Regeringens proposition

1994/95:83

Upphävande av lagen (1992:1163) om arbetskraftens fria

rörlighet inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

(EES) m.m.Prop.

1994/95:83

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 20 oktober 1994

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Leif[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Kulturdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att lagen (1992:1163) om arbetskraftens fria rörlighet

inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall upphöra att gälla vid utgången

av år 1994 förutsatt att Sverige blir medlem i Europeiska unionen den 1 januari

1995. De regler i EG-rättsakter som har inkorporerats genom lagen _ artiklarna

1_9 av rådets förordning (EEG) nr 1612/68 om arbetskraftens fria rörlighet inom

gemenskapen samt rådets förordning (EEG) nr 312/76 om ändring av vissa

bestämmelser i den förstnämnda EG-förordningen _ blir nämligen direkt gällande i

Sverige vid ett EU-medlemsskap. Vidare föreslås i propositionen vissa ändringar

i utlänningslagen (1989:529) av redaktionell art med anledning av övergången

från EES till EU.

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1.lag om upphävande av lagen (1992:1163) om arbetskraftens fria rörlighet inom

 Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).

2.lag om ändring i utlänningslagen (1989:529).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om upphävande av lagen (1992:1163) om arbetskraftens fria

rörlighet inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES)

 Härigenom föreskrivs att lagen (1992:1163) om arbetskraftens fria rörlighet

inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) skall upphöra att gälla vid

utgången av 1994.

 Lagen skall dock fortsätta att tillämpas på förhållanden som hänför sig till

den tid under vilken lagen varit i kraft.

2.2 Förslag tilll lag om ändring i utlänningslagen (1989:529)

 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 §, 2 kap. 11 § samt 11 kap. 3 § utlän-

ningslagen (1989:529)[1] skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

1 kap.

1 §

 I denna lag ges regler för utlänningars inresa, utresa, vistelse i Sverige och

arbete i Sverige som anställd samt för rätten till asyl här. I lagen anges också

under vilka förutsättningar en utlänning kan avvisas eller utvisas ur landet.

 Lagen skall tillämpas så, att utlänningars frihet inte begränsas mer än vad

som är nödvändigt i varje enskilt fall.

 Av lagen (1992:1317)

om ett europeiskt

ekonomiskt samarbets-

område (EES) och lagen

(1992:1163) om

arbetskraftens fria

rörlighet inom Europeiska

ekonomiska sam-

arbetsområdet (EES) följer

att särskilda regler

gäller för de utlänningar

som omfattas av

EES-avtalet.

 **Fotnot**

 [1]Lagen omtryckt 1994:515.

2 kap.

11 §

 Om utlänningen har rest in i landet, får ett uppehållstillstånd återkallas

 1. om han inte försörjer sig på ett ärligt sätt eller bedriver sådan verksam-

het som kräver arbetstillstånd utan att ha sådant tillstånd,

 2. om han på grund av ett tidigare ådömt frihetsstraff eller någon annan

särskild omständighet kan antas komma att begå brott i Sverige eller i något

annat nordiskt land, eller

 3. om det med hänsyn till hans tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas

att han kommer att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverk-

samhet i Sverige eller i något annat nordiskt land.

 Återkallelse enligt första stycket får endast ske om frågan har väckts innan

utlänningen har varit bosatt här i två år med uppehållstillstånd.

 Regeringen får Regeringen får

föreskriva att föreskriva att

uppehållstillstånd får uppehållstillstånd får

återkallas för de återkallas för de

utlänningar som avses i 1 utlänningar som

kap. omfattas av avtalet

1 § tredje stycket även i om ett europeiskt

andra fall än de som ekonomiskt

anges i första stycket. samarbetsområde (EES)

 även i andra fall än de

 som anges i första

 stycket.

11 kap.

3 §

 Bestämmelserna i 20 § förvaltningslagen (1986:223) om motivering av beslut

tillämpas inte beträffande beslut om visering, tidsbegränsat uppehållstillstånd

och arbetstillstånd.

 En utlänning som avses En utlänning som

i 1 kap. avses i 2 kap.

1 § tredje stycket har 11 § tredje stycket

dock alltid rätt till har dock alltid rätt till

motivering av ett sådant motivering av ett sådant

beslut om det går honom beslut om det går honom

emot. emot.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

3 Gällande ordning

Avtalet om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) mellan å ena sidan

Europeiska gemenskaperna (EG) och EG-länderna och å andra sidan EFTA-staterna,

med undantag för Schweiz, trädde i kraft den 1 januari 1994. Avtalet, som

innebär ett deltagande i EG:s inre marknad, bygger på EG-rättens regler om de

s.k. fyra friheterna, dvs. fri rörlighet för varor, personer, tjänster och

kapital. Vidare finns bl.a. en samordnad konkurrenspolitik. Genom EES-avtalet

har därför Sverige förbundit sig att införliva ett stort antal rättsakter inom

EG med den svenska rättsordningen. Dessa rättsakter finns angivna i bilagor till

huvudavtalet. I bilagorna finns också angivna de anpassningar som gjorts i vissa

fall för att en rättsakt, som ju tillkommit inom EG, skall bli tillämplig i

EES-sammanhang. I EES-avtalets artikel 7 föreskrivs att en rättsakt som

motsvarar en EEG-förordning som sådan skall införlivas med den interna

rättsordningen, dvs. inkorporeras, medan en rättsakt som motsvarar ett

EEG-direktiv ger den enskilda staten rätt att välja form och metod för

införlivandet.

 På Kulturdepartementets område har frågor om personers rörlighet inom EES

varit föremål för såväl lagstiftning som beslut av regeringen genom för-

ordningar. Genom lagen (1992:1163) om arbetskraftens fria rörlighet inom

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) inkorporerades de första nio

artiklarna av rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om

arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen samt rådets förordning (EEG) nr

312/76 av den 9 februari 1976 om ändring av vissa bestämmelser i den förstnämnda

EG-förordningen. Genom lagen inkorporerades även EES-avtalets bilaga V i vilken

de anpassningar som gjorts av rättsakterna för EES-situationen finns angivna.

Sedan Schweiz valt att stå utanför EES-samarbetet ändrades vissa anpassningar i

bilagan V (se SFS1993:764). De återstående artiklarna 10_48 av förordning

1612/68 har inte ansetts behöva inkorporeras genom lag utan detta har skett

genom regeringsförordning, se förordningen (1992:1164) om arbetskraftens fria

rörlighet inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Förordningen har

ändrats en gång till följd av Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 7/94, det s.k.

tilläggspaketet (SFS 1994:635). Likaledes har genom regeringsförordning

inkorporerats kommissionens förordning (EEG) nr 1251/70 om arbetstagares rätt

att stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter att ha varit anställda

där, se SFS 1992:1167. Tio stycken EG-direktiv har lett till ändringar i

utlänningslagen (1989:529) och i utlänningsförordningen (1989:547), se närmare

prop. 1991/92:170 Bilaga 10 sid 7f samt SFS 1992:1165_1166.

4 Regeringens överväganden och förslag

 Regeringens förslag: Lagen (1992:1163) om arbetskraftens fria rörlighet inom

 Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) upphävs. I utlänningslagen

 (1989:529) görs redaktionella ändringar till följd av övergången från EES till

 EU.

 Skälen för regeringens förslag: Regeringen har i proposition 1994/95:19,

Sveriges medlemskap i den Europeiska unionen, föreslagit riksdagen att godkänna

fördraget om Sveriges anslutning till unionen, slutakten till fördraget samt lag

med anledning av Sveriges anslutning till Europeiska unionen. Vidare har

regeringen föreslagit riksdagen att anta viss annan lagstiftning med anledning

av ett medlemskap. Den 13 november 1994 skall folkomröstning hållas i Sverige i

frågan om ett svenskt medlemskap i unionen.

 Vid ett inträde i Europeiska unionen övertar Sverige bl.a. reglerna i

Romfördraget. Dess artikel 189 stadgar att en EG-förordning skall ha allmän

giltighet och vara bindande och direkt tillämplig i varje medlemsstat, medan

varje medlemsstat själv avgör hur reglerna i ett direktiv skall genomföras.

Detta innebär att någon särskild författning som inför en EG-förordning i

Sverige inte skall förekomma. EG-domstolen har fastslagit att detta är direkt

felaktigt eftersom tvivel då skulle kunna råda om förordningarnas ursprung och

rättsliga effekt. De inkorporeringsförfattningar som införlivade EES-anpassade

EG-förordningar med svensk rätt med anledning av EES-avtalet bör därför upphävas

vid ett ja i folkomröstningen. För Kulturdepartementets del innebär det att

lagen (1992:1163) om arbetskraftens fria rörlighet inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet (EES) bör upphävas. Även de regeringsförordningar genom vilka

EG-förordningar införlivats bör upphävas.

 Såvitt avser utlänningslagen har till följd av EES-avtalet i 1 kap. 1 §

införts ett tredje stycke som hänvisar till lagen (1992:1317) om ett europeiskt

ekonomiskt samarbetsområde (EES) (EES-lagen) samt till lagen (1992:1163) om

arbetskraftens fria rörlighet inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet med en

erinran om att för utlänningar som omfattas av EES-avtalet gäller särskilda

regler. EES-lagen föreslås bli upphävd i prop. 1994/95:19. Hänvisningen i 1 kap.

1 § tredje stycket bör då tas bort.

 Regeringen har getts ett bemyndigande att återkalla uppehållstillstånd för

utlänningar som omfattas av EES-avtalet genom tillägg av ett tredje stycke i 2

kap. 11 §. Stycket hänvisar till 1 kap. 1 § tredje stycket. Likaså har ett nytt

andra stycke tillförts 11 kap. 3 § enligt vilket en utlänning som omfattas av

EES-avtalet alltid har rätt till en motivering av ett beslut om

uppehållstillstånd som går honom emot. Även denna bestämmelse hänvisar till 1

kap. 1 § tredje stycket. Dessa hänvisningar bör justeras.

 Vid ett medlemskap i EU kommer Sverige enligt anslutningsakten att frånträda

EFTA-konventionen från och med den 1 januari 1995. Genom anslutningsfördraget

kommer Sverige att bli bundet av EES-avtalet men nu i egenskap av EU-medlem.

Internationella fördrag som ingåtts av gemenskaperna är nämligen bindande för

EG-institutionerna och för medlemsstaterna enligt artikel 228.7 i Romfördraget.

I artikel 5.1 i anslutningsakten anges också att internationella avtal som

gemenskaperna ingått med tredje land är bindande för de nya medlemsstaterna på

de villkor som anges i de grundläggande fördragen och i anslutningsakten.

EG-domstolen har funnit att internationella avtal som EG har ingått är en del av

gemenskapsrätten. Det krävs således från EG-rättslig synpunkt ingen särskild

åtgärd för att EES-avtalet skall bli en del av EG-rätten och därmed direkt

tillämplig rätt i medlemsstaterna i den utsträckning EG-rätten föreskriver.

EES-avtalet har publicerats i Europeiska gemenskapernas tidning (EGT) den 3

januari i år som bilaga till det beslut varigenom rådet och kommissionen

godkände avtalet (EGT nr L 1, 3.1.1994, s. 1). Avtalets huvudbestämmelser och

protokoll kommer således att bli tillämpliga och ha direkt effekt i

EU-medlemsstaten Sverige i den mån de enligt EG-rätten lämpar sig för det.

 Sverige kommer som EU-medlem alltjämt att ha en skyldighet att tilllämpa

EES-avtalets regler mot kvarvarande EFTA-länder inom EES. Skulle exempelvis

endast ett nordiskt land komma att vara kvar i EES på EFTA-sidan skall således

principerna om fri rörlighet för personer inom EES fortsätta att gälla även för

detta land. Såvitt avser Norden torde den praktiskt mest betydelsefulla frågan

gälla anhöriga som är tredjelandsmedborgare, dvs. medborgare i en stat utanför

EES-området. De myndigheter som har att tillämpa EES-avtalet inom denna sektor,

främst Statens invandrarverk, Utlänningsnämnden och Arbetsmarknadsverket, måste

uppmärksamma att EES-avtalet kan komma att ändras genom beslut av EES-kommittén.

Sådana ändringar publiceras i EGT.

 De föreslagna lagändringarna tillhör formellt Lagrådets granskningsområde.

Förslagen är emellertid endast formella anpassningar till följd av förslagen i

propositionen 1994/95:19 Sveriges medlemskap i den Europeiska unionen. Lagrådets

hörande skulle därför sakna betydelse.

Kulturdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 20 oktober 1994

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],

Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1994/95:83 Upphävande av lagen (1992:1163) om

arbetskraftens fria rörlighet inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES)

m.m.