Regeringens proposition

1991/92:116

om ändringar i lagen (1977:306) om dryckesskatt,

m.m.

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits

upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 12 mars 1992.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås ett nytt system för beskattningen av

alkoholhaltiga drycker. Den nu utgående procentavgiften, som

beräknas på detaljhandelspriset, slopas. Skatten föreslås i

stället bli helt relaterad till alkoholhalten, och den skall tas

ut enligt en progressiv skatteskala. För alkoholdrycker med

lägre alkoholhalt, framför allt viner och maltdrycker, föreslås

dock att skatten av praktiska skäl tas ut med samma belopp inom

vissa intervall. Den nuvarande starkölsklassen föreslås av

alkoholpolitiska skäl uppdelad i två klasser med olika skatt.

Skatten föreslås vara lägre för det starköl som har en

alkoholhalt om högst 3,6 viktprocent eller 4,5 volymprocent

alkohol. Omläggningen av beskattningen görs inom ett i princip

totalt sett oförändrat skatteuttag. Skatten och därmed priset

för enskilda produkter kommer dock i vissa fall att kraftigt

förändras. Reformen innebär bl.a. att priset på billigare

drycker som i många fall missbrukas kommer att stiga. Det nya

skattesystemet föreslås träda i kraft den 1 juli 1992.

1 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1977:306) om dryckesskatt

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1977:306) om

dryckesskatt 1

 dels att 11 § skall upphöra att gälla,

 dels att 1, 4, 8, 9, 10 och 13 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 § 2

 Skatt

Skatt (dryckesskatt) betalas (dryckesskatt) betalas till

till staten enligt denna lag staten enligt denna lag vid om-

vid omsättning inom landet och sättning inom landet och vid

vid införsel av spritdrycker, införsel av spritdrycker, vin,

vin och maltdrycker. starköl och öl.

 Beteckning i denna lag har samma betydelse som i lagen

(1977:292) om tillverkning av drycker, m.m.

 4 § 3

 Skattskyldig är

 1. i fråga om spritdrycker och vin, det i lagen (1977:293) om

handel med drycker angivna partihandelsbolaget,

 2. i fråga om maltdrycker, 2. i fråga om starköl och öl,

den som inom landet den som inom landet

yrkesmässigt tillverkar yrkesmässigt tillverkar

skattepliktiga drycker. skattepliktiga drycker.

 Skattskyldig är vidare den som blivit registrerad som

skattskyldig importör enligt 8 §.

 8 § 4

 Den som yrkesmässigt för in Den som yrkesmässigt för in

skattepliktig maltdryck till starköl eller öl till landet

landet för försäljning till för försäljning till

återförsäljare, kan om återförsäljare, kan om

verksamheten är av större verksamheten är av större

omfattning eller annars om det omfattning eller annars om det

finns särskilda skäl finns särskilda skäl

registreras hos registreras hos riksskatte-

riksskatteverket. verket.

 9 § 5

 Skattskyldighet för partihandelsbolaget inträder när

spritdrycker och vin levereras till det i lagen (1977:293) om

handel med drycker angivna detaljhandelsbolaget.

 Skattskyldighet för Skattskyldighet för

tillverkare tillverkare

 1Lagen omtryckt 1984:158.

 Senaste lydelse av 11 § 1990:594.

 2Senaste lydelse 1990:594.

 3Senaste lydelse 1990:594.

 4Senaste lydelse 1990:594.

 5Senaste lydelse 1990:594.

och registrerad importör vid och registrerad importör vid

omsättning av maltdrycker omsättning av starköl och öl

inträder när skattepliktig inträder när drycken levereras

dryck levereras till köpare till köpare eller tas i anspråk

eller tas i anspråk för annat för något annat ändamål än

ändamål än försäljning eller, försäljning eller, vid av-

vid avregistrering, finns i registrering, finns i lager.

lager.

Nuvarande lydelse

10 § 6 Skatten på spritdrycker och vin utgår med en

grundavgift och en procentavgift om inte annat sägs i femte

stycket.

 Grundavgiften utgör per liter i fråga om

 1. spritdrycker 1 krona 32 öre för varje hel volymprocent

alkohol,

 2. starkvin 21 kronor,

 3. lättvin med en alkoholhalt över 7 volymprocent 8 kronor 50

öre,

 4. annat lättvin 11 kronor 25 öre.

 Procentavgiften utgör för spritdrycker 60 procent och för vin

39 procent av detaljhandelspriset.

 Med detaljhandelspriset förstås det pris som

detaljhandelsbolaget tillämpar vid försäljning över disk,

exklusive beloppet av pant och skatt enligt lagen (1968:430) om

mervärdeskatt.

 För lättvin med en alkoholhalt av högst 7 volymprocent utgår

dock ingen procentavgift.

Föreslagen lydelse

10 § Skatten på spritdrycker, vin, starköl och öl tas ut med

de belopp som framgår av följande uppställning.

 6Senaste lydelse 1990:144.

Alkoholhalt, Skatt, kronor per liter

volymprocent

 grundbelopp tilläggsbelopp

över 2,25 högst 3,5 3:-- -

" 3,5 " 4,5 9:-- -

" 4,5 " 7 12:-- -

" 7 " 10 17:10 -

" 10 " 13 26:70 -

" 13 " 16 36:60 -

" 16 " 19 47:50 -

" 19 " 24 47:50 5:10 för varje hel

 volymprocent som

 överstiger 19

" 24 " 29 73:-- 5:50 för varje hel

 volymprocent som

 överstiger 24

" 29 " 34 100:50 6:20 för varje hel

 volymprocent som

 överstiger 29

" 34 " 39 131:50 7:40 för varje hel

 volymprocent som

 överstiger 34

" 39 168:50 7:50 för varje hel

 volymprocent som

 överstiger 39

 I fråga om drycker vars alkoholhalt överstiger 19

volymprocent skall avrundning ske uppåt till närmast hela volym-

procenttal. om alkoholhalten uppgår till del av hel

volymprocent.

 13 § 7

 I deklaration för skatt på I deklaration för skatt på

maltdrycker får särskilt för starköl och öl får särskilt för

varje varuslag avdrag göras för varje varuslag avdrag göras för

skatt på drycker, som skatt på drycker, som

 1. har utförts ur landet eller har förts till svensk frihamn

för annat ändamål än att förbrukas där eller har lagts upp på

tullager som inrättats för förvaring av proviant eller, såvitt

avser starköl, har levererats för försäljning i exportbutik,

 2. har förvärvats för återförsäljning och för vilken

skattskyldighet tidigare inträtt,

 3. har återtagits i samband med återgång av köp,

 4. har försålts med förlust för den skattskyldige, i den mån

förlusten hänför sig till bristande betalning från köpare.

 Avdrag enligt första stycket 4 får göras med belopp som svarar

mot så

 7Senaste lydelse 1990:594.

stor del av skatten som förlusten visas utgöra av varans

försäljningspris. Har sådant avdrag gjorts och inflyter därefter

betalning, skall redovisning åter lämnas för skatten på de

drycker betalningen avser.

 I deklaration för skatt på spritdrycker och vin får avdrag

göras för skatt på drycker som har återtagits i samband med

återgång av köp.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

 Bestämmelserna i den upphävda 11 § tillämpas dock, såvitt avser

läskedrycker, till utgången av år 1992.

2 Förslag till

Lag om ändring i tulltaxelagen (1987:1068)

 Härigenom föreskrivs att 22 kap. tulltaxelagen

(1987:1068) 1 skall ha följande lydelse.

22 kap. Drycker, sprit och ättika 2

Nuvarande lydelse

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

- - - - - - - - - - -

 Anm. För spritdrycker, vin eller starköl, som införs i den

ordning som anges i 18 § 3, 4, 6 eller 7 lagen (1977:293) om

handel med drycker, utgår, om tullfrihet inte åtnjuts, tull med

följande belopp per liter:

 Spritdrycker enligt tulltaxenr 22.08 . . . . . . . . . . . .

210:-

 Vin:

 musserande eller med en alkoholhalt

 överstigande 15 volymprocent . . . . . . . . . . . . . . . . 65:-

 ej musserande, med en alkoholhalt

 överstigande 7 men inte 15 volymprocent . . . . . . . . . . . 32:-

 ej musserande, med en alkoholhalt om

 högst 7 volymprocent . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 16:-

 Starköl . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 16:-

Tullsats som anges ovan tillämpas även när tullskyldighet

föreligger enligt 81 eller 82 § tullagen (1987:1065).

 1Lagen omtryckt 1987:1186.

 2Senaste lydelse 1990:146.

Föreslagen lydelse

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

- - - - - - - - - - -

 Anm. För spritdrycker, vin eller starköl, som införs i den

ordning som anges i 18 § 3, 4, 6 eller 7 lagen (1977:293) om

handel med drycker, utgår, om tullfrihet inte åtnjuts, tull med

följande belopp per liter:

 Spritdrycker enligt tulltaxenr 22.08 . . . . . . . . . . . .

210:-

 Vin:

 med en alkoholhalt överstigande

 15 volymprocent . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 65:-

 med en alkoholhalt överstigande

 7 men inte 15 volymprocent . . . . . . . . . . . . . . . . . 32:-

 med en alkoholhalt om högst

 7 volymprocent . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 16:-

 Starköl . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 16:-

Tullsats som anges ovan tillämpas även när tullskyldighet

föreligger enligt 81 eller 82 § tullagen (1987:1065).

__________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 mars 1992

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af
[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändringar i lagen (1977:306) om

dryckesskatt, m.m.

1 Ärendet och dess beredning

Den 19 oktober 1989 tillkallade chefen för finansdepartementet

en särskild utredningsman (generaldirektören Lennart Nilsson)

för att utreda frågan om beskattningen av alkoholhaltiga

drycker. Utgångspunkten för utredningen skulle enligt direktiven

(dir. 1989:51) vara att skapa ett skattesystem där beskattningen

av alkoholdrycker, och därmed också priset, i högre grad än för

närvarande bestämdes av dryckens alkoholhalt. Syftet skulle vara

att åstadkomma ett skattesystem som var enhetligt för samtliga

alkoholdrycker och dessutom neutralt i förhållande till kon-

sumentens val mellan olika produkter med likvärdig

alkoholstyrka. En förutsättning för utredningsuppdraget var

bl.a. att ett nytt skattesystem inte borde innebära att statens

inkomster av dryckeshanteringen minskade. Vidare skulle EG-

aspekter beaktas i utredningsarbetet.

 Alkoholskatteutredningen lämnade i maj 1991 sitt betänkande

(SOU 1991:52) Alkoholbeskattningen till regeringen. Utredningens

sammanfattning bör fogas till detta protokoll som bilaga 1 och

utredningens lagförslag bör fogas till protokollet som bilaga 2.

 Betänkandet har remissbehandlats. En sammanställning av

remissyttrandena har gjorts inom finansdepartementet och finns

tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 2248/91).

 Den 19 december 1991 tillkallade chefen för socialdepartementet

en alkoholpolitisk kommission med uppdrag att utvärdera den

hittillsvarande alkoholpolitiken och lägga fram förslag till en

strategi för framtiden - bl.a. i ett EG-perspektiv. Kommissionen

skall även kartlägga alkoholmissbrukets familjesociala

konsekvenser och göra en översyn av vården av

alkoholmissbrukare. Kommissionens främsta uppgift är att

formulera en strategi för att nå målet att minska den totala

alkoholkonsumtionen och att begränsa alkoholens skadeverkningar.

Kommissionen bör enligt utredningsuppdraget avsluta sitt arbete

före utgången av år 1993.

 Jag avser nu, utan att avvakta den alkoholpolitiska

kommissionens betänkande, att ta upp frågan om ändrat system för

alkoholbeskattningen. Jag har i denna fråga samrått med chefen

för socialdepartementet.

2 Gällande rätt

De centrala bestämmelserna om dryckesbeskattning finns i lagen

(1977:306) om dryckesskatt (senast ändrad 1990:594). Enligt

lagen skall skatt erläggas vid omsättning inom landet och vid

införsel av spritdrycker, vin, starköl och öl. Fram till

utgången av år 1992 omfattas också läskedrycker av skatten.

Skatten på lättöl avskaffades den 6 april 1988.

 Riksskatteverket (RSV) är beskattningsmyndighet. Skattskyldig i

fråga om spritdrycker och vin är partihandelsbolaget Vin och

Sprit AB. I fråga om starköl och öl föreligger skattskyldighet

för den som inom landet tillverkar sådana drycker. Skattskyldig

skall vara registrerad hos RSV. Om verksamheten är av större

omfattning eller om det finns särskilda skäl kan även

importörer, som yrkesmässigt för in skattepliktiga maltdrycker

till landet för försäljning till återförsäljare, registreras hos

RSV. Skattskyldigheten för spritdrycker och vin inträder när Vin

och Sprit AB levererar dryckerna till Systembolaget AB.

Skattskyldigheten för starköl och öl inträder när dryckerna

levereras till köpare eller tas i anspråk för annat ändamål än

försäljning eller, vid avregistrering, finns i lager. Vid

införsel till landet av skattepliktig dryck av annan än

registrerad skattskyldig skall skatt erläggas till

tullmyndigheten. Spritdrycker, vin och starköl får med vissa

undantag för t.ex. resande endast införas av Vin och Sprit AB.

 Skatten på spritdrycker och vin innefattar enligt gällande

regler dels en grundavgift som är relaterad till alkoholstyrkan,

dels en procentavgift som är relaterad till detaljhandelspriset.

 Grundavgiften per liter dryck är sedan den 7 maj 1990 för

spritdrycker 1 krona 32 öre för varje hel volymprocent alkohol,

för starkvin (alkoholhalt överstigande 15 men ej 22

volymprocent) 21 kronor, för lättvin (alkoholhalt av högst 15

volymprocent) med en alkoholhalt över sju volymprocent 8 kronor

50 öre och för annat lättvin 11 kronor 25 öre.

 Procentavgiften uppgår för spritdrycker till 60 procent och för

vin till 39 procent av detaljhandelspriset, dvs. det pris som

Systembolaget AB tillämpar vid försäljning över disk exkl. pant

och mervärdeskatt. Med pant avses det belopp som Systembolaget

AB åtar sig att betala för returglas.

 För lättvin med en alkoholhalt av högst sju volymprocent utgår

inte någon procentavgift.

 Skatten på maltdrycker utgår per liter med 2 kronor 70 öre för

öl (alkoholhalt överstigande 1,8 men ej 2,8 viktprocent) och 11

kronor 25 öre för starköl (alkoholhalt mer än 2,8 viktprocent).

För lättöl tas som nämnts ingen dryckesskatt ut.

3 Dryckesbeskattning inom EG

Den överenskommelse som EGs ekonomi- och finansministrar

träffade i juni 1991 innebar ett slutligt ställningstagande för

minimiskattesatser

vad gäller de punktskattebelagda varorna. Det skall också finnas

s.k. målskattesatser, som utgör rekommendationer som

medlemsländerna förbinder sig att ha i åtanke vid kommande

nationella skattesatsförändringar. För bordsvin och mousserande

vin gäller minimiskattesatsen 0 kr. per liter och

målskattesatserna 1 kr. 40 öre resp. 2 kr. 50 öre per liter.

(Här angivna skattesatser beräknade efter kursen 1 ECU = 7,50

SEK.) För öl gäller minimiskattesatsen 70 öre per liter och

målskattesatsen 1 kr. 40 öre per liter (detta avser öl av mest

förekommande slag). Något beslut om minimiskattesatser för sprit

och starkvin har inte tagits av rådet men kommissionen har

tidigare föreslagit en minimiskattesats för sprit (vid

alkoholstyrkan 40 %) på 33 kr. 50 öre per liter, och för

starkvin på 5 kr. 60 öre per liter. Målskattesatserna har

föreslagits vara 42 kr. resp. 7 kr. per liter. Överenskommelsen

innebär också att det införs särregler för bl.a. små bryggerier,

där skattesatserna blir lägre. Några länder får viss

övergångstid för att nå upp till de beslutade miniminivåerna.

4 Effekter av nuvarande beskattningssystem

Alkoholskatteutredningen konstaterar att det nuvarande systemet

för beskattningen av de alkoholhaltiga dryckerna är tekniskt

krångligt och svårt att förstå. Det är kombinationen av en

alkoholrelaterad grundavgift och en värderelaterad procentavgift

som bidragit till detta. Beskattningen av öl och starköl som

enbart har en fast avgift per liter leder inte alls till samma

svårigheter. Bortsett från de tekniska invändningarna mot de

nuvarande systemet har den kraftigaste kritiken dock riktats mot

att de alkoholpolitiska målen inte fullt ut kan tillgodoses inom

ramen för gällande ordning. Detta gäller framför allt

möjligheterna att styra konsumtionen mot alkoholsvagare drycker.

 Genom procentavgiften får - helt oberoende av alkoholinnehållet

- inköps- resp. produktionskostnaden inkl. vinstpåslaget ett

stort genomslag i beskattningen och därmed också i

försäljningspriset. Systemet innebär att beskattningen kan

variera avsevärt mellan drycker med samma alkoholstyrka. Följden

kan t.o.m. bli att alkoholsvagare drycker beskattas högre än

väsentligt alkoholstarkare - men inköps- eller produktions-

mässigt billigare - drycker. Utformningen av beskattningen

innebär således att alkoholstyrkan vid ökande varuvärde får ett

mindre genomslag i försäljningspriset. Utredarens slutsats av

detta är att procentavgiften bör slopas.

5 Ny beskattningsform

Mitt förslag: Den nuvarande värderelaterade procentavgiften

 slopas.

Dryckesskatten skall uteslutande relateras till dryckens alkoholhalt

 och tas

ut enligt en progressiv skatteskala.

 Utredningens förslag överensstämmer med mitt.

 Remissinstanserna tillstyrker en förändrad beskattningsprincip.

Några remissinstanser har dock haft synpunkter på utredningens

förslag om beskattningen av maltdrycker. Socialstyrelsen anser

att det finns risk för att höjningar av alkoholpolitiska skäl av

skatten på starköl kan komma att försvåras om maltdryckerna är

inordnade i en enhetlig skatteskala omfattande samtliga

alkoholdrycker. Nykterhetsrörelsens landsförbund hävdar att man

måste finna andra vägar för beskattning av ölet och särskilt

starkölet. Konsumtionen av starköl bör begränsas, eftersom det

blivit en modedryck bland ungdomar.

 Skälen för mitt förslag: Alkoholskatteutredningen föreslår att

procentavgiften slopas eftersom den i flera fall motverkar den

eftersträvade styrningen av konsumtionen mot alkoholsvagare

drycker och för att den bidrar till att göra

alkoholbeskattningen oöverskådlig och komplicerad. Enligt

utredningen bör alkoholskatten styras enbart av alkoholhalten.

Utredningen har funnit att en rent proportionell beskattning,

dvs. en skatt som är av samma storlek för varje centiliter ren

alkohol, leder till en i förhållande till gällande ordning

väsentlig inbördes omfördelning av skatteuttaget mellan de olika

dryckesslagen. Metoden skulle leda till påtagliga förändringar

av de försäljningspriser som tillämpas för närvarande. Priserna

på spritdrycker skulle minska markant, medan priserna på vin

skulle öka, på lättvin t.o.m. mer än på starkvin. Skälet till

detta är, enligt utredningen, att om statens intäkter av

dryckesskatten skall vara oförändrade, blir skatten per

centiliter ren alkohol av en sådan storleksordning att de

relativt alkoholsvaga dryckerna - och därmed de billigare

varorna - blir förhållandevis högt beskattade. Effekterna av en

rent proportionell beskattning går, enligt utredningen, stick i

stäv med de alkoholpolitiska strävandena att med priset styra

konsumtionen mot alkoholsvagare alternativ.

Alkoholskatteutredningen har i stället föreslagit att

beskattningen bör utformas efter en progressiv modell där

skatteuttaget ökar per centiliter ren alkohol med stigande

alkoholhalt. Detta är, enligt utredningen, den bästa metoden för

att uppnå den eftersträvade styrningen av konsumtionen mot

alkoholsvagare drycker. Dryckesskatten skall vara helt relaterad

till alkoholhalten och samma skattenivå skall tillämpas för alla

drycker med samma alkoholhalt, oavsett dryckesslag. Utredningens

strävan har varit att beskattningen inte skall leda till alltför

stora inbördes förändringar av skatteuttaget för de olika

dryckesslagen. Skälet till detta är bl.a. svårigheterna att

förutse effekterna på konsumtionen vid en skatteomläggning.

 Skatten bör, enligt utredningen, bestämmas med utgångspunkt i

dryckens alkoholstyrka avrundad till hel volymprocentenhet och

utgå endast med ett fast belopp. Rent lagtekniskt föreslås

dryckesskatten vara sammansatt av ett grundbelopp och - för

drycker med en alkoholhalt som överstiger 19 volymprocent - ett

tilläggsbelopp. I fråga om drycker med en alkoholhalt som inte

överstiger 19 volymprocent föreslås att skatteskalan av

praktiska skäl indelas i intervall inom vilka skatt tas ut med

samma belopp. För drycker vars alkoholhalt överstiger sju men

inte 19 volymprocent föreslås att beskattningen utgår från

intervall om tre volymprocentenheter och för drycker vars

alkoholhalt understiger sju volymprocent (företrädesvis

maltdrycker) föreslås att de traditionella alkoholgränserna för

maltdryckerna i princip utnyttjas även om dessa skattesatser

också kan bli tillämpliga för andra drycker, exempelvis

lågalkoholviner. För drycker med alkoholhalt överstigande 19

volymprocent föreslås skattesatsen bestämmas för varje hel

volymprocentenhet. För drycker med en alkoholhalt mellan 19 och

39 volymprocent åstadkoms progressionen genom att

tilläggsbeloppet ökar vid var femte volymprocentenhet. För

drycker med en alkoholhalt som överstiger 39 volymprocent

föreslås beskattningen få en proportionell utformning.

 Remissinstanserna har som redan framgått tillstyrkt den nya

skattemodellen. Jag anser också att en ny skattemodell är

önskvärd och att den av utredningen förordade modellen möjliggör

att både alkoholpolitiska och andra önskemål kan uppfyllas.

Detta gäller också den av socialstyrelsen eftersträvade

möjligheten att särbehandla starkölet. En sådan särbehandling

kommer att gälla alla drycker som har samma alkoholinnehåll. En

beskattning som i högre grad utgår från alkoholhalten torde

också närma den svenska lagstiftningen till vad som i tekniskt

hänseende kommer att gälla inom EG.

 Vad avser beskattningen av maltdrycker har

alkoholskatteutredningen, som ovan nämnts, föreslagit att

maltdryckerna inordnas i ett enhetligt skattesystem och därmed

beskattas på samma sätt som övriga alkoholdrycker. Utredningen

har dock föreslagit en viss justering för maltdryckerna. En

strikt anpassning med utgångspunkt från spritdryckernas

beskattning skulle innebära att starköl skulle få en

skattesänkning och vanligt öl en stor skattehöjning. Utredningen

har funnit att detta är olämpligt ur alkoholpolitisk synpunkt.

Utredningen har därför föreslagit att två skatteklasser införs

för starköl och att skattenivån därmed bättre kan differentieras

utifrån alkoholhalten. Därigenom kan konsumtionen styras mot

alkoholsvagare öltyper.

 Jag delar utredningens uppfattning att maltdryckerna i princip

bör inordnas i samma skattesystem som vin och spritdrycker.

Såsom också socialstyrelsen framhållit bör dock en viss

avvikelse från en strikt alkoholrelaterad beskattning göras för

maltdryckerna. Detta är särskilt motiverat av att starköl i stor

utsträckning konsumeras av ungdomar. Utredningens förslag till

teknisk lösning möjliggör en sådan särbehandling. Den av

utredningen föreslagna lägre skattesatsen för visst starköl

skulle gälla för starköl med en alkoholhalt av högst fem volym-

procent (fyra viktprocent). Jag delar utredningens uppfattning

att man av alkoholpolitiska skäl bör dela upp starkölet i två

skatteklasser. Jag tror dock att minskningen av den totala

alkoholkonsumtionen främjas av att man väljer en något lägre

övre alkoholhalt för starkölet i den lägre skatteklassen. Den

lägre skattesatsen bör därför omfatta drycker med en alkoholhalt

över 3,5 volymprocent (2,8 viktprocent) men högst 4,5

volymprocent (3,6 viktprocent). En sådan åtgärd möjliggör en

lägre skatt än vad som följer av alkoholskatteutredningens

förslag och ger därmed bättre möjligheter att göra den

alkoholsvagare drycken mer konkurrenskraftig. Uppnås en sådan

övergång innebär detta på sikt en sänkning av den totala

alkoholkonsumtionen vilket är synnerligen eftersträvansvärt. Det

bör påpekas att det alkoholsvagare starkölet även

fortsättningsvis endast skall säljas genom Systembolaget AB och

inte i den vanliga detaljhandeln.

6 Skattenivån

Mitt förslag: Skattenivån bestäms så att intäkterna för

statsverket blir

oförändrade. Skatten tas ut enligt en progressiv skatteskala, dock

 med ett

något högre skatteuttag för starköl och lägre för öl än vad som

följer av en

strikt alkoholrelaterad anpassning med utgångspunkt från

beskattningen av

spritdryckerna.

 Utredningens förslag överensstämmer med mitt utom vad avser

beskattningen av starkölet.

 Remissinstanserna tillstyrker i huvudsak utredningens förslag.

Nykterhetsrörelsens landsförbund anser dock att det finns starka

skäl för att granska beskattningen av lättvinerna och utgå från

en högre skattenivå totalt sett. Riksförbundet Hälsofrämjandet,

som förordar en proportionell beskattningsmetod, vill öka

skatteuttaget för lättviner. Kritik har också riktats mot

utredningens förslag till skattenivå för starkölet. Social-

styrelsen finner det alkoholpolitiskt olämpligt att sänka

skatten på det numera vanligaste starkölet med tanke på att

drycken i hög utsträckning används av ungdomar. Systembolaget AB

menar att utredningens förslag till skattenivåer för de olika

klasserna av öl synes innebära en påtaglig risk för en tillväxt

av de volymer starköl som köps i systembutikerna på bekostnad av

svagare öl. Svenska bryggareföreningen och Sveriges

Livsmedelshandlareförbund motsätter sig förslaget att höja

skatten på öl klass II med 80 öre per liter och Sveriges

Köpmannaförbund anser att det vore logiskt att inte beskatta

klass II öl eftersom detta öl säljs som måltidsdryck i

dagligvaruaffärerna.

 Skälen för mitt förslag: Utredningen har haft att enligt sina

direktiv föreslå en omläggning av beskattningen inom ett totalt

sett oförändrat

skatteuttag. Eftersom det är svårt att förutse ändringar i

beteendet har beräkningen gjorts på ett statiskt underlag. Trots

att skatteuttaget i kronor i princip är oförändrat totalt sett

har omläggningen ändå en alkoholpolitisk profil genom att

billigare drycker som i många fall också missbrukas får en

ganska kraftig höjning jämfört med dyrare drycker. Priset på

exempelvis renat brännvin stiger med ca 10 % till följd av

omläggningen.

 Såsom tidigare nämnts har minimiskattesatser för alkoholdrycker

beslutats inom EG. Dessa ligger f.n. betydligt lägre än de

svenska alkoholskatterna. Något formellt hinder för ett enskilt

EG-land att ha högre alkoholskatter finns dock inte. Med hänsyn

till de alkoholpolitiska målen och det nuvarande

statsfinansiella läget anser jag att det inte tills vidare finns

skäl att sänka skattenivån på alkoholdrycker på annat sätt än

vad som blir följden för vissa drycker om utredningens förslag

genomförs.

 Jag anser att utredningens förslag till nya skattesatser är väl

avvägt men, som jag redan framhållit, bör beskattningen av de

alkoholsvagare dryckerna, maltdryckerna, ändras något. Skatten

på starköl är nu 11 kr. 25 öre per liter. Utredningens förslag

till skattesats, 12 kr. per liter, bör gälla det starköl som har

en alkoholhalt överstigande 4,5 volymprocent (3,6 viktprocent)

dvs. det i handeln i dag vanligaste starkölet som därmed får en

något högre beskattning än i dag. För att det svagare starkölet,

dvs. öl med en alkoholhalt över 3,5 volymprocent (2,8

viktprocent) men högst 4,5 volymprocent, verkligen skall kunna

bli ett alternativ till starkare drycker bör skatten på detta

vara 9 kr. per liter. Slutligen bör ölet få en mindre

skattehöjning än den som utredningen föreslagit. Höjningen bör

vara cirka 10 procent, dvs. från 2 kronor 70 öre till 3 kronor

per liter. Sammantaget innebär det i förhållande till

utredningens förslag att de alkoholsvagare alternativen får en

lägre beskattning.

7 Övriga frågor

I förslaget till nytt skattesystem ligger också att

alkoholstyrkan i skattehänseende alltid skall uttryckas i

volymprocent. Reglerna bör avse den vid 20è C uppmätta

volymprocenten alkohol. Även detta förslag bör genomföras. I

förtydligande syfte bör också i lagen om dryckesskatt begreppet

maltdrycker ersättas med starköl och öl eftersom lättölet även

fortsättningsvis bör vara obeskattat.

 Eftersom dryckesskatten föreslås helt relaterad till

alkoholhalten i drycken anser jag att skäl inte längre

föreligger att den s.k. schablontullen på alkoholdrycker, som

tas ut för dessa varor vid bl.a. resandes införsel, skiljer sig

beträffande vanligt vin och mousserande vin. Efter samråd med

statsrådet Dinkelspiel förordar jag att samma schablontull tas

ut för dessa viner. Även denna ändring bör träda i kraft den 1

juli 1992.

 Utredningen har också diskuterat om de prisförändringar som

förslaget

leder till är så stora att någon form av övergångsordning är

nödvändig. Utredningen har emellertid inte funnit detta

nödvändigt, och de remissinstanser som har yttrat sig i frågan

har också avstyrkt ett införande av övergångsregler. En

särreglering för vissa drycker som nu är högt beskattade skulle

kunna medföra problem i förhållande till EG bl.a. med hänsyn

till att en sådan skatt skulle kunna uppfattas som

protektionistisk eftersom den i princip enbart skulle komma att

tas ut för importerade varor. Jag delar helt utredningens

uppfattning att några särskilda övergångsregler inte bör

införas.

8 Ikraftträdande

De nya reglerna bör träda i kraft så snart som möjligt. Något

behov av lång tid mellan beslut och ikraftträdande finns inte.

De nya reglerna kan därför lämpligen träda i kraft den 1 juli

1992.

9 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom

finansdepartementet upprättats förslag till

 1. lag om ändring i lagen (1977:306) om dryckesskatt,

 2. lag om ändring i tulltaxelagen (1987:1068).

 Lagförslag 2 har upprättats i samråd med statsrådet

Dinkelspiel.

10 Lagrådets hörande

Förslagen är av sådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle

sakna betydelse. Yttrande från lagrådet behöver därför inte

inhämtas över lagförslagen.

11 Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att anta

lagförslagen.

12 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och

beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de

förslag som föredraganden har lagt fram.

Utredningens sammanfattning

Dagens system för beskattning av alkoholdrycker, med

kombinationen av en grundavgift som är relaterad till

alkoholhalten och en procentavgift som är beräknad på

detaljhandelspriset exkl. mervärdeskatt innebär att

dryckesskattens storlek blir beroende både av dryckens

alkoholstyrka och dess värde. I betänkandet föreslås att

dryckesskatten i stället uteslutande skall relateras till

dryckens alkoholhalt och tas ut enligt en progressiv

skatteskala. Vidare förordas att dryckesskatt tas ut enligt en

skattemodell som är densamma för alla alkoholdrycker, dvs. för

spritdrycker, vin, starköl och öl.

Skälen för förslaget

I utredningen konstateras att dagens alkoholbeskattning är

tekniskt krånglig och svår att förstå. Invändningarna mot det

nuvarande systemet tar emellertid framför allt sikte på att de

alkoholpolitiska målen inte fullt ut tillgodoses inom ramen för

gällande ordning. Detta gäller särskilt önskemålet att med stöd

av beskattningen styra alkoholkonsumtionen mot alkoholsvagare

drycker.

 För närvarande kommer inslaget av progressiv alkoholbeskattning

till uttryck genom de skillnader i skatteuttag som tillämpas för

skilda dryckesslag. Procentavgiften är högre för spritdrycker än

för vin och grundavgiften är utformad så att alkoholen i

spritdrycker beskattas hårdare än den i starkvin och alkoholen i

starkvin beskattas hårdare än i lättvin etc. Däremot finns det

inte någon progressivitet i beskattningen inom resp.

dryckesslag. För spritdrycker är den alkoholrelaterade delen av

skatten, grundavgiften, utformad som en proportionell skatt,

medan den rena alkoholen inom dryckesslagen starkvin, lättvin,

starköl och öl beskattas lägre ju högre alkoholhalt drycken har.

 Genom att procentavgiften är utformad som en värdeskatt och är

förhållandevis hög får dryckens varuvärde - helt oberoende av

alkoholinnehållet - ett stort genomslag i beskattningen. Följden

blir att en alkoholsvagare men dyrare dryck många gånger

beskattas högre än en billigare men alkoholstarkare dryck. Detta

förhållande blir påtagligt när det gäller beskattningen av de

dyrare vinerna. I förhållande till de billigare vinerna måste

dryckesskatten för kvalitetsvinerna betraktas som

oproportionellt hög.

 I betänkandet redovisas de olägenheter som är förknippade med

procentavgiften. Slutsatsen är att procentavgiften bör slopas

eftersom den i flera fall motverkar den eftersträvade styrningen

av konsumtionen mot alkoholsvagare drycker och dessutom bidrar

till att göra alkoholbeskattningen oöverskådlig och komplicerad.

Förslag till ny dryckesskatt

Dryckesskatten bör enligt förslaget relateras endast till

dryckens alkoholhalt och tas ut efter en progressiv skatteskala,

dvs. den rena alkoholen beskattas hårdare ju högre alkoholhalt

drycken har. Förslaget gör det möjligt att inordna alla

alkoholdrycker oavsett dryckesslag - inkl. maltdrycker - i ett

enhetligt skattesystem.

 En av förutsättningarna för utredningen har varit att statens

inkomster av dryckesskatten skall vara oförändrade. Dessutom har

en strävan varit att begränsa prisförändringarna för drycker som

svarar för en stor andel av försäljningsvolymen. En förändring

till en helt alkoholrelaterad skatt för emellertid ovillkorligen

med sig omfattande prisändringar för en del av dryckerna.

 Förslaget leder till att skatten - och därmed priset - ökar för

drycker med hög alkoholhalt och låg inköps- eller

produktionskostnad, medan den minskar för drycker med låg

alkoholhalt eller hög inköps- eller produktionskostnad.

 För varor med mycket höga inköpskostnader leder förslaget till

påtagliga skatte- och prissänkningar. Med hänsyn till att det

huvudsakligen rör sig om drycker med mycket små

försäljningsvolymer och som även efter en skatteomläggning

kommer att vara förhållandevis dyra bör dessa prissänkningar

kunna godtas från alkoholpolitiska utgångspunkter.

Beskattningen av starköl och öl

Förslaget innebär att starköl och öl beskattas på samma sätt som

övriga alkoholdrycker. En fullständig anpassning av

beskattningen på maltdrycker skulle leda till en betydande

skattesänkning för starköl och en motsvarande höjning av skatten

för öl. Av alkoholpolitiska skäl är det inte lämpligt att i ett

slag genomföra en sådan förändring. Den föreslagna skatteskalan

innebär emellertid vissa förändringar jämfört med dagens

ordning. Skatten för starköl vars alkoholhalt överstiger fem

volymprocent (= fyra viktprocent) föreslås bli 75 öre högre per

liter än i dag. För starköl med lägre alkoholhalt föreslås att

skatten sänks med 1 kr. 25 öre per liter. Dryckesskatten för öl

föreslås öka med 80 öre per liter. I konsekvens med principen

att beskattningen skall vara enhetlig för samtliga

alkoholdrycker, oavsett dryckesslag, föreslås att de

skattesatser som har bestämts med utgångspunkt i förhållandena

för starköl och öl skall vara tillämpliga även för andra drycker

med motsvarande alkoholinnehåll.

EG

Det förslag till minimi- och målskattesatser för alkoholdrycker

som för närvarande diskuteras inom EG skiljer sig från

utredningens förslag framför allt när det gäller beskattningens

höjd och till viss del också vad det gäller metoderna för

skattläggning. En ordning där skatten på alkoholdrycker i högre

grad utgår från alkoholhalten torde emellertid snarast närma den

svenska lagstiftningen till vad som för framtiden kan förväntas

bli EGs linje.

Ikraftträdande

Enligt utredningens bedömning bör de föreslagna nya

skattereglerna kunna tillämpas från den 1 januari 1992.

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1977:306) om dryckesskatt

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1977:306) om dry-

ckesskatt 3

 dels att 11 § skall upphöra att gälla

 dels att 10 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

10 § 4 Skatten på spritdrycker och vin utgår med en

grundavgift och en procentavgift om inte annat sägs i femte

stycket.

 Grundavgiften utgör per liter i fråga om

 1. spritdrycker 1 krona 32 öre för varje hel volymprocent

alkohol,

 2. starkvin 21 kronor,

 3. lättvin med en alkoholhalt över sju volymprocent 8 kronor 50

öre,

 4. annat lättvin 11 kronor 25 öre.

 Procentavgiften utgör för spritdrycker 60 procent och för vin

39 procent av detaljhandelspriset.

 Med detaljhandelspriset förstås det pris som

detaljhandelsbolaget tillämpar vid försäljning över disk,

exklusive pant och skatt enligt lagen (1968:430) om

mervärdeskatt.

 För lättvin med en alkoholhalt av högst 7 volymprocent utgår

dock ingen procentavgift.

Föreslagen lydelse

10 § Skatten på spritdrycker, vin och maltdrycker tas ut med

belopp som framgår av följande uppställning.

 3Lagen omtryckt 1984:158.

 4Senaste lydelse 1990:144.

Alkoholhalt, Skatt, kronor per liter

volymprocent

 grundbelopp tilläggsbelopp

över 2,25 högst3,5 3:50 -

" 3,5" 5 10:-- -

" 5 " 7 12:-- -

" 7 " 10 17:10 -

" 10 " 13 26:70 -

" 13 " 16 36:60 -

" 16 " 19 47:50 -

" 19 " 24 47:50 5:10 för varje hel

 volymprocent som

 överstiger 19

" 24 " 29 73:-- 5:50 för varje hel

 volymprocent som

 överstiger 24

" 29 " 34 100:50 6:20 för varje hel

 volymprocent som

 överstiger 29

" 34 " 39 131:50 7:40 för varje hel

 volymprocent som

 överstiger 34

" 39 168:50 7:50 för varje hel

 volymprocent som

 överstiger 391

 I fråga om drycker vars alkoholhalt överstiger 19 volymprocent

skall om alkoholhalten uppgår till del av hel volymprocent

avrundning ske uppåt till närmast hela volymprocenttal.

 Denna lag träder i kraft den