska skatter och avgifter motsvarande de som betalas enligt

skattebetalningslagen.

Promemorians förslag överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget.

Riksskatteverket, Svenska Arbetsgivareföreningen och Näringslivets

nämnd för regelgranskning har dock framfört synpunkter på förfarandet

för kontroll.

Skälen för regeringens förslag: Reglerna om utfärdande och

återkallelse av F-skattsedel tillkom som redan framgått före Sveriges

inträde i EU. Efter Sveriges medlemskap har antalet utländska

näringsidkare som ansöker om F-skattsedel ökat. Det är främst fråga om

personer som uppger att de avser att bedriva näringsverksamhet på egen

hand utan anställda. Likaså har medlemskapet underlättat för svenska

näringsidkare att söka sig utomlands för att bedriva verksamhet.

Merparten av de utländska näringsidkare som i dagsläget ansöker om F-

skattsedel är hemmahörande i ett EU-land eller ett land som träffat

associeringsavtal med EU. När etableringen av utländska näringsidkare i

Sverige har ökat har det också uppmärksammats att kontrollen av de

utländska näringsidkarna inte kunnat göras lika noggrann som den som

görs av de svenska näringsidkarna. Detta beror på den nuvarande

utformningen av skattebetalningslagen och gäller främst när

näringsidkaren brister i redovisning och betalning av skatter och avgifter

i hemlandet. Detsamma gäller beträffande de näringsidkare som

återvänder till Sverige efter att ha bedrivit näringsverksamhet utomlands

en period under vilken skatter och avgifter skulle ha betalats i utlandet.

Vad gäller inkomstskatt, sociala avgifter m.m. som skall betalas av den

utländske näringsidkaren i dennes hemland finns det alltså i dag inga

möjligheter vid en ansökan om F-skattsedel eller vid återkallelse av

sådan skattsedel att beakta att näringsidkaren i fråga inte betalat dessa

skatter och avgifter. Det är ju endast svenska skatter som betalas enligt

skattebetalningslagen som i dag får beaktas. Även de svenska

näringsidkare vilka tidigare verkat i utlandet och som, efter att ha bosatt

sig i Sverige, anses obegränsat skattskyldiga här i landet kan ha

betydande skatteskulder utomlands utan att detta får beaktas vid en

ansökan om F-skattsedel.

De krav som är uppställda för att inneha en F-skattsedel syftar främst

till att förhindra att möjligheten att själv ansvara för redovisning och

betalning av preliminär skatt och socialavgifter missbrukas. Syftet med

en återkallelse av en F-skattsedel är i första hand att i ett enskilt fall

åstadkomma en säkrare och effektivare betalning av skatter och avgifter.

Det finns för svensk del inget förstahandsintresse av att åstadkomma en

säkrare och effektivare betalning av utländska skatter och avgifter, vilket

är den främsta anledningen till att betalningen av dessa inte beaktas för

närvarande.

Däremot finns det anledning att ifrågasätta om den som brister i

redovisning eller betalning av utländska skatter och avgifter sköter sin

verksamhet på ett seriöst sätt på samma sätt som det finns anledning att

ifrågasätta detta om bristerna avser svenska skatter och avgifter. Ett

innehav av F-skattsedel har också betydelse från konkurrenssynpunkt där

den som har en F-skattsedel kommer i en bättre position än den som inte

har en sådan skattsedel. Det bör inte utgöra en konkurrensfördel att brista

i redovisning av skatter och avgifter utomlands i stället för i Sverige.

Något skäl till att brister i redovisning eller betalning av utländska

skatter och avgifter inte skall kunna beaktas vid en ansökan om F-

skattsedel eller vid en återkallelse av sådan skattsedel finns enligt

regeringens uppfattning inte. Snarare bör förutsättningarna för att

tillerkänna någon en F-skattsedel och återkalla en sådan skattsedel i

möjligaste mån vara desamma för alla näringsidkare, oavsett deras

nationella eller skattemässiga hemvist.

Regeringen föreslår därför att skattemyndigheten vid utfärdande och

återkallelse av F-skattsedel också skall beakta om näringsidkaren brister i

redovisning eller betalning av utländska skatter och avgifter jämförliga

med de som skall betalas enligt skattebetalningslagen.

I fråga om den kontroll som skall ske hos skattemyndigheten vid en

ansökan om F-skattsedel kan följande sägas. Den som ansöker om något

skall normalt också visa att han uppfyller de krav som ställs för att

komma i åtnjutande av det han ansöker om. I fråga om F-skattsedel får

det således anses åligga sökanden att visa att förutsättningar för

utfärdande av F-skattsedel finns och att hinder enligt exempelvis 4 kap.

11 § skattebetalningslagen inte är för handen. Det innebär att en ansökan

kan avslås om sökanden exempelvis inte efterkommer en anmodan från

skattemyndigheten att komplettera ansökan i visst hänseende eftersom

sökanden då inte lyckats visa att han uppfyller de ställda kraven. En

annan sak är att det i praktiken är skattemyndigheten, på grund av

myndighetens tillgång till olika register, som i många fall tar fram de

uppgifter som det i avsaknad härav skulle åligga sökanden att presentera.

Frågorna om kontroll av eventuella brister i redovisning eller betalning

av utländska skatter och avgifter vid en ansökan om F-skattsedel bör

enligt regeringens bedömning således kunna hanteras inom det

nuvarande regelsystemet.

6 Ikraftträdande och kostnader

Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 2001. Merparten av de

näringsidkare vars situation kommer att påverkas av de föreslagna

reglerna betalar varken inkomstskatt eller socialavgifter i Sverige. De

som i övrigt kommer att nekas F-skattsedel på grund av förslaget nekas

detta just på grund av tidigare visad bristande betalningsförmåga eller

betalningsvilja. Den föreslagna ändringen av skattebetalningslagen kan

därför komma att leda till en säkrare skatte- och avgiftsuppbörd genom

att skatter och avgifter i stället tas ut av den som betalat ut ersättningen

för ett arbete.

Förslaget innebär att skattemyndigheternas arbetsbelastning kan öka

något vad gäller kontrollen vid utfärdande av F-skattsedlar. De kostnader

som kan uppstå till följd härav bedöms dock uppvägas av minskade

kostnader för arbete med F-skattsedelinnehavare som inte fullgör sin

betalningsskyldighet. Någon statsfinansiell kostnad bör därför inte

uppkomma genom förslaget.

7 Författningskommentar

Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen

(1997:483)

4 kap.

13 §

Ändringen medför att brister i redovisning eller betalning av både

utländska skatter och avgifter skall beaktas vid återkallelse av F-

skattsedel. Genom bestämmelsen i 4 kap. 11 § skattebetalningslagen får

de i paragrafen återgivna återkallelsegrunderna också betydelse vid

beslut om tilldelning av F-skattsedel. Syftet med bestämmelsen är att så

långt möjligt jämställa villkoren för de näringsidkare som ansöker om

eller innehar F-skattsedel, oavsett näringsidkarens nationalitet eller

skattemässiga hemvist. De utländska skatter och avgifter som skall

beaktas är de vilka kan anses motsvara de svenska skatter och avgifter

som betalas enligt skattebetalningslagen, exempelvis inkomstskatt,

mervärdesskatt och sociala avgifter. Någon tidsmässig begränsning i

skattebetalningslagen avseende hur gamla skulder som får beaktas finns

inte. Preskriptionsreglerna varierar dessutom mellan olika länder. Om det

finns särskilda skäl kan skattemyndigheten enligt redan befintliga regler i

4 kap. utfärda en F-skattsedel trots att hinder däremot egentligen finns.

Skattemyndigheten kan i motsvarande situation också låta bli att återkalla

en F-skattsedel. En helhetsbedömning får således göras utifrån

omständigheterna i det enskilda fallet. Dessutom skall bristerna i

redovisning eller betalning redan enligt den nuvarande lydelsen vara av

viss omfattning för att bristerna skall beaktas. När bristerna kan anses

vara ringa och vad som kan utgöra särskilda skäl kommenteras närmare i

prop. 1991/92:112 s. 119 ff. och prop. 1996/97:100 s. 536. Det skall dock

i återkallelsefallen, precis som i fråga om svenska skatter och avgifter,

vara visat att brister finns.

Sammanfattning av promemorian Om utfärdande och

återkallelse av F-skattsedel

I promemorian föreslås att vid utfärdande och återkallelse av F-skattsedel

skall också beaktas om näringsidkaren i fråga brister i redovisning eller

betalning av utländska skatter och avgifter motsvarande de som betalas

enligt skattebetalningslagen (1997:483). Syftet med den föreslagna

ändringen är att så långt möjligt jämställa villkoren för näringsidkare

som ansöker om eller innehar F-skattsedel, oavsett nationalitet eller

skattemässig hemvist. Ändringen föreslås träda i kraft den 1 januari

2001.

Promemorians förslag till lagtext

Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483)

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 13 § skattebetalningslagen (1997:483)

skall ha följande lydelse

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

13 §

Skattemyndigheten skall återkalla en F-skattsedel, om innehavaren

1. begär att skattsedeln skall återkallas,

2. upphör att bedriva näringsverksamhet här i landet,

3. inte följer villkor som har meddelats enligt 9 § eller på annat sätt

missbrukar sin F-skattsedel och missbruket inte är obetydligt,

4. inte följer ett föreläggande att lämna särskild självdeklaration eller,

i fråga om handelsbolag, uppgifter som avses i 2 kap. 25 § lagen

(1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, eller endast lämnar

en handling med så bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte kan

ligga till grund för taxering,

5. brister i redovisning eller

betalning av skatt enligt denna lag

i en utsträckning som inte är

obetydlig,

5. brister i redovisning eller

betalning av skatt enligt denna lag

eller motsvarande utländsk skatt i

en utsträckning som inte är

obetydlig,

6. har meddelats näringsförbud,

7. är i konkurs,

8. är eller har varit företagsledare i ett fåmansföretag eller i ett

fåmanshandelsbolag och det finns eller fanns förutsättningar att återkalla

företagets eller bolagets F-skattsedel på grund av ett förhållande som kan

hänföras till företagsledaren, eller

9. är ett fåmansföretag eller ett fåmanshandelsbolag och en

företagsledare i företaget eller bolaget har handlat på ett sådant sätt att en

F-skattsedel inte får utfärdas för företagsledaren på grund av ett

förhållande som avses i 3 8.

_________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001.

Förteckning över remissinstanser beträffande

promemorian Om utfärdande och återkallelse av

F-skattsedel

Följande remissinstanser har avgett yttrande över Finansdepartementets

promemoria Om utfärdande och återkallelse av F-skattsedel: Kammar-

rätten i Göteborg, Länsrätten i Stockholms län, Riksskatteverket,

Riksrevisionsverket, Riksförsäkringsverket, Migrationsverket, Arbets-

marknadsstyrelsen, Sveriges Industriförbund, Föreningen Auktoriserade

Revisorer FAR, Landsorganisationen i Sverige, Svenska Arbets-

givareföreningen, Företagarnas Riksorganisation, Näringslivets nämnd

för regelgranskning, Svenska Byggnadsarbetareförbundet och Sveriges

Byggindustrier.

Riksskatteverket har bifogat yttrande från skattemyndigheterna i

Stockholm, Luleå, Malmö, Örebro och Göteborg.

Svenska Elektrikerförbundet har avstått från att yttra sig.

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till lag om ändring av skattebetalningslagen (1997:483)

Härigenom föreskrivs i fråga om skattebetalningslagen (1997:483)

dels att 4 kap. 13 § och 23 kap. 2 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 4 kap. 7 a §, av följande

lydelse

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

7 a §

Skattemyndigheten får förelägga

den som ansöker om F-skattsedel

att lämna uppgift, visa upp

handling eller lämna över en kopia

av handling som behövs för att

behandla ansökan. Om

föreläggandet inte följs, får

ansökan avvisas. Sökanden skall

upplysas om detta i föreläggandet.

4 kap.

13 §1

Skattemyndigheten skall återkalla en F-skattsedel, om innehavaren

1. begär att skattsedeln skall återkallas,

2. upphör att bedriva näringsverksamhet här i landet,

3. inte följer villkor som har meddelats enligt 9 § eller på annat sätt

missbrukar sin F-skattsedel och missbruket inte är obetydligt,

4. inte följer ett föreläggande att lämna särskild självdeklaration

eller, i fråga om handelsbolag, uppgifter som avses i 2 kap. 25 § lagen

(1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, eller endast lämnar

en handling med så bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte kan

ligga till grund för taxering,

5. brister i redovisning eller

betalning av skatt enligt denna lag

i en utsträckning som inte är

obetydlig,

5. brister i redovisning eller

betalning av skatt enligt denna lag

eller motsvarande utländsk skatt i

en utsträckning som inte är

obetydlig,

6. har meddelats näringsförbud,

7. är i konkurs,

8. är eller har varit företagsledare i ett fåmansföretag eller i ett

fåmanshandelsbolag och det finns eller fanns förutsättningar att återkalla

företagets eller bolagets F-skattsedel på grund av ett förhållande som kan

hänföras till företagsledaren, eller

9. är ett fåmansföretag eller ett fåmanshandelsbolag och en

företagsledare i företaget eller bolaget har handlat på ett sådant sätt att

en F-skattsedel inte får utfärdas för företagsledaren på grund av ett

förhållande som avses i 3-8.

23 kap.

2 §

Ett föreläggande enligt denna

lag får förenas med vite, om det

finns anledning att anta att det

annars inte följs. Vite får dock inte

föreläggas staten, ett landsting, en

kommun eller en tjänsteman i

tjänsten. Finns det anledning att

anta att den deklarationsskyldige

eller, om den deklarationsskyldige

är juridisk person, ställföreträdare

för den deklarationsskyldige har

begått brott, får den

deklarationsskyldige inte före-

läggas enligt 14 kap. 3 § vid vite

att medverka i utredningen av en

fråga som har samband med den

gärning som brottsmisstanken

avser.

Ett föreläggande enligt denna

lag, med undantag för ett

föreläggande enligt 4 kap. 7 a §,

får förenas med vite, om det finns

anledning att anta att det annars

inte följs. Vite får dock inte

föreläggas staten, ett landsting, en

kommun eller en tjänsteman i

tjänsten. Finns det anledning att

anta att den deklarationsskyldige

eller, om den deklarationsskyldige

är juridisk person, ställföreträdare

för den deklarationsskyldige har

begått brott, får den

deklarationsskyldige inte före-

läggas enligt 14 kap. 3 § vid vite

att medverka i utredningen av en

fråga som har samband med den

gärning som brottsmisstanken

avser.

Om vite har förelagts också med stöd av en bestämmelse i taxerings-

lagen (1990:324) eller lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter, prövas frågan om att döma ut vitet av den länsrätt som

är behörig enligt dessa lagar.

Vid prövning av en fråga om utdömande av vite får även vitets

lämplighet bedömas.

_________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2000-09-01

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan Vängby, justitierådet Leif[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Rune Lavin.

Enligt en lagrådsremiss den 24 augusti 2000 (Finansdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om

ändring i skattebetalningslagen (1997:483).

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Marie

Rosvall.

Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet.

4 kap. 7 a §

Om en enskild ansöker om en förmån dit beviljandet av F-skattsedel får

räknas bör han eftersträva att prestera den utredning som kan styrka

hans anspråk. Den officialprincip för förvaltningsmyndigheters

handläggning av ärenden som anses följa av 4 § förvaltningslagen har i

detta sammanhang främst den praktiska betydelsen att myndigheten skall

vara beredd att hjälpa den enskilde till rätta i viss omfattning, bl.a. genom

att anvisa honom hur utredningen bör kompletteras. Myndighetens

uppgift härvidlag kan naturligtvis underlättas om det i en

specialförfattning anges vilken information som den enskilde bör

tillhandahålla myndigheten. I detta avseende kan den föreslagna

paragrafen komplettera de allmänna reglerna om myndigheters

serviceskyldighet enligt förvaltningslagen.

Paragrafen innebär en rätt för myndigheten att förelägga en sökande att

inkomma med uppgifter eller handlingar av visst slag. En enskild väljer

själv att ansöka om en F-skattsedel och bör då också ha frihet att vid

ansökan foga de handlingar som han anser behövliga. Om han inte

presterar tillräcklig utredning, riskerar han att få avslag på sin ansökan.

Det är mot denna bakgrund som skattemyndigheten går sökanden till

handa för att möjliggöra ett bifall till ansökan. Lagrådet anser ordet

"förelägga" i lagtexten inte vara adekvat i sammanhanget, och Lagrådet

förordar därför ordet "anmoda". Detta har också den fördelen att den

föreslagna justeringen av lydelsen av 23 kap. 2 § blir överflödig.

I andra meningen av den föreslagna paragrafen sägs att om

föreläggandet inte följs ansökan får avvisas. Avvisning anses kunna ske i

förvaltningsförfarandet om en ansökningshandling är så ofullständig att

den inte kan läggas till grund för en prövning i sak (jfr 5 §

förvaltningsprocesslagen). I sådana fall som avses i paragrafen är

ansökan som sådan inte behäftad med några brister utan dessa hänför sig

till utredningsmaterialet. Av författningskommentaren framgår att

avvisning av en ansökan inte bör göras utan att en bedömning har gjorts

av de åberopade omständigheterna i det enskilda fallet. Härav följer att

avvisningen som regel skall föregås av en viss sakprövning. Vidare sägs

det att det kan hända att en sökande som inte kan presentera den

efterfrågade informationen också lämnar en godtagbar förklaring till

varför så ej kan ske. Detta bör betyda att avvisning då inte skall ske med

anledning av sökandens underlåtenhet att efterkomma "föreläggandet".

Ansökningen skall med andra ord prövas i sak och kan komma att

antingen bifallas eller avslås. Härav framgår att något egentligt hinder för

en sakprövning av en ansökan aldrig kommer att föreligga i de fall som

avses i paragrafen. Användningen av ordet "avvisas" tycks främst tjäna

som ett slags påtryckningsmedel mot sökanden.

Enligt Lagrådets mening är det inte korrekt att använda ordet

"avvisas". Om sökandens underlåtenhet att lämna den efterfrågade

informationen skall vändas till dennes nackdel, bör detta ske på så sätt att

hans ansökning avslås. Det är dock en självklarhet att en ansökning kan

komma att avslås, lika väl som den kan komma att bifallas. Andra

meningen i paragrafen bör därför utgå, vilket bör medföra att också tredje

meningen utgår.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 7 september 2000

Närvarande: statsrådet Hjelm-Wallén, ordförande, och statsråden

Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 2000/01:11 Utfärdande och återkallelse

av F-skattsedel

 Senaste lydelse 1999:1300.

1 Senaste lydelse 1999:1300

 Senaste lydelse 1997:1029

Prop. 2000/01:11

10

1

11

19

Prop. 2000/01:11

Bilaga 1

12

19

Prop. 2000/01:11

Bilaga 2

Prop. 2000/2001:11

Bilaga 2

13

19

Prop. 2000/01:11

Bilaga 3

Prop. 2000/2001:11

Bilaga 3

15

19

Prop. 2000/01:11

Bilaga 4

18

19

Prop. 2000/01:11

Bilaga 5

Prop. 2000/2001:11

Bilaga 5

Prop. 2000/2001:11