Regeringens proposition

1996/97:163

Den kooperativa företagsformen

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 15 maj 1997

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Leif[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Inrikesdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I syfte att stärka de kooperativa företagens ställning och ge dem

likvärdiga arbetsvillkor med andra företag föreslås i propositionen vissa

ändringar i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, lagen

(1995:1570) om medlemsbanker och lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt. En viktig nyhet är att en förening som bedriver hela sin

kooperativa verksamhet i ett helägt dotterföretag skall kunna registreras

som en ekonomisk förening. Vidare föreslås att utdelningsbara

vinstmedel skall få föras över till medlemsinsatser (insatsemission), att

medlemmar i en ekonomisk förening eller en medlemsbank skall få

tillskjuta förlagsinsatser utan begränsning och att kravet på enhällighet

för att kunna fatta beslut om fusion i en ekonomisk förening och en

medlemsbank frångås.

I propositionen föreslås också att begränsningen för insatsutdelning

slopas och att insatsutdelning skall kunna lämnas till medlemmar som

har utträtt ur en förening eller medlemsbank.

Vidare föreslås att en medlems rätt att få tillbaka sina insatser i en

medlemsbank eller kreditmarknadsförening görs beroende av att

utbetalning kan ske med hänsyn till kapitaltäckningsreglerna. Till följd

av att begränsningen för insatsutdelning slopas föreslås att avdragsrätten

för kooperativ utdelning begränsas för konsumentkooperativa föreningar

i skattelagstiftningen.

Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1998.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 3

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:667) om

ekonomiska föreningar 3

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1570) om

medlemsbanker 9

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt 14

3 Ärendet och dess beredning 16

4 Allmänna överväganden 16

5 Organisatoriska frågor 20

5.1 Kooperativ verksamhet genom dotterföretag 20

5.2 Fusion 23

6 Kapitalförsörjning 25

6.1 Bakgrund 25

6.2 Insatsemission 26

6.3 Förlagsinsatser 27

6.4 Insatsutdelning 29

6.5 Insatsutdelning till avgången medlem 30

6.6 Särskilt om medlemsbanker och

kreditmarknadsföreninar 32

7 Öppenhetskravet för ekonomiska föreningar 34

8 Beskattning av kooperativ verksamhet 34

9 Ikraftträdande 40

10 Ekonomiska konsekvenser 40

11 Författningskommentar 41

11.1 Lagen om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska

föreningar 41

11.2 Lagen om ändring i lagen (1995:1570) om

medlemsbanker 48

11.3 Lagen om ändring i lagen (1946:576) om statlig

inkomstskatt 52

Bilaga 1 Sammanfattning av betänkande 54

Bilaga 2 Betänkandets författningsförslag 59

Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna 90

Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag 91

Bilaga 5 Lagrådets yttrande 104

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 15 maj 1997 106

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

2. lag om ändring i lagen (1995:1570) om medlemsbanker,

3. lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekono-

miska föreningar

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1987:667) om ekonomiska

föreningar

 dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 2 §, 3 kap. 6 §, 4 kap. 1 och 3 §§, 5 kap. 1 §,

9 kap. 7 §, 10 kap. 2 och 4 §§ samt 12 kap. 4 § skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 10 kap. 2 a §, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

1 §

En ekonomisk förening har till ändamål att främja medlemmarnas

ekonomiska intressen genom ekonomisk verksamhet i vilken

medlemmarna deltar

1. som konsumenter eller andra förbrukare,

2. som leverantörer,

3. med egen arbetsinsats,

4. genom att begagna föreningens tjänster, eller

5. på annat liknande sätt.

En ekonomisk förenings

verksamhet får bedrivas i ett av

föreningen helägt dotterföretag.

För en ekonomisk förening är utmärkande att den uppfyller särskilda

villkor i fråga om rätten till medlemskap, rösträtt och överskottsutdel-

ning. Om detta föreskrivs i 3, 7 och 10 kap.

2 kap.

2 §

Föreningens stadgar skall ange

1. föreningens firma,

2. den ort i Sverige där föreningens styrelse skall ha sitt säte,

3. ändamålet med föreningens verksamhet och verksamhetens art,

4. den insats med vilken varje medlem skall delta i föreningen, hur

insatserna skall fullgöras samt i vad mån en medlem får delta i förening-

en med insats utöver vad han är skyldig att delta med,

5. för det fall att regelbundna eller på särskilt beslut om uttaxering

beroende avgifter till föreningen skall förekomma, avgifternas belopp

eller de högsta belopp till vilka de får bestämmas,

6. antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer

samt eventuella suppleanter, tiden för deras uppdrag samt, om någon av

dem skall utses på annat sätt än som anges i denna lag, hur det i så fall

skall ske,

7. för det fall att fullmäktige enligt 7 kap. 12 § skall finnas, deras

befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag,

8. inom vilken tid och hur föreningsstämma skall sammankallas samt

hur andra meddelanden skall bringas till medlemmarnas eller fullmäkti-

ges kännedom,

9. vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

10. vilken tid föreningens räkenskapsår skall omfatta,

11. grunderna för fördelning av föreningens vinst samt hur man skall

förfara med föreningens behållna tillgångar när föreningen upplöses,

samt

 12. för det fall att

förlagsinsatser som avses i 5 kap.

skall förekomma, vad som skall

gälla därom.

12. för det fall att

förlagsinsatser som avses i 5 kap.

eller insats-emission som avses i

10 kap. 2 a § skall förekomma,

vad som skall gälla för dessa.

Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte arbetstagarrepresentanter

som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de

privatanställda.

3 kap.

6 §

Styrelsen skall föra en medlemsförteckning. Denna skall innehålla upp-

gift om

1. varje medlems namn och postadress samt det antal medlemsinsatser

med vilket han deltar i föreningen,

2. det sammanlagda beloppet

inbetalda medlemsinsatser enligt

den senast fastställda balansräk-

ningen, samt

2. det sammanlagda beloppet

inbetalda eller genom insatsemis-

sion tillgodoförda medlemsinsats-

er enligt den senast fastställda ba-

lansräkningen, samt

3. summorna av medlemsinsatsbelopp som efter utgången av det rä-

kenskapsår balansräkningen avser har återbetalats eller högst skall åter-

betalas enligt 4 kap. 1 och 3 §§ och om tiden för återbetalningarna.

Medlemsförteckningen kan bestå av betryggande lösblads- eller

kortsystem. Den kan också föras med automatisk databehandling eller på

annat liknande sätt.

Medlemsförteckningen skall hållas tillgänglig hos föreningen för var

och en som vill ta del av den.

Varje medlem har rätt att på

begäran få skriftlig uppgift av

föreningen om sitt medlemskap

och om de insatser som han har

betalt in.

Varje medlem har rätt att på

begäran få skriftlig uppgift av

föreningen om sitt medlemskap

och om de insatser som han har

betalt in eller tillgodoförts genom

in-satsemission.

4 kap.

1 §

När en medlem har avgått har han

rätt att sex månader efter avgång-

en få ut sina inbetalda medlemsin-

satser. Beloppet får dock inte

överstiga vad som belöper på ho-

nom i förhållande till övriga

medlemmar av föreningens egna

kapital enligt den balansräkning

som hänför sig till tiden för av-

gången. Vid beräkningen av före-

ningens egna kapital skall bortses

från reservfonden, uppskrivnings-

fonden och förlagsinsatserna.

När en medlem har avgått har han

rätt att sex månader efter avgång-

en få ut sina inbetalda eller genom

insatsemission tillgodoförda med-

lemsinsatser. Beloppet får dock

inte överstiga vad som belöper på

honom i förhållande till övriga

medlemmar av föreningens egna

kapital enligt den balansräkning

som hänför sig till tiden för

avgången. Vid beräkningen av

föreningens egna kapital skall

bortses från reservfonden, upp-

skrivningsfonden och förlagsin-

satserna. Ett insatsbelopp i en

kreditmarknadsförening får beta-

las ut endast när det kan ske med

hänsyn till bestämmelserna om

kapitaltäckning i lagen

(1994:2004) om kapitaltäckning

och stora exponeringar för

kreditinstitut och värdepappers-

företag.

Den avgångne har vidare rätt att i samma ordning som övriga medlem-

mar få ut vad som belöper på honom av beslutad vinstutdelning.

Träder föreningen i likvidation inom sex månader från avgången eller

meddelas inom samma tid beslut om att försätta föreningen i konkurs,

skall den avgångnes rätt att få ut medlemsinsatser bedömas enligt grun-

derna för reglerna om skifte av föreningens tillgångar.

En medlems rätt enligt första tredje styckena kan begränsas i

stadgarna. Detta gäller dock inte i sådana fall som avses i 7 kap. 15 §

tredje stycket eller 12 kap. 4 § andra stycket.

Lydelse enligt prop. 1996/97:114

Föreslagen lydelse

3 §

En medlem, som deltar i förening-

en med högre insatsbelopp än han

är skyldig att delta med, har rätt

att efter uppsägning få ut

överskjutande belopp utan att

avgå ur föreningen. Beträffande

uppsägningen samt medlemmens

rätt att få ut det uppsagda beloppet

och hans skyldighet att betala till-

baka vad han har fått ut tilllämpas

1 och 2 §§ samt 3 kap. 4 § första

stycket. Sexmånadersfristen enligt

1 § skall därvid räknas från ut-

gången av det räkenskapsår som

sedan uppsägningen har gjorts

slutar näst efter en månad eller

den längre tid, högst sex månader,

som har bestämts i stadgarna. En

kreditmarknadsförening får betala

ut ett sådant belopp endast om det

kan ske med hänsyn till

bestämmelserna om

kapitaltäckning i lagen

(1994:2004) om kapitaltäckning

och stora exponeringar för

kreditinstitut och

värdepappersbolag.

En medlem, som deltar i före-

ningen med högre insatsbelopp än

han är skyldig att delta med, har

rätt att efter uppsägning få ut

överskjutande belopp med un-

dantag av genom insatsemission

tillgodoförda insatser utan att

avgå ur föreningen. Beträffande

uppsägningen samt medlemmens

rätt att få ut det uppsagda beloppet

och hans skyldighet att betala till-

baka vad han har fått ut tillämpas

1 och 2 §§ samt 3 kap. 4 § första

stycket. Sexmånadersfristen enligt

1 § skall därvid räknas från ut-

gången av det räkenskapsår som

sedan uppsägningen har gjorts

slutar näst efter en månad eller

den längre tid, högst sex månader,

som har bestämts i stadgarna.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 kap.

1 §

En ekonomisk förening kan i stadgarna föreskriva att, utöver vad som

följer av 2 kap. 2 § första stycket 4, kapital får tillskjutas genom särskilda

insatser (förlagsinsatser) och att sådana insatser får tillskjutas även av

andra än medlemmar.

Förlagsinsatser får tillskjutas

med högst ett så stort belopp att

summan av gjorda förlagsinsatser

efter tillskottet uppgår till högst

det belopp som svarar mot sum-

man av andra då inbetalda insatser

än förlagsinsatser.

Förlagsinsatser från andra än

medlemmar får tillskjutas med

högst ett så stort belopp att

summan av sådana insatser efter

tillskottet uppgår till högst

summan av andra då inbetalda

samt genom insatsemission

tillgodoförda insatser än

förlagsinsatser.

9 kap.

7 §

I balansräkningen skall aktier i dotterbolag tas upp som en särskild post

bland tillgångarna.

En förenings eget kapital skall

delas upp i bundet eget kapital och

fritt eget kapital eller ansamlad

förlust. Under bundet eget kapital

skall tas upp inbetalda insatser,

reservfond och uppskrivnings-

fond. Medlemsinsatser och

förlagsinsatser skall redovisas var

för sig. Under fritt eget kapital

eller ansamlad förlust skall tas

upp fria fonder, var för sig, balan-

serad vinst eller förlust samt

nettovinst eller förlust för räken-

skapsåret. Balanserad förlust och

förlust för räkenskapsåret tas där-

vid upp som avdragsposter.

En förenings eget kapital skall

delas upp i bundet eget kapital och

fritt eget kapital eller ansamlad

förlust. Under bundet eget kapital

skall tas upp inbetalda eller ge-

nom insatsemission tillgodoförda

insatser, reservfond samt upp-

skrivningsfond. Medlemsinsatser

och förlagsinsatser skall redovisas

var för sig. Under fritt eget kapital

eller ansamlad förlust skall tas

upp fria fonder, var för sig,

balanserad vinst eller förlust samt

nettovinst eller förlust för räken-

skapsåret. Balanserad förlust och

förlust för räkenskapsåret tas där-

vid upp som avdragsposter.

Fordran på insats får inte tas upp som tillgång. Redovisningen av full-

gjorda insatser får göras så att i balansräkningen anges hela insatskapita-

let samt hur mycket därav som inte har fullgjorts, varefter skillnaden de

betalda insatserna utförs som en särskild post under eget kapital.

Om det i en fordrings- eller skuldpost enligt balansräkningen ingår en

fordran hos eller skuld till ett dotterföretag eller en moderförening, skall

beloppet anges särskilt. Detta får ske inom linjen. Detsamma gäller ifråga

om pant och med pant jämförliga säkerheter eller ansvarsförbindelser till

förmån för ett dotterföretag eller en moderförening.

10 kap.

2 §

Vinstutdelning får inte överstiga vad som i den fastställda balansräk-

ningen och, ifråga om moderförening, i den fastställda koncernbalans-

räkningen för det senaste räkenskapsåret redovisas som föreningens eller

koncernens fria egna kapital med avdrag för

1. det belopp som enligt lag eller stadgarna skall avsättas till bundet

eget kapital eller, i fråga om moderförening, det belopp som av det fria

egna kapitalet i koncernen enligt årsredovisningarna för företag inom

denna skall föras över till det bundna egna kapitalet, och

2. belopp som annars enligt stadgarna skall användas för något annat

ändamål än utdelning till medlemmarna.

Vinstutdelning, som beräknas

på annat sätt än i förhållande till

den omfattning i vilken

medlemmarna deltagit i

föreningens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk, får

fastställas till högst en ränta för

år på inbetalda medlemsinsatser

som motsvarar det av riksbanken

fastställda diskonto som gällde

vid räkenskapsårets utgång med

tillägg av tre procentenheter.

2 a §

Sådant belopp som enligt 2 § kan

bli föremål för vinstutdelning får

överföras till medlemsinsatserna

genom insatsemission.

4 §

Gottgörelser och sådan vinstutdelning som beräknas i förhållande till den

omfattning i vilken någon har deltagit i föreningens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk får lämnas även till andra än medlemmar.

Även vinstutdelning av det slag

som avses i 2 § andra stycket får

lämnas till innehavare av för-

lagsandelar. Därvid gäller inte

den begränsning i fråga om utdel-

ningens höjd som anges där.

Vinstutdelning som beräknas på

annat sätt än i förhållande till den

omfattning i vilken någon deltagit

i föreningens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk får

även lämnas till innehavare av

förlagsandelar och till avgången

medlem i förhållande till

innestående insatser.

12 kap.

4 §

Ett beslut om godkännande av

fusionsavtal är giltigt endast om

det har biträtts av samtliga röstbe-

rättigade eller har fattats på två på

varandra följande föreningsstäm-

mor och på den senare stämman

har biträtts av minst två tredjede-

lar av de röstande. I stadgarna får

föreskrivas villkor som går längre.

Ett beslut om godkännande av

fusionsavtal är giltigt endast om

det har biträtts av nio tiondelar av

de röstberättigade eller har fattats

på två på varandra följande före-

ningsstämmor och på den senare

stämman har biträtts av minst två

tredjedelar av de röstande. I stad-

garna får föreskrivas villkor som

går längre.

En medlem i en överlåtande förening som inte har samtyckt till

fusionen, får säga upp sig till utträde ur föreningen inom den tid och på

de villkor som anges i 7 kap. 15 § tredje stycket.

__________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1570) om

medlemsbanker

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1995:1570) om

medlemsbanker

 dels att 2 kap. 4 §, 3 kap. 6 §, 4 kap. 1 och 3 §§, 5 kap. 1 §, 8 kap. 2

och 4 §§ samt 10 kap. 3 § skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 8 kap. 2 a §, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

4 §

Stadgarna skall ange

1. medlemsbankens firma,

2. den ort i Sverige där styrelsen skall ha sitt säte,

3. de rörelsegrenar som banken avser att driva,

4. villkoren för medlemskap i banken,

5. den insats med vilken varje medlem skall delta i banken och i vilken

utsträckning medlemmarna får delta i banken med insats utöver vad de är

skyldiga att delta med,

6. antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer

samt eventuella suppleanter, som skall utses av stämman, samt tiden för

deras uppdrag,

7. för det fall att fullmäktige enligt 7 kap. 12 § skall finnas, deras

befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag,

8. inom vilken tid och hur föreningsstämman skall sammankallas samt

hur andra meddelanden skall komma till medlemmarnas eller

fullmäktiges kännedom,

9. vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

10. vad som skall ske med bankens behållna tillgångar när den

upplöses, samt

11. för det fall att förlagsin-

satser som avses i 5 kap. skall

förekomma, vad som skall gälla

för dessa.

11. för det fall att förlagsin-

satser som avses i 5 kap. eller

insatsemission som avses i 8 kap.

2 a § skall förekomma, vad som

skall gälla för dessa.

3 kap.

6 §

Styrelsen skall föra en medlemsförteckning. Förteckningen skall

innehålla uppgift om

1. varje medlems namn och postadress,

2. det sammanlagda beloppet

inbetalda medlemsinsatser enligt

den senast fastställda balansräk-

ningen, samt

2. det sammanlagda beloppet

inbetalda eller genom insatsemis-

sion tillgodoförda medlemsinsats-

er enligt den senast fastställda

balansräkningen, samt

3. summorna av medlemsinsatsbelopp som efter utgången av det

räkenskapsår balansräkningen avser har återbetalats eller högst skall

återbetalas enligt 4 kap. 1 och 3 §§ och om tiden för återbetalningarna.

Medlemsförteckningen kan bestå av ett betryggande lösblads- eller

kortsystem. Den kan också föras med automatisk databehandling eller på

annat liknande sätt.

Medlemsförteckningen skall hållas tillgänglig hos medlemsbanken för

var och en som vill ta del av den.

Varje medlem har rätt att på

begäran få skriftlig uppgift av

banken om sitt medlemskap och

om sina inbetalda insatser.

Varje medlem har rätt att på

begäran få skriftlig uppgift av

banken om sitt medlemskap och

om de medlemsinsatser som han

har betalt in eller tillgodoförts

genom insatsemission.

4 kap.

1 §

En medlem som har avgått ur en

medlemsbank har rätt att sex

månader efter avgången få ut sina

inbetalda medlemsinsatser. Belop-

pet får dock inte överstiga hans

andel i förhållande till övriga

medlemmar av bankens egna

kapital enligt den balansräkning

som hänför sig till tiden för

avgången. Vid beräkningen av

bankens egna kapital skall man

bortse från reservfonden, fonden

för orealiserade vinster,

uppskrivningsfonden och

förlagsinsatserna.

En medlem som har avgått ur en

medlemsbank har rätt att sex

månader efter avgången få ut sina

inbetalda eller genom insatsemis-

sion tillgodoförda medlemsinsat-

ser. Beloppet får dock inte över-

stiga hans andel i förhållande till

övriga medlemmar av bankens

egna kapital enligt den

balansräkning som hänför sig till

tiden för avgången. Vid

beräkningen av bankens egna

kapital skall man bortse från

reservfonden, fonden för

orealiserade vinster,

uppskrivningsfonden och

förlagsinsatserna. Ett insatsbelopp

får betalas ut endast när det kan

ske med hänsyn till

bestämmelserna om

kapitaltäckning i lagen

(1994:2004) om kapitaltäckning

och stora exponeringar för

kreditinstitut och

värdepappersföretag.

Den avgångne har vidare rätt att på samma sätt som övriga medlemmar

få ut sin andel av beslutad vinstutdelning.

Träder medlemsbanken i likvidation inom sex månader från avgången

eller meddelas inom samma tid beslut om att försätta banken i konkurs,

skall den avgångnes rätt att få ut medlemsinsatser bedömas enligt

grunderna för reglerna om skifte av bankens tillgångar.

En medlems rätt enligt första-tredje styckena kan begränsas i

stadgarna. Detta gäller dock inte i sådana fall som avses i 7 kap. 15 §

tredje stycket eller 10 kap. 3 § andra stycket.

3 §

En medlem som deltar i

medlemsbanken med högre

insatsbelopp än han är skyldig att

delta med, har rätt att efter

uppsägning få ut överskjutande

belopp utan att avgå ur banken.

Beträffande uppsägningen samt

medlemmens rätt att få ut det

uppsagda beloppet och hans

skyldighet att betala tillbaka vad

han har fått ut tillämpas 1 och

2 §§ samt 3 kap. 4 § första

stycket. Sexmånadersfristen enligt

1 § skall därvid räknas från

utgången av det räkenskapsår som

efter det att uppsägningen har

gjorts slutar tidigast en månad

eller den längre tid, dock högst

sex månader, som har bestämts i

stadgarna. Dessutom gäller att

sådant insatsbelopp får betalas ut

endast om det kan ske med hänsyn

till bestämmelserna om

kapitaltäckning i lagen

(1994:2004) om kapitaltäckning

och stora exponeringar för

kreditinstitut och

värdepappersföretag.

En medlem som deltar i

medlemsbanken med högre

insatsbelopp än han är skyldig att

delta med, har rätt att efter

uppsägning få ut överskjutande

belopp med undantag av genom

insatsemission tillgodoförda

insatser utan att avgå ur banken.

Beträffande uppsägningen samt

medlemmens rätt att få ut det

uppsagda beloppet och hans

skyldighet att betala tillbaka vad

han har fått ut tillämpas 1 och

2 §§ samt 3 kap. 4 § första

stycket. Sexmånadersfristen enligt

1 § skall därvid räknas från

utgången av det räkenskapsår som

efter det att uppsägningen har

gjorts slutar tidigast en månad

eller den längre tid, dock högst

sex månader, som har bestämts i

stadgarna.

Lydelse enligt prop. 1996/97:114

Föreslagen lydelse

5 kap.

1 §

En medlemsbank kan i stadgarna föreskriva att kapital får tillskjutas,

utöver vad som följer av 2 kap. 4 § första stycket 5, genom särskilda

insatser (förlagsinsatser) och att sådana insatser får tillskjutas även av

andra än medlemmar.

Förlagsinsatser får tillskjutas

med högst ett så stort belopp att

summan av gjorda förlagsinsatser

efter tillskottet uppgår till högst

det belopp som svarar mot

summan av andra då inbetalda

insatser än förlagsinsatser i

medlemsbanken.

Förlagsinsatser från andra än

medlemmar får tillskjutas med

högst ett så stort belopp att

summan av sådana insatser efter

tillskottet uppgår till högst

summan av andra då inbetalda

samt genom insatsemission

tillgodoförda insatser än

förlagsinsatser.

.

En förlagsinsats skall alltid fullgöras i pengar.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 kap.

2 §

Vinstutdelning får inte överstiga vad som i den fastställda

balansräkningen och, i fråga om medlemsbank som är moderföretag, i

den fastställda koncernbalansräkningen för det senaste räkenskapsåret

redovisas som bankens eller koncernens fria egna kapital med avdrag för

1. det belopp som enligt lag eller stadgarna skall avsättas till bundet

eget kapital eller, i fråga om bank som är moderföretag, det belopp som

av det fria egna kapitalet i koncernen enligt årsredovisningarna för

företag inom denna skall föras över till det bundna egna kapitalet, och

 2. belopp som annars enligt stadgarna skall användas för något annat

ändamål än utdelning till medlemmarna.

Vinstutdelning som beräknas på

annat sätt än i förhållande till den

omfattning i vilken medlemmarna

deltagit i medlemsbankens

verksamhet eller i övrigt tagit

denna i anspråk, får fastställas till

högst en ränta för år på inbetalda

medlemsinsatser som motsvarar

det av riksbanken fastställda

diskonto som gällde vid

räkenskapsårets utgång med

tillägg av tre procentenheter.

2 a §

Sådant belopp som enligt 2 § kan

bli föremål för vinstutdelning får

överföras till medlemsinsatserna

genom insatsemission.

4 §

Gottgörelser och sådan vinstutdelning som beräknas i förhållande till den

omfattning i vilken någon har deltagit i medlemsbankens verksamhet

eller i övrigt tagit denna i anspråk får lämnas även till andra än

medlemmar.

Även vinstutdelning av det slag

som avses i 2 § andra stycket får

lämnas till innehavare av

förlagsandelar. Därvid gäller inte

den begränsning i fråga om

utdelningens höjd som anges där.

Vinstutdelning som beräknas på

annat sätt än i förhållande till den

omfattning i vilken någon deltagit

i medlemsbankens verksamhet

eller i övrigt tagit den i anspråk

får även lämnas till innehavare av

förlagsandelar och till avgången

medlem i förhållande till

innestående insatser.

10 kap.

3 §

Ett beslut om godkännande av

fusionsavtal är giltigt endast om

det på stämman har biträtts av

samtliga röstberättigade eller har

fattats på två på varandra följande

stämmor och på den senare

stämman biträtts av minst två

tredjedelar av de röstande. I

stadgarna får föreskrivas villkor

som går längre.

Ett beslut om godkännande av

fusionsavtal är giltigt endast om

det på stämman har biträtts av nio

tiondelar av de röstberättigade

eller har fattats på två på varandra

följande stämmor och på den

senare stämman biträtts av minst

två tredjedelar av de röstande. I

stadgarna får föreskrivas villkor

som går längre.

En medlem i en överlåtande medlemsbank, som inte har samtyckt till

fusionen, får säga upp sig till utträde inom den tid och på de villkor som

anges i 7 kap. 15 § tredje stycket.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt

Härigenom föreskrivs att 2 § 8 mom. lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt skall ha följande lydelse.

2 §1

8 mom. Har en kooperativ

förening av vinsten av sin

kooperativa verksamhet lämnat

rabatt eller pristillägg i

förhållande till gjorda köp eller

försäljningar, medges avdrag för

denna utdelning.

8 mom. Har en kooperativ

förening av vinsten av den

kooperativa verksamheten lämnat

rabatt eller pristillägg i

förhållande till gjorda köp eller

försäljningar, medges avdrag för

denna utdelning. Om en förening

har medlemmar som får skattefri

utdelning enligt 3 § 7 mom. första

stycket och det inte är fråga om

endast enstaka sådana

medlemmar, medges föreningen

avdrag med högst ett belopp

motsvarande statslåneräntan vid

utgången av november året före

beskattningsåret minskad med två

procentenheter multiplicerad med

summan av medlemmarnas

omsättning med föreningen.

En kooperativ förening har också rätt till avdrag för utdelning som

lämnas i förhållande till inbetalda insatser enligt lagen (1987:667) om

ekonomiska föreningar. I fråga om andra insatser än förlagsinsatser

medges emellertid inte avdrag till den del det utdelade beloppet tillfaller

någon som enligt 7 § 8 mom. inte är skattskyldig för utdelningen. Avser

denna del av utdelningen högst 10 procent av utdelningen på annat än

förlagsinsatser är dock utdelningen i sin helhet avdragsgill.

Är en ekonomisk förening direkt eller indirekt centralorganisation för

kooperativa föreningar, har centralorganisationen, även om den inte är

kooperativ enligt åttonde-tionde styckena nedan, rätt till avdrag för

utdelning på förlagsinsatser. Är föreningen ett förvaltningsföretag enligt

7 § 8 mom. andra stycket skall det avdragsgilla beloppet minskas med

den del av utdelningen som föranlett frikallelse från skattskyldighet

enligt nämnda stycke.

Avdrag för utdelning skall avse det räkenskapsår som utdelningen

hänför sig till.

Avdrag medges endast om föreningen visar att förutsättningar för

avdrag föreligger. Yrkande om avdrag skall göras på särskild blankett

enligt formulär som Riksskatteverket fastställer.

Sparbank får göra avdrag för bidrag till Sparbankernas säkerhetskassa.

Sparbankernas säkerhetskassa får göra avdrag för utdelning till

sparbankerna.

En ekonomisk förening är i beskattningshänseende att anse såsom

kooperativ, om den är öppen och i sina angelägenheter tillämpar lika

rösträtt.

För att en förening skall anses vara öppen fordras inte bara att den

enligt sina stadgar är berättigad att när som helst anta nya medlemmar,

utan också att den faktiskt visar sig villig att anta till medlem var och en,

som är bosatt inom föreningens verksamhetsområde eller tillhör dess

angivna verksamhetskrets, förbinder sig att följa föreningens stadgar och

beslut och som därjämte skäligen kan antas komma att som medlem

bidra till förverkligandet av föreningens i stadgarna angivna syfte. Den

omständigheten, att styrelsen eller annat föreningsorgan äger rätt att

pröva inträdesansökningarna och avvisa sådana sökande, som inte

besitter nu nämnda kvalifikationer för medlemskap, betar inte föreningen

dess egenskap av öppen. I det fall att en förening säljer till utomstående

kan den som regel inte utan att förlora sin öppna karaktär vägra att motta

som medlem någon som kan visa, att han brukar köpa förnödenheter

genom föreningen. Anser föreningens styrelse emellertid, att

vederbörande köpare på grund av rent personliga förhållanden inte kan

beviljas medlemskap i en stor förening, som säljer till utomstående, är

det omöjligt att i varje fall inskränka försäljningen till personer, som

skulle vara önskvärda som medlemmar så bör föreningen för att anses

såsom öppen ha skyldighet att i ekonomiskt hänseende jämställa honom

med medlem, det vill säga ge honom samma återbäring på köpta varor

som medlem erhåller.

Kooperativa föreningars centralorganisationer är att anse såsom öppna,

även om inträde beviljas blott sådana lokala föreningar, som fyller av

centralorganisationen uppställda krav på stadgar, skötsel och ekonomisk

soliditet, och även om endast ett enda företag inom varje område antas

såsom medlem. Vad angår kravet på lika rösträtt så berövas en

centralorganisation inte dess kooperativa karaktär, om rösträtten bland

dess förstahandsmedlemmar, föreningarna, utövas efter föreningarnas

medlemsantal.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998 och tillämpas på utdelning

som lämnas efter ikraftträdandet.

3 Ärendet och dess beredning

Den 13 april 1994 biföll riksdagen näringsutskottets hemställan om ett

uttalande till regeringen om att de kooperativa företagen skall behandlas

likvärdigt med andra företag (bet. 1993/94:NU15, rskr. 1993/94:222).

Regeringen beslutade i december 1994 att tillkalla en särskild utredare

med uppgift att utreda om de kooperativa företagsformerna är

missgynnade i jämförelse med andra företagsformer och, om så är fallet,

föreslå de ändringar i lagar och andra författningar som behövs för att

uppnå likvärdighet mellan olika företagsformer. Uppdraget redovisades i

februari 1996 i betänkandet Attityder och lagstiftning i samverkan (SOU

1996:31). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. De

lagförslag som läggs fram i betänkandet finns i bilaga 2. Betänkandet har

remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3.

En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i detta

lagstiftningsärende (dnr In96/471).

HSB Riksförbund har i en skrivelse till regeringen den 25 januari 1996

framfört att en viss anpassning av lagen (1987:667) om ekonomiska för-

eningar kan behövas, eftersom det är oklart om all kooperativ verksamhet

kan ske genom ett dotterföretag som ägs gemensamt av kooperativa före-

tag. Förbundet har i sitt remissyttrande begärt att en särskild utredare

skall tillkallas för att se över denna fråga. Mot bakgrund härav har en

särskild analys genomförts av de problem som aktualiserats i skrivelsen.

Analysen har redovisats i en promemoria (dnr In96/2966). Med

anledning av de förslag som presenterades i promemorian har

Inrikesdepartementet hållit ett remissmöte den 14 januari 1997. Vad som

härvid framkommit redovisas i ett protokoll från mötet. Promemorian

och protokollet finns tillgängliga i Inrikesdepartementet.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 24 april 1997 att inhämta Lagrådets yttrande

över de lagförslag som finns i bilaga 4.

Lagrådets yttrande finns i bilaga 5.

Regeringen har följt Lagrådets förslag. I propositionens lagförslag har

också vissa redaktionella ändringar gjorts.

4 Allmänna överväganden

Bakgrund

Bland de kooperativa företagen har under en följd av år gjorts gällande

att den kooperativa företagsformen är missgynnad i förhållande till

framför allt aktiebolagen. Frågan har därför behandlats i Kooperativa

rådet (I1983:G) vid ett antal tillfällen. De lagstiftningsområden som

därvid särskilt har pekats ut är konkurrenslagstiftningen och

skattelagstiftningen men även kreditmarknadslagstiftningen. Ett

förhållande som även har framhållits är att ekonomiska föreningar och

andra kooperativa företag som samverkar i en federation inte betraktas

som en ekonomisk enhet i konkurrensrättslig mening.

Den samlade kooperationen har även i andra sammanhang framfört att

den allmänt är förbisedd och missgynnad av myndigheter och

näringslivsfrämjande organisationer.

Riksdagen behandlade under våren 1994 de kooperativa företagens

ställning i förhållande till övriga företagsformer vid två tillfällen.

Näringsutskottet uttalade (bet. 1993/94:NU15) att det var helt

oacceptabelt om statsmakterna genom utformning av regelsystem som

missgynnar den kooperativa företagsformen åstadkommer en styrning

bort från denna företagsform. Utskottet föreslog att riksdagen genom ett

uttalande till regeringen skulle klarlägga att de kooperativa företagen

skall behandlas likvärdigt med andra företag. Riksdagen beslutade i

enlighet med utskottets förslag.

Företagskooperativa utredningen tillkallades av regeringen för att

undersöka om de kooperativa företagsformerna är missgynnade i

jämförelse med andra företagsformer (dir. 1994:149).

Utredningen har i betänkandet Attityder och lagstiftning i samverkan

(SOU 1996:31) gett bilden av att kooperationen i huvudsak har samma

arbetsvillkor som andra företagsformer. En del regler är dock inte

anpassade till de särskilda förhållanden som är förknippade med

kooperativt företagande. Utredningen konstaterar vidare att

kooperationen diskrimineras indirekt genom negativa attityder.

Kunskapen om det kooperativa företagandet är på många håll i samhället

låg. Enligt utredningen har de kooperativa företagen själva och deras

intresseorganisationer ett ansvar för att sprida kunskaper om sina idéer

till allmänheten och myndigheter.

Utredningen har även analyserat kooperationens förhållande till

konkurrenslagen. Den har därutöver uppmärksammat vissa problem vad

gäller de kooperativa företagens organisation, kapitalförsörjning och

beskattning.

Den kooperativa verksamheten

Kooperationen utgör en värdefull sektor i svenskt näringsliv. Dess

omsättning i relation till BNP beräknas vara åtta procent. Den

kooperativa omsättningen i relation till den privata konsumtionen

beräknas vara 14 procent.

De verksamhetsgrenar av den svenska kooperationen som är mest

omfattande är konsumentkooperationen inom dagligvaruhandeln,

lantbrukskooperationen och bostadskooperationen. Det finns även

kooperativ verksamhet med annan inriktning, t.ex. organisationer för

sparande och krediter liksom olika producentkooperativa verksamheter

inom bl.a. åkerinäringen. Arbetskooperativ är en typ av företag som

under senare år, liksom under tidigare perioder av hög arbetslöshet, har

rönt ökat intresse.

Under det senaste decenniet har nya kooperativa företag bildats

framför allt inom områden som traditionellt räknas till den offentliga

sektorn. Exempel på detta är kooperativ inom barnomsorg, äldreomsorg,

tandvård, hälso- och sjukvård samt grundskola. Inom den privata sektorn

växer det fram nya branscher, som t.ex. tjänsteföretag, service, turism,

energi och miljö, där den kooperativa företagsformen blir allt mer vanlig.

Det är obestridligt att intresset för nykooperativa lösningar nu växer

inom områden där det tidigare inte har funnits några kooperativa

traditioner. De nya kooperativa företagen bidrar i många fall till

kvalitativ förnyelse inom såväl offentlig som privat sektor. Den

kooperativa företagsformen betraktas av allt fler som en modern

funktionell lösning.

Den nya kooperationen ger i dag goda möjligheter till sysselsättning

och nya arbetstillfällen. I många fall etableras dessa företag med stöd

från lokala kooperativa utvecklingscentrum (LKU) som finns i flertalet

län. Etableringen av LKU har haft en stor betydelse för framväxten av

kooperativa företag. Regeringen har nyligen beslutat om extra stöd till

LKU om sammanlagt tre miljoner kronor, vilket innebär en

resursförstärkning med nära 50 procent under år 1997.

I prop. 1995/96:222 Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten till år

2000, m.m. föreslog regeringen bl.a. inrättande av ett särskilt treårigt

program för småföretagarutveckling, förnyelse och tillväxt. Regeringen

aviserade också en bred samverkan i länen för att åstadkomma en

effektiv tillväxtorienterad näringspolitik. I ett uppdrag som regeringen

har lämnat till landshövdingarna om åtgärder för att förbättra

sysselsättningen ingår det kooperativa företagandet som ett viktigt

område.

Regeringen anser att kooperativa företag kan vara en lämplig form för

grupper som är ovana vid företagande. Även grupper som annars kan ha

svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden kan ofta finna

företagsformen lämplig. Ett särskilt projekt drivs med stöd från

Allmänna arvsfonden med inriktning på att uppmuntra ungdomar i

gymnasieskolor att starta kooperativa småföretag inom ramen för sin

utbildning.

I ett delbetänkande från Ungdomspolitiska kommittén Ungdomar och

arbete (SOU 1997:40) som lämnades den 7 mars 1997 föreslås en

satsning på att öka kunskapen om den kooperativa företagsformen.

Inriktningen bör enligt kommitténs förslag vara att dels öka kunskapen

om den kooperativa företagsformen inom de myndigheter och andra

offentliga organ som har till uppgift att stödja nyföretagande, dels utöka

utbudet avseende konkret rådgivning till nykooperativt företagande.

Regeringen instämmer i att insatser bör göras för att förbättra

myndigheters och allmänhetens kännedom om kooperativt företagande.

Regeringen har därför i vårpropositionen föreslagit en extra satsning med

tio miljoner kronor på information om den kooperativa företagsformen.

Statskontoret har utifrån detta fått i uppdrag att utreda stödet till

kooperativ utveckling, samt att föreslå åtgärder för att öka kunskapen om

den kooperativa företagsformen bland de myndigheter och andra organ

som har till uppgift att stödja nyföretagande.

Regeringen har dessutom den 17 april 1997 beslutat att tillsätta en

arbetsgrupp för att utreda vissa frågor på konkurrenslagens område.

Arbetsgruppen skall bl.a. utreda frågan om konkurrenslagens utformning

vad gäller samverkan mellan små företag. I uppdraget pekas särskilt på

behovet av att belysa frågan om konkurrensneutralitet mellan olika

företagsformer.

Den kooperativa särarten

Regeringen utgår vid bedömningen av vad som utgör den kooperativa

företagsformen från de kooperativa principerna som stadfästes av den

Internationella Kooperativa Alliansen (IKA) första gången 1937.

Principerna, som har en normerande funktion och som förnyades av

IKA:s kongress i Manchester 1995 är:

1) frivilligt och öppet medlemskap,

2) demokratisk medlemskontroll,

3) medlemmarnas ekonomiska deltagande,

4) självständighet och oberoende,

5) utbildning, praktik och information,

6) samarbete mellan kooperativa föreningar,

7) samhällshänsyn.

De kooperativa principerna ger uttryck för kooperationens suveränitet,

lokala förankring och ansvar. Kooperationen har nyligen blivit belyst i en

studie som utförts av Kooperativa institutet (KOOPI) på uppdrag av

Demokratiutvecklingskommittén. Studien är publicerad i bilagan till

utredningens slutbetänkande På medborgarnas villkor (SOU 1996:162).

Den belyser även utvecklingen inom den s.k. nykooperationen. Det är en

vedertagen princip att det i första hand är en organisations egna

medlemmar som avgör om, och i vilken utsträckning de kooperativa

principerna skall tillämpas på verksamheten. Statens intresse i denna del

inskränker sig till de delar som har legal betydelse i t.ex. skatte- eller

konkurrenshänseenden.

Det kan i detta sammanhang nämnas att regeringen avser att utveckla

Kooperativa rådet i riktning mot en tydligare uppgift att bidra till

utveckling av kooperativ företagsamhet. En viktig uppgift för rådet bör

vara att bidra till att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten

genom att underlätta kooperativt nyföretagande. Härutöver bör även

frågor om forskning om kooperation samt en bevakning av

företagsformens ställning i relation till andra företagsformer kontinuerligt

uppmärksammas.

De kooperativa företagens ställning bör stärkas

I dag behövs nya företag, såväl för utveckling av ny produktion som

förädling av redan existerande verksamheter. Genomgripande

strukturella förändringar har under senare år ändrat villkoren för

företagandet. Den tekniska utvecklingen, särskilt informationsteknikens

genombrott, har lett till en omfattande förnyelse av produkter och

tjänster.

Den höga arbetslösheten är inte endast konjunkturberoende utan även

ett resultat av näringslivets strukturella omvandling. Många fysiskt

krävande arbeten har fallit bort. I stället ökar efterfrågan på specialister

och andra högt kvalificerade personer.

Kooperationen bör ha goda möjligheter att i den strukturomvandling

som pågår finna nya former för sin verksamhet och även bidra till att det

skapas ny sysselsättning. Det finns skäl att tro att kooperativt företagande

kan bli en ny närings- och sysselsättningspolitisk kraft. Det finns också

skäl att tro att den kooperativa företagsformen är särskilt lämpad för att

väcka intresse hos människor för att starta företag.

Den kooperativa företagsformen ger en möjlighet att bedriva

näringsverksamhet på en demokratisk grund. En verksamhet där alla

delägare har lika möjlighet att påverka företagets utveckling bör ha en

betydande utvecklingspotential. Det kooperativa alternativet kan av detta

skäl vara mycket tilltalande för den som anser att traditionellt

företagande är förknippat med alltför stora personliga risker.

Mot bakgrund av detta anser regeringen att det är av vikt att insatser

görs för att förbättra allmänhetens kännedom om kooperativt

företagande. Ett sätt att åstadkomma detta är att i regleringsbrev

tydliggöra för myndigheter att alla företagsformer skall få en en likvärdig

behandlig, vilket är särskilt viktigt för myndigheter vars verksamhet

riktar sig till företag eller till personer som önskar starta företag.

Regeringen vill samtidigt betona att de kooperativa företagen och deras

intresseorganisationer själva har ett stort ansvar för att sprida kunskap

och information om kooperativt företagande.

Regeringen anser att det är viktigt att den kooperativa företagsformen

har samma förutsättningar och möjligheter att verka som andra

företagsformer. Den skillnad som finns mellan kooperativa företag och

andra företagsformer medför att en total likställdhet aldrig kan uppnås. I

så fall skulle den kooperativa särarten inte kunna bibehållas. Det är

emellertid av stor vikt att de kooperativa företagen ges likvärdiga

arbetsvillkor med andra företag. Regeringen lägger därför fram förslag

som avser att stärka de kooperativa företagens ställning. Förslagen avser

organisatoriska frågor och kapitalförsörjning. Med den utformning som

regeringens förslag ges rubbas inte de förutsättningar som annan

lagstiftning bygger på, bl.a. konkurrenslagen

5 Organisatoriska frågor

5.1 Kooperativ verksamhet genom dotterföretag

Regeringens förslag: En ekonomisk förening skall kunna bedriva

hela sin verksamhet i ett av föreningen helägt dotterföretag.

 Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens

förslag. Utredningen har dessutom föreslagit att en ekonomisk förening

skall få ha till ändamål att främja medlemmarnas kooperativa deltagande

i en eller flera andra ekonomiska föreningar, om föreningens tillgångar

uteslutande eller så gott som uteslutande består av andelar i de andra

ekonomiska föreningarna. Vidare har utredningen föreslagit att det i

kommunalskattelagen (1928:370) skall tas in en bestämmelse om att

uttagsbeskattning inte skall ske under vissa förutsättningar i det fall en

ekonomisk förening som insatskapital i en annan ekonomisk förening

tillskjuter tillgångar.

Remissinstansernas synpunkter: Nästan samtliga remissinstanser

som har yttrat sig har tillstyrkt förslaget. HSB Riksförbund anser att

förslaget missgynnar dess organisatoriska uppbyggnad och föreslår att

kooperativ verksamhet även skall få bedrivas i bolag som ägs av flera

ekonomiska föreningar. HSB begär att en särskild utredare tillkallas utan

fördröjning för ytterligare utredning. Konkurrensverket anser att en

analys av effekterna för konkurrenslagens tillämplighet av förslaget

saknas och att frågorna måste utredas och analyseras närmare innan

eventuella lagändringar sker. Lantbrukarnas Riksförbund (LRF) och

Skogsägarnas Riksförbund föreslår att dotterbolag skall få ägas av flera

föreningar tillsammans.

Skälen för regeringens förslag: Ett kooperativt företag är en

företagsform där de som nyttjar organisationen också äger och

finansierar denna samt tillgodogör sig resultatet av organisationens

verksamhet i förhållande till vars och ens deltagande. Ett sådant företag

kan arbeta som en ekonomisk förening, ett aktiebolag eller ett

handelsbolag. Det är associationsformen som ger den juridiska ramen

inom vilken olika företag arbetar. Associationsformen ekonomisk

förening har konstruerats för att vara lämplig för kooperativa företag. Det

förekommer dock att kooperativa företag är organiserade som aktiebolag

och handelsbolag.

Förutom lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen)

reglerar även lagen (1995:1570) om medlemsbanker verksamhet som

bedrivs i en ekonomisk förening. Sistnämnda lag som ersatte

föreningsbankslagen (1987:620) ger en ekonomisk förening möjlighet att

bedriva bankverksamhet. Den nya lagen bygger i stora delar på

föreningsbankslagen som i sin tur var uppbyggd med föreningslagen som

förebild. De skillnader som föreligger mellan föreningslagen och lagen

om medlemsbanker har sin grund i de särskilda skyddsintressen som

måste beaktas beträffande bankverksamhet.

Regeringen har under våren lämnat en proposition till riksdagen (prop.

1996/97:114) i vilken föreslås att tillståndspliktig

finansieringsverksamhet som inte innefattar bankrörelse även skall få

bedrivas av ekonomiska föreningar, s.k. kreditmarknadsföreningar.

Förslagen föreslås träda i kraft den 1 juli 1997.

Enligt föreningslagen skall en ekonomisk förening ha kooperativ

karaktär, dvs. den skall ha till ändamål att främja medlemmarnas

ekonomiska intressen genom ekonomisk verksamhet i vilken

medlemmarna deltar som konsumenter eller andra förbrukare, som

leverantörer eller med egen arbetsinsats eller genom att begagna

föreningens tjänster eller på annat liknande sätt (samhandel). En förening

som har till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen

genom ekonomisk verksamhet som inte är kooperativ kan inte registreras

som juridisk person, om inte annat följer av särskild lag. En ekonomisk

förening kan även bedriva kooperativ verksamhet i dotterföretag och är

under sådana förhållanden moderföretag i en koncern. Bildandet av en

koncern har ofta affärsmässiga och finansiella skäl och medför inte att

företagsgruppen som sådan förlorar sin kooperativa karaktär. Det

avgörande är att medlemmarna äger föreningen, och därmed indirekt dess

dotterföretag, och att ägandet utövas på det sätt som anges i 1 kap. 1 §

föreningslagen.

I samband med lagstiftning om en ny organisation för

landshypoteksföreningarna (prop. 1993/94:216) aktualiserades frågan om

det var möjligt för en ekonomisk förening att med bibehållande av sin

kooperativa karaktär låta verksamheten till huvudsaklig del utövas

genom ett helägt dotterbolag. I förevarande fall konstaterades att oavsett

om en del av verksamheten skulle bedrivas i ett aktiebolag fick

landshypoteksföreningens kooperativa karaktär anses vara av sådan art

att den skulle kunna registreras som ekonomisk förening. I förarbetena

till föreningslagen har denna fråga inte närmare berörts. Det är även i dag

oklart om en moderförening kan bedriva hela sin kooperativa verksamhet

i ett dotterföretag och samtidigt behålla sin rättsliga status som

ekonomisk förening.

Ett grundläggande krav för registrering som ekonomisk förening är att

föreningen bedriver kooperativ verksamhet enligt de principer som anges

i 1 kap. 1 § föreningslagen. Med kooperativ verksamhet avses den

verksamhet som påverkar de samhandelsbetingelser som det kooperativa

företaget kan erbjuda sina medlemmar. Verksamheten kan utgöras av

t.ex. medlemmarnas leveranser av produkter till föreningen och dess

förädling och vidareförsäljning i anslutning härtill samt av föreningens

tillhandahållande av förnödenheter och tjänster för medlemmarnas

produktion (s.k. basverksamhet). Inköp från andra än medlemmarna av

produkter som är nödvändiga för föreningens verksamhet eller som ingår

i förädling och vidareförsäljning kan vara att anse som kooperativ

verksamhet. Medlemmarnas produkter bör dock utgöra en väsentlig del

av de produkter som säljs. Därutöver kan verksamhet som syftar till

utveckling av nya produkter och samordning av olika verksamheter med

basverksamheten anses utgöra kooperativ verksamhet. Oavsett vilken typ

av verksamhet som bedrivs måste basverksamheten utgöra den

huvudsakliga verksamheten.

På senare år har det vuxit fram ett behov av att organisera kooperativ

verksamhet i nya strukturer där bl.a. ägandet och verksamheten skiljs åt i

olika juridiska personer. Omstrukturering har skett eller pågår i flera av

de kooperativa branscherna. Orsaken till detta är bl.a. olika statliga

avregleringar, ett ökat konkurrenstryck, behov av en mer effektiv

verksamhet och Sveriges medlemskap i EU. Denna utveckling samt det

förhållandet att det är oklart om en förening kan bedriva hela sin

kooperativa verksamhet i ett dotterföretag utan att förlora sin rättsliga

status som ekonomisk förening medför att en viss anpassning av

föreningslagen bör övervägas. Enligt regeringens mening bör det vara

möjligt för en ekonomisk förening att ha en organisation där ägandet och

den kooperativa verksamheten kan läggas i olika juridiska personer utan

att föreningen förlorar sin rättsliga status som ekonomisk förening.

Regeringen föreslår därför att en förening som bedriver hela sin

kooperativa verksamhet i ett dotterföretag skall kunna registreras som

ekonomisk förening. Villkoret för detta bör vara att verksamheten

bedrivs i ett dotterföretag som ägs i sin helhet av moderföreningen.

Härigenom garanteras såväl moderföreningens som dess medlemmars

inflytande över verksamheten och att endast moderföreningen tillförs de

vinster som uppkommer i dotterföretaget. Avsikten är att medlemmarna i

moderföreningen även fortsättningsvis skall utöva sitt ägande enligt de

kooperativa principer som anges i 1 kap. 1 § föreningslagen.

Utformningen av förslaget medför att de förutsättningar som annan

lagstiftning bygger på inte rubbas, t.ex. konkurrenslagen.

Medlemsfrämjande föreningar m.m.

Utredningen har föreslagit att s.k. medlemsfrämjande föreningar skall få

registreras som ekonomiska föreningar. I anslutning till detta förslag har

utredningen föreslagit att en bestämmelse om att uttagsbeskattning av

ekonomiska föreningar inte skall ske under vissa förutsättningar, skall tas

in i kommunalskattelagen. Bakgrunden till förslagen är att utredningen

anser att lagstiftningen inte bör uppställa hinder för en utveckling där

medlemmarnas ägande och den medlemsfrämjande verksamheten

organiseras i en ekonomisk förening och den kooperativa verksamheten

utövas genom en eller flera andra ekonomiska föreningar. Därutöver har

HSB Riksförbund, som tidigare redogjorts för, gjort gällande att en viss

anpassning av föreningslagen kan behövas, eftersom det är oklart om all

kooperativ verksamhet kan ske genom ett dotterföretag som ägs

gemensamt av flera kooperativa företag. En särskild analys har gjorts

med anledning av förbundets skrivelse. Regeringen anser att det i dag

inte finns skäl för att utvidga förutsättningarna för registrering som

ekonomisk förening mer än vad som vi redogjort för tidigare. Frågan

kommer eventuellt att tas upp till vidare diskussion i Kooperativa rådet.

5.2 Fusion

Regeringens förslag: Beslut om fusion mellan ekonomiska föreningar

skall kunna fattas om mer än nio tiondelar av medlemmarna biträder

beslutet.

Utredningens förslag: Överstämmer i huvudsak med regeringens

förslag. Utredningen har dessutom föreslagit att ett beslut om fusion skall

få fattas med enkel majoritet på två på varandra följande

föreningsstämmor.

Remissinstansernas synpunkter: Så gott som samtliga

remissinstanser som har yttrat sig över förslaget är positiva.

Handelshögskolan i Stockholm anser att ett bibehållande av nuvarande

fusionsregler innebär en diskriminering av medlemsmajoriteten och är

därför positiv till förslaget. Uppsala universitet avstyrker förslaget och

anför bl.a. att ett fusionsbeslut kan vara ett allvarligt ingrepp i

medlemmarnas rättsställning. Det finns därför ingen anledning till att

fusioner skall kunna genomföras lättare enligt föreningslagen än enligt

aktiebolagslagen. Skogsägarnas Riksförbund anför att förslaget om enkel

majoritet vid beslut på två på varandra följande stämmor eventuellt bör

skärpas.

Skälen för regeringens förslag: Enligt gällande bestämmelser är ett

beslut om fusion giltigt endast om det har biträtts av samtliga

röstberättigade eller om det har fattats på två på varandra följande

föreningsstämmor och på den senare stämman har biträtts av minst två

tredjedelar av de röstande. I stadgarna för en ekonomisk förening får

föreskrivas villkor som går längre. Föreningslagens bestämmelser om

fusion har utformats för att skydda såväl borgenärerna i den överlåtande

föreningen som den eventuella minoritet av medlemmar i denna som

motsätter sig en fusion. Skyddet för medlemmarna har sin grund i att en

förenings upplösning genom fusion är av sådan betydelse för dem att

frågan grundligt bör övervägas och diskuteras (prop. 1986/87:7).

Principen en medlem en röst tillämpas i mycket stor utsträckning

inom den svenska kooperationen. Detta medför att kravet på enhällighet

vid första stämman för att ett beslut om fusion redan då skall kunna

fattas, innebär att det är tillräckligt att en enda av de röstberättigade inte

röstar för förslaget för att en andra stämma skall behöva hållas. De

ekonomiska intressen som en majoritet anser att fusionen främjar kan

under sådana förhållanden inte förverkligas. Mot bakgrund av det behov

av omstrukturering som föreligger i vissa kooperativa branscher anser

regeringen att det är rimligt att något sänka majoritetskravet på första

stämman. Eftersom en fusion är en ingripande händelse för

medlemmarna och det är viktigt att deras rättsställning inte rubbas bör

kravet endast sänkas till en nivå där det framstår som så gott som

uteslutet att en andra stämma skulle fatta ett annat beslut. En rimlig

avvägning är att sätta gränsen vid den nivå där det i andra sammanhang i

föreningslagen har ansetts att behovet av minoritetsskydd är så starkt att

det bör beaktas. Ett exempel på detta är bestämmelsen i 7 kap. 5 §

föreningslagen enligt vilken en minoritet av minst en tiondel av samtliga

röstberättigade kan tvinga fram en extra föreningsstämma. Regeringen

föreslår därför att beslut om fusion mellan ekonomiska föreningar skall

kunna fattas om mer än nio tiondelar av medlemmarna biträder beslutet.

Den föreslagna ändringen föreslås även genomföras i lagen (1995:1570)

om medlemsbanker.

Utredningen har föreslagit att en fusion även skall kunna genomföras

om beslutet fattas med enkel majoritet vid två på varandra följande

stämmor dvs. att det nuvarande kravet på två tredjedelsmajoritet på andra

stämman slopas. Som vi har anfört tidigare är en fusion en ingripande

åtgärd. Det bör därför uppställas sådana majoritetsregler vid beslut om

fusion att de enskilda medlemmarnas rättsställning inte rubbas. Att en

medlem som inte har samtyckt till fusion har rätt till s.k. särskilt utträde

och att därvid återfå sina inbetalda medlemsinsatser medför inte att

behovet av kvalificerad majoritet minskar. Regeringen anser därför att

kravet på att beslutet vid en andra stämma skall biträdas av minst två

tredjedelar av de röstande inte skall sänkas.

6 Kapitalförsörjning

6.1 Bakgrund

Föreningslagen bygger på principen att det är medlemmarna själva som

skall finansiera den kooperativa verksamheten. En ekonomisk förening

skall således i huvudsak vara självförsörjande. Kapitalbildningen i en

förening kan ske genom kapitaltillskott i form av medlemsinsatser och

förlagsinsatser samt genom att vinstmedel hålls kvar i föreningen och där

bildar fritt eller bundet eget kapital. Härutöver kan även medlemslån

förekomma. I den mån föreningen tar ut medlemsavgifter kan dessa

ibland komma att fonderas och på så sätt bidra till kapitalbildningen.

Medlemsavgifter är dock tänkta att förbrukas i verksamheten.

Medlemsinsatser, som kan vara obligatoriska och frivilliga, hör till

föreningens bundna egna kapital. Insatserna skall i första hand ge

föreningen möjlighet att genomföra nödvändiga investeringar och att

uppfylla stadgeenlig verksamhet. Med förlagsinsatser avses särskilda

kapitalinsatser som får tillskjutas av såväl medlemmar som andra.

Förlagsinsatserna är förenade med vissa rättigheter. Insatserna får tidigast

lösas ut fem år efter tillskottet och tillhör föreningens bundna kapital.

Syftet med förlagsinsatser är främst att möjliggöra för en ekonomisk

förening att få tillgång till riskbärande kapital.

Till skillnad från vad som normalt gäller för övriga företagsformer har

en ekonomisk förening inte något eget vinstsyfte. I stället syftar

verksamheten till att, genom medlemmarnas deltagande, skapa en fördel i

medlemmarnas egna verksamheter. Ur medlemmarnas synvinkel är det

således av intresse att inte mer kapital än nödvändigt stannar kvar i

föreningen. Mot detta står föreningens intresse av att konsolidera och

eventuellt utvidga verksamheten samt borgenärernas intresse av att få

sina fordringar täckta. För att inte äventyra föreningens förmåga att

fullgöra sina förpliktelser har det i föreningslagen ställts upp tvingande

regler vad gäller möjligheten att dela ut överskottet av föreningens

verksamhet, t.ex. avsättning till reservfond och begränsning av

insatsutdelning.

De ekonomiska föreningarna har tidigare getts en möjlighet att ge ut

förlagsinsatser och att minska kapitalkostnaderna genom en avdragsrätt

för insatsutdelning (prop. 1983/84:84). Enligt utredningen har dessa

åtgärder inte varit tillräckliga för att ge de ekonomiska föreningarna den

kapitalanskaffningsförmåga som på lång sikt är nödvändig för att

utveckla verksamheten.

Mot bakgrund av vad som anförts tidigare (avsnitt 4) anser regeringen

att det är viktigt att främja kooperationens tillväxt. För att möjliggöra en

sådan tillväxt föreligger i dag, som utredningen konstaterat, ett behov av

att förbättra den ekonomiska föreningens försörjning av kapital. Gällande

regler kan försvåra för en förening att balansera behovet av att kvarhålla

vinstmedel för nödvändiga investeringar mot medlemmarnas krav på

direkt avkastning på deras eget engagemang. För att behålla det

kooperativa företagets självständighet bör ökade möjligheter till

kapitalanskaffning i första hand riktas mot medlemmarna. Det föreligger

således ett behov av att förbättra den ekonomiska föreningens

möjligheter till självfinansiering. Regeringen lägger av dessa skäl i det

följande fram förslag till sådana ändringar i föreningslagen som kan

underlätta den ekonomiska föreningens kapitalförsörjning. Lagen

(1995:1570) om medlemsbanker är i stora delar uppbyggd som

föreningslagen. Det är därför lämpligt att införa motsvarande

bestämmelser i denna lag. Vad som fortsättningsvis sägs gäller således i

motsvarande mån för medlemsbanker. Regeringen föreslår även att vissa

skyddsregler för kapitaltäckning införs för medlemsbanker och

kreditmarknadsföreningar.

6.2 Insatsemission

Regeringens förslag: Belopp som kan bli föremål för vinstutdelning

får föras över till medlemsinsatser, s.k. insatsemission.

Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens.

Utredningen har dessutom föreslagit att beteckningen grundinsats införs

på den insats medlemmen enligt stadgarna är skyldig att delta med,

beteckningen överinsats för frivilliga insatser och beteckningen

emissionsinsats för kapital som tillförs medlem genom insatsemission.

Remissinstansernas synpunkter: De remissinstanser som yttrat sig

över förslaget har antingen tillstyrkt förslaget eller inte haft någon

erinran. Uppsala universitet anför dock att systemet med

insatsemissioner kan komma att urholka de ekonomiska föreningarnas

kapitalbas i större utsträckning än i dag. Handelshögskolan i Stockholm

anför att förslaget kan bidra till att underlätta de kooperativa företagens

kapitalförsörjning.

Skälen för regeringens förslag: Enligt nuvarande bestämmelser har

en medlem vid avgång ur en ekonomisk förening endast rätt att få ut

inbetalda insatser och andel i beslutad överskottsutdelning. Någon rätt till

andel i föreningens fria egna kapital finns inte. Det ligger således i den

enskilde medlemmens intresse att överskottet av verksamheten inte

kvarstår i föreningen. Som vi anfört tidigare föreligger ett behov av att

förbättra den ekonomiska föreningens möjligheter till självfinansiering.

En åtgärd för att uppnå detta är att göra det mer attraktivt för

medlemmarna att låta föreningens överskott kvarstå i föreningen.

Regeringen föreslår därför att det i föreningslagen införs en möjlighet att

genom s.k. insatsemission omvandla föreningens fria egna kapital till

individuellt insatskapital. En insatsemission innebär att ett belopp

tillgodoförs medlemmens insatskapital. Beloppet bör enligt regeringens

mening behandlas som den insats medlemmen enligt stadgarna varit

skyldig att delta med i föreningen. Det fria egna kapitalet tillförs således

genom beslut om insatsemission medlemmen men binds samtidigt i

föreningen till den tidpunkt då medlemmen har rätt att få ut sin insats.

Eftersom en genom insatsemission tillgodoförd insats skall behandlas

som de obligatoriska insatserna medför en insatsemission att en sådan

insats betalas ut till medlemmen när han lämnar föreningen. Av det skälet

bör enligt regeringens mening möjligheten till insatsemission begränsas

till sådant eget kapital som enligt gällande regler kan bli föremål för

vinstutdelning dvs. utdelningsbara medel. Av en förenings stadgar bör

det, liksom vad som gäller för förlagsinsatser, framgå om

insatsemissioner får förekomma och vad som skall gälla för dessa.

Det är inte meningen att det skall vara svårare för föreningen att

gentemot medlemmarna motivera och fatta beslut om kapitaluppbyggnad

genom en insatsemission än vad som i dag gäller i fråga om

vinstutdelning. Beslut om att insatsemission skall ske bör därför kunna

fattas i samma ordning som gäller för överskottsutdelning eller

uppbyggnad av fritt eget kapital, dvs. med absolut majoritet. Medlemmen

beskattas enligt generella bestämmelser först när beloppet i fråga betalas

ut.

Förslaget om insatsemission medför att kapitalet i en förening

framdeles kan tillskjutas genom medlemsinsatser (obligatoriska och

frivilliga) och förlagsinsatser samt tillföras genom insatsemission. I syfte

att göra en större åtskillnad mellan de olika slagen av insatser har

utredningen föreslagit att beteckningen grundinsats skall användas för

sådana insatser som medlemmarna enligt stadgarna är skyldig att delta

med, beteckningen överinsats för frivilliga insatser och beteckningen

emissionsinsats på det belopp som har tillförts medlemmen genom

insatsemission. I föreningslagen finns i dag beteckningen medlemsinsats

och förlagsinsats. Regeringen anser inte att det finns något skäl att införa

två nya beteckningar för medlemsinsatser. Vad gäller kapital som har

tillförts medlemmens insatskapital genom insatsemission så skall detta

behandlas, som tidigare har anförts, som obligatoriska medlemsinsatser.

Någon särskild beteckning behöver därför inte införas.

6.3 Förlagsinsatser

Regeringens förslag: Begränsningen av storleken av medlemmarnas

förlagsinsatser slopas. Förlagsinsatser från andra än medlemmarna får

vid tillskottet uppgå till högst summan av andra medlemsinsatser än

förlagsinsatser samt genom insatsemission tillgodoförda insatser.

Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

Utredningen har dessutom föreslagit att en förening får besluta att

förlagsinsatser förfaller till betalning vid viss tidpunkt utan uppsägning

och att en ekonomisk förening skall få registrera förlagsinsatser hos

Värdepapperscentralen.

Remissinstansernas synpunkter: De remissinstanser som yttrat sig är

positiva till förslaget. Handelshögskolan i Stockholm anser att förslaget

innebär en förbättring inom kapitalförsörjningsområdet. Värdepappers-

centralen VPC Aktiebolag (VPC) konstaterar att förlagsinsatser väl kan

lämpa sig för registrering samt betonar vikten av att perioden mellan

beslut och ikraftträdande inte är alltför begränsad eftersom VPC i dag

inte omedelbart kan registrera förlagsinsatser.

Skälen för regeringens förslag: Kapitaltillskott till en ekonomisk

förening kan, som vi har redogjort för tidigare, utöver de obligatoriska

medlemsinsatserna i dag göras i form av frivilliga medlemsinsatser och

förlagsinsatser. Förlagsinsatser infördes som finansieringsform bl.a. för

att öppna en möjlighet att tillföra föreningen riskkapital från andra än

medlemmarna. Insatserna intar en mellanställning mellan

medlemskapitalet och det lånade kapitalet. För att förhindra att alltför

stor del av föreningens eget kapital utgörs av kapital från andra än

medlemmar infördes en begränsning av storleken av insatsernas

sammanlagda belopp. Förlagsinsatser får således tillskjutas med högst ett

så stort belopp att summan av dessa insatser inte överstiger summan av

andra då inbetalade insatser än förlagsinsatser. Begränsningen

motiverades med att medlemsinflytandet skulle komma att minska om

det externa kapitalet tilläts bli alltför stort i förhållande till

medlemmarnas kapitalinsatser (prop. 1983/84:84 s. 46f). Med

förlagsinsatser är förenade vissa rättigheter, förlagsandelar. En

innehavare av en förlagsandel har inte rösträtt på föreningsstämman och

inte heller rätt till styrelserepresentation. Emellertid föreligger rätt att

klandra föreningsstämmobeslut.

Som tidigare konstaterats har införandet av förlagsinsatser och

avdragsrätt för insatsränta inte varit tillräckligt för att ge de ekonomiska

föreningarna erforderligt kapital för att utveckla verksamheten. De

ekonomiska föreningarnas möjligheter till självfinansiering bör därför

förbättras. Som tidigare anförts bör sådana åtgärder främst riktas mot

föreningens medlemmar. Regeringen anser härvid att förlagsinsatser är

ett bra finansieringsinstrument när en ekonomisk förening vänder sig till

sina medlemmar för att erhålla nytt kapital.

Genom att erbjuda förlagsandelar med marknadsmässig avkastning

förbättras förutsättningarna för föreningen att få tillgång till kapital för

såväl investeringar som innebär ett högt risktagande som stora

investeringar. Begränsningen av storleken av förlagsinsatsernas

sammanlagda belopp hindrar dock att insatserna kan användas på ett

effektivt sätt. Motivet för begränsningen var att det externa kapitalet inte

skulle bli för stort i förhållande till medlemskapitalet. De ekonomiska

föreningarnas möjligheter till kapitalanskaffning bör dock som tidigare

anförts förbättras. Ett sätt är att begränsningen av storleken av tillskjutna

förlagsinsatser för medlemmar tas bort. Eftersom förlagsandelar kan

överlåtas kan detta emellertid medföra att betydande förlagsinsatser efter

överlåtelse från medlemmar innehas av icke-medlemmar. En förening

har dock möjlighet att i stadgarna inskränka rätten för andra än

medlemmarna att förvärva förlagsandelar helt eller delvis. Enligt

regeringens mening bör detta i rimlig mån tillgodose medlemmarnas krav

på inflytande. Regeringen föreslår därför att bestämmelserna i

föreningslagen ändras så att begränsningen av de sammanlagda

förlagsinsatserna som får tillskjutas skall gälla endast för förlagsinsatser

som tillskjuts av andra än medlemmar, och att man vid jämförelsen

mellan tillskjutna förlagsinsatser och högsta tillåtna förlagsinsatser

bortser från förlagsinsatser som tillskjutits av medlemmarna. Förslaget

innebär enligt regeringens mening en förbättring inom

kapitalförsörjningsområdet för ekonomiska föreningar.

För att göra innehav av förlagsandelar mer attraktivt har utredningen

föreslagit att det införs en möjlighet för en ekonomisk förening att

registrera förlagsandelar hos VPC enligt bestämmelserna i

aktiekontolagen (1989:827). Under beredningen har framkommit att

ytterligare överväganden måste göras innan regeringen kan ta ställning

till förslaget.

6.4 Insatsutdelning

Regeringens förslag: Begränsningen av storleken av insatsutdelning

slopas.

Utredningens förslag: Överenstämmer i huvudsak med regeringens

förslag. Utredningen har också föreslagit att begreppet vinstutdelning

delas upp i kooperativ vinstutdelning och insatsutdelning samt att det i

föreningslagen anges vad de olika utdelningarna kännetecknas av och

huvudprincipen för utdelningsgrunderna för de olika formerna av

överskottsutdelning. Dessutom har utredningen föreslagit att

föreningsstämman inte får besluta om överskottsutdelning med större

belopp än vad styrelsen föreslagit eller godkänt, om inte stämman är

skyldig att fatta ett sådant beslut enligt föreskrifter i stadgarna.

Remissinstansernas synpunkter: De remissinstanser som har yttrat

sig är positiva till förslagen.

Skälen för regeringens förslag: Den egentliga avkastningen på

föreningens kapital består enligt gällande bestämmelser av

överskottsutdelning som kan utgå i form av gottgörelse eller

vinstutdelning. Den del av överskottsutdelningen som utgår i form av

efterlikvider, återbäringar eller liknande brukar kallas kooperativ

utdelning oavsett om den utgår i form av gottgörelse eller utdelning.

Vinstutdelning som utgår i förhållande till insatskapitalets storlek brukar

kallas insatsränta eller insatsutdelning.

Överskottet kan i huvudsak delas ut till medlemmarna dels efter den

omfattning i vilken medlemmarna deltagit i föreningens verksamhet eller

i övrigt tagit denna i anspråk, dels i förhållande till varje medlems

inbetalda medlemsinsatser. Även icke-medlem och innehavare av

förlagsandelar kan i vissa fall komma i åtnjutande av

överskottsutdelning.

Bestämmelserna om avsättning till reservfond samt begränsningen för

insatsutdelning sätter vissa gränser för överskottsutdelning. Den

sistnämnda, som innebär att sådan utdelning får fastställas till högst en

ränta som motsvarar diskontot med tillägg av tre procentenheter, har

motiverats med att den kooperativa grundtanken bygger på att

överskottet i en förening i princip skall fördelas i förhållande till

medlemmarnas utnyttjande av föreningen. Vidare finns en allmän

försiktighetsregel. Enligt denna får överskottsutdelningen inte ske med

ett så stort belopp att utdelningen med hänsyn till föreningens eller

koncernens konsolideringsbehov, likviditet eller ställning i övrigt står i

strid med god affärssed.

Eftersom grundtanken med kooperativ företagsamhet inte är att

verksamheten skall ge vinst är den traditionella kooperativa

uppfattningen att medlemmarna skall få så låg ränta som möjligt eller

ingen ränta alls på sitt ägarkapital. Medlemmarna skall i stället få

ersättning för sin samhandel i form av förmånliga priser, högre service

etc. Detta kan medföra att medlemmarna vill investera så lite som möjligt

och att medlemskapets ägarroll undervärderas. Vidare innebär

begränsningen för insatsutdelning att vinster styrs över till återbäring och

efterlikvider.

Enligt regeringens mening skulle inte kännetecknet på kooperativt

företagande gå förlorat om marknadsmässig avkastning kunde betalas på

medlemsinsatsen. Företaget kunde då på ett bättre sätt än nu ersätta

medlemmarna i förhållande till både deras samhandel och kapitalinsats.

Detta är av betydelse eftersom näringsverksamhet ofta är kapitalberoende

och medlemmarnas egna kapitalinsatser är avgörande för att garantera

föreningens självständighet och dess verksamhetsmål. Som anförts

tidigare utgör kapitalförsörjningen ett problem för de ekonomiska

föreningarna. För att underlätta kapitalanskaffningen föreslår därför

regeringen att den nuvarande begränsningen av storleken på

insatsutdelningen slopas. Detta medför att en mer marknadsmässig

avkastning kan utgå på det kapital en medlem satsar i föreningen vilket

bör kunna få till följd att det blir mer attraktivt för medlemmar att

tillskjuta kapital i föreningen genom frivilliga insatser eller beslut om

insatsemission. Detta bör enligt regeringens mening gynna de

kooperativa företagens tillväxt.

Utredningen har föreslagit att begreppet vinstutdelning ersätts av

uttrycken kooperativ vinstutdelning och insatsutdelning, att det i

föreningslagen anges vad de olika utdelningarna kännetecknas av samt

att huvudprinciperna för utdelningsgrunderna anges i lagen. Förslaget har

inte motiverats närmare. Enligt gällande rätt har föreningsstämman fri

dispositionsrätt över vinsten, med iakttagande av bestämmelserna om

avsättning till reservfond och den allmänna försiktighetsregeln.

Regeringen anser inte att det finns något skäl att i föreningslagen

närmare ange vad de olika slagen av utdelning kännetecknas av eller att

ange några huvudprinciper för utdelningsgrunder. Inte heller föreligger

skäl att ersätta begreppet vinstutdelning med nya uttryck.

Utredningen har vidare föreslagit att det i föreningslagen bör införas en

regel om att föreningsstämman inte får fatta beslut om

överskottsutdelning med större belopp än vad styrelsen föreslagit eller

godkänt. Bakgrunden till detta förslag är att motsvarande bestämmelse

finns i aktiebolagslagen (1975:1385). Aktiebolagslagens

vinstutdelningsregler är för närvarande föremål för översyn. Med hänsyn

härtill bör den föreslagna ändringen inte genomföras.

6.5 Insatsutdelning till avgången medlem

Regeringens förslag: Insatsutdelning på insatser som inte utbetalats

skall även få lämnas till avgången medlem.

Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstansernas synpunkter: De remissinstanser som yttrat sig är

positiva till förslaget.

Skälen för regeringens förslag: En avgången medlem kan, utöver

inbetalda insatser, erhålla överskottsutdelning i form av gottgörelse och

sådan vinstutdelning som beräknas i förhållande till den omfattning i

vilken denne har deltagit i föreningens verksamhet eller i övrigt tagit

denna i anspråk. Detta slag av utdelning får enligt bestämmelser i

föreningslagen lämnas även till andra än medlemmar. Denna möjlighet

föreligger emellertid inte för insatsutdelning. Sådan utdelning kan

således inte lämnas till avgången medlem även om hans insatser skall

betalas ut över en tidsperiod som sträcker sig bortom tidpunkten för hans

avgång. Enligt 4 kap. 1 § föreningslagen har en medlem rätt att få ut sina

inbetalda insatser sex månader efter avgången. Bestämmelsen är

dispositiv. Inom vissa typer av kooperativ är det vanligt med föreskrifter

i stadgarna om längre återbetalningstider. Detta är ett problem eftersom

långa återbetalningstider har ansetts konkurrensbegränsande.

Om kvarstående insatskapitalet skuldförs vid avgången bör det inte

föreligga något hinder för att betala marknadsmässig ränta på beloppet,

om annat inte föreskrivs i föreningens stadgar. En skuldföring innebär

dels att den synliga soliditeten försämras, dels att det skuldförda beloppet

får bättre rätt än kvarvarande medlemmars insatskapital. Detta kan inte

anses skäligt framförallt mot bakgrund av att de avgångna medlemmarna

deltagit i beslut för vilket insatserna som riskkapital varit en

förutsättning.

Det är lämpligare att inte utbetalt belopp liksom i dag står kvar i

föreningen som insatskapital och att det i föreningslagen införs en

möjlighet för föreningen att lämna insatsutdelning på avgången medlems

kvarstående insatskapital. Om insatsutdelning lämnas till avgången

medlemmen kan denne lättare finansiera ett lån till en kapitalinsats i ett

konkurrerande företag vilket i ett sådant fall förbättrar dennes ställning i

konkurrenshänseende.

Enligt 1 kap. 1 § föreningslagen skall en ekonomisk förening främja

medlemmarnas ekonomiska intressen. Mot bakgrund härav uppkommer

frågan om en utbetalning av insatsutdelning till en person som inte är

medlem är förenlig med denna bestämmelse. Redan i dag kan dock

överskottsutdelning i viss utsträckning lämnas till även andra än

medlemmar, se 10 kap. 4 § föreningslagen. Vidare erhåller innehavare av

förlagsinsatser, vilka inte behöver vara medlemmar i föreningen,

avkastning på det kapital de satsat i föreningen. Insatsutdelning till

avgångna medlemmar kan mot bakgrund härav inte anses strida mot

grundläggande föreningsrättsliga principer. Regeringen föreslår därför att

det i föreningslagen införs en bestämmelse om att insatsutdelning kan

lämnas även till avgången medlem.

6.6 Särskilt om medlemsbanker och kreditmarknadsföreninar

Regeringens förslag: Rätten att få ut medlemsinsatser i

kreditmarknadsföreningar och medlemsbanker görs beroende av att

återbetalning kan ske med hänsyn till bestämmelserna om

kapitaltäckning.

Utredningens förslag: Utredningen har inte lagt fram något förslag i

denna del, men har redovisat sin uppfattning som stämmer överens med

regeringens förslag såvitt avser medlemsbankerna. Utredningen har

ansett att denna fråga, som har koppling till reglerna om reservfonder i

medlemsbanker, bör behandlas av Banklagskommittén som har i uppgift

att göra en bredare översyn av reglerna om kreditinstitutens

primärkapital.

Remissinstanserna: Endast Konkurrensverket och LRF har berört

denna fråga varvid de påtalat vikten av att olikheterna i bestämmelserna

om medlemsbankers respektive bankaktiebolags reservfonder tas bort.

Skälen för regeringens förslag: Genom lagen (1995:1570) om

medlemsbanker som gäller från den 1 januari 1996 är det möjligt att

bedriva bankrörelse i en ekonomisk förening. Med bankrörelse menas

verksamhet i vilken ingår inlåning på konto om behållningen är nominellt

bestämd och tillgänglig med kort varsel. Tillståndspliktig

finansieringsverksamhet som inte innefattar bankrörelse kan i dag

bedrivas i aktiebolagsform, s.k. kreditmarknadsbolag. Regeringen har i

en proposition den 27 februari 1997 (prop. 1996/97:114) föreslagit att det

från den 1 juli 1997 skall finnas möjlighet att bedriva sådan verksamhet

även för ekonomiska föreningar (kreditmarknadsföreningar).

Bankerna och kreditmarknadsföretagen bedriver en typ av verksamhet

som av lagstiftaren bedömts särskilt skyddsvärd. Ett fallisemang i ett

sådant kreditinstitut riskerar nämligen att bl.a. skada förtroendet för det

finansiella systemet. Lagstiftningen har därför ställt upp särskilda

rörelseregler för dessa företag, bl.a. med krav på viss minsta tillåtna

kapitaltäckning. Enligt lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora

exponeringar i kreditinstitut och värdepappersbolag

(kapitaltäckningslagen) åläggs sålunda dessa företag att upprätthålla en

kapitaltäckning som beräknas på visst sätt enligt denna lag och

Finansinspektionens föreskrifter. Dessa kapitaltäckningsbestämmelser

har tillkommit på grundval av EG-direktiv. Kapitaltäckningen uttrycks

som en relation mellan bankens kapitalbas och värdet på de samlade

tillgångarna. I en medlemsbanks kapitalbas får inräknas bl.a.

medlemsinsatserna.

För medlemsbanker och kreditmarknadsföreningar, alltså två slag av

ekonomiska föreningar, kommer likalydande bestämmelser att gälla

beträffande medlemmens rätt att få tillbaka sina insatser. En medlem som

avgått ur en medlemsbank eller en kreditmarknadsförening har rätt att

sex månader efter avgången få ut sina inbetalda insatser, dock inte mer

än vad som motsvarar medlemmens andel av föreningens eget kapital

med bortseende från reservfonden och vissa andra fonder. Insatser som

en medlem deltar med utöver vad han är skyldig kan återbetalas till en

medlem efter uppsägning utan att han behöver avgå. En sådan insats får

dock betalas ut till kvarvarande medlem endast om det kan ske med

hänsyn till bestämmelserna om kapitaltäckning. Medlemmarnas rätt att få

ut sina insatser efter avgången är alltså inte beroende av att den

lagstadgade kapitaltäckningen kan upprätthållas. En sådan ordning får

antas försvåra bankernas och kreditmarknadsföreningarnas

kapitalanskaffning eftersom borgenärerna riskerar att den minsta tillåtna

kapitaltäckningen kommer att underskridas enbart på grund av att antalet

medlemmar minskar. Det kan dessutom befaras att större

medlemsavhopp sker när föreningen visar dåliga resultat, dvs. då ett

företag har som störst behov av det egna kapitalet för att möta

ekonomiska påfrestningar.

Som nämnts ovan ingår inte en medlems andel av reservfonden i det

belopp som kan återbetalas till medlemmen. För att i någon mån hindra

att bankens eget kapital dräneras i samband med större medlemsavgångar

har därför beträffande medlemsbanker och kreditmarknadsföreningar

uppställts strängare krav på reservfondsavsättning än vad som gäller för

bankaktiebolag och kreditmarknadsbolag. I likhet med vad

Konkurrensverket och LRF uttalat anser också regeringen att olikheterna

i bestämmelserna om reservfonder medför en oönskad snedvridning av

konkurrensen mellan de båda associationsformerna aktiebolag och

ekonomisk förening.

En medlemsbank eller en kreditmarknadsförening som balanserar på

den lägsta tillåtna kapitaltäckningsgraden måste kompensera bortfallet av

medlemsinsatser med åtgärder som är ägnade att förstärka

kapitaltäckningssituationen, t.ex. genom att infordra kompletterande

insatskapital från kvarvarande medlemmar eller genom att minska

skuldsättningen. Sådana åtgärder kan vara svåra att genomföra om

föreningens finansiella ställning redan är försvagad. Resultatet av att

insatserna återbetalas till medlemmarna med stöd av bestämmelserna i

lagen om medlemsbanker kan därmed bli att den lägsta tillåtna

kapitaltäckningen underskrids, något som strider mot bestämmelserna i

kapitaltäckningslagen.

Problemet med att använda insatskapital som riskkapital i

medlemsbanker och den därtill hörande reservfondsproblematiken

uppmärksammades av regeringen i samband med tillkomsten av lagen

om medlemsbanker. Regeringen uttalade då att problemet borde bli

föremål för en allmän analys av samtliga bankformer beträffande det

primära kapitalets funktion som riskkapital i samband med att

kapitalsituationen är ansträngd (prop. 1995/96:74 s. 116). En sådan

analys ligger inom ramen för Banklagskommitténs arbete (dir. 1995:86)

som skall vara slutfört före utgången av år 1997.

I syfte att underlätta medlemsbankernas och

kreditmarknadsföreningarnas kapitalanskaffning från andra än

medlemmar, men också med hänsyn till de särskilda skyddsintressen som

måste beaktas i lagstiftningen på det finansiella området, samt till de krav

som uppställs i kapitaltäckningslagen, bör lagen om medlemsbanker och

föreningslagen redan nu ändras så att medlemmarnas rätt att få ut sina

insatser från en medlemsbank eller en kreditmarknadsförening alltid görs

beroende av om återbetalningen kan ske med hänsyn till reglerna om

kapitaltäckning. Denna lösning är inte avsedd att binda upp

Banklagskommitténs framtida överväganden om skyddet för det primära

kapitalet samt reservfondsbestämmelserna

7 Öppenhetskravet för ekonomiska föreningar

Regeringens bedömning: En ekonomisk förening skall även i

fortsättningen vara öppen.

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att den ekonomiska

föreningen själv skall kunna bestämma om den skall vara öppen eller

sluten. Utredningen hänvisar bl.a. till att detta skulle förbättra

kapitalförsörjningen inom nykooperationen.

Remissinstansernas synpunkter: Flertalet av de remissinstanser som

har yttrat sig över förslaget har tillstyrkt förslaget eller har inget att

erinra

mot det. Konkurrensverket anför bl.a. att verket förutsätter att eventuella

lagändringar inte kommer att medföra något hinder för en prövning enligt

konkurrenslagen i de fall ett vägrat medlemskap kan strida mot lagen.

Skälen för regeringens bedömning: En ekonomisk förening får enligt

gällande bestämmelser inte vägra någon inträde som medlem, om det inte

finns särskilda skäl för vägran med hänsyn till arten eller omfattningen

av föreningens verksamhet eller föreningens syfte eller annan orsak.

Kravet på öppenhet i en ekonomisk förening är väl etablerat i

lagstiftningen och i samhället. En ändring av denna princip skulle kunna

leda till konsekvenser vad gäller t.ex. konkurrensvillkor.

Utredningen har inte närmare analyserat vilka konsekvenser den

föreslagna ändringen skulle kunna få. Utredningen har inte heller anfört

att det skulle finnas brister i de möjligheter som redan i dag finns att

begränsa medlemskapet i en ekonomisk förening. Regeringen anser

därför att det inte är möjligt att göra ett sakligt grundat ställningstagande

till utredningens förslag i denna del. Regeringen vill samtidigt framhålla

att vi är av den uppfattningen att ett led i den kooperativa särarten är just

öppenheten och att det skulle föra alldeles för långt att göra ingrepp i

denna princip

8 Beskattning av kooperativ verksamhet

Regeringens förslag: Avdragsrätten för kooperativ utdelning

begränsas för konsumentkooperativa föreningar. Avdrag medges för

kooperativ utdelning i en konsumentkooperativ förening med ett

belopp som motsvarar statslåneräntan vid utgången av november året

före beskattningsåret minskad med två procentenheter multiplicerad

med medlemmarnas omsättning med föreningen.

Utredningens förslag: Kraven på öppenhet och lika rösträtt föreslås

slopad. En ekonomisk förening föreslås som huvudregel medges avdrag

för lämnad utdelning, oavsett om det är fråga om gottgörelse, kooperativ

vinstutdelning, instatsutdelning eller utdelning på förlagsinsatser. En

förening som har fler än enstaka medlemmar som åtnjuter skattefrihet för

utdelning därför att den utgör en inbesparing i levnadskostnaderna för

medlemmen medges dock avdrag för överskottsutdelningen endast om

föreningen tillämpar lika rösträtt och är öppen för medlemskap för var

och en som söker inträde. Som sådan återbäring som innebär inbesparing

av levnadskostnader anses som mest ett belopp motsvarande

statslåneräntan vid utgången av november året före beskattningsåret

minskad med två procentenheter multiplicerad med medlemmens

omsättning med föreningen.

Remissinstanserna: Flera remissinstanser har tillstyrkt förslagen.

Riksrevisionsverket och Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet har

avstyrkt förslagen. Riksrevisionsverket anför bl.a. att utredningens

förslag innebär att avkastningen på det egna kapitalet för ekonomiska

föreningar kommer i en förmånlig särställning eftersom avkastning på

riskkapital i bolagssektorn är föremål för dubbelbeskattning. Verket

anser att det bör prövas om den obegränsade rätten till avdrag för

utdelning bör kompletteras med kvalitativa villkor på föreningens

verksamhet som så långt möjligt garanterar att föreningen verkligen har

den kooperativa verksamheten som huvudsaklig verksamhet. Juridiska

fakulteten vid Uppsala universitet framhåller att neutralitet bör

eftersträvas i beskattningen av olika företagsformer. De föreslagna

ändringarna innebär emellertid att avkastningen från en ekonomisk

förening i många fall behandlas fördelaktigare än om verksamheten hade

bedrivits i aktiebolag. Riksskatteverket avstyrker förslaget att ta bort

kopplingen mellan avdragsrätt och kooperativ verksamhet och härigenom

göra enkelbeskattningen till huvudregel för ekonomiska föreningar.

Bakgrunden till regeringens förslag: Ekonomiska föreningar är i

princip liksom aktiebolag föremål för dubbelbeskattning. Överskottet i

aktiebolaget beskattas först hos bolaget och sedan i den mån utdelning

sker hos delägaren. Sedan länge skiljer sig beskattningen av kooperativa

företag i vissa hänseenden från beskattningen av t.ex. aktiebolag.

Särbehandlingen har sin grund i den kooperativa företagsformens

speciella villkor såvitt avser dess finansiella uppbyggnad och sätt att

fördela överskottet. Lättnaderna i beskattningen är så långtgående att

man i realiteten kan säga att kooperativa ekonomiska föreningar är

enkelbeskattade. En förening anses i skattelagstiftningen som kooperativ

om den är öppen och i sina angelägenheter tillämpar lika rösträtt.

Enkelbeskattning åstadkoms genom att föreningen har dels avdragsrätt

för s.k. kooperativ utdelning, dvs. återbäring eller efterlikvider på

medlemmarnas köp eller försäljningar, dels avdragsrätt för

insatsutdelning och för utdelning på förlagsinsatser.

Avdragsrätten för kooperativ utdelning utvecklades i praxis när

kooperationen var en ung företeelse. Beskattningen av kooperativa

föreningar reglerades första gången år 1910. Genom regleringen

inskränktes avdragsrätten till sådana föreningar som inte sträckt sin

verksamhet utanför kretsen av medlemmar. De nu gällande reglerna

tillkom redan år 1920 då avdragsrätten utvidgades till att också omfatta

föreningar som handlade med även andra än medlemmar och då kraven

på öppenhet och lika rösträtt infördes.

Avdragsrätt för insatsutdelning och utdelning på förlagsinsatser

infördes år 1985 (prop. 1983/84:84, bet. 1983/84:NU24, rskr.

1983/84:241, SFS 1984:190). Lagreglerna tillkom mot bakgrund av då

genomförda lättnader i dubbelbeskattningen av aktiebolagens vinster,

bl.a. Annellavdraget, i syfte att tillgose kooperationens behov av

kapitalförsörjning. I samband med att enkelbeskattning infördes generellt

år 1993 slopades rätten till avdrag för insatsutdelning och utdelning på

förlagsinsatser. Utdelningen blev i stället skattefri hos mottagaren (prop.

1993/94:50 s. 190).

När skattefriheten för utdelning slopades och dubbelbeskattningen åter

blev huvudregel år 1994 återinfördes inte Annellavdraget eller de

särskilda reglerna om avdrag för insatsutdelning och utdelning på

förlagsinsatser (prop. 1994/95:25, bet. 1994/95:FiU1, rskr. 1994/95:145,

SFS 1994:1859). Avdragsrätten för insatsutdelning återinfördes dock

senare genom lagstiftning hösten 1995 samtidigt som det temporära

riskkapitalavdraget infördes (prop. 1995/96:109, bet. 1995/96:SkU20,

rskr. 1995/96:135, SFS 1995:1623). Det ansågs inte lämpligt att

riskkapitalavdraget omfattade ekonomiska föreningar. I avvaktan på

mera långsiktiga lättnader i dubbelbeskattningen ansågs det i stället

motiverat att kooperativa ekonomiska föreningar fick tillbaka

avdragsrätten för insatsutdelning och utdelning på förlagsinsatser.

Möjligheten att lämna insatsutdelning har begränsats enligt 10 kap. 2 §

andra stycket föreningslagen till diskontot plus tre procentenheter.

Regeringen föreslår i avsnitt 6.4 att denna begränsning i föreningslagen

slopas.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen har tidigare föreslagit att

kravet på öppenhet skall kvarstå i den föreningsrättsliga lagstiftningen.

Även de skattemässiga kraven på dessa för den kooperativa

företagsformen karaktäristiska egenskaperna, öppenhet och lika rösträtt, i

2 § 8 mom. åttonde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

(SIL) bör enligt regeringens mening bibehållas.

För ekonomiska föreningar som enligt nämnda lagrum i

beskattningshänseende anses som kooperativa finns såsom nämnts redan

enligt gällande regler så långtgående lättnader att man i realiteten kan

hävda att de enkelbeskattas. Lättnaderna i beskattningen finns på

företagsnivån.

Frågan om lättnader i ägarbeskattningen av små och medelstora företag

har nyligen varit föremål för riksdagens behandling (prop. 1996/97:45,

bet. 1996/97:SkU13, rskr. 1996/97:133, SFS 1996:1611). Riksdagen har

beslutat att införa lättnader i beskattningen för dessa företag på ägarnivå.

Lättnad medges för utdelning och reavinst på aktier i svenska och

utländska onoterade företag. Det enkelbeskattade utrymmet har utformats

med utgångspunkt i de regler som gäller för beskattning av aktiva ägare i

fåmansföretag. Det enkelbeskattade beloppet är begränsat till 65 procent

av statslåneräntan multiplicerad med summan av

anskaffningskostnaderna för aktierna och ett på visst sätt bestämt

löneunderlag. Av neutralitetsskäl ansågs även ekonomiska föreningar

som inte är kooperativa böra omfattas av reglerna om lättnad på

ägarnivån.

Med anledning av den påbörjade beredningen av Företagskooperativa

utredningens betänkande valde regeringen att inte lägga fram något

förslag om ändringar i beskattningen av kooperativa ekonomiska

föreningar.

De skäl som redovisades i prop. 1996/97:45 mot en lättnad av

beskattningen på företagsnivån för aktiebolag gäller enligt regeringens

mening inte i fråga om ekonomiska föreningar. Det finns tvärtom skäl

som talar för att en lättnad i beskattningen av ekonomiska föreningar bör

ske på företagsnivån. En lättnad på ägarnivån skulle nämligen för

konsumentkooperationen innebära ett alltför komplicerat inslag i

beskattningen. Regeringen delar i detta avseende utredningens

uppfattning att nuvarande ordning med avdragsrätt för föreningen bör

bibehållas.

En ekonomisk förening kan enligt föreningslagen bedriva såväl

kooperativ som icke kooperativ verksamhet. För registrering som

ekonomisk förening uppställs dock i praxis villkoret att föreningen i

huvudsak skall bedriva kooperativ verksamhet. Den kooperativa

verksamheten skall enligt regeringens förslag i avsnitt 5.1 även kunna

bedrivas i helägda dotterföretag.

Vid tillämpningen av föreningslagens regler om överskottsutdelning

saknar det betydelse vilken verksamhet i föreningen som har finansierat

utdelningen. Överskottsutdelning kan utgå i förhållande till dels den

omfattning medlemmarna deltagit i verksamheten, dels varje medlems

inbetalda medlemsinsatser. Vidare kan innehavare av förlagsandel få del

av överskottet genom utdelning på sin andel. Överskottsutdelning kan

enligt 10 kap.1 § andra stycket utgöras av gottgörelse och vinstutdelning.

Kooperativ utdelning kan vid tillämpning av föreningslagens terminologi

utgå såväl i form av gottgörelse som vinstutdelning. Enligt 2 § 8 mom.

SIL medges en kooperativ förening avdrag vid beskattningen för

kooperativ utdelning. Med kooperativ utdelning avses rabatt eller

pristillägg som föreningen lämnat av vinsten av sin kooperativa

verksamhet i förhållande till gjorda inköp och försäljningar. Begreppen

rabatt och pristillägg motsvaras av föreningslagens begrepp för

återbäring och efterlikvid. Avdraget enligt 2 § 8 mom. SIL är beroende

av i vilken utsträckning medlemmen deltagit i verksamheten. Avdragsrätt

föreligger för föreningen om utdelningen uppfyller förutsättningarna för

kooperativ utdelning oavsett om den enligt föreningslagen utgått som

gottgörelse eller som kooperativ vinstutdelning enligt fastställd

balansräkning.

Utredningen föreslår att en ekonomisk förening skall medges avdrag

för all överskottsutdelning. Begreppet överskottsutdelning har

utredningen hämtat från föreningslagen. Utredningen anför som skäl för

sitt förslag dels att en vägrad avdragsrätt leder till en kedjebeskattning,

dels att gränsdragningen mellan överskott från den kooperativa

respektive den icke-kooperativa verksamheten i många fall kan vara svår

att dra.

Regeringen anser att utredningens farhågor är överdrivna när det gäller

gränsdragningen mellan överskott från den kooperativa och den

icke-kooperativa verksamheten. Enligt 9 kap. 8 § 6 föreningslagen skall

föreningen om den driver rörelsegrenar som är väsentligen oberoende av

varandra redovisa bruttoresultatet av varje sådan rörelsegren särskilt.

Ekonomiska föreningar kan från och med räkenskapsåret 1997 lägga den

nya årsredovisningslagens (1995:1554) regelverk till grund för sin

redovisning (prop. 1996/97:32, bet. 1996/97:LU3, rskr. 1996/97:56, SFS

1996:1142). I 5 kap. 6 § årsredovisningslagen föreskrivs på liknande sätt

att om bolagets rörelsegrenar avviker betydligt från varandra skall

uppgift lämnas om nettoomsättningens fördelning på rörelsegrenarna. En

ekonomisk förening är således redan på grund av den civilrättsliga

lagstiftningen skyldig att skilja mellan olika verksamheter. Det bör mot

bakgrund härav inte medföra några större svårigheter för föreningen att

särbehandla olika verksamheter vid beskattningen samt att avgöra om det

är fråga om kooperativ utdelning eller annan utdelning.

Utredningen har uttalat att den skatterättsliga tolkningen av begreppet

vinsten av sin kooperativa verksamhet är mer begränsad än vad som

följer från allmänna kooperativa och föreningsrättsliga utgångspunkter.

Som exempel anger utredningen att balanserade vinstmedel och reavinst

vid försäljning av anläggningstillgångar inför förestående likvidation inte

enligt praxis kunnat delas ut med avdragsrätt (RÅ 1977 1:16).

Vid reglernas tillkomst avsågs med kooperativ verksamhet i princip

föreningens basverksamhet, dvs. den kärnverksamhet som grundade sig

på samhandeln med medlemmarna. En restriktiv tolkning har förordats i

tidigare förarbetsuttalanden. I Betänkande angående beskattning av

inländska juridiska personers inkomst och förmögenhet (SOU 1926:18 s.

24 ff). anges t.ex. att vinst som härrör från inkomst av kapital, reavinst

eller vinst på handel med utomstående inte är att betrakta som vinst å den

kooperativa verksamheten. Begreppet kooperativ verksamhet har

ursprungligen fått sin innebörd i skattelagstiftningen mot bakgrund av de

förhållanden som rådde under början av detta sekel. De materiella

skattereglerna har genomgått flera reformer och skatteplikten har

utvidgats i förhållande till vad som gällde på 1920-talet. Villkoren för

och kraven på företagen har också förändrats. Begreppet kooperativ

verksamhet i skattelagstiftningen bör därför ges en innebörd som

överensstämmer med intentionerna i nu gällande skatteregler samt som

svarar mot den moderna kooperativa företagsformens strukturella och

organisatoriska krav. En anpassning till nya materiella regler och

organisationsformer har enligt vad regeringen inhämtat redan skett.

Sålunda torde inget hindra att avdrag medges om utdelning finansieras

med balanserade vinstmedel. Även vinst vid försäljning av

reavinsttillgångar som ingått i den kooperativa verksamheten bör numera

kunna delas ut med avdragsrätt.

Regeringen har tidigare (avsnitt 5.1) redogjort för hur begreppet

kooperativ verksamhet enligt vår mening bör avgränsas i den

föreningsrättsliga lagstiftningen. Regeringen anser att den föreslagna

avgränsningen i den föreningsrättsliga lagstiftningen överensstämmer i

huvudsak med de krav som ställs på en verksamhet för att den skall anses

vara kooperativ vid tillämpningen 2 § 8 mom. SIL. Rent redaktionellt bör

begreppet "vinsten av sin kooperativa verksamhet" omformuleras till

"vinsten av den kooperativa verksamheten". Såsom utredningen

framhåller bör begrepp som har betydelse för såväl den föreningsrättsliga

som den skatterättliga lagstiftningen så långt som möjligt ges samma

innebörd.

Regeringen föreslår som framgår av det föregående att den nuvarande

begränsningen i föreningslagen av möjligheten att lämna insatsutdelning

slopas. Någon särskild begränsning föreslås inte införas i

skattelagstiftningen. Förslaget innebär att föreningen i större omfattning

kan undgå beskattning på vinster som delas ut i förhållande till inbetalda

insatser. Inkomsten blir ändå föremål för tillräcklig beskattning eftersom

den beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet hos medlemmen.

Medlemmarna i en producentkooperativ förening beskattas enligt punkt 2

av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370, KL) för

kooperativ utdelning, insatsutdelning och utdelning på förlagsinsatser i

inkomstslaget näringsverksamhet.

När det gäller konsumentkooperativa föreningar måste andra

överväganden göras. Konsumentkooperationens avdragsrätt för utdelning

måste bedömas mot bakgrund av den gällande skattefriheten för

mottagaren. Kooperativ utdelning är enligt 3 § 7 mom. SIL skattefri för

mottagaren om den utgår i förhållande till inköp eller försäljningar eller

efter därmed jämförlig grund och om den endast innebär en minskning i

levnadskostnaderna. Vinsten är till den del som den utgör inbesparing av

levnadskostnaderna helt skattefri.

Utredningen föreslår att all överskottsutdelning skall vara avdragsgill.

Utredningen menar att det många gånger är en grannlaga uppgift att

avgöra vad som är kooperativ verksamhet eller inte. Regeringen har

tidigare förklarat att den inte delar utredningens farhågor när det gäller

svårigheterna för föreningarna att särredovisa resultaten av olika

verksamheter. Någon skillnad mellan producent- och

konsumentkooperativa föreningar föreligger inte i det avseendet enligt

vår bedömning.

Utredningen framhåller dock att det av statsfinansiella skäl är viktigt

att den del av överskottet som hänförs till inbesparade levnadskostnader

inte utvidgas. I syfte att säkerställa att så inte sker föreslår utredningen att

en begränsningsregel införs. Utredningens uppfattning är att den enklaste

och rakaste begränsningsregeln är att bestämma hur stor del av

överskottet som tillåts vara hänförligt till inbesparade levnadskostnader.

Någon allmängiltig handelsmarginal eller annat lätt konstaterbart faktum

att ta fasta på vid utformningen av en sådan regel finns inte. Utredningen

har utgått från de procentsatser som varit tillämpliga i Kooperativa

Förbundet (KF) verksamhetsåret 1994. Enligt KF är redovisade

procentsatser representativa för en lång följd av år tillbaka när

återbäringen har fastställts. Utredningen har mot bakgrund av dessa

uppgifter föreslagit att till inbesparade levnadskostnader bör få hänföras

högst ett belopp motsvarande statslåneräntan vid utgången av november

året före beskattningsåret minskad med två procentenheter multiplicerad

med medlemmens omsättning med föreningen.

Såsom utredningen framhållit är det bl.a. av statsfinansiella skäl viktigt

att det skattfria området för kooperativa föreningar inte utvidgas genom

att reglerna om skattefrihet missbrukas. Regeringen delar därför

utredningens bedömning att en begränsningsregel måste införas.

Regeringen anser emellertid att en begränsningsregel på medlemsnivå

skulle bli ett alltför komplicerat inslag i beskattningen för medlemmarna.

En begränsningsregel på medlemsnivå skulle vidare medföra betydande

merarbete och administrativa kostnader för skatteförvaltningen.

Regeringen föreslår därför att begränsningen införs på föreningsnivå.

Avdragsrätten för kooperativ utdelning begränsas till ett belopp

motsvarande statslåneräntan vid utgången av november året före

beskattningsåret minskad med två procentenheter multiplicerad med

medlemmarnas omsättning med föreningen. Föreningens omsättning med

icke medlemmar får inte räknas in i underlaget för avdragsrätt. Den

kooperativa utdelningen är skattefri för mottagaren om den utgör en

inbesparing av levnadskostnaderna för denne. Kooperativ utdelning som

överstiger nämnda belopp är skattefri hos mottagaren men beskattas hos

föreningen. I dessa fall blir utdelningen endast föremål för

enkelbeskattning.

Regeringens förslag föranleder ändring av 2 § 8 mom. första stycket

SIL.

Utredningen har slutligen föreslagit att bestämmelsen i 2 § 8 mom.

åttonde stycket SIL om centralorganisationer upphävs. Utredningen har

som skäl för sitt förslag anfört att centralorganisationer alltid är juridiska

personer och skattskyldiga för utdelningen som är avdragsgill i

centralorganisationerna. Invändningar kan framföras mot förslaget.

Regeringen anser därför att det inte finns skäl att nu upphäva regeln om

centralorganisationer

9 Ikraftträdande

Den nya lagstiftningen föreslås träda ikraft den 1 januari 1998.

10 Ekonomiska konsekvenser

Förslaget att slopa begränsningen av beloppet för insatsutdelning innebär

att avdrag för sådan utdelning kan göras med ett högre belopp vid

taxeringen av en ekonomisk förening. Förslaget bedöms inte medföra

några nämnvärda ekonomiska konsekvenser.

Inte heller i övrigt bedöms förslagen leda till ökade kostnader eller

minskade inkomster för staten.

11 Författningskommentar

11.1 Lagen om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska

föreningar

1 kap.

1 § En ekonomisk förening har till ändamål att främja medlemmarnas

ekonomiska intressen genom ekonomisk verksamhet i vilken

medlemmarna deltar

1. som konsumenter eller andra förbrukare,

2. som leverantörer,

3. med egen arbetsinsats,

4. genom att begagna föreningens tjänster, eller

5. på annat liknande sätt.

En ekonomisk förenings verksamhet får bedrivas i ett av föreningen

helägt dotterföretag.

För en ekonomisk förening är utmärkande att den uppfyller

särskilda villkor i fråga om rätten till medlemskap, rösträtt och

överskottsutdelning. Om detta föreskrivs i 3, 7 och 10 kap.

I paragrafens nya andra stycke slås fast att en ekonomisk förenings

verksamhet i sin helhet kan bedrivas i ett av föreningen helägt

dotterföretag. Villkoret är att föreningen innehar samtliga andelar i

dotterföretaget. Det finns inte något hinder mot att bedriva verksamheten

i sin helhet genom flera helägda dotterföretag. Huruvida föreningens

verksamhet i huvudsak är kooperativ, vilket är ett villkor för registrering,

avgörs med utgångspunkt i föreningens och dotterföretagets samlade

verksamhet. Om föreningen själv inte bedriver någon verksamhet måste

således dotterföretagets verksamhet i huvudsak vara kooperativ.

Ändringen medför att i den ekonomiska föreningens stadgar bör anges att

föreningen har till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska

intressen genom att det i föreningen eller i ett helägt dotterföretag bedrivs

ifrågavarande kooperativa verksamhet. Förslaget har närmare

kommenterats i avsnitt 5.1.

2 kap.

2 § Föreningens stadgar skall ange

1. föreningens firma,

2. den ort i Sverige där föreningens styrelse skall ha sitt säte,

3. ändamålet med föreningens verksamhet och verksamhetens art,

4. den insats med vilken varje medlem skall delta i föreningen, hur

insatserna skall fullgöras samt i vad mån en medlem får delta i

föreningen med insats utöver vad han är skyldig att delta med,

5. för det fall att regelbundna eller på särskilt beslut om uttaxering

beroende avgifter till föreningen skall förekomma, avgifternas belopp

eller de högsta belopp till vilka de får bestämmas,

6. antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och

revisorer samt eventuella suppleanter, tiden för deras uppdrag samt,

om någon av dem skall utses på annat sätt än som anges i denna lag,

hur det i så fall skall ske,

7. för det fall att fullmäktige enligt 7 kap. 12 § skall finnas, deras

befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag,

8. inom vilken tid och hur föreningsstämma skall sammankallas

samt hur andra meddelanden skall bringas till medlemmarnas eller

fullmäktiges kännedom,

9. vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

10. vilken tid föreningens räkenskapsår skall omfatta,

11. grunderna för fördelning av föreningens vinst samt hur man

skall förfara med föreningens behållna tillgångar när föreningen

upplöses, samt

12. för det fall att förlagsinsatser som avses i 5 kap. eller

insatsemission som avses i 10 kap. 2 a § skall förekomma, vad som

skall gälla för dessa.

Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte

arbetstagarrepresentanter som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om

styrelserepresentation för de privatanställda.

Som framgår av den nya 10 kap. 2 a § införs möjlighet för en

ekonomisk förening att genom s.k. insatsemission överföra

utdelningsbara vinstmedel till medlemsinsatser. Ändringen i 2 kap. 2 §

innebär att det i stadgarna skall anges att insatsemission kan förekomma

och vad som i så fall skall gälla i fråga om fördelningsgrunder m.m. för

insatser som tillgodoförts medlemmarna genom insatsemission. Detta får

till följd att det krävs en stadgeändring i de fall en i dag registrerad

ekonomisk förening i framtiden vill ha möjlighet att besluta om

insatsemission. Vid sådant beslut krävs kvalificerad majoritet.

3 kap.

6 § Styrelsen skall föra en medlemsförteckning. Denna skall innehålla

uppgift om

1. varje medlems namn och postadress samt det antal

medlemsinsatser med vilket han deltar i föreningen,

2. det sammanlagda beloppet inbetalda eller genom insatsemission

tillgodoförda medlemsinsatser enligt den senast fastställda

balansräkningen, samt

3. summorna av medlemsinsatsbelopp som efter utgången av det

räkenskapsår balansräkningen avser har återbetalats eller högst skall

återbetalas enligt 4 kap. 1 och 3 §§ och om tiden för återbetalningarna.

Medlemsförteckningen kan bestå av betryggande lösblads- eller

kortsystem. Den kan också föras med automatisk databehandling eller

på annat liknande sätt.

Medlemsförteckningen skall hållas tillgänglig hos föreningen för

var och en som vill ta del av den.

Varje medlem har rätt att på begäran få skriftlig uppgift av

föreningen om sitt medlemskap och om de insatser som han har betalt

in eller tillgodoförts genom insatsemission.

Ändringarna i paragrafens första och fjärde stycke är en följd av att

insatsemission införs enligt 10 kap. 2 a §.

4 kap.

1 § När en medlem har avgått har han rätt att sex månader efter

avgången få ut sina inbetalda eller genom insatsemission tillgodoförda

medlemsinsatser. Beloppet får dock inte överstiga vad som belöper på

honom i förhållande till övriga medlemmar av föreningens egna

kapital enligt den balansräkning som hänför sig till tiden för avgången.

Vid beräkningen av föreningens egna kapital skall bortses från

reservfonden, uppskrivningsfonden och förlagsinsatserna. Ett

insatsbelopp i en kreditmarknadsförening får betalas ut endast när det

kan ske med hänsyn till bestämmelserna om kapitaltäckning i lagen

(1994:2004) om kapitaltäckning och stora exponeringar för

kreditinstitut och värdepappersföretag.

Den avgångne har vidare rätt att i samma ordning som övriga

medlemmar få ut vad som belöper på honom av beslutad

vinstutdelning.

Träder föreningen i likvidation inom sex månader från avgången

eller meddelas inom samma tid beslut om att försätta föreningen i

konkurs, skall den avgångnes rätt att få ut medlemsinsatser bedömas

enligt grunderna för reglerna om skifte av föreningens tillgångar.

En medlems rätt enligt första-tredje styckena kan begränsas i

stadgarna. Detta gäller dock inte i sådana fall som avses i 7 kap. 15 §

tredje stycket eller 12 kap. 4 § andra stycket.

De nya reglerna om insatsemission påverkar också bestämmelserna om

återbetalning av medlemsinsatser. Avsikten är att det insatsemitterade

kapitalet skall vara bundet på samma sätt som grundinsatsen. Ändringen i

paragrafens första stycke första meningen jämfört med 3 § innebär alltså

att obligatoriska insatser och genom insatsemission tillgodoförda

insatser, till skillnad från frivilliga insatser, kan betalas ut först i samband

med en medlems avgång ur föreningen. Däremot skall det alltjämt vara

möjligt att genom s.k. partiellt utträde säga upp frivilliga insatser.

Tilläget i första stycket fjärde meningen innebär att en återbetalning av

en medlemsinsats, eller del därav, i en kreditmarknadsförening alltid görs

beroende av om utbetalningen kan ske med hänsyn till reglerna om

kapitaltäckning som gäller för sådana föreningar. En förening som på

grund av kapitaltäckningsreglerna inte kan betala ut det annars

återbetalningspliktiga beloppet är dock skyldig att verkställa

utbetalningen så fort kapitaltäckningssituationen tillåter.

3 § En medlem, som deltar i föreningen med högre insatsbelopp än

han är skyldig att delta med, har rätt att efter uppsägning få ut

överskjutande belopp med undantag av genom insatsemission

tillgodoförda insatser utan att avgå ur föreningen. Beträffande

uppsägningen samt medlemmens rätt att få ut det uppsagda beloppet

och hans skyldighet att betala tillbaka vad han har fått ut tillämpas 1

och 2 §§ samt 3 kap. 4 § första stycket. Sexmånadersfristen enligt 1 §

skall därvid räknas från utgången av det räkenskapsår som sedan

uppsägningen har gjorts slutar näst efter en månad eller den längre tid,

högst sex månader, som har bestämts i stadgarna.

I paragrafen regleras medlemmens rätt att få ut frivilliga insatser efter

uppsägning. Ändring innebär att insatser som tillgodoförts genom beslut

om insatsemission undantas från denna rätt. Därutöver har bestämmelsen

om begränsningen för kreditmarknadsföreningar att betala ut frivilliga

insatser till följd av reglerna om kapitaltäckning (se prop. 1996/97:114)

tagits bort eftersom återbetalningsbegränsningen gjorts generellt

tillämplig på alla medlemsinsatser, se avsnitt 6.6.

5 kap.

1 § En ekonomisk förening kan i stadgarna föreskriva att, utöver vad

som följer av 2 kap. 2 § första stycket 4, kapital får tillskjutas genom

särskilda insatser (förlagsinsatser) och att sådana insatser får

tillskjutas även av andra än medlemmar.

Förlagsinsatser från andra än medlemmar får tillskjutas med högst

ett så stort belopp att summan av sådana insatser efter tillskottet

uppgår till högst summan av andra då inbetalda eller genom

insatsemission tillgodoförda insatser än förlagsinsatser.

Enligt nuvarande 5 kap. 1 § andra stycket får förlagsinsatser tillskjutas

med högst ett så stort belopp att summan av gjorda förlagsinsatser efter

tillskottet uppgår till högst det belopp som svarar mot summan av andra

då inbetalda insatser än förlagsinsatser. Ändringen innebär att

begränsningen för förlagsinsatser endast gäller för sådana insatser som

tillskjuts av andra än medlemmar. Vid jämförelsen skall således bortses

från förlagsinsatskapital som tillskjuts av medlemmar.

9 kap.

7 § I balansräkningen skall aktier i dotterbolag tas upp som en särskild

post bland tillgångarna.

En förenings eget kapital skall delas upp i bundet eget kapital och

fritt eget kapital eller ansamlad förlust. Under bundet eget kapital skall

tas upp inbetalda eller genom insatsemission tillgodoförda insatser,

reservfond samt uppskrivningsfond. Medlemsinsatser och

förlagsinsatser skall redovisas var för sig. Under fritt eget kapital eller

ansamlad förlust skall tas upp fria fonder, var för sig, balanserad vinst

eller förlust samt nettovinst eller förlust för räkenskapsåret.

Balanserad förlust och förlust för räkenskapsåret tas därvid upp som

avdragsposter.

Fordran på insats får inte tas upp som tillgång. Redovisningen av

fullgjorda insatser får göras så att i balansräkningen anges hela

insatskapitalet samt hur mycket därav som inte har fullgjorts, varefter

skillnaden de betalda insatserna utförs som en särskild post under

eget kapital.

Om det i en fordrings- eller skuldpost enligt balansräkningen ingår

en fordran hos eller skuld till ett dotterbolag eller en moderförening,

skall beloppet anges särskilt. Detta får ske inom linjen. Detsamma

gäller ifråga om pant och med pant jämförliga säkerheter eller

ansvarsförbindelser till förmån för ett dotterbolag eller en

moderförening.

Ändringen är en konsekvens av att det nya systemet med

insatsemission införs.

10 kap.

2 § Vinstutdelning får inte överstiga vad som i den fastställda

balansräkningen och, ifråga om moderförening, i den fastställda

koncernbalansräkningen för det senaste räkenskapsåret redovisas som

föreningens eller koncernens fria egna kapital med avdrag för

1. det belopp som enligt lag eller stadgarna skall avsättas till bundet

eget kapital eller, i fråga om moderförening, det belopp som av det

fria egna kapitalet i koncernen enligt årsredovisningarna för företag

inom denna skall föras över till det bundna egna kapitalet, och

 2. belopp som annars enligt stadgarna skall användas för något

annat ändamål än utdelning till medlemmarna.

Ändringen innebär att andra stycket upphävs. Härigenom kommer den

tidigare begränsningen av storleken på insatsutdelningen att slopas.

2 a § Sådant belopp som enligt 2 § kan bli föremål för vinstutdelning

får överföras till medlemsinsatserna genom insatsemission.

Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om insatsemission.

Skälen för införandet av möjligheten till insatsemission har redovisats i

avsnitt 6.2. Som framgår av bestämmelsen får insatsemission endast avse

utdelningsbara medel, dvs. fria fonder, övriga balanserade vinstmedel

samt den del av årsvinsten som inte sätts av till reservfond. En

insatsemission får inte ske genom att reservfond eller uppskrivningsfond

tas i anspråk.

En förening som vill tillämpa de nya bestämmelserna om

insatsemission skall i sina stadgar ange de närmare villkoren; se 2 kap. 2

§ första stycket 12. Det gäller i första hand de fördelningsgrunder som

skall gälla. Eftersom insatsemission är ett alternativ till att dela ut fria

vinstmedel som överskottsutdelning bör fördelningsgrunden vara

densamma som för sådan utdelning. En annan fråga som bör regleras i

stadgarna är tidpunkten för återbetalning till avgången medlem.

Belopp som genom insatsemission överförs till medlemsinsatser skall

därefter redovisas och behandlas på samma sätt som andra

medlemsinsatser.

4 § Gottgörelser och sådan vinstutdelning som beräknas i förhållande

till den omfattning i vilken någon har deltagit i föreningens

verksamhet eller i övrigt tagit denna i anspråk får lämnas även till

andra än medlemmar.

Vinstutdelning som beräknas på annat sätt än i förhållande till den

omfattning i vilken någon deltagit i föreningens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk får även lämnas till innehavare av

förlagsandelar och till avgången medlem i förhållande till innestående

insatser.

Ändringen i paragrafens andra stycke innebär att insatsutdelning även

får lämnas till avgången medlem. Ändringen har närmare motiverats i

avsnitt 6.5. Paragrafen innehöll tidigare en hänvisning till 2 § andra

stycket. Etersom detta stycke har upphävts så har redaktionella och

språkliga ändringar gjorts.

12 kap.

4 § Ett beslut om godkännande av fusionsavtal är giltigt endast om det

har biträtts av nio tiondelar av de röstberättigade eller har fattats på två

på varandra följande föreningsstämmor och på den senare stämman

har biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. I stadgarna får

föreskrivas villkor som går längre.

En medlem i en överlåtande förening som inte har samtyckt till

fusionen, får säga upp sig till utträde ur föreningen inom den tid och

på de villkor som anges i 7 kap. 15 § tredje stycket.

Ändringen i paragrafens första stycke innebär att beslutsreglerna för

godkännande av fusionsavtal ändras på så sätt att beslut skall kunna

fattas vid en enda föreningsstämma om nio tiondelar av de

röstberättigade biträder förslaget istället för som enligt paragrafens

nuvarande lydelse, samtliga röstberättigade. Skälet för ändringen har

närmare redovisats i avsnitt 5.2.

11.2 Lagen om ändring i lagen (1995:1570) om

medlemsbanker

2 kap.

4 § Stadgarna skall ange

1. medlemsbankens firma,

2. den ort i Sverige där styrelsen skall ha sitt säte,

3. de rörelsegrenar som banken avser att driva,

4. villkoren för medlemskap i banken,

5. den insats med vilken varje medlem skall delta i banken och i

vilken utsträckning medlemmarna får delta i banken med insats utöver

vad de är skyldiga att delta med,

6. antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och

revisorer samt eventuella suppleanter, som skall utses av stämman,

samt tiden för deras uppdrag,

7. för det fall att fullmäktige enligt 7 kap. 12 § skall finnas, deras

befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag,

8. inom vilken tid och hur föreningsstämman skall sammankallas

samt hur andra meddelanden skall komma till medlemmarnas eller

fullmäktiges kännedom,

9. vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

10. vad som skall ske med bankens behållna tillgångar när den

upplöses, samt

11. för det fall att förlagsinsatser som avses i 5 kap. eller

insatsemission som avses i 8 kap. 2 a § skall förekomma, vad som

skall gälla för dessa.

Ändringen innebär att det i medlemsbankens stadgar skall anges om

insatsemissioner kan förekomma och vad som i så fall skall gälla dessa.

Jfr kommentar till 2 kap. 2 § föreningslagen.

3 kap.

6 § Styrelsen skall föra en medlemsförteckning. Förteckningen skall

innehålla uppgift om

1. varje medlems namn och postadress,

2. det sammanlagda beloppet inbetalda eller genom insatsemission

tillgodoförda medlemsinsatser enligt den senast fastställda

balansräkningen, samt

3. summorna av medlemsinsatsbelopp som efter utgången av det

räkenskapsår balansräkningen avser har återbetalats eller högst skall

återbetalas enligt 4 kap. 1 och 3 §§ och om tiden för återbetalningarna.

Medlemsförteckningen kan bestå av betryggande lösblads- eller

kortsystem. Den kan också föras med automatisk databehandling eller

på annat liknande sätt.

Medlemsförteckningen skall hållas tillgänglig hos medlemsbanken

för var och en som vill ta del av den.

Varje medlem har rätt att på begäran få skriftlig uppgift av banken

om sitt medlemskap och om de medlemsinsatser som han har betalt in

eller tillgodoförts genom insatsemission.

Ändringarna i paragrafens första och fjärde stycke är en följd av att

insatsemission införs enligt 8 kap. 2 a §.

4 kap.

1 § En medlem som har avgått ur en medlemsbank har rätt att sex

månader efter avgången få ut sina inbetalda eller genom

insatsemission tillgodoförda medlemsinsatser. Beloppet får dock inte

överstiga hans andel i förhållande till övriga medlemmar av bankens

egna kapital enligt den balansräkning som hänför sig till tiden för

avgången. Vid beräkningen av bankens egna kapital skall man bortse

från reservfonden, fonden för orealiserade vinster,

uppskrivningsfonden och förlagsinsatserna. Ett insatsbelopp får

betalas ut endast när det kan ske med hänsyn till bestämmelserna om

kapitaltäckning i lagen (1994:2004) om kapitaltäckning och stora

exponeringar för kreditinstitut och värdepappersföretag.

Den avgångne har vidare rätt att på samma sätt som övriga

medlemmar få ut sin andel av beslutad vinstutdelning.

Träder medlemsbanken i likvidation inom sex månader från

avgången eller meddelas inom samma tid beslut om att försätta

banken i konkurs, skall den avgångnes rätt att få ut medlemsinsatser

bedömas enligt grunderna för reglerna om skifte av bankens

tillgångar.

En medlems rätt enligt första-tredje styckena kan begränsas i

stadgarna. Detta gäller dock inte i sådana fall som avses i 7 kap. 15 §

tredje stycket eller 10 kap. 3 § andra stycket.

Ändringarna i paragrafens första stycke är föranledda av dels att insats-

emission införs, dels att utbetalningar av medlemskapitalet görs beroende

av reglerna om kapitaltäckning. Jfr kommentar till 4 kap. 1 § förenings-

lagen.

3 § En medlem som deltar i medlemsbanken med högre insatsbelopp

än han är skyldig att delta med, har rätt att efter uppsägning få ut

överskjutande belopp med undantag av genom insatsemission

tillgodoförda insatser utan att avgå ur banken. Beträffande

uppsägningen samt medlemmens rätt att få ut det uppsagda beloppet

och hans skyldighet att betala tillbaka vad han har fått ut tillämpas 1

och 2 §§ samt 3 kap. 4 § första stycket. Sexmånadersfristen enligt 1 §

skall därvid räknas från utgången av det räkenskapsår som efter det att

uppsägningen har gjorts slutar tidigast en månad eller den längre tid,

dock högst sex månader, som har bestämts i stadgarna.

Enligt gällande rätt är det endast återbetalning av överinsatser utan

samband med medlems avgång som kan villkoras av bestämmelserna i

kapitaltäckningslagen. Genom ändringen i 4 kap. 1 § skall alla medlems-

insatser omfattas av den begränsning i återbetalningsrätten som

bestämmelserna i kapitaltäckningslagen kan föranleda. Sista meningen i

3 § behövs inte längre eftersom medlemmens rätt att återfå överinsatser

redan enligt gällande lydelse av 3 § andra meningen är beroende av att

utbetalning kan ske enligt vad som föreskrivs i bl.a. 1 §.

5 kap.

1 § En medlemsbank kan i stadgarna föreskriva att kapital får

tillskjutas, utöver vad som följer av 2 kap. 4 § första stycket 5, genom

särskilda insatser (förlagsinsatser) och att sådana insatser får

tillskjutas även av andra än medlemmar.

Förlagsinsatser från andra än medlemmar får tillskjutas med högst

ett så stort belopp att summan av sådana insatser efter tillskottet

uppgår till högst summan av andra då inbetalda samt genom

insatsemission tillgodoförda insatser än förlagsinsatser.

En förlagsinsats skall alltid fullgöras i pengar.

Ändringen i paragrafens andra stycke är föranledd av att

begränsningen för förlagsinsatser som tillskjuts av medlemmar slopas.

Jfr kommentar till 5 kap. 1 § föreningslagen.

8 kap.

2 § Vinstutdelning får inte överstiga vad som i den fastställda

balansräkningen och, i fråga om medlemsbank som är moderföretag, i

den fastställda koncernbalansräkningen för det senaste räkenskapsåret

redovisas som bankens eller koncernens fria egna kapital med avdrag

för

1. det belopp som enligt lag eller stadgarna skall avsättas till bundet

eget kapital eller, i fråga om bank som är moderföretag, det belopp

som av det fria egna kapitalet i koncernen enligt årsredovisningarna

för företag inom denna skall föras över till det bundna egna kapitalet,

och

2. belopp som annars enligt stadgarna skall användas för något

annat ändamål än utdelning till medlemmarna.

Ändringen innebär att andra stycket upphävs. Härigenom slopas den

tidigare begränsningen av storleken på insatsutdelning.

2 a § Sådant belopp som enligt 2 § kan bli föremål för vinstutdelning

får överföras till medlemsinsatserna genom insatsemission.

Den nya paragrafen innehåller bestämmelsen om insatsemission. Jfr

kommentar till 10 kap. 2 a § föreningslagen.

4 § Gottgörelser och sådan vinstutdelning som beräknas i förhållande

till den omfattning i vilken någon har deltagit i medlemsbankens

verksamhet eller i övrigt tagit denna i anspråk får lämnas även till

andra än medlemmar.

Vinstutdelning som beräknas på annat sätt än i förhållande till den

omfattning i vilken någon deltagit i medlemsbankens verksamhet eller

i övrigt tagit den i anspråk får även lämnas till innehavare av

förlagsandelar och till avgången medlem i förhållande till innestående

insatser.

Ändringen i paragrafens andra stycke innebär att insatsutdelning får

lämnas till avgången medlem på inte utbetalda insatser. Jfr kommentar

till 10 kap. 4 § föreningslagen.

10 kap.

3 § Ett beslut om godkännande av fusionsavtal är giltigt endast om det

på stämman har biträtts av nio tiondelar av de röstberättigade eller har

fattats på två på varandra följande stämmor och på den senare

stämman biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. I stadgarna

får föreskrivas villkor som går längre.

En medlem i en överlåtande medlemsbank, som inte har samtyckt

till fusionen, får säga upp sig till utträde inom den tid och på de villkor

som anges i 7 kap. 15 § tredje stycket.

Ändringen i paragrafens första stycke innebär att beslutsreglerna för

godkännande av fusionsavtal ändras. Jfr kommentar till 12 kap. 4 § före-

ningslagen.

11.3 Lagen om ändring i lagen (1946:576) om statlig

inkomstskatt

2 § 8 mom. Har en kooperativ förening av vinsten av den kooperativa

verksamheten lämnat rabatt eller pristillägg i förhållande till gjorda

köp eller försäljningar, medges avdrag för denna utdelning. Om en

förening har medlemmar som får skattefri utdelning enligt 3 § 7 mom.

första stycket och det inte är fråga om endast enstaka sådana

medlemmar, medges föreningen avdrag med högst ett belopp

motsvarande statslåneräntan vid utgången av november året före

beskattningsåret minskad med två procentenheter multiplicerad med

summan av medlemmarnas omsättning med föreningen.

En kooperativ förening har också rätt till avdrag för utdelning som

lämnas i förhållande till inbetalda insatser enligt lagen (1987:667) om

ekonomiska föreningar. I fråga om andra insatser än förlagsinsatser

medges emellertid inte avdrag till den del det utdelade beloppet

tillfaller någon som enligt 7 § 8 mom. inte är skattskyldig för

utdelningen. Avser denna del av utdelningen högst 10 procent av

utdelningen på annat än förlagsinsatser är dock utdelningen i sin

helhet avdragsgill.

Är en ekonomisk förening direkt eller indirekt centralorganisation

för kooperativa föreningar, har centralorganisationen, även om den

inte är kooperativ enligt åttonde-tionde styckena nedan, rätt till avdrag

för utdelning på förlagsinsatser. Är föreningen ett förvaltningsföretag

enligt 7 § 8 mom. andra stycket skall det avdragsgilla beloppet

minskas med den del av utdelningen som föranlett frikallelse från

skattskyldighet enligt nämnda stycke.

Avdrag för utdelning skall avse det räkenskapsår som utdelningen

hänför sig till.

Avdrag medges endast om föreningen visar att förutsättningar för

avdrag föreligger. Yrkande om avdrag skall göras på särskild blankett

enligt formulär som Riksskatteverket fastställer.

Sparbank får göra avdrag för bidrag till Sparbankernas

säkerhetskassa.

Sparbankernas säkerhetskassa får göra avdrag för utdelning till

sparbankerna.

En ekonomisk förening är i beskattningshänseende att anse såsom

kooperativ, om den är öppen och i sina angelägenheter tillämpar lika

rösträtt.

För att en förening skall anses vara öppen fordras inte bara att den

enligt sina stadgar är berättigad att när som helst anta nya medlemmar,

utan också att den faktiskt visar sig villig att anta till medlem var och

en, som är bosatt inom föreningens verksamhetsområde eller tillhör

dess angivna verksamhetskrets, förbinder sig att följa föreningens

stadgar och beslut och som därjämte skäligen kan antas komma att

som medlem bidra till förverkligandet av föreningens i stadgarna

angivna syfte. Den omständigheten, att styrelsen eller annat

föreningsorgan äger rätt att pröva inträdesansökningarna och avvisa

sådana sökande, som inte besitter nu nämnda kvalifikationer för

medlemskap, betar inte föreningen dess egenskap av öppen. I det fall

att en förening säljer till utomstående kan den som regel inte utan att

förlora sin öppna karaktär vägra att motta som medlem någon som kan

visa, att han brukar köpa förnödenheter genom föreningen. Anser

föreningens styrelse emellertid, att vederbörande köpare på grund av

rent personliga förhållanden inte kan beviljas medlemskap i en stor

förening, som säljer till utomstående, är det omöjligt att i varje fall

inskränka försäljningen till personer, som skulle vara önskvärda som

medlemmar så bör föreningen för att anses såsom öppen ha

skyldighet att i ekonomiskt hänseende jämställa honom med medlem,

det vill säga ge honom samma återbäring på köpta varor som medlem

erhåller.

Kooperativa föreningars centralorganisationer är att anse såsom

öppna, även om inträde beviljas blott sådana lokala föreningar, som

fyller av centralorganisationen uppställda krav på stadgar, skötsel och

ekonomisk soliditet, och även om endast ett enda företag inom varje

område antas såsom medlem. Vad angår kravet på lika rösträtt så

berövas en centralorganisation inte dess kooperativa karaktär, om

rösträtten bland dess förstahandsmedlemmar, föreningarna, utövas

efter föreningarnas medlemsantal.

Skälen för förslagen har kommenterats i avsnitt 8. Lagtexten har

utformats i enlighet med vad Lagrådet förordat. Ändringen innebär att

avdragsrätten för kooperativ utdelning är begränsad för

konsumentkooperativa föreningar till statslåneräntan vid utgången av

november månad året före beskattningsåret minskad med två

procentenheter multiplicerad med medlemmarnas omsättning. Överstiger

utdelningen detta tak beskattas denna i föreningen. Lagrådet har i sitt

yttrande anfört att det är önskvärt att det i motiven anges vad som avses

med begreppet enstaka medlemmar . Enligt regeringens mening kan

begreppet inte ges en absolut betydelse. Begreppet bör i stället sättas i

relation till sådana omständigheter som anger konsumenternas ägande

och inflytande i föreningen. Vid bedömningen av om det är fråga om

 enstaka medlemmar måste hänsyn tas till omständigheterna i det

enskilda fallet. Omständigheter som kan vara av betydelse är det totala

antalet medlemmar i föreningen, storleken av medlemmarnas omsättning

med denna. Om t.ex. en förening har hundratals medlemmar som alla

omsätter i stort sett lika mycket med föreningen varav fem medlemmar

får skattefri utdelning kan det givetvis vara fråga om enstaka

medlemmar . Har en förening endast tre medlemmar varav en medlem

får skattefri utdelning torde man däremot inte kunna anse det vara fråga

om enstaka medlem .

Sammanfattning av betänkandet

Utredningen konstaterar inledningsvis att alla associationsformer skall

erbjudas likvärdiga villkor. Först om villkoren är likvärdiga är det

möjligt för företagarna att jämföra de olika associationsformernas

förtjänster och nackdelar på objektiva grunder. Om det är så att antingen

effekterna av lagstiftningen för att bedriva en viss form av företag är

sämre eller kunskaper och information om någon av de förekommande

företagsformerna är bristfällig är villkoren inte likvärdiga. Det nu förda

resonemanget har enligt utredningens mening samma innebörd som riks-

dagen har uttryckt i samband med sitt uttalande om att denna utredning

borde komma till stånd, nämligen att det är helt oacceptabelt om stats-

makterna genom utformning av regelsystem som missgynnar den koope-

rativa företagsformen åstadkommer en styrning bort från denna före-

tagsform. För att kooperativa företag skall kunna hävda sig framgångs-

rikt i en dynamisk värld behöver både lagstiftning och andra regelverk

vara avpassade för att ge utrymme för utveckling av nya sorters företag

och för att kunna möta nya situationer.

Kooperationens roll i samhället

Av en på utredningens initiativ utförda undersökningar framskymtar som

en uppfattning bland flera av de intervjuade, att kooperationen har den

ställning på marknaden som den förtjänar, dvs. kooperationen är inte

värd större uppmärksamhet än vad den har. De redovisade resultaten från

en annan undersökning, som bygger på ett bredare och mer kontinuerligt

intervjuunderlag tyder dock på ett mer positivt omdöme bland allmän-

heten. Den omfattning som en viss associationsform har på marknaden

kan dock enligt utredningens uppfattning inte utan vidare anses vara

rättvisande för dess potentiella användbarhet. Utredningens allmänna be-

dömning är att kooperativt företagande med fördel skulle kunna

användas i större utsträckning än vad som nu sker. Många människor

som inte tidigare har föreställt sig en roll som företagare har upp-

enbarligen kunnat tänka om när möjligheten erbjudits att ingå i ett

kooperativt företag. Sistnämnda ståndpunkt bygger utredningen bl.a. på

de framgångsrika exempel på kooperativt nyföretagande som finns i

Sverige och på exempel från övriga Europa. Det förefaller t.ex. som om

kooperativa företag skulle kunna utgöra ett verksamt verktyg för att öka

antalet småföretag och minska arbetslösheten. Som exempel från Sverige

kan nämnas "samhällskooperativ" i Jämtland och turistföretag i Blekinge,

Jämtland och Värmland. I många ekonomiskt utvecklade länder utom

Sverige är det mycket vanligt att banker och andra kreditinstitut drivs

som kooperativa företag. I vissa länder, som Italien och Spanien, är

kooperativa företag inom de mest skilda branscher vanliga. De anses av

staten bl.a. vara mycket effektiva i att skapa nya arbetstillfällen.

Kooperativa rådgivare runt om i landet har rapporterat att de flesta som

tar initiativ till och startar kooperativa företag är kvinnor samt att man når

grupper som är icke-traditionella företagare. Detta har också RRV kunnat

notera i en egen utvärdering om statligt stöd till kooperativ utveckling.

Där konstateras att kunderna i mycket stor utsträckning är kvinnor. I

vissa fall upp till 90 procent. Av det totala antalet kvinnor på den svenska

arbetsmarknaden finns den övervägande delen inom offentlig sektor.

Kvinnor som är arbetslösa söker sig därför i första hand till välfärdstjäns-

tesektor och omsorg dvs. branscher som i dag inte väntas expandera i

offentlig regi. Behovet av välfärd och sociala tjänster minskar dock inte,

snarare tvärtom.

I en del europeiska länder är kooperationen positivt särbehandlad därför

att den anses uppfylla vissa samhälleliga mål. I gengäld anses koope-

rationen då också ha särskilda skyldigheter gentemot samhället och

medlemmarna. Utredningens utgångspunkt är att de kooperativa före-

tagen inte skall gynnas framför andra företag. De skall självklart inte

heller missgynnas. För att ge de kooperativa företagen (ekonomiska före-

ningar, bostadsrättsföreningar, ömsesidiga försäkringsbolag och

medlemsbanker) likvärdiga villkor med aktiebolagen har utredningen

föreslagit en rad lagändringar i lagen om ekonomiska föreningar och i

skattelagstiftningen.

Attityder till kooperativt företagande

I fråga om attityder till kooperativt företagande - som behandlas i kapitel

3. "Behandlas kooperativa företag annorlunda än andra företag?" -

konstaterar utredningen på basis av de gjorda undersökningarna att

företrädare för myndigheter och näringsliv i övrigt oftast saknar djupare

kunskaper om kooperation vilket naturligt färgar deras sätt att se på

företagsformen. Samarbete mellan myndigheter och andra organisationer

som kan förbättra möjligheterna till bättre kunskaper om de kooperativa

företagen bör uppmuntras. Utredningen föreslår också att regeringen i

regleringsbrev erinrar berörda myndigheter om att de skall iakttaga

opartiskhet vid utformningen av informationsmaterial, blanketter och

annars i alla sammanhang då olika associationsformer behandlas i

myndigheternas verksamhet. Utredningen kan också med stöd av olika

kartläggningar konstatera att läroböcker i gymnasieskolan oftast

behandlar de kooperativa företagen mer summariskt än andra typer av

företag. Även om kooperationen inte direkt motarbetas får den likgiltiga

eller kallsinniga attityden ändå till följd att kooperativt företagande

förbises i olika sammanhang. På det sättet kan man tala om att

kooperationen utsätts för en indirekt diskriminering. Utredningen

framhåller dock att de kooperativa företagen och dess intresseorganisa-

tioner har ett eget ansvar för att sprida kunskaper och information om

sina idéer till allmänheten och myndigheter samt att skapa kontakter med

skolorna.

Kapitalförsörjning

I kapitel 4. "Kapitalförsörjning" behandlas inslag i de civilrättsliga och

skatterättsliga lagstiftningarna som direkt eller indirekt påverkar de

ekonomiska föreningarnas möjligheter att anskaffa erforderligt kapital

för verksamheten. Utredningen föreslår ändringar i lagen om ekonomiska

föreningar och lagen om statlig inkomstskatt. Utredningens förslag

innebär i huvudsak följande.

Ett behov har vuxit fram att organisera den kooperativa företagsamheten

i nya strukturer där bl. a. ägandet och den kooperativa affärsverksam-

heten skiljs åt i olika juridiska personer. För att möta detta behov - utan

att verksamhetens kooperativa karaktär går förlorad - föreslår

utredningen att en ekonomisk förening får bedriva den kooperativa

samhandeln med medlemmarna inte bara direkt i föreningen utan även

indirekt i ett eller flera av föreningen helägda dotterbolag.

Av samma skäl föreslår utredningen att en ekonomisk förening inte själv

skall behöva bedriva den kooperativa samhandeln med medlemmarna

utan får ha till ändamål att främja medlemmarnas kooperativa deltagande

i en eller flera andra ekonomiska föreningar, om dess tillgångar

uteslutande eller så gott som uteslutande består av andelar i den eller de

andra ekonomiska föreningarna.

I syfte att underlätta strukturrationalisering inom vissa branscher föreslås

också vissa ändringar i fusionsreglerna. Vidare görs reglerna om rätten

till medlemskap dispositiva, d.v.s. det överlämnas till föreningen att i

stadgarna bestämma om rätten till inträde i föreningen.

I syfte att stimulera medlemmarna att bidra till föreningarnas kapital-

försörjning föreslås att en ekonomisk förening får besluta om insats-

emission genom att utdelningsbara vinstmedel förs över till medlemsin-

satser. Medlem skall tillföras emissionsinsatser i förhållande till den

omfattning i vilken medlemmen deltagit i föreningens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk under det senaste avslutade räkenskapsåret

eller tidigare räkenskapsår eller i förhållande till vid det senaste räken-

skapsårets utgång inbetalda grund- och överinsatser samt tillgodoförda

emissionsinsatser. Emissionsinsats betalas ut först vid medlemmens

avgång ur föreningen.

Beträffande reglerna om överskottsutdelning föreslår utredningen att

taket för insatsutdelning slopas samtidigt som det klargörs att för-

delningen av gottgörelser och kooperativ utdelning får vara medlemmens

samhandel med föreningen inte bara under ett utan flera räkenskapsår.

Insatsutdelning får lämnas även till avgången medlem på inte utbetalda

insatser vilket torde minska medlemmens bindning till föreningen till

förmån för förbättrade konkurrensbetingelser.

Den nuvarande begränsningen i fråga om förlagsinsatskapitalets storlek i

förhållande till annat insatskapital slopas vad gäller förlagsinsatser som

tecknas av medlemmar. Vidare öppnas en möjlighet att VPC-registrera

förlagsandelar.

Skattereglerna anpassas till föreningslagens regler om överskottsut-

delning. Det innebär att en ekonomisk förening som huvudregel skall

medges avdrag för överskottsutdelning oavsett om det är fråga om

kooperativ vinstutdelning, insatsutdelning eller utdelning på förlagsin-

satser. En förening som har mer än enstaka medlemmar som åtnjuter

skattefrihet för utdelning därför att utdelningen anses utgöra en inbe-

sparing i levnadskostnaderna, medges dock avdrag för annan över-

skottsutdelning än utdelning på förlagsinsatser endast om föreningen

tillämpar lika rösträtt och är öppen för medlemskap för var och en som

söker inträde. Medlem beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet för

överskottsutdelning på sin andel om innehavet betingas av näringsverk-

samhet. Detta gäller således oavsett om medlemmen är enskild närings-

idkare eller juridisk person. I övriga fall beskattas utdelningen i in-

komstslaget kapital, om det inte är fråga om återbäring som innebär en

inbesparing i medlemmens levnadskostnader i vilket fall utdelningen är

skattefri. Som inbesparing av levnadskostnader anses dock som mest ett

belopp motsvarande statslåneräntan minskad med två procentenheter

multiplicerad med medlemmens omsättning med föreningen.

Emissionsinsatser som tillgodoförs en medlem finansieras med före-

ningens beskattade fria egna kapital. Medlemmen har ingen anskaff-

ningskostnad för emissionsinsatsen varför han beskattas för hela beloppet

när det utbetalas till honom i samband med att han lämnar föreningen.

Beskattningen sker i inkomstslaget näringsverksamhet eller kapital

beroende på om andelen utgör en tillgång i näringsverksamhet eller inte.

Konkurrensfrågor

I kapitel 5. "Konkurrenslagstiftningen" behandlas frågan om det finns

särskilda problem som kan uppkomma vid tillämpningen av konkur-

renslagstiftningen på kooperativ samverkan. Utredningen har dock

begränsat sig till kooperativ samverkan i ekonomiska föreningar. Det

som redovisats i detta kapitel torde dock kunna tjäna till ledning för den

konkurrensrättsliga bedömningen av kooperativ samverkan i andra

associationsformer.

Utredningen redovisar en genomgång av de svenska förarbetena till KL

på det aktuella området samt en genomgång av konkurrentverkets praxis

beträffande ekonomiska föreningar. Vidare har utredningen låtit

Kooperativa Institutet undersöka förhållandet mellan kooperativa företag

och EU:s konkurrenspolitik. Ett rättsutlåtande har hämtats in från docent

Nils Wahl rörande kooperativs rättsliga ställning inom EU:s

konkurrensrätt. Utredningen redovisar också en företagsekonomisk

analys av vilka effekter som kan uppstå genom affärsverksamhet i

kooperativa företag. Såväl effekter för företagen som för marknadens

funktion belyses.

Utredningen framhåller bl. a. att med likvärdiga marknadsförutsättningar

finns inte några bärande skäl för att behandla de svenska kooperativa

företagen strängare än vad EG:s rättstillämpning ger uttryck för.

Utredningen tvingas dock konstatera att rättsläget alltjämt är oklart och

framhåller det angelägna i att en praxis på området nu skyndsamt växer

fram, eftersom osäkerheten om rättsläget med stor sannolikhet leder till

ekonomiska förluster i form av uteblivna affärsmöjligheter. Utredningen

uttalar också som sin mening att skulle rättsutvecklingen hos de rättsvår-

dande myndigheterna i Sverige visa sig slå in på en annan väg än den

som EG-domstolen nu stakat ut, finns starka skäl att se över den svenska

konkurrenslagen.

Ömsesidiga försäkringsbolag

I kapitel 6. "Annat missgynnande av ekonomiska föreningar" behandlar

utredningen två fall där ömsesidiga försäkringsbolag uppenbarligen

missgynnats i förhållande till försäkringsaktiebolag. Det ena gäller

omvandling av obeskattade reserver till beskattat eget kapital i skade-

försäkringsbolag. Det andra avser mervärdeskatt på interna tjänster.

Utredningen anser att så snart det statsfinansiella läget tillåter bör det på

nytt prövas om dessa former av missgynnanden kan undanröjas genom

lagstiftning.

Ikraftträdande och övergångsbestämmelser

Utredningens betänkande överlämnas till regeringen i mitten av mars

1996. Efter sedvanlig remissbehandling kan arbetet på en lagrådsremiss

påbörjas i regeringskansliet vid månadsskiftet juni/juli 1996. Därmed

torde det - även om förslagen inte är av enklare karaktär - vara möjligt

för regeringen att lämna en proposition till riksdagen i sådan tid att

riksdagen kan fatta beslut i ärendet hösten 1996. Vid angivna för-

hållanden och att ett genomförande av förslagen är mycket angeläget för

de kooperativa företagen förslår utredningen att ikraftträdandetidpunkten

blir redan den första januari 1997. I fråga om ändringar i skatte-

lagstiftningen innebär det att de nya reglerna kan tillämpas första gången

vid 1998 års inkomsttaxering.

Betänkandets författningsförslag

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1987:667) om ekonomiska

föreningar

 dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 2 §, 3 kap. 1 och 6 §§, 4 kap. 1 och 3 §§,

5 kap. 1, 4, 6 och 7 §§, 7 kap. 4 och 15 §§, 9 kap. 7 §, 10 kap. 1, 2 och

4 § samt 12 kap. 4 § skall ha följande lydelse,

 dels att i lagen skall införas ny bestämmelse, 10 kap. 1 a §.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

1 §

En ekonomisk förening har till ändamål att främja medlemmarnas

ekonomiska intresse genom ekonomisk verksamhet i vilken med-

lemmarna deltar

 1. som konsumenter eller andra förbrukare,

 2. som leverantörer,

 3. med egen arbetsinsats,

 4. genom att begagna föreningens tjänster, eller

 5. på annat liknande sätt.

För en ekonomisk förening är

utmärkande att den uppfyller

särskilda villkor i fråga om rät-

ten till medlemskap, rösträtt och

överskottsutdelning. Om detta

föreskrivs i 3, 7 och 10 kap.

En ekonomisk förening kan även

ha till ändamål att främja med-

lemmarnas ekonomiska intressen

genom deras deltagande på sätt

som anges i första stycket i en

eller flera andra ekonomiska

föreningar, om dess tillgångar

uteslutande eller så gott som

uteslutande består av andelar i

den eller de andra ekonomiska

föreningarna.

En ekonomisk förenings verk-

samhet kan bedrivas i förening-

en eller i ett av föreningen

helägt dotterföretag.

2 kap.

2 §1

Föreningens stadgar skall ange

 1. föreningens firma,

 2. den ort i Sverige där föreningens styrelse skall ha sitt säte,

 3. ändamålet med föreningens verksamhet och verksamhetens art,

 4. den insats med vilken varje

medlem skall delta i föreningen,

hur insatserna skall fullgöras

samt i vad mån en medlem får

delta i föreningen med insats

utöver vad han är skyldig att

delta med,

 4. den insats med vilken varje

medlem skall delta i föreningen,

(grundinsats) och hur denna

skall fullgöras samt i vad mån en

medlem får delta i föreningen

med insats utöver vad han är

skyldig att delta med (överin-

sats),

 5. för det fall att regelbundna eller på särskilt beslut om uttaxering

beroende avgifter till föreningen skall förekomma, avgifternas belopp

eller de högsta belopp till vilka de får bestämmas,

 6. antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer

samt eventuella suppleanter, tiden för deras uppdrag samt, om någon av

dem skall utses på annat sätt än som anges i denna lag, hur det i så fall

skall ske,

 7. för det fall att fullmäktige enligt 7 kap. 12 § skall finnas, deras

befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag,

 8. inom vilken tid och hur föreningsstämma skall sammankallas samt

hur andra meddelanden skall bringas till medlemmarnas eller

fullmäktiges kännedom,

 9. vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

 10. vilken tid föreningens räkenskapsår skall omfatta,

 11. grunderna för fördelning av föreningens vinst samt hur man skall

förfara med föreningens behållna tillgångar när föreningen upplöses,

samt

 12. för det fall att förlagsin-

satser som avses i 5 kap. skall

förekomma, vad som skall gälla

därom.

 12. för det fall att förlagsin-

satser som avses i 5 kap. eller

emissionsinsatser som avses i 10

kap. 1 a § skall förekomma, vad

som skall gälla för dessa.

Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte arbetstagarrepresentanter

som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de

privatanställda.

3 kap.

1 §

En ekonomisk förening får inte

vägra någon inträde som med-

lem, om det inte finns särskilda

skäl för vägran med hänsyn till

arten eller omfattningen av före-

ningens verksamhet eller före-

ningens syfte eller annan orsak.

En ekonomisk förening är öppen

för medlemskap, om inte annat

anges i stadgarna.

Styrelsen skall pröva en ansökan om inträde, om inte annat följer av

stadgarna. I stadgarna får föreskrivas att inträdesansökan skall göras

skriftligen och att ansökningshandlingen skall vara försedd med

sökandens bevittnade namnunderskrift.

6 §

Styrelsen skall föra en medlems-

förteckning. Denna skall inne-

hålla uppgift om

 1. varje medlems namn och

postadress samt det antal med-

lemsinsatser med vilket han del-

tar i föreningen,

 2. det sammanlagda beloppet

inbetalda medlemsinsatser enligt

den senast fastställda balansräk-

ningen, samt

 3. summorna av medlemsin-

satsbelopp som efter utgången

av det räkenskapsår balansräk-

ningen avser har återbetalats

eller högst skall återbetalas en-

ligt 4 kap. 1 och 3 §§ och om

tiden för återbetalningarna.

Styrelsen skall föra en medlems-

förteckning. Denna skall inne-

hålla uppgift om

 1. varje medlems namn och

postadress samt det antal med-

lemsinsatser med vilket han del-

tar i föreningen,

 2. det sammanlagda beloppet

inbetalda grund- och överinsat-

ser samt tillgodoförda emission-

sinsatser enligt den senast fast-

ställda balansräkningen, samt

 3. summorna av medlemsin-

satsbelopp som efter utgången

av det räkenskapsår balansräk-

ningen avser har återbetalats

eller högst skall återbetalas en-

ligt 4 kap. 1 och 3 §§ och om

tiden för återbetalningarna.

Medlemsförteckningen kan bestå av betryggande lösblads- eller kortsys-

tem. Den kan också föras med automatisk databehandling eller på annat

liknande sätt.

Medlemsförteckningen skall hållas tillgänglig hos föreningen för var och

en som vill ta del av den.

Varje medlem har rätt att på be-

gäran få skriftlig uppgift av före-

ningen om sitt medlemskap och

om de insatser som han har be-

talt in.

Varje medlem har rätt att på be-

gäran få skriftlig uppgift av före-

ningen om sitt medlemskap och

om de medlemsinsatser som han

har betalt in eller tillgodoförts

genom insatsemission.

4 kap.

1 §

När en medlem har avgått har

han rätt att sex månader efter

avgången få ut sina inbetalda

medlemsinsatser. Beloppet får

dock inte överstiga vad som be-

löper på honom i förhållande till

övriga medlemmar av förening-

ens egna kapital enligt den ba-

lansräkning som hänför sig till

tiden för avgången. Vid beräk-

ningen av föreningens egna ka-

pital skall bortses från reservfon-

den, uppskrivningsfonden och

förlagsinsatserna.

När en medlem har avgått har

han rätt att sex månader efter

avgången få ut sina inbetalda

grund- och överinsatser samt

tillgodoförda emissionsinsatser.

Beloppet får dock inte överstiga

vad som belöper på honom i för-

hållande till övriga medlemmar

av föreningens egna kapital en-

ligt den balansräkning som hän-

för sig till tiden för avgången.

Vid beräkningen av föreningens

egna kapital skall bortses från

reservfonden,

uppskrivningsfonden och

förlagsinsatserna.

Den avgångne har vidare rätt att i samma ordning som övriga

medlemmar få ut vad som belöper på honom av beslutad vinstutdelning.

Träder föreningen i likvidation inom sex månader från avgången eller

meddelas inom samma tid beslut om att försätta föreningen i konkurs,

skall den avgångnes rätt att få ut medlemsinsatser bedömas enligt

grunderna för reglerna om skifte av föreningens tillgångar.

En medlems rätt enligt första-tredje styckena kan begränsas i stadgarna.

Detta gäller dock inte i sådana fall som avses i 7 kap. 15 § tredje stycket

eller 12 kap. 4 § andra stycket.

3 §

En medlem, som deltar i för-

eningen med högre insatsbelopp

än han är skyldig att delta med,

har rätt att efter uppsägning få ut

överskjutande belopp utan att

avgå ur föreningen. Beträffande

uppsägningen samt medlemmens

rätt att få ut det uppsagda belop-

pet och hans skyldighet att betala

tillbaka vad han har fått ut till-

ämpas 1 och 2 §§ samt 3 kap.

4 § första stycket. Sexmånaders-

fristen enligt 1 § skall därvid

räknas från utgången av det rä-

kenskapsår som sedan uppsäg-

ningen har gjorts slutar näst efter

en månad eller den längre tid,

högst sex månader, som har be-

stämts i stadgarna.

En medlem har rätt att efter upp-

sägning få ut överinsats utan att

avgå ur föreningen. Beträffande

uppsägningen samt medlemmens

rätt att få ut det uppsagda belop-

pet och hans skyldighet att betala

tillbaka vad han har fått ut till-

ämpas 1 och 2 §§ samt 3 kap.

4 § första stycket. Sexmånaders-

fristen enligt 1 § skall därvid

räknas från utgången av det rä-

kenskapsår som sedan uppsäg-

ningen har gjorts slutar näst efter

en månad eller den längre tid,

högst sex månader, som har be-

stämts i stadgarna.

5 kap.

1 §

En ekonomisk förening kan i stadgarna föreskriva att, utöver vad som

följer av 2 kap. 2 § första stycket 4, kapital får tillskjutas genom särskilda

insatser (förlagsinsatser) och att sådana insatser får tillskjutas även av

andra än medlemmar.

Förlagsinsatser får tillskjutas

med högst ett så stort belopp att

summan av gjorda förlagsinsat-

ser efter tillskottet uppgår till

högst det belopp som svarar mot

summan av andra då inbetalda

insatser än förlagsinsatser.

Förlagsinsatser från andra än

medlemmar får tillskjutas med

högst ett så stort belopp att sum-

man av sådana förlagsinsatser

efter tillskottet uppgår till högst

det belopp som svarar mot sum-

man av andra då inbetalda insat-

ser än förlagsinsatser samt till-

godoförda emissionsinsatser.

4 §

För varje förlagsinsats skall för-

eningen utfärda ett förlagsan-

delsbevis. Beviset skall ställas

till viss man, till innehavaren

eller till viss man eller order och

innehålla uppgift om

 1. föreningens firma,

 2. nummer eller annan beteck-

ning för beviset,

 3. insatsens storlek,

 4. den rätt till utdelning som

insatsen medför,

 5. det sätt på vilket utdelning

skall utbetalas och inlösen ske,

 6. föreskrifter som avses i 2 §

första stycket, samt

 7. erinran enligt 2 § andra

stycket.

Förlagsandelsbeviset skall un-

dertecknas av föreningen. Styrel-

seledamöters eller firmateckna-

res namnteckning får återges

genom tryckning eller på liknan-

de sätt.

När föreningen beslutar om att

förlagsinsatser skall tillskjutas

skall samtidigt villkoren för in-

satserna fastställas. Villkoren

skall innehålla uppgift om

 1. insatsernas storlek,

 2. den rätt till utdelning som

en insats medför,

 3. det sätt på vilket utdelning

skall utbetalas och inlösen skall

ske,

 4. föreskrifter som avses i 2 §

första stycket,

 5. erinran enligt 2 § andra

stycket, samt

 6. huruvida förlagsandelsbevis

skall utfärdas eller om insat-

serna istället skall registreras

hos Värdepapperscentralen VPC

Aktiebolag enligt bestämmelser-

na i aktiekontolagen (1989:827).

Förlagsandelsbevis skall ställas

till viss person, till innehavaren

eller till viss person eller order

och innehålla uppgift om

 1. föreningens firma,

 2. nummer eller annan beteck-

ning för beviset, samt

 3. de uppgifter som framgår av

första stycket 1-5.

6 §

Styrelsen skall föra en förteck-

ning över samtliga förlagsinsat-

ser. Denna kan bestå av betryg-

gande lösblads- eller kortsystem

eller föras med automatisk data-

behandling eller på annat liknan-

de sätt. Förteckningen skall in-

nehålla uppgift om storleken på

varje förlagsinsats, om tidpunk-

ten för varje insats och om den

rätt till utdelning som insatsen

medför. Förteckningen skall hål-

las tillgänglig för var och en som

vill ta del av den.

Styrelsen skall föra en förteck-

ning över samtliga förlagsinsat-

ser för vilka förlagsandelsbevis

har utfärdats. Denna kan bestå

av betryggande lösblads- eller

kortsystem eller föras med auto-

matisk databehandling eller på

annat liknande sätt. En sådan

förteckning skall innehålla upp-

gift om storleken på varje för-

lagsinsats, om tidpunkten för

varje insats och om den rätt till

utdelning som insatsen medför.

Förteckningen skall hållas till-

gänglig för var och en som vill ta

del av den.

För förlagsinsatser som

registrerats hos

Värdepapperscentralen VPC

Aktiebolag förs istället för-

teckningen av detta bolag. Be-

stämmelserna i första stycket

gäller även för en sådan för-

teckning med undantag för att

den rätt till utdelning som in-

satsen medför inte behöver an-

ges i förteckningen.

7 §

Den som innehar en förlagsandel har rätt att få förlagsinsatsen inlöst

tidigast efter fem år från tillskottet, om han skriftligen säger upp beloppet

minst två år i förväg.

Föreningen får inlösa en förlagsinsats tidigast efter fem år från tillskottet,

om föreningen skriftligen säger upp beloppet minst sex månader i förväg.

Inlösen enligt denna paragraf

sker till det belopp som utgör

insatsens storlek enligt förlag-

sandelsbeviset. Beloppet får

dock inte överstiga vad som av

föreningens egna kapital enligt

den senast fastställda balansräk-

ningen, utan anlitande av reserv-

fonden eller uppskrivningsfon-

den, belöper på andelen i för-

hållande till övriga förlagsinsat-

ser. Om föreningen försätts i

konkurs på en ansökan som görs

inom ett år efter inlösen, skall

vad som föreskrivits i 4 kap. 2 §

beträffande återbetalning tilläm-

pas i fråga om förlagsinsatsen.

Föreningen kan också föreskriva

att förlagsinsatserna förfaller till

betalning vid viss tidpunkt utan

uppsägning.

Inlösen enligt denna paragraf

sker till det belopp som utgör

insatsens storlek enligt förlags-

andelsbeviset eller, för förlags-

insatser som registrerats hos

Värdepapperscentralen VPC

Aktiebolag, insatsens storlek en-

ligt registreringen. Beloppet får

dock inte överstiga vad som av

föreningens egna kapital enligt

den senast fastställda balansräk-

ningen, utan anlitande av reserv-

fonden eller uppskrivningsfon-

den, belöper på andelen i förhål-

lande till övriga förlagsinsatser.

Om föreningen försätts i konkurs

på en ansökan som görs inom ett

år efter inlösen, skall vad som

föreskrivits i 4 kap. 2 § beträf-

fande återbetalning tillämpas i

fråga om förlagsinsatsen.

7 kap.

4 §

Ordinarie föreningsstämma skall hållas inom sex månader efter utgången

av varje räkenskapsår. Vid sådan stämma skall styrelsen lägga fram

årsredovisningen och revisionsberättelsen samt, i moderförening,

koncernredovisningen och koncernrevisionsberättelsen.

Vid stämman skall beslut fattas

 1. om fastställelse av resultaträkningen och balansräkningen samt, i

moderförening, koncernresultaträkningen och koncernbalansräkningen,

 2. om dispositioner beträffande vinst eller förlust enligt den fastställda

balansräkningen,

 3. om ansvarsfrihet åt styrelseledamöterna och verkställande

direktören, samt

 4. i andra ärenden som ankommer på stämman enligt denna lag eller

stadgarna.

Beslut i en fråga som avses i

andra stycket 1-3 skall dock

skjutas upp till en fortsatt stäm-

ma, om majoriteten eller en mi-

noritet som består av minst en

tiondel av samtliga röstberättiga-

de begär det. Sådan stämma

skall hållas minst en och högst

två månader därefter. Något yt-

terligare uppskov är inte tillåtet.

Beslut i en fråga som avses i

andra stycket 1-3 skall dock

skjutas upp till en fortsatt stäm-

ma, om majoriteten eller en mi-

noritet som består av minst en

tiondel av samtliga röstberättiga-

de begär det. Sådan stämma

skall hållas minst en och högst

två månader därefter. Något yt-

terligare uppskov är inte tillåtet.

Stämman får dock inte fatta be-

slut som avses i andra stycket 2,

om det avser överskottsutdelning

med större belopp än vad styrel-

sen föreslagit eller godkänt, om

inte stämman är skyldig att fatta

ett sådant beslut enligt föreskrift

i stadgarna.

15 §

Ett beslut om sådan ändring av

stadgarna som innebär att en

medlems förpliktelse att erlägga

insatser eller avgifter till före-

ningen ökas eller att hans rätt

till årsvinst inskränks är giltigt,

om beslutet på den senare stäm-

man enligt 14 § har biträtts av

minst tre fjärdedelar av de rös-

tande.

Ett beslut om sådan ändring av

stadgarna som innebär att en

medlems förpliktelse att erlägga

grundinsatser eller avgifter till

föreningen ökas eller att hans

rätt till årsvinst inskränks är gil-

tigt, om beslutet på den senare

stämman enligt 14 § har biträtts

av minst tre fjärdedelar av de

röstande.

Ett beslut om sådan ändring av stadgarna som innebär att en medlems rätt

till föreningens behållna tillgångar vid dess upplösning inskränks är

giltigt, om beslutet på den senare stämman enligt 14 § har biträtts av

samtliga röstande. Detsamma gäller, om ändringen innebär inskränkning

i en medlems rätt att återfå insats enligt 4 kap. 1 eller 3 § eller innebär att

en medlems utträde ur föreningen försvåras och ändringen skall gälla

även dem som var medlemmar i föreningen när frågan avgjordes.

Ett beslut om ändring av stadgarna i de hänseenden som avses i första

och andra styckena får inte tillämpas mot en medlem som inte har

samtyckt till ändringen och som säger upp sig till utträde ur föreningen

inom en månad från det att slutligt beslut fattades eller, om beslutet

fattades av fullmäktige, från det att medlemmen underrättades om

beslutet. I ett sådant fall får medlemmen, oavsett vad stadgarna

föreskriver, utträda ur föreningen vid den utgång av ett räkenskapsår som

infaller näst efter en månad efter uppsägningen. Vid utträdet har

medlemmen den rätt som enligt 4 kap. 1 § första och andra styckena

tillkommer en avgående medlem.

9 kap.

7 §

I balansräkningen skall aktier i dotterbolag tas upp som en särskild post

bland tillgångarna.

En förenings eget kapital skall

delas upp i bundet eget kapital

och fritt eget kapital eller an-

samlad förlust. Under bundet

eget kapital skall tas upp inbe-

talda insatser, reservfond och

uppskrivningsfond. Medlemsin-

satser och förlagsinsatser skall

redovisas var för sig. Under fritt

eget kapital eller ansamlad för-

lust skall tas upp fria fonder, var

för sig, balanserad vinst eller

förlust eller samt nettovinst eller

förlust för räkenskapsåret. Ba-

lanserad förlust och förlust för

räkenskapsåret tas därvid upp

som avdragsposter.

En förenings eget kapital skall

delas upp i bundet eget kapital

och fritt eget kapital eller an-

samlad förlust. Under bundet

eget kapital skall tas upp inbe-

talda grund- och överinsatser,

emissionsinsatser, reservfond

samt uppskrivningsfond. Med-

lemsinsatser och förlagsinsatser

skall redovisas var för sig. Under

fritt eget kapital eller ansamlad

förlust skall tas upp fria fonder,

var för sig, balanserad vinst eller

förlust samt nettovinst eller för-

lust för räkenskapsåret. Balanse-

rad förlust och förlust för räken-

skapsåret tas därvid upp som

avdragsposter.

Fordran på insats får inte tas upp som tillgång. Redovisningen av

fullgjorda insatser får göras så att i balansräkningen anges hela

insatskapitalet samt hur mycket därav som inte har fullgjorts, varefter

skillnaden - de betalda insatserna - utförs som en särskild post under eget

kapital.

Om det i en fordrings- eller skuldpost enligt balansräkningen ingår en

fordran hos eller skuld till ett dotterbolag eller en moderförening, skall

beloppet anges särskilt. Detta får ske inom linjen. Detsamma gäller ifråga

om pant och med pant jämförliga säkerheter eller ansvars-förbindelser till

förmån för ett dotterbolag eller en moderförening.

10 kap.

1 §

Föreningens medel får betalas ut till medlemmarna endast i form av

överskottsutdelning, återbetalning av medlemsinsatser enligt 4 kap.,

utbetalning vid nedsättning av medlemsinsatsernas belopp och ut-

skiftning vid föreningens likvidation.

Med överskottsutdelning avses i

denna lag

 1. gottgörelse i form av efter-

likvider, återbäringar eller lik-

nande som grundas på rörelsens

resultat utan att ha räknats in i

redovisade årsresultat och

 2. utdelningar från redovisade

årsresultat i form av medlems-

återbäring eller på annat sätt

(vinstutdelning).

Med överskottsutdelning avses i

denna lag

 1. gottgörelse i form av efter-

likvider, återbäringar eller lik-

nande som grundas på rörelsens

resultat utan att ha räknats in i

redovisade årsresultat,

 2. utdelning i form av efter-

likvid, återbäring eller liknande

som utgår i förhållande till den

omfattning medlem deltagit i

föreningens verksamhet (koope-

rativ vinstutdelning), från

sådana utdelningsbara vinstme-

del som avses i 2 §,

 3. insatsutdelning från sådana

utdelningsbara vinstmedel som

avses i 2 § samt

 4. utdelning på förlagsinsatser

från sådana utdelningsbara

vinstmedel som avses i 2 §.

Gottgörelse och kooperativ

vinstutdelning enligt andra

stycket 2 skall utgå i förhållande

till den omfattning medlem del-

tagit i föreningens verksamhet

eller i övrigt tagit denna i an-

språk under ett eller flera räken-

skapsår. Insatsutdelning skall

utgå i förhållande till medlems

vid det senaste räkenskapsårets

utgång inbetalda grund- och

överinsatser samt tillgodoförda

emissionsinsatser. Om utdelning

på förlagsinsatser finns bestäm-

melser i 5 kap.

Att stadgarna skall innehålla bestämmelser om användningen av vinst

och av behållna tillgångar vid föreningens likvidation följer av 2 kap. 2 §.

1 a §

Insatsemission kan ske genom

att sådana utdelningsbara vinst-

medel som avses i 2 § överförs

till medlemsinsatserna. Medlem

skall tillföras emissionsinsats i

förhållande till den omfattning i

vilken medlemmen har deltagit i

föreningens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk un-

der det senaste avslutade räken-

skapsåret eller tidigare räken-

skapsår eller i förhållande till

medlemmens vid det senaste rä-

kenskapsårets utgång inbetalda

grund- och överinsatser samt

tillgodoförda emissionsinsatser.

2 §

Vinstutdelning får inte överstiga

vad som i den fastställda balans-

räkningen och, ifråga om moder-

förening, i den fastställda kon-

cernbalansräkningen för det se-

naste räkenskapsåret redovisas

som föreningens eller koncer-

nens fria egna kapital med av-

drag för

 1. det belopp som enligt lag

eller stadgarna skall avsättas till

bundet eget kapital eller, i fråga

om moderförening, det belopp

som av det fria egna kapitalet i

koncernen enligt årsredovisning-

arna för företag inom denna skall

föras över till det bundna egna

kapitalet, och

 2. belopp som annars enligt

stadgarna skall användas för nå-

got annat ändamål än utdelning

till medlemmarna.

Kooperativ vinstutdelning och

insatsutdelning får inte överstiga

vad som i den fastställda balans-

räkningen och, ifråga om moder-

förening, i den fastställda kon-

cernbalansräkningen för det se-

naste räkenskapsåret redovisas

som föreningens eller koncer-

nens fria egna kapital med av-

drag för

 1. det belopp som enligt lag

eller stadgarna skall avsättas till

bundet eget kapital eller, i fråga

om moderförening, det belopp

som av det fria egna kapitalet i

koncernen enligt årsredovisning-

arna för företag inom denna skall

föras över till det bundna egna

kapitalet,

 2. belopp som annars enligt

stadgarna skall användas för nå-

got annat ändamål än utdelning

till medlemmarna,

 3. belopp som enligt bestäm-

melserna i utfärdade förlagsan-

delsbevis skall användas till ut-

delning på förlagsinsats, samt

 4. belopp som föreningsstäm-

man beslutat använda för insats-

emission som avses i 1a §.

Vinstutdelning som beräknas på

annat sätt än i förhållande till

den omfattning i vilken medlem-

marna deltagit i föreningens

verksamhet eller i övrigt tagit

denna i anspråk, får fastställas

till högst en ränta för år på inbe-

talda medlemsinsatser som mot-

svarar det av riksbanken fast-

ställda diskonto som gällde vid

räkenskapsårets utgång med

tillägg av tre procentenheter.

4 §

Gottgörelser och sådan vinstut-

delning som beräknas i förhål-

lande till den omfattning i vilken

någon har deltagit i föreningens

verksamhet eller i övrigt tagit

denna i anspråk får lämnas även

till andra än medlemmar.

Även vinstutdelning av det slag

som avses i 2 § andra stycket får

lämnas till innehavare av för-

lagsandelar. Därvid gäller inte

den begränsning i fråga om ut-

delningens höjd som anges där.

Gottgörelse och kooperativ

vinstutdelning får lämnas även

till andra än medlemmar. Insats-

utdelning får lämnas även till

avgången medlem på inte utbe-

talda insatser.

12 kap.

4 §

Ett beslut om godkännande av

fusionsavtal är giltigt endast om

det har biträtts av samtliga röst-

berättigade eller har fattats på

två på varandra följande före-

ningsstämmor och på den senare

stämman har biträtts av minst

två tredjedelar av de röstande. I

stadgarna får föreskrivas villkor

som går längre.

Ett beslut om godkännande av

fusionsavtal är giltigt endast om

det har biträtts av nio tiondelar

av de röstberättigade eller har

fattats på två på varandra följan-

de föreningsstämmor. I

stadgarna får föreskrivas villkor

som går längre.

En medlem i en överlåtande förening som inte har samtyckt till fusionen,

får säga upp sig till utträde ur föreningen inom den tid och på de villkor

som anges i 7 kap. 15 § tredje stycket.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

2. Vid registrering och verkställande av föreningsstämmobeslut som har

fattats före lagens ikraftträdande samt talan mot sådant beslut gäller äldre

bestämmelser. Detsamma gäller beslut som styrelsen har fattat före

nämnda tidpunkt.

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1995:1570) om medlemsbanker

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1995:1570) om medlemsbanker

 dels att 2 kap. 4 §, 3 kap. 1 och 6 §§, 4 kap. 1 och 3 §§, 5 kap. 1, 4, 6

och 7 §§, 7 kap. 15 §, 8 kap. 1, 2 och 4 §§ samt 10 kap. 3 § skall ha

följande lydelse,

 dels att i lagen skall införas ny bestämmelse, 8 kap. 1 a §.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

4 §

Stadgarna skall ange

 1. medlemsbankens firma,

 2. den ort i Sverige där styrelsen skall ha sitt säte,

 3. de rörelsegrenar som banken avser att driva,

 4. villkoren för medlemskap i banken,

 5. den insats med vilken varje

medlem skall delta i banken och

i vilken utsträckning medlemmar

får delta i banken med insats

utöver vad de är skyldiga att

delta med,

 5. den insats med vilken varje

medlem skall delta i banken

(grundinsats) och i vilken ut-

sträckning medlemmar får delta i

banken med insats utöver vad de

är skyldiga att delta med (överin-

sats),

 6. antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer

samt eventuella suppleanter, som skall utses av stämman, samt tiden för

deras uppdrag,

 7. för det fall att fullmäktige enligt 7 kap. 12 § skall finnas, deras

befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag,

 8. inom vilken tid och hur föreningsstämma skall sammankallas samt

hur andra meddelanden skall komma till medlemmarnas eller fullmäkti-

ges kännedom,

 9. vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

 10. vad som skall ske med bankens behållna tillgångar när den

upplöses, samt

 11. för det fall att förlagsin-

satser som avses i 5 kap. skall

förekomma, vad som skall gälla

för dessa.

 11. för det fall att förlagsin-

satser som avses i 5 kap. eller

emissionsinsatser som avses i 8

kap. 1 a § skall förekomma, vad

som skall gälla för dessa.

3 kap.

1 §

En medlemsbank får inte vägra

någon inträde som medlem, om

det inte finns särskilda skäl för

det med hänsyn till arten eller

omfattningen av bankens verk-

samhet eller bankens syfte eller

annan omständighet.

En medlemsbank är öppen för

medlemskap, om inte annat an-

ges i stadgarna.

En juridisk person som en medlemsbank har ett dominerande inflytande i

får inte vara medlem i banken.

Styrelsen skall pröva en ansökan om inträde, om inte annat följer av

stadgarna. I stadgarna får det föreskrivas att inträdesansökan skall göras

skriftligen och att ansökningshandlingen skall vara försedd med

sökandens bevittnade namnunderskrift.

6 §

Styrelsen skall föra en medlems-

förteckning. Förteckningen skall

innehålla uppgift om

 1. varje medlems namn och

postadress,

 2. det sammanlagda beloppet

inbetalda medlemsinsatser enligt

den senast fastställda balansräk-

ningen, samt

 3. summorna av medlemsin-

satsbelopp som efter utgången

av det räkenskapsår balans-

räkningen avser har återbetalats

eller högst skall återbetalas

enligt 4 kap. 1 och 3 §§ och om

tiden för återbetalningarna.

Styrelsen skall föra en medlems-

förteckning. Förteckningen skall

innehålla uppgift om

 1. varje medlems namn och

postadress,

 2. det sammanlagda beloppet

inbetalda grund- och överin-

satser samt tillgodoförda

emissionsinsatser enligt den

senast fastställda balans-

räkningen, samt

 3. summorna av medlemsin-

satsbelopp som efter utgången

av det räkenskapsår balans-

räkningen avser har återbetalats

eller högst skall återbetalas

enligt 4 kap. 1 och 3 §§ och om

tiden för återbetalningarna.

Medlemsförteckningen kan bestå av betryggande lösblads- eller kortsys-

tem. Den kan också föras med automatisk databehandling eller på annat

liknande sätt.

Medlemsförteckningen skall hållas tillgänglig hos medlemsbanken för

var och en som vill ta del av den.

Varje medlem har rätt att på be-

gäran få skriftlig uppgift av ban-

ken om sitt medlemskap och om

sina betalda insatser.

Varje medlem har rätt att på be-

gäran få skriftlig uppgift av ban-

ken om sitt medlemskap och om

de medlemsinsatser som han har

betalt in eller tillgodoförts

genom insatsemission.

4 kap.

1 §

En medlem som har avgått ur en

medlemsbank har rätt att sex

månader efter avgången få ut

sina inbetalda medlemsinsatser.

Beloppet får dock inte överstiga

hans andel i förhållande till övri-

ga medlemmar av bankens egna

kapital enligt den balansräkning

som hänför sig till tiden för av-

gången. Vid beräkningen av ban-

kens egna kapital skall man bort-

se från reservfonden, fonden för

orealiserade vinster, uppskriv-

ningsfonden och förlagsinsatser-

na.

En medlem som har avgått ur en

medlemsbank har rätt att sex

månader efter avgången få ut

sina inbetalda grund- och

överinsatser samt tillgodoförda

emissionsinsatser. Beloppet får

dock inte överstiga hans andel i

förhållande till övriga

medlemmar av bankens egna

kapital enligt den balansräkning

som hänför sig till tiden för

avgången. Vid beräkningen av

bankens egna kapital skall man

bortse från reservfonden, fonden

för orealiserade vinster,

uppskrivningsfonden och

förlagsinsatserna.

Den avgångne har vidare rätt att på samma sätt som övriga medlemmar

få ut sin andel av beslutad vinstutdelning.

Träder medlemsbanken i likvidation inom sex månader från avgången

eller meddelas inom samma tid beslut om att försätta banken i konkurs,

skall den avgångnes rätt att få ut medlemsinsatser bedömas enligt

grunderna för reglerna om skifte av bankens tillgångar.

En medlems rätt enligt första-tredje styckena kan begränsas i stadgarna.

Detta gäller dock inte i sådana fall som avses i 7 kap. 15 § tredje stycket

eller 10 kap. 3 § andra stycket.

3 §

En medlem som deltar i

medlemsbanken med högre in-

satsbelopp än han är skyldig att

delta med, har rätt att efter upp-

sägning få ut överskjutande be-

lopp utan att avgå ur banken.

Beträffande uppsägningen samt

medlemmens rätt att få ut det

uppsagda beloppet och hans

skyldighet att betala tillbaka vad

han har fått ut tillämpas 1 och

2 §§ samt 3 kap. 4 § första styc-

ket. Sexmånadersfristen enligt 1

§ skall därvid räknas från ut-

gången av det räkenskapsår som

efter det att uppsägningen har

gjorts slutar tidigast en månad

eller den längre tid, dock högst

sex månader, som har bestämts i

stadgarna. Dessutom gäller att

sådant insatsbelopp får betalas ut

endast om det kan ske med hän-

syn till bestämmelserna om kapi-

taltäckning i lagen (1994:2004)

om kapitaltäckning och stora

exponeringar för kreditinstitut

och värdepappersföretag.

En medlem har rätt att efter upp-

sägning få ut överinsats utan att

avgå ur föreningen. Beträffande

uppsägningen samt medlemmens

rätt att få ut det uppsagda belop-

pet och hans skyldighet att betala

tillbaka vad han har fått ut till-

ämpas 1 och 2 §§ samt 3 kap.

4 § första stycket. Sexmånaders-

fristen enligt 1 § skall därvid

räknas från utgången av det rä-

kenskapsår som efter det att upp-

sägningen har gjorts slutar tidi-

gast en månad eller den längre

tid, dock högst sex månader,

som har bestämts i stadgarna.

Dessutom gäller att sådant

insatsbelopp får betalas ut endast

om det kan ske med hänsyn till

bestämmelserna om

kapitaltäckning i lagen

(1994:2004) om kapitaltäckning

och stora exponeringar för

kreditinstitut och värdepappers-

företag.

5 kap.

1 §

En medlemsbank kan i stadgarna föreskriva att kapital får tillskjutas,

utöver vad som följer av 2 kap. 4 § första stycket 5, genom särskilda

insatser (förlagsinsatser) och att sådana insatser får tillskjutas även av

andra än medlemmar.

Förlagsinsatser får tillskjutas

med högst ett så stort belopp att

summan av gjorda förlags-

insatser efter tillskottet uppgår

till högst det belopp som svarar

mot summan av andra då

inbetalda insatser än förlags-

insatser i medlemsbanken.

Förlagsinsatser från andra än

medlemmar får tillskjutas med

högst ett så stort belopp att sum-

man av sådana förlagsinsatser

efter tillskottet uppgår till högst

det belopp som svarar mot sum-

man av andra då inbetalda insat-

ser än förlagsinsatser samt till-

godoförda emissionsinsatser.

4 §

För varje förlagsinsats skall

medlemsbanken utfärda ett för-

lagsandelsbevis. Beviset skall

ställas till viss person, till inne-

havaren eller till viss person

eller order och innehålla uppgift

om

 1. bankens firma,

 2. nummer eller annan beteck-

ning för beviset,

 3. insatsens storlek,

 4. den rätt till utdelning som

insatsen medför,

 5. det sätt på vilket utdelning

skall betalas ut och inlösen ske,

 6. föreskrifter som avses i 2 §

första stycket, samt

 7. upplysning om vad 2 § and-

ra stycket innehåller.

Förlagsandelsbeviset skall

undertecknas av banken.

Styrelseledamöters eller firma-

tecknares namnteckning får

återges genom tryckning eller på

liknande sätt.

När banken beslutar om att för-

lagsinsatser skall tillskjutas skall

samtidigt villkoren för

insatserna fastställas. Villkoren

skall innehålla uppgift om

 1. insatsernas storlek,

 2. den rätt till utdelning som

en insats medför,

 3. det sätt på vilket utdelning

skall utbetalas och inlösen skall

ske,

 4. föreskrifter som avses i 2 §

första stycket,

 5. erinran enligt 2 § andra

stycket, samt

 6. huruvida förlagsandelsbevis

skall utfärdas eller om

insatserna istället skall

registreras hos Värdepappers-

centralen VPC Aktiebolag enligt

bestämmelserna i aktiekonto-

lagen (1989:827).

Förlagsandelsbevis skall ställas

till viss person, till innehavaren

eller till viss person eller order

och innehålla uppgift om

 1. bankens firma,

 2. nummer eller annan beteck-

ning för beviset, samt

 3. de uppgifter som framgår av

första stycket 1-5.

6 §

Styrelsen skall föra en förteck-

ning över samtliga förlagsinsat-

ser. Denna kan bestå av betryg-

gande lösblads- eller kortsystem

eller föras med automatisk data-

behandling eller på annat liknan-

de sätt. Förteckningen skall in-

nehålla uppgift om storleken på

varje förlagsinsats, om tidpunk-

ten för varje insats och om den

rätt till utdelning som insatsen

medför. Förteckningen skall hål-

las tillgänglig för var och en som

vill ta del av den.

Styrelsen skall föra en förteck-

ning över samtliga förlagsinsat-

ser för vilka förlagsandelsbevis

har utfärdats. Denna kan bestå

av betryggande lösblads- eller

kortsystem eller föras med auto-

matisk databehandling eller på

annat liknande sätt. En sådan

förteckning skall innehålla upp-

gift om storleken på varje för-

lagsinsats, om tidpunkten för

varje insats och om den rätt till

utdelning som insatsen medför.

Förteckningen skall hållas till-

gänglig för var och en som vill ta

del av den.

För förlagsinsatser som

registrerats hos

Värdepapperscentralen VPC

Aktiebolag förs istället för-

teckningen av detta bolag. Be-

stämmelserna i första stycket

gäller även för en sådan för-

teckning med undantag för att

den rätt till utdelning som in-

satsen medför inte behöver an-

ges i förteckningen.

7 §

Den som innehar en förlagsandel har rätt att få förlagsinsatsen inlöst

tidigast fem år efter tillskottet under förutsättning att han skriftligen säger

upp beloppet minst två år i förväg.

Medlemsbanken får lösa in en förlagsinsats tidigast fem år efter

tillskottet under förutsättning att banken skriftligen säger upp beloppet

minst sex månader i förväg.

Inlösen enligt denna paragraf

sker till det belopp som utgör

insatsens storlek enligt förlag-

sandelsbeviset. Beloppet får

dock inte överstiga innehavarens

andel i förhållande till övriga

förlagsinsatser av medlemsban-

kens egna kapital enligt den se-

nast fastställda balansräkningen,

utan anlitande av reservfond

eller uppskrivningsfond. Om

banken försätts i konkurs på en

ansökan som görs inom ett år

efter inlösen, skall vad som före-

skrivits i 4 kap. 2 § om återbetal-

ning tillämpas i fråga om för-

lagsinsatsen.

Banken kan också föreskriva att

förlagsinsatserna förfaller till

betalning vid viss tidpunkt utan

uppsägning.

Inlösen enligt denna paragraf

sker till det belopp som utgör

insatsens storlek enligt förlags-

andelsbeviset eller, för förlags-

insatser som registrerats hos

Värdepapperscentralen VPC

Aktiebolag, insatsens storlek

enligt registreringen. Beloppet

får dock inte överstiga inneha-

varens andel i förhållande till

övriga förlagsinsatser av med-

lemsbankens egna kapital enligt

den senast fastställda balansräk-

ningen, utan anlitande av reserv-

fond eller uppskrivningsfond.

Om banken försätts i konkurs på

en ansökan som görs inom ett år

efter inlösen, skall vad som före-

skrivits i 4 kap. 2 § om återbetal-

ning tillämpas i fråga om för-

lagsinsatsen.

7 kap.

15 §

Ett beslut om sådan ändring av

stadgarna som innebär att en

medlems förpliktelse att erlägga

insatser till medlemsbanken

ökas eller att hans rätt till år-

svinst inskränks är giltigt, om

beslutet på den senare stämman

enligt 14 § biträtts av minst tre

fjärdedelar av de röstande.

Ett beslut om sådan ändring av

stadgarna som innebär att en

medlems förpliktelse att erlägga

grundinsatser till medlemsban-

ken ökas eller att hans rätt till

årsvinst inskränks är giltigt, om

beslutet på den senare stämman

enligt 14 § biträtts av minst tre

fjärdedelar av de röstande.

Ett beslut om sådan ändring av stadgarna som innebär att en medlems rätt

till medlemsbankens behållna tillgångar vid dess upplösning inskränks är

giltigt, om beslutet på den senare stämman enligt 14 § biträtts av samtliga

röstande. Detsamma gäller, om ändringen innebär en inskränkning i en

medlems rätt att återfå insats enligt 4 kap. 1 eller 3 § eller innebär att en

medlems utträde ur banken försvåras och ändringen skall gälla även dem

som var medlemmar i banken när frågan avgjordes.

Ett beslut om ändring av stadgarna i de hänseenden som avses i första

och andra styckena får inte tillämpas mot en medlem som inte har

samtyckt till ändringen och som säger upp sig till utträde ur medlems-

banken inom en månad från det att slutligt beslut fattades eller, om

beslutet fattades av fullmäktige, från det medlemmen underrättades om

beslutet. I ett sådant fall får medlemmen, oavsett vad stadgarna

föreskriver, utträda ur banken vid utgången av det räkenskapsår som

slutar tidigast en månad efter uppsägningen. Vid utträdet har medlemmen

den rätt som en avgående medlem har enligt 4 kap. 1 § första och andra

styckena.

8 kap.

1 §

Medlemsbankens medel får betalas ut till medlemmarna endast i form av

överskottsutdelning, återbetalning av medlemsinsatser enligt 4 kap.,

utbetalning vid nedsättning av medlemsinsatsernas belopp och ut-

skiftning vid bankens likvidation.

Med överskottsutdelning avses i

denna lag

 1. gottgörelse i form av åter-

bäringar eller liknande som

grundas på rörelsens resultat

utan att ha räknats in i redovisa-

de årsresultat, och

 2. utdelningar från redovisade

årsresultat i form av medlems-

återbäring eller på annat sätt

(vinstutdelning).

Med överskottsutdelning avses i

denna lag

 1. gottgörelse i form av åter-

bäringar eller liknande som

grundas på rörelsens resultat

utan att ha räknats in i

redovisande årsresultat,

 2. utdelning i form av åter-

bäring eller liknande som utgår

i förhållande till den omfattning

medlem deltagit i bankens

verksamhet (kooperativ vinstut-

delning), från sådana utdel-

ningsbara vinstmedel som avses

i 2 §,

 3. insatsutdelning från sådana

utdelningsbara vinstmedel som

avses i 2 § samt

 4. utdelning på förlagsinsatser

från sådana utdelningsbara

vinstmedel som avses i 2 §.

Gottgörelse och kooperativ

vinstutdelning enligt andra

stycket 2 skall utgå i förhållande

till den omfattning medlem del-

tagit i bankens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk un-

der ett eller flera räkenskapsår.

Insatsutdelning skall utgå i för-

hållande till medlems vid det

senaste räkenskapsårets utgång

inbetalda grund- och överinsat-

ser samt tillgodoförda

emissionsinsatser. Om utdelning

på förlagsinsatser finns bestäm-

melser i 5 kap.

Att stadgarna skall innehålla bestämmelser om användningen av behållna

tillgångar vid medlemsbankens likvidation följer av 2 kap. 4 §.

1 a §

Insatsemission kan ske genom

att sådana utdelningsbara vinst-

medel som avses i 2 § överförs

till medlemsinsatserna. Medlem

skall tillföras emissionsinsats i

förhållande till den omfattning i

vilken medlemmen har deltagit i

föreningens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk un-

der det senaste avslutade räken-

skapsåret eller tidigare räken-

skapsår eller i förhållande till

medlemmens vid det senaste

räkenskapsårets utgång inbetal-

da grund- och överinsatser samt

tillgodoförda emissionsinsatser.

2 §

Vinstutdelning får inte överstiga

vad som i den fastställda balans-

räkningen och, i fråga om

medlemsbank som är moder-

företag, i den fastställda kon-

cernbalansräkningen för det se-

naste räkenskapsåret redovisas

som bankens eller koncernens

fria egna kapital med avdrag för

 1. det belopp som enligt lag

eller stadgarna skall avsättas till

bundet eget kapital eller, i fråga

om bank som är moderföretag,

det belopp som av det fria egna

kapitalet i koncernen enligt

årsredovisningarna för företag

inom denna skall föras över till

det bundna egna kapitalet, och

 2. belopp som annars enligt

stadgarna skall användas för

något annat ändamål än utdel-

ning till medlemmarna.

Kooperativ vinstutdelning och

insatsutdelning får inte överstiga

vad som i den fastställda balans-

räkningen och, i fråga om

medlemsbank som är moder-

företag, i den fastställda kon-

cernbalansräkningen för det se-

naste räkenskapsåret redovisas

som bankens eller koncernens

fria egna kapital med avdrag för

 1. det belopp som enligt lag

eller stadgarna skall avsättas till

bundet eget kapital eller, i fråga

om bank som är moderföretag,

det belopp som av det fria egna

kapitalet i koncernen enligt

årsredovisningarna för företag

inom denna skall föras över till

det bundna egna kapitalet,

 2. belopp som annars enligt

stadgarna skall användas för

något annat ändamål än utdel-

ning till medlemmarna,

 3. belopp som enligt bestäm-

melserna i utfärdade förlagsan-

delsbevis skall användas till ut-

delning på förlagsinsats, samt

 4. belopp som förenings-

stämman beslutat använda för

insatsemission som avses i 1a §.

Vinstutdelning som beräknas på

annat sätt än i förhållande till

den omfattning i vilken medlem-

marna deltagit i medlems-

bankens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk, får

fastställas till högst en ränta för

år på inbetalda medlemsinsatser

som motsvarar det av riksbanken

fastställda diskonto som gällde

vid räkenskapsårets utgång med

tillägg av tre procentenheter.

4 §

Gottgörelser och sådan vinstut-

delning som beräknas i förhål-

lande till den omfattning i vilken

någon har deltagit i medlems-

bankens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk får

lämnas även till andra än

medlemmar.

Även vinstutdelning av det slag

som avses i 2 § andra stycket får

lämnas till innehavare av

förlagsandelar. Därvid gäller

inte den begränsning i fråga om

utdelningens höjd som anges

där.

Gottgörelse och kooperativ

vinstutdelning får lämnas även

till andra än medlemmar. Insats-

utdelning får lämnas även till

avgången medlem på inte utbe-

talda insatser.

10 kap.

3 §

Ett beslut om godkännande av

fusionsavtal är giltigt endast om

det på stämman har biträtts av

samtliga röstberättigade eller har

fattats på två på varandra

följande stämmor och på den

senare stämman biträtts av minst

två tredjedelar av de röstande. I

stadgarna får föreskrivas villkor

som går längre.

Ett beslut om godkännande av

fusionsavtal är giltigt endast om

det på stämman har biträtts av

nio tiondelar av de röst-

berättigade eller har fattats på

två på varandra följande

stämmor. I stadgarna får

föreskrivas villkor som går

längre.

En medlem i en överlåtande medlemsbank, som inte har samtyckt till

fusionen, får säga upp sig till utträde inom den tid och på de villkor som

anges i 7 kap. 15 § tredje stycket.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

2. Vid registrering och verkställande av föreningsstämmobeslut som har

fattats före lagens ikraftträdande samt talan mot sådant beslut gäller äldre

bestämmelser. Detsamma gäller beslut som styrelsen har fattat före

nämnda tidpunkt.

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1995:1559) om årsredovisning i

kreditinstitut och värdepappersbolag

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1995:1559) om årsredovisning i

kreditinstitut och värdepappersbolag

att 5 kap. 4 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 kap.

4 §

Utöver vad som följer av 1 § skall följande uppgifter lämnas om skulder

och eget kapital:

 1. För varje efterställd skuld som uppgår till mer än tio procent av

samtliga efterställda skulder, skall uppgift lämnas om lånebelopp,

lånevaluta, räntesats, förfallodag, omständigheter som kan medföra

förtida återbetalning, efterställningsvillkoren samt förutsättningar och

villkor för betalning på förfallodagen eller för konvertering. Vidare skall

sammanfattande upplysningar lämnas om vilka regler som gäller för

övriga efterställda skulder.

 2. Större belopp i posten Övriga skulder (post 4) skall specificeras till

sin storlek och art.

 3. I bankaktiebolag och andra aktiebolag som omfattas av denna lag

skall eget kapital delas upp i bundet eget kapital och fritt eget kapital

eller ansamlad förlust. Under bundet eget kapital skall tas upp Aktieka-

pital, Överkursfond, Uppskrivningsfond, Reservfond och Fond för

orealiserade vinster. Under fritt eget kapital skall tas upp fria fonder, var

för sig, balanserad vinst eller förlust samt vinst eller förlust för

räkenskapsåret. Balanserad förlust och förlust för räkenskapsåret tas

därvid upp som avdragsposter.

 4. I sparbank skall eget kapital delas upp i fonder och vinst eller förlust

för räkenskapsåret. Med fonder avses Grundfond, Uppskrivningsfond,

Reservfond, Fond för orealiserade vinster samt Garantifond.

Benämningen fond får inte användas för annat belopp i balansräkningen.

Förlust för räkenskapsåret tas upp som avdragspost.

 5. I medlemsbank skall eget

kapital delas upp i bundet eget

kapital och fritt eget kapital eller

ansamlad förlust. Under bundet

eget kapital skall tas upp Insats-

kapital, Uppskrivningsfond, Re-

servfond och Fond för

orealiserade vinster. Medlems-

insatser och förlagsinsatser skall

redovisas var för sig. Under fritt

eget kapital skall tas upp fria

fonder, var för sig, balanserad

vinst eller förlust samt vinst eller

förlust för räkenskapsåret.

Balanserad förlust och förlust för

räkenskapsåret tas därvid upp

som avdragsposter.

 5. I medlemsbank skall eget

kapital delas upp i bundet eget

kapital och fritt eget kapital eller

ansamlad förlust. Under bundet

eget kapital skall tas upp Grund-

och Överinsats, Emissionsinsat-

ser, Uppskrivningsfond,

Reservfond och Fond för

orealiserade vinster. Medlems-

insatser och förlagsinsatser skall

redovisas var för sig. Under fritt

eget kapital skall tas upp fria

fonder, var för sig, balanserad

vinst eller förlust samt vinst eller

förlust för räkenskapsåret.

Balanserad förlust och förlust för

räkenskapsåret tas därvid upp

som avdragsposter.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs i fråga om kommunalskattelagen (1928:370)

att punkt 1 av anvisningarna till 22 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Anvisningar till

22 §

1. Till intäkt av näringsverksamhet hänförs samtliga intäkter i pengar

eller varor, som har influtit i verksamheten. Detta innebär, att intäkten

skall vara av sådan beskaffenhet, att den normalt är att räkna med och

ingår som ett led i verksamheten. Hit räknas inflytande betalning för

varor, som den skattskyldige handlar med eller tillverkar. Det sagda

gäller även då näringsidkaren vid överlåtelse av verksamheten låter

befintliga varor ingå i överlåtelsen. Denna överlåtelse utgör då så att säga

den sista affärshändelsen i verksamheten.

Till intäkt av näringsverksamhet hänförs också vad som inflyter vid

avyttring av maskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda inventa-

rier eller av tillgångar som är likställda med dessa vid beräkning av

värdeminskningsavdrag. Även ersättning som i fall som avses i 2 § andra

och tredje styckena lagen (1990:663) om ersättningsfonder uppbärs av en

fysisk person eller ett dödsbo utgör intäkt av näringsverksamhet om den

skattskyldige begär det.

Till intäkt av näringsverksamhet hänförs vidare vinst vid icke yrkes-

mässig avyttring (realisationsvinst) av andel i sådan ekonomisk förening

som avses i 2 § 8 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt såvida

innehavet av andelen betingats av sådan verksamhet. I fråga om handels-

bolag hänförs till intäkt av näringsverksamhet också realisationsvinst vid

avyttring av andra tillgångar som avses i 27 § 1 mom., av tillgångar som

avses i 28 §, 29 § 1 mom., 30 § 1 mom. och 31 § samt av förpliktelser

som avses i 3 § 1 mom. nämnda lag.

Har en tillgång tagits ut ur en

förvärvskälla sker beskattning

som om tillgången i stället hade

avyttrats för ett vederlag motsva-

rande marknadsvärdet (uttagsbe-

skattning). Vad nu sagts gäller

dock endast om vederlag eller

vinst vid en avyttring skulle ha

tagits upp som intäkt av närings-

verksamhet och särskilda skäl

mot uttagsbeskattning inte före-

ligger. Uttag av bränsle från fas-

tighet som är taxerad som lant-

bruksenhet för uppvärmning av

den skattskyldiges privatbostad

på denna beskattas ej. Uttag av

andra aktier än sådana som utgör

omsättningstillgångar enligt

punkt 4 av anvisningarna till

21 § beskattas inte heller om

aktierna delats eller skiftats ut

enligt 3 § 7 mom. fjärde stycket

eller 3 § 8 mom. tredje stycket

lagen om statlig inkomstskatt.

Har en tillgång tagits ut ur en

förvärvskälla sker beskattning

som om tillgången i stället hade

avyttrats för ett vederlag motsva-

rande marknadsvärdet (uttagsbe-

skattning). Vad nu sagts gäller

dock endast om vederlag eller

vinst vid en avyttring skulle ha

tagits upp som intäkt av närings-

verksamhet och särskilda skäl

mot uttagsbeskattning inte före-

ligger. Uttag av bränsle från fas-

tighet som är taxerad som lant-

bruksenhet för uppvärmning av

den skattskyldiges privatbostad

på denna beskattas ej. Uttag av

andra aktier än sådana som utgör

omsättningstillgångar enligt

punkt 4 av anvisningarna till

21 § beskattas inte om aktierna

delats eller skiftats ut enligt 3 §

7 mom. fjärde stycket eller 3 § 8

mom. tredje stycket lagen om

statlig inkomstskatt. Uttagsbe-

skattning skall inte heller ske,

om en ekonomisk förening som

insatskapital i en annan ekono-

misk förening tillskjuter tillgång-

ar och efter tillskottet uteslutan-

de eller så gott som uteslutande

enbart innehar egendom i form

av andelar i den andra ekono-

miska föreningen.

Uttagsbeskattning sker också vid uttag i mer än ringa omfattning av

tjänst. Värdet av bilförmån beräknas enligt bestämmelserna i punkterna 2

och 4 av anvisningarna till 42 §.

Uttagsbeskattning skall även ske - under förutsättning att särskilda skäl

mot det inte föreligger -

1. om verksamheten i en förvärvskälla har upphört,

2. om en näringsidkare upphört att vara skattskyldig för inkomst av en

förvärvskälla,

3. om inkomst av en förvärvskälla skall undantas från beskattning på

grund av ett avtal om undvikande av dubbelbeskattning eller

4. i fråga om tillgång som har förts över från en del av en förvärvskälla

till en annan del, om inkomst av den senare delen men inte av den förra

är undantagen från beskattning i Sverige på grund av avtal om

undvikande av dubbelbeskattning.

I fall som avses i sjätte stycket 2 och 3 skall uttagsbeskattning dock inte

ske till den del tillgångarna i förvärvskällan knutits till ett fast driftställe

 i

Sverige. Undantas endast en del av inkomsten från en förvärvskälla från

beskattning på grund av avtal om undvikande av dubbelbeskattning,

gäller sjätte stycket 3 tillgångar som är hänförliga till motsvarande del av

förvärvskällan.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas första gången

vid 1998 års taxering.

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1947:576) om statlig inkomst-

skatt

att 2 § 8 mom och 3 § 7 mom skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §

8 mom

Har en kooperativ förening av

vinsten av sin kooperativa verk-

samhet lämnat rabatt eller pris-

tillägg i förhållande till gjorda

köp eller försäljningar, medges

avdrag för denna utdelning.

En kooperativ förening har

också rätt till avdrag för

utdelning som lämnas i för-

hållande till inbetalda insatser

enligt lagen (1987:667) om

ekonomiska föreningar. I fråga

om andra insatser än

förlagsinsatser medges emel-

lertid inte avdrag till den del det

utdelade beloppet tillfaller

någon som enligt 7 § 8 mom.

inte är skattskyldig för utdel-

ningen. Avser denna del av ut-

delningen högst 10 procent av

utdelningen på annat än förlags-

insatser är dock utdelningen i

sin helhet avdragsgill.

En ekonomisk förening medges

avdrag för överskottsutdelning.

En förening som har mer än

enstaka medlemmar som åtnjuter

skattefrihet för utdelning enligt

3 § 7 mom. medges dock avdrag

för överskottsutdelning endast

om föreningen tillämpar lika

rösträtt och är öppen på det sätt

som anges i sjätte stycket.

Är en ekonomisk förening direkt

eller indirekt centralorganisa-

tion för kooperativa föreningar,

har centralorganisationen, även

om den inte är kooperativ enligt

åttonde-tionde styckena nedan,

rätt till avdrag för utdelning på

förlagsinsatser. Är föreningen

ett förvaltningsföretag enligt 7 §

8 mom. andra stycket skall det

avdragsgilla beloppet minskas

med den del av utdelningen som

föranlett frikallelse från skatt-

skyldighet enligt nämnda stycke.

 Avdrag för utdelning skall avse det räkenskapsår som utdelningen

hänför sig till.

 Avdrag medges endast om föreningen visar att förutsättningar för

avdrag föreligger. Yrkande om avdrag skall göras på särskild blankett

enligt formulär som Riksskatteverket fastställer.

 Sparbank får göra avdrag för bidrag till Sparbankernas säkerhetskassa.

 Sparbankernas säkerhetskassa får göra avdrag för utdelning till

sparbankerna.

 En ekonomisk förening är i

beskattningshänseende att anse

såsom kooperativ, om den är

öppen och i sina angelägenheter

tillämpar lika rösträtt.

 För att en förening skall anses vara öppen fordras inte bara att den

enligt sina stadgar är berättigad att när som helst anta nya medlemmar,

utan också att den faktiskt visar sig villig att anta till medlem var och en,

som är bosatt inom föreningens verksamhetsområde eller tillhör dess

angivna verksamhetskrets, förbinder sig att följa föreningens stadgar och

beslut och som därjämte skäligen kan antas komma att som medlem

bidra till förverkligandet av föreningens i stadgarna angivna syfte. Den

omständigheten, att styrelsen eller annat föreningsorgan äger rätt att

pröva inträdesansökningarna och avvisa sådana sökande, som inte

besitter nu nämnda kvalifikationer för medlemskap, betar inte föreningen

dess egenskap av öppen. I det fall att en förening säljer till utomstående

kan den som regel inte utan att förlora sin öppna karaktär vägra att motta

som medlem någon som kan visa, att han brukar köpa förnödenheter

genom föreningen. Anser föreningens styrelse emellertid, att

vederbörande köpare på grund av rent personliga förhållanden inte kan

beviljas medlemskap - i en stor förening, som säljer till utomstående, är

det omöjligt att i varje fall inskränka försäljningen till personer, som

skulle vara önskvärda som medlemmar - så bör föreningen för att anses

såsom öppen ha skyldighet att i ekonomiskt hänseende jämställa honom

med medlem, det vill säga ge honom samma återbäring på köpta varor

som medlem erhåller.

Kooperativa föreningars

centralorganisationer är att

anse såsom öppna, även om

inträde beviljas blott sådana

lokala föreningar, som fyller av

centralorganisationen

uppställda krav på stadgar,

skötsel och ekonomisk soliditet,

och även om endast ett enda

företag inom varje område antas

såsom medlem. Vad angår

kravet på lika rösträtt så

berövas en centralorganisation

inte dess kooperativa karaktär,

om rösträtten bland dess

förstahandsmedlemmar, före-

ningarna, utövas efter

föreningarnas medlemsantal.

3 §

7 mom

Utdelning från aktiebolag eller

ekonomisk förening, som utgår i

förhållande till inköp eller för-

säljningar eller efter därmed

jämförlig grund, är skattefri, när

utdelningen endast innebär en

minskning i levnadskostnader.

Utdelning från aktiebolag eller

ekonomisk förening, som utgår i

förhållande till inköp eller för-

säljningar eller efter därmed

jämförlig grund, är skattefri, när

utdelningen endast innebär en

minskning i levnadskostnader.

Utdelning från ekonomisk före-

ning anses motsvara en minsk-

ning av levnadskostnaderna med

högst ett belopp motsvarande det

av riksbanken fastställda diskon-

tot som gäller vid ingången av

det räkenskapsår utdelningen

avser med tillägg av en procen-

tenhet multiplicerat med

medlemmens omsättning med

föreningen.

Har skattskyldig på grund av sitt innehav av aktier i svenskt aktiebolag

eller andelar i svensk ekonomisk förening erhållit företrädesrätt till

teckning av sådant av företaget upptaget vinstandelslån som avses i 2 § 9

mom. skall, om han utnyttjar företrädesrätten, det värde som genom

företrädesrätten kan anses ha tillförts honom inte anses utgöra intäkt av

kapital.

Till intäkt av kapital räknas utdelning från bostadsföretag som avses i 2 §

7 mom. även om utdelningen inte utgått i förhållande till innehavda

andelar eller aktier. Vad nu sagts gäller endast om utdelningen består av

annat än bostadsförmån eller annan förmån av fastighet. Endast den del

av utdelningen som överstiger avgifter och andra inbetalningar till

företaget än kapitaltillskott enligt 3 mom. femte stycket är skattepliktig.

Utdelning från svenskt aktiebolag är skattefri om den har uppburits i

förhållande till innehavda aktier och utgår i form av aktier i ett annat

svenskt aktiebolag. Som förutsättningar gäller följande. Det utdelande

bolaget skall ha aktier inregistrerade vid en svensk börs. När utdelning

lämnas skall bolaget - direkt eller indirekt - ha innehaft samtliga aktier i

det andra bolaget sedan ingången av närmast föregående beskattningsår

eller sedan det andra bolaget började bedriva verksamhet av något slag.

Samtliga aktier i det andra bolaget skall delas ut. Den verksamhet som

därefter bedrivs eller skall bedrivas i vartdera bolaget skall vara av

betydande omfattning i förhållande till den verksamhet som bedrevs i det

utdelande bolaget. Utgör de utdelade aktierna lager hos mottagaren av

utdelningen skall denne som intäkt ta upp värdet av aktierna. Värdet skall

bestämmas enligt punkt 2 första och sjunde styckena av anvisningarna till

24 § kommunalskattelagen (1928:370).

Utdelning enligt fjärde stycket är skattefri även för mottagare som inte

äger aktierna i det utdelande bolaget.

Som utdelning anses utbetalning till aktieägare från ett svenskt

aktiebolag vid nedsättning av aktiekapitalet genom minskning av

aktiernas nominella belopp eller vid nedsättning av reservfonden. Även

utbetalning från en utländsk juridisk person genom ett motsvarande

förfarande anses som utdelning.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas första gången

vid 1998 års taxering.

12

Förteckning över remissinstanserna

Hovrätten över Skåne och Blekinge, Kammarrätten i Stockholm, Stats-

kontoret, Statistiska centralbyrån, Finansinspektionen, Riksrevisions-

verket, Riksskatteverket, Statens skolverk, Universitetet i Uppsala (Juri-

diska fakulteten), Högskolan i Växjö, Mitthögskolan i Östersund (Insti-

tutet för Social ekonomi), Handelshögskolan i Stockholm, Sveriges Lant-

bruksuniversitet, Arbetsmarknadsstyrelsen, Glesbygdsverket, Närings-

och teknikutvecklingsverket, Konkurrensverket, Patent- och registre-

ringsverket, Konsumentverket, Länsstyrelsen i Jönköpings län, Länssty-

relsen i Norrbottens län, Högsby kommun, Örebro kommun, Lycksele

kommun, Stockholms läns landsting, Älvsborgs läns landsting, ALMI

företagspartner AB, Folkrörelserådet Hela Sverige ska leva, Folksam,

Föreningen Auktoriserade Revisorer, FAR, Föreningen för kooperativ

utveckling i Sverige, Föreningen för kooperativa studier, Företagarnas

Riksorganisation, Handikappförbundens Samarbetsorgan, HSB Riksför-

bund, Hushållningssällskapens förbund, Industriförbundet, Kooperativa

institutet, Kooperativa Förbundet, Landsorganisationen i Sverige,

Landstingsförbundet, Lantbrukarnas Riksförbund, Länsförsäkringar,

Skogsägarnas Riksförbund, Svenska Kommunförbundet, Sveriges

Redovisningskonsulters förbund, Sveriges Advokatsamfund, Sveriges

Akademikers centralorganisation, Tjänstemännens centralorganisation,

Svenska Arbetsgivareföreningen, SAF, och Värdepappercentralen AB,

VPC.

12

Lagrådsremissens lagförslag

1 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekono-

miska föreningar

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1987:667) om ekonomiska

föreningar

 dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 2 §, 3 kap. 6 §, 4 kap. 1 och 3 §§, 5 kap. 1 §,

9 kap. 7 §, 10 kap. 2 och 4 §§ samt 12 kap. 4 § skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 5 kap. 4 a § och 10

kap. 1 a § av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

1 §

En ekonomisk förening har till ändamål att främja medlemmarnas

ekonomiska intressen genom ekonomisk verksamhet i vilken

medlemmarna deltar

1. som konsumenter eller andra förbrukare,

2. som leverantörer,

3. med egen arbetsinsats,

4. genom att begagna föreningens tjänster, eller

5. på annat liknande sätt.

En ekonomisk förenings

verksamhet får bedrivas i ett av

föreningen helägt dotterföretag.

För en ekonomisk förening är utmärkande att den uppfyller särskilda

villkor i fråga om rätten till medlemskap, rösträtt och överskottsutdel-

ning. Om detta föreskrivs i 3, 7 och 10 kap.

2 kap.

2 §

Föreningens stadgar skall ange

1. föreningens firma,

2. den ort i Sverige där föreningens styrelse skall ha sitt säte,

3. ändamålet med föreningens verksamhet och verksamhetens art,

4. den insats med vilken varje medlem skall delta i föreningen, hur

insatserna skall fullgöras samt i vad mån en medlem får delta i förening-

en med insats utöver vad han är skyldig att delta med,

5. för det fall att regelbundna eller på särskilt beslut om uttaxering

beroende avgifter till föreningen skall förekomma, avgifternas belopp

eller de högsta belopp till vilka de får bestämmas,

6. antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer

samt eventuella suppleanter, tiden för deras uppdrag samt, om någon av

dem skall utses på annat sätt än som anges i denna lag, hur det i så fall

skall ske,

7. för det fall att fullmäktige enligt 7 kap. 12 § skall finnas, deras

befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag,

8. inom vilken tid och hur föreningsstämma skall sammankallas samt

hur andra meddelanden skall bringas till medlemmarnas eller fullmäkti-

ges kännedom,

9. vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

10. vilken tid föreningens räkenskapsår skall omfatta,

11. grunderna för fördelning av föreningens vinst samt hur man skall

förfara med föreningens behållna tillgångar när föreningen upplöses,

samt

 12. för det fall att

förlagsinsatser som avses i 5 kap.

skall förekomma, vad som skall

gälla därom.

 12. för det fall att

förlagsinsatser som avses i 5 kap.

eller insatsemission som avses i

10 kap. 1 a § skall förekomma,

vad som skall gälla för dessa.

Bestämmelserna i första stycket 6 gäller inte arbetstagarrepresentanter

som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de

privatanställda.

3 kap.

6 §

Styrelsen skall föra en medlemsförteckning. Denna skall innehålla upp-

gift om

1. varje medlems namn och postadress samt det antal medlemsinsatser

med vilket han deltar i föreningen,

2. det sammanlagda beloppet

inbetalda medlemsinsatser enligt

den senast fastställda balansräk-

ningen, samt

2. det sammanlagda beloppet

inbetalda eller genom insatsemis-

sion tillgodoförda medlemsinsats-

er enligt den senast fastställda

balansräkningen, samt

3. summorna av medlemsinsatsbelopp som efter utgången av det rä-

kenskapsår balansräkningen avser har återbetalats eller högst skall åter-

betalas enligt 4 kap. 1 och 3 §§ och om tiden för återbetalningarna.

Medlemsförteckningen kan bestå av betryggande lösblads- eller

kortsystem. Den kan också föras med automatisk databehandling eller på

annat liknande sätt.

Medlemsförteckningen skall hållas tillgänglig hos föreningen för var

och en som vill ta del av den.

Varje medlem har rätt att på

begäran få skriftlig uppgift av

föreningen om sitt medlemskap

och om de insatser som han har

betalt in.

Varje medlem har rätt att på

begäran få skriftlig uppgift av

föreningen om sitt medlemskap

och om de insatser som han har

betalt in eller tillgodoförts genom

in-satsemission.

4 kap.

1 §

När en medlem har avgått har han

rätt att sex månader efter avgång-

en få ut sina inbetalda medlemsin-

satser. Beloppet får dock inte

överstiga vad som belöper på ho-

nom i förhållande till övriga

medlemmar av föreningens egna

kapital enligt den balansräkning

som hänför sig till tiden för av-

gången. Vid beräkningen av före-

ningens egna kapital skall bortses

från reservfonden, uppskrivnings-

fonden och förlagsinsatserna.

När en medlem har avgått har han

rätt att sex månader efter avgång-

en få ut sina inbetalda eller genom

insatsemission tillgodoförda med-

lemsinsatser. Beloppet får dock

inte överstiga vad som belöper på

honom i förhållande till övriga

medlemmar av föreningens egna

kapital enligt den balansräkning

som hänför sig till tiden för

avgången. Vid beräkningen av

föreningens egna kapital skall

bortses från reservfonden, upp-

skrivningsfonden och förlagsin-

satserna. Ett insatsbelopp i en

kreditmarknadsförening får beta-

las ut endast om det kan ske med

hänsyn till bestämmelserna om

kapitaltäckning i lagen

(1994:2004) om kapitaltäckning

och stora exponeringar för

kreditinstitut och värdepappers-

företag.

Den avgångne har vidare rätt att i samma ordning som övriga medlem-

mar få ut vad som belöper på honom av beslutad vinstutdelning.

Träder föreningen i likvidation inom sex månader från avgången eller

meddelas inom samma tid beslut om att försätta föreningen i konkurs,

skall den avgångnes rätt att få ut medlemsinsatser bedömas enligt grun-

derna för reglerna om skifte av föreningens tillgångar.

En medlems rätt enligt första tredje styckena kan begränsas i

stadgarna. Detta gäller dock inte i sådana fall som avses i 7 kap. 15 §

tredje stycket eller 12 kap. 4 § andra stycket.

Lydelse enligt prop. 1996/97:114

Föreslagen lydelse

3 §

En medlem, som deltar i förening-

en med högre insatsbelopp än han

är skyldig att delta med, har rätt

att efter uppsägning få ut

överskjutande belopp utan att

avgå ur föreningen. Beträffande

uppsägningen samt medlemmens

rätt att få ut det uppsagda beloppet

och hans skyldighet att betala till-

baka vad han har fått ut tilllämpas

1 och 2 §§ samt 3 kap. 4 § första

stycket. Sexmånadersfristen enligt

1 § skall därvid räknas från ut-

gången av det räkenskapsår som

sedan uppsägningen har gjorts

slutar näst efter en månad eller

den längre tid, högst sex månader,

som har bestämts i stadgarna. En

kreditmarknadsförening får betala

ut ett sådant belopp endast om det

kan ske med hänsyn till

bestämmelserna om

kapitaltäckning i lagen

(1994:2004) om kapitaltäckning

och stora exponeringar för

kreditinstitut och

värdepappersbolag.

En medlem, som deltar i före-

ningen med högre insatsbelopp än

han är skyldig att delta med, har

rätt att efter uppsägning få ut

överskjutande belopp med undan-

tag av genom insatsemission

tillgodoförda insatser utan att

avgå ur föreningen. Beträffande

uppsägningen samt medlemmens

rätt att få ut det uppsagda beloppet

och hans skyldighet att betala till-

baka vad han har fått ut tillämpas

1 och 2 §§ samt 3 kap. 4 § första

stycket. Sexmånadersfristen enligt

1 § skall därvid räknas från ut-

gången av det räkenskapsår som

sedan uppsägningen har gjorts

slutar näst efter en månad eller

den längre tid, högst sex månader,

som har bestämts i stadgarna.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 kap.

1 §

En ekonomisk förening kan i stadgarna föreskriva att, utöver vad som

följer av 2 kap. 2 § första stycket 4, kapital får tillskjutas genom särskilda

insatser (förlagsinsatser) och att sådana insatser får tillskjutas även av

andra än medlemmar.

Förlagsinsatser får tillskjutas

med högst ett så stort belopp att

summan av gjorda förlagsinsatser

efter tillskottet uppgår till högst

det belopp som svarar mot sum-

man av andra då inbetalda insatser

än förlagsinsatser.

Förlagsinsatser från andra än

medlemmar får tillskjutas med ett

så stort belopp att summan av så-

dana insatser efter tillskottet

uppgår till högst summan av andra

då inbetalda samt genom insats-

emission tillgodoförda insatser än

förlagsinsatser.

9 kap.

7 §

I balansräkningen skall aktier i dotterbolag tas upp som en särskild post

bland tillgångarna.

En förenings eget kapital skall

delas upp i bundet eget kapital och

fritt eget kapital eller ansamlad

förlust. Under bundet eget kapital

skall tas upp inbetalda insatser,

reservfond och uppskrivnings-

fond. Medlemsinsatser och

förlagsinsatser skall redovisas var

för sig. Under fritt eget kapital

eller ansamlad förlust skall tas

upp fria fonder, var för sig, balan-

serad vinst eller förlust samt

nettovinst eller förlust för räken-

skapsåret. Balanserad förlust och

förlust för räkenskapsåret tas där-

vid upp som avdragsposter.

En förenings eget kapital skall

delas upp i bundet eget kapital och

fritt eget kapital eller ansamlad

förlust. Under bundet eget kapital

skall tas upp inbetalda eller ge-

nom insatsemission tillgodoförda

insatser, reservfond samt upp-

skrivningsfond. Medlemsinsatser

och förlagsinsatser skall redovisas

var för sig. Under fritt eget kapital

eller ansamlad förlust skall tas

upp fria fonder, var för sig,

balanserad vinst eller förlust samt

nettovinst eller förlust för räken-

skapsåret. Balanserad förlust och

förlust för räkenskapsåret tas där-

vid upp som avdragsposter.

Fordran på insats får inte tas upp som tillgång. Redovisningen av full-

gjorda insatser får göras så att i balansräkningen anges hela insatskapita-

let samt hur mycket därav som inte har fullgjorts, varefter skillnaden - de

betalda insatserna - utförs som en särskild post under eget kapital.

Om det i en fordrings- eller skuldpost enligt balansräkningen ingår en

fordran hos eller skuld till ett dotterföretag eller en moderförening, skall

beloppet anges särskilt. Detta får ske inom linjen. Detsamma gäller ifråga

om pant och med pant jämförliga säkerheter eller ansvarsförbindelser till

förmån för ett dotterföretag eller en moderförening.

10 kap.

1 a §

Insatsemission får ske genom att

ett sådant belopp som enligt 2 §

kan bli föremål för vinstutdelning

överförs till medlemsinsatserna.

2 §

Vinstutdelning får inte överstiga vad som i den fastställda balansräk-

ningen och, ifråga om moderförening, i den fastställda koncernbalans-

räkningen för det senaste räkenskapsåret redovisas som föreningens eller

koncernens fria egna kapital med avdrag för

1. det belopp som enligt lag eller stadgarna skall avsättas till bundet

eget kapital eller, i fråga om moderförening, det belopp som av det fria

egna kapitalet i koncernen enligt årsredovisningarna för företag inom

denna skall föras över till det bundna egna kapitalet, och

2. belopp som annars enligt stadgarna skall användas för något annat

ändamål än utdelning till medlemmarna.

Vinstutdelning, som beräknas

på annat sätt än i förhållande till

den omfattning i vilken

medlemmarna deltagit i

föreningens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk, får

fastställas till högst en ränta för

år på inbetalda medlemsinsatser

som motsvarar det av riksbanken

fastställda diskonto som gällde

vid räkenskapsårets utgång med

tillägg av tre procentenheter.

4 §

Gottgörelser och sådan vinstutdelning som beräknas i förhållande till

den omfattning i vilken någon har deltagit i föreningens verksamhet eller

i övrigt tagit denna i anspråk får lämnas även till andra än medlemmar.

Även vinstutdelning av det slag

som avses i 2 § andra stycket får

lämnas till innehavare av för-

lagsandelar. Därvid gäller inte

den begränsning i fråga om utdel-

ningens höjd som anges där.

Vinstutdelning som beräknas på

annat sätt än i förhållande till den

omfattning i vilken någon deltagit

i föreningens verksamhet eller i

övrigt tagit denna i anspråk får

även lämnas till innehavare av

förlagsandelar och till avgången

medlem på insatser som inte

betalats ut.

12 kap.

4 §

Ett beslut om godkännande av

fusionsavtal är giltigt endast om

det har biträtts av samtliga röstbe-

rättigade eller har fattats på två på

varandra följande föreningsstäm-

mor och på den senare stämman

har biträtts av minst två tredjede-

lar av de röstande. I stadgarna får

föreskrivas villkor som går längre.

Ett beslut om godkännande av

fusionsavtal är giltigt endast om

det har biträtts av nio tiondelar av

de röstberättigade eller har fattats

på två på varandra följande före-

ningsstämmor och på den senare

stämman har biträtts av minst två

tredjedelar av de röstande. I stad-

garna får föreskrivas villkor som

går längre.

En medlem i en överlåtande förening som inte har samtyckt till

fusionen, får säga upp sig till utträde ur föreningen inom den tid och på

de villkor som anges i 7 kap. 15 § tredje stycket.

__________

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

 2. Vid registrering och verkställande av föreningsstämmobeslut som

har fattats före lagens ikraftträdande samt talan mot sådant beslut gäller

äldre bestämmelser. Detsamma gäller för beslut som styrelsen har fattat

före nämnda tidpunkt.

2 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1570) om

medlemsbanker

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1995:1570) om

medlemsbanker

dels att 2 kap. 4 §, 3 kap. 6 §, 4 kap. 1 och 3 §§, 5 kap. 1 §, 8 kap. 2

och 4 §§ samt 10 kap. 3 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 5 kap. 4 a § och 8

kap. 1 a § av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

4 §

Stadgarna skall ange

1. medlemsbankens firma,

2. den ort i Sverige där styrelsen skall ha sitt säte,

3. de rörelsegrenar som banken avser att driva,

4. villkoren för medlemskap i banken,

5. den insats med vilken varje medlem skall delta i banken och i vilken

utsträckning medlemmarna får delta i banken med insats utöver vad de är

skyldiga att delta med,

6. antalet eller lägsta och högsta antalet styrelseledamöter och revisorer

samt eventuella suppleanter, som skall utses av stämman, samt tiden för

deras uppdrag,

7. för det fall att fullmäktige enligt 7 kap. 12 § skall finnas, deras

befogenhet, hur de skall utses och tiden för deras uppdrag,

8. inom vilken tid och hur föreningsstämman skall sammankallas samt

hur andra meddelanden skall komma till medlemmarnas eller

fullmäktiges kännedom,

9. vilka ärenden som skall förekomma på ordinarie stämma,

10. vad som skall ske med bankens behållna tillgångar när den

upplöses, samt

11. för det fall att förlagsin-

satser som avses i 5 kap. skall

förekomma, vad som skall gälla

för dessa.

11. för det fall att förlagsin-

satser som avses i 5 kap. eller

insatsemission som avses i 8 kap.

1 a § skall förekomma, vad som

skall gälla för dessa.

3 kap.

6 §

Styrelsen skall föra en medlemsförteckning. Förteckningen skall

innehålla uppgift om

1. varje medlems namn och postadress,

2. det sammanlagda beloppet

inbetalda medlemsinsatser enligt

den senast fastställda balansräk-

ningen, samt

2. det sammanlagda beloppet

inbetalda eller genom insatsemis-

sion tillgodoförda medlemsinsats-

er enligt den senast fastställda

balansräkningen, samt

3. summorna av medlemsinsatsbelopp som efter utgången av det

räkenskapsår balansräkningen avser har återbetalats eller högst skall

återbetalas enligt 4 kap. 1 och 3 §§ och om tiden för återbetalningarna.

Medlemsförteckningen kan bestå av ett betryggande lösblads- eller

kortsystem. Den kan också föras med automatisk databehandling eller på

annat liknande sätt.

Medlemsförteckningen skall hållas tillgänglig hos medlemsbanken för

var och en som vill ta del av den.

Varje medlem har rätt att på

begäran få skriftlig uppgift av

banken om sitt medlemskap och

om sina inbetalda insatser.

Varje medlem har rätt att på

begäran få skriftlig uppgift av

banken om sitt medlemskap och

om de medlemsinsatser som han

har betalt in eller tillgodoförts

genom insatsemission.

4 kap.

1 §

En medlem som har avgått ur en

medlemsbank har rätt att sex

månader efter avgången få ut sina

inbetalda medlemsinsatser. Belop-

pet får dock inte överstiga hans

andel i förhållande till övriga

medlemmar av bankens egna

kapital enligt den balansräkning

som hänför sig till tiden för

avgången. Vid beräkningen av

bankens egna kapital skall man

bortse från reservfonden, fonden

för orealiserade vinster,

uppskrivningsfonden och

förlagsinsatserna.

En medlem som har avgått ur en

medlemsbank har rätt att sex

månader efter avgången få ut sina

inbetalda eller genom insatsemis-

sion tillgodoförda medlemsinsat-

ser. Beloppet får dock inte över-

stiga hans andel i förhållande till

övriga medlemmar av bankens

egna kapital enligt den

balansräkning som hänför sig till

tiden för avgången. Vid

beräkningen av bankens egna

kapital skall man bortse från

reservfonden, fonden för

orealiserade vinster,

uppskrivningsfonden och

förlagsinsatserna. Ett insatsbelopp

får betalas ut endast om det kan

ske med hänsyn till

bestämmelserna om

kapitaltäckning i lagen

(1994:2004) om kapitaltäckning

och stora exponeringar för

kreditinstitut och

värdepappersföretag.

Den avgångne har vidare rätt att på samma sätt som övriga medlemmar

få ut sin andel av beslutad vinstutdelning.

Träder medlemsbanken i likvidation inom sex månader från avgången

eller meddelas inom samma tid beslut om att försätta banken i konkurs,

skall den avgångnes rätt att få ut medlemsinsatser bedömas enligt

grunderna för reglerna om skifte av bankens tillgångar.

En medlems rätt enligt första-tredje styckena kan begränsas i

stadgarna. Detta gäller dock inte i sådana fall som avses i 7 kap. 15 §

tredje stycket eller 10 kap. 3 § andra stycket.

3 §

En medlem som deltar i

medlemsbanken med högre

insatsbelopp än han är skyldig att

delta med, har rätt att efter

uppsägning få ut överskjutande

belopp utan att avgå ur banken.

Beträffande uppsägningen samt

medlemmens rätt att få ut det

uppsagda beloppet och hans

skyldighet att betala tillbaka vad

han har fått ut tillämpas 1 och

2 §§ samt 3 kap. 4 § första

stycket. Sexmånadersfristen enligt

1 § skall därvid räknas från

utgången av det räkenskapsår som

efter det att uppsägningen har

gjorts slutar tidigast en månad

eller den längre tid, dock högst

sex månader, som har bestämts i

stadgarna. Dessutom gäller att

sådant insatsbelopp får betalas ut

endast om det kan ske med hänsyn

till bestämmelserna om

kapitaltäckning i lagen

(1994:2004) om kapitaltäckning

och stora exponeringar för

kreditinstitut och

värdepappersföretag.

En medlem som deltar i

medlemsbanken med högre

insatsbelopp än han är skyldig att

delta med, har rätt att efter

uppsägning få ut överskjutande

belopp med undantag av genom

insatsemission tillgodoförda

insatser utan att avgå ur banken.

Beträffande uppsägningen samt

medlemmens rätt att få ut det

uppsagda beloppet och hans

skyldighet att betala tillbaka vad

han har fått ut tillämpas 1 och

2 §§ samt 3 kap. 4 § första

stycket. Sexmånadersfristen enligt

1 § skall därvid räknas från

utgången av det räkenskapsår som

efter det att uppsägningen har

gjorts slutar tidigast en månad

eller den längre tid, dock högst

sex månader, som har bestämts i

stadgarna.

Lydelse enligt prop. 1996/97:114

Föreslagen lydelse

5 kap.

1 §

En medlemsbank kan i stadgarna föreskriva att kapital får tillskjutas,

utöver vad som följer av 2 kap. 4 § första stycket 5, genom särskilda

insatser (förlagsinsatser) och att sådana insatser får tillskjutas även av

andra än medlemmar.

Förlagsinsatser får tillskjutas

med högst ett så stort belopp att

summan av gjorda förlagsinsatser

efter tillskottet uppgår till högst

det belopp som svarar mot

summan av andra då inbetalda

insatser än förlagsinsatser i

medlemsbanken.

Förlagsinsatser från andra än

medlemmar får tillskjutas med ett

så stort belopp att summan av

sådana insatser efter tillskottet

uppgår till högst summan av andra

då inbetalda samt genom

insatsemission tillgodoförda

insatser än förlagsinsatser.

En förlagsinsats skall alltid fullgöras i pengar.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 kap.

1 a §

Insatsemission får ske genom att

ett sådant belopp som enligt 2 §

kan bli föremål för vinstutdelning

överförs till medlemsinsatserna.

2 §

Vinstutdelning får inte överstiga vad som i den fastställda

balansräkningen och, i fråga om medlemsbank som är moderföretag, i

den fastställda koncernbalansräkningen för det senaste räkenskapsåret

redovisas som bankens eller koncernens fria egna kapital med avdrag för

1. det belopp som enligt lag eller stadgarna skall avsättas till bundet

eget kapital eller, i fråga om bank som är moderföretag, det belopp som

av det fria egna kapitalet i koncernen enligt årsredovisningarna för

företag inom denna skall föras över till det bundna egna kapitalet, och

2. belopp som annars enligt stadgarna skall användas för något annat

ändamål än utdelning till medlemmarna.

Vinstutdelning som beräknas på

annat sätt än i förhållande till den

omfattning i vilken medlemmarna

deltagit i medlemsbankens

verksamhet eller i övrigt tagit

denna i anspråk, får fastställas till

högst en ränta för år på inbetalda

medlemsinsatser som motsvarar

det av riksbanken fastställda

diskonto som gällde vid

räkenskapsårets utgång med

tillägg av tre procentenheter.

4 §

Gottgörelser och sådan vinstutdelning som beräknas i förhållande till den

omfattning i vilken någon har deltagit i medlemsbankens verksamhet

eller i övrigt tagit denna i anspråk får lämnas även till andra än

medlemmar.

Även vinstutdelning av det slag

som avses i 2 § andra stycket får

lämnas till innehavare av

förlagsandelar. Därvid gäller inte

den begränsning i fråga om

utdelningens höjd som anges där.

Vinstutdelning som beräknas på

annat sätt än i förhållande till den

omfattning i vilken någon deltagit

i medlemsbankens verksamhet

eller i övrigt tagit den i anspråk

får även lämnas till innehavare av

förlagsandelar och till avgången

medlem på insatser som inte

betalats ut.

10 kap.

3 §

Ett beslut om godkännande av

fusionsavtal är giltigt endast om

det på stämman har biträtts av

samtliga röstberättigade eller har

fattats på två på varandra följande

stämmor och på den senare

stämman biträtts av minst två

tredjedelar av de röstande. I

stadgarna får föreskrivas villkor

som går längre.

Ett beslut om godkännande av

fusionsavtal är giltigt endast om

det på stämman har biträtts av nio

tiondelar av de röstberättigade

eller har fattats på två på varandra

följande stämmor och på den

senare stämman biträtts av minst

två tredjedelar av de röstande. I

stadgarna får föreskrivas villkor

som går längre.

En medlem i en överlåtande medlemsbank, som inte har samtyckt till

fusionen, får säga upp sig till utträde inom den tid och på de villkor som

anges i 7 kap. 15 § tredje stycket.

_______________

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2. Vid registrering och verkställande av föreningsstämmobeslut som

har fattats före lagens ikraftträdande samt talan mot sådant beslut gäller

äldre bestämmelser. Detsamma gäller för beslut som styrelsen har fattat

före nämnda tidpunkt.

3 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs att 2 § 8 mom. lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §1

8 mom. Har en kooperativ

förening av vinsten av sin

kooperativa verksamhet lämnat

rabatt eller pristillägg i

förhållande till gjorda köp eller

försäljningar, medges avdrag för

denna utdelning.

8 mom. Har en kooperativ

förening av vinsten av den

kooperativa verksamheten lämnat

rabatt eller pristillägg i

förhållande till gjorda köp eller

försäljningar, medges avdrag för

denna utdelning. En förening som

har mer än enstaka medlemmar

som får skattefri utdelning enligt 3

§ 7 mom. första stycket medges

avdrag med högst ett belopp

motsvarande statslåneräntan vid

utgången av november året före

beskattningsåret minskad med två

procentenheter multiplicerad med

summan av medlemmarnas

omsättning.

En kooperativ förening har också rätt till avdrag för utdelning som

lämnas i förhållande till inbetalda insatser enligt lagen (1987:667) om

ekonomiska föreningar. I fråga om andra insatser än förlagsinsatser

medges emellertid inte avdrag till den del det utdelade beloppet tillfaller

någon som enligt 7 § 8 mom. inte är skattskyldig för utdelningen. Avser

denna del av utdelningen högst 10 procent av utdelningen på annat än

förlagsinsatser är dock utdelningen i sin helhet avdragsgill.

Är en ekonomisk förening direkt eller indirekt centralorganisation för

kooperativa föreningar, har centralorganisationen, även om den inte är

kooperativ enligt åttonde-tionde styckena nedan, rätt till avdrag för

utdelning på förlagsinsatser. Är föreningen ett förvaltningsföretag enligt

7 § 8 mom. andra stycket skall det avdragsgilla beloppet minskas med

den del av utdelningen som föranlett frikallelse från skattskyldighet

enligt nämnda stycke.

Avdrag för utdelning skall avse det räkenskapsår som utdelningen

hänför sig till.

Avdrag medges endast om föreningen visar att förutsättningar för

avdrag föreligger. Yrkande om avdrag skall göras på särskild blankett

enligt formulär som Riksskatteverket fastställer.

Sparbank får göra avdrag för bidrag till Sparbankernas säkerhetskassa.

Sparbankernas säkerhetskassa får göra avdrag för utdelning till

sparbankerna.

En ekonomisk förening är i beskattningshänseende att anse såsom

kooperativ, om den är öppen och i sina angelägenheter tillämpar lika

rösträtt.

För att en förening skall anses vara öppen fordras inte bara att den

enligt sina stadgar är berättigad att när som helst anta nya medlemmar,

utan också att den faktiskt visar sig villig att anta till medlem var och en,

som är bosatt inom föreningens verksamhetsområde eller tillhör dess

angivna verksamhetskrets, förbinder sig att följa föreningens stadgar och

beslut och som därjämte skäligen kan antas komma att som medlem

bidra till förverkligandet av föreningens i stadgarna angivna syfte. Den

omständigheten, att styrelsen eller annat föreningsorgan äger rätt att

pröva inträdesansökningarna och avvisa sådana sökande, som inte

besitter nu nämnda kvalifikationer för medlemskap, betar inte föreningen

dess egenskap av öppen. I det fall att en förening säljer till utomstående

kan den som regel inte utan att förlora sin öppna karaktär vägra att motta

som medlem någon som kan visa, att han brukar köpa förnödenheter

genom föreningen. Anser föreningens styrelse emellertid, att

vederbörande köpare på grund av rent personliga förhållanden inte kan

beviljas medlemskap i en stor förening, som säljer till utomstående, är

det omöjligt att i varje fall inskränka försäljningen till personer, som

skulle vara önskvärda som medlemmar så bör föreningen för att anses

såsom öppen ha skyldighet att i ekonomiskt hänseende jämställa honom

med medlem, det vill säga ge honom samma återbäring på köpta varor

som medlem erhåller.

Kooperativa föreningars centralorganisationer är att anse såsom öppna,

även om inträde beviljas blott sådana lokala föreningar, som fyller av

centralorganisationen uppställda krav på stadgar, skötsel och ekonomisk

soliditet, och även om endast ett enda företag inom varje område antas

såsom medlem. Vad angår kravet på lika rösträtt så berövas en

centralorganisation inte dess kooperativa karaktär, om rösträtten bland

dess förstahandsmedlemmar, föreningarna, utövas efter föreningarnas

medlemsantal.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998 och tillämpas på utdelning

som lämnas efter ikraftträdandet.

Lagrådets yttrande

LAGRÅDET

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1997-04-30

Närvarande: justitierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], f.d. presidenten i

Försäkringsöverdomstolen Leif[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Kjerstin
[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligt en lagrådsremiss den 24 april 1997 (Inrikesdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

2. lag om ändring i lagen (1995:1570) om medlemsbanker,

3. lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Ann-

Jeanette[REDACTED_EFTERNAMN].

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag om ändring i lagen om ekonomiska föreningar

I 4 kap. 1 § finns bestämmelser om återbetalning av medlemsinsatser. I

lagrådsremissen föreslås bl.a. ett tillägg i första stycket fjärde meningen

som innebär att en återbetalning av medlemsinsats i en

kreditmarknadsförening görs beroende av om utbetalningen kan ske med

hänsyn till bestämmelserna om kapitaltäckning i lagen (1994:2004) om

kapitaltäckning och stora exponeringar för kreditinstitut och

värdepappersföretag. Av författningskommentaren framgår att en

förening som på grund av kapitaltäckningsreglerna inte kan betala ut det

annars återbetalningspliktiga beloppet skall vara skyldig att göra detta så

fort kapitaltäckningssituationen tillåter det. Denna avsikt bör enligt

Lagrådets mening komma till uttryck i lagtexten. Lagrådet föreslår att

ordet om byts ut mot när .

 I 10 kap. 1 a § har tagits in en bestämmelse om insatsemission. I

bestämmelsen sägs att insatsemission får ske genom att ett sådant belopp

som enligt 10 kap. 2 § kan bli föremål för vinstutdelning överförs till

medlemsinsatserna.

Med hänsyn bl.a. till att det i bestämmelsen hänvisas till 10 kap. 2 §

anser Lagrådet att bestämmelsen bör placeras närmast efter den

paragrafen och betecknas 10 kap. 2 a §. Lagrådet anser vidare att

bestämmelsen bör formuleras om, så att den får följande lydelse:

 Sådant belopp som enligt 2 § kan bli föremål för vinstutdelning får

överföras till medlemsinsatserna genom insatsemission.

Om Lagrådets förslag till ändrad paragrafbeteckning följs, får en

följdändring göras i 2 kap. 2 § första stycket 12.

Punkten 2 i övergångsbestämmelserna framstår enligt Lagrådets mening

som onödig och bör kunna utgå.

Förslaget till lag om ändring i lagen om medlemsbanker

När det gäller 2 kap. 4 § 11, 4 kap. 1 § första stycket, 8 kap. 1 a § och

övergångsbestämmelserna bör justeringar göras motsvarande dem som

Lagrådet har föreslagit beträffande förslaget till lag om ändring i lagen

om ekonomiska föreningar.

Förslaget till lag om ändring i lagen om statlig inkomstskatt

I 2 § 8 mom. första stycket föreslås vissa ändringar som innebär

begränsningar i kooperativa föreningars avdragsrätt för kooperativ

utdelning. Enligt Lagrådets mening bör bestämmelserna förtydligas och

utformas på följande sätt:

 Har en kooperativ förening av vinsten av den kooperativa

verksamheten lämnat rabatt eller pristillägg i förhållande till gjorda köp

eller försäljningar, medges avdrag för denna utdelning. Om en förening

har medlemmar som får skattefri utdelning enligt 3 § 7 mom. första

stycket och det inte är fråga om endast enstaka sådana medlemmar,

medges föreningen avdrag med högst ett belopp motsvarande

statslåneräntan vid utgången av november året före beskattningsåret

minskad med två procentenheter multiplicerad med summan av

medlemmarnas omsättning med föreningen.

Vad som avses med enstaka medlemmar har inte berörts i motiven.

Lagrådet anser det önskvärt med ett uttalande på denna punkt. Fråga

uppstår bl.a. om ordet enstaka skall ges en absolut betydelse eller om

 enstaka skall sättas i relation till det sammanlagda antalet medlemmar i

föreningen.

INRIKESDEPARTEMENTET

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 15 maj 1997

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],

Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1996/97:163 Den kooperativa

företagsformen.

 Senaste lydelse 1987:1247.

1 Senaste lydelse 1995:1626.

1 Senaste lydelse 1987:1247.

 Senaste lydelse 1987:1247.

1 Senaste lydelse 1995:1626.

1

106

106

106

16

106

106

106

20

106

106

106

24

106

106

106

34

106

106

106

106

106

106

106

40

106

106

106

106

106

106

106

89

106

Prop. 1996/97:163

Bilaga 1

Prop. 1996/97:163

Bilaga 2

103

106

Prop. 1996/97:163

Bilaga 3

Prop. 1996/97:163

Bilaga 4

106

106

Prop. 1996/97:163

Bilaga 5

Prop. 1996/97:163

106

106

Prop. 1996/97:163

106

107