1994/95:158

Ny myndighetsorganisation inom arbetslivsområdet m.m.

Prop.

1994/95:158

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 16 februari 1995

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Anders[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Arbetsmarknadsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs förslag till en ny organisation för forskning och

utveckling inom arbetslivsområdet, som framför allt syftar till en bättre

samordning och en klar uppdelning mellan utförande verksamhet och

medelsbeviljning. Förslagen innebär att de verksamhetsutförande delarna i

Arbetsmiljöinstitutet, Institutet för arbetslivsforskning och Arbetsmiljöfonden

samorganiseras i en ny Forsknings- och Uvecklingsmyndighet samt att

Arbetsmiljöfondens medelsbeviljande funktion överförs till ett Råd för Forskning

och Utveckling inom arbetslivsområdet. Den nya organisationen föreslås träda i

kraft den 1 juli 1995.

 Dessutom lämnas förslag om anslagsmedel till Arbetarskyddsverket för budgetåret

1995/96.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut.............. 3

2 Lagtext.................................. 4

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1981:691) om socialavgifter......... 4

 2.2 Förslag till lag om tillfällig av-

 vikelse från lagen (1989:484) om

 arbetsmiljöavgift.................... 5

3 Ärendet och dess beredning............... 6

4 En samordnad arbetslivspolitik........... 6

5 Kunskapsbildning och kompetensfrågor i

 arbetslivet.............................. 8

6 Arbetslivsfonden......................... 9

7 Nuvarande FoU-myndigheter inom arbets-

 livsområdet.............................. 10

8 Förslag till ny myndighetsorganisation

 inom arbetslivsområdet................... 12

9 Institutet för FoU....................... 14

10 Rådet för FoU ........................... 18

11 Vissa övergångsfrågor.................... 19

12 Finansiering............................. 20

13 Anslagsfrågor för budgetåret 1995/96..... 21

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 16 februari 1995.......................... 30

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1981:691) om

 socialavgifter (avsnitt 2.1),

2. antar regeringens förslag till lag om tillfällig avvikelse från lagen

 (1989:484) om arbetsmiljöavgift (avsnitt 2.2),

3. godkänner vad regeringen i övrigt anför om Arbetslivsfonden (avsnitt 6),

4. godkänner vad regeringen föreslår om inrättande av två nya myndigheter inom

 arbetslivsområdet (avsnitt 8),

5. godkänner vad regeringen anför om fördelning av medel som löper över en

 längre period (avsnitt 10),

6. godkänner vad regeringen föreslår om att Arbetsmiljöinstitutet, Institutet

 för arbetslivsforskning och Arbetsmiljöfonden skall läggas ned (avsnitt 11),

7. godkänner vad regeringen föreslår om finansiering av de två nya

 myndigheterna (avsnitt 12),

8. godkänner vad regeringen anför om överföringen av medel från fonden för

 arbetsmiljöförbättringar (avsnitt 13),

9. godkänner inriktningen av de besparingsåtgärder som avser Arbetarskydds-

 verket för budgetåren 1997 och 1998 som regeringen förordar (avsnitt 13),

10. till Arbetarskyddsverket för budgetåret 1995/96 under tionde huvudtiteln

 anvisar ett ramanslag på 558 096 000 kr (avsnitt 13),

11. godkänner inriktningen av de besparingsåtgärder som avser de båda nya

 myndigheterna för budgetåren 1997 och 1998 som regeringen förordar (avsnitt

 13),

12. till Myndigheter inom arbetslivsområdet för budgetåret 1995/96 under tionde

 huvudtiteln anvisar ett nytt ramanslag på 1 214 483 000 kr (avsnitt 13),

13. godkänner vad regeringen anför om att anslagssparande eller anslagskredit

 budgetåret 1994/95 från ramanslagen Arbetsmiljöinstitutet och Institutet för

 arbetslivsforskning överförs till anslaget Myndigheter inom

 Arbetslivsområdet (avsnitt 13).

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 8 § lagen (1981:691) om socialavgifter[1] skall

ha följande lydelse.

 4 kap.

 8 §[2]

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Av influtna Arbetarskyddsavgifter

arbetarskyddsavgifter enligt 2 kap. 1 § förs

enligt 2 kap. 1 § förs till staten för finansie-

53,5 procent till ring av Arbetarskydds-

staten för finansiering verkets och övriga

av Arbetarskydds- arbetslivsmyndigheters

verkets, verksamhet.

Arbetsmiljöinstitutets

och Arbetslivscentrums

verksamhet.

 Återstoden av

arbetarskyddsavgifterna

förs till Arbetsmiljö-

fonden.

________________________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [1]Lagen omtryckt 1989:633.

 [2]Senaste lydelse 1994:198.

2.2 Förslag till lag om tillfällig avvikelse från lagen (1989:484) om arbets-

miljöavgift

Härigenom föreskrivs följande.

 Med avvikelse från 2 § lagen (1989:484) om arbetsmiljöavgift bemyndigas

regeringen att för budgetåret 1995/96 disponera 600 miljoner kronor från

arbetslivsfonden till sysselsättningsskapande åtgärder.

_______________________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995 och gäller till utgången av december

1996.

3 Ärendet och dess beredning

Genom beslut den 20 oktober 1994 bemyndigade regeringen en särskild utredare att

göra en översyn av strukturer och resurser inom arbetslivsområdet. Utredaren

lämnade sitt förslag till regeringen den 20 december 1994. Förslaget innebär att

de verksamhetsutförande delarna i myndigheterna Arbetsmiljöinstitutet,

Institutet för arbetslivsforskning samt Arbetsmiljöfonden sammanförs i en

myndighet. Vidare föreslås att Arbetsmiljöfondens nuvarande medelsbeviljande

uppgifter överförs till ett forsknings- och ett utvecklingsråd inom den nya

myndigheten.

 I avsikt att närmare analysera förslaget bemyndigade regeringen den 22 december

1994 chefen för Arbetsmarknadsdepartementet att tillkalla en arbetsgrupp med

uppgift att närmare föreslå hur en konsoliderad myndighet inom arbetslivsområdet

skulle kunna skapas.

 Denna arbetsgrupp med chefen för Arbetsmiljöinstitutet och Institutet för

arbetslivsforskning och cheferna för Arbetsmiljöfonden och Arbetarskyddsstyrel-

sen samt representanter för Arbetsmiljöinstitutet, Institutet för

arbetslivsforskning och Arbetsmarknadsdepartementet har analyserat förut-

sättningarna för att konsolidera ifrågavarande myndigheter till en sammanhållen

organisation för att samordna och utveckla arbetslivspolitiken. Arbetsgruppen

redovisade den 6 februari 1995 sin rapport.

 Arbetsgruppen har koncentrerat sin analys till organisatoriska frågor och

föreslagit att FoU-myndigheterna inom arbetslivsområdet delas upp i två: en som

är verksamhetsutförande och en som är medelsbeviljande. Detta menar

arbetsgruppen skapar bättre förutsättningar för en effektiv och tydlig organisa-

tionsstruktur inom arbetslivsområdet. Arbetsgruppen har hållit arbetsmarknadens

parter underrättade om arbetet.

4 En samordnad arbetslivspolitik

Arbetslivspolitiken rör förhållandet på arbetsplatsen ur främst två aspekter:

arbetets villkor såsom framför allt arbetsmiljö, arbetsorganisation, arbetstider

och förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, dvs. arbetsrätten. Inom

arbetsrätten behandlas framför allt frågor om arbetstagarinflytande,

förhandlingsregler m.m. och frågor om anställningsskydd. Begreppet arbetsmiljö

innefattar inte bara frågor om säkerhet och skydd mot fysiska och psykosociala

risker, utan även möjligheten till inflytande, delaktighet och utveckling.

 Arbetslivspolitikens grundläggande uppgift är att förebygga arbetsskador och

ohälsa och härigenom förhindra utslagning samt hjälpa människor som drabbats av

ohälsa tillbaka till arbetslivet. Syftet med arbetslivspolitiken är också att

arbetslivet ska förändras så att människors arbetsuppgifter blir mer

stimulerande och utvecklande. Arbetslivspolitiken ska vidare medverka till att

ansvar och befogenheter sprids i organisationen så att fler får lösa sina

arbetsuppgifter i samverkan med andra. Kunskap och kompetens får en allt större

betydelse i dagens arbetsliv. En annan viktig uppgift är att föra erfarenheter

och kunskaper vidare så att positiva förändringar som skett i arbetsmiljön och

arbetsmiljöarbetet förmedlas och används.

 En god arbetsmiljö och ett bra arbetsliv i övrigt hänger intimt samman med

möjligheterna att öka produktiviteten och stärka konkurrenskraften. Goda

arbetslivsbetingelser är med andra ord en förutsättning och ett medel för

produktivitet, effektivitet och kvalitet i verksamheten. Likaså minskar det

samhällets kostnader för ohälsa och utslagning. Det omvända förhållandet, dvs

att hög produktivitet medför goda arbetsförhållanden, gäller långt ifrån alltid.

Det är därför viktigt att slå fast, att arbetet med att öka tillväxten och skapa

nya jobb alltid måste gå hand i hand med ett aktivt arbetsmiljöarbete och

fortsatt förnyelse av arbetslivet.

 En viktig uppgift inom arbetslivspolitiken är att föra erfarenheter och

kunskaper från bl.a. Arbetslivsfondens verksamhet vidare och att vidmakthålla de

positiva förändringar i arbetslivet som bl.a. denna verksamhet har bidragit

till.

 Utveckling av arbetslivet förutsätter samverkan mellan arbetsgivare och

anställda. I takt med att arbetslivet förändras växer nya samarbetsrelationer

fram. Detta får betydelse för utvecklingen av de arbetsrättsliga reglerna, som

måste bygga på dels de anställdas behov av trygghet och rättssäkerhet, dels

verksamheternas behov av flexibilitet. Hänsyn behöver också tas till den ökande

internationalisering som sker.

 Det är en viktig uppgift att inom ramen för arbetslivspolitiken understödja

goda relationer mellan arbetsgivare och de anställda. En viktig del i förnyelsen

av arbetslivet är därför att modernisera arbetsrätten. Regeringen kommer inom

kort att tillkalla en kommission för att söka lösningar på de problem som

arbetsmarknadens parter anser föreligger på arbetsrättens område. Syftet är att

under medverkan från parterna finna former som medför att arbetsmarknadens

parter själva i så stor utsträckning som möjligt genom kollektivavtal kan ge de

arbetsrättsliga reglerna en sådan utformning att de fungerar väl i praktiken och

blir så enkla och effektiva som möjligt.

 Inom arbetstidsområdet har regeringen genom beslut den 26 januari 1995 tillsatt

en parlamentarisk kommitté (dir. 1995:6) Effekter av olika

arbetstidsförändringar m.m. som har till uppgift att dels behandla de

långsiktiga konsekvenserna av alternativa arbetstidsförkortningar, dels

undersöka på vilket sätt flexibla arbetstidsregler kan införas i svensk

lagstiftning samt dels utreda konsekvenserna av EU:s arbetstidsdirektiv för det

svenska regelsystemet på arbetstidsområdet. Kommitténs arbete skall vara

avslutat före utgången av år 1995.

 De arbetslivspolitiska frågorna bör emellertid också ses i ett större

tillväxtpolitiskt sammanhang och då i samverkan med andra politikområden.

Särskilt gäller detta insatser och resurser lokalt och regionalt, nära

arbetsplatserna. Som ett led i detta arbete avser regeringen senare återkomma

till riksdagen med förslag om hur dessa frågor och framför allt

kompetensfrågorna i arbetslivet bör lösas. I det sammanhanget avser regeringen

också återkomma till de förslag som utredningen (Dir 1993:15) om

kunskapsspridning m.m. inom arbetslivsområdet (SOU 1994:48) presenterat.

 Regeringen kommer i det följande att som ett första steg föreslå en ny

myndighetsorganisation inom arbetslivsområdet. Arbetslivsfondens verksamhet

kommer också att i korthet beröras i det följande men regeringen avser att sedan

de pågående utvärderingarna av fondens verksamhet slutförts återkomma till

riksdagen med en redovisning härom. Det fortsatta arbetet med kunskapsbildning i

arbetslivet kommer också att redovisas i följande. Slutligen behandlas anslag

för budgetåret 1995/96 för Arbetarskyddsverket och de två nya myndigheterna inom

arbetslivsområdet.

5 Kunskapsbildning och kompetensfrågor i arbetslivet

På regional nivå har flera aktörer med stor kompetens och fungerande nätverk för

arbetslivs- och verksamhetsutveckling vuxit fram. I exempelvis Västerbottens län

finns A-forum Norr, som är ett regionalt kontakt- och kunskapscentrum för

förändrings- och utvecklingsarbete på arbetsplatserna. I Skaraborgs län pågår

ett arbete med att bygga upp en liknande verksamhet.

 Det är viktigt att de särskilda förutsättningar som finns inom varje region tas

till vara och inte söka forma ett enhetligt system för vare sig lokal eller

regional kunskapsförmedling. I stället bör lokala och regionala initiativ tas

till att utveckla olika former av kunskapsbildning i företagen. Däremot kan det

finnas anledning att inom arbetslivsområdet på olika sätt stimulera denna

utveckling. En uppgift för de i det följande föreslagna nya myndigheterna inom

arbetslivsområdet, bör vara att på olika sätt utveckla och stödja lokal och

regional kunskapsförmedling inom arbetslivsområdet, varvid en mångfald i

ansatser bör eftersträvas.

 De vittförgrenade nätverk som byggts upp av Arbetslivsfonden och

Arbetsmiljöfonden bör tas tillvara. Samordning bör vidare ske med andra

myndigheter och organisationer som har till uppgift att stimulera utveckling av

framför allt små företag. Exempel på aktörer inom detta område är förutom

högskolor och de regionala utvecklingsbolagen även myndigheter som

länsarbetsnämnder och länsstyrelser. I sammanhanget bör uppmärksammas att

regeringen i sitt budgetförslag under näringsdepartementet föreslagit att 100

milj. kr. avsätts för att stärka kunskapsförsörjningen till små och medelstora

företag.

 Till detta kan läggas att genom Sveriges medlemskap i EU kommer medel att kunna

användas för projekt inom ramen för bl.a. mål 4 i Europeiska socialfonden. Mål 4

syftar till att genom kompetensutveckling av anställda, främst i små och

medelstora företag, underlätta omställningar vid strukturförändringar och

förändring av produktionssystem. Åtgärderna skall vara förebyggande och bör

bl.a. inriktas på att främja utvecklingen av företags och individers förmåga att

efterfråga och använda ny kompetens och främja stödjande strukturer bl.a. i form

av nätverk. Programmet avser tidsperioden 1995-1999 och en särskild utredare

(dir. 1994:139) har genom beslut den 22 december 1994 fått i uppdrag att till

den 15 mars 1995 utarbeta ett program för användningen av dessa medel.

 Regeringen avser att återkomma till riksdagen under våren med förslag till

inriktning av projekten samt den anslagstekniska lösningen för Sveriges

medfinansiering. Även de förslag som regeringen presenterar i det följande kan

behöva kompletteras eller förändras med hänsyn till de förslag som utredaren för

Mål 4 kommer att lägga fram. Som nämnts i det föregående avser regeringen senare

också återkomma till riksdagen med förslag hur framför allt kompetensfrågorna i

arbetslivet kan lösas i samverkan mellan flera politikområden.

6 Arbetslivsfonden

Regeringens förslag: 600 miljoner kronor från

arbetslivsfonden förs över till statsbudgetens

inkomsttitel som delfinansiering av vissa arbets-

marknadspolitiska satsningar.

 Arbetslivsfondens verksamhet upphör den 1 juli 1995 (prop. 1992/93:100 bil. 11,

bet. AU12, rskr 203). Enligt uppgift från Arbetslivsfonden beräknas minst 600

miljoner kronor återstå av fondens medel vid utgången av juni 1995. Som

delfinansiering av de arbetsmarknadspolitiska satsningarna som föreslagits i

höstens ekonomisk-politiska proposition föreslår regeringen att 600 miljoner

kronor från arbetslivsfonden förs över till statsbudgetens inkomsttitel (2811)

Övriga inkomster av statens verksamhet. För att möjliggöra en sådan överföring

föreslår regeringen en särskild tidsbegränsad lag om avvikelse från 2 § lagen

(1989:484) om arbetsmiljöavgift. I enlighet härmed har inom Arbets-

marknadsdepartementet upprättats förslag till lag om tillfällig avvikelse från

lagen (1989:484) om arbetsmiljöavgift. Det bör ankomma på regeringen att med

stöd av lagen besluta om överföringen av medlen under budgetåret 1995/96.

 Sedan den Centrala arbetslivsfonden kommit in till regeringen med sin

slutredovisning och de olika utvärderingar om fondens verksamhet slutförts avser

regeringen återkomma till riksdagen med en närmare redovisning av de resultat

och effekter som den Centrala och de Regionala arbetslivsfondernas insatser har

givit upphov till. Regeringen avser vidare att senare ge Kammarkollegiet i

uppdrag att efter samråd med det nya FoU-institutet på arbetslivsområdet som

regeringen kommer att föreslå i det följande ansvara för den ekonomiska

redovisning som av praktiska och administrativa skäl kvarstår efter den 30 juni

1995.

7 Nuvarande FoU-myndigheter inom arbetslivsområdet

Ett viktigt område inom arbetslivspolitiken är de FoU-verksamheter som bedrivs

inom sektorn. Dessa är av stor betydelse inte bara för den enskildes

arbetsförhållanden utan även för näringslivet i stort.

 En stor del av statens resurser inom arbetslivsområdet används till

FoU-verksamhet vid särskilda institut och vid universitet och högskolor. I dag

finns tre myndigheter inom området: Arbetsmiljöinstitutet (AI), Institutet för

arbetslivsforskning (ALFI) och Arbetsmiljöfonden (AMFO).

Arbetsmiljöinstitutet

Arbetsmiljöinstitutet inrättades som ett självständigt forskningsorgan genom att

forskningsavdelningen vid Arbetarskyddsstyrelsen bröts ur styrelsen år 1987.

Forskningsavdelningen hade i sin tur sitt ursprung i det arbetsmedicinska

institutet som fördes till Arbetarskyddsstyrelsen år 1972.

 Institutets uppgifter är enligt förordningen (1988:732) med instruktion för

Arbetsmiljöinstitutet att bedriva och främja forskning, utbildning och

dokumentation samt sprida information i syfte att förbättra arbetsmiljön. Vid

institutet arbetar ca 380 personer varav ca 310 i Solna och ca 70 i Umeå.

 Forskning bedrivs inom ämnesområdena fysiologi, kemi, medicin, psykologi,

teknik och toxikologi. Vid institutet bedrivs både tillämpad forskning och

riktad grundforskning. Verksamheten bedrivs i samarbete med högskolor,

företagshälsovård och yrkesmedicinska kliniker, både inom och utom Norden.

 Institutet arbetar tvärvetenskapligt inom vissa prioriterade områden. Under

budgetåret 1992/93 prioriteras följande tvärvetenskapliga områden:

belastningsskador, lungsjukdomar, cancer och genetiska skador, hudsjukdomar,

olycksfall, datorn som hjälpmedel samt elektromagnetiska fält. Vidare arbetar

institutet inom fyra s.k. programområden: god arbetsmiljö för ungdomar, god

arbetsmiljö för äldre, god arbetsmiljö i vården samt yrkesförarnas arbetsmiljö.

 Institutet svarar också för utbildningen av personal inom företagshälsovården

och andra målgrupper. Vid institutet finns ett nationellt ansvars- och

expertbibliotek för arbetsmiljöområdet. Institutet har också ett omfattande

internationellt samarbete.

Institutet för arbetslivsforskning

Institutet för arbetslivsforskning, tidigare benämnt Arbetslivscentrum, tillkom

år 1976 för att bedriva och främja tvärvetenskapligt forsknings- och

utvecklingsarbete inom arbetslivsområdet. Efter beslut i riksdagen våren 1991

har institutet genomgått en omfattande omstrukturering. Institutet är numera ett

renodlat forskningsinstitut. Institutets uppgift är enligt förordningen

(1988:1138) med instruktion för Institutet för arbetslivsforskning att bedriva

arbetsmarknads- och arbetslivsforskning som rör relationerna på arbetsmarknaden

och i arbetslivet samt produktivitets- och inflytandefrågor och

arbetsorganisation.

 Vid institutet arbetar ca 60 personer, varav 35 är fasta anställningar.

 Institutet har en mångvetenskaplig och interdisciplinär forskningsmiljö och

bedriver framför allt problemorienterad forskning. För närvarande koncentreras

forskningsinsatserna till fyra program: internationalisering och europapolitik

samt kompetens, produktivitet och arbetsplatsutveckling, arbetsmarknadspolitik

och partsintressenas omvandling samt kvinnoforskning. Institutet samarbetar med

högskolor och universitet, bedriver doktorandutbildning och samarbetar med ett

stort antal utländska forskare.

Arbetsmiljöfonden

Arbetsmijöfonden är i dag landets största finansiär av forsknings- och

utvecklingsarbete inom arbetslivsområdet. Fondens intäkter från arbetar-

skyddsavgiften uppgår f.n. till ca 550 milj.kr.

 Arbetsmiljöfondens uppgifter är enligt förordningen (1991:1158) med instruktion

för Arbetsmiljöfonden att initiera och stödja sådan forskning och utveckling

samt utbildning, information och kunskapsförmedling som kan motverka uppkomsten

av arbetsskador eller i övrigt bidra till en förbättrad arbetsmiljö samt om

arbetslivsfrågor i övrigt.

 En stor del av fondens FoU-stöd går till universitet och högskolor. Stödet sker

i ökad utsträckning i form av samlade och långsiktiga satsningar inom

prioriterade områden. Utöver enskilda projekt finansierar fonden ramprogram och

tidsbegränsade anställningar som forskare. Därigenom stimuleras en långsiktig

kunskapsuppbyggnad inom högskolan.

 Fondens satsning på samhällsvetenskaplig forskning har efter hand ökat men

fortfarande dominerar den medicinska, naturvetenskapliga och tekniska

forskningen. Inom de samhällsvetenskapliga och medicinska områdena är fonden en

av de största offentliga finansiärerna.

 Utöver stöd till arbetslivsforskningen ger fonden stöd till utveckling av

produkter, system och tjänster samt till försöksverksamhet på arbetsplatser. Det

senare sker inom ramen för samlade utvecklingsprogram med givna teman. Fonden

ger också ett omfattande stöd till kunskapsförmedling och utveckling av nya

former för denna. Stor vikt läggs vid att skapa nätverk mellan olika aktörer och

främja kontakter mellan forskare och arbetslivet liksom också vid att främja det

internationella utbytet inom området.

 Fonden ger även omfattande bidrag till utbildning och information riktade till

olika målgrupper, bl.a. till skyddsombud, arbetsledande personal m.fl. Dessutom

ger fonden bidrag till verksamheten med regionala skyddsombud.

8 Förslag till ny myndighetsorganisation inom arbetslivsområdet

Regeringens förslag: Regeringen föreslår att en ny

FoU-myndighet samt ett medelsbeviljande råd för

forskning och utveckling bildas inom arbetslivsom-

rådet. Myndigheterna inrättas den 1 juli 1995.

 Skälen för regeringens förslag: En av landets viktigaste politiska frågor är

sysselsättningen. Den omfattande arbetslösheten riskerar inte bara att skapa

allvarliga marginaliseringsproblem och en uppdelning av arbetsmarknaden utan den

försvårar också arbetslivspolitikens mål att skapa hälsosamma arbetsmiljöer och

utvecklande arbeten.

 Arbetslöshetens många negativa effekter ställer såväl arbetsmarknads- som

arbetslivspolitiken inför nya utmaningar och problem. Dessutom utvecklas

arbetslivet och arbetsmarknadens förhållanden i en allt snabbare takt: ny teknik

och flexibla produktionssystem skapar nya hälsoproblem och nya krav på

kompetensutveckling. Löne- och anställningsvillkoren har förändrats för många

yrkesgrupper, arbetsmarknadens och arbetslivets institutionella förhållanden och

samarbetsformerna mellan parterna har förändrats. Till den snabba

utvecklingstakten kommer också att förändringsmönstret är komplext och

svårtolkat. Olika delområden såsom arbetsmarknads- och

sysselsättningsförhållanden påverkar och påverkas av arbetslivspolitikens

utformning inom områdena arbetsmiljö, arbetsrätt och arbetsorganisation.

 Med utvecklingen följer att den arbetslivsforskning som utförs inom området,

måste organiseras och bedrivas på ett sådant sätt att den kan bidra till

kunskapsutveckling kring komplexa och sammansatta utvecklingsmönster. Detta

förutsätter inte bara bättre överblick, nya prioriteringsmöjligheter inom

forskningsfältet som helhet och bättre integration, utan också att den forskning

som bedrivs formas och utvecklas i takt och samklang med de utvecklingsmönster

och problem som präglar arbetsliv och arbetsmarknad.

 För den sektorforskning som bedrivs vid Arbetsmiljöinstitutet och Institutet

för arbetslivsforskning är en sådan praktiknära och relevansorienterad

forskningsinriktning särskilt viktig. Genom en samorganisation och samverkan

mellan olika verksamhetsgrenar som forskning, utbildning, kompetensutveckling,

kunskapsförmedling och praktisk arbetslivsutveckling stärks möjligheterna att

upprätthålla en sådan forskningsprofil.

 Regeringen föreslår i enlighet med arbetsgruppens förslag att de verk-

samhetsutförande delarna i de tre berörda myndigheterna samorganiseras i en ny

FoU-myndighet. Regeringen anser att det är principiellt viktigt att de

huvudverksamheter som skall ingå i den nya myndigheten organiseras och bedrivs

på sådant sätt att de bidrar till att upprätthålla och stärka forskningens

kvalitet och relevans, å ena sidan och till att, i vid betydelse föra ut och

tillämpa forskningens resultat å den andra. Utbildningsinsatser, forskarstödda

utvecklingsprojekt och informationsverksamheter är exempel på sådana

verksamhetsåtaganden.

 Den nya FoU-myndighetens huvudsakliga verksamhet består i att bedriva forskning

och utveckling. Eftersom forskningsutförande och medelstilldelning till

forskningen av principiella skäl bör särskiljas föreslår regeringen i likhet med

arbetsgruppens förslag att Arbetsmiljöfondens nuvarande medelsbeviljande

funktion överförs till ett Råd för forskning och utveckling. Med ett fristående

forsknings- och utvecklingsråd ges alla forskare lika möjligheter att konkurrera

om medel, vilket bidrar till att upprätthålla och höja den vetenskapliga

kvaliteten på forskningen.

 Det är viktigt att arbetsmarknadens parter och andra intressenter inom

arbetslivsområdet på lämpligt sätt ges goda möjligheter att delta och utöva

inflytande i såväl FoU-myndighetens verksamhetsområden som i forsknings- och

utvecklingsrådets verksamhet. Det är angeläget att verksamheterna organiseras

och bedrivs på sådant sätt att det skapas goda möjligheter för arbetslivets

företrädare att såväl ta ansvar för som att kanalisera sina krav och

förväntningar på verksamheterna.

 Regeringens förslag innebär att två nya myndigheter inrättas den 1 juli 1995

och ersätter de nuvarande myndigheterna Arbetsmiljöinstitutet, Institutet för

arbetslivsforskning och Arbetsmiljöfonden. Vissa övergångsfrågor behandlas i

avsnitt 11.

 I det följande berörs först den föreslagna FoU-myndigheten nedan benämnd

institutet för FoU, därefter den föreslagna medelsbeviljningsmyndigheten, nedan

benämnd rådet för FoU.

9 Institutet för FoU

Regeringens förslag: En ny myndighet med uppgift

att bl.a. bedriva forskning, utbildning, kompe-

tens- och arbetslivsutveckling inom arbetslivsom-

rådet inrättas.

Skälen för regeringens förslag: I likhet med arbetsgruppens förslag anser

regeringen att utgångspunkten för den nya myndighetens verksamhet är det som

inryms i begreppet Forskning och Utveckling. Den huvudsakliga verksamheten

består i att bedriva forskning. I princip kan forskningsverksamhetens nuvarande

inriktning beskrivas som problemområden.

 Arbetsmiljöforskningen som består av flera delområden och som sammantagna utgör

det största forskningsfältet.

 Forskning rörande arbetsorganisation, lokala samarbetsformer och i övrigt

förhållandena i arbetet och på arbetsplatsen.

 Forskning om arbetsmarknadsrelationer och arbetsrättsligt inriktad forskning

samt kvinno- och jämställdhetsforskning.

 Till forskningen kommer den nya myndighetens övriga delverksamheter, varav de

viktigaste är: utbildning, kompetens- och arbetslivsutveckling, internationellt

utbyte och samarbete samt information och dokumentation.

 De olika verksamhetsområdena berörs kortfattat i det följande.

Mångvetenskaplig forskning

Den arbetslivsforskning som bedrivs vid Arbetsmiljöinstitutet och Institutet för

arbetslivsforskning har till uppgift att ta ansvar för ett flertal åtaganden och

forskningspolitiska perspektiv som kompletterar den forskning och de

forskningstraditioner som finns inom högskoleväsendet.

 Den sektorsbedrivna arbetslivsforskningen vilar på speciella premisser i

förhållande till forskningen vid universitet och högskolor. De kunskap-

straditioner som präglar universitet och högskola är huvudsakligen teoretiska.

Med ett teoretiskt synsätt betraktas praktiken ofta som tillämpad teori.

Annorlunda blir utgångspunkten om forskningen - såsom fallet är med en stor del

av arbetslivsforskningen - utgår från problem i arbetslivet. Då bildar praktiken

grunden för själva kunskapssökandet och teoretiska kunskaper kan bidra med att

öka förståelsen för de problem forskare och praktiskt verksamma möter.

 Därför bygger mycket av arbetslivsforskningen på ett nära samarbete mellan

praktiker och forskare och därför finns inga skarpa gränser mellan forskningen,

arbetslivets utveckling, utbildning och kunskapsförmedling, utan alla skall

uppfattas som viktiga delar i arbetslivsforskningens kunskapsutveckling. Den nya

myndighetens olika verksamhetsgrenar skall således ses i ett sammanhang som

syftar till att främja kunskapsflöde mellan dem.

 Ett viktigt kriterium för arbetslivsforskningen är dess relevans för

arbetslivets problem. Ett annat, som hänger nära samman med detta, är kravet på

breda forskningsinsatser med en mångfald av discipliner och

forskningsperspektiv. Utgångspunkten i komplexa arbetslivsproblem leder ofta

till ett överskridande av disciplinära gränser och tvingar till vetenskaplig

nyorientering.

 Gränsöverskridande forskning kräver noggrann kvalitetsbedömning. Den i sin tur

måste utföras av företrädare från forskarsamhället som har djup förtrogenhet med

de olika forskningsperspektiv som aktualiseras.

 Till sektorsforskningens uppgifter hör att ansvara för en kontinuerlig och

långsiktig kunskapsutveckling inom respektive sektor. Denna utveckling skall

präglas av en relevans- och problemorienterad forskningsansats. Den

sektorsbedrivna arbetslivsforskningen har ett långsiktigt ansvar för en

kunskapsutveckling som kan bidra till att beskriva, förklara och i förlängningen

utveckla förhållandena på arbetsmarknaden och i arbetslivet.

 I och med att arbetslivet har blivit alltmer sammansatt ställer detta stora

krav på arbetslivsforskningens långsiktiga förmåga att utveckla

problemorienterade och mångvetenskapliga angreppssätt.

 Den föreslagna samorganiseringen av den forskning och utbildning, som bedrivs

vid Arbetsmiljöinstitutet och Institutet för arbetslivsforskning, sammantaget

med fortsatta och förnyade insatser rörande lokal och regional

arbetslivsutveckling främjar inte bara långsiktiga förutsättningar för en

mångvetenskaplig forskning om arbetsmarknad, arbetsliv, arbetsmiljö och

arbetsrätt. Den ger också de organisatioriska förutsättningarna för att

långsiktigt stödja en praktiknära och relevansorienterad utveckling av

arbetslivsforskningen.

 Med samorganiseringen motverkas rådande barriärer mellan forskning och teori å

ena sidan och arbetslivets utveckling å den andra. Med en gemensam FoU-myndighet

för forskning, utbildning, insatser för arbetslivets utveckling och

kompetensförnyelse stärks möjligheterna till nära kontakt, samverkan och

ömsesidig påverkan mellan forskningen och arbetslivets utveckling.

 Samorganiseringen i en större FoU-myndighet ställer stora krav på såväl

forskningsintegritet som bevarad forskningsidentitet. Organisationen skall

därför utformas på ett sådant sätt att det inom skilda forskningsinriktningar

ges bästa förutsättningar för att åstadkomma forskning av god kvalitet och god

relevans inom arbetslivsområdet.

 Forskningsorganisationen bör utformas på sådant sätt att förekommande och nya

forskningsinriktningar ges institutionella och därmed fortsatt goda möjligheter

till en identitetsskapande utveckling.

Utbildning

Förmedling av forskningsresultat sker mest effektivt genom utbildningsinsatser

av olika slag. Den nya myndighetens utbildningsverksamhet skall omfatta

forskarutbildning, medverkan i utbildning vid högskolor och universitet och vid

andra externa utbildnings- och kursverksamheter som rör myndighetens

verksamhetsfält.

 Myndigheten skall ansvara för att på uppdragsbasis och genom samarbete med

andra utbildningsarrangörer, arbetsmarknadens parter och kunskapsmiljöer på

lokal och regional nivå arrangera och stödja utbildningsinsatser av olika slag.

Exempel på sådana utbildningsverksamheter som myndigheten bör stödja är olika

utbildningar inom arbetslivsområdet och utbildning för företagshälsovård. Även

verksamheten med regionala skyddsombud bör stödjas av denna nya myndighet.

 Den nya FoU-myndigheten bör eftersträva en utökad medverkan i sådana kurser och

utbildningsinsatser som anordnas av arbetsmarknadens parter. Där så bedöms

lämpligt bör exempelvis myndighetens lärarkompetens tillvaratas vid sådana

kurser och sådan utbildning som parterna var för sig och tillsammans bedriver i

egen regi. Myndigheten bör i sin utbildningsverksamhet eftersträva samarbete och

samverkan även med andra aktörer som bedriver olika former av arbetsmarknads-

och arbetslivsorienterad fort- och vidareutbildning.

Kompetens och arbetslivsutveckling

I den nya myndighetens åtaganden bör ingå att i lämpliga sammanhang stimulera

olika former av forskarmedverkan i utvecklingsprojekt. Dialog och samarbete

mellan myndighetens forskare och företrädare för lokalt och regionalt arbetsliv,

utgör en viktig grund både för att föra ut forskningsresultat och för att lägga

grunden för en praktiknära och problemorienterad forskning vid myndigheten.

 Både Arbetsmiljöinstitutet och Institutet för arbetslivsforskning har

erfarenhet av medverkan i utvecklingsprojekt på arbetsplatsnivå. Denna typ av

verksamhet bör understödjas också i den nya myndigheten. Det kan ske genom att

stimulera den egna myndighetens forskare till att initiera och aktivt medverka i

lokala utvecklingsprojekt. Det kan också ske genom att myndigheten på

uppdragsbasis ekonomiskt och kompetensmässigt stöder också andra intressenter

att initiera och i samverkan med myndigheten genomföra olika typer av

utvecklingsprojekt.

 Viktiga samarbetspartners för detta verksamhetsområde är näringsliv och

offentlig sektor, arbetsmarknadens parter, små- och medelstora högskolor,

universitet och andra FoU-inriktade kompetensmiljöer på lokal och regional nivå.

 Den nya myndigheten skall också ha ett ansvar för att utveckla kun-

skapsförmedling på lokal och regional nivå genom att bl.a. förmedla resultat och

erfarenheter från forskning och utbildningsverksamhet, utveckla metoder och

former för kunskapsspridning, samverka med andra centrala myndigheter för att

underlätta erforderlig samverkan på regional nivå. Erfarenheterna från

Arbetslivsfondens verksamhet bör ligga till grund för denna verksamhet där

främjande av kunskapsbildning skall ske utifrån företagens och de anställdas

villkor och behov.

Information och dokumentation

Insatserna inom detta område skall syfta till att sprida och förmedla resultaten

från myndighetens verksamhet till olika målgrupper. Genom att göra myndigheten

känd inom och utom landet, skapas förutsättningar för dialog och erfarenhetsut-

byte mellan myndigheten och externa aktörer på berörda verksamhetsområden. In-

formationsinsatser och utåtriktade aktiviteter kan på så sätt bidra till att

skapa ett efterfrågetryck från omvärlden på myndighetens verksamheter. Sådana

efterfrågesignaler bidrar i sin tur till att identifiera och följa upp viktiga

utvecklingsdrag på arbetsmarknad och i arbetsliv. Inom myndigheten kommer att

finnas ett ansvarsbibliotek för arbetslivsfrågor.

Internationellt utbyte och samarbete

Verksamheten vid den nya myndigheten kommer att påverka och påverkas av

internationaliseringen och motsvarande forskning inom EU. Ett omfattande

samarbete och ett rikt kontaktnät finns idag mellan de befintliga myndigheterna

och institutioner och organisationer i en mångfald länder, däribland de

nordiska, EU-länderna och USA. EU-medlemskapet kommer att innebära att det

europeiska samarbetet inom FoU-området kommer att intensifieras. Genom den

gemensamma FoU-myndigheten ges bättre förutsättningar för att medverka i och

aktivt påverka en arbetslivspolitisk FoU-verksamhet på EU-nivå.

Organisation

Institutet för FoU bör organiseras som ett enrådighetsverk med en gene-

raldirektör som chef. Generaldirektören bör anställas genom beslut av

regeringen. Det bör ankomma på myndigheten att forma sin inre organisation.

Regeringen anser vidare att ett särskilt råd bör inrättas vid institutet med

representanter för bl.a. arbetsmarknadens parter och som får till uppgift att

säkerställa en fortlöpande insyn i verksamheten. Ledamöterna i rådet bör utses

av regeringen.

10 Rådet för FoU

Regeringens förslag: Ett råd med uppgift att be-

vilja medel till forsknings- och utveckling inom

arbetslivsområdet inrättas.

Skälen för regeringens förslag: I likhet med arbetsgruppens förslag övertas

Arbetsmiljöfondens medelsbeviljning av ett Råd för forskning och utveckling inom

arbetslivsområdet.

 Rådet skall ha till uppgift att bevilja medel till sådan forskning och

utveckling som är av stor betydelse för arbetslivets utveckling i vid mening.

Stödet skall i stor utsträckning ske inom ramen för långsiktiga och

programinriktade satsningar av stor samhällsrelevans. En viktig uppgift bör

också vara att efter ansökningsförfarande finansiera forsknings- och

avhandlingsprojekt vid högskolor och universitet samt utvecklingsprojekt på

arbetsplatser i företag och offentlig verksamhet. Rådet kan på så sätt bidra

till att utveckla den nationella kompetensen på arbetslivsområdet och då inte

minst i fråga om att utbilda forskare med arbetsvetenskaplig inriktning.

 Utöver högskolan finns ett flertal organ som bedriver forskning och

utvecklingsprojekt av stor betydelse för arbetslivets utveckling. Som exempel

kan nämnas Institutet för Verkstadsteknisk Forskning (IVF), Sveriges Provnings-

och Forskningsinstitut AB (SP) och Institutet för Vatten- och Luftvårdsforskning

(IVL). Det är angeläget att forsknings- och utvecklingsrådet kan stödja olika

projekt vid dessa och andra institutioner som arbetar med utveckling av teknik,

metoder m.m.

 Rådet skall se till att resultaten från det forsknings- och utvecklingsarbete

som finansieras av rådet kommer till nytta och praktisk användning. Rådet skall

vidare i sin egenskap av finansiär främja internationellt samarbete och

erfarenhetsutbyte.

 Rådets relevansorientering och inriktning mot inte bara forskningsfinansiering

utan också mot finansiering av olika typer av utveckling bör återspeglas i

rådets beslutsstruktur.

 Det är enligt regeringens mening naturligt att rådet har en styrelse som utses

av regeringen och som får en sammansättning som representerar arbetsmarknadens

parter och forskarsamhället. Det är betydelsefullt att arbetsmarknadens parter

ges inflytande och möjligheter att ta ansvar för rådets verksamhet. Ett

samarbete mellan parter och forskare ger förutsättningar för att tillvarata

vetenskapliga krav och relevansorienterade bedömningar.

 Under styrelsen bör rådet ledas av en chef som anställs av regeringen. Det bör

ankomma på rådet att forma sin inre organisation.

 Rådet skall lägga stor vikt vid att återkommande låta expertis och oberoende

bedömare följa upp och utvärdera den forskning och utveckling som finansieras.

Det är vidare angeläget att rådet kan besluta om fördelning av medel för projekt

som löper över en längre period. Regeringen anser att det bör vara möjligt för

rådet att fatta sådana beslut för en sexårsperiod. Det bör ankomma på regeringen

att närmare precisera en högsta ram för sådana åtaganden.

11 Vissa övergångsfrågor

Regeringens förslag: När de båda nya myndigheterna

inrättas den 1 juli 1995 skall Arbetsmiljöinstitu-

tet, Institutet för arbetslivsforskning och

Arbetsmiljöfonden läggas ned.

Skälen för regeringens förslag: För att de föreslagna förändringarna i

myndighetsorganisationen skall kunna genomföras den 1 juli 1995 är det angeläget

att förberedelsearbetet påbörjas och bedrivs skyndsamt. Regeringen kommer därför

inom kort att tillkalla en organisationskommitté med uppdrag att förbereda och

genomföra den nya myndighetsorganisationen inom arbetslivsområdet. Detta bör ske

i samverkan med arbetsmarknadens parter. Kommittén kommer naturligtvis att

arbeta med förbehåll för riksdagens beslut med anledning av denna proposition.

 I kommitténs uppdrag kommer det bl.a. att ingå att lämna förslag till budget

för de båda myndigheterna inför regeringens beslut om regleringsbrev för

budgetåret 1995/96 (se avsnitt 13). Den personal som arbetar i de nuvarande

myndigheterna övergår den 1 juli 1995 till de nya myndigheterna.

 De föreslagna förändringarna i myndighetsstrukturen är att betrakta som en ren

omorganisation av en etablerad verksamhet. Den nuvarande lokaliseringen av

verksamheten bör därmed behållas så att huvuddelen av verksamheten finns i Solna

och Stockholm och att den nuvarande forskningsverksamheten i Umeå behålls. En

förutsättning för att kunna genomföra den nya myndighetsorganisationen den 1

juli 1995 är att nuvarande myndigheters lokaler kan utnyttjas.

12 Finansiering

Regeringens förslag: De båda myndigheterna finan-

sieras helt över statsbudgeten. Den medelsfond som

idag finns knuten till Arbetsmiljöfonden avvecklas.

Skälen för regeringens förslag: De nuvarande tre myndigheterna finansieras på

olika sätt. Arbetsmiljöinstitutet och Institutet för arbetslivsforskning

finansieras idag genom anslag över statsbudgeten. Arbetsmiljöfonden finansieras

däremot genom arbetsgivaravgiften enligt lagen (1981:691) om socialavgifter.

Till Arbetsmiljöfonden finns knuten en särskild medelsfond.

 Regeringen föreslår att de nya myndigheterna helt finansieras via

statsbudgeten. Detta förslag innebär ändring i lagen (1981:691) om soci-

alavgifter. Ändringen innebär att Arbetarskyddsverket och de båda nya

myndigheterna kommer att finansieras av arbetarskyddsavgiften men att

myndigheterna kommer att erhålla medel för sin verksamhet över statsbudgeten. I

enlighet härmed har inom Arbetsmarknadsdepartementet upprättats ett förslag till

ändring i nämnda lag. Lagändringen bör träda i kraft den 1 juli 1995. Vidare

föreslår regeringen att den medelsfond som finns knuten till Arbetsmiljöfonden

om ca 780 milj. kr avvecklas. På detta sätt kan den samlade medelstilldelningen

för de nya myndigheterna disponeras under ett ramanslag (se nästa avsnitt).

Regeringen har därmed också i sin medelsberäkning tagit hänsyn till de

långsiktiga avtal som Arbetsmiljöfonden beslutat om och som förutsätter

finansiering via nämnda medelsfond. Det bör ankomma på regeringen att besluta

hur medelsfonden skall avvecklas under budgetåret 1995/96. Härmed tillgodoses

också riksdagens generella önskemål om bruttoredovisning av den statliga

verksamheten på statsbudgeten

13 Anslagsfrågor för budgetåret 1995/96

I prop 1994/95:100 (bil.11) har regeringen föreslagit att riksdagen i avvaktan

på denna proposition beräknar medelstilldelning för Arbetarskyddsverket,

Arbetsmiljöinstitutet, Institutet för arbetslivsforskning och Arbetsmiljöfonden.

 Omfattningen av myndigheternas verksamhet framgår av nedanstående tabell.

 Milj. kr.

 Utfall 1993/94 Anslag 1994/95

Arbetarskyddsverket 362 415 385 710

Arbetsmiljöinstitutet 161 044 172 744

Institutet för arbets- 28 908 34 512

livsforskning

 Milj. kr.

 Intäkterx Utgifter Medelsfond

 1993/94 1993/94 per den 1

 juli 1994

Arbetsmiljöfonden 587 783 625 029 785 433

x inkl. finansiellt netto

Regeringen återkommer nu till dessa frågor med utgångspunkt från att två nya

myndigheter inrättas den 1 juli 1995 och då ersätter Arbetsmiljöinstitutet,

Institutet för arbetslivsforskning och Arbetsmiljöfonden. Någon

organisationsförändring vad avser Arbetarskyddsverket föreslås inte.

 Budgetförslaget innebär att den medelsanvisning som föreslås för de nya

myndigheterna görs under det gemensamma ramanslaget B 2 Myndigheter inom

arbetslivsområdet.

TIONDE HUVUDTITELN

B. Arbetslivsfrågor

B1. Arbetarskyddsverket

1993/94 Utgift 362 415 000

1994/95 Anslag 385 710 000

1995/96 Förslag 558 096 000

 varav 372 064 000 beräknat för juli 1995 - juni 1996

Anslaget avser Arbetarskyddsverkets verksamhet. Arbetarskyddsverket (AV) består

av Arbetarskyddsstyrelsen (ASS) och Yrkesinspektionen (YI).

 ASS är central förvaltningsmyndighet för arbetsmiljö- och arbetstidsfrågor,

utom i fråga om fartygsarbete, samt chefsmyndighet för YI.

 YI är regional tillsynsmyndighet på arbetsmiljö- och arbetstidsområdet.

 AV har enligt sin instruktion till uppgift att se till att arbetsmiljö- och

arbetstidslagstiftningen samt, inom arbetsmiljöområdet, lagstiftningen om

kemikaliekontroll och om tobak efterlevs. Vidare skall verket bl.a. utarbeta och

sprida information i syfte att förbättra arbetsmiljön .

 I regleringsbrevet för budgetåret 1994/95 formulerades ett antal övergripande

mål och verksamhetsmål för AV:s verksamhet. De övergripande målen är:

- riskerna för ohälsa och olycksfall skall minska och

- arbetsmiljön skall förbättras sedd ur ett helhetsperspektiv, dvs. från såväl

 fysisk, psykisk som social och arbetsorganisatorisk synpunkt.

AV:s inkomster i den avgiftsfinansierade verksamheten beräknas för budgetåret

1995/96 uppgå till ca 75 900 000 kr varav 50 600 000 kr beräknas för perioden

juli 1995 till juni 1996. Verkets avgiftsinkomster härrör till största delen

från informationsverksamheten. En mindre del kommer från ersättning för uttag ur

Informationssystemet om arbetsskador (ISA) samt ersättning för provnings- och

granskningsverksamhet.

 En sammanfattande redogörelse för de verksamhetsmål som gällt för AV under

perioden 1992/93 - 1994/95 samt för resultatredovisningsdelen i ASS:s första

årsredovisning, som avsåg budgetåret 1992/93, lämnades i 1994 års

budgetproposition (prop. 1993/94:100 bil. 11, s. 70-72).

Arbetarskyddsstyrelsen

Årsredovisningen

Antalet arbetsskador har fortsatt att minska. ASS anser att AV genom sin

verksamhet i stor utsträckning har bidragit till den utvecklingen.

 Verksamheten delas in i tre verksamhetsgrenar nämligen Central myndighetsutöv-

ning (tidigare Central tillsyn), Regional tillsyn och Särskild informations-

verksamhet. Resultatredovisningsdelen i årsredovisningen för budgetåret 1993/94

har gjorts mer lättillgänglig. Ökad tonvikt har lagts på att redovisa verksam-

hetens resultat samt olika metoder och insatser som bidrar till att öka kvali-

teten i verksamheten. Vidare har arbetet med att utveckla olika modeller för och

hjälpmedel i tillsynsarbetet redovisats.

 De i årsredovisningen angivna metoderna för styrning av verksamheten och

redovisning av verksamhetens resultat är i allt väsentligt jämförbara med den

information som lämnades förra året. Det grundläggande resultatmåttet för AV:s

verksamhet utgörs av ett antal väsentliga prestationer. För uppföljning av

resursernas användning används bl.a. tidsredovisning. Utvecklingen av

kostnadseffektiviteten inom verksamhetgrenarna Central myndighetutövning och

Regional tillsyn har belysts i produktivitetstermer och inte med uppgifter om

styckkostnader. ASS anger därvid att produktionen av antalet prestationer har

ökat samtidigt som kostnaderna har minskat. För den del av verksamhetsgrenen

Särskild informationsverksamhet som finansieras med avgifter har information om

intäkter och kostnader per produktområde lämnats. Sammantaget ges en positiv

bild av AV:s insatser.

 De totala kostnaderna för AV för budgetåret 1993/94 uppgick enligt bokslutet

till ca 427 000 000 kr. Anslagskrediten uppgår till 19 285 500 kr.

 RRV:s revisionsberättelse innehåller inte några invändningar. RRV har bedömt

att årsredovisningen i allt väsentligt är rättvisande.

Anslagsframställning

 ASS har för det utsträckta budgetåret 1995/96 lämnat en förenklad

anslagsframställning. ASS lyfter fram vissa områden som kommer att ställa ökade

krav på AV:s verksamhet under perioden, bl.a marknadskontroll av produkter på

arbetsmiljöområdet, möjligheten att ålägga arbetsgivare som bryter mot vissa

föreskrifter beträffande bl.a. provning och kontroll av tekniska anordningar en

sanktionsavgift samt sektorsansvaret för officiell statistik över arbetsskador

och arbetsmiljö.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

Övergripande mål

De övergripande mål som gäller för perioden

1992/93 - 1994/95 bör ligga fast. Regeringen har

den 23 september 1993 beslutat att de övergripande

mål och verksamhetsmål som gällt för perioden

1992/93 - 1994/95 utsträcks till att omfatta även

budgetåret 1995/96.

Resurser 1995/96

Ramanslag 558 096 000 kr

Beräknade avgiftsinkomster 75 900 000 kr

Resultatbedömning

Årsredovisningen ger uttryck för en hög måluppfyllelse. För verksamhetgrenen

Regional tillsyn redovisas att den kontrollerande rollen har stärkts

ytterligare. Antalet arbetsställebesök har ökat avsevärt jämfört med föregående

år. Vidare leder en ökande andel av inspektionerna till skriftliga krav, vilket

är en indikator på att även precisionen när det gäller att nå de sämsta

arbetsmiljöerna har fortsatt att öka. Inriktningen mot internkontroll har varit

betydande. ASS anger att arbetet med att åstadkomma en fungerande integrering

av arbetsmiljöarbetet med företagens och förvaltningarnas verksamhet i övrigt

rymmer många problem och svårigheter och måste ses som en process på lång sikt.

 För verksamhetsgrenen Central myndighetutövning anges att genomförandet av

harmoniseringen av svenska arbetsmiljöregler till EG-direktiv med anledning av

EES-avtalet har medfört att antalet utfärdade författningar har ökat markant

under perioden. Handläggningstiden för ärenden har kortats ytterligare. ASS

strävar efter att ha ett modernt, lättöverskådligt och väl fungerande regelverk.

En kritisk utvärdering skall göras av hela den nuvarande regelmassan. Det

viktiga deltagandet i det europeiska standardiseringsarbetet, i vilket ASS

samverkar med de övriga nordiska centrala arbetarskyddsmyndigheterna, har varit

mycket framgångsrikt. AV har under perioden genomfört ett centralt

tillsynsprojekt i syfte att bättre kunna integrera frågor om kvinnors

arbetsförhållanden i det löpande tillsynsarbetet. Frågor om våld och hot, som är

ett ökande arbetsmiljöproblem, har ägnats stor uppmärksamhet. S.k. temadagar har

anordnats kring frågor om bl.a. internkontroll och kränkande särbehandling.

Samarbetet med Arbetslivsfonden, Arbetsmarknadsstyrelsen, Riksförsäkringsverket

och Socialstyrelsen i frågor rörande arbetsanpassning och rehabilitering har

varit omfattande. Ett antal uppföljningsbesök vid Yrkesinspektionsdistrikten har

genomförts. Vid besöken har tagits upp frågor om bl.a. verksamhetens

effektivitet, kvalitet och utveckling. Internutbildning är ett prioriterat

område inom verket. ASS har målmedvetet satsat på att höja kompetensen hos

Yrkesinspektionens personal, bl.a. när det gäller belastningsergonomiska och

arbetsorganisatoriska aspekter.

 Skillnaden i resultat mellan olika produktområden som ingår i den

avgiftsfinansierade verksamhetsgrenen Särskild informationsverksamhet har varit

betydande även under den nu aktuella perioden. Liksom föregående år visar några

av produktområdena underskott, men för den samlade avgiftsbelagda

informationsverksamheten kan ett mindre överskott noteras.

 Regeringen konstaterar att RRV inte har haft några invändningar i

revisionsberättelsen avseende AV.

Slutsatser

AV:s insatser för att förebygga och minska riskerna för ohälsa och olycksfall

och förbättra arbetsmiljön utifrån ett helhetsperspektiv har varit omfattande.

Effektiviteten i verksamheten har ökat, inte minst när det gäller Yrkesinspek-

tionens insatser. Redovisningen avseende verksamhetens kostnadseffektivitet får

anses tillfredsställande.

 Regeringen konstaterar med tillfredsställelse att AV utvecklar interna metoder

för att öka kvaliteten i verksamheten och låter utomstående bedömare komma med

synpunkter Det är angeläget att detta utvecklingsarbete och en löpande

uppföljning fortsätter och att bedömningarna redovisas i verkets

årsredovisningar.

 En fortsatt positiv utveckling kräver även framdeles insatser säväl i form av

olika kompetenshöjande åtgärder, utveckling av metoder och tekniker i

tillsynsarbetet som ytterligare koncentration kring frågor om utveckling av

metoder och system för uppföljning av mål och resultat i verksamheten. Vidare är

en fortsatt fruktbar dialog och samverkan mellan verksamhetsgrenarna inom den

egna organisationen men också mellan verket och de två föreslagna myndigheterna

inom arbetslivsområdet av stor betydelse, bl.a. för att inspirera till

kreativitet och problemlösning inom de områden där behovet av insatser bedöms

vara störst.

 Regeringen anser det angeläget att AV i anslutning till årsredovisningen för

budgetåret 1994/95 närmare avrapporterar dittills vunna erfarenheter av arbetet

med att åstadkomma en fungerande integrering av arbetsmiljöarbetet med

företagens och förvaltningarnas verksamhet i övrigt.

 Sammantaget innebär bedömningen att de riktlinjer som lades fast vid den

fördjupade prövningen och som redovisades i 1992 års budgetproposition bör gälla

även för budgetåret 1995/96.

 Villkoren för myndigheterna under regeringen har succesivt förändrats.

Utvecklingen har vidare gått i riktning mot att inom flera förvaltningsområden

göra rationaliseringar, omstruktureringar eller sammanslagningar, allt i syfte

att effektivisera och modernisera dem. I vissa fall kan det tex. vara rationellt

att ett mindre antal, men större myndigheter genomför tillsyn. Arbetsmiljölagen

är, med vissa undantag som inte är aktuella i sammanhanget, övergripande i

förhållande till annan lagstiftning när det gäller förebyggande av och skydd mot

ohälsa och olycksfall. När det gäller personers säkerhet och hälsa finns det

flera myndigheter som har möjlighet att utfärda regler eller allmänna råd. Några

av dessa myndigheter har också till uppgift att, var och en inom sitt

verksamhetsområde och med egna centrala, regionala eller lokala resurser,

bedriva tillsyn och utföra kontroll av bestämmelsernas efterlevnad på

arbetsplatserna. Regeringen avser att ta initiativ till en översyn av

organisationen för den offentliga tillsynen inom det aktuella

förvaltningsområdet.

Medelsberäkning

Vid beräkning av anslaget för AV har hänsyn tagits till pris- och

löneutvecklingen. AV omfattas av regeringens sparkrav på utgifter för statlig

konsumtion. Budgetåret 1995/96 har anslaget räknats ned med 28 929 000 kr (18

mån.). Vid årets utgång motsvarar besparingen en nivåsänkning med fem procent.

År 1998 beräknas anslagsnivån ha sänkts med 42 428 000 kr (12 mån) vilket

motsvarar 11 procent. Med anledning av de tekniska justeringar som gjordes inför

budgetåret 1992/93 till följd av bl.a. övergången till lån i Riksgäldskontoret

har vid beräkningen av anslaget återförts 1 920 000 kr.

 De besparingskrav som i och med detta kommer att gälla för AV ställer krav på

ett omfattande förändringsarbete. Enligt vad regeringen har inhämtat har AV

startat ett sådant arbete som bl.a. innebär att organisationen och dess struktur

ses över.

 ASS tillfördes under budgetåret 1991/92 visst belopp från fonden för

arbetsmiljöförbättringar till speciella arbetsmiljöinsatser för Östeuropa (prop.

1991/92:100 bil.11, bet. 1991/92:AU12, rskr. 251). Hittills genomförda insatser

visar att arbetet har varit framgångsrikt men att stort behov av stödåtgärder

kvarstår. Arbetet bör därför utvidgas och fördjupas. Regeringen föreslår därför

att ASS tillförs vissa ytterligare medel för fortsatta speciella

arbetsmiljöinsatser för de Baltiska staterna. Medelstilldelningen bör

finansieras genom överföring av återstående medel från fonden för

arbetsmiljöförbättringar, ca 3 miljoner kronor, direkt till ASS. Sedan denna

överföring har genomförts kommer fonden för arbetsmiljöförbättringar att vara

helt avvecklad.

B2.Myndigheter inom arbetslivsområdet

Nytt anslag (förslag) 1 214 483 000

 varav 809 655 000 är beräknat för juli 1995 - juni1996

Från anslaget finansieras verksamheten vid det nya institutet och det nya rådet

för forskning- och utveckling inom arbetslivsområdet.

 Två av de nuvarande tre myndigheterna har lämnat anslagsframställning för

budgetåret 1995/96. Arbetsmiljöfonden som hittills har erhållit medel via

arbetarskyddsavgiften enligt lagen (1981:691) om socialavgifter har inte lämnat

någon anslagsframställning. Fonden har enligt sin instruktion lämnat en

verksamhetsplan.

Regeringens överväganden

Redovisningen av forskningsmyndigheternas, Arbetsmiljöinstitutet (AI) och

Institutet för arbetslivsforskning (ALFI), verksamhet under föregående och

innevarande budgetår sker samlat med hänsyn till den förändring i

myndighetsstruktur som regeringen föreslår.

Resultatbedömning

 Arbetsmiljöinstitutet redovisar verksamheten i fyra verksamhetsgrenar:

Forskning, information, utbildning och bibliotek. För varje verksamhetsgren

redovisas resultat avseende kostnader, finansiering och prestationer. Som

prestationer redovisas t.ex. antal vetenskapliga artiklar, forskningsrapporter,

disputationer, handledda doktorander, konferenser, utbildningstimmar. Dessutom

redovisas hur resurser fördelas på prioriterade forskningsområden och program.

Inom varje forskningsområde redovisas resultat av verksamheten, effekter samt

spridning av resultat. Verksamhetsmålen är satta utifrån de övergripande målen

uttalade av regering och riksdag.

 En omorganisation genomfördes under 1993 som innebar att antalet

forskningsenheter reducerades. Samtidigt genomfördes neddragninar i verksamheten

som innebar en besparing motsvarande 10,5 milj.kr. Dessa neddragningar har till

stor del skett genom personalminskningar. Ytterligare översyner av verksamheten

har gjorts.

 Arbetsmiljöinstitutet tillämpar ett system för bedömning av forsknings-

enheternas prestationer i syfte att höja forskningens kvalitet och produk-

tivitet. Systemet innebär att forskningsenheternas tilldelning av omkost-

nadsmedel står i direkt relation till deras prestationer avseende bl.a.

publikationer, undervisningstimmar, antal handledda doktorander och antal

disputationer. Prestationerna tillmäts olika vikter i ett internt poängsystem.

För de senaste fem åren finns nyckeltal som visar enheternas samlade poäng i

förhållande till resurser och antalet årsarbetskrafter.

 Den samlade forskningsverksamheten har under budgetåret bl.a. resulterat i

vetenskapliga rapporter och artiklar. Dessa har successivt ökat under den

senaste tioårsperioden.

 I samverkan med universitet och högskolor ansvarar institutet för att nya

forskare kommer fram inom arbetsmiljöområdet. Av årsredovisningen framgår bl.a.

att antalet doktorander, i linje med riksdagens intentioner, har ökat kraftigt

under de senaste åren. Vid institutet handleds 80 doktorander, av vilka 15

disputerade under budgetåret.

 För att säkerställa vetenskaplig kvalitet och relevans inom forskningen har

institutet under den senaste tioårsperioden låtit utföra två breda ut-

värderingar. Utvärderingarna har utförts av från institutet fristående expertis

från Sverige och övriga Norden. De båda utvärderingarna visar att

Arbetsmiljöinstitutets forskning har hög produktivitet, relevans och kvalitet.

De rekommendationer som den senaste (1992) utvärderingen utmynnade i har följts

upp av institutet.

 Institutet för arbetslivsforskning har avgivit sin första årsredovisning enligt

förordningen (1993:134) om myndigheters årsredovisningar och

anslagsframställningar avseende budgetåret 1993/94.

 ALFI redovisar sin verksamhet, projekt för projekt, inom institutets fyra

programområden. Ett antal kvantitativa nyckeltal redovisas med utgångspunkt från

verksamhetsmålen, t.ex. pågående, påbörjade och avslutade projekt, antal

doktorander, disputationer, genomförda doktorandkurser, gästforskare,

publikationer och genomförda konferenser.

Slutsatser

 Båda myndigheterna redovisar en indelning i verksamhetsgrenar som är relevant i

förhållande till regeringens krav.

 För att årsredovisningarna skall ha såväl ett informativt värde som kunna tjäna

som utgångspunkt för framtida styrning måste resultaten kunna relateras till

mål. Även om en viss koppling till målen gjorts bör denna förbättras.

 AI har kommit långt i sin interna styrning. Ett resultatmåttssystem har tagits

fram som ger en bra grund för utvecklingen av den externa redovisningen.

Medelsberäkning

Som framgått ovan avser regeringen att ge den organisationskommitté som skall

förbereda och genomföra den nya myndighetsorganisationen i uppdrag att lämna

förslag till budget för var och en av de nya myndigheterna inför regeringens

beslut om regleringsbrev för budgetåret 1995/96. Uppdraget innebär också att

kommittén skall föreslå en fördelning av anslaget för myndigheterna i fyra olika

anslagsposter för förvaltningskostnader och en för verksamheten för vardera

myndigheterna.

 Den föreslagna förändringen av myndighetsstrukturen ger enligt regeringens

bedömning utrymme för rationaliseringar i verksamheten. De båda myndigheterna

bör också så långt möjligt samordna lokaler och administration.

 De nya myndigheterna omfattas av regeringens sparkrav. För budgetåret 1995/96

har anslaget minskats med 12,8 milj. kr (12 mån) för statlig konsumtion och 30

milj. kr (12 mån) för verksamheten i övrigt. För år 1998 gäller ett

besparingskrav om 28,6 milj. kr för statlig konsumtion vilket motsvarar 11 % och

för verksamheten i övrigt en besparing på 130 milj. kr.

 För de båda myndigheterna föreslås ett ramsanslag av 1 214 483 000 kr varav

358 518 000 kr beräknas för förvaltningskostnader.

 Regeringen anser vidare att de nya myndigheterna bör få tillgodogöra sig de

nuvarande myndigheternas anslagssparande eller anslagskredit.

Arbetsmarknadsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 16 februari 1995

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],

Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds, Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher,

Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1994/95:158 Ny myndighetsorganisation inom

arbetslivsområdet m.m.