Prop.

1993/94:145Regeringens proposition

1993/94:145

Legitimation för vissa naprapater och kiropraktorer

m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 7 april 1994

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag om att naprapater och ytterligare en grupp

kiropraktorer skall kunna få legitimation för respektive yrke. Detta föreslås

reglerat genom ändringar i lagen (1984:542) om behörighet att utöva yrke inom

hälso- och sjukvården m.m. (behörighetslagen). Enligt förslaget skall naprapater

och kiropraktorer som har genomgått av regeringen föreskriven utbildning för

naprapater eller kiropraktorer kunna få legitimation. Med föreskriven utbildning

avses en utbildning som uppfyller vissa angivna krav i fråga om längd och

innehåll. Som ytterligare villkor för legitimationen skall gälla att sökanden

har fullgjort viss praktisk tjänstgöring i svensk hälso- och sjukvård. För båda

grupperna kan en motsvarande kompetens som inhämtats på annat sätt leda till

legitimation. Om en utbildning som motsvarar den föreskrivna svenska har

genomförts utomlands skall dessutom, om inte utbildningen omfattas av

EES-avtalet, krävas att den sökande har behövliga kunskaper i minst ett

skandinaviskt språk och nödvändiga kunskaper i svenska författningar.

Socialstyrelsen skall pröva frågor om legitimation. Yrkesbeteckningen

legitimerad naprapat föreslås få samma straffrättsliga skydd som gäller för

flertalet andra yrken med legitimation inom hälso- och sjukvården m.m. Sådant

skydd för beteckningen legitimerad kiropraktor finns redan.

 De nya bestämmelserna rörande kiropraktorer och naprapater föreslås träda i

kraft den 1 oktober 1994.

 I propositionen tas vidare upp vissa frågor av författningsteknisk natur i

behörighetslagen och i tandvårdslagen (1985:125) vilka också föreslås träda i

kraft den 1 oktober 1994.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................3

2 Lagtext....................................3

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:542) om

 behörighet att utöva yrke inom hälso- och

 sjukvården m.m.........................3

 2.2 Förslag till lag om ändring i tandvårdslagen

 (1985:125).............................7

3 Ärendet och dess beredning.................8

4 Bakgrund...................................9

5 Legitimation för naprapater...............13

6 Skydd för yrkesbeteckningen legitimerad naprapat17

7 Legitimation för kiropraktorer............17

8 Bemyndigande rörande krav för legitimation

 som kiropraktorer.........................19

9 Konsekvenser..............................19

10 Tandvårdslagen............................20

11 Författningskommentar.....................20

Bilaga 1Sammanställning av remissyttranden över Alternativ-

 medicinkommitténs betänkande Alternativmedicin 1

 Huvudbetänkande från alternativmedicinkommittén

 (SOU 1989:60) såvitt gäller frågan om

 legitimation för naprapater............24

Bilaga 2Sammanställning av remissyttranden över Alternativ-

 medicinkommitténs delbetänkande (SOU 1987:12)

 Legitimation för vissa kiropraktorer...26

Bilaga 3Socialstyrelsens utredning.............27

Bilaga 4Regeringsuppdrag.......................28

Bilaga 5Socialstyrelsens skrivelse.............31

Bilaga 6Socialstyrelsens redovisning...........33

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 7 april 199439

Rättsdatablad..................................40

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1.lag om ändring i lagen (1984:542) om behörighet att utöva yrke inom hälso-

 och sjukvården m.m.,

 2.lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1984:542) om behörighet att utöva

yrke inom hälso- och sjukvården m.m.

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:542) om behörighet att utöva yrke

inom hälso- och sjukvården m.m.

 dels att 2, 3, 5 och 9 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 2 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

 2 §1

 Den som har genomgått den utbildning och i förekommande fall fullgjort den

praktiska tjänstgöring som anges för ett visst yrke i nedanstående tabell skall

efter ansökan få legitimation för yrket. Legitimation får också meddelas den som

visar att han på annat sätt förvärvat motsvarande kompetens. Legitimation får

dock inte meddelas om sådana omstän-digheter föreligger att legitimationen

skulle ha återkallats om sökanden varit legitimerad.

--------------------------------------------------------------------------------

--------------------------

Yrke Utbildning Praktisk

 tjänstgöring

--------------------------------------------------------------------------------

--------------------------

1 Barnmorska Barnmorskeexamen

2 GlasögonoptikerGodkänd utbildning

 för glasögonoptiker

3 Logoped Logopedexamen

4 Läkare Läkarexamen Av regeringen föreskriven

 praktisk tjänstgöring (all-

 mäntjänstgöring)

5 Psykolog Psykologexamen Av regeringen föreskriven

 praktisk tjänstgöring

6 PsykoterapeutPsykoterapeutexamen

7 Sjukgymnast Sjukgymnastexamen

8 SjuksköterskaSjuksköterskeexamen

9 TandhygienistTandhygienistexamen

10 Tandläkare Tandläkarexamen Av regeringen föreskriven

 praktisk tjänstgöring (all-

 mäntjänstgöring)

--------------------------------------------------------------------------------

--------------------------

1 Senaste lydelse 1991:947.

 En legitimerad psykoterapeut skall i sin yrkesverksamhet ange sin grun-

dutbildning.

 Bestämmelser om legitimation av personal med utländsk utbildning finns i 5 §.

Föreslagen lydelse

 2 §

Den som har gått igenom den högskole- eller optikerutbildning och fullgjort den

praktiska tjänstgöring som anges för ett visst yrke i nedanstående tabell skall

efter ansökan få legitimation för yrket. Legitimation får också meddelas den som

visar att han på annat sätt förvärvat motsvarande kompetens.

--------------------------------------------------------------------------------

---------------------------------------------------

Yrke Utbildning Praktisk

 tjänstgöring

--------------------------------------------------------------------------------

--------------------------

1 Barnmorska Barnmorskeexamen

2 Optiker Godkänd utbildning

 för optiker

3 Logoped Logopedexamen

4 Läkare Läkarexamen Av regeringen föreskriven

 praktisk tjänstgöring (all-

 mäntjänstgöring)

5 Psykolog Psykologexamen Av regeringen föreskriven

 praktisk tjänstgöring

6 Psykoterapeut Psykoterapeutexamen

7 Sjukgymnast Sjukgymnastexamen

8 Sjuksköterska Sjuksköterskeexamen

9 Tandhygienist Tandhygienistexamen

10 Tandläkare Tandläkarexamen Av regeringen föreskriven

 praktisk tjänstgöring (all-

 mäntjänstgöring)

--------------------------------------------------------------------------------

-------------------------

 En legitimerad psykoterapeut skall i sin yrkesverksamhet ange sin grun-

dutbildning.

 Bestämmelser om legitimation av personal med utländsk utbildning finns i 5 §.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 a §

 Den som i Sverige har gått igenom sådan utbildning

 för kiro-praktorer eller naprapater och fullgjort

 sådan praktisk tjänstgör-ing som regeringen har

 föreskrivit skall efter ansökan få legitimation som

 kiropraktor respektive naprapat. Legitimation får

 också meddelas den som visar att han på annat sätt

 förvärvat motsvarande kompetens.

 3

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §2

 Frågor om meddelande Frågor om meddelande av

av legitimation prövas legitimation prövas av

av Socialstyrelsen. Socialstyrelsen.

 Styrelsen får inte

 meddela legitimation om

 förhållandena är sådana att

 legitimationen skulle ha

 återkallats om sökanden

 varit legitimerad.

 I lagen (1994:000) om disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område

finns bestämmelser om återkallelse av legitimation och om meddelande av ny

legitimation efter återkallelse.

 5 §3

 Den som har examen Den som har examen som

som Doctor of Doctor of Chiropractic

Chiropractic vid vid en utländsk högskola

ut-ländsk högskola eller eller motsvarande

motsvarande utbildning utbildning för

för kiropraktor skall kiropraktor skall efter

efter ansökan få legiti- ansökan få legitimation

mation som kiropraktor. som kiropraktor. Re-

Legitimation som geringen eller den myn-

kiropraktor får också dighet som regeringen

meddelas den som visar be-stämmer, får meddela

att han på annat sätt harföreskrifter om praktisk

förvärvat motsvarande tjänstgöring och

kompetens. för-fattnings- och

 språkkunskaper som ytter-

 ligare villkor för att få

 sådan legitimation. Le-

 gitimation som kiro-

 praktor får också meddelas

 den som visar att han på

 annat sätt har förvärvat

 motsvarande kompetens.

Legitimation får inte

meddelas om sådna

omständigheter föreligger

att legitimationen

skulle ha åter-kallats

om sökanden varit

legitimerad.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, meddelar i övrigt

föreskrifter om villkoren för att den som utomlands genomgått utbildning skall

få kompetensbevis.

 9 §4

 I verksamhet på hälso- och sjukvårdens eller tandvårdens område får inte någon

 1. obehörigen ge sig ut för att vara barnmorska, läkare eller tandläkare eller

på annat sätt ge sken av att ha sådan kompetens, eller

2 Lydelse enligt prop. 1993/94:149.

3 Senaste lydelse 1992:1562.

4 Senaste lydelse 1992:1562.

 4

 2. ge sig ut för att 2. ge sig ut för att

vara legitimerad glas- vara legitimerad

ögonoptiker, optiker, kiropraktor,

kiropraktor, logoped, logoped, naprapat,

sjukgymnast, sjuksköter- sjukgymnast, sjuksköter-

ska eller tandhygienist ska eller tandhygienist

utan att ha legitima- utan att ha legitimation

tion för yrket, eller för yrket, eller

 3. ge sig ut för att vara psykolog eller psykoterapeut utan att ha legiti-

mation för yrket eller, såvitt gäller psykologtiteln, utan att genomgå sådan

praktisk tjänstgöring som psykolog som anges i 2 §.

 Om någon, som saknar behörighet enligt första stycket 3 att använda titeln

psykolog eller psykoterapeut, har förvärvat en titel som kan förväxlas med

dessa, skall denna titel anges i verksamhet som avses i första stycket på ett

sätt som tydligt skiljer den från psykolog- och psykoterapeuttitlarna.

__________

 1. Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1994.

 2. Den som vid ikraftträdandet har gått igenom föreskriven utbildning i

Sverige för kiropraktorer eller naprapater och före denna tidpunkt har varit

verksam i yrket här i landet under minst ett år skall kunna få legitimation för

yrket utan sådan praktisk tjänstgöring som avses i 2 a §.

 5

2.2 Förslag till

Lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125)

 Härigenom föreskrivs att 14 § tandvårdslagen (1985:125) skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 14 §1

 Tandläkare under allmäntjänstgöring eller specialistutbildning enligt lagen

(1984:542) om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården m.m. skall

förordnas för viss tid.

Tandläkare, i vars Tandläkare i vars

arbetsuppgifter ingår arbetsuppgifter ingår att

att i väsentlig i väsentlig omfattning

omfattning medverka i medverka i den

den grundläggande grundläggande

högskoleutbildningen på högskoleutbildningen för

tandläkarlinjen, skall, tand-läkarexamen, skall

om regeringen anställas för begränsad

föreskriver det, tid, om regeringen

anställas för begränsad föreskriver det.

tid.

____________

 Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1994.

1 Senaste lydelse 1986:1410.

 6

3 Ärendet och dess beredning

Frågor om legitimation för bl.a. naprapater har behandlats i riksdagen vid ett

flertal tillfällen (jfr avsnitt 4). Riksdagen har hösten 1992 bifallit

Socialutskottets hemställan att ge regeringen tillkänna att regeringen nu bör ta

ställning till frågan om naprapater skall kunna legitimeras (bet. 1992/93:SoU1,

rskr. 1992/93:13).

 Alternativmedicinkommittén (S 1984:04) överlämnade i februari 1987

delbetänkandet Legitimation för vissa kiropraktorer (SOU 1987:12). I betänkandet

föreslogs bestämmelser om legitimation för de kiropraktorer som har examen som

Doctor of Chiropractic från utländsk högskola eller bedöms ha motsvarande

utbildning. Förslaget ledde till lagstiftning som trädde i kraft den 1 juli 1989

(prop. 1988/89:96, bet. 1988/89:SoU23, rskr. 1988/89:295, SFS 1989:407).

 Alternativmedicinkommittèn överlämnade i augusti 1989 sitt slutbetänkande

Alternativmedicin 1 Huvudbetänkande från alternativmedicinkommittén (SOU

1989:60). Kommittèn fann då inte skäl för att föreslå någon annan grupp av

kiropraktorer för legitimation än gruppen Doctors of Chiropractic. Kommittén

ansåg vidare att det vid den tiden inte heller förelåg förutsättningar för

legitimation av naprapater men förordade att regeringen skulle pröva frågan om

deras legitimation när naprapaterna kunde uppvisa studier som konfirmerade

effekten av deras metoder. Betänkandet har remissbehandlats. En inom

Socialdepartementet upprättad sammanställning av remissyttrandena såvitt gäller

frågan om legitimation för naprapater och utbildning för kiropraktorer finns i

bilaga 1 och 2.

 Regeringen uppdrog den 20 februari 1992 åt Socialstyrelsen att avge utlåtande

om huruvida det förelåg ett dokumenterat vetenskapligt underlag för att

tillstyrka legitimation av naprapater. Socialstyrelsen redovisade i en skrivelse

den 18 juni 1992 sin bedömning att det inte förelåg sådant underlag och att

ställningstagande till frågan om legitimation av naprapater borde anstå till

dess legitimationen av kiropraktorer var utvärderad. Uppdraget och

Socialstyrelsens redovisning återges i bilaga 3 respektive 4.

 Regeringen uppdrog den 3 juni 1993 åt Socialstyrelsen att utvärdera den

kiropraktorutbildning som bedrivs vid Skandinaviska Chiropraktor Skolan i

Stockholm. Syftet med utvärderingen var att klargöra om utbildningstiden och

innehållet i utbildningen vid Skandinaviska Chiropraktor Skolan är av samma

kvalitet som en godkänd utbildning och därmed kan ligga till grund för

yrkeslegitimation. Socialstyrelsen redovisade i en skrivelse den 28 december

1993 sin bedömning. Styrelsens sammanfattande omdöme var att utbildningen vid

den svenska skolan i många avseenden är jämförbar med utbildningen vid en viss

engelsk, godkänd, skola men att den svenska skolan på vissa väsentliga punkter

ännu inte har samma standard som utbildningen i England. Detta gäller bl.a. att

skolan saknar fast anställda lärare. Regeringsuppdraget och Socialstyrelsens

skrivelse återges i bilaga 5 respektive 6.

 Regeringen uppdrog också till Kanslersämbetet den 3 juni 1993 att yttra sig

över en framställning från Stiftelsen Skandinaviska Chiropraktor Skolan i

Stockholm om att få rätt att meddela högskoleexamen/chiropraktorexamen.

Kanslersämbetet, som gjort sin prövning enligt lagen (1993:792) om tillstånd att

utfärda vissa examina, konstaterar att Skandinaviska ChiropraktorSkolan befinner

sig i ett uppbyggnadsstadium och bedöms inte uppfylla kraven för examensrätt.

 Det lagförslag som läggs fram rörande legitimation av kiropraktorer och

naprapater hör till Lagrådets granskningsområde. I likhet med vad som ansågs

vara fallet då vissa utlandsutbildade kiropraktorer (SFS 1989:407) och då

tandhygienister (SFS 1991:947) fick möjlighet till legitimation är dock

förslaget av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

 I propositionen tas vidare upp några frågor av författningsteknisk natur.

 Riksdagen bör behandla ärendet under innevarande riksmöte.

4 Bakgrund

Lagstiftningen

På hälso- och sjukvårdsområdet finns vissa begränsningar i den yrkes- och

näringsfrihet som annars vanligen gäller i Sverige. Dessa anges främst i lagen

(1960:409) om förbud i vissa fall mot verksamhet på hälso- och sjukvårdens om-

råde (den s.k. kvacksalverilagen) och i lagen (1984:542) om behörighet att utöva

yrke inom hälso- och sjukvården m.m. (den s.k. behörighetslagen). Den främsta

orsaken till denna rättsliga reglering är omsorgen om patienternas säkerhet i

vården.

 Kvacksalverilagen innehåller förbud för den som inte tillhör hälso- och

sjukvårdspersonalen och därmed står under Socialstyrelsens tillsyn i sin

yrkesverksamhet, att mot ersättning behandla vissa sjukdomar, undersöka eller

behandla barn som inte fyllt åtta år m.m. Vissa undersöknings- och

behandlingsmetoder, t.ex. vissa bedövningar, förbehålls hälso- och

sjukvårdspersonalen. Bestämmelserna är straffsanktionerade.

 Behörighetslagen innehåller bestämmelser för hälso- och sjukvården, tandvården

och detaljhandeln med läkemedel vad gäller kompetensbevis (t.ex. legitimation),

behörighet att utöva yrke samt skyddet för yrkestitel och yrkesbenämning.

 Legitimationens huvudfunktion är enligt förarbetena till behörighetslagen

(prop. 1983/84:179) att vara en garanti för en viss kunskapsnivå och för sådana

personliga egenskaper hos yrkesutövaren att denne är förtjänt av allmänhetens

och myndigheternas förtroende. Dessutom skall legitimationen fylla ett

väsentligt informationsbehov, att jämföras med ett slags "varudeklaration",

gentemot allmänheten, myndigheterna och sjukvårdshuvudmännen. Av förarbetena

framgår vidare att kriterierna för legitimation av nya yrkesgrupper är uttalat

restriktiva. Det sägs bl.a. "att bestämmelser om legitimation fortsättningsvis

bör förbehållas sådana grupper av yrkesutövare, som har en självständig

yrkesfunktion med kvalificerade arbetsuppgifter och ett särskilt ansvar för

patienternas säkerhet i vården. Det förhållandet att en yrkesgrupp i inte

oväsentlig utsträckning vänder sig direkt till allmänheten, t.ex. i egenskap av

fria yrkesutövare, bör tillmätas särskild betydelse."

 Regeringen har i propositionen 1993/94:117 Inkorporering av Europakonventionen

och andra fri- och rättighetsfrågor föreslagit bl.a. att ett skydd för närings-

och yrkesfriheten införs i regeringsformen som en ny grundläggande fri- och

rättighet. Begränsningar i rätten att driva näring eller utöva yrke får enligt

förslaget införas endast för att skydda angelägna allmänna intressen och aldrig

i syfte enbart att ekonomiskt gynna vissa personer eller företag.

 Legitimation för ett yrke innebär i sig inte någon ensamrätt till yrket. Genom

andra bestämmelser kan dock legitimerade yrkesutövare ha en sådan ensamrätt.

Legitimation kan också för vissa yrkesgrupper vara en förutsättning för

behörighet till viss tjänst. Det förhållandet att medlemmar av en yrkesgrupp kan

få legitimation innebär inte heller att verksamheten utan vidare kan få

ekonomiskt eller annat stöd från det offentliga.

 Enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina får enskild

utbildningsanordnare endast efter tillstånd av regeringen utfärda sådana examina

som regeringen med stöd av högskolelagen (1992:1434) meddelat föreskrifter om.

Tillstånd får endast lämnas om utbildningarna uppfyller vissa krav. För

doktorsexamen gäller bestämmelserna i 3 §. Om enskild utbildningsanordnare utan

tillstånd utfärdar examina som avses i denna lag får regeringen förelägga

utbildningsanordnaren att upphöra med detta. Ett sådant föreläggande får förenas

med vite.

Tidigare riksdagsbehandling

Frågan om legitimation för naprapater har behandlats av riksdagen och

Socialutskottet vid flera tillfällen. I samband med behandlingen av pro-

positionen om legitimation för vissa kiropraktorer (prop. 1988/89:96) hänvisade

utskottet till Alternativmedicinkommitténs då pågående arbete. Utskottet

instämde i bedömningen att det inom naprapatin bedrivs ett seriöst arbete och

uttalade att regeringen, så snart det förelåg ett tillräckligt underlag för ett

ställningstagande beträffande naprapaterna, borde pröva frågan om deras

legitimation (bet. 1988/89:SoU23). Vad Socialutskottet anförde om naprapaternas

ställning beslutade riksdagen sedermera att som sin mening ge regeringen

tillkänna (rskr. 1988/89:295).

 Frågan om legitimation för naprapater behandlades också i Socialutskottets

betänkanden 1989/90:SoU24 och 1991/92:SoU5 varvid utskottet erinrade om sina

tidigare uttalanden men fann att remissbehandlingen och beredningen av

Alternativmedicinkommitténs förslag borde avvaktas. Sedan Socialstyrelsen, som

tidigare nämnts, redovisat sitt uppdrag om huruvida det föreligger ett

dokumenterat vetenskapligt underlag för att tillstyrka legitimation för

naprapater, har Socialutskottet bl.a. uttalat att regeringen nu bör ta ställning

till frågan om naprapater skall kunna legitimeras (bet. 1992/93:SoU1). Riksdagen

beslutade att som sin mening ge regeringen tillkänna vad utskottet anfört

beträffande legitimation (rskr. 1992/93:13). Under innevarande riksmöte har

Socialutskottet konstaterat att regeringen aviserat att riksdagens beställning

när det gäller naprapater kommer att verkställas (bet. 1993/94:SoU4).

Naprapati och utbildningen

Naprapati kan beskrivas som en form av manuell medicin där intresset är

fokuserat förutom på manipulationsbehandling av ryggraden även på behandling av

sekundära spänningstillstånd i omgivande mjukdelar.

 Naprapaterna utgör enligt Alternativmedicinkommittén en av de grupper inom

s.k. ortopedisk medicin - andra grupper är kiropraktorer, osteopater samt vissa

läkare och sjukgymnaster med utbildning i manipulation - som utövar manuell

medicin. Behandlingsteorierna är till viss del gemensamma mellan dessa grupper.

 Den första naprapatiskolan grundades år 1907 i USA. Utbildningen till naprapat

sker i Sverige sedan år 1970 vid den privata Naprapathögskolan i Stockholm och

omfattar fyra år. Enligt skolan ges utbildning i grundläggande medicinska ämnen,

såväl teoretiska som kliniska, och allmänna kunskaper inom den manuella

medicinen. Utbildningen syftar enligt Naprapathögskolan till att ge den

studerande sådana allmänna och grundläggande kunskaper och färdigheter som

fordras för självständigt arbete som naprapat och att ge en grund för fortsatta

studier inom den manuella medicinen.

 Utbildningen till naprapat avslutas med ett examensarbete. Den som avlagt

examen får titeln Doctor of Naprapathy och naprapaten upptas i Sverige som

medlem i Svenska Naprapatförbundet. Förbundet har cirka 400 aktiva medlemmar.

 Skolor för utbildning i naprapati förekommer för närvarande också i USA,

Spanien och Kina.

 Naprapatens verksamhetsområde är enligt Svenska Naprapatförbundet den manuella

medicinen, där behandlingen syftar till att återställa funktionen i

rörelseapparaten genom manipulation och mjukdelsbehandling i kombination med

andra konventionella behandlingsmetoder inom fysikalisk medicin.

 Naprapaterna arbetar enligt Alternativmedicinutredningen uteslutande med att

diagnostisera, förebygga och behandla funktionella störningar och sjukdomar i

rörelseorganen; främst, men inte enbart, med inriktning på ryggraden. Problemen

i rörelseapparaten undersöks med konventionella medicinska tester. Behandlingen

följs upp med lämpligt träningsprogram och individuell rådgivning.

Kiropraktik och utbildningen

Kiropraktik är ett system för manuell behandling av problem i rörelseapparaten

och därmed förbundna besvär. Såväl internationellt som i Sverige finns olika

kategorier av kiropraktorer representerade. Det som skiljer är bl.a. längden på

och innehållet i deras utbildningar. Kiropraktik är i många länder en accepterad

och mycket vanlig behandlingsmetod. Det finns också i många länder regler om

kompetensbevis eller auktorisation av kiropraktorer.

 Kiropraktik var enligt undersökningar som Alternativmedicinkommittén lät

utföra den i särklass vanligaste alternativmedicinska behandlingen i Sverige.

Sedan den 1 juli 1989 har det också här i landet funnits en möjlighet att få

legitimation som kiropraktor. Detta har dock förutsatt examen som Doctor of

Chiropractic vid utländsk högskola eller motsvarande utbildning. En beskrivning

av denna utbildning och kiropraktorernas verksamhet har lämnats i prop.

1988/89:96 om legitimation för vissa kiropraktorer, m.m. En legitimerad

kiropraktor omfattas i sin yrkesutövning av bestämmelserna om hälso- och

sjukvårdspersonalens yrkesansvar och står under Socialstyrelsens tillsyn.

 Det finns sedan år 1991 föreskrifter och allmänna råd från Socialstyrelsen om

legitimerade kiropraktorers verksamhet (SOSFS 1991:16). I dessa definieras

kiropraktik enligt följande: Verksamhetsområdet kiropraktik omfattar vissa

åtgärder för att behandla samt i viss omfattning förebygga och utreda

funktionsrubbningar och smärttillstånd i rörelseorgan. Den kiropraktiska

behandlingen sker med särskilda handgrepp som vid behov kan kompletteras med

annan fysikalisk behandling.

 I Socialstyrelsens författning finns vidare regler om behörighet och

yrkesansvar och föreskrifter om bl.a. begränsningar vid manipulationsbehandling.

 I Sverige förekommer flera olika utbildningar av kiropraktorer. Den mest

omfattande av dessa utbildningar sker vid Skandinaviska Chiropraktor Skolan i

Stockholm som inledde sin verksamhet år 1983. Skolan drivs av en privat

stiftelse. Utbildningen, som fr.o.m. hösten år 1988 är fyraårig, omfattar flera

olika ämnen inom basmedicin och kiropraktik.

Översyn av vissa behörighetsfrågor

Regeringen bemyndigade den 13 januari 1994 det statsråd som har till uppgift att

föredra ärenden om hälso- och sjukvård att tillkalla en kommitté med uppdrag att

göra en samlad översyn av principerna för legitimation och behörighet och mot

bakgrund av översynen lämna förslag bl.a. i frågan om legitimation och

behörighetsföreskrifter för olika yrkesgrupper inom hälso- och sjukvården och

närliggande områden. Enligt kommittédirektiven (dir. 1994:2) skall översynen

också omfatta bestämmelserna i kvacksalverilagen. Kommittén skall särskilt fästa

vikt vid konsekvenserna av dels Sveriges närmande till Europeiska Unionen (EU),

dels den avreglering av vissa vårdutbildningar som har skett genom

högskolereformen och dels de ökade möjligheterna till privat verksamhet, som

öppnar sig för olika yrkesgrupper inom hälso- och sjukvården.

5 Legitimation för naprapater

Regeringens förslag: Naprapater, som gått igenom

föreskriven svensk utbildning för naprapater och

fullgjort föreskriven praktisk tjänstgöring skall

efter ansökan kunna få legitimation för yrket i

Sverige. Regeringen skall föreskriva vilken

utbildning och praktisk tjänstgöring som skall

fullgöras.

 Bestämmelser om legitimation för yrket naprapat

tas in i behörighetslagen. Lagens bestämmelser om

legitimation för övriga yrken skall gälla också

legitimation för naprapater. Genom detta gäller

följande: Den som kan visa att han eller hon på

annat sätt förvärvat motsvarande kompetens skall

kunna få legitimation. Legitimation får inte

meddelas under sådana omständigheter att

legitimationen skulle ha återkallats om sökanden

varit legitimerad. Frågor om meddelande av legiti-

mation prövas av Socialstyrelsen. Regeringen med-

delar föreskrifter i övrigt om villkoren för att den

som utomlands gått igenom utbildning skall få

legitimation som naprapat.

 Övergångsvis skall gälla att den som genomgått

föreskriven utbildning för naprapat och har varit

verksam i yrket i Sverige under minst ett år vid

ikraftträdandet av lagändringen skall kunna få legi-

timation som naprapat utan att ha fullgjort

föreskriven praktisk tjänstgöring.

 Alternativmedicinkommitténs förslag: Kommittén ansåg att det inte förelåg

förutsättningar för legitimation av naprapater men förordade, eftersom

naprapaterna har en lång utbildning och deras kunskaper och kompetens var

allmänt vitsordade, att regeringen skulle pröva frågan om legitimation när

naprapaterna kunde uppvisa studier som konfirmerade effekten av deras metoder.

 Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser har yttrat sig i frågan. Av dessa

anser Kommittén för Alternativmedicin (KAM) och Hälsokostrådet att naprapaterna

bör kunna erbjudas legitimation, medan övriga sex instanser som yttrat sig i

frågan - tre landsting, Sveriges Tandläkarförbund, Legitimerade Sjukgymnasters

Riksförbund och Apotekarsocieten delar kommitténs uppfattning att legitimering

av nya yrkesgrupper bör anstå tills vidare.

 Skälen för regeringens förslag: I betänkandet Alternativmedicin 1 -

Huvudbetänkande från alternativmedicinkommittén behandlades bl.a. frågan om

legitimation för naprapater och andra grupper. Kommittén underströk att

lagstiftningens kriterier för legitimation av nya grupper är uttalat

restriktiva. Legitimationens huvudfunktioner är att vara en garanti för en viss

kunskapsnivå och för sådana personliga egenskaper hos yrkesutövaren att denne är

förtjänt av allmänhetens och myndigheternas förtroende. Dessutom skall

legitimationen fylla ett väsentligt informationsbehov, som en sorts

"varudeklaration", gentemot allmänheten, myndigheterna och sjukvårdshuvudmännen.

Legitimationen anses också böra förbehållas grupper, som har en självständig

yrkesfunktion med kvalificerade arbetsuppgifter och ett särskilt ansvar för

patienternas säkerhet i vården. Slutligen bör krävas att gruppen byggt upp ett

förtroende samt vunnit ett visst mått av kliniskt och vetenskapligt erkännande.

Alternativmedicinkommittén ansåg att naprapaternas förutsättningar på flera av

dessa punkter skiljer sig från kiropraktorernas. Kommittén påpekade vidare att

naprapaterna internationellt är en nästan okänd grupp och följaktligen inte

heller kommit i fråga för legitimation i något annat land. Därför ansåg

kommittén att det inte förelåg förutsättningar för legitimation för naprapater.

Då emellertid naprapaterna har en lång utbildning och deras kunskaper och

kompetens är allmänt vitsordad förordade kommittén att regeringen skulle pröva

frågan om legitimation när naprapaterna kan uppvisa studier som konfirmerar

effekten av deras metoder.

 I samband med att propositionen (1988/89:96) om legitimation för vissa

kiropraktorer m.m. behandlades av riksdagen, väcktes motioner bl.a. om

legitimation även av gruppen Doctors of Naprapathy. I flera motioner framhölls

att naprapatin är en väl etablerad terapiform i Sverige. Årligen söker sålunda

ca 200 000 patienter vid cirka en miljon tillfällen vård hos naprapater. I flera

motioner påpekades också att det sedan 1970-talet finns möjligheter till

utbildning i Sverige, vilket möjliggör en kontroll från statens sida av

verksamheten. I olika motioner anfördes att naprapatbehandling, som sätts in på

ett tidigt stadium, leder till en minskad förbrukning av mediciner och kortare

sjukskrivningstider.

 Socialutskottet har i betänkanden (bet. 1988/89:SoU23, 1991/92:SoU5 och

1992/93:SoU1) instämt i motionärernas bedömningar att det inom naprapatin

bedrivs ett seriöst arbete. Så snart tillräckligt underlag för ett

ställningstagande förelåg beträffande naprapaterna borde enligt utskottet

regeringen pröva frågan om deras legitimation.

 Regeringen uppdrog i februari 1992 åt Socialstyrelsen att avge utlåtande om

huruvida det föreligger ett dokumenterat vetenskapligt underlag för att

tillstyrka legitimation av naprapater.

 Socialstyrelsen redovisade, efter att ha inhämtat yttrande från tre sak-

kunniga, uppdraget och anförde i maj 1992 bl.a. följande.

 "Införandet av legitimation av vissa kiropraktorer är ännu inte utvärderat.

Detta bör göras innan ytterligare en grupp med ett smalt medicinskt område

legitimeras. Sedan kiropraktorerna legitimerades har dramatiska förändringar

skett inom hälso- och sjukvården beträffande struktur och organisation och inte

minst ekonomiskt. Det är av största vikt att kostnadseffekt- och

kostnadsnyttoanalyser görs innan ytterligare en yrkesgrupp engageras i den

offentligt finansierade vården.

 Den kunskap naprapaterna skulle kunna tillföra den offentliga hälso- och

sjukvården finns väsentligen tillgodosedd av legitimerade sjukgymnaster. Den

aktuella kompetensen finns vidare bland många läkare som är vidareutbildade inom

"ortopedisk medicin". Motsvarande kompetens finns också hos ett betydande antal

sjukgymnaster. Det finns mycket som talar för att man främst bör satsa på de

krafter som redan finns inom den offentliga delen av hälso- och sjukvården. Det

kan man bl.a. göra genom att erbjuda sjukgymnasterna efterutbildning inom

"ortopedisk medicin". Även för läkarna finns möjligheter till sådan utbildning.

Forskningen inom detta område behöver förstärkas.

 Enligt Socialstyrelsens mening föreligger för närvarande inte dokumenterat

vetenskapligt underlag för att tillstyrka legitimation av naprapater".

 Socialutskottet ansåg bl.a. i sitt betänkande Vissa behörighetsfrågor m.m.

(bet.1992/93:SoU1) att regeringen nu, sedan Socialstyrelsen redovisat sitt

uppdrag, borde ta ställning till frågan om naprapater skall kunna legitimeras.

Riksdagen gav regeringen till känna vad utskottet anfört beträffande

legitimation.

 Regeringen anser för sin del att naprapati utgör en av flera behandlingsformer

vid behandlingen av patienter med sjukdomar i rörelseorganen. Redan nu svarar

naprapaterna för en stor del av den patientgrupp, som annars sannolikt skulle ha

sökt sig till den offentligt finansierade hälso- och sjukvården för behandling.

Det har beräknats att omkring 80 000 nya patienter varje år vänder sig till

naprapaterna för vård och att det årligen utförs ca 1 miljon behandlingar på 200

000 patienter i Sverige.

 Naprapaterna fullgör således som fria yrkesutövare i direkt kontakt med

allmänheten uppgifter inom den s.k. manuella medicinen. Naprapatin har nu nått

en sådan omfattning vad avser såväl antalet yrkesutövare som antalet patienter

och behandlingstimmar per år, att det framstår som lämpligt att den förs in

under statens tillsyn. Inte minst patienternas säkerhet i vården talar för

detta.

 Alternativmedicinkommittén ansåg att naprapaternas kunskap och kompetens är

allmänt vitsordad. Regeringen finner att den dokumentation som Svenska

Naprapatförbundet redovisat är tillfyllest för att göra bedömningen att de

naprapater som har avlagt examen och fått titeln Doctor of Naprapathy eller

fullgjort annan motsvarande utbildning bör kunna få legitimation.

 Vi föreslår därför att en naprapat som genomgått föreskriven utbildning för

naprapater och fullgjort föreskriven praktisk tjänstgöring efter ansökan skall

kunna få legitimation för yrket. Det bör ankomma på regeringen att föreskriva

vilken utbildning och praktisk tjänstgöring som skall fullgöras.

 Bestämmelser om legitimation för yrket naprapat tas lämpligen in i

behörighetslagen. Bestämmelserna i lagen om legitimation för övriga yrken bör

gälla också för legitimation av naprapat. Härigenom kommer att gälla att den som

kan visa att han eller hon på annat sätt förvärvat motsvarande komptens skall

kunna få legitimation. Vidare får legitimation inte meddelas under sådana

omständigheter att legitimationen skulle ha återkallats om sökanden varit

legitimerad. Frågor om meddelande av legitimation skall prövas av

Socialstyrelsen.

 Regeringen får enligt ett bemyndigande som redan finns i behörighetslagen

meddela föreskrifter om villkoren för att den som utomlands genomgått

naprapatutbildning skall kunna få legitimation som naprapat.

 Såsom övergångsbestämmelse bör gälla att den som genomgått föreskriven

utbildning för naprapat och varit verksam i yrket i Sverige under minst ett år

vid ikraftträdandet av ändringen i behörighetslagen skall kunna få legitimation

som naprapat utan att ha fullgjort den föreskrivna praktiska tjänstgöringen.

 Villkoren för legitimation bör enligt regeringens uppfattning vara teoretisk

utbildning motsvarande den som för närvarande krävs för att få titeln "Doctor of

Naprapathy" vid svensk skola för utbildning av naprapater. Vidare bör krävas

praktisk tjänstgöring motsvarande ett års handledd heltidstjänstgöring i svensk

hälso- och sjukvård fördelad på olika verksamhetsområden. Verksamheten bör ske

vid en av Socialstyrelsen godkänd enskild läkar-, naprapat- eller kiropraktor-

mottagning eller vid en godkänd inrättning inom den allmänna hälso- och sjukvår-

den. Socialstyrelsen bör få bemyndigande att meddela närmare bestämmelser om den

praktiska tjänstgöringen.

 Beträffande naprapater med utländsk utbildning bör dessutom krävas kunskaper i

svenska hälso- och sjukvårdsförfattningar och i svenska språket eller annat

skandinaviskt språk. Regeringen avser att ge Socialstyrelsen i uppdrag att

vidare överväga vilken teoretisk och praktisk utbildning och vilka kunskaper i

språk och svenska författningar som skall krävas av utländska - ej

svenskspråkiga - naprapater för att de skall kunna få legitimation i Sverige.

 Verksamhetsområdet för naprapater bör enligt regeringens uppfattning vara att

förebygga, utreda och behandla funktionsrubbningar och smärttillstånd i

rörelseorganen. Behandlingen skall ske med särskilda handgrepp som vid behov kan

kompletteras med annan fysikalisk behandling. Socialstyrelsen bör med

utgångspunkt från denna definition kunna meddela föreskrifter eller allmänna råd

som definierar naprapaternas verksamhetsområde. Styrelsen bör därvid särskilt

uppmärksamma hur risker som kan vara förenade med manipulationsbehandlingar

skall kunna minskas i största möjliga utsträckning.

 Samtliga naprapaters verksamhet omfattas i dag av kvacksalverilagens

bestämmelser. Genom att naprapaterna legitimeras kommer de att bli hälso- och

sjukvårdspersonal enligt den nuvarande tillsynslagen och enligt den av

regeringen föreslagna lagen om åligganden för personal inom hälso- och

sjukvården m.m. (prop. 1993/94:149). De kommer därmed att stå under

Socialstyrelsens tillsyn. De legitimerade naprapaternas verksamhet kommer också

att kunna prövas disciplinärt av hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd.

 Det bör särskilt framhållas i detta sammanhang att regeringen i januari 1994

beslutat om direktiv för en översyn av vissa behörighetsfrågor (Dir. 1994: 2).

Direktiven är vittomfattande och innebär bl.a. att förslag om ändrade

bestämmelser i fråga om legitimation av t.ex. naparapater kan komma att lämnas.

 7

6 Skydd för yrkesbeteckningen legitimerad naprapat

Regeringens förslag: Det straffrättsliga skydd som

legitimerade yrkesutövare inom hälso- och sjukvården

har för uppgiften att yrkesutövaren är legitimerad

skall även omfatta yrkesbeteckningen legitimerad

naprapat.

 Alternativmedicinkommittén, som inte föreslog någon legitimation för

naprapater, tog inte upp denna fråga.

 Skälen för regeringens förslag: Ett skydd för yrkestiteln på hälso- och

sjukvårdsområdet finns för närvarande endast för läkare, tandläkare,

barnmorskor, psykologer och psykoterapeuter. För övriga legitimerade

yrkesutövare inom området gäller i stället ett straffrättsligt skydd för

uppgiften att yrkesutövaren är legitimerad. Motsvarande bör gälla för

yrkesbeteckningen legitimerad naprapat.Det är enligt regeringens uppfattning

inte motiverat att reservera yrkesbeteckningen naprapat för den grupp som

föreslås kunna få legitimation.

 Ett motsvarande skydd för titeln legitimerad kiropraktor finns redan.

7 Legitimation för kiropraktorer

Regeringens förslag: En kiropraktor som har gått

igenom föreskriven utbildning i Sverige och

fullgjort viss praktisk tjänstgöring inom hälso- och

sjukvården skall efter ansökan kunna få legitimation

för yrket. Regeringen skall föreskriva vilka krav på

utbildningen som måste vara uppfyllda och vilken

praktisk tjänstgöring som kan leda till

legitimation. Den som kan visa att han eller hon

på annat sätt förvärvat motsvarande kompetens skall

också kunna få legitimation. I likhet med vad som

gäller för övriga yrkesgrupper skall dock legi-

timation aldrig få meddelas om förhållandena är sådana

att legitimationen skulle ha återkallats om den

sökande redan varit legitimerad. Även i övrigt skall

de huvudregler om legitimation som gäller för andra

yrkesgrupper gälla också för kiropraktorerna. Det

innebär bl.a. att Socialstyrelsen skall pröva frågor

om legitimation.

 Bestämmelserna om legitimation för kiropraktorer

som i Sverige har genomgått föreskriven utbildning

och tjänstgöring tas in i behörighetslagen. Den som

vid ikraftträdandet redan uppfyller utbild-

ningskravet och som har varit verksam i yrket i

Sverige under minst ett år skall kunna få

legitimation utan att fullgöra ytterligare

praktisk tjänstgöring.

 Regeringens bedömning: Bestämmelserna om

legitimation för den som utomlands avlagt examen

som Doctor of Chiropractic bör inte ändras i sak.

Alternativmedicinkommitténs förslag: Kommittén fann

inte skäl att föreslå någon annan grupp av

kiropraktorer för legitimation än gruppen Doctors

of Chiropractic. Någon svensk högskoleutbildning

var inte aktuell.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser

tillstyrkte kommitténs förslag om villkor för

legitimationen. Svenska Chiropraktorsällskapet

ställde sig dock positivt till en nordisk

kiropraktorutbildning i framtiden. LO menade att

vi i Sverige inte i längden kunde förlita oss på

amerikanska och engelska utbildningsanstalter.

 Skälen för regeringens förslag och bedömning:

Examen som Doctor of Chiropractic vid godkänd

utländsk högskola eller motsvarande utbildning är i

dag krav för legitimation som kiropraktor.

Socialstyrelsen fick den 6 juni 1993 i uppdrag av

regeringen att utvärdera den kiropraktorutbildning

som bedrivs vid Skandinaviska Chiropraktor Skolan

i Stockholm för att klargöra om utbildningstiden

och innehållet i utbildningen vid Skandinaviska

Chiropraktor Skolan är av samma kvalitet som en

godkänd utbildning och därmed kunde ligga till

grund för yrkeslegitimation.

 Socialstyrelsen konstaterade i sin utvärdering

bl.a. följande. Skolan är ambitiöst upplagd och

under en dynamisk uppbyggnad. Socialstyrelsen

fann att utbildningen i många avseenden är jämförbar

med utbildningen vid the Anglo-European Collage

of Chiropractic i Bournemouth, England. På vissa

väsentliga punkter hade skolan dock ännu ej uppnått

samma standard. Detta gällde t.ex. uppbyggnaden av

bibliotek och forskningsanknytning.

 Regeringen anser för sin del att nuvarande

bestämmelser om legitimation för kiropraktorer bör

utvidgas till att även omfatta den grupp av

kiropraktorer, som har genomgått sin utbildning i

Sverige i enlighet med vad regeringen föreskriver

och som också har fullgjort den av regeringen

föreskrivna praktiska tjänstgöringen. Någon ändring av

vad som gäller för utländsk utbildning till

kiropraktorer avses därvid inte.

 För den i Sverige utbildade grupper av

kiropraktorer bör gälla detsamma som i det föregående

föreslagits beträffande naprapater med svensk

utbildning.

 Bestämmelserna om legitimation för den som

utomlands avlagt examen som Doctor of

Chiropractic ändras inte i sak. Som framgår av

avsnitt 8 föreslås dock ett förtydligande tillägg

beträffande möjligheten att ställa krav på praktisk

tjänstgöring m.m.

 8

8 Bemyndigande rörande krav för legitimation som

kiropraktorer

kan leda till

legitimation. Den som kan visa att han eller hon

på annat sätt förvärvat motsvarande kompetens skall

också kunna få legitimation. I likhet med vad som

gäller för övriga yrkesgrupper skall dock legi-

timation aldrig få meddelas om förhållandena är sådana

att legitimationen skulle ha återkallats om den

sökande redan varit legitimerad. Även i övrigt skall

de huvudregler om legitimation som gäller för andra

yrkesgrupper gälla också för kiropraktorerna. Det

innebär bl.a. att Socialstyrelsen skall pröva frågor

om legitimation.

 Bestämmelserna om legitimation för kiropraktorer

som i Sverige har genomgått föreskriven utbildning

och tjänstgöring tas in i behörighetslagen. Den som

vid ikraftträdandet redan uppfyller utbild-

ningskravet och som har varit verksam i yrket i

Sverige under minst ett år skall kunna få

legitimation utan att fullgöra ytterligare

praktisk tjänstgöring.

 Regeringens bedömning: Bestämmelserna om

legitimation för den som utomlands avlagt examen

som Doctor of Chiropractic bör inte ändras i sak.

Alternativmedicinkommitténs förslag: Kommittén fann

inte skäl att föreslå någon annan grupp av

kiropraktorer för legitimation än gruppen Doctors

of Chiropractic. Någon svensk högskoleutbildning

var inte aktuell.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser

tillstyrkte kommitténs förslag om villkor för

legitimationen. Svenska Chiropraktorsällskapet

ställde sig dock positivt till en nordisk

kiropraktorutbildning i framtiden. LO menade att

vi i Sverige inte i längden kunde förlita oss på

amerikanska och engelska utbildningsanstalter.

 Skälen för regeringens förslag och bedömning:

Examen som Doctor of Chiropractic vid godkänd

utländsk högskola eller motsvarande utbildning är i

dag krav för legitimation som kiropraktor.

Socialstyrelsen fick den 6 juni 1993 i uppdrag av

regeringen att utvärdera den kiropraktorutbildning

som bedrivs vid Skandinaviska Chiropraktor Skolan

i Stockholm för att klargöra om utbildningstiden

och innehållet i utbildningen vid Skandinaviska

Chiropraktor Skolan är av samma kvalitet som en

godkänd utbildning och därmed kunde ligga till

grund för yrkeslegitimation.

 Socialstyrelsen konstaterade i sin utvärdering

bl.a. följande. Skolan är ambitiöst upplagd och

under en dynamisk uppbyggnad. Socialstyrelsen

fann att utbildningen i många avseenden är jämförbar

med utbildningen vid the Anglo-European Collage

of Chiropractic i Bournemouth, England. På vissa

väsentliga punkter hade skolan dock ännu ej uppnått

samma standard. Detta gällde t.ex. uppbyggnaden av

bibliotek och forskningsanknytning.

 Regeringen anser för sin del att nuvarande

bestämmelser om legitimation för kiropraktorer bör

utvidgas till att även omfatta den grupp av

kiropraktorer, som har genomgått sin utbildning i

Sverige i enlighet med vad regeringen föreskriver

och som också har fullgjort den av regeringen

föreskrivna praktiska tjänstgöringen. Någon ändring av

vad som gäller för utländsk utbildning till

kiropraktorer avses därvid inte.

 För den i Sverige utbildade grupper av

kiropraktorer bör gälla detsamma som i det föregående

föreslagits beträffande naprapater med svensk

utbildning.

 Bestämmelserna om legitimation för den som

utomlands avlagt examen som Doctor of

Chiropractic ändras inte i sak. Som framgår av

avsnitt 8 föreslås dock ett förtydligande tillägg

beträffande möjligheten att ställa krav på praktisk

tjänstgöring m.m.

 Skälen för regeringens förslag: En möjlighet för vissa kiropraktorer att få

legitimation som kiropraktor infördes i behörighetslagen 1989 (SFS 1989:407). I

lagen angavs då som krav för legitimation, utöver examen som Doctor of

Chiropractic vid utländsk högskola eller motsvarande utbildning, vissa krav på

praktisk tjänstgöring i svensk hälso- och sjukvård samt på kunskaper i svenska

författningar och i svenska, danska eller norska språket.

 I behörighetslagen har nyligen genomförts ändringar i syfte att anpassa

reglerna till EES-avtalet i fråga om ömsesidigt erkännande av kompetensbesvis

för verksamhet inom hälso- och sjukvården m.m. (SFS 1992:1562). Dessa ändringar

trädde i kraft samtidigt som EES-avtalet, dvs. den 1 januari 1994. En ändring

som därvid gjordes var att i lagen ta bort kraven på praktisk tjänstgöring samt

författnings- och språkkunskaper. Ändringen motiverades av att kiropraktorer

sannolikt skulle komma att omfattas av det s.k. generella direktivet inom EG,

rådets direktiv 89/48/EEG, EGT nr L 19, 24.1.1989, s. 16 (prop. 1992/93:83, bet.

1992/93:SoU8, rskr. 1992/93:87). Enligt ett uttalande i nämnda proposition (s.

43) var avsikten att de krav i nyss nämnda hänseenden eller i övrigt som bör och

får ställas på en kiropraktor skulle, liksom för övriga yrkesgrupper, tas in i

behörighetsförordningen eller fastställas på myndighetsnivå.

 Viss tvekan har därefter uppkommit om regeringen, med den utformning 5 §

behörighetslagen fick genom SFS 1992:1562, kan föreskriva ytterligare krav för

att någon skall få legitimation som kiropraktor än det utbildningskrav som anges

i lagen. För att undanröja denna tvekan bör det i lagen tas in ett bemyndigande

om att sådana ytterligare krav kan uppställas. Dessa bör överensstämma med vad

som hittills gällt. Det bör noteras att eventuella krav på praktik eller i

övrigt som kan komma att föreskrivas inte får strida mot EES-avtalet. Krav på

språk- och författningskunskaper kan därför inte ställas på kiropraktorer som

omfattas av det tidigare nämnda generella direktivet. Regeringen har för avsikt

att meddela de föreskrifter som behövs.

9 Konsekvenser

Förslaget kan inte beräknas medföra några betydelsefulla kostnadskonsekvenser

för samhället eller enskilda. Som tidigare nämnts innebär legitimering att

yrkesutövaren ställs under Socialstyrelsens tillsyn i sin yrkesverksamhet.

Socialstyrelsen kommer att få ett visst merarbete i form av utökat

tillsynsansvar och till följd av ansökningar om legitimation. Det rör sig dock

om två förhållandevis små yrkesgrupper.

 Konsekvenserna för Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (HSAN), domstolar och

andra rättsvårdande myndigheter är försumbara.

 Naprapati som ges av en legitimerad yrkesutövare kommer att omfattas av

undantaget från mervärdesskatteplikt för sjukvård. Detsamma gäller den nya grupp

kiropraktorer som nu kan få legitimation. Legitimation innebär däremot inte att

verksamheten automatiskt har rätt till offentlig finansiering. Frågan om en

yrkesgrupp skall kunna få legitimation och frågan om gruppens utbildning skall

berättiga till utfärdande av högskoleexamen är också två olika prövningar.

 Det kan i sammanhanget noteras att Naprapathögskolan ger examen med en titel

som inleds med Doctor of. Detta är enligt regeringens mening mindre väl

förenligt med examenslagens syfte (lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda

vissa examina) eftersom denna benämning ger intryck av att avse en

doktorsexamen, som tillhör de examina som skyddas genom lagen.

10 Tandvårdslagen

Regeringens förslag: En redaktionell ändring skall

göras i 14 § tandvårdslagen.

 Skälen för regeringens förslag: I 14 § andra stycket tandvårdslagen finns

särskilda bestämmelser för vissa tandläkare som medverkar i den grundläggande

högskoleutbildningen på tandläkarlinjen. Enligt högskolelagen (1992:1434) finns

emellertid inte längre några linjer på högskolan utan i stället examina (1 kap.

1 § högskolelagen). Av denna anledning ändrades lagen (1982:764) om vissa

läkartjänster vid upplåtna enheter, m.m. där ordet "läkarlinjen" fanns angivet

(SFS 1992:1435). En motsvarande redaktionell ändring bör nu ske i

tandvårdslagen. Uttrycket "på tandläkarlinjen" bör ändras till "för

tandläkarexamen". Även vissa andra språkliga förändringar bör ske.

11 Författningskommentar

Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:542) om behörighet att utöva yrke

inom hälso- och sjukvården m.m.

2 §

I paragrafens första stycke finns grundläggande bestämmelser om vad som krävs

för att få legitimation för ett yrke inom hälso- och sjukvården i vid

bemärkelse. Legitimation enligt denna bestämmelse kan meddelas för barnmorska,

glasögonoptiker, logoped, läkare, psykolog, psykoterapeut, sjukgymnast,

sjuksköterska, tandhygienist och tandläkare. Gemensamt för de nämnda

yrkesgrupperna är att utbildningen till yrket sker på universitets- och

högskolenivå. Ett undantag utgör glasögonoptikerna som dock följer en av staten

godkänd utbildningsplan. Ändringen i första stycket innebär att denna anknytning

vad avser utbildningen till högskoleexamen markeras. I övrigt har endast vissa

språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Sista meningen i stycket har

flyttats till 3 §. Någon ändring i sak är inte avsedd.

 I den i paragrafen intagna tabellen har endast den förändringen gjorts att den

något ålderdomliga yrkesbeteckningen glasögonoptiker bytts mot optiker.

 Bestämmelserna i paragrafens övriga stycken är oförändrade.

2 a §

I paragrafen, som är ny, har de grundläggande bestämmelserna tagits in om kraven

för att få legitimation som kiropraktor eller naprapat efter en utbildning i

Sverige. Legitimation som kiropraktor har tidigare kunnat meddelas med stöd av

5 § för personer med viss utländsk utbildning. En nyhet är att även naprapater

skall kunna få legitimation för yrket. Yrkesbeteckningen skall vara legitimerad

naprapat.

 Enligt huvudregeln skall den som genomgått av regeringen föreskriven

utbildning för kiropraktorer eller naprapater och fullgjort viss praktisk

tjänstgöring efter ansökan kunna få legitimation för yrket. I likhet med vad som

gäller för personer med annan svensk eller utländsk utbildning bör regeringen

eller, efter regeringens bemyndigande, Socialstyrelsen få meddela föreskrifter

om kraven på utbildningen och den praktiska tjänstgöringen. Ett bemyndigande att

meddela ytterligare föreskrifter finns i 12 §. Regeringen har för avsikt att

meddela föreskrifter om vissa krav på utbildningarnas innehåll och omfattning.

Kraven kommer i allt väsentligt att överensstämma med vad som gäller för den

nuvarande utbildningen vid Skandinaviska Chiropraktor Skolan respektive med

sådan utbildning som krävs för svensk examen som för närvarande leder till

titeln "Doctor of Naprapathy". Andra motsvarande utbildningar skall också kunna

leda till legitimation.

 Beträffande den praktiska tjänstgöringen avser regeringen att meddela

grundläggande föreskrifter, t.ex. om dess längd. Socialstyrelsen avses få

meddela de ytterligare föreskrifter om tjänstgöringen som behövs enligt ett

bemyndigande från regeringen som lämpligen tas in i behörighetsförordningen.

 Övriga bestämmelser om legitimation skall gälla också legitimation för

naprapat eller kiropraktor. Det innebär att även den som på annat sätt visat att

han eller hon har förvärvat motsvarande kompetens skall kunna få legitimation.

 I fråga om legitimation som naprapat för den som har utländsk utbildning får

regeringen enligt 5 § meddela föreskrifter om villkoren för att få legitimation

m.m. En möjlighet för regeringen att vidarebemyndiga till Socialstyrelsen finns

i 31 respektive 37 §§ behörighetsförordningen.

 För kiropraktorer finns bestämmelser om legitimation för den som har utländsk

utbildning intagna i 5 §. Vissa kiropraktorer kan omfattas av bestämmelserna i

EES-avtalet. Möjligheten för dessa kiropraktorer att få legitimation regleras i

25 § behörighetsförordningen.

3 §

 Av paragrafen följer att det är Socialstyrelsen som prövar frågor om

legitimation. Frågor om återkallelse av legitimation och om meddelande av ny

legitimation efter återkallelse prövas däremot av Hälso- och sjukvårdens

ansvarsnämnd (HSAN) enligt bestämmelserna i lagen (1980:11) om tillsyn över

hälso- och sjukvårdspersonalen m.fl. (den s.k. tillsynslagen). Ett förslag till

ny lagstiftning på detta område har nyligen förelagts riksdagen (prop.

1993/94:149). Socialstyrelsens och HSAN:s beslut kan överklagas hos kammarrätten

(11 § behörighetslagen respektive 39 § tillsynslagen). Någon ändring i detta

hänseende föreslås inte i lagen (1994:000) om disciplinpåföljd m.m. på hälso-

och sjukvårdens område. Enligt ett tillägg i första stycket får

Socialstyrelsen inte meddela legitimation om förhållandena är sådana att

legitimationen skulle få återkallas om sökanden varit legitimerad. Bestämmelsen

ersätter motsvarande hittills varande regel i 2 och 5 §§. Den gäller även vid

meddelande av legitimation enligt 2 a §. Någon ändring av praxis är inte

avsedd.

5 §

I paragrafens första stycke har tagits in ett bemyndigande för regeringen eller

den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om praktisk

tjänstgöring och författnings- och språkkunskaper som ytterligare villkor för

att få legitimation som kiropraktor. Ändringen innebär inte någon saklig

förändring av vad som tidigare gällt. Skälet till bemyndigandet framgår av

avsnitt 8.

 Bestämmelsen i det upphävda andra stycket återfinns numera i 3 §.

9 §

I paragrafen ges skydd för vissa yrkestitlar och yrkesbeteckningar på hälso- och

sjukvårdsområdet m.m. Genom ett tillägg till uppräkningen i första stycket 2 har

yrkesbeteckningen legitimerad naprapat förbehållits de naprapater som har

legitimation. För legitimerade kiropraktorer finns redan motsvarande skydd.

Genom bestämmelsen i 10 § fjärde stycket denna lag är skyddet

straffsanktionerat.

 I enlighet med ändringen i 2 § har därutöver yrkesbeteckningen optiker ersatt

glasögonoptiker.

 9

Ikraftträdande m.m.

Lagen föreslås träda i kraft den 1 oktober 1994. Genom en särskild

övergångsbestämmelse kan den som vid ikraftträdandet har genomgått föreskriven

utbildning i Sverige för kiropraktorer eller naprapater och före denna tidpunkt

har varit verksam i yrket här i landet under minst ett år kunna få legitimation

för yrket utan sådan praktisk tjänstgöring som avses i 2 §. Det har för dessa

kiropraktorer eller naprapater inte någon betydelse var eller hos vem

yrkesverksamheten har utövats. Däremot innebär uttrycket verksam i yrket att

naprapaten skall ha utövat yrket mer stadigvarande och inte endast tillfälligt

då och då under ett års tid.

Förslaget till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125)

Ändringen, som endast är redaktionell har kommenterats i avsnitt 10.

 10

Sammanställning av remissyttranden över

Alternativmedicinkommitténs betänkande

Alternativmedicin 1 Huvudbetänkande från

alternativmedicinkommittén (SOU 1989:60)

såvitt gäller frågan om legitimation för naprapater

Följande remissinstasner har avgivit yttranden avseende huvudbetänkandet:

Justitiekanslern, Riksåklagaren, Socialstyrelsen, Hälso- och sjukvårdens

ansvarsnämnd (HSAN), Riksförsäkringsverket (RFV), Universitets- och

högskoleämbetet (UHÄ), Skolöverstyrelsen (SÖ), Statens livsmedelsverk,

Konsumentverket, Svea Hovrätt och Kammarrätten i Stockholm;

 Landstinget i Gävleborg, Uppsala län, Halland, Bohuslän, Jönköpings och

Malmöhus läns, Blekinge, Jämtland, Stockholms län, Västmanlands län,

Östergötland, Kopparberg, Västerbotten, Örebro län, Kronoberg och Norrbottens

län;

 Landstingsförbundet, SACO (inklusive Dietisternas Riksförbund, Legitimerade

Sjukgymnasters Riksförbund, Sveriges Farmacevtförbund, Sveriges läkarförbund,

Sveriges Psykologförbund och Sveriges Tandläkarförbund), TCO, Svenska

Läkaresällskapet, Apoteksbolaget, Apotekarsocieteten, Kommittén för

Alternativmedicin, Hälsokostrådet, Hälsofrämjandet, Delegationen för social

forskning (DSF), Forskningsrådsnämnden (FRN), Medicinska forskningsrådet (MFR),

Riksrevisionsverket (RRV) och Statskontoret.

 Av dessa har endast ett fåtal yttrat sig över frågan om legitimation för

naprapater:

 Landstingen i Halland, Bohuslän och Östergötland liksom Sveriges Tan-

dläkarförbund meddelar att man instämmer i kommitténs bedömning att det f n inte

är motiverat med legitimering av nya yrkesgrupper.

 Legitimerade Sjukgymnasters Riksförbund hänvisar till att man i ett yttrande

till Nordiska Rådet ställt sig negativ till en legitimation för naprapater. LSR

har i stället föreslagit att naprapatutbildningen ekvivaleras mot

sjukgymnastutbildningen i Sverige och att naprapaterna erbjuder kompletterande

teoretisk och klinisk utbildning, för att efter godkänd eximination erhålla

legitimation som sjukgymnast.

 Apotekarsocieteten anser inte heller att det föreligger något behov av att

legitimera ytterligare alternativmedicinska yrkesgrupper; i vart fall bör frågan

anstå till dess vetenskapliga studier kan styrka respektive behandlingsmetoders

effekter.

 Kommittén för Alternativmedicin däremot stödjer ej huvuddelen av kommitténs

kapitel om nya yrkesgrupper inom hälso- och sjukvården. KAM föreslår att det på

politisk nivå upprättas specifika regler, så att olika grupper inom

alternativmedicinen vet vilka kriterier som ska gälla för legitimation, t.ex. i

fråga om erforderlig medicinsk utbildning. KAM anser också att det är

anmärkningsvärt att osteopatin och chiropraktorerna utöver gruppen Doctors of

Chiropractic fått en mycket blygsam belysning. Enligt KAM går det säkert att

finna ett regelsystem som kan rymma alla i Sverige verksamma chiropraktorer.

Vidare anser KAM att gruppen naprapater är likvärdig med Doctors of Chiropractic

och bör erbjudas legitimation omgående.

 Enligt Hälsokostrådet har ryggskador och med dessa förorsakad sjukfrånvaro en

sådan omfattning att alla möjligheter till kvalitativ och snabb behandling måste

tas tillvara. Hälsokostrådet hänvisar till studier som visar på dokumenterad

effekt av naprapatbehandling och som pekar på goda resultat vad gäller minskad

sjukfrånvaro när företag anlitat naprapatbehandling för sina anställda.

Hälsokostrådet anser att naprapaternas verksamhet och utbildning har kvaliteter

som bör kunna medföra legitimation.

 11

Sammanställning av remissyttranden över

Alternativmedicinkommitténs delbetänkande

(SOU 1987:12) Legitimation för vissa kiropraktorer

Följande remissinstanser har avgivit yttranden avseende legitimation för vissa

kiropraktorer: Socialstyrelsen, Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd,

Försäkringsöverdomstolen, Riksförsäkringsverket, Kammarrätten i Stockholm, Cen-

trala Studiestödsnämnden, Statens Strålskyddsinstitut, Konsumentverket,

Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), Landstingsförbundet, Stockholms läns,

Uppsala läns, Södermanalands läns, Östergötlands läns, Kronobergs läns, Kalmar

läns, Blekinge läns, Kristiandstad läns, Malmöhus läns, Hallands läns,

Göteborgs- och Bohus läns, Älvsborgs län, Värmlands läns, Västmanlands län,

Gävleborgs län, Västernorrlands län, Jämtlands län, Västerbottens läns och

Norrbottens läns landstingskommuner, Göteborgs, Malmö och Gotlands kommuner,

Försäkringskasseförbundet, Svenska Läkaresällskapet, Svenska chiropraktor-

sällskapet, Svensk förening för ortopedisk medicin, Kommittén för Alternativ

Medicin (KAM), Landsorganisationen i Sverige (LO), Svenska

kommunalarbetareförbundet, Tjänstemännens centralorganisation (TCO) samt

Centralorganisationen SACO/SR.

 Yttranden har dessutom inkommit från Sveriges läkarförbund, Leg.

sjukgymnasters riksförbund och Distriktsgymnasterna i Örnsköldsvik.

 Jönköpings läns, Skaraborgs läns, Örebro läns och Kopparbergs läns

landstingskommuner, Sjukvårdens och socialvårdens planerings- och

rationaliseringsinstitut (Spri) samt Svenska arbetsgivareföreningen har avstått

från att avge yttrande.

 Alternativmedicinkommittén föreslog enbart utbildning vid utländska högskolor

som villkor för legitimation eftersom motsvarande utbildning inte ansågs finnas

inom Sverige. Flertalet remissinstanser tillstyrkte kommitténs förslag om

villkor för legitimation.

 Svenska Chiropraktorsällskapet ställde sig positiv till en nordisk kiro-

praktorutbildning i framtiden. Denna utbildning måste ha sådan kvalitet att den

blir ECCE-godkänd. Endast genom en fullgod utbildning kan den kiropraktiska

verksamheten fortsättningsvis bedrivas med betryggande resultat och ett

internationellt kunskapsutbyte upprätthållas.

 LO menade att i längden kan vi i Sverige inte förlita oss på amerikanska och

engelska utbildningsanstalter om vi vill ha garantier för att patienterna ska få

bra behandling.

 12

Socialstyrelsens redovisning angående legitimation

av naprapater

 Redovisning av ett särskilt regeringsuppdrag, S92/876/S, där regeringen

överlämnat skrivelse från Svenska Naprapatförbundet och uppdragit åt

Socialstyrelsen att avge utlåtande om huruvida det föreligger ett dokumenterat

vetenskapligt underlag för att tillstyrka legitimation av naprapater.

Sammanfattning

 Socialstyrelsen har inför sin bedömning anlitat experterna professorerna Sven
[REDACTED_EFTERNAMN] och Gösta Tibblin samt docent Thomas Lundeberg.

 Underlaget för bedömning av utbildningen - innehåll, omfattning, nivå och

kvalitet - är begränsat.

 Kvaliteten på undervisningen är starkt relaterad till lärarnas kompetens. Vad

gäller Naprapathögskolan är lärarnas kompetens heterogen och i många fall låg.

Av de 25 läkare som finns angivna saknar nära hälften legitimation.

 Naprapathögskolan värderar elevernas examensarbeten till 15 poäng. De sex

examensarbeten som tillställts experterna är i det stora flertalet fall av

acceptabel nivå. De är dock på samma nivå som det examensarbete som utförs vid

sjukgymnastutbildningen, Karolinska Institutet och där motsvarar 4 poäng.

 Naprapathögskolan anger att naprapatutbildningen tidsmässigt motsvarar 160

poäng. Den sista terminen (20 poäng omfattar 15 veckor för examensarbetet (15

poäng) och fem veckor för slutexamen (5 poäng). Själva examen består av 350

flervalsfrågor som besvaras under en dag. Med beaktande av detta synes den

poängsättning som tillämpas vid Naprapathögskolan vara något för generös.

 Utbildningen är framförallt inriktad mot den muskuloskelettala apparaten och

naprapater har därför ej den medicinska helhetskompetens vilken skulle krävas

för eget behandlingsansvar. Naprapaterna bör därför vid en eventuell

legitimation arbeta på remiss från läkare eller, i vissa fall, tandläkare.

 På fråga om det finns något dokumenterat vetenskapligt underlag för

behandlingsmetoderna manipulation, massage, stretching, ergonomisk rådgivning,

rehabiliteringsträning, mobilisering, kan konstateras att dokumentationen är

mycket sparsam.

 Flera arbeten finns dock publicerade om att ergonomisk instruktion kombinerad

med fysisk träning ger bra effekt vid belastningsrelaterade rygg- och

nackbesvär.

 Forskning och utvärdering av metoderna pågår. Till exempel pågår ett projekt

vid Centrum för utvärdering av medicinsk teknologi (CMT), Linköpings Universitet

i samarbete med Omvårdnadsinstitutionen vid Hälsouniversitetet i Linköping.

* Uppläggningen av studien sker så att resultatet skall kunna bilda underlag

för ett framtida hälsopolitiskt beslut rörande resursfördelning men också bidra

till att förbättra det kliniska omhändertagandet av personer med

rygg/nackbesvär. Två alternativ ingår, kiropraktik och sjukgymnastik. Huvud-

metoderna vid sjukgymnastikalternativet är individuell behandling, manipula-

tion/mobilisering, McKenzie, självträning och gruppbehandling. Vid kiropraktik

är huvudmetoden manipulation.

 Den icke-kirurgiska behandlingen av de muskulo-skelettala systemets sjukdomar

har en svag eller oklar vetenskaplig grund. Därför förekommer ett antal

behandlingsformer samt en omfattande sjukskrivning, vilken möjligen förvärrar

problemen. Bara "ont i ryggen" anges samhällsekonomiskt kosta över 20 miljarder

kronor om året (SBU-91). Folkhälsoproblemet "ont i ryggen" måste angripas och

lösas genom en helhetssyn på individ och samhälle. För att klara detta krävs

fungerande samarbete mellan flera personalkategorier och utarbetade rutiner för

rehabilitering.

 Det kan man åstadkomma genom att utnyttja de krafter som redan finns inom den

svenska hälso- och sjukvården. Läkare och sjukgymnaster har redan ett samarbete

sinsemellan och med övriga inom hälso- och sjukvården. Därutöver krävs att

utarbetade samarbetsrutiner upprätthålls med arbetsgivare, socialtjänst och

andra involverade för att åstadkomma en optimal rehabilitering i varje enskilt

fall.

 Införandet av legitimationen av vissa kiropraktorer är ännu inte utvärderad.

Detta bör göras innan ytterligare en grupp med ett smalt medicinskt område

legitimeras. Sedan kiropraktorerna legitimerades har dramatiska förändringar

skett inom hälso- och sjukvården beträffande struktur och organisation och inte

minst ekonomiskt. Det är av största vikt att kostnads-effekt och kostnads-nytto

analyser görs innan ytterligare en yrkesgrupp engageras i den offentligt

finansierade vården.

 Den kunskap naprapaterna skulle kunna tillföra den offentliga hälso- och

sjukvården finns väsentligen tillgodosedd av legitimerade sjukgymnaster. Den

aktuella kompetensen finns vidare bland många läkare som är vidareutbildade inom

"ortopedisk medicin". Motsvarande kompetens finns också hos ett betydande antal

sjukgymnaster. Det finns mycket som talar för att man främst bör satsa på de

krafter som redan finns inom den offentliga delen av hälso- och sjukvården. Det

kan man bl.a. göra genom att erbjuda sjukgymnasterna efterutbildning inom

"ortopedisk medicin". Även för läkarna finns möjligheter till sådan utbildning.

Forskningen inom detta område behöver förstärkas.

Avslutning

 Enligt Socialstyrelsens mening föreligger för närvarande inte dokumenterat

vetenskapligt underlag för att tillstyrka legitimation av naprapater.

 Eftersom det dock är flera aspekter som kan beaktas utöver dokumentationen

vill Socialstyrelsen erinra om några av dessa.

* Legitimationen bör för patienten innebära reell trygghet och inte falsk.

* En legitimerad grupps verksamhet måste därför vara möjlig att följa upp och

utvärdera.

* Legitimation av en yrkesgrupp medför initiala och fortlöpande kostnader för

staten, även om dessa till en viss del kan avgiftsfinansieras.

* Den allmänna utvecklingen inom EG/EES är viktig att beakta i sammanhanget.

 Socialstyrelsen föreslår att ställningstagande till legitimation av naprapater

får anstå till legitimationen av kiropraktorer är utvärderad.

 Beslut i detta ärende har fattats av t.f. generaldirektören Edhag efter samtåd

med Socialstyrelsens styrelse och i närvaro av direktörerna Doctare,[REDACTED_EFTERNAMN],

Tollin,[REDACTED_EFTERNAMN], Rinder,[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN]. Föredragande har varit

byrådirektören[REDACTED_EFTERNAMN].

Olof Edhag

 Anna-Karin[REDACTED_EFTERNAMN]

 28

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 7 april 1994

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande,[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

__________

Regeringen beslutar proposition 1993/94:145 Legitimation för vissa naprapater

och kiropraktorer m.m.

 39

Rättsdatablad

___________________________________________________________

Författningsrubrik Bestämmelser

 som inför,

 ändrar,

 upphäver eller

 upprepar ett

 normgivnings-

 bemyndigande

___________________________________________________________

Lag om ändring i2, 2 a, 5 §§

lagen (1984:542) om

behörighet att utöva

yrke inom hälso- och

sjukvården m.m.

Lag om ändring i tandvårds-14 §

lagen (1985:125)

 40