Skr. 1996/97:24

Regeringens skrivelse

1996/97:24

--------------------------------------------------------------------------------

-------

 Skr.

 Invandrings- och flyktingpolitiken

1996/97:24

--------------------------------------------------------------------------------

-------

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 12 september 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Lena Hjelm-Wallén

 (Utrikesdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen redovisas den svenska invandrings- och flyktingpolitiken och

invandringen till Sverige. Redovisningen avser i huvudsak sista halvåret 1994

och år 1995. I vissa avseenden redovisas också utvecklingen under år 1996.

Vidare beskrivs migrations- och flyktingsituationen i världen samt Sveriges roll

i det internationella samarbetet.

 Skr. 1996/97:24

Innehållsförteckning

 Förkortningar.................................................................

................

4

 Inledning.....................................................................

...............

5

 I Sverige och

världen............................................................ 6

 1.Migration i ett globalt perspektiv............................... 6

 2.Vem är

flykting?......................................................... 7

 3.Flyktingsituationen i världen......................................

9

 -

Inledning............................................................. 9

 - Asien och Oceanien............................................10

 - Mellersta Östern................................................10

 -

Afrika.................................................................12

 - Latinamerika......................................................

14

 -

Europa................................................................14

 II Den svenska utlänningslagstiftningen och dess tillämpning 15

 1.Asylrätten och frågan om tillfälligt skydd...............15

 - Flyktingpolitiska kommitténs betänkande........... 17

 2.Redovisning av praxis..............................................19

 3.

Visering....................................................................20

 4.Anknytningsutredningen..........................................21

 5.Barnen i utlänningsrätten........................................22

 - Barnkonventionen............................................23

 - Flyktingpolitiska kommitténs förslag..............24

 - Särskild utredning om barnkonventionen och

 svensk

rätt...................................................................25

 6.Verkställighet av avlägsnandebeslut......................27

 - Verkställighetsutredningen..............................28

 III Invandringen till Sverige, inklusive asylsökande 29

 1.

Inledning..............................................................29

 2.In- och utvandring av utländska medborgare...... 29

 3.Enskilt inresta asylsökande och anhöriga till dessa 31

 4.Överföring av flyktingar (flyktingkvoten) och andra

 åtgärder för flyktingar.........................................36

 - Anhöriga till kvotflyktingar........................38

 5.Arbetskraftsinvandring......................................39

 6.Övrig invandring...............................................40

 7.Återvandring.....................................................40

 IV Mottagande av asylsökande och flyktingar m.m. 42

 1.Mottagandet av asylsökande under den tid

 asylansökan prövas..........................................42

 2.Det kommunala flyktingmottagandet.............. 46

 - Omfattning...............................................46

 - Kommunernas introduktionsprogram...... 48

 - Statlig ersättning/kostnader...................... 50

 - Uppföljning/utvärdering av flyktingmottagandet

 och den statliga ersättningen............................51

 - Lån till hemutrustning för flyktingar......... 54

 V Samråd med frivilligorganisationer m.fl 55

 VI Det internationella migrations- och flyktingpolitiska

 arbetet och Sveriges roll 55

 1.Inledning........................................................55

 2.UNHCR och övriga FN-organs arbete i flykting-

 frågor............................................................57

 3.UNRWA.......................................................58

 4.IOM..............................................................59

 5.OECD...........................................................60

 6.OSSE............................................................60

 7.Europarådet och Öst/Väst-migration........... 61

 - CAHAR...............................................61

 8.Europaintegrationen....................................61

 - EU-medlemskapet och EES-avtalet..... 61

 - Avskaffandet av EU:s inre gränser -

 unionsfördraget.............................. 62

 - Utvecklingen under år 1995................ 63

 - 1996 års regeringskonferens............... 65

 - Schengensamarbetet........................... 66

 9.Samarbete mellan staterna runt Östersjön 67

 10. Det nordiska samarbetet........................... 68

 11. De informella konsultationerna................ 69

 12. De internationella frivilligorganisationerna 69

 Skr. 1996/97:24

Förkortningar

CAHAR Ad hoc Committee of Experts on the Legal Aspects of

 Territoral Asylum, Refugees and Stateless

 Persons/Europarådets ad hoc-kommitté för asylrätt och

 flyktingfrågor

CDMG Steering Committee on Migration/Europarådets styrkommitté

 för migrationsfrågor

CPA Comprehensive Plan of Action/Övergripande plan inom FN för

 lösning av Indokinaflyktingarnas situation

EES Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (avtal 1991 om ekonomiskt

samarbete mellan EG och EFTA)

ECRE European Consultation on Refugees and Exiles/Europeiska

 konsultationen om flyktingar och andra personer i exil

 (sammanslutning av frivilliga organisationer i Europa)

EFTA European Free Trade Association/Europeiska frihandels-

 sammanslutningen

EG Den europeiska gemenskapen

EU Den europeiska unionen

ICRC International Committee of the Red Cross/Internationella

 rödakorskommittén

ICVA International Council of Voluntary Agencies/Internationella

 rådet för frivilliga organisationer

IOM International Organization for Migration/ Internationella

 migrationsorganisationen

NSHF Nordiska regeringarnas samrådsgrupp i flyktingfrågor

OAU Organization of African Unity/Organisationen för afrikansk

 enhet

OECD Organization for Econonic Co-operation and Development/

 Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling

OSSE Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa

PARinAc Samarbetet mellan UNHCR och enskilda organisationer

SIDA Styrelsen för internationell utveckling

UNHCR United Nations High Commissioner for Refugees/FN:s

 flyktingkommissarie

UNRWA United Nations Relief and Works Agency for Palestine

 Refugees in the Near East/FN:s hjälporganisation för

 Palestinaflyktingar

WFP World Food Programme/Internationella livsmedelsprogrammet

 Skr. 1996/97:24

Invandrings- och flyktingpolitiken

Inledning

Regeringen lämnar följande redogörelse för invandrings- och flyktingpolitiken

till riksdagen. Innehållet avser huvudsakligen sista halvåret 1994 och år 1995.

En del uppgifter omfattar dock även första halvåret 1996. Avsikten är att

redovisningen skall kunna användas som underlag och bakgrundsmaterial i

anslutning till regeringens budgetproposition för budgetåret 1997.

 Med invandringspolitik avses de principer och regler som anger vilka

utlänningar som skall få tillstånd att bosätta sig i Sverige.

 Flyktingpolitiska kommittén lade den 1 juli 1995 fram sitt betänkande Svensk

flyktingpolitik i globalt perspektiv (SOU 1995:75). Kommittén föreslår bl. a. en

utökad internationell samverkan för att aktivt undanröja orsaker bakom flykt och

påtvingad migration. Betänkandet har remissbehandlats, lagrådsremiss har

beslutats av regeringen och en proposition läggs fram för riksdagen i september

1996. En parlamentarisk kommitté som behandlat frågan om barnkonventionen och

svensk rätt har i delrapport som redovisades i juni 1996 granskat barns

ställning i utlänningsrätten. Syftet är att behandla barnkommitténs synpunkter i

den migrationspolitiska propositionen.

 Den svenska invandringen är sedan år 1967 reglerad utom för medborgare i de

nordiska länderna som har fri rörlighet och etableringsrätt. Sverige är sedan

den 1 januari 1995 fullvärdig medlem i EU. Det innebär att medborgare i alla

EU-länder fritt skall kunna flytta mellan länderna för att arbeta, studera, bo

och leva utan krav på arbetstillstånd. Den fria rörligheten omfattar även

familjemedlemmar.

 Invandringen till Sverige har de senaste åren huvudsakligen bestått av

personer som sökt asyl och av anhöriga till dem som redan bor i Sverige.

Mottagandet av flyktingar är endast ett av flera element i den svenska

flyktingpolitiken. Dessutom ingår:

- agerande inom FN och andra internationella sammanslutningar för att

 bidra till att internationella konflikter motverkas och löses och för

 att respekten för de mänskliga rättigheterna upprätthålls,

- ekonomiskt stöd till UNHCR, UNRWA och andra organisationer som

 bedriver flyktingarbete utanför Sverige,

- internationellt samarbete i syfte att verka för en solidarisk

 ansvarsfördelning och för att stärka flyktingarnas rättsliga skydd,

- överföring till Sverige, ofta i samarbete med UNHCR, av särskilt utsatta

 personer som behöver en säker fristad undan förföljelse,

- mottagande av flyktingar i Sverige i enlighet med en asyllagstiftning

 som i vissa avseenden ger ett starkare skydd än vad 1951 års

 flyktingkonvention stadgar,

- ett av staten finansierat kommunalt mottagande för flyktingar och därmed

 jämställda personer, vilket syftar till att främja deras möjligheter att

 finna sig tillrätta i det svenska samhället,

- stöd till flyktingar som frivilligt vill lämna Sverige för att bosätta

 sig i

 hemlandet eller annat land.

I Sverige och världen

1. Migration i ett globalt perspektiv

Migration har alltid förekommit och kommer alltid att finnas. Definitionen av

vad vi menar med en migrant förändras över tiden. När vi avser internationell

migration skall en internationell gräns passeras. Vistelsetiden skall omfatta en

viss tid och tillfälliga besökare exkluderas.

 Människor flyttar av många olika skäl vilka kan spänna över en skala från

högsta grad av önskan att flytta till påtvingad flykt. En del flyttningar kan

hänföras till en ekonomisk och social elit som rör sig tämligen fritt över

gränserna. Andra flyttningar sker mot bakgrund av obalanser i efterfrågan och

tillgång av arbetskraft. En allt ökande andel flyttningar sker som en följd av

att människor mer eller mindre tvingas att lämna sina hem. Krig, väpnade interna

konflikter, politisk förföljelse, miljöförstöring, fattigdom, ekonomisk

stagnation och, kanske framförallt, individens bristande framtidstro och en

önskan att göra något åt detta är de drivande krafterna bakom denna typ av

migration. I de flesta fall är orsakerna bakom beslutet att migrera sammansatta

och det kan vara svårt att bara urskilja en orsak.

 Alla tecken tyder på att migrationen kommer att fortsätta att öka.

Världshandeln och det ömsesidiga beroendet mellan stater ökar.

Befolkningstillväxten medför att levnadsbetingelserna förändras på sådant sätt

att man måste söka sin utkomst någan annanstans vilket leder till att antalet

migranter ökar. Krig och konflikter mellan har stater har minskat under de

senaste åren medan istället väpnade konflikter och strider inom nationer har

ökat. Många av dessa inre konflikter har haft etniska undertoner och

civilbefolkningen har drabbats svårt vilket medför stora skaror flyktingar. En

annan faktor som kan medverka till att migrationen ökar är kommunikationernas

utveckling. Världen har blivit alltmer känd för många och möjligheterna att

förflytta sig har förbättrats över hela världen.

 I de historiskt nya nationalstaterna försöker staterna ha kontroll över vilka

personer som har rätt att bo och vistas där och som har rättigheter och

skyldigheter i staten. Staterna för en migrationspolitik vilken syftar till att

reglera invandringen. En kategori migranter vars rättigheter omfattas av

internationella konventioner och den form dessa får i nationell lagstiftning är

de som flyr sina hemländer för att söka skydd i någon annan stat - flyktingarna.

2. Vem är flykting?

I dag finns ett betydande antal konventioner och andra internationella

instrument som är av betydelse för de avtalsslutande staternas flykting- och

immigrationspolitik.

 FN-konventionen från år 1951 om flyktingars rättsliga ställning, den s.k.

Genèvekonventionen, även kallad flyktingkonventionen, kvarstår som den

grundläggande och mest betydelsefulla konventionen som rör flyktingar. Det är

denna konvention som vår svenska utlänningslagstiftning bygger på.

Flyktingkonventionen kompletterades år 1967 med ett protokoll angående

flyktingars rättsliga ställning, det s.k. New York-protokollet. Ratificering av

protokollet innebär att stater förbinder sig att tillämpa flyktingkonventionen

utan dess tidsbegränsning till den 1_januari 1951 eller dess geografiska

begränsning till Europa.

 Flyktingkonventionen innehåller bl.a. en definition av vem som skall anses som

flykting och stadgar förbud mot avvisning eller utvisning av flykting till land

där han riskerar förföljelse - eller till land där han inte åtnjuter trygghet

mot att bli sänd till ett land där han riskerar förföljelse - samt innehåller

bestämmelser om att en flykting skall jämställas med medborgare i det egna

landet när det gäller sociala förmåner m.m. I en bilaga till konventionen lämnas

närmare anvisningar för utfärdande av resedokument till flyktingar.

 I konventionen och protokollet definieras en flykting som en person som "i

anledning av välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras, religion,

nationalitet, tillhörighet till viss samhällsgrupp eller politisk åskådning

befinner sig utanför sitt hemland och som inte kan eller på grund av sin fruktan

inte vill begagna sig av hemlandets skydd". Den flyktingdefinition, som är

intagen i UNHCR:s stadga och därmed reglerar mandatet, sammanfaller nära nog

helt med den citerade.

 Konventionens flyktingdefinition är den enda universellt godtagna. Den tar

sikte på personens individuella, subjektiva fruktan att utsättas för förföljelse

på grund av vissa objektivt påvisbara omständigheter. Konventionens

flyktingbegrepp täcker dock inte personer som flyr på grund av naturkatastrofer,

misär, väpnad konflikt eller allmänt våld. På regional basis har emellertid

enighet nåtts om vidare flyktingbegrepp.

 OAU-konventionen från år 1969 om särskilda aspekter på flyktingproblemen i

Afrika omfattar även den som "på grund av yttre aggression, ockupation, utländsk

dominans eller händelser som allvarligt stör den allmänna ordningen i del av

eller hela det land i vilket han har sitt ursprung eller är medborgare, tvingas

lämna sin vanliga bostad för att söka tillflykt på annan plats utanför sagda

land".

 För Centralamerikas del accepterades ett snarlikt flyktingbegrepp i den

deklaration, som berörda regeringar antog i Cartagena år 1984. Det då

överenskomna flyktingbegreppet inkluderar också "personer som har flytt från

sitt land därför att deras liv, säkerhet eller frihet hotats av allmänt våld,

utländsk aggression, intern konflikt, massiva kränkningar av de mänskliga

rättigheterna eller andra omständigheter som allvarligt stört den allmänna

ordningen".

 Såvitt gäller Asien har UNHCR:s exekutivkommitté - med stöd av första

asylländer i Sydostasien - godtagit en bestämmelse om att alla asylsökande, i

vart fall temporärt, skall tas emot av första asylländerna och att

tvångsrepatriering, s.k. "refoulment", inte skall ske. OECD-staterna har inte

accepterat en vidare flyktingdefinition än flyktingkonventionens, men åtskilliga

OECD-stater har i sina nationella lagstiftningar infört bestämmelser om

uppehållstillstånd som i vissa avseenden är generösare än flyktingkonventionens.

 Av stor betydelse är att UNHCR:s verksamhet - på basis av ett antal

resolutioner från FN:s generalförsamling - kommit att utvidgas utöver det

egentliga mandatet. I många fall av omfattande tvångsförflyttningar har UNHCR

bistått med skydd och nödhjälp. Det bör emellertid observeras att

flyktingkommissariens mandat formellt inte har utvidgats.

 Härtill kommer också ett 70-tal betydelsefulla konklusioner som antagits av

UNHCR:s exekutivkommitté för internationellt skydd av flyktingar bl.a. om

kvinnor på flykt, flyktingbarn och familjeåterförening. Dessa "conclusions" är

inte rättsligt bindande men utgör ett viktigt arbetsredskap för UNHCR.

3. Flyktingsituationen i världen

Inledning

Vid ingången av år 1996 räknade FN:s flyktingkommissarie, UNHCR, med att 27,4

miljoner människor på ett eller annat sätt var beroende av organisationens hjälp

och stöd. Av dem var 15,5 miljoner flyktingar som hade flytt sina hemländer på

grund av förföljelse eller krig. 4 miljoner personer som återvänt till sina

hemländer var fortfarande beroende av organisationen för sitt skydd och

överlevnad. En vanlig form av flyktingar är s.k. internflyktingar och 5,4

miljoner var flyktingar i sina egna hemländer. Hela 3,5 miljoner var en grupp

personer som behövde stöd och skydd utan att för den skull vara flyktingar eller

återvändande flyktingar. Ett typexempel i den sista kategorin var befolkningen i

Sarajevo.

 De globalt sett stora flyktingkatastoferna äger rum i den fattiga delen av

världen. Afrika är den kontinent som har flest flyktingar med nära 6,5 miljoner

(exkl. Nordafrika). Ofta flyr man undan ett krig i ett fattigt land för att leva

som flykting i ett annat fattigt land. När orsakerna som föranledde flykten inte

längre är lika akuta försöker man att återvända hem igen.

 Det är framförallt två konflikthärdar som har lett till ett stort antal

flyktingar: Afghanistan och Rwanda. Nära 3 miljoner har flytt från Afghanistan

och drygt 2 miljoner från Rwanda. Iran hyser 1,7 miljoner flyktingar, Zaire 1,6

miljoner och Pakistan 1 miljon. Krig i fattiga länder har orsakat att redan

svaga ekonomier har försvagats ytterligare och andra svaga ekonomier har utsatts

för ytterligare påfrestningar genom att de har fått ta emot många flyktingar.

 Att det framförallt är i Afrika och Asien som flyktingar är ett stort problem

framgår med skrämmande tydlighet av FN:s statistik för år 1995 över de länder

som har alstrat flest flyktingar respektive tagit emot flest flyktingar. De fem

länder som har alstrat flest flyktingar är Afghanistan 2,7, Rwanda 2,1, Liberia

0,8, Somalia 0,5 samt Sudan 0,4 miljoner. Motsvarande lista över de fem länder

som har tagit emot flest är Iran 1,7, Zaire 1,6, Pakistan 1, Tanzania 0,6 samt

Guinea 0,6 miljoner.

 Efter en europeisk måttstock är flyktingkatastrofen i Bosnien och Hercegovina

av gigantiskt omfång. Inte sedan slutet av andra världskriget har Europa ensamt

alstrat så många flyktingar. Även om de allra flesta flyktingarna och

hjälpbehövande finns kvar i Bosnien och Hercegovina eller i närområdet har även

övriga Europa drabbats av katastrofen. UNHCR räknar med att nära 700 000

personer från området nu finns som flyktingar utanför f.d. Jugoslavien. I övriga

delar av f.d. Jugoslavien finns nära

650 000 bosniska flyktingar. Inom Bosnien och Hercegovinas gränser finns 1

miljon personer som är fördrivna från sina hem och ytterligare 1,4 miljoner som

är helt eller delvis beronde av stöd utifrån.

 Skr. 1996/97:24

Asien och Oceanien

Under år 1994 har ca 330 000 flyktingar återvänt till Afghanistan. Under åren

1990 till 1993 har således över 3 miljoner flyktingar återvänt till Afghanistan.

Fortfarande beräknas dock ca 2,6 miljoner afghanska flyktingar finnas i

grannländerna. På grund av kriget i Tajikistan har Afghanistan under 1994 tagit

emot ca 19 000 flyktingar från Tajikistan.

 Antalet flyktingar i Pakistan har fortsatt att minska bl.a. på grund av den

frivilliga återvandringen av afganska flyktingar till Afghanistan. Under år 1994

återvände ca 103 000 afghaner från Pakistan. Antalet registrerade flyktingar i

Pakistan har därmed reducerats till ca 1 miljon.

 I början av juni 1994 fanns ca 13 000 indo-kinesiska flyktingar i Thailand,

vilket är en minskning från föregående år med ca 24 000 personer. Minskning

skall ses mot bakgrund av The Comprehensive Plan of Action for Indo-Chinese

Refugees (CPA:s) arbete i området.

 Genom CPA har till år 1995 ca 70 000 personer återvänt till Vietnam. I

Hongkong fanns i början av år 1995 ca 1 700 vietnamesiska flyktingar. Under år

1994 blev ca 1 500 vietnamesiska flyktingar repatrierade till tredje land och ca

5 600 personer friviliigt repatrierats till Vietnamn. Totalt har därmed sedan år

1989 ca 760 000 personer repatrierats till tredje land och ca 70 000 personer

frivilligt återvänt till Vietnamn.

 År 1994 fanns i Bangladesh ca 116 000 flyktingar från Myanmar (Burma). På

grund av bilaterala övernskommelser mellan regeringen i Burma och den

bangladeshiska regeringen samt UNHCR:s stöd har under den första hälften av år

1995 ca 81 000 personer återvänt till Myanmar.

 Efter en överenskommelse mellan Indien och Sri Lanka påbörjades under år 1992

ett program för återvandring av tamilska flyktingar från Tamil Nadu i Indien

till Sri Lanka. Under år 1994 och fram till april 1995 återvände ca 18 200

flyktingar till Sri Lanka. Ca 54 000 tamiler finns nu kvar i Indien.

Mellersta Östern

 De största flyktinggrupperna i regionen är som tidigare afghaner, irakier

(kurder) och palestinier. Iran kvarstår som det största mottagarlandet med ca 2

miljoner flyktingar som framför allt kommer från Afghanistan. Återvandringen av

irakiska kurder har under 1995 så gott som stått stilla, trots insatser från

UNHCR. Det instabila säkerhetsläget i norra Irak består, eftersom

sammandrabbningarna mellan de två kurdiska partierna KDP och PUK fortsätter.

Dessutom har den turkiska militären genomfört upprepade attacker i norra Irak

som ett led i sin ambition att slå sönder PKK-gerillan. Detta har givetvis

påverkat UNHCRs insatser i regionen och på grund av oroligheterna har man

tvingats att förflytta omkring 15 000 flyktingar till Dohukregionen.

 UNHCR har fortsatt att bistå Irak och Iran i deras förhandlingar om att

möjliggöra ett frivilligt återvändande av de flyktingar som uppehåller sig i

respektive land. Länderna har nu undertecknat en ömsesidig överens-kommelse att

vardera ta emot 7 000 frivilligt återvändande flyktingar.

 En stor grupp arabiska flyktingar (13 423) befinner sig fortfarande i Rafha-

lägret i Saudiarabien. UNHCR har fortsatt sitt arbete med att söka en permanent

lösning för denna grupp och ett mindre antal har kunnat lämna lägret och fått

uppehållstillstånd genom s.k. resettlement i första hand i Iran, Norge, Sverige

och Australien. Vissa har även frivilligt lämnat lägret för att frivilligt

återvända hem.

 UNRWA bistår idag drygt 3 miljoner palestinska flyktingar i Mellanöstern.

Genom interimsavtalet om palestinskt självstyre har läget väsentligen förändrats

i regionen. Fredsprocessen har dock på sistone stött på motgångar och det är

osäkert när bilaterala förhandlingar mellan Israel och det palestinska

självstyret om flyktingfrågan kan komma till stånd. I den multilaterala delen av

fredsprocessen har en arbetsgrupp bildats för denna fråga. En komplikation är

att varken Libanon eller Syrien med tillsammans drygt en halvmiljon UNRWA-

registrerade flyktingar deltar i den multilaterala processen.

Afrika

I Centralafrika domineras flyktingproblemen fortfarande av konflikterna i Rwanda

och Burundi. I början av 1995 hoppades man att de som flytt undan folkmorden i

Rwanda under 1994 skulle kunna återvända. Utvecklingen i Rwanda har dock inte

gått i den riktningen att det varit möjligt för alla att lämna flyktinglägren i

Zaire, Tanzania, Burundi och Uganda. Säkerhetsläget i Rwanda är fortfarande

instabilt, antalet arresteringar av personer som påstås ha deltagit i folkmorden

1994 är fortfarande högt och landet saknar ett säkert rättssystem. Stora

insatser har gjorts för att åstadkomma frivillig repatriering till Rwanda; som

exempel härpå kan nämnas att en trepartskommission med representanter för UNHCR,

Rwanda och Zaire har bildats i detta syfte. Sedan början av 1995 har bl.a.

omkring 82 700 flyktingar återvänt från Zaire och 7000 från Burundi.

 Vad gäller läget i Burundi har UNHCR, på grund av det rådande säkerhetsläget i

de områden varifrån majoriteten av flyktingarna kommer, inte kunnat påbörja

repatrieringsplanerna på samma sätt som i Rwanda. Fortfarande lever omkring 160

000 burundier i flyktingläger i Zaire och Tanzania.

 När det gäller situationen i Östafrika och på Afrikas horn kan nämnas att

försöken att uppnå stabilitet i Somalia har fortsatt. Säkerhetssituationen har

nu återigen stabiliserats något i de nordvästra delarna (Somaliland) och UNHCR

och andra internationella organisationer har kunnat återvända till huvudstaden

Hargeisa. Förhoppningen är att det pågående uppgörelserna mellan olika klaner

skall kunna resultera i ytterligare möjligheter till repatriering från Kenya,

Etiopien och Djibouti. Sedan början av 1995 har ca 30 000 personer återvänt från

Kenya.

 I Sudan fortsätter det segslitna inbördeskriget mellan nord och syd och läget

har under senare tid förvärrats. Detta har lett till ökade flyktingströmmar ur

landet. I april månad 1995 fanns t.ex. omkring 322 000 sudanesiska flyktingar i

Uganda.

 Vad gäller situationen i Västafrika har en fredsöverenskommelse undertecknats

i Liberia i augusti 1995. Uppgörelsen följdes av eld-upphör och efter det att en

ny regering tillträtt ökade förhoppningarna om att de 750 000 flyktingarna

skulle kunna återvända till landet. De människor som flytt befinner sig i

grannländerna Guinea, Elfenbenskusten, Ghana, Sierra Leone och Liberia.

Fredsuppgörelsen har dock ännu inte kunnat genomföras fullt ut. De

fredsbevarande styrkorna har t.ex. inte utplacerats i den takt som var planerat,

och detta har lett till att UNHCR har inte har kunnat verka i de områden som är

aktuella för återflyttning. Dessa omständigheter har alltså lett till att

repatrieringsprocessen försenats.

 Stridigheterna i Sierra Leone har lett till att många sökt sin tillflykt till

grannländerna Guinea och Liberia. I Liberia fanns vid slutet av 1995 120 000

flyktingar från Sierra Leone.

 I december 1994 utfärdades allmän amnesti i Togo vilket lett till att 190 000

flyktingar återvänt, i huvudsak från Benin. I Benin och Ghana finns nu omkring

95 000 togolesiska flyktingar kvar. De repatrieringsprojekt som leds av UNHCR

förväntas leda till att ytterligare flyktingar återvänder hem.

 I Mali råder för närvarande relativ stabilitet i de norra delarna vilket lett

till att ca 40 000 flyktingar återvänt från Algeriet, Burkina Faso, Mauretanien

och Niger. De flesta har återvänt spontant men några har repatrierats i UNHCR:s

regi.

 I Södra Afrika är läget relativt lugnt sedan det i september 1994 råder fred i

Angola. UNHCR räknar med att omkring 311 000 angolaner skall kunna repatrieras

mellan juli 1995 och december 1997. Läget i Mo*ambique är fortsatt stabilt och

så gott som samtliga flyktingar har återvänt. UNHCR har därmed genomfört en av

sina största repatrieringsprocesser någonsin.

Latinamerika

I Mexico beräknas ca 340 000 tredjelands medborgare vistas som icke erkända

flyktingar. I slutet av år 1994 fanns därutöver ca 48 000 flyktingar i Mexico,

varav de flesta från Guatemala. Den frivilliga återvandringen av guatemalanska

flyktingar till Guatemala uppgick under år 1994 till ca 6 000.

Europa

Trots undertecknandet av det s.k. Dayton-avtalet och den pågående fredsprocessen

i en domineras den flyktingpolitiska situationen i Europa fortfarande av

utvecklingen på Balkan. Ännu är rörelsefriheten inom Bosnien och Hercegovina

begränsad. Hittills har relativt få internflyktingar och personer som flytt till

andra länder kunnat återvända till sina hem. Bland de länder utanför f.d.

Jugoslavien som har fått ta emot ett stort antal asylökande till följd av

konflikten har Tyskland, Schweiz, Österrike, Danmark och Sverige tillsammans

tagit emot 90% av de asylsökande. Man diskuterar nu återvändande av asylsökande.

Dessa diskussioner leds av UNHCR.

 Ingen av de baltiska staterna har ännu undertecknat 1951 års

flyktingkonvention. Litauen har dock som första baltiska stat i juli 1995

antagit en asyllagstiftning och avser att under hösten 1996 ansluta sig till

flyktingkonventionen. För att bland de nordiska länderna söka åstadkomma en

bättre koordinering av det nordiska samarbetet och biståndet på det

migrationspolitiska området till de baltiska staterna har Finland huvudansvaret

för koordineringen till Estland, Sverige till Lettland och Danmark till Litauen.

 Ryssland är fortfarande upptagningsområde för ett stort antal asylsökande från

olika f.d. Sovjetrepubliker. I f.d. Sovjetunionen finns också många asylsökande

från Afrika och Asien som använder länder i f.d. Sovjetunionen som transitländer

för resa till bl.a. Sverige.

 En av UNHCR initierad konferens om migrations- och flyktinfrågor i OSS-

länderna (Regional Conference to Address the Problems of Refugees, Displaced

Persons, Other Forms of Involuntary Displacement and Returnees in the Countries

of the Commonwealth of Independent States and Relevant Neighbouring States,

CISCONF) har hållits i Genève den 30 - 31 maj 1996.

 Liksom i Sverige minskar över lag antalet asylsökande i Västeuropa.

Storbritannien står tämligen ensamt om att få ett ökat antal asylsökande under

1995.

II Den svenska utlänningslagstiftningen och dess tillämpning

1. Asylrätten och frågan om tillfälligt skydd

Enligt 3 kap. 1 § utlänningslagen (1989:529) har flyktingar, krigsvägrare och

s.k. de facto-flyktingar rätt till asyl i Sverige. En flykting definieras i

utlänningslagen som "en utlänning som befinner sig utanför det land som han är

medborgare i därför att han känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund

av sin ras, nationalitet, tillhörighet till en viss samhällsgrupp eller på grund

av sin religiösa eller politiska uppfattning och som inte kan eller på grund av

sin fruktan inte vill begagna sig av detta lands skydd". En flykting är även den

som är statslös och som av samma skäl befinner sig utanför det land där han

tidigare haft sin hemvist. Definitionen sammanfaller med den som finns i 1951

års konvention angående flyktingars rättsliga ställning, den s.k.

flyktingkonventionen, och personer som faller in under bestämmelsen kallas

därför i dagligt tal för konventionsflyktingar.

 En krigsvägrare är enligt utlänningslagen en utlänning som har övergett en

krigsskådeplats eller som har flytt från sitt hemland eller behöver stanna i

Sverige för att undgå förestående krigstjänstgöring.

 En de facto-flykting slutligen är en utlänning som, utan att vara flykting,

inte vill återvända till sitt hemland på grund av de politiska förhållandena där

och kan åberopa tungt vägande omständigheter till stöd för detta.

 Under senare år har endast en mindre del av de asylsökande som beviljats

uppehållstillstånd i Sverige fått stanna här med stöd av utlänningslagens

skyddsbestämmelser för konventionsflyktingar.

 Av de 37 444 asylsökande som beviljades uppehållstillstånd under år 1994 var

andelen konventionsflyktingar 2 _% eller 785 personer. Under samma tidsperiod

beviljades 7 431 personer uppehållstillstånd som kvotflyktingar. Under år 1995

var andelen konventionsflyktingar 3 % eller 148 personer av de 3 686 asylsökande

som beviljades uppehållstillstånd.

 En asylsökande kan även ges uppehållstillstånd inom ramen för tillämpningen av

en annan bestämmelse i utlänningslagen (2_kap. 4_§_första stycket 2), enligt

vilken uppehållstillstånd får ges till en utlänning som av humanitära skäl bör

tillåtas bosätta sig här. Det är här inte fråga om någon egentlig

skyddsbestämmelse utan om en möjlighet för den tillståndsgivande myndigheten att

bevilja uppehållstillstånd när det är påkallat av humanitära skäl.

 Uppehållstillstånd med stöd av denna regel kan beviljas för personer som på

grund av sjukdom eller andra personliga förhållanden inte bör vägras rätt att

stanna här. Regeln är också avsedd att tillämpas för personer som inte omfattas

av reglerna om asyl i 3 kap. utlänningslagen. Dessa kan beviljas

uppehållstillstånd när förhållandena i hemlandet är av det slaget att det skulle

te sig inhumant att tvinga utlänningen att återvända dit, t.ex. vid ett pågående

krig. Antalet tillstånd som beviljades med stöd av den nämnda regeln under år

1994 uppgick till 15 636 (majoriteten av dessa kommer från Bosnien) och under

1995 till 1 522.

 Asyl får vägras en konventionsflykting om det föreligger synnerliga skäl

härför, exempelvis vid fall av grov brottslighet eller om hänsynen till rikets

säkerhet så kräver. För krigsvägrare och de facto-flyktingar får tillstånd

vägras om det föreligger särskilda skäl att inte bevilja asyl. Vid bedömning av

om särskilda skäl att vägra asyl skall anses föreligga får - till skillnad mot

vad som gäller beträffande konventionsflyktingar - hänsyn tas även till Sveriges

mottagningsresurser.

 Med verkan från den 1 juli 1994 genomfördes en ändring i 2 kap. 2 §

utlänningslagen (1989:529) som innebär att ett tidsbegränsat uppehålls-tillstånd

kan beviljas bl.a. om en utlänning rest in i Sverige från ett område där det

råder väpnad konflikt eller kris av synnerligen allvarlig art. Detta skall gälla

även för medlemmar av kärnfamiljen som ansöker om att få komma till Sverige för

att förena sig med någon som beviljats tidsbegränsat uppehållstillstånd. Denna

möjlighet att bevilja ett tidsbegränsat uppehålls-tillstånd är avsedd att

tillämpas endast om sökanden inte har rätt till asyl här i landet och under

högst ett år. Bestämmelsen har tillämpats på en grupp skyddsökande, nämligen

personer från Bosnien med kroatiskt medborgarskap, som efter ett vägledande

beslut av regeringen våren 1995 beviljades tidsbegränsade uppehållstillstånd.

Flyktingpolitiska kommitténs betänkande

Regeringen beslutade i november 1994 att ersätta den tidigare tillsatta

parlamentariska Invandrar- och flyktingkommittén med två nya utredningar.

Flyktingpolitiska kommitténs betänkande Svensk flyktingpolitik i globalt

perspektiv (SOU 1995:75) överlämnades till regeringen den 30 juni 1995. En

migrationspolitisk proposition läggs fram för riksdagen i september 1996.

Kommitténs förslag och överväganden omfattar följande avsnitt:

 - motiv för en ny politik

 - grunderna för en ny politik

 - samarbete i ett globalt perspektiv

 - europeiskt samarbete

 - invandringen till Sverige

 - återvandring

 - frivilligorganisationerna

 - barnen, barnkonventionen och utlänningslagen

 - samordning och genomförande.

 I fråga om invandringen till Sverige föreslår kommittén att skydd bör ges till

den som är flykting enligt en vidare tolkning av flyktingkonventionen än den som

tillämpas för närvarande. Dessutom bör skydd ges till dem som riskerar att

utsättas för tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller

bestraffning, dem som flyr undan en väpnad konflikt eller en miljökatastrof och

dem som riskerar ett strängt straff eller mycket allvarliga trakasserier på

grund av könstillhörighet eller homosexualitet. Kommittén föreslår vidare att de

nuvarande skyddsbegreppen de facto-flykting och krigsvägrare försvinner ur

utlänningslagen och att man istället inför begreppet övriga skyddsbehövande .

Till denna grupp skulle större delen av de asylsökande som idag beviljas

uppehållstillstånd som de facto-flyktingar eller krigsvägrare komma att räknas.

Även begreppet politiskt-humanitära skäl föreslås utgå ur tillämpningen av

utlänningslagen. De situationer begreppet avser ryms i stället delvis inom

 övriga skyddsbehövande .

 Kommittén föreslår också vissa ändringar av reglerna om tidsbegränsade

uppehållstillstånd vid tillfälligt behov av skydd ändras. I princip bör

tidsbegränsade uppehållstillstånd då beviljas vid massflykt från ett land med

sex månader åt gången under högst två år. Detta bör gälla såväl den som är

flykting som den som flyr undan en väpnad konflikt eller miljökatastrof.

Avsikten är att den skyddsbehövande skall kunna stanna i Sverige under den tid

som skyddsbehovet kvarstår. Bedömningen av om en massflyktsituation föreligger

och hur länge skyddet skall ges bör göras i internationell samverkan.

 Skr. 1996/97:24

2. Redovisning av praxis

Regeringen har under perioden juli 1994 - december 1995 fattat vägledande beslut

i flera ärenden av stor betydelse för praxis.

 I december 1994 fattade regeringen beslut rörande några asylsökande från den

autonoma kurdiska regionen i norra Irak. Regeringen bedömde att de mot bakgrund

av förhållandena i denna region fick anses ha sådana skäl mot att återvända dit

att de borde beviljas tillstånd som de facto-flyktingar enligt 3 kap. 1 § 3

utlänningslagen.

 I februari 1995 avgjorde regeringen ärenden rörande några asylsökande från

Cuba som lämnat hemlandet legalt med gällande utresetillstånd. Regeringen fann

att det inte fanns någon grund för att bevilja dem uppehållstillstånd här i

landet.

 I några beslut i maj 1995 bedömde regeringen att situationen i Kroatien vid

denna tidpunkt var sådan att det inte var möjligt att återsända asylsökande dit,

men att det fanns förhoppningar om att situationen skulle förbättras inom en

kortare tidsrymd. Tidsbegränsade uppehållstillstånd beviljades av humanitära

skäl för tiden fram till den 1 december 1995.

 Under hösten 1995 avgjorde regeringen flera ärenden rörande personer som

verkat för organisationer som enligt vad som var känt gjort sig skyldiga till

upprepade grova övergrepp av det slag som åsyftas i artikel 1 F (a) i 1951 års

flyktingkonvention angående flyktingars rättsliga ställning. Regeringen fann att

enligt samma artikel konventionens skydds-bestämmelser inte var tillämpliga. Det

gällde framför allt personer som verkat för Sendero Luminoso i Peru, för FARC i

Colombia och för PKK i Turkiet. Avvisningsbeslut meddelades i några fall, medan

hinder mot verkställighet bedömdes föreligga i några andra fall där

tidsbegränsade uppehållstillstånd då meddelades.

 I november 1995 avgjorde regeringen tre ärenden rörande personer som varit

bosatta i Libanon men som inte var libanesiska medborgare. Personerna hade

kommit att vistas i Sverige flera år och det hade trots olika försök inte varit

möjligt att fastställa om de kunde vara medborgare i något annat land. Det var

samtidigt känt att Libanon inte tog tillbaka personer som inte kunde styrka sitt

libanesiska medborgarskap eller att de hade gällande uppehållstillstånd i

Libanon. Uppehållstillstånd beviljades i samtliga fall av humanitära skäl.

 Utlänningsnämnden har fortsatt sin kontinuerliga redovisning av vägledande

beslut som fattats av nämnden och som numera ges ut i bokform av förlaget

Publica. I denna ingår också redovisning av regeringens vägledande beslut i

ärenden som överlämnats av Invandrarverket eller Utlänningsnämnden.

3. Visering

Beslut om förändringar i viseringsreglerna innefattar en rad olika avvägningar

av såväl utrikespolitisk, invandrarpolitisk, handelspolitisk som turistpolitisk

karaktär. I enlighet med den nordiska passkontroll-överenskommelsen strävar

Sverige efter nordisk harmonisering i dessa frågor. Vidare pågår arbetet med att

harmonisera viseringspolitiken inom EU. Under 1995 har rådet antagit två

förordningar med bäring på viseringspolitiken. I den ena, rådets förordning (EG)

nr 2317/95, om fastställande av de tredje länder vars medborgare måste ha

visering när de passerar medlemsstaternas yttre gränser. Förordningen innehåller

en lista på ett hundratal stater och territoriella områden vars medborgare skall

vara belagda med viseringskrav i samtliga medlemsstater. Denna förordning har

trätt ikraft och är bindande för Sverige. Förordningen har medfört att Sverige

infört viseringskrav för nio stater som tidigare varit viseringsfria.

 Den andra förordningen, (EG) nr 1683/95, om en enhetlig utformning av

visumhandlingar. Härutöver har rådet antagit en rekommendation om lokalt

konsulärt samarbete som syftar till att främja konsulära myndigheters möjlighet

att samarbeta i viseringsfrågor. Förordningarna och rekommenda-tionen utgör en

del i det pågående arbetet med att harmonisera viseringspolitiken i

medlemsstaterna. Rådet har även enats om en gemensam åtgärd om

flygplatstransitvisering som syftar till att förbättra möjligheten att

kontrollera den illegala invandring som sker genom transittrafiken.

 Rådet har den 30 november 1994 även fattat beslut med innebörden att

skolelever från tredje land som är bosatta i en medlemsstat skall, utan hinder

av viseringsplikt, kunna medfölja på skolresor till annan medlemsstat. Syftet är

att underlätta skolelevers resemöjligheter inom medlemstaterna. Sverige har till

följd av beslutet gjort en ändring i utlänningsförordningen (1989:547, SFS

1995:1092).

 I juni 1995 ansökte Sverige om observatörskap i Schengensamarbetet med

förbehållet att den nordiska passunionen måste kunna upprätthållas vid ett

framtida Schengenmedlemsskap. Schengensamarbetet syftart till en gemensam

viseringspolitik och de avtalsslutande staterna har att harmonisera sina

nationella lagstiftningar. Även inom Schengensamarbetet finns en förteckning

över de tredjeländer vars medborgare måste ha visering för att tillåtas resa in

i någon av de avtalsslutande staterna. En sådan visering, som utfärdas med

användande av ett gemensamt viseringsmärke, gäller sedan för alla

Schengenstaterna.

 Invandrarverkets styrelse har, enligt sin instruktion, att leda utvecklingen

av viseringspraxis. De riktlinjer som framkommit genom praxis innebär i huvudsak

att det är den sökande som skall göra troligt att syftet med resan till Sverige

är ett besök och inte något annat. Regelmässigt beviljas dock visering t.e.x.

för att en person skall kunna närvara vid en nära anhörigs begravning eller för

att besöka en nära anhörig som är svårt sjuk.

 I syfte att bl.a. förkorta handläggningstiderna i viseringsärenden har

Invandrarverket bemyndigat ett mycket stort antal utlandsmyndigheter att själva

bevilja visering under vissa förutsättningar. Invandrarverket har vidare

bemyndigat ett antal utlandsmyndigheter att även avslå viserings-ansökningar.

4. Anknytningsutredningen

Regeringen bemyndigade den 15 februari 1996 statsrådet Leif[REDACTED_EFTERNAMN] att utse en

särskild utredare som skall se över möjligheterna att i s.k. anknytningsärenden

använda belastningsuppgifter om i Sverige bosatta personer.

[REDACTED_EFTERNAMN] utsåg rättschefen vid Kulturdepartementet Marianne Eliason till

utredare. Utredningen har antagit namnet Anknytningsutredningen. I direktiven

till utredningen sägs att arbetet skall vara klart senast den 31 mars 1997.

 Bakgrunden till utredningen är att det från bl.a. kvinnoorganisationer,

kvinnojourer och sociala myndigheter uppgetts att kvinnor som beviljats

uppehållstillstånd i Sverige på grund av anknytning till en här bosatt man, i

vissa fall utsätts för misshandel eller annan kränkande behandling av mannen.

Det har även hävdats att vissa män upprepade gånger inleder förhållanden med

utländska kvinnor som de sedan misshandlar. Det har vidare gjorts gällande att

de utländska kvinnorna i många fall känner sig tvingade att stanna kvar i

förhållandet därför att de i enlighet med reglerna om s.k. uppskjuten

invandringsprövning beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som blir

permanent först om förhållandet varat i två år. Utredaren skall (Dir. 1996:8):

 - kartlägga omfattningen av problemet att utländska medborgare söker sig till

 Sverige på grund av anknytning till en här bosatt person som kan befaras

 utsätta dem för misshandel

 eller annan kränkande behandling,

 - överväga hur eventuellt inhämtade belastningsuppgifter bör användas,

 - undersöka hur skyddet för den som ansöker om uppehållstillstånd skall kunna

 förbättras samtidigt som parternas integritet och deras rätt till skydd för

 sitt privatliv åsidosätts i minsta möjliga mån.

5. Barnen i utlänningsrätten

Barns situation i utlänningärenden har fått relativt stor uppmärksamhet under

senare tid, inte minst i den allmänna debatten. Utgångspunkten vid dessa

diskussioner har i stort sett uteslutande varit FN:s konvention om barnets

rättigheter (barnkonventionen).

 Utöver barnkonventionen kan nämnas två andra för Sverige viktiga

överenskommelser i detta sammanhang, nämligen den europeiska konventionen

angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna

(Europakonventionen) samt Europeiska sociala stadgan.

 Skr. 1996/97:24

Barnkonventionen

Initiativet till en särskild konvention om barnets rättigheter togs av Polens

regering 1978. Sverige kom sedan att bli ett av de drivande länderna i

konventionsförhandlingarna. Redan innan detta arbete påbörjades fanns dock två

deklarationer på området. Den första, i vilken fastslås fem huvudprinciper

beträffande barns skydd och välfärd, antogs redan 1924 av Nationernas Förbund.

Den andra deklarationen om barnets rättigheter innehåller tio principer och

antogs av FN:s generalförsamling år 1959. Dessa deklarationer har dock fått

begränsad genomslagskraft.

 Sverige ratificerade barnkonventionen i september 1990 vilket innebär att

Sverige iklätt sig en folkrättslig förpliktelse att följa dess bestämmelser. I

enlighet med den metod som i Sverige är vanligast när det gäller internationella

överenskommelser, har konventionen inte blivit en direkt del av det svenska

rättssystemet. Konventionen har alltså inte ställning som lag, utan inför dess

ikraftträdande såg man istället till att bestämmelserna på de aktuella områdena

motsvarar vad som sägs i konventionen. Sveriges ratificering av barnkonventionen

ansågs vid denna tidpunkt inte kräva eller ge anledning till några ändringar

eller tillägg i den nationella lagstiftningen. Den omständigheten att

konventionen inte utgör svensk lag innebär emellertid inte att konventionen

saknar betydelse för svensk rätt. Enligt uttalanden från Högsta domstolen kan

konventionen användas som tolkningshjälp när svenska bestämmelser tillämpas på

ett område som regleras av konventionen.

 Konventionen innehåller en inledning som sedan följs av 54 artiklar. Vissa

rättigheter kan hänföras till medborgerliga och politiska rättigheter medan

andra är att betrakta som ekonomiska och sociala rättigheter. Den första

kategorin kan betecknas som absoluta rättigheter som måste respekteras av alla

stater oavsett utvecklingsnivå. De ekonomiska och sociala rättigheterna däremot

har mer karaktären av målsättningar och skyldigheten att respektera dem kan

därför påverkas av det aktuella landets resurser.

 I syfte att granska de framsteg som staterna gjort för att förverkliga sina

åtaganden enligt konventionen har en särskild FN-kommitté tillsatts. Sverige

lämnade in sin första rapport till kommittén år 1992. Den svenska lagstiftningen

och de principer som gäller vid tillämpningen av lagarna ansågs av kommittén

allmänt sett återspegla konventionens bestämmelser. Den kritik Sverige ådrog sig

när det gäller utlänningslagen rörde frågan om reglerna om förvarstagande.

Kommittén påpekade att man kan frihetsberöva utländska barn under 18 år medan

svenska barn under 18 år som huvudregel inte får frihetsberövas. Kommittén

föreslog att alternativ till förvarstagande av barn skulle övervägas.

Flyktingpolitiska kommitténs förslag

Flyktingpolitiska kommittén har granskat barnkonventionens förhållande till

utlänningslagen. I sitt betänkande har kommittén funnit att

utlänninglagstiftningen och dess tillämpning i huvudsak stämmer överens med

konventionens krav men föreslagit flera ändringar för att

utlänningslagstiftningen skall bringas i full överensstämmelse med

föreskrifterna i barnkonventionen.

 Kommittén föreslår bl.a. att

- konventionens grundsyn, såsom den uttrycks i den s.k. portalartikeln

 (artikel 3), skrivs in i utlänningslagen med en något annorlunda

 utformning. Enligt denna skall, vid alla åtgärder som rör barn, vare sig

 de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, dom-

 stolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ, barnets bästa

 komma i främsta rummet.

- barnkonventionens definition, att den som är under 18 år är barn, även

 skall gälla utlänningslagens förvarsregler. I dag gäller samma regler för

 barn mellan 16 och 18 år som för vuxna i dessa sammanhang. Genom en

 ändring av åldersgränsen tas de ovannämnda synpunkterna av FN-kommittén i

 beaktande.

- Invandrarverket skall se över rutinerna när det gäller förhör av barn. I

 betänkandet betonas vikten av att en så viktig regel som barns rätt att få

 komma till tals förankras i lag samt att Invandrarverket bör få avgöra,

 utifrån barnets ålder och mognad, om och hur barnet skall få komma till

 tals.

- det skall vara möjligt att meddela ett tidsbegränsat tillstånd under en

 pågående faderskapsutredning. Ändringsförslaget går ut på att de

 inblandade parterna i en faderskapsutredning inte skall avvisas eller

 utvisas så länge utredningen pågår. Kommittén föreslår att ett

 tidsbegränsat uppehållstillstånd som regel bör meddelas när det behövs för

 att en faderskapsutredning skall kunna genomföras.

- det offentliga biträdet utan särskilt förordnande även skall vara barnets

 ställföreträdare i ärenden som gäller barn som kommit till Sverige utan

 vårdnadshavare och söker uppehållstillstånd här. Biträdet föreslås även

 vara ställföreträdare också i avseenden som har samband med ärendet om

 uppehållstillstånd. Biträdet skulle alltså i sådana frågor inte behöva

 fullmakt av den gode man som i regel utses för barn utan vårdnadshavare i

 Sverige.

- rutinerna vid familjeåterföreningsfall förbättras. För att leva upp till

 barnkonventionens krav på att dessa ärenden skall handläggas på ett

 positivt, humant och snabbt sätt föreslår kommittén att Invandrarverket

 tillsammans med Utrikesdepartementet och Rikspolisstyrelsen skall se över

 rutinerna när det gäller dessa ärenden.

Särskild utredning om barnkonventionen och svensk rätt

Den 1 februari 1996 tillsattes en parlamentarisk kommitté (S1996:01),

Barnkommittén, som skall göra en bred översyn av hur svensk lagstiftning och

praxis förhåller sig till barnkonventionens bestämmelser (dir.1996:15).

Kommittén skall vidare skapa större klarhet och ett ökat mått av samsyn vad

gäller innebörden av begreppet barnets bästa i barnkonventionen och svensk

rätt. Slutligen skulle kommittén med förtur behandla frågan om barns ställning i

ärenden enligt utlänningslagen, bl.a. när det gäller avvisning och utvisning där

barn berörs och då söka bilda sig en uppfattning om barnkonventionens ställning

och tillämpning i andra länder. Uppdraget skall vara slutfört senast den 1 juli

1997. När det gäller förhållandet mellan barnkonventionen och

utlänningslagstiftningen fick kommittén i uppdrag att redovisa en delrapport

senast den 30 juni 1996. Kommittén överlämnade delrapporten Barnkonventionen och

utlänningslagen (SOU1986:115) den 28 juni 1996.

 Barnkommittén har i huvudsak föreslagit att

- barnkonventionens övergripande princip (artikel 3) att barnets bästa skall

 komma i främsta rummet vid all åtgärder som rör barn skall föras in som en

 portalparagraf i utlänningslagen,

- bedömningen av om uppehållstillstånd skall beviljas av humanitära skäl

 skall göras med beaktande av barnkonventionens artikel 3,

- resurser och kompetens skall koncentreras till den inledande fasen av

 asylprocessen,

- utredningar och beslutsmotiveringar förbättras,

- personal med kunskap om och erfarenhet av barn används vid utredningar som

 rör barn,

- utlänningslagen kompletteras med en bestämmelse om att det i utredning om

 barn skall tas hänsyn till vad barnet har att anföra om det inte med

 hänsyn till barnets ålder, mognad eller annars är olämpligt,

- den förtroendeklyfta som uppstått mellan dem som utfärdar intyg och

 utlänningsmyndigheterna måste överbryggas

- regeringen initierar en bred översyn av förtroendeläkarsystemet,

- de ensamkommande barnen skall behandlas i första hand som barn och i andra

 hand som asylsökande,

- ett ensamkommande barn i princip aldrig får direktavvisas,

- samhällets åtgärder måste inriktas på att minimera antalet barn som gömmer

 sig för att undgå avvisning eller utvisning

- de gömda barnen bör tillförsäkras samma hälso- och sjukvård som svenska

 barn,

- Invandrarverket bör finna mer okonventionella arbetssätt och se flexibelt

 på den dokumentation som sökanden åberopar i samband med ansökan om

 familjesammanföring,

- det bör införas möjlighet att bevilja tidsbegränsat uppehållstillstånd

 under den tid en faderskapsutredning pågår,

- det vid bedömningen av hur en persons levnadssätt skall påverka rätten

 till uppehållstillstånd skall - när barn berörs av beslutet - vara fråga

 om allvarliga brott för att barnets intresse skall få vika,

- ett omhändertagande enligt lagen om särskilda bestämmelser om vård av unga

 (LVU) inte automatiskt bör innebära att ett beslut om avvisning eller

 utvisning inte får verkställas utan en individuell prövning måste göras

 där socialnämnden skall höras och dess yttrande tillmäts stor vikt,

- det skall finnas möjlighet att bevilja tidsbegränsat uppehållstillstånd

 för ett barn och dess vårdnadshavare om barnet är omhändertaget enligt

 LVU,

- socialnämndens arbete måste inriktas på att familjen skall återvända till

 hemlandet så snart som möjligt när LVU-vården bedöms bli långvarig och

 föräldrarna inte har uppehållstillstånd och skall avvisas eller utvisas,

- åldersgränsen i utlänningslagens förvarsbestämmelser bör höjas till 18 år,

- förvarslokaler bör utformas som vanliga bostäder inom ramen för ett

 vanligt förläggningsboende där uniformerad personal inte skall förekomma

 och

- i största möjliga utsträckning förhindra att verkställighet av avvisnings-

 och utvisningsbeslut sker på ett dramatiskt sätt.

Barnkommitténs förslag kommer, som nämnts tidigare, att integreras i den

migrationspolitiska propositionen.

6. Verkställighet av avlägsnandebeslut

Av utlänningslagen följer att en utlänning som meddelats ett avvisnings- eller

utvisningsbeslut skall lämna landet. Enligt huvudregeln skall den som fått ett

avvisnings- eller utvisningsbeslut lämna landet inom två respektive fyra veckor.

Tidsfristen börjar löpa i och med att beslutet vinner laga kraft. Om utlänningen

inte frivilligt reser ut ur Sverige inom den föreskrivna tiden skall

polismyndigheten på den ort där en utlänning vistas verkställa beslutet.

 Principen att de utlänningar som meddelats avlägsnandebeslut även rent

faktiskt skall lämna landet anses i Sverige som viktig. I många andra länder har

man av olika anledningar inte valt ett sådant system, vilket visat sig kan få

till följd att ett stort antal människor lever där illegalt under svåra sociala

förhållanden. Sedan en tid tillbaka har emellertid allt fler länder börjat ta

efter det svenska systemet.

 Målsättningen att utlänningar som fått ett lagakraftvunnet avlägsnandebeslut

skall lämna landet kan emellertid inte uppfyllas helt. Det inträffar t.ex. inte

sällan att den som fått avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd håller sig

undan verkställighet av beslutet. En annan anledning till att besluten inte kan

verkställas är att vissa länder inte är villiga att återta sina medborgare.

 I augusti 1995 överlämnade Rikspolisstyrelsen (RPS) en rapport till regeringen

i vilken redogörs för den aktuella situationen med avseende på antalet icke

verkställda beslut. I rapporten anges att det den 31 augusti 1995 fanns 15 088

personer som skulle verkställas, att 7 621 av dessa var efterlysta, att 5 537

personer inte mottogs i sina hemländer samt att 1 930 av andra anledningar inte

hade verkställts. Som exempel på andra anledningar nämns i rapporten bl.a. att

personerna saknade resehandlingar, att personernas identitet utreddes eller att

Utlänningsnämnden eller Invandrarverket tills vidare inställt verkställigheten

av beslutet (inhiberat). I rapporten understryks att uppgiften om antalet

efterlysta personer, dvs. personer som inte vistas på den adress de senast

uppgav, är osäker; anledning härtill är att det inte förekommer någon

utresekontroll i Sverige och att det således inte med säkerhet kan sägas hur

många personer som lämnat landet på egen hand.

 Vad gäller statistik för perioden i övrigt (juli 1994-december 1995) kan sägas

att det totala antalet verkställighetsärenden legat mellan 12 008 (september

1994) och 15 926 (april 1995). Antalet efterlysta har som lägst uppgått till 7

219 (augusti 1995) och som mest till 7 991 (november 1994).

Verkställighetsutredningen

I augusti 1994 uppdrogs åt en särskild utredare, Rune[REDACTED_EFTERNAMN], att överväga

bl.a. vilken myndighet som i framtiden bör ha huvudansvaret för verkställigheter

och om detta ansvar också bör innefatta kostnadsansvaret. Den nuvarande

ordningen innebär att polismyndigheten ansvarar för att avlägsnandebeslut

verkställs, Invandrarverket för att de som skall avlägsnas erhåller ekonomiskt

bistånd och Kriminalvårdens transporttjänst för att resan beställs och

genomförs. I sitt delbetänkande Ett samlat verksamhetsansvar för asylärenden

(SOU 1995:55) föreslås att såväl verksamhetsansvaret som kostnadsansvaret bör

övergå från polismyndigheten till Invandrarverket. Motivet härför är att det ur

effektivitets- och kostnadssynpunkt är värdefullt om verksamhetsansvaret och

kostnadsansvaret för hela asylprocessen samlas hos samma myndighet. I

betänkandet anförs att dagens system som innebär att flera myndigheter är

inblandade i själva verkställighetsprocessen är ineffektivt.

III Invandringen till Sverige, inklusive asylsökande

1. Inledning

Sverige har en relativt stor omflyttning med utlandet. Förutom alla mer eller

mindre kortvariga förflyttningar över gränserna såsom besök, turism, studier och

arbete registrerades i den svenska statistiken för år 1995 45 887 invandrare och

33 984 utvandrare. Detta avser personer som har för avsikt att bosätta sig i

Sverige eller utomlands under minst ett år. De siffror som redovisas här är

hämtade från denna, men det finns anledning att anta att den officiella

statistiken inte fullständigt belyser verkligheten. Det finns såväl personer som

har lämnat Sverige för att bosätta sig utomlands utan att ha anmält detta till

myndigheterna, som personer vilka uppehåller sig i Sverige under längre tid utan

att ha rätt att till bosättning.

 Det är också viktigt att vara medveten om att de totala strömmarna av in- och

utvandrare så som de definieras i statistiken består av en heterogen grupp

människor från olika kulturer. Av dem som invandrade till Sverige 1995 var fler

än var femte person (21 procent) svensk medborgare. Motsvarande siffra bland dem

som utvandrade är att fler än varannan person (55 procent) är svensk medborgare.

Av de icke svenska medborgarna är en stor del nordiska medborgare, av den totala

invandringen 15 procent och av utvandringen 21 procent, som bosätter sig fritt

inom ramen för den nordiska fria arbetsmarknaden. Omflyttning med EU har inte

samma omfattning.

2. In- och utvandring av utländska medborgare

Inom det migrationspolitiska området är det framförallt in- och utvandringen av

utländska medborgare som är föremål för intresse. Den migration som avser

nordiska medborgare inom den nordiska s.k. passöverenskommelsen har under ett

antal år mer eller mindre pågått obemärkt. Till stora delar har in- och

utflyttningarna varierat med det ekonomiska läget och även med förhållandena på

arbetsmarknaden i de olika nordiska länderna. I och med Sveriges medlemskap i EU

och senare det s.k. Schengensamarbetet har frågan om den fria nordiska

rörligheten blivit mer komplicerad. Under de senaste tio åren har det

invandringsöverskott som fanns med Norden under den första delen av perioden

förbytts i ett underskott.

 Invandringen av andra utländska medborgare än nordiska består till den allra

största delen av personer som fått uppehållstillstånd i Sverige och anhöriga

till dem. Även om smärre förändringar har gjorts i lagstiftning och i den praxis

som reglerar invandringen till Sverige är det alltså framförallt förändringar i

vår omvärld som styr invandringen. Krig och oroligheter i vår omvärld, som med

de nya kommunikationerna gör att såväl transport av människor som av information

blir allt geografiskt vidare, tvingar många på flykt från sina hemländer. Många

söker skydd i Sverige. Den allt dominerande händelsen för ökning av denna typ av

invandring i Sverige har varit kriget och oroligheterna i f.d. Jugoslavien.

Detta avspeglas tydligt i sifferserien i tabellen som uppvisar en kraftig ökning

i invandring av utomnordiska medborgare åren 1993 och 1994. Denna ökning består

av personer som kom till Sverige i anslutning till kriget Bosnien och

Hercegovina och sedan efter sedvanlig individuell prövning har fått tillstånd

att bosätta sig i Sverige. Det är först i och med att det finns ett tillstånd

för bosättning och därmed följande folkbokföring som man registreras som

invandrare i den officiella statistiken.

 Skr. 1996/97:24

In- och utvandring av utländska medborgare kalenderåren 1984-1995 (tusental)

År Invandring Utvandring Invandringsöverskott

 Totalt Nor- Övriga Totalt Nor- Övriga

Totalt

Nor- Övriga

 diska diska diska

1984 26,0 8,4 17,6 14,610,0 4,6 11,4 -1,6 13,0

1985 27,9 8,4 19,5 14,0 9,2 4,9 13,9 -0,8 14,7

1986 34,0 8,9 25,2 15,4 8,7 6,6 18,6 0,2 18,6

1987 37,1 8,9 28,1 11,6 8,1 3,5 25,5 0,8 24,7

1988 44,5 11,5 33,0 11,8 8,3 3,5 32,6 3,2 28,4

1989 58,8 18,9 40,0 13,1 9,7 3,4 45,7 9,2 36,5

1990 53,3 15,9 37,4 16,112,5 3,6 37,2 3,4 33,8

1991 43,9 7,8 36,1 15,011,6 3,4 28,9 -3,8 32,7

1992 39,5 8,0 31,5 13,111,7 1,4 19,7 -3,7 23,4

1993 54,9 5,6 49,3 14,8 7,9 6,9 40,1 -2,3 42,4

1994 74,8 6,7 68,1 15,8 7,0 8,8 59,0 -0,3 59,3

1995 36,1 6,9 29,2 15,4 7,3 8,1 20,7 -0,4 21,1

(1996 14,5 2,5 12,0 6,1 3,2 2,9 8,4 -0,7 8,4)

_____________________________________________________________

Anm: Invandring avser inflyttade och folkbokförda utländska medborgare.

Utvandring avser utländska medborgare som under respektive kalenderår

registrerats som utflyttade.

Siffrorna för 1996 anser första halvåret.

3. Enskilt inresta asylsökande och anhöriga till dessa

Under år 1995 sökte ca 9 000 personer asyl i Sverige, en halvering jämfört med

föregående år. Denna tendens med låg inströmning av asylsökande har även

fortsatt och förstärkts innevarande år. Under 1995 kom de flesta asylsökande

från Irak, Bosnien och Hercegovina samt Förbundsrepubliken Jugoslavien.

Diagram se tryckt version.

 Inströmningen av asylsökanden till Sverige har under den senaste

femårsperioden varierat kraftigt vilket ställt och ställer höga krav på de

myndigheter som hanterar asylprocessen. I början av 1991 var den månatliga

inströmningen drygt 1 000 asylsökande men ökade under andra halvåret till över 3

000 per månad. Allteftersom konflikten i f.d. Jugoslavien eskalerade ökade

flyktingströmmarna. Många flydde ut i Europa och många kom till Sverige.

Sommaren 1992 nåddes en kulmen i antalet asylsökanden till Sverige och bara

under sommarmånaderna sökte nära 35 000 personer asyl. En stor del av dem kom

från provinsen Kosovo i Förbundrepubliken Jugoslavien. Viseringsskyldighet för

jugoslaviska medborgare medförde att inströmningen avtog. Däremot fortsatte

många att fly undan kriget i Bosnien och Hercegovina och kulmen i den

inströmningen av personer som sökte skydd i Sverige uppnåddes i juni 1993 med 7

600 asylsökanden. I slutet av juni 1993 infördes visumtvång för medborgare i

Bosnien och Hercegovina. Våren 1994 ökade åter antalet asylsökanden. Främst var

det kroatiska medborgare, varav många hade sin hemort i Bosnien och Hercegovina,

som sökte sig till Sverige. Under 1995 har antalet asylsökanden varit i

genomsnitt 750 personer per månad. Minskningen har sedan fortsatt och under 1996

års första åtta månader har genomsnittet varit ca 450 personer.

 I tabellen nedan redovisas de största nationalitetsgrupperna som sökt asyl i

Sverige och som fått uppehållstillstånd som flyktingar och därmed jämställda.

Uppehållstillstånden omfattar även flyktingar som överförts hit genom

flyktingkvoten. Diskrepansen för ett år i tabellen mellan asylansökningar från

medborgare i ett specifikt land och antal uppehållstillstånd som medborgare i

det landet fått beror på tiden mellan ansökan och beslut. I många fall söker man

asyl ett år och får besked först ett senare år. Den individuella asylprocessen

kan i många fall vara komplicerad och ta lång tid. Av tabellen framgår att

konflikten i f.d Jugoslavien har medfört att många flyktingar därifrån sökt sig

till Sverige, men att detta under perioden har minskat i och med att situationen

där har förbättrats.

 Det är också möjligt att, förutom de storleksordningar som tabellens

sammanställning visar, få en viss vägledning av utfallet av ansökningarna. För

att få en korrekt bild av utfallet måste man dock följa varje ansökan över tiden

och inte bara jämföra mellan utfallet av två processer under ett specifikt

kalenderår.

 Nationalitet 1994 1995

 Asyl- Uppe- Asyl- Uppe-

 ansök- hållstill- ansök- hållstill-

 ningar stånd ningar stånd

 Nationalitet 1994 1995

 Förb.rep.Jugoslavien 2 742 16 736 1 000 750

 Bosnien-Hercegovina 2 649 18 495 1 060 1 547

 Kroatien 5 204 784 270 51

 Afghanistan 309 166 320 23

 Etiopien 45 132 31 19

 Cuba 1 150 160 280 57

 Irak 1 668 2 411 1780 1 966

 Iran 382 756 450 386

 Peru 309 402 350 79

 Rumänien 252 24 84 12

 Ryska federationen 259 275 326 60

 Somalia 934 2 046 870 159

 Statslösa/

 okänt mbskap 240 335 204 86

 Turkiet 305 319 269 60

 Uganda 104 191 18 33

 Övriga länder 2 942 1 392 63 354

 __________________________________________________________

 Totalt(avrundat) 18 600 44 900 9 000 5 600

 I utlänningslagen anges vilka typer av skäl som ger rätt till asyl i Sverige.

De som får asyl i Sverige enligt de grunder som stipuleras i

flyktingkonventionen kallas konventionsflyktingar. I tabellen nedan redovisas

dessa uppdelade på två kategorier. Den lilla gruppen övriga , som endast utgör

ett par procent av samtliga som har fått asyl i Sverige, är de som fått ett

positivt beslut grundat strikt på de de krav som ställs i flyktingkonventionen.

Bland de flyktingar som överförs, i samarbete med UNHCR, till Sverige inom

ramarna för den flyktingkvot som riksdagen har bestämt finns såväl skäl grundade

på flyktingkonventionen som på andra skäl. Eftersom denna uppdelning ej är

möjlig att göra i statistiken redovisas alla kvotflyktingar här som

konventionsflyktingar. De facto-flyktingarna utgörs av dem som har

flyktingliknande skäl, men som ej inkluderas i flyktingkonventionen. Av

redovisningen framgår att den allra största andelen flyktingar som får skydd i

Sverige får det av skäl som ligger utanför dem som anges i flyktingkonventionen.

 Skäl 1994 1995

 Konventionsflyktingar

 - Flyktingkvoten * 7 431 17 % 1 956 35 %

 - Övriga 785 2 % 148 3 %

 Krigsvägrare 12 0 % 1 0 %

 De facto-flyktingar 3 060 7 % 1 401 25 %

 Humanitära skäl** 33 587 74 % 2 13637 %

 Totalt 44 875 100 % 5 642 100 %

* Ingen statistik är i dag tillgänglig över hur stor andel av

 kvotflyktingarna som inte får flyktingstatus enligt flyktingkonventionen

 utan accepteras av andra skäl.

** Av dessa fick 17 951 personer stanna enligt regeringspraxis år 1994 och

 614 personer år 1995.

 Utöver dem som beviljas uppehållstillstånd enligt de skäl som nämnts ovan

tillkommer anhöriga till flyktingar och därmed jämställda personer, vilka inrest

tillsammans med eller i nära anslutning till dessa och som omfattas av samma

särskilda mottagande som flyktingar. Villkoret för att omfattas av det kommunala

flyktingmottagandet är att de anhöriga har sökt uppehållstillstånd inom två år

från det att den man har anknytning till tagits emot i en kommun. Antalet sådana

anhöriga som fick uppehållstillstånd år 1994 uppgick till 13 508 personer och år

1995 till 8 040 personer.

 Med anhöriginvandring avses här make/maka, samboende och barn under 20 år till

en svensk medborgare eller en utlänning med gällande uppehållstillstånd och som

bor i Sverige. Tillstånd kan också i vissa fall ges andra nära anhöriga till i

Sverige bosatt person (som regel ensamstående förälder och i vissa fall

föräldrapar). Under år 1995 fick 19 707 personer uppehållstillstånd på dessa

grunder, varav alltså 8 040 personer omfattades av det kommunala

flyktimgmottagandet. Övriga, 11 667 personer, som inte är nära anhöriga till

flyktingar får inte del av det kommunala flyktingmottagandet.

 Den totala utomnordiska invandringen till Sverige under år 1994 och 1995

(vuxna och barn) framgår av följande tabell, som även redovisar grunderna för

uppehållstillstånden. Under de senaste två åren har tre grupper av invandrare,

de som kom som adoptivbarn, gäststuderande samt de som kom av

arbetsmarknadsskäl, varit relativt oförändrade i antal. Deras relativa andel av

invandringen har dock ökat. Antalet personer som flyttat till Sverige inom

ramarna för EES-avtalet har minskat något.

 Skr. 1996/97:24

 Skäl 1994 1995

 Flyktingar m.fl. 44 875 57 % 5 642 17 %

 Nära anhöriga(anknytningar) 25 975 33 % 19 707 61 %

 Varav

 - anknytning till flykting (13 508) (8 040)

 - övriga anknytningar (12 467) (11 667)

 Arbetsmarknadsskäl 127 0 % 190 1 %

 Gäststuderande 1 086 1 % 1 504 5 %

 Adoptivbarn 884 1 % 794 2 %

 EES-avtalet 6 040 8 % 4 649 14 %

 Totalt 78 987100 % 32 486* 100 %

 *Dessutom fick ca 3 500 personer tidsbegränsade uppehållstillstånd under 1995.

4. Överföring av flyktingar (flyktingkvoten) och andra åtgärder för

flyktingar

Sedan år 1950 har Sverige genom organiserad överföring tagit emot flyktingar

inom ramen för en särskild flyktingkvot. Kvoten har hittills till största delen

använts för överföring, huvudsakligen i samverkan med UNHCR, av flyktingar eller

andra personer som befinner sig i en särskilt utsatt situation. Kvoten är inte

begränsad till att användas för flyktingar i ordets formella bemärkelse. Den kan

också användas för personer som är förföljda och befinner sig i fara men ännu

inte kunnat lämna sitt land.

 Riktlinjer för kvotens användning ges budgetårsvis av regeringen efter beslut

av riksdagen. Det är Invandrarverket som har ansvaret för uttagning och

överföring av flyktingar till Sverige. Invandrarverket har ett samarbete med

International Organization for Migration (IOM) i transportfrågor.

 Uttagningarna sker i nära samverkan med UNHCR och det är främst utifrån

UNHCR:s bedömning som Invandrarverket planerar sina uttagningar. I policyfrågor

samråder de nordiska regeringarna regelmässigt inom ramen för den nordiska

samrådsgruppen på hög nivå i flyktingfrågor (NSHF).

 För budgetåret 1994/95 avsattes 1 840 platser till flyktingar och andra

personer i behov av skydd. Under denna tid har 1 808 personer tagits ut, varav

ca 60 % utgjordes av medborgare från f.d. Jugoslavien. Antalet inresta under

budgetåret uppgick till 5 497 personer. Det är en eftersläpning från budgetåret

1993/94 då beslut om en extrakvot för personer från f.d. Jugoslavien hade

tagits.

 Anslagsmedel som i statsbudgeten ansatts för överföring av kvotflyktingar och

mottagande av dem i kommunerna kan också användas för alternativa insatser och

åtgärder som UNHCR förordar.

 För budgetåret 1995/96 (18 månader) beslutade riksdagen i enlighet med

regeringens förslag (prop. 1994/95:100 bil. 11, bet. 1994/95:SfU13, rskr.

1994/95:309) om att medel motsvarande kostnader för 2 760 personer skall kunna

omfatta såväl överföring och mottagande av kvotflyktingar i Sverige som bidrag

till lösningar utanför Sverige.

 I enlighet med regeringens förslag har riksdagen beslutat att under budgetåret

1995/96 får 5 miljoner kronor användas till förberedelser i Sverige inför

bosniska flyktingars framtida återvändande till Bosnien-Hercegovina. Regeringen

har uppdragit åt Statens invandrarverk att fördela projektmedel härför. Medlen

skall användas till speciella projekt, stöd till frivilligorganisationer och

andra för att administrera förberedelse-programmen samt för information till

bosniska flyktingar i Sverige.

 Vidare har riksdagen godkänt regeringens förslag om att avsätta 5 miljoner

kronor för kostnader för överföring till Sverige och tillfällig vistelse här för

medicinsk vård för personer i Bosnien-Hercegovina. Invandrarverket har fått i

uppdrag att, efter framställning från International Organization for Migration

(IOM), besluta om överföring hit.

 Regeringen har hittills under innevarande budgetår beslutat att Invandrar-

verket får föra över ca 1 840 flyktingar och andra personer i behov av skydd

till Sverige för varaktig vistelse här.

 Den 7 mars 1996 uppdrog regeringen åt Invandrarverket att i samråd med UNHCR

utreda förutsättningarna för att bidra till lösningar av flyktingsituationer

utanför Sverige, i första hand genom att stödja andra länders

flyktingmottagande. I utredningsuppdraget ingick också att belysa hur en sådan

verksamhet - inom ramen för anvisade medel - kan organiseras och hur samarbetet

med UNHCR, särskilt ur finansieringssynpunkt, kan utformas.

 Statens invandrarverk har i redovisningen av uppdraget till regeringen

föreslagit fem olika projekt, varav tre utgör direkta alternativ till

kvotöverföring, medan två är lokaliserade till regioner med potentiella framtida

överföringsbehov. Invandrarverkets förslag syftar till att bistå många fler

flyktingar i deras närområden än dem som kan erbjudas mottagning i Sverige.

Bl.a. föreslår Invandrarverket att Sverige tillsammans med Danmark, Finland och

Norge bidrar ekonomiskt till en Trust Fund som disponeras av UNHCR för

insatser som utgör alternativ till traditionell kvotöverföring. Verket föreslår

att projektet genomförs under en tvåårig försöksperiod.

 Riksdagen har godkänt regeringens förslag (prop. 1995/96:150, bet.

1995/96:FiU10, rskr. 1995/96:304) att högst 25 miljoner kronor av de medel som

tidigare anvisats under samma anslag även får användas till resebidrag för

personer från Bosnien-Hercegovina, som förbereder att återvända dit och som

dessförinnan önskar besöka landet.

Flyktingkvoten under budgetåret 1994/95

Ursprungsland Beviljade inrese-

 tillstånd

F.d. Jugoslavien 1 065

Irak 550

Iran 138

Vietnam 29

Turkmenistan 13

Colombia 5

Kina 4

Syrien 3

Tadzjikistan 1

Totalt 1 808

Anhöriga till kvotflyktingar

Anhöriga, dvs. maka/make och ogifta barn under 20 år, räknas in i flyktingkvoten

om de kommer i nära anslutning till den överförda flyktingen. Resan hit ordnas

genom IOM eller svensk utlandsmyndighet.

 För anhöriga som inte kommer hit i nära anslutning kan Invandrarverket ge ett

behovsprövat bidrag om det rör sig om familjer till konventions-flyktingar.

Detta sker med stöd av förordningen (1984:936) om bidrag till flyktingar för

kostnader för anhörigas resor till Sverige. De anhöriga som här omfattas är

maka/make och ogifta barn under 20 år. Bidrag får även lämnas för andra anhöriga

om synnerliga skäl föreligger.

 När beslut om bidrag fattats ordnas resorna hit på samma sätt som för

kvotflyktingar.

5. Arbetskraftsinvandring

Sveriges medlemskap i EU innebär att länderna inom EU har tillgång till

varandras arbetsmarknader. Medborgarna och vissa anhöriga i de avtalsslutande

länderna skall ha rätt att flytta inom området bl.a. för att ta anställning,

starta egen verksamhet, studera m.m. Under år 1995 fick 4 649 personer

upphållstillstånd enligt EES-avtalet.

 För övriga utlänningar beviljas i princip permanent uppehålls- och

arbetstillstånd för bosättning av rena arbetsmarknadsskäl endast om

arbetskraftsbehovet inte kan tillgodoses inom Sverige. År 1995 beviljades 190

sådana tillstånd (föregående år 127). Det kan gälla t.ex.personer med

nyckelfunktioner inom näringslivet. Även fria yrkesutövare och egna företagare

kan få bosätta sig här om de uppfyller vissa krav.

 Dessutom beviljas tillfälliga arbetstillstånd för exempelvis montörer,

vikarierande läkare, artister och idrottsmän.

 Tillstånd beviljas vanligen av Invandrarverket i samråd med

Arbetsmarknadsstyrelsen och efter att arbetsmarknadens parter hörts. Delegering

till svenska utlandsmyndigheter förekommer i vissa fall.

 Arbetstillstånd för feriearbetande ungdomar samt andra former för kortvariga

arbeten ingår numera i tillståndstypen säsongsarbetstillstånd som är mer

generell. Länsarbetsnämnderna har att besluta om dessa tillstånd. Under år 1995

har 4 531 säsongsarbetare fått tillfälliga tillstånd, de flesta

(4 473) inom trädgårdsnäringen.

 Antalet utlänningar som från den 1 juli 1994 till och med år 1995 har haft ett

tillfälligt arbete i Sverige var 14 166 personer, därav ca 8 000 artister och

musiker.

6. Övrig invandring

Den övriga invandringen består huvudsakligen av adoptivbarn, av personer som

tidigare varit bosatta här och som återvänder till Sverige samt av personer som

har svenskt ursprung. Vid prövning av ärenden för den som varit bosatt här

tidigare tas bl.a. hänsyn till den tidigare vistelsetiden i Sverige resp.

utomlands. Svenskfödda som senare förlorat sitt svenska medborgar-skap samt

deras barn beviljas regelmässigt tillstånd. Antalet adoptivbarn som

Invandrarverket har beviljat uppehållstillstånd för år 1995 var 794 (föregående

år 884).

7. Återvandring

Bland alla grupper av invandrare finns det alltid ett antal som efter kortare

eller längre tid lämnar vårt land. De flesta av dem flyttar redan under de

första åren, till största delen tillbaka till hemlandet. När den tidigare

dominerande arbetskraftsinvandringen nu har ersatts av en invandring som i

större utsträckning grundas på invandrarens skyddsbehov kan återvand-ringen

delvis komma att få nya mönster. Å ena sidan kan viljan att återvända vara stark

när de förhållanden man flytt från är förbättrade, å andra sidan kan det ta lång

tid innan så blir fallet.

 Det brukar framhållas att drömmen om återvandring alltid finns hos en flykting

och att denna dröm i många fall kan fungera som ett hinder för en framgångsrik

integrering i exillandet. Insikten om denna risk finns nu allmänt, inte minst

hos invandrares och flyktingars egna organisationer, som också aktivt har

engagerat sig för att föra ut denna kunskap till sina medlemmar.

 Regeringen stödjer återvandring genom ekonomiska bidrag, men även till viss

del genom sin integrationspolitik. Erfarenheten visar att den som utnyttjar de

möjligheter till integration som ges i exillandet därmed också ger sig själv

goda förutsättningar att lyckas med en eventuell återflyttning.

 Invandrarverket har möjlighet att under vissa förutsättningar bevilja bidrag

enligt Förordning om bidrag till flyktingars resa från Sverige för bosättning i

annat land (SFS 1984:890), s.k. återresebidrag . Bidrag kan utgå med ett belopp

motsvarande kostnaden för resan samt ett mindre kontantbelopp. Trots att i vart

fall de politiska förutsättningarna har förändrats i många av de länder varifrån

många människor kommit till Sverige, har ett relativt begränsat antal personer

utnyttjat möjligheten att återvandra med återresebidrag.

 Under budgetåret 1994/95 beviljades 191 personer återresebidrag av

Invandrarverket, varav 78 från Chile och 40 från f.d. Jugoslavien. Under sista

halvåret 1995 beviljades 114 personer bidrag. Fram t.o.m. sista april 1996 har

153 personer fått bidrag till återresa, därav 105 från f.d. Jugoslavien.

 All erfarenhet visar att återvandringen måste förberedas noga för att lyckas.

Under de senaste åren har Invandrarverket stött enskilda organisationer samt

flyktingars och invandrares egna organisationer för olika återvandringsprojekt.

Sociala Missionen är den organisation som fått störst stöd. De har framförallt

arbetat med förberedelsearbete i Sverige för återvändande chilenare.

 Frågor om återvändande har blivit allt mer uppmärksammade. Den

flyktingpolitiska kommittén hade bl.a. som uppgift att lägga ett förslag om en

aktiv politik för frivillig återvandring. I betänkandet Svensk flyktingpolitik i

globalt perspektiv (SOU 1995:75) finns bl.a. förslag om att särskilda resurser

bör avsättas till återvandringsprojekt inriktade på flyktingarnas olika

ursprungsländer samt att en delegation för återvand-ringsfrågor bör inrättas med

företrädare för myndigheter och frivillig-organisationer. Organisationerna bör

ges en utökad roll för insatser såväl inom som utom Sverige. Inom

regeringskansliet pågår även ett arbete med frågan om bosnierna och deras

möjligheter att i en framtid kunna återvända hem igen.

 Invandrarverket har även möjlighet att ge bidrag till asylsökande som

frivilligt återvänder till sina hemländer och som saknar egna medel för

återresan. Under budgetåret 1994/95 gavs detta stöd till ca 230 personer.

Personer från f.d. Jugoslavien dominerar stort. Under tiden 1 juli 1995 - 31

mars 1996 fick 656 personer bidrag till frivillig återresa, de flesta (386) från

Kroatien. Av dessa fick under hösten 1995 ca 200 personer med tidsbegränsat

uppehållstillstånd bidrag till frivillig hemresa.

IV Mottagande av asylsökande och flyktingar m.m.

1. Mottagandet av asylsökande under den tid asylansökan prövas

Antalet asylsökande fortsätter att minska jämfört med tidigare år. Totalt sökte

17 000 personer asyl i Sverige under tiden 1 juli 1994 - 31 december 1995. Under

budgetåret 1994/95 sökte 5 000 färre personer asyl jämfört med föregående

budgetår. Antalsmässigt största nationalitet inskrivna vid Invandrarverkets

anläggningar i december 1995 var personer från f.d. Jugoslavien.

 Kostnaden per asyldygn beräknas under budgetåret 1995/96 till 192 kronor.

Anledningen till att kostnaden minskat jämfört med budgetåret 1994/95 (215

kronor) är att Invandrarverket under budgetåret kunnat utnyttja de

stordriftsfördelar det innebar med en hög andel inskrivna på verkets

anläggningar. Under år 1997 förväntas antalet inskrivna minska. Kostnaden per

asyldygn beränas därför till 197 kronor. Dygnskostnaden för personer i eget

boende under budgetåret 1995/96 var 50 kronor lägre än för förläggning.

 Genom ändrade bestämmelser fr.o.m. den 1 juli 1994 har den asylsökande

möjlighet att själv ordna sitt boende, t.ex. hos vänner eller släktingar.

Samtidigt som mottagningssystemet har minskat kraftigt i omfattning, på grund av

av att färre personer än tidigare har sökt asyl, har andelen asylsökande i eget

boende ökat.

 I december 1995 bodde 9 501 av totalt 18 923 asylsökande i eget boende.

Förändringen har medfört att avvecklingen av förläggningsvolym påskyndats

väsentligt. I juli 1994 fanns drygt 38 000 asylsökande inskrivna vid

asylcenter/förläggningar jämfört med knappt 19 000 i december 1995. Bland dem

fanns ca 6 000 personer med lagakraftvunna avvisnings/-utvisningsbeslut. Det

gångna budgetåret har särskilt präglats av den omfattande avvecklingen där i

princip samtliga arbetsplatser inom Invandrarverket har berörts av nedskärningar

och många har lagts ned. I juli 1995 hade verket 2 300 anställda jämfört med 5

000 våren 1993. Av personalstyrkan är drygt 7 % invandrare.

 Den 1 juli 1994 trädde de regelförändringar och andra åtgärder i kraft som

riksdagen beslutat om enligt en proposition Mottagande av asylsökande m.m.(prop.

1993/94:94, bet. 1993/94:SfU11, rskr. 1993/94:188) Statens invandrarverk som är

huvudman för mottagande av asylsökande skall se till att det finns tillräckligt

med förläggningar för dem som inte själva önskar ordna sitt eget boende. Verket

skall även aktivt verka för att driften av förläggningar läggs på entreprenad

och drivs av t.ex. ideella organisationer. Mot bakgrund av den omfattande

avvecklingen av verkets egna förläggningar och det låga antalet asylsökande har

intresset av att driva förläggningsverksamhet på entreprenad hittills inte varit

särskilt omfattande.

 De asylsökande som väljer förläggningsboende bor, liksom tidigare, i möblerade

lägenheter. Bostaden är gratis för asylsökande och - om man saknar pengar -

lämnas en dagersättning för att täcka behovet av mat, kläder och annat nödvändig

som akut läkare- och tandvård. För asylsökande som i anslutning till ankomsten

till Sverige inkvarteras vid ett asylcenter med fri kost reduceras

dagersättningen (för närvarande ges en ensamstående vuxen 71 kronor per dag i

dagersättning) med 24 kronor per dag. Samtliga asylsökande, även de med eget

boende, skall i praktisk vardagssvenska är en viktig del i den organiserade

verksamheten. Andra verksamheter inom den organiserade verksamheten är skötsel

av anläggningarna, olika inslag av studier, praktik på arbetsplatser m.m.

Särskild vikt läggs vid verksamhet för ungdomar i gymnasieåldern. För barn och

ungdomar upp till 16 år anordnas s.k. familjebaserad verksamhet. Här medverkar

föräldrar och andra vuxna tillsammans med förläggningspersonal i att ordna olika

aktiviteter som bl.a. kompletterar den undervisning som skolbarn får. Den

familjebaserade verksamheten har hittills endast bedrivits vid Invandrarverkets

anläggningar.

 Invandrarverket har på uppdrag av regeringen under år 1995 lämnat två

uppföljningsrapporter med beskrivning av utvecklingen av det egna boendet. Som

tidigare nämnts har ett mycket stort antal asylsökande valt eget boende, närmare

hälften. Av dem med eget boende bodde över hälften i något av de tre

storstadsområdena. Invandrarverkets f.d. Region Öst med Storstockholm har i

särklass haft högst antal asylsökande i eget boende, 63 % av alla registrerade

inom regionen. Det finns en stark koppling mellan familjetyp och val av

boendeform. Ensamstående män och kvinnor väljer i stor utsträckning av

administrativa skäl vara registrerade vid någon av Invandrarverkets anläggningar

eller vid något av Invandrarverkets s.k. SIV-kontor i Stockholm, Göteborg och

Malmö.

 Invandrarverket har en skyldighet att erbjuda samtliga vuxna asylsökande och

ungdomar fr.o.m. 16 år, som bedöms ha förutsättningar, att delta i organiserad

verksamhet under väntetiden. Detta gäller även dem som har eget boende. Det

långsiktiga målet är att alla vuxna bör kunna arbeta eller delta i någon form av

organiserad verksamhet under 40 timmar per vecka. Under budgetåret 1994/95 var

målet minst 20 timmar per vecka. En annan utgångspunkt är att erbjuda sådan

verksamhet som är till nytta oavsett om man får tillstånd att stanna i Sverige

eller inte. För den som utan giltigt skäl vägrar att delta i verksamheten

reduceras dagersättningen. Detsamma gäller den som håller sig undan så att

asylutredningen försvåras.

 Skälen till att asylsökande förväntas delta i organiserad verksamhet är flera.

Dels är det viktigt att motverka passivisering, särskilt vid lång väntan på

beslut och dels att i någon mån få en motprestation utförd för det bistånd den

asylsökande får till sitt uppehälle. Undervisning eget boende - 71 % av alla i

denna familjetyp - medan 74 % av barnfamiljerna bor på förläggning. Det har

vidare redovisats att tillgängligheten till de asylsökande i eget boende är

sämre än för dem med förläggningsboende. Av dem med eget boende uteblev 20 %

till första asylförhör medan motsvarande andel för dem på förläggning är 4 %.

Däremot har det inte kunnat konstateras några entydiga skillnader i

tillgänglighet för verkställighet av avvisningsbeslut.

 Asylsökande barn i grundskoleåldern får undervisning genom kommunens försorg

och ungdomar i gymnasieåldern erbjuds gymnasie-ersättande undervisning genom

Invandrarverkets försorg. Barn och ungdom i eget boende har, som tidigare

nämnts, inte tillgång till verksamhet som motsvarar den familjebaserade

verksamheten vid förläggningar. Vissa indikationer finns på att barn och

ungdomars psykiska välbefinnande i eget boende är förhållandevis dåligt. Något

jämförande material för förläggnings-boende barn och ungdomar finns dock inte.

 Kommunernas flyktingmottagande har påverkats av att så många asylsökande har

bosatt sig hos släktingar eller vänner i kommunerna, oftast i redan

invandrartäta områden i storstadskommunerna. De asylsökande som senare får

uppehållstillstånd bosätter sig som regel i den kommun där man bott under

väntetiden. Detta har medfört att storstadskommuner och andra kommuner med ett

stort antal asylsökande i eget boende inte längre har samma möjligheter som

tidigare att ta emot flyktingar som kommer från en förläggning. Koncentrationen

av asylsökande med eget boende till storstadkommunerna och det låga antal

asylsökande som ges permanent uppehållstillstånd har också fått till följd att

mindre kommuner får mycket få kommunplacerade flyktingar. Sammantaget innebär

den här utvecklingen att den s.k. Hela Sverige-strategin inte har kunnat

upprätthållas. Den invandrarpolitiska kommittén (dir. 1994:130) som lämnade sitt

slutbetänkande till regeringen i april 1996 har bl.a. föreslagit vissa

begränsningar av möjligheten för asylsökande att själva ordna sitt boende.

Vidare föreslår kommittén att den framtida invandrarpolitiken skall riktas till

nyanlända invandrare och vara begränsad i tiden. Introduktionen i kommunen bör

normalt omfatta två år men kan i vissa fall förlängas till fem år. Förslag läggs

också bl.a. att den som deltar i ett introduktionsprogram skall få en

beskattningsbar ersättning. Betänkandet remissbehandlas för närvarande.

Slutdatum för remisstiden är 10 oktober 1996.

 Den 1 juli 1995 trädde en ändring i lagen (1994:137) om mottagande av

asylsökande m.fl. (LMA) i kraft. En förändring är att den tid under vilken

Statens invandrarverk har ansvar för bistånd till utlänningar som sökt asyl och

har eget boende har sträckts ut till att gälla även en månad efter det att

uppehållstillstånd har beviljats. Tidigare övergick ansvaret till

vistelsekommunen samma dag som uppehållstillstånd beviljades vilket medförde

svårigheter för den mottagande kommunen. En annan förändring är att LMA inte

skall omfatta barn under 18 år som saknar uppehållstillstånd och bor hos en

vårdnadshavare som har uppehållstillstånd - såvida de inte bor på en

förläggning.

 Riksdagen har beslutat att i enlighet med regeringens proposition (1993/94:94)

om mottagande av asylsökande m.m. låta ansvaret för de asylsökandes sjukvård gå

över till landstingen senast den 1 januari 1997. En arbetsgrupp med

representanter för Landstingsförbundet, Statens invandrarverk, Social- och

Arbetsmarknadsdepartementen har berett frågan.

Enligt regeringens mening bör principen vara att hälso- och sjukvården för

asylsökande så långt möjligt organiseras på samma sätt som för befolkningen i

övrigt. Staten bör emellertid ha kostnadsansvar för vården även om ersättningen

bör lämnas på ett enklare sätt än för närvarande och inte genom att varje

vårdinsats faktureras.

 Regeringen har efter överläggningar med företrädare för sjukvårdshuvudmännen

nått en överenskommelse om hälso- och sjukvård för asylsökande. Överenskommelsen

innebär i korthet att landstingen skall ge vuxna asylsökande akut sjuk- och

tandvård samt sådan vård som inte kan anstå. Asylsökande barn skall få samma

hälso- och sjukvård samt tandvård som i Sverige bosatta barn. Asylsökande skall

också erbjudas hälsoundersökning enligt riktlinjer i allmänna råd från

Socialstyrelsen. Staten skall enligt överenskommelsen kompensera landstingen för

vård som ges till asylsökande m.fl. med en schabloniserad ersättning per

asylsökande. Ersättningens storlek är åldersdifferentierad. För barn under 7 år

är ersättningen 2 650 kronor, för barn 7 - 18 år 1 080 kronor, för vuxna under

60 år 1 700 kronor och för personer 61 år och äldre 2 690 kronor per kvartal.

För vård åt asylsökande där kostnaden för en vårdkontakt uppgår till mer än 50

000 kronor, beräknad enligt gällande riksavtal för hälso- och sjukvård, skall

staten lämna särskild ersättning motsvarande den kostnad som överstiger 50 000

kronor. De förändringar som följer av överenskommelsen kommer att träda i kraft

den 1 januari 1997.

2. Det kommunala flyktingmottagandet

Omfattning

Enligt det system för flyktingmottagande som infördes 1985 är det kommunerna som

tar emot flyktingar och staten som har det övergripande ekonomiska ansvaret.

Invandrarverket träffar överenskommelser med kommunerna om att ta emot

flyktingar och vissa andra utlänningar och kommunerna har därefter ansvaret för

att flyktingarna får en bra introduktion i det svenska samhället.

 I nedanstående tabell ges en statistisk överblick över det kommunala

mottagandet sedan år 1989.

----------------------------------------------------------------------

 År Avtalade Faktiskt Antal

 kommunplatser mottagna kommuner

----------------------------------------------------------------------

 1989 18 297 21 173 276

----------------------------------------------------------------------

 1990 22 808 22 237 278

----------------------------------------------------------------------

 1991 22 [REDACTED_TELEFONNUMMER]

----------------------------------------------------------------------

 1992 21 817 18 472 271

----------------------------------------------------------------------

 1993 21 400 25 300 271

----------------------------------------------------------------------

 1994 49 900 61 500 272

----------------------------------------------------------------------

 1995 17 930 15 900 272

 Kommunernas

 flyktingmottagande

 omfattar, förutom

 personer som

 beviljats asyl,

 också personer som

 fått stanna av

 humanitära skäl och

 även vissa anhöriga

 till flyktingar.

 Flyktingmottagandet

 bygger på att ett

 flertal av

 Sveriges kommuner

 medverkar.

 Kommunerna har även

 under år 1995

 lyckats upprätthålla

 ett

 flyktingmottagande

 som svarat mot ett

 fortsatt stort

 behov av

 kommunplatser som

 funnits under de

 senaste tre åren.

 Storstadskommunerna

 har haft en stor

 inflyttning.

 Anledningen till

 det stora behovet

 av kommunplatser

 under perioden

 1993-1995 har dels

 varit regeringens

 prinicipbeslut i

----------------------------------------------------------------------

 juni 1993 kommunerna under kommunerna 1991 göra upp

 avseende kalenderåret 1995 m.m. individuella

 asylsökande frånuppgick till ca (1989/90:105) planer för

 Bosnien- 15 900 personer. redovisades flyktingarnas

 Hercegovina, Av dessa var ca ett program introduktion i det

 dels den 20 % för att svenska samhället.

 förordning som direktmottagna underlätta för Planen skall

 regeringen kvotflyktingar flyktingar alltid göras i

 fattade beslut och 32 % var att snabbare samråd med

 om i april anknytningar till få en flyktingen själv

 1994 och som dessa. Totalt förankring i och i samverkan

 innebar att fanns svenskt med den lokala

 barnfamiljer överenskommelser arbets- och arbetsförmedlingen.

 som sökt asyl med kommunerna om samhällsliv. Samordning skall

 före den 1 att ta emot ca 17 Samtidigt även ske med övriga

 januari 1993 930 flyktingar. infördes ett myndigheter m.fl.

 skulle få Behovet av nytt system som deltar i

 stanna här om kommunplatser har för statlig flyktingmottagandet.

 inte särskilda därefter ersättning för I programmet för

 skäl talade mot successivt flyktingmottagandet.aktivt och

 det. Under minskat och under Huvudsyftet samordnat

 budgetåret budgetåret 1995/96 med flyktingmottagande

 1994/95 var en beräknas förändringen avbetonas särskilt

 stor del av de kommunerna ta ersättningssystemetatt det behövs en

 kommunmottagna emot ca 13 000 var att helhetssyn och en

 flyktingarna personer. I detta stimulera samordning mellan

 barnfamiljer platsbehov ingår kommunerna olika myndigheter

 som fått även kommunplatser att vidta i arbetet med

 uppehållstillståndför kvotfyktingaraktiva åtgärderflyktingar. Vidare

 med grund i och anhöriga. för att understryks vikten

 regeringens flyktingarna av att de fackliga

 tidspraxisbeslutKommunernas snabbare organisationerna,

 för introduktionsprogramskall kunna arbetsgivarna och

 barnfamiljer. I propositionen bli frivilligorganisationerna

 Det totala Samordnat självförsörjande.får en mer aktiv

 antalet flyktingmottagande Kommunerna roll än hittills.

 mottagna och nytt system förutsätts Som exempel kan

 personer i för ersättning tillfr.o.m. år nämnas en treårig

----------------------------------------------------------------------

 försöksverksamhetlokalavdelning i kommunen och tillgodosedd genom

 i Tensta/Rinkeby som saknar socialbidrag.

 föreningsregi. och Caritas. grundläggande Fr.o.m. den 1

 Den bedrivs Kommunernas kunskaper i januari 1993 har

 sedan våren insatser under det svenska kommunerna, genom

 1994 i den första tiden språket. lagen (1992:1068)

 Stockholm av syftar bl.a. till Kommunens om

 fem att ge flyktingen insatser introduktionsersättning

 frivilligorganisationeren bostad, medelsyftar ävenför flyktingar och

 i samverkan till sin till en vissa andra

 med Stockholms försörjning, så godadelaktighet i utlänningar, getts

 stads kunskaper som samhällslivet möjlighet att under

 invandrarnämnd. möjligt i det som ger en

 Särskilda svenska språket flyktingen introduktionsperiod

 projektmedel och om det förutsättningarbevilja

 har beviljats svenska samhället att påverka introduktionsersättning

 av dåvarande som krävs för att sin egen i stället för

 Civildepartementet.flyktingen aktivtsituation och socialbidrag till

 Genom ett skall kunna delta därmed främja flyktingar och

 särskilt avtal i arbets- och goda etniska vissa andra

 med kommunen samhällslivet i relationer. utlänningar som

 överförs viss övrigt. Kommunerna Av stor omfattas av det

 del av har enligt betydelse för kommunala

 flyktingersättningenskollagen flyktingens flyktingmottagandet.

 till (1985:1100) en introduktion Ett villkor för att

 föreningarna förskyldighet att så är också introduktionsersättning

 deras snart som möjligt, insatser i skall kunna

 insatser. De och senast inom övrigt inom beviljas är att

 organisationer tre månader efter utbildningsväsendetflyktingen följer

 som ingår i det att rätt till samt den

 försöksverksamhetensvenskundervisningarbetsmarknadspolitiskaintroduktionsplan

 är Röda korsets för invandrare insatser. som upprättats av

 Stockholmsdistrikt,(sfi) inträtt (om Under den kommunen efter

 KFUM/KFUK:s inte särskilda skälförsta tiden i samråd med den

 studieförbund, föreligger) kommunen får enskilde

 Sociala tillhandahålla sfi flyktingar flyktingen. Ett

 Missionen, Blå till de personer som regel sin 60-tal kommuner

 Bandets som är bosatta i försörjning har börjat använda

----------------------------------------------------------------------

 sig av den nya

 introduktionsersättningen.

 Flera kommuner

 som infört ett

 system med

 introduktionsersättning

 har vittnat om

 att den varit

 enklare för

 utlänningen att

 förstå genom att

 den enskilde

 fått ersättning

 för att han

 eller hon

 varit aktiv

 och deltagit i

 svenskundervisning,

 utbildning

 etc. Närvaron

 vid

 introduktionsprogrammen

 har ökat och

 några kommuner

 vittnar även om

 förbättrade

 attityder från

 omgivningen

 gentemot de

 nyinvandrade

 sedan kommunen

 införde

 introduktionsersättning

 i stället för

 att betala ut

 socialbidrag.

 Skr. 1996/97:24

----------------------------------------------------------------------

 Invandrarverket 150 900 kommunen. En

 Statlig om mottagande av kronor för omfördelning har på

 ersättning/kostnaderflyktingar. Den ärflyktingar så sätt skett av

 Kommunerna får oberoende av hur som fyllt 16 schablonersättningen

 statlig många flyktingar år och från

 ersättning för kommunen tar emot 92 600 för utflyttningskommuner

 mottagande av och utgår för varjebarn under 16 till kommuner med

 flyktingar och år som år. Beloppen stor

 vissa andra överenskommelsen skall sekundärinflyttning

 utlänningar omfattar med ett justeras så att ersättningen

 enligt belopp som årligen med i högre grad

 förordningen motsvarar hänsyn till sammanfaller med

 (1990:927) om schablonersättningenbl.a. kommunernas

 statlig för tre vuxna kostnadsutvecklingen.kostnader.

 ersättning för flyktingar. Från och med För flyktingar

 flyktingmottagande den 1 januari som som inte kan

 m.m. Schablonersättningen1996 gäller försörja sig på grund

 Kommunerna får skall täcka nya regler för av funktionshinder

 en kommunernas utbetalning eller hög ålder (60

 schabloniserad kostnader för av år och därutöver) får

 ersättning för ekonomiskt bistånd schablonersättningkommunen ersättning

 varje mottagen till flyktingar till för vissa särskilda

 flykting och och huvuddelen av kommunerna. kostnader.

 annan utlänning övriga bidrag som Den nya Ersättningen avser

 som omfattas tidigare lämnades ordningen ekonomiskt bistånd

 av till komunerna för innebär bl.a. enligt social-

 flyktingmottagandet.flyktingmottagandet.att tjänstlagen, stöd

 Vid sidan härav Den skall även utbetalningarnaoch hjälp i boendet

 lämnas också inkludera delas upp i och färdtjänst.

 viss annan kommunernas fler delar än För ensamma

 ersättning. kostnader för för närvarande flyktingbarn under

 lagstadgad och fördelas i 18 år som kommit

 Grundersättning svenskundervisning tiden så att till Sverige utan

 skall utges för vuxna som de mer egen vårdnadshavare

 till alla omfattas av ansluter till beviljas ersättning

 kommuner som flyktingmottagandet.när för faktiska

 träffat överens-För år 1996 är kostnaderna kostnader för

 kommelse med schablonersättningenuppstår för bistånd som ges med

----------------------------------------------------------------------

 stöd av 1995/96 är 110 större Invandrarverket

 socialtjänstlagenmiljoner kronor. omfattning bör har därefter i

 (1980:620) Kostnaderna för involveras i oktober 1995 lämnat

 eller lagen ersättning till sin egen en

 (1990:52) med kommunerna introduktion. situationsbeskrivning

 särskilda uppgick under Slutligen om vuxna

 bestämmelser om budgetåret 1994/95 visar invandrares

 vård av unga. till ca 6,7 uppföljningen kunskaper i

 Ersättningen miljarder kronor. att arbetsför- svenska och

 avser främst Under budgetåret medlingen svenskundervisning

 placering i 1995/96 beräknas borde spela för invandrare. Även

 familjehem kostnaden till en aktivare denna rapport

 eller drygt 4 miljarder roll redan visar att läget är

 grupphem. kronor. under oförändrat dystert;

 Ersättning av introduktionensalltför långa

 extraordinära Uppföljning/utvärderinginledning. väntetider, alltför

 kostnader kan av Statens många avbrott och

 efter prövning flyktingmottagandetinvandrarverk alltför få klarar av

 av och den statliga lämnade år 1994utbildningen.

 Invandrarverket ersättningen en rapport Invandrarverket

 och inom ramen Invandrarverkets till har i samråd med

 för anvisade uppföljning har regeringen om Arbetsmarknadsstyrelsen

 medel lämnas under det senaste flyktingars gjort en

 till kommuner åretfokuserats på svenskundervisning.sammanställning om

 eller kommunernas Av rapporten flyktingars

 landsting som arbete med de framkom att registrering på

 har vissa individuella väntetiderna arbetsförmedlingen

 typer av introduktionsplanerna.innan sfi vad gäller

 extraordinära Därvid har brister påbörjats är förflyktingar

 kostnader för noterats främst långa, mottagna åren 1991,

 flyktingmottagandet.vad gäller planeravbrotten i 1992 och 1993.

 Den totala för barn och studierna för Under-

 ramen för flyktingar som många och att sökningsgruppen

 ersättning av flyttat till en alltför få består av

 extraordinära ny kommun. avslutar kommunmottagna

 kostnader Dessutom studierna med flyktingar i åldern

 under konstateras att godkänt 16 - 59 år. Omkring

 budgetåret flyktingen i resultat. 30 % av mottagna

----------------------------------------------------------------------

 flyktingar i utomnordiska den osäkerhet avsedd att täcka

 åldersgruppen medborgare. som kunde fram t.o.m. den 30

 16 - 59 år och Vid sidan av finnas i juni 1994.

 som tagits resultatuppföljningenkommunernas Arbetsgruppen

 emot under åren skall en central redovisning har vidare under

 1991-93 är utan uppföljning ske av att den sommaren 1995

 arbete och kostnadsutvecklingenstatliga gjort en slutlig

 denna andel är för stat och ersättningen i uppföljning i

 nästan fyra kommun. flertalet vilken utsträckning

 gånger så stor Arbetsgruppen kommuner den statliga

 som den för har i rapporten dittills hade ersättningen för

 motsvarande Hur täcker den täckt de flyktingar som

 grupp statliga kostnader som tagits emot år 1991

 svenskar. ersättningen den varit täckt de kostnader

 Skillnaden kommunens avsedd att ersättningen varit

 mellan kostnader för täcka för avsedd att täcka.

 flyktinggruppen flyktingmottagandet?flyktingar Resultatet av

 och samtliga Uppföljning av mottagna i en denna uppföljning

 utomnordiska kommunalt kommun år bör liksom den

 medborgare är flyktingmottagande 1991. För tidigare tolkas

 mindre men för flyktingar flyktingar med viss

 likafullt mottagna åren mottagna i en försiktighet på

 anmärkningsvärd.1991-1993 under kommun år 1992 grund av den

 Det är små tiden 1991 t.o.m. framkom av osäkerhet som kan

 grupper som juni 1994 (Ds urvalsunder- finnas i en del av

 trots 1994:136) sökningen att kommunernas

 registrering på redovisat de flesta redovisning och de

 arbetsförmedlingenresultaten från kommuner låg brister som ännu

 har någon form tidigare under eller kan antas finnas

 av arbete. Av uppföljning från enomkring den kvar i kommunernas

 personer som är urvalsundersökning förväntade uppföljning av

 i i 41 kommuner. bidragsutnyttjandegradenkostnader i

 arbetsmarknadsåtgärderArbetsgruppenoch att den flyktingmottagandet.

 är en markant fann med statliga Resultaten av

 högre andel utgångspunkt från ersättningen uppföljningen

 flyktingar (ca urvalsundersökningendittills täcktredovisas i

 50 %) jämfört och med de kostnader rapporten Hur

 med övriga reservation för den varit täcker den statliga

----------------------------------------------------------------------

 ersättningen stor utflyttning slutsatser om inte betalats ut

 kommunernas av flyktingar. orsaker till för denna grupp

 kostnader för Flera kommuner skillnader i blir dock

 flyktingar med stor bidrags- kostnadstäckningen

 mottagna år inflyttning av utnyttjandegradenlägre. En tredjedel

 1991 ? (Ds flyktingar som mellan olika av de undersökta

 1995:75). första gången kommuner har kommunerna har fått

 Uppföljningen tagits emot i inte varit sina kostnader

 visar i stort annan kommun år möjliga att täckta helt och

 sett på samma 1991 och som var dra utifrån hållet genom

 resultat som boende i kommunen kommunernas statliga bidrag.

 den tidigare vid utgången av redovisningar. För de kommuner som

 uppföljningen. januari månad 1995 Arbetsgruppen inte fått alla

 Det innebär att hade en hög har under kostnader ersatta,

 den statliga bidragsutnyttjandegrad.våren 1996 är underskottet i

 ersättningen För kommuner med gjort en flertalet fall

 avseende stor inflyttning fortsatt högst 20 %. I

 flyktingar av flyktingar undersökning, undersökningarna av

 mottagna år kommer de nya som baseras på såväl 1991 års som

 1991 för de ersättningsreglernaflyktingar 1992 års

 flesta som trädde i kraft som första flyktingmottagande

 kommuner täckt den 1 januari gången tagits framgår tydligt att

 de kostnader 1996 och som nämns emot i en sekundärflyttningarna

 ersättningarna under avsnittet kommun år gjorde

 varit avsedda Statlig 1992. utflyttningskommunerna

 att täcka. Någraersättning, att ha Analysen är till vinnare med

 kommuner har positiva effekter ännu inte inflyttningskommunerna

 en hög genom att slutförd, men som regel inte

 bidragsutnyttjandegradersättningen det kan dock fick sina

 medan några har sträckts ut i konstateras kostnader täckta.

 en väldigt låg tiden och därmed att Inflyttningskommunerna

 sådan. bättre bör kommunerna är nästan alla stora

 Kännetecknande sammanfalla med har ungefär och medelstora

 för kommuner när i tiden samma kommuner i

 med en låg kommunernas kostnader som mellersta och södra

 bidragsutnyttjandegradkostnader uppstår.år 1991. Sverige. För

 är många gånger Några Eftersom något flyktingar som

 att de har en ytterligare konjunkturtilläggflyttar ifrån

----------------------------------------------------------------------

 ursprungskommunenatt den statliga varit första två åren efter

 mer än 18 ersättningen inte registrerade utbetalningen.

 månader efter har täckt vid en Ränta utgår med en

 det första kostnaderna är att förläggning förräntesats som

 kommunmottagandetkommunernas asylsökande fastställs för varje

 får socialbidragskostnadereller som i år av regeringen.

 inflyttningskommunernablivit större änövrigt Amorteringstidens

 inte del av beräknat genom att omfattas av längd bestäms med

 schablonersättningen.så få flyktingarflyktingmottagandet.utgångspunkt från

 Små kommuner, kommer ut i Lånebeloppet lånens storlek.

 oberoende av arbete. fastställs i Låntagare med låga

 geografiskt procent av inkomster kan få

 Lån till

 läge, är i gällande anstånd med

 hemutrustning för

 allmänhet basbelopp återbetalning eller

 flyktingar

 utflyttningskommuner enligt lagen nedsättning av det

 Sedan den 1

 och får sina om allmän belopp som skall

 januari 1991

 kostnader försäkring. betalas. Vid

 erbjuds

 täckta av de Beloppet för långvarig oförmåga

 flyktingar ett lån

 statliga ett att betala

 till

 bidragen. enpersonshushålltillbaka lånet

 hemutrustning.

 De ändrade är högst 21 000skall detta kunna

 Tidigare erhöll

 utbetalningsregler kronor och för avskrivas. Med de

 flertalet

 för en familj med relativt förmånliga

 flyktingar

 schablonbidragen två barn villkor som gäller

 socialbidrag till

 som gäller 34 000 för lån till

 hemutrustning vid

 fr.o.m. den 1 kronor. Från hemutrustning bör

 bosättning i en

 januari 1996 beviljat det normalt sett

 kommun.

 syftar bl.a. belopp inte finnas något

 Lånet

 till att ta avräknas en behov av

 administreras av

 bort orättvisor uppläggningsavgiftsocialbidrag till

 Centrala

 i på för möbler och annat

 studiestödsnämnden.

 ersättningsnivån närvarande 300 bohag.

 Lån kan beviljas

 kommunerna kronor i Återbetalning av

 till flyktingar

 emellan på samband med lån började i

 m.fl. som fyllt

 grund av utbetalningen. januari 1993 och

 18 år, som tas

 sekundärflyttningar. Lånen är hittills har 104

 emot i en kommun

 Den främsta amorteringsfriamiljoner kronor av

 efter att ha

 orsaken till under de kapitalskulden

----------------------------------------------------------------------

 betalats varit knutet till ledamöter från insatser för att

 tillbaka. 3 departementet och Flyktingpolitiskakomma åt

 000 lån har har letts av rådet, grundorsaker till

 slutbetalats. statsrådet. I rådetInvandrarrådet flykt. De

 Ca 33 800 har ingått och viktigaste

 personer har ledamöter från Am- invandrarnas organisationerna

 under perioden nesty trossamfund med flykting-

 1 juli 1995 - Internationals deltog. relaterade mandat

 30 juni 1996 svenska sektion, är FN:s

 ansökt om Rädda barnen, VIDet internationella migrations- och

flyktingpolitiska högkommissarie för

 anstånd med Svenska arbetet och flyktingar (UNHCR)

 återbetalningen flyktingrådet, Sveriges roll och FN:s

 av lånen. Under Svenska kyrkans 1.Inledning hjälporganisation

 Sverige

 samma period församlingsnämnd, för

 verkar aktivt

 har beslut Svenska röda palestinaflyktingar

 i en rad

 fattats om korset, Sveriges (UNRWA).

 internationella

 avskrivning av frikyrkoråd och Inom OECD är det

 fora för att

 lån för 2 496 Riksförbundet för av naturliga skäl

 bidra till

 lånehushåll med personal vid den ekonomiska

 varaktiga

 en summa av invandrarbyråer politiken i

 lösningar av

 ungefär 34 och medlemsländerna,

 både de

 miljoner flyktingmottagningar arbetskraftsfrågorna

 problem som

 kronor. (RIB). Dessutom etc. som bestämmer

 orsakar

 har ingått inriktningen av

 folkomflyttningar

 VSamråd med frivilligorganisationer m.fl.representanterdet

 och av de

 Flera svenska från berörda migrationspolitiska

 konsekvenser

 frivilligorganisationermyndigheter, arbetet.

 som följer

 är aktiva inom Svenska Europarådet är

 därav.

 invandrings-, kommunförbundet, sedan länge ett

 Inom FN:s

 flykting- och Landstingsförbundet, viktigt forum för

 ram behandlas

 biståndspoliti- Sveriges Advokat- mellanstatlig

 flyktingpolitiska

 ken. På central samfund, dialog kring

 frågor med

 nivå har de riksdagspartierna integration av

 avseende på

 största och UNHCR. invandrare i

 såväl åtgärder för

 organisationerna I januari 1996 medlemsländerna. Där

 dem som

 samlats i ett hölls ett möte har man också under

 tvingats på

 flyktingpolitisktenligt en ny en följd av år

 flykt som

 råd, som har struktur, där arbetat med

----------------------------------------------------------------------

 asylrättsliga förutsättningar församråd. Den Översynen skall

 spörsmål. det nordiska vara avslutad

 Den migrationspolitiskapassfriheten 1997.

 västeuropeiska arbetet. En är en gemensam Sveriges lämnar

 integrationen analys av de angelägenhet betydande bidrag

 har även rättsakter som som utgör ett till de

 immigrationspolitiskainom EU gäller påproblem i internationella

 aspekter. Som detta område har dagens flyktingprogrammen.

 medlem i EU dock visat, att situation. Sverige tillhör de

 deltar Sverige Sverige inte Sverige fem viktigaste

 i och bidrar ställs inför krav påverkar aktivt bidragsgivarna

 till det genomgripande för att till UNHCR och

 arbete som förändringar av effektivisera UNRWA. De svenska

 bedrivs i politiken på detta biståndet till bidragen till WFP

 syfte att område. flyktingar. till förmån för

 avveckla eller Det nordiska Under 1995 flyktingar är bland

 förenkla samarbetet i reformerades de största och mest

 gränskontrollen migrations- och UNHCR:s och flexibla.

 för personer. flyktingpolitiska WFP:s (FN:s Via SIDA:s

 Sverige har frågor har även livsmedelsprogram)katastrofanslag

 under åren 1994 under 1995 varit administrativa stödjer Sverige

 och 1995 i betydelsefullt, struktur. På insatser till förmån

 flera fora främst av två skäl.svenskt för flyktingar och

 fortsatt att Dels är inititativ internflyktingar i

 verka för att utvecklingen i beslöts att olika regioner,

 Europas länder vårt östra närområdegenomföra en ofta i samarbete

 skall dela på ett gemensamt samlad översyn med FN eller

 ansvaret i den nordiskt av roll- och enskilda

 massflyktssituationintresse, dels ärmandatfördelningenorganisationer.

 som uppstått det faktum att inom FN- 1995 gick de

 till följd av tre nordiska systemet vid största bidragen

 kriget i f.d. länder blivit humanitära till f.d.

 Jugoslavien. medlemmar i EU - insatser, som Jugoslavien, Stora

 Sveriges medan två valt att ju sjö-regionen

 medlemskap i stå utanför - ett huvudsakligen (Ruanda, Burundi),

 EU har förhållande som berör och Afrikas horn.

 inneburit naturligtvis ger flyktingliknandeEkonomiskt stöd

 delvis nya anledning till situationer. utgår också till

----------------------------------------------------------------------

 internationella flytt sitt flexibelt insatser och

 organisationer hemland. Mandatet mandat för att förbättrad

 som förlängs vart femtekunna agera katastrofberedskap.

 Internationella år av FN:s för grupper Arbetet med att

 Röda korset och generalförsamling. som finna långsiktiga

 Röda kors- Verksamheten traditionellt lösningar på

 federationen finansieras inte kommit i flyktingproblemen

 och till huvud-sakligen åtnjutande av och förebygga

 svenska via frivilliga skydd. UNHCR uppkomsten av nya

 enskilda bidrag från har i båda flyktingströmmar

 organisationer. medlemsländerna. fallen har blivit

 De största givarna tilldelats centralt för UNHCR,

 2.UNHCR och övriga FN-organs arbete med flyktingfrågorär USA, EG-rollen somoch

har medfört en

 FN:s kommissionen, samordnare tyngdpunktsförskjutning

 flyktingkommissarieJapan, inom FN- mot insatser i

 (UNHCR) Nederländerna och systemet av ursprungsländer.

 inrättades 1950 Sverige. det humanitära Sverige har

 utifrån behovet UNHCR gav under biståndet, särskilt

 att lösa de 1995 skydd och vilket till uppmärksammat

 europeiska bistånd åt över 27 stor del behovet av att se

 flyktingarnas miljoner människor inneburit nya till de

 problem efter på flykt. uppgifter för bakomliggande

 andra Verksamheten organisationen.orsakerna till

 världskriget. präglades av två I samband med flyktingströmmar,

 UNHCR:s större humanitära komplexa bland annat

 grundläggande katastrofer - katastrofer respekten för

 mandat är att f.d. Jugoslavien av denna typ, mänskliga

 utifrån 1951 årsoch har rättigheter i

 flyktingkonventionRuanda/Burundi - flyktingproblematikenursprungsländerna

 och 1967 års som tillsammans kommit att få och kopplingen

 tilläggsprotokollomfattade 40 en alltmer till ekonomisk och

 ge rättsligt procent av framträdande demokratisk

 skydd åt budgeten. Båda är roll. Under utveckling.

 personer som på tydliga exempel på de senaste Sverige verkar

 grund av flyktingliknande åren har UNHCR inom UNHCR för att

 välgrundad situationer, där lagt ökad riktlinjer

 fruktan för flyktingkommissarienbetoning på utvecklas för skydd

 förföljelse getts ett mer förebyggande för grupper som

----------------------------------------------------------------------

 inte omfattas Samarbete krävs 3.UNRWA har nu flyttats

 FN:s

 av såväl inom från Wien till Gaza

 hjälporganisation

 flyktingkonventionenkatastrofområdet och Amman.

 för

 och som för att möta Idag bistår UNRWA

 palestinaflyktingar,

 tilläggsprotokollet.problematiken närmare 3,2

 UNRWA,

 Sverige stödjer kring miljoner

 inledde sin

 UNHCR:s arbete internflyktingar, palestinska

 verksamhet

 i integration av flyktingar. Av

 1950 och har

 repatrieringen återvändande dessa befinner sig

 nu under 45 år

 till f.d. flyktingar samt cirka en tredjedel

 svarat för

 Jugoslavien, för att angripa i flyktingläger.

 utbildning,

 som är ett grundorsakerna Till skillnad från

 hälsovård och

 tydligt till flykt. UNHCR har UNRWA

 social

 exempel på hur Sverige har inget direkt

 service för

 det komplexa betonat vikten av mandat när det

 palestinska

 samspelet att hålla fast vid gäller

 flyktingar på

 mellan en tydlig flyktingarnas

 Västbanken och

 humanitära, ansvarsfördelning rättsliga skydd,

 Gaza, samt i

 politiska och inom FN-systemet, men utövar en viss

 Libanon,

 militära och drev med stöd skyddsfunktion

 Syrien och

 insatser av övriga EU- genom sin närvaro i

 Jordanien.

 påverkar medlemar under länderna.

 Under den

 organisationens 1995 igenom att De årliga

 50:e

 verksamhet. en samlad översyn bidragen till

 generalförsamlingen

 I takt med av roll- och UNRWA uppgår till

 förlängdes

 att allt fler mandatfördelningen ca 340 miljoner

 UNRWA:s

 ansvarsområden inom FN-systemet US-dollar och de

 mandat till

 läggs på UNHCR vid humanitära viktigaste givarna

 1999. 1994

 framstår katastrofer är USA, EG, Japan

 beslutades

 behovet av skulle genomföras. och Sverige. Det

 att UNRWA:s

 samordning med Sverige har svenska bidraget

 huvudkontor

 andra vidare medverkat till UNRWA:s

 skulle

 organisationer, aktivt i den reguljära budget

 flyttas från

 inom och genomgripande var 146 miljoner

 Wien till

 utanför FN- reformeringen av kronor för

 Gaza.

 familjen, som UNHCR:s verksamhetsåret

 Organisationens

 alltmer styrformer. 1994 och 140

 huvudkontor

 tydligt. miljoner 1995.

----------------------------------------------------------------------

 UNRWA står till den samarbete med Central- och Öst-

 idag inför ett palestinska UNHCR. europa. IOM har

 arbete att administrationen under år 1993 öppnat

 anpassa sig är önskvärd. Det ärMedlemskapet ett nytt

 till den dock alltför i IOM ger regionkontor i

 förändrade tidigt att lägga Sverige Helsingfors för att

 situation på fast tidpunkten möjlighet att bättre möta behoven

 Västbanken och för en avveckling, ta aktiv del i Ryssland och

 Gaza, som har då i Baltikum.

 uppstått i och "palestinifieringen"organisatonensRegionkontoret i

 med av UNRWA måste olika Helsingfors

 interimsavtalet följa den verksamheter. genomför ett tvåårigt

 om utvidgat generella Sverige har åtgärdsprogram

 palestinskt utvecklingen i under en lång gällande

 självstyre. fredsprocessen. tid haft ett migrations-

 UNRWA söker i praktiskt politiskt

 ökad 4.IOM inriktat samarbete i

 International

 utsträckning samarbete med Östersjöområdet

 Organization for

 samordna sin IOM avseende omfattande de

 Migration (IOM),

 verksamhet med transport baltiska staterna,

 med säte i Genève

 den nya till Sverige Ryssland och

 grundades år 1951.

 palestinska av Vitryssland.

 Verksamheten

 administrationen. kvotflyktingar Sverige har

 består av

 Syftet är m.fl. och från bidragit med 4 700

 rådgivning till

 ytterst att Sverige av 000 kronor.

 regeringar i

 trappa ner återvandrare. Programmet

 migrationsfrågor,

 verksamheten. Under de avslutas hösten

 utbytesprogram,

 Sverige senaste åren 1996.

 praktikprogram,

 välkomnade har IOM Vidare har

 främjande av

 beslutet att spelat en mer regeringen i maj

 återvandring samt

 flytta aktiv roll än 1996 beslutat att

 transport av

 huvudkontoret tidigare, lämna bidrag om ca

 flyktingar och

 till Gaza och främst som en 60 000 kronor för

 migranter.

 anser att en följd av att undersöka

 Transportverksam-

 successiv utvecklingen behovet av olika

 heten är särskilt

 överföring av i f.d. slags

 omfattande och

 UNRWA:s Sovjetunionen datautrustning för

 sker ofta i

 verksamhet och i att hantera

----------------------------------------------------------------------

 migrationsärenden.förväntas få för regering. nämligen,

 berörda Inom OECD:s Bulgarien,

 5.OECD arbetsmarknader ram pågår sedanRumänien, Polen,

 Inom OECD

 och för den flera år Tjeckoslovakien

 finns sedan år

 sociala tillbaka ett och Ungern. Arbete

 1978 en

 utvecklingen i viktigt pågår med att vidga

 arbetsgrupp för

 ut- och arbete med korrespondentnätet

 migrationsfrågor,

 invandringsländer. att i en årlig ytterligare.

 den s.k.

 Ett annat är att rapport 6.OSSE

 Working Party Organisationen för

 studera den sammanställa

 on Migration. samarbete och

 utländska och analysera

 Gruppen säkerhet i Europa

 arbetskraftens migrationspolitik

 rapporterar (OSSE) är genom sin

 villkor i olika och

 direkt till breda medlemsbas

 länder. Under migrationsdata

 OECD:s råd. av 52

 senare år har från

 Sverige har medlemsstater,

 gruppens arbete medlemsländerna,

 sedan starten innefattande bl.a.

 starkt påverkats den s.k.

 deltagit vissa länder i det

 av den växande SOPEMI-

 aktivt i asiatiska Ryssland

 insikten om behov rapporten.

 arbetet. Ett samt Nordamerika,

 av samordning Rapporten har

 viktigt syfte ett värdefullt

 mellan i dag en

 är att forum även för

 invandringsländernaställning som

 analysera migrationsfrågor i

 för att på sikt ett av de

 sambandet ett europeiskt

 påverka viktigaste

 mellan perspektiv.

 bakgrundsorsakerna referensverken

 migration och Massmigrationsfrågan,

 till utvandring. inom området.

 den ekonomiska som berör

 Ett område som Arbetet sker

 utvecklingen i fundamentala

 speciellt i en grupp,

 OECD-länderna. mänskliga

 uppmärksammats som består av

 Ett rättgheter, kan ses

 under 1995 var både forskare

 arbetsområde för som en del av dess

 migrationen i och

 gruppen är att konfliktförebyggande

 Sydostasien genom representanter

 studera vilka och krishanterande

 ett för ländernas

 effekter de verksamhet. Vikten

 expertseminarium regeringar. I

 senaste årens av samarbet med

 som arbetsgruppen gruppen ingår

 förändrade andra

 arrangerade i även några

 migration har internationella

 Tokyo i samarbete länder utanför

 och kan organisationer

 med Japans OECD-kretsen,

----------------------------------------------------------------------

 betonas och Europarådets Under 1995 Sverige är sedan

 Sverige har utvidgning mot öst fortsatte en den 1 januari 1995

 verkat för att har påverkat diskussion om medlem av EU.

 OSSE skall inriktningen av sk. säkra Medlemskapet

 stärka sin CAHAR:s arbete länder ur innebär att Sverige

 kompetens att och har under transitländernasfullt ut deltar i

 hantera frågor 1995 mer tagit perspektiv, arbetet kring

 inom ramen för sikte på de som påbörjades personers fria

 det breda problem som de 1994, till rörlighet såväl vad

 säkerhetsbegreppet.nya vilken Ungern avser de delar som

 Migrations- medlemsländerna hade tagit regleras i EG-

 och MR-frågor har. Denna fram ett rätten som de delar

 har tagits upp utveckling har diskussionsunderlag.som regleras inom

 vid särskilda inte varit Det hölls en ramen för det

 seminarier som självklar för alla inledande rättsliga och

 arrangerats länder men från diskussion om inrikes

 inom ramen för svensk sida har den samarbetet. EU-

 den s.k. vi sett det europeiska medlemskapet

 human angeläget att konventionen innebär vidare att

 dimension . utvecklingen gått angående skydd Sverige bytt sida

 7.Europarådet och Öst/Väst-migrationi den riktningen.för dei EES-avtalet.

 CAHAR

 Det är viktigt att mänskliga Detta avtal gäller

 Europarådets

 dessa nya rättigheterna fortfarande och

 expertkommitté

 demokratier också och rätten för innebär att

 för

 skapar ett system asylsökande medborgare i de

 asylrättsliga

 för att kunna ta att överklaga femton EU-länderna

 frågor (CAHAR)

 emot flyktingar ett och i tre av EFTA-

 är ett fora för

 och pröva deras avvisningsbeslut,länderna fritt kan

 utbyte av

 asylansökningar. baserad på ett flytta mellan de

 erfarenheter

 Det är också dokument avtalsslutande

 och

 viktigt att deras utarbetat av länderna för att ta

 information om

 lagstiftning på Europarådets anställning, starta

 förändringar av

 detta område rättsavdelning.egen verksamhet,

 den

 överensstämmer med 8.Europaintegrationenstudera, bo och

 asylrättsliga EU-

 de principer och leva - enligt ett

 lagstiftningen medlemskapet

 värderingar som för hela EES

 i respektive och EES-

 utvecklats, bl.a. gemensamt

 land. avtalet

 inom Europarådet. regelsystem.

----------------------------------------------------------------------

 Avtalet innebär Medlemsstaterna uppförande. aktualiserar frågan

 också en får behålla Avlägsnande på om

 gemensam bestämmelser som allmänpreventivgenomförandebestämmelser.

 arbetsmarknad föreskriver grund är Dessa tar sikte på

 där medborgare särskild förbjudet. att man med

 i de behandling av Beslut om bibehållen säkerhet

 avtalsslutande utlänningar som avlägsnande för medborgarna

 länderna har grundar sig på måste vara skall kunna

 rätt att utan hänsyn till allmän motiverade avskaffa

 krav på ordning, säkerhet och kunna personkontrollen

 arbetstillstånd och hälsa. överklagas. vid de inre

 ta arbete var Restriktionerna Avskaffandet gränserna. Som

 som helst inom får inte användas av EU:s inre exempel på

 hela EES- som stöd för gränser - genomförandebestämmelser

 området. generella unionsfördragetkan nämnas ett

 Reglerna administrativa Arbetet med gemensamt

 innebär förbud åtgärder som medförden fria regelverk för

 mot ytterligare rörligheten förkontroll vid den

 diskriminering gränsformaliteter personer och yttre gränsen, en

 på grund av vid inre gräns genomförandet harmoniserad

 medborgarskap utöver bevis om av den inre viseringspolitik

 när det gäller medborgarskap. marknaden och en utökad

 sysselsättning, Frågor om omfattar också samverkan mellan

 lön, begränsning i avskaffandet medlemsstaternas

 arbetsvillkor inreserätten och av den inre administrationer.

 liksom sociala om avlägsnande gränserna. I Arbetet med

 och behandlas i Romfördraget genomförandebestämmelser

 skattemässiga direktiv slås fast att bedrevs före

 förmåner m.m. 64/221/EEG. I en inre unionsfördragets

 Den fria artikel 3 stadgas marknad utan ikraftträdande i

 rörligheten att åtgärder inre gränser strikt

 omfattar även vidtagna med skall mellanstatlig

 familjemedlemmar.hänsyn till allmänupprättas. form. I och med

 EG-rättens ordning och Avskaffandet unionsfördragets

 regler om fri säkerhet av ikraftträdande, den

 rörlighet är uteslutande skall personkontroll 1 november 1993,

 inte utan grunda sig på vid inre fördes huvuddelen

 undantag. personens eget gränser av detta arbete in

----------------------------------------------------------------------

 i EU:s hur kontrollen skall konsulärt samarbete

 rättsliga och vid EU:s yttre komplettera vad avser

 inrikes gräns skall yttre viseringar samt en

 samarbete, den genomföras (den gränskontrollkonventionengemensam åtgärd om

 tredje s.k. yttre och möjliggöra flygplatstransitvisering.

 pelaren. gränskontrollkonventionen).det Den senare syftar

 ViseringsfrågornaDublin- informationsutbytetill att förbättra

 fördes i konventionen har som förutses i möjligheten att

 huvudsak in ratificerats av denna. kontrollera den

 under tio Utvecklingen illegala

 gemenskapsrätten.medlemsstater. De under år 1995 invandringen.

 I samtliga nya Under år 1995 Sverige, som inte

 frågor om dessa medlemsstaterna har, som tidigare haft

 genomförandebestämmelserhar i sina nämnts, rådet detta

 fattar rådet föranslutningsfördrag fattat beslut viseringsinstrument,

 rättsliga och förbundit sig att om två har fått en

 inrikes frågor tillträda förordningar påövergångsperiod på 18

 (RIF) konventionen. I viseringsområdet.månader för att

 besluten. Ett Sverige pågår I den ena genomföra åtgärden.

 omfattande förberedelser för fastställs de Under år 1994

 arbete hade detta. Yttre tredjeländer antog rådet en

 redan vid gränskontrollkonventionenvars resolution om

 tiden för är ännu inte medborgare uppehållstillstånd

 unionsfördragetsfärdigförhandlad dåmåste ha för

 ikraftträdande ett fåtal frågor visering när tredjelandsmedborgare

 bedrivits och fortfarande är de passerar som har för avsikt

 resulterat i olösta. Det gäller EU:s yttre att arbeta i EU,

 bl.a. två främst frågan om gränser. Den en resolution om

 konventionstexter.den territoriellaandra uppehållstillstånd

 Den första tillämpningen samt förordningen för

 behandlar frågan om EG- rör enhetlig tredjelandsmedborgare

 vilket land domstolens utformning av som har för avsikt

 som i sak eventuella roll. viseringshandlingar.att verka som egna

 skall pröva en En konvention om Rådet har företagare samt en

 asylansökan ett europeiskt vidare resolution om

 (den s.k. informationssystem antagit en tredjelandsmedborgare

 Dublinkonventionen)(EIS) är under rekommendation som har för avsikt

 och den andra utarbetande. EIS om lokalt att studera i en

----------------------------------------------------------------------

 medlemsstat. snabbförfarande då användning av Deklarationen

 Under 1995 resolutionen om uttrycket följer den av FN:s

 antog rådet en ansvarsfördelning flykting i flyktingkommissariat

 resolution som skall tillämpas. artikel 1 i utarbetade

 behandlar På asylområdet 1951 års handboken för

 situationen för enades rådet om tvåflyktingkonventionfastställande av

 de nya instrument. angående flyktingskap och

 tredjelandsmedborgareEn resolution omflyktingars de förslag som den

 som lagligen minimigarantier rättsliga flyktingpolitiska

 uppehåller sig vid handläggning ställning. I kommittén lämnade i

 i en av asylärenden, den Svensk

 medlemsstat. som fastställer gemensamma flyktingpolitik i

 Resolutionen vissa principer ståndpunkten ett globalt

 identifierar om effektiv behandlas perspektiv.

 vilka som handläggning av begrepp såsom I juni 1995

 skall omfattas asylärenden och förföljelse, antog rådet en

 av den och ger hänvisar särskilt förföljande resolution om

 dessa personer till 1951 års part, grunder harmonisering av

 vissa flyktingkonvention för förföljelse,åtgärder i kampen

 minimirättigheter.angående upphörande av mot olaglig

 Vidare antog flyktingars flyktingskap, invandring och

 rådet en rättsliga uteslutande olagligt arbete

 resolution om ställning. Vidare från och en förbättring

 ansvarsfördelningomfattar flyktingskap av

 vid mottagande resolutionen m.m. Vid det kontrollåtgärderna

 av fördrivna vissa garantier rådsmöte där maninom detta område.

 personer och vid prövningen av enades om den Resolutionen är en

 tillfälligt asylärenden, den gemensamma fortsättning på det

 uppehälle för asylsökandes ståndpunkten arbete som

 fördrivna rättigheter under avgav Sverige påbörjades 1993 om

 personer. handläggningen av en kontroll och

 Denna ärendet, deklaration avvisning eller

 resolution tar överklagandet och om den utvisning av

 främst sikte på omprövning. Rådet svenska medborgare i

 massflyktsituationer.har också enats omtolkningen avtredje land som

 Rådet antog ävenen gemensam begreppet olagligt vistas

 ett beslut om ståndpunkt om en förföljelse aveller arbetar i

 ett harmoniserad tredje part . EU.

----------------------------------------------------------------------

 I syfte att Konferensen behovet av tillräckligt

 förbättra inleddes formellt att effektivt. Sverige

 öppenheten i den 29 mars 1996 effektivisera kommer att verka

 arbetet enades vid ett särskilt arbetet i den för att arbetet även

 rådet i möte med tredje i fortsättningen i

 november om Europeiska rådet i pelaren. huvudsak skall

 ett beslut om Turin och beräknas Sveriges förbli

 offentliggörandehålla på en bit in regering mellanstatligt.

 i Europeiska på 1997. Redan presenterade Vad beträffar asyl-

 gemenskapernas under 1995 skedde en skrivelse och

 officiella dock omfattande till invandringsfrågor är

 tidning (EGT) förberedelser, riksdagen med det regeringens

 av de inte minst i den redogörelse föruppfattning att

 rättsakter och s.k. förberedelsearbetetdet kan övervägas

 andra texter reflektionsgruppen.samt för vissa att föra över

 som rådet Europeiska rådet principiella lämpliga delar av

 antagit i beslutade 1994 ställningstagandendetta område till

 asyl- och att tillsätta en i de frågor gemenskapslagstiftningen.

 invandringsfrågor.reflektionsgrupp som Härigenom skulle

 1996 års för att förbereda konferensen bättre

 regeringskonferensregeringskonferensen.kan komma attförutsättningar

 Enligt artikel Gruppen behandla. skapas för

 N 2 i sammanträdde Skrivelsen förverkligandet av

 Maastrichtfördragetmellan juni och överlämnades den fria

 skall en december 1995 och den 7 rörligheten för

 regeringskonferensdess arbete december personer. Det bör

 sammankallas avslutades i och 1995. I också bidra till

 1996 för att med att gruppens skrivelsen att finna lösningar

 undersöka vilka slutrapport menar för att skapa en

 bestämmelser i överlämnades till regeringen mer rättvis

 fördraget som Europeiska rådet. att det är en ansvarsfördelning

 skall I denna utbredd mellan

 revideras i slutrapport uppfattning medlemsstaterna.

 enlighet med behandlas bl.a. att Schengensamarbetet

 de mål som rättsliga och samarbetet i I syfte att

 anges i inrikes frågor. I den tredje påskynda

 fördragets detta avsnitt pelaren inte förverkligandet av

 inledning. underströks bl.a. varit den fria

----------------------------------------------------------------------

 rörligheten för kunna tillämpa Schengenmedlemskap.länderna med sikte

 personer konventionen. Schengens på fullt medlemskap

 ingick Frankrike, som i exekutivkommittéför de tre EU-

 Frankrike, övrigt tillämpar Schengens medlemmarna och

 Tyskland och konventionen, har ministerråd samarbetsavtal med

 Benelux- med hänsyn till de uttalade sig Island och Norge.

 länderna 1985 terroristhandlingari oktober Vidare uttryckte

 Schengenavtalet,man drabbats av 1995 positivt exekutivkommittén

 vilket syftade åberopat en till målsättningen att

 till en undantagsbestämmelseförhandlingar förhandlingarna

 avveckling av i konventionen med de fem skall ha kommit så

 alla som tillfälligt nordiska långt att man vid

 personkontrollermöjliggör en länderna. sitt möte den 18

 vid inre fortsatt Beträffande april 1996 skall

 gränser. Senare personkontroll Island och kunna besluta att

 har även vid de inre Norge, som de fem nordiska

 Spanien, gränserna. inte är EU- länderna kan inträda

 Portugal, Danmark ansökte medlemmar, som observatörer

 Italien, i maj 1994 om konstaterade den 1 maj 1996.

 Grekland och observatörskap i kommittén Observatörskapet

 Österrike Schengensamarbetet,emellertid innebär i praktiken

 tillträtt med sikte på fullt att en att observatörerna

 avtalet. 1990 medlemskap. institutionell deltar i de olika

 hade man Finland och lösning måste möten som hålls i

 förhandlat fram Sverige gjorde hittas för att Schengenkretsen.

 en motsvarande dessa skall Som observatör har

 tillämpningskonventionansökningar i junikunna man inga

 och den 26 1995. Samtliga anslutas till förpliktelser att

 mars 1995 tre länder har i samarbetet. verkställa de

 började sina ansökningar Vid sitt möte genomförandeåtgärder

 konventionen gjort det i december som samarbetet

 tillämpas av uttryckliga 1995 förutsätter för dem

 sju av förbehållet att denbeslutade som tillämpar

 medlemsstaterna.nordiska exekutivkommitténkonventionen. Det

 Italien, passkontrollöverenskommelsenatt inledakommer således inte

 Grekland och skall kunna förhandlingar innebära att

 Österrike har upprätthållas vid med de personkontrollerna

 hittills inte ett framtida nordiska vid inre gränser i

----------------------------------------------------------------------

 detta skede till Schengens Sverige har i Baltikum och

 tas bort för de regelverk finns med de dess närområde. Hit

 nordiska redan eller är nordiska hör

 länderna. under förhandling länderna. gränsöverskridande,

 När Sverige inom EU. I organiserad

 blir medlem Exempelvis regeringens brottslighet,

 kommer detta motsvarar proposition flyktingsmuggling

 att innebära Dublinkonventionen 1994/95:160 m.m. För att bemöta

 att vi Schengens regler angående dessa hot skall

 tillämpar de om första Sveriges Sverige samverka

 genomförandebestämmelserasyllandsprincipen.samarbete medaktivt med berörda

 som finns. Schengens Central- och länder. Även

 Detta innebär tillämpningskonventionÖsteuropa Ryssland skall

 att är så utformad att föreslås ett omfattas av

 personkontrollernaeventuella EU- nytt program samarbetet.

 vid inre regler har omfattande Främsta

 gränser företräde. budgetåren målsättningen för

 försvinner och 9.Samarbete mellan staterna kring Östersjön1995/1996,biståndet

till och

 att en fri Sveriges 1997 och samarbete med

 rörlighet för östsamarbete 1998. Estland, Lettland

 personer kännetecknas bl.a. I och Litauen är att

 genomförs, av den propositionen föra dessa länders

 detta gäller geografiska närhet anges flykting- och

 även för och grannskap, beträffande migrationspolitik

 tredjelandsmedborgare.som finns mellandet närmare en

 Vidare innebär Sverige och de migrationspolitiskaeuropeisk nivå och

 det att länder som ett ansvaret därmed också

 Sverige kommer samarbete bl.a. att nya uppfylla de

 att tillämpa framförallt hot och internationella

 Schengens omfattar. Det är risker för grundprinciper som

 regelverk vad viktigt för stabilitet finns på detta

 avser kontroll samarbetet att och säkerhet i område. Det

 vid den yttre stödja Östersjöregioneninnefattar för

 gränsen, utvecklingen av har uppstått påländerna att först

 viseringsfrågor normala grund av den och främst skaffa

 samt första grannrelationer, snabba och en

 asyllandsprincipen.som på sikt bör genomgripande migrationspolitisk

 Motsvarigheter likna dem som samhällsomvandlingengrundstruktur,

----------------------------------------------------------------------

 underteckna till Baltikum. FN:s varandra om

 och tillämpa Genom det flyktingkommissariesförestående ändringar

 flyktingkonventionensvenska representant i den nationella

 samt skapa en initiativet för Norden och visumpolitiken.

 fungerande sommaren 1996 om Baltikum samt Det nordiska

 gränskontroll. inrättandet av ett en utlänningsutskottet

 Detta får också särskilt Östersjörådrepresentant har regelbundna

 ses som ett kommer också det för IOM. samrådsmöten med

 led i migrationspolitiskaOrdförandeskapetföreträdare för de

 staternas samarbetet kring har under nordiska

 möjlighet att Östersjön att 1995 utlänningsmyndigheterna,

 ansluta sig intensifieras. handhafts av det senaste i mars

 till EU. Den aktionsgrupp Norge. NSHF:s 1996. Utskottet

 På ett som skapats för policyinriktadeansvarar bl.a. för

 ministermöte, kampen mot funktion har övervakning av hur

 som de organiserad fortsatt den nordiska

 nordiska brottslighet i under det passöverenskommelsen

 ministrarna området skall ocksånorska tillämpas. I mötena

 med ansvar för arbeta med kampen ordförandeskapet,deltar även

 migrations- mot vissa nya representanter för

 och människosmuggling arbetsgrupper berörda

 flyktingfrågor och illegal har också departement.

 höll i samband invandring. tillsatts. För

 med NSHF:s 10.Det nordiska samarbetetverksamhetsåret

 sammanträde i 1996 är det

 De nordiska

 Oslo den 5 Finland som är

 regeringarnas

 december 1995 ordförande,

 samrådsgrupp för

 beslutades att första mötet

 flyktingfrågor

 ordförandelandet var i mars.

 (NSHF) har under

 i NSHF skulle Under året

 1995 haft fyra

 ansvara för har också de

 möten och ett

 koordineringen nordiska

 särskilt

 av det länderna i

 invandrarministermöte.

 nordiska enlighet med

 Vid möten där det

 biståndet på den nordiska

 funnits behov har

 migrations- passkontrollöverenskommelsen

 bl.a. tid avsatts

 och kontinuerligt

 för diskussion med

 flyktingområdet informerat

 Skr. 1996/97:24

----------------------------------------------------------------------

 11.De informella konsultationernagränskontroller.stort antalorganisationer. Av

 Under UNHCR:s Sålunda har internationelladet svenska

 och IOM:s Sverige deltagit organisationer biståndet till

 gemensamma i en arbetsgrupp som är aktiva Bosnien har nästan

 huvudskap där åtgärder mot inom såväl hälften fördelats

 verkar i människosmuggling flyktingbiståndetgenom enskilda

 Geneve en och annan illegal som inom det organisationer.

 organisation i invandring asylrättsliga Det under 1993

 vilken 15 behandlas och där området. Dessa inledda samarbetet

 stater informella organisationersmellan UNHCR och

 informellt informationsnätverkpolitiska enskilda

 samverkar i byggts upp. roll har organisationer,

 migrationspolitiska I samband med under senare PARinAc

 frågor. Detta Sveriges inträde i år ökat (Partnership in

 forum, som EU har successivt. I action), har också

 använder diskuterats om vissa fall stärkt de enskilda

 arbetsnamnet IGC-Geneva bedrivs en organisationernas

 IGC-Geneva riskerar att intensiv och roll i det

 (Inter- innebära framgångsrik internationella

 Governmental dubbelarbete i lobbyverksamhet.arbetet.

 Consultations förhållande till Enskilda ECRE (European

 in Geneva), motsvarande organisationer Council for

 samlar de verksamheter i fördelar Refugees and

 flesta EU:s numera mer Exiles) är en

 västeuropeiska tredjepelarsamarbete.pengar till Londonbaserad

 stater samt Hittills har dock det fattiga sammanslutning av

 USA, Canada erfarenheterna av södra ett drygt 50-tal

 och IGC-Geneva halvklotet än europeiska

 Australien. På motiverat Världsbanken. frivilliga och

 organisationens fortsatt svenskt USA överlåter kyrkobaserade

 dagordning deltagande, exempelvis organisationer som

 under det särskilt kring nästan allt framförallt arbetar

 senaste året frågorna om sitt bistånd för asylsökandes och

 har främst ståttillegal avseende flyktingars

 erfarenhetsutbyteimmigration till Angola och rättigheter. ECRE

 i asylrättsliga västeuropa. Bosnien- har under 1990-

 frågor och Hercegovina talet bl a aktivt

 frågor om Det finns ett till enskilda engagerat sig i

----------------------------------------------------------------------

 Central- och Av de humanitär hjälpinte råder väpnad

 Östeuropa och i organisationer till konflikt.

 samarbete med som tar emot nödlidande i

 UNHCR bedrivit svenskt konfliktområden.

 utbildningar finansiellt stöd Sverige

 för kan framförallt bidrar till

 myndigheter. nämnas såväl ICRC

 Man är även Internationella reguljära

 aktiva med Rödakorskommittén, budget som

 policyskapande ICRC och den till enskilda

 verksamhet. Internationella katastrofinsatser.

 ICVA Rödakorsfederationen,Under

 (International IFRC. ICRC har budgetåret

 Council of sitt säte i Genève 1994/95

 Voluntary och mandatet uppgick

 Agencies) med grundas på 1949 årsSveriges

 säte i Genève ärGenèvekonventioner,bidrag till

 en oberoende den grupp av ICRC till 279

 internationell internationella miljoner

 organisation avtal som gäller kronor. IFRC

 som består av behandlingen av har sitt

 hundratalet sårade, krigsfångarhögkvarter i

 organisationer och civilpersoner Genève och är

 från alla delar under krig. en

 av världen med ICRC:s arbete sammanslutning

 det gemensamt omfattar skydd av samtliga

 att man och bistånd till nationella

 arbetar med dessa kategorier rödakorsföreningar

 humanitär hjälp samt i världen. Den

 och efterforskning av kan sägas

 utvecklingsfrågor.saknade personer,komplettera

 ICVA:s roll är förmedling av ICRC på så sätt

 i första hand familjemeddelanden att den

 att samordna, och företrädesvis

 sprida informationsspridningägnar sig åt

 information, om humanitära

 sätta upp Genèvekonventionerna.insatser i

 nätverk m.m. ICRC ger dessutom områden där det

 Skr. 1996/97:24

----------------------------------------------------------------------

 Utrikesdepartementetbeslutar

 Utdrag ur skrivelse

 protokoll vid 1996/97:24

 regeringssammanträdeInvandrings- och

 den 12 flykting-

 september 1996 politiken.

 Närvarande:_statsministern

[REDACTED_EFTERNAMN],

 ordförande, och

 statsråden

 Hjelm-Wallén,

[REDACTED_EFTERNAMN],

 Freivalds,

[REDACTED_EFTERNAMN],

 Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN], von

[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

 Föredragande:

 statsrådet

 Hjelm-Wallén

 Totalt 78 987100 % 32 486*

 100 %

 Regeringen