Regeringens proposition

1999/2000:127

Garantipension för personer födda år 1937

eller tidigare

Prop.

1999/2000:127

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 25 maj 2000

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Ingela[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen lämnas förslag till hur grundskyddet för ålderspensionä-

rer födda år 1937 eller tidigare skall utformas fr.o.m. år 2003. Grund-

skyddet skall utgöras av garantipension, som skall beskattas enligt

samma regler som gäller för ålderspensionärer födda år 1938 eller senare.

Garantipensionen för ålderspensionärer födda år 1937 eller tidigare före-

slås dock ha en annan utformning än garantipensionen för yngre årsklas-

ser.

Grundskyddet för dessa äldre ålderspensionärer utgörs idag av folk-

pension, pensionstillskott och särskilt grundavdrag vid beskattning. Ett

belopp motsvarande folkpension beräknad i förhållande till antalet till-

godoräknade år med ATP-poäng kommer framöver att utges i form av

tilläggspension. Om pensionären är berättigad till ett högre folkpensions-

belopp enligt gällande regler skall det överskjutande beloppet utges i

form av garantipension. Även ett belopp motsvarande det pensionstill-

skott som pensionären har rätt till enligt dagens regler skall utges i form

av garantipension. Vidare skall värdet av det särskilda grundavdraget

bestämmas utifrån pensionärens inkomster av allmän pension och tjäns-

tepension samt efter en skattesats på 34 %. Motsvarande belopp utges

som garantipension.

Den föreslagna utformningen av garantipensionen innebär således att

till den pensionsberättigade kommer att utges en pensionsförmån som

motsvarar de förmåner som han eller hon med stöd av dagens regler har

rätt till samt att det särskilda grundavdraget görs om till en pensionsför-

mån. För en person bosatt i en kommun med en skattesats på 34 % kom-

mer därmed pensionens storlek efter skatt att vara i princip oförändrad

efter omläggningen till garantipension år 2003.

Bestämmelserna om garantipension för ålderspensionärer födda år

1937 eller tidigare föreslås tas in i lagen (1998:702) om garantipension.

I propositionen lämnas också förslag till hur ålderspensionen för de be-

rörda årsklasserna skall samordnas med yrkesskadelivränta och arbets-

skadelivränta.

Innehållsförteckning

1 Beslut 6

2 Lagtext 7

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:702) om

garantipension 7

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän

försäkring 18

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1969:205) om

pensionstillskott 21

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring 22

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt

pensionstillägg till ålderspension för långvarig vård av

sjukt eller handikappat barn 23

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension 25

2.7 Förslag till lag om ändring i socialförsäkringslagen

(1999:799) 26

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1999:1230) om

ikraftträdande av inkomstskattelagen (1999:1229) 27

3 Ärendet och dess beredning 28

4 Bakgrund 29

4.1 Inledning 29

4.2 Ålderspension i form av folkpension och pensions-

tillskott 30

4.3 Det särskilda grundavdraget vid beskattning - SGA 31

4.4 Särskild inkomstskatt för utomlands bosatta - SINK 32

4.5 Garantipension för pensionärer födda år 1938 eller

senare 32

4.6 Den övergångsvisa garantipensionen enligt

princippropositionen 33

5 Allmänna överväganden 34

5.1 Inledning 34

5.2 Övergångsvis garantipension 35

5.3 Lagreglering 43

5.4 Ikraftträdande 44

6 Rätt till övergångsvis garantipension 45

7 Övergångsvis garantipension 48

7.1 Inledning 48

7.2 Beräkningsunderlaget för övergångsvis garantipension 49

7.2.1 Tilläggspension i form av ålderspension och

änkepension 51

7.2.2 Dagens grundskydd i form av folkpension och

pensionstillskott 53

7.2.3 Tjänstepension 58

7.2.4 Utländsk pension 62

7.3 Beräkning av övergångsvis garantipension vid helt

uttag av ålderspension 64

7.4 Beräkning av övergångsvis garantipension vid partiellt

uttag av ålderspension 76

8 Samordning vid förekomst av yrkesskadelivräntor 77

8.1 Inledning 77

8.2 Samordningsbestämmelser vid förekomst av

yrkesskadelivräntor 77

9 Särskilda folkpensionsförmåner och arbetsskadelivränta 84

9.1 Särskilda folkpensionsförmåner 84

9.2 Samordning med arbetsskadelivränta 86

10 Utbetalning av övergångsvis garantipension 87

10.1 Uttag av övergångsvis garantipension 87

10.2 Ansökan om och utbetalning av övergångsvis garanti-

pension 89

10.3 Åtgärder på grund av felaktig utbetalning och ändrad

pensionsrätt 91

11 Vistelse i kriminalvårdsanstalt 93

12 Processregler och uppgiftsskyldighet 94

12.1 Allmänt 94

12.2 Den pensionsberättigades uppgiftsskyldighet 95

12.3 Uppgifter från den som betalar ut tjänstepension 98

13 Kostnader och finansiering 102

13.1 Administrationskostnader 102

13.2 Utgifter och finansiering för övergångsvis garanti-

pension 103

14 Övergångsvis garantipension i internationella förhållanden 105

14.1 Inledning 105

14.2 Förordningen (EEG) nr 1408/71 om tillämpning av

systemen för social trygghet när anställda, egenföre-

tagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom

gemenskapen 106

14.3 Nuvarande regler för folkpension och pensionstillskott

(PTS) respektive för garantipension 107

14.4 Övergångsvis garantipension i internationella

förhållanden 109

15 Författningskommentar 111

15.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:702) om

garantipension 111

15.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring 127

15.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1969:205) om

pensionstillskott 128

15.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring 129

15.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:773) om

särskilt pensionstillägg till ålderspension för långvarig

vård av sjukt eller handikappat barn 129

15.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension 130

15.7 Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringslagen

(1999:799) 130

15.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:1230) om

ikraftträdande av inkomstskattelagen (1999:1229) 131

Bilaga 1 Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över

 betänkandet Garantipension och Bosättningstillägg för

 personer födda 1937 eller tidigare (SOU 1999:17) samt över

 promemoria (S2000/2244/SF) och tillägg till promemoria

 (S2000/2718/SF) Om särskild uppgiftsskyldighet angående

 tjänstepension 132

Bilaga 2 Granskade förslag i lagrådsremiss den 27 april 2000

 Garantipension för personer födda år 1937 eller tidigare 133

Bilaga 3 Lagrådets yttrande över lagförslag i lagrådsremiss

 den 27 april 2000 Garantipension för personer födda år 1937

 eller tidigare 152

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 25 maj 2000 155

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i lagen (1998:702) om garantipension,

2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

3. lag om ändring i lagen (1969:205) om pensionstillskott,

4. lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring,

5. lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till

ålderspension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn,

6. lag om ändring i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspen-

sion,

7. lag om ändring i socialförsäkringslagen (1999:799), och

8. lag om ändring i lagen (1999:1230) om ikraftträdande av inkomst-

skattelagen (1999:1229).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:702)

om garantipension

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:702) om garantipension

dels att nuvarande 2 5 kap. skall betecknas 3 6 kap. samt nuvarande

2 kap. 1 § och 3 kap. 1 § skall betecknas 3 kap. 1 a § och 4 kap. 1 a §,

dels att rubrikerna till nya 3 och 4 kap. skall ha följande lydelse,

dels att 1 kap. 1 §, 3 kap. 4 § och 6 kap. 2 § samt punkterna 3 och 4 i

övergångsbestämmelserna skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas ett nytt kapitel, 2 kap., av följande

lydelse,

dels att det skall införas sju nya paragrafer, 3 kap. 1 §, 4 kap. 1 §,

5 kap. 3 § och 6 kap. 4 7 §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

1 §

Garantipension utges till den

som saknar inkomstgrundad ålders-

pension eller vars inkomstgrundade

ålderspension inte överstiger ett visst

högsta belopp. Garantipensionen

är beroende av försäkringstid.

Bestämmelserna i lagen gäller

dem som är födda år 1938 eller

senare.

Garantipension för personer

födda år 1937 eller tidigare utges

enligt vad som anges i 2 kap. som

kompensation för bortfall av folk-

pension i form av ålderspension,

pensionstillskott och särskilt

grundavdrag för folkpensionärer

vid inkomsttaxering.

Garantipension för personer

födda år 1938 eller senare är be-

roende av försäkringstid och utges

till den som saknar inkomstgrun-

dad ålderspension eller vars in-

komstgrundade ålderspension inte

överstiger ett visst högsta belopp.

2 kap. Uttag och beräkning av

garantipension för den som är

född år 1937 eller tidigare

1 §

Bestämmelserna i detta kapitel

gäller endast den som är född år

1937 eller tidigare.

2 §

Garantipension utges till den

som är berättigad till folkpension i

form av ålderspension vid ut-

gången av år 2002.

3 §

Uttag av garantipension får be-

gränsas till att avse tre fjärde-

delar, hälften eller en fjärdedel av

hel pension. Om den pensionsbe-

rättigade också har rätt till

tilläggspension enligt lagen

(1998:674) om inkomstgrundad

ålderspension utges garantipen-

sion endast om och till den del han

eller hon gör uttag av sådan pen-

sion för samma tid.

4 §

Som underlag för beräkning av

den pensionsberättigades årliga

garantipension enligt 11 16 §§

skall ett beräkningsunderlag an-

vändas. I underlaget skall det i

förekommande fall ingå

1. tilläggspension enligt 6 kap.

lagen (1998:674) om inkomstgrun-

dad ålderspension för samma år

efter samordning enligt 12 kap.

10 § samma lag,

2. svensk tjänstepension,

3. änkepension enligt lagen

(2000:000) om efterlevandepension

och efterlevandestöd till barn eller

lagen (2000:000) om införande av

nämnda lag,

4. ålders-, efterlevande- och

förtidspension enligt utländsk lag-

stiftning samt utländsk tjänstepen-

sion,

5. ett belopp motsvarande den

folkpension i form av ålderspension

som enligt äldre bestämmelser

skulle ha utgetts till den pensions-

berättigade, till den del denna pen-

sion inte motsvaras av tilläggspen-

sion,

6. ett belopp motsvarande det

pensionstillskott som skulle ha

utgetts till den pensionsberättigade

enligt lagen (1969:205) om pen-

sionstillskott och punkten 2 i över-

gångsbestämmelserna till lagen

(1998:705) om ändring i nämnda

lag, allt i bestämmelsernas lydelse

före den 1 januari 2003, och

7. andra förmåner som är att

anse som folkpension i form av

ålderspension.

5 §

Den tilläggspension som ingår i

beräkningsunderlaget enligt 4 §

skall alltid uppgå till minst vad den

pensionsberättigade skulle ha haft

rätt till i form av tilläggspension

enligt 6 kap. 2 § 2 lagen (1998:-

674) om inkomstgrundad

ålderspension, om den delen av

tilläggspensionen i stället för att

följsamhetsindexeras enligt 6 kap.

4 § samma lag hade beräknats med

tillämpning av det för det aktuella

året gällande prisbasbeloppet

enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring.

Har tilläggspensionen samord-

nats enligt 12 kap. 10 § lagen om

inkomstgrundad ålderspension,

skall bestämmelserna i första

stycket inte tillämpas.

6 §

Med tjänstepension enligt 4 § 2

och 4 avses dels pension som be-

talas ut på grund av sådan tjänste-

pensionsförsäkring som avses i

58 kap. 7 § inkomstskattelagen

(1999:1229), dels pension som

betalas ut på grund av tidigare

tjänst på annat sätt än genom

försäkring.

Tjänstepension skall i under-

laget enligt 4 § ingå med ett be-

lopp som motsvarar den årliga

pensionen beräknad efter den

tjänstepension som avser decem-

ber månad föregående år. Upphör

eller tillkommer därefter en

tjänstepension, skall beräknings-

underlagets belopp för tjänste-

pension justeras på motsvarande

sätt. Detsamma gäller om en

tjänstepension ändras på grund av

att en annan beräkningsgrund

skall tillämpas.

7 §

Beloppet motsvarande folkpen-

sion enligt 4 § 5 skall beräknas

enligt 5 och 6 kap. lagen

(1962:381) om allmän försäkring,

punkterna 2 och 3 i övergångsbe-

stämmelserna till lagen (1998:704)

om ändring i nämnda lag samt

punkterna 3, 4, 6 och 7 i över-

gångsbestämmelserna till lagen

(1992:1277) om ändring i samma

lag, allt i bestämmelsernas lydelse

före den 1 januari 2003. Till grund

för beräkningen skall ligga den

bosättningstid samt de år med pen-

sionspoäng och därmed likställda

år som skall tillgodoräknas för tid

före den 1 januari 2003.

8 §

När det belopp för pensionstill-

skott som ingår i beräkningsunder-

laget enligt 4 § 6 beräknas, skall

sådan avräkning enligt 3 § första

stycket lagen (1969:205) om pen-

sionstillskott som görs för tilläggs-

pension i form av ålderspension

göras för tilläggspension enligt

6 kap. 2 § lagen (1998:674) om in-

komstgrundad ålderspension. Där-

vid skall tilläggspensionen först

minskas med det belopp som den

pensionsberättigade skulle ha haft

rätt till i tilläggspension enligt

6 kap. 2 § 2 sistnämnda lag, om

den delen av tilläggspensionen i

stället för att följsamhetsindexeras

enligt 6 kap. 4 § samma lag hade

beräknats med tillämpning av det

för det aktuella året gällande pris-

basbeloppet enligt lagen (1962:381)

om allmän försäkring.

 Sådan avräkning som anges i

första stycket skall göras för

tilläggspension före samordning

enligt 12 kap. 10 § lagen om in-

komstgrundad ålderspension.

9 §

Har samordning gjorts enligt

12 kap. 10 § lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension,

skall beräkningsunderlaget enligt

4 § uppgå minst till vad som enligt

äldre bestämmelser skulle ha ut-

getts i folkpension och pensions-

tillskott före avräkning för

tilläggspension. Vid beräkningen

tillämpas de bestämmelser som

anges i 4 § 6 och 7 §.

10 §

Garantipension skall beräknas

enligt 11 14 §§ om beräknings-

underlaget enligt 4 § överstiger

0,24 gånger prisbasbeloppet men

inte överstiger 3,093 gånger pris-

basbeloppet för den som är ogift

eller 2,772 gånger prisbasbeloppet

för den som är gift. I annat fall

skall garantipensionen beräknas

enligt 15 §.

11 §

Om beräkningsunderlaget enligt

4 § överstiger 0,24 gånger pris-

basbeloppet men understiger 1,3

gånger prisbasbeloppet, skall be-

räkningsunderlaget multipliceras

med 1,513 och därefter minskas

med 0,112 gånger prisbasbe-

loppet.

Uppgår beräkningsunderlaget

enligt 4 § till minst 1,3 gånger

prisbasbeloppet men understiger

det 1,52 gånger prisbasbeloppet

för den som är ogift eller 1,354

gånger prisbasbeloppet för den

som är gift skall beräknings-

underlaget multipliceras med

1,427.

12 §

För den som är ogift och vars

beräkningsunderlag enligt 4 §

uppgår till minst 1,52 gånger pris-

basbeloppet men inte överstiger

1,529 gånger prisbasbeloppet

skall beräkningsunderlaget räknas

upp till 2,17 gånger prisbas-

beloppet.

För den som är gift och vars be-

räkningsunderlag enligt 4 § är lika

med 1,354 gånger prisbasbeloppet

skall beräkningsunderlaget räknas

upp till 1,935 gånger prisbasbe-

loppet.

13 §

För den som är ogift och vars

beräkningsunderlag enligt 4 §

överstiger 1,529 gånger prisbas-

beloppet men inte 3,093 gånger

prisbasbeloppet skall beräknings-

underlaget intill 1,529 gånger

prisbasbeloppet räknas upp till

2,17 gånger prisbasbeloppet. Den

del av beräkningsunderlaget som

överstiger 1,529 gånger prisbas-

beloppet skall multipliceras med

0,59.

För den som är gift och vars be-

räkningsunderlag enligt 4 § över-

stiger 1,354 gånger prisbasbe-

loppet men inte 2,772 gånger pris-

basbeloppet skall beräknings-

underlaget intill 1,354 gånger

prisbasbeloppet räknas upp till

1,935 gånger prisbasbeloppet.

Den del av beräkningsunderlaget

som överstiger 1,354 gånger pris-

basbeloppet skall multipliceras

med 0,59.

14 §

Den årliga garantipensionen ut-

görs av det belopp som återstår

sedan beräkningsunderlaget enligt

4 § har räknats upp enligt 11 13 §§

och därefter minskats med sådan

tilläggspension, tjänstepension, änke-

pension, utländsk pension och sådana

andra förmåner enligt 4 § 7 som

har ingått i beräkningsunderlaget.

15 §

För den vars beräkningsunder-

lag enligt 4 § inte överstiger 0,24

gånger prisbasbeloppet utgörs den

årliga garantipensionen av beräk-

ningsunderlaget sedan detta

minskats med sådan tilläggspension,

tjänstepension, änkepension, ut-

ländsk pension och sådana andra

förmåner enligt 4 § 7 som har in-

gått i beräkningsunderlaget. Det-

samma gäller om beräknings-

underlaget överstiger 3,093

gånger prisbasbeloppet för den

som är ogift eller 2,772 gånger

prisbasbeloppet för den som är

gift.

16 §

Partiell garantipension skall ut-

göra en så stor andel av garanti-

pension beräknad enligt 14 eller

15 § vid helt uttag som svarar mot

den andel med vilken uttag görs.

3 kap. Försäkringstid för den

som är född år 1938 eller senare

1 §

Bestämmelserna i detta kapitel

gäller endast den som är född år

1938 eller senare.

4 §

Vid beräkning av försäkringstid

för garantipension för en person

som enligt 2 kap. 4 § socialförsäk-

ringslagen (1999:799) anses bosatt

i Sverige även under vistelse

utomlands skall bortses från tid för

vilken den utsände, vid bosättning

i Sverige, har rätt till sådan pen-

sion från det andra landet som inte

enligt 3 kap. 3 § skall ligga till

grund för beräkning av garantipen-

sion.

Vid beräkning av försäkringstid

för garantipension för en person

som enligt 2 kap. 4 § socialförsäk-

ringslagen (1999:799) anses bosatt

i Sverige även under vistelse

utomlands skall bortses från tid för

vilken den utsände, vid bosättning

i Sverige, har rätt till sådan pen-

sion från det andra landet som inte

enligt 4 kap. 3 § skall ligga till

grund för beräkning av garantipen-

sion.

4 kap. Uttag och beräkning av

garantipension för den som är

född år 1938 eller senare

1 §

Bestämmelserna i detta kapitel

gäller endast den som är född år

1938 eller senare.

5 kap.

3 §

Garantipension skall minskas

enligt 4 §, om den pensionsberät-

tigade har uppburit livränta som

anges där. Sådan minskning skall

dock inte göras för den som är

född år 1937 eller tidigare, om

samordning skall göras enligt

12 kap. 10 § lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension.

6 kap.

2 §

Ett beslut om garantipension för

viss tid skall ändras av allmän för-

säkringskassa, om det föranleds av

en ändring som gjorts beträffande

den ålderspension, efterlevande-

pension eller förtidspension för

samma tid som legat till grund för

beräkning av garantipensionen.

Ett beslut om garantipension för

en viss tid för den som är född år

1937 eller tidigare skall ändras av

allmän försäkringskassa, om det

föranleds av en ändring som gjorts

beträffande den pension eller de

belopp för samma tid som ingått i

beräkningsunderlaget enligt 2 kap.

4 §.

Ett beslut om garantipension för

en viss tid för den som är född år

1938 eller senare skall ändras av

allmän försäkringskassa, om det

föranleds av en ändring som gjorts

beträffande den ålderspension,

efterlevandepension eller förtids-

pension för samma tid som legat

till grund för beräkning av garan-

tipensionen.

4 §

Den som uppbär eller har rätt

till pension enligt denna lag är

skyldig att till den allmänna för-

säkringskassan lämna sådana

uppgifter som anges i 5 7 §§.

5 §

Den som uppbär ålders-, efter-

levande- eller förtidspension enligt

utländsk lagstiftning skall lämna

uppgift om den pensionens storlek.

Om sådan pension är tidsbe-

gränsad, skall detta anges.

 En uppgift enligt första stycket

skall lämnas vid ansökan om ga-

rantipension. Den som är född år

1937 eller tidigare och som vid

utgången av år 2002 uppbär

folkpension i form av ålders-

pension skall lämna en sådan

uppgift senast vid den tidpunkt

som regeringen föreskriver.

Upphör, tillkommer eller ändras

på annat sätt en pension som avses

i första stycket efter det att en

uppgift om sådan pension har

lämnats, skall en ny uppgift läm-

nas. Detta skall ske inom fjorton

dagar efter det att pensionstaga-

ren fick kännedom om föränd-

ringen.

6 §

Den som är född år 1937 eller

tidigare och som uppbär sådan

tjänstepension som avses i 2 kap.

6 § skall varje år, senast vid den

tidpunkt som regeringen före-

skriver, lämna uppgift om tjänste-

pensionens storlek för december

månad. Om tjänstepensionsbe-

loppet för december inte är känt

när uppgiften skall lämnas, skall

det i stället anges vad tjänste-

pensionen med hänsyn till den

senaste utbetalningen och övriga

omständigheter kan beräknas

komma att uppgå till för nämnda

månad.

Upphör eller tillkommer en

tjänstepension efter att en uppgift

har lämnats enligt första stycket,

skall en ny uppgift lämnas. Det-

samma gäller om en tjänstepen-

sion ändras på grund av att be-

räkning görs efter en annan be-

räkningsgrund. Uppgiften skall i

dessa fall avse pensionens årliga

belopp. Den nya uppgiften skall

lämnas inom fjorton dagar efter

det att pensionstagaren fick

kännedom om förändringen.

7 §

Förändras civilståndet eller

annat sådant förhållande som an-

ges i 1 kap. 4 § för den som är

bosatt utomlands, skall han eller

hon lämna uppgift om detta inom

fjorton dagar efter det att föränd-

ringen inträffade.

3. För den som har rätt att enligt

2 kap. 3 § som försäkringstid för

garantipension tillgodoräknas viss

bosättningstid från sitt tidigare

hemland och som har beviljats

uppehållstillstånd före den

1 januari 2001 skall beräkningen

av försäkringstid ske enligt be-

stämmelserna om bosättningstid i

5 kap. 7 § lagen (1962:381) om

allmän försäkring i dess lydelse

före den 1 januari 2001.

3. För den som har rätt att enligt

3 kap. 3 § som försäkringstid för

garantipension tillgodoräknas viss

bosättningstid från sitt tidigare

hemland och som har beviljats

uppehållstillstånd före den

1 januari 2001 skall beräkningen

av försäkringstid ske enligt be-

stämmelserna om bosättningstid i

5 kap. 7 § lagen (1962:381) om

allmän försäkring i dess lydelse

före den 1 januari 2001.

4. Bestämmelserna i 2 kap. 6 §

skall gälla även i fråga om beräk-

ning av försäkringstid för garanti-

pension för en kvinna som är född

år 1944 eller tidigare och som

med stöd av övergångsbestämmel-

serna till lagen (1988:881) om

ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring uppburit folk-

pension i form av änkepension.

Detsamma skall gälla för en

efterlevande kvinna som är född år

1944 eller tidigare och som är 65

år eller äldre när maken avlider

samt då skulle ha haft rätt till

folkpension i form av änkepension

med stöd av nämnda övergångsbe-

stämmelser till lagen om ändring i

lagen om allmän försäkring, om

hon vid tidpunkten för dödsfallet

inte hade uppnått 65 års ålder.

4. Bestämmelserna i 3 kap. 6 §

skall gälla även i fråga om beräk-

ning av försäkringstid för garanti-

pension för en kvinna som är född

något av åren 1938 1944 och som

med stöd av övergångsbestäm-

melserna till lagen (1988:881) om

ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring uppburit folk-

pension i form av änkepension.

1. Bestämmelserna i 6 kap. 4 7 §§ träder i kraft den 1 december 2002.

Övriga bestämmelser i denna lag träder i kraft den 1 januari 2003.

2. Garantipension enligt 2 kap. utges även till den som inte är berät-

tigad till folkpension i form av ålderspension före utgången av år 2002,

om han eller hon före den tidpunkten har tillgodoräknats bosättningstid i

Sverige och senare uppfyller kravet om minst tio års bosättning här enligt

punkten 4 i övergångsbestämmelserna till lagen (1992:1277) om ändring

i lagen (1962:381) om allmän försäkring i deras lydelse före den

1 januari 2003.

3. Vid beräkning av garantipension enligt 2 kap. skall beaktas även bo-

sättningstid för tid efter utgången av år 2002, som den pensionsberättiga-

de skulle ha tillgodoräknats, om bestämmelserna i punkten 4 i över-

gångsbestämmelserna till lagen (1992:1277) om ändring i lagen

(1962:381) om allmän försäkring fortfarande hade gällt.

4. Den som vid utgången av år 2002 får ålderspension enligt lagen

(1962:381) om allmän försäkring och som har rätt till garantipension en-

ligt 2 kap. har rätt till utbetalning av sådan pension utan ansökan.

5. En pensionsberättigad som vid utgången av år 2002 får bosättnings-

baserad folkpension i form av ålderspension utbetald till utlandet skall

utan hinder av bestämmelserna i socialförsäkringslagen (1999:799) ha

rätt att få utbetalningen av garantipensionen gjord till utlandet och beräk-

nad på samma sätt som skulle ha gjorts vid bosättning i Sverige.

6. I beräkningsunderlaget enligt 2 kap. 4 § skall inte ingå sådan ut-

ländsk pension som den pensionsberättigade har börjat uppbära före ut-

gången av år 2002, om han eller hon då inte var skattskyldig för pensio-

nen i Sverige.

2.2

Prop. 1999/2000:127

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1962:381) om allmän försäk-

ring

dels att punkterna 4, 6 och 7 i övergångsbestämmelserna till lagen

(1992:1277) om ändring i nämnda lag skall upphöra att gälla,

dels att punkten 11 i övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881)

om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse,

dels att punkten 8 i övergångsbestämmelserna till lagen (1992:1277)

om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse,

dels att punkterna 2 och 3 i övergångsbestämmelserna till lagen

(1998:704) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11. I fall då rätt till barntillägg

föreligger för december månad

1989 gäller fortfarande äldre be-

stämmelser om denna förmån. Vad

som därvid föreskrivits om ålders-

pension och tilläggspension i form

av ålderspension skall i stället

gälla inkomstpension eller

tilläggspension enligt lagen

(1998:674) om inkomstgrundad

ålderspension eller garantipension

enligt lagen (1998:702) om garan-

tipension. Minskning av barn-

tillägget till den som uppbär

ålderspension skall ske endast i

den utsträckning summan av hel

pension enligt lagen om inkomst-

grundad ålderspension och hel

garantipension enligt lagen om

garantipension överstiger 2,13

gånger prisbasbeloppet. Barn-

tillägg som utges till pension som

tagits ut till viss andel skall utgöra

motsvarande andel av barntillägg

till hel pension. Därvid skall vad

som föreskrivs i tredje meningen

om minskning gälla motsvarande

andel av 2,13 gånger prisbasbe-

loppet.

11. I fall då rätt till barntillägg

föreligger för december månad

1989 gäller fortfarande äldre be-

stämmelser om denna förmån. Vad

som därvid föreskrivits om ålders-

pension och tilläggspension i form

av ålderspension skall i stället

gälla inkomstpension eller

tilläggspension enligt lagen

(1998:674) om inkomstgrundad

ålderspension eller garantipension

enligt lagen (1998:702) om garan-

tipension. Minskning av barn-

tillägget till den som uppbär

ålderspension skall ske endast i

den utsträckning summan av hel

pension enligt lagen om inkomst-

grundad ålderspension och hel

garantipension enligt lagen om

garantipension överstiger

2,17 gånger prisbasbeloppet för

den som är född år 1937 eller

tidigare eller 2,13 gånger prisbas-

beloppet för den som är född år

1938 eller senare. Barntillägg som

utges till pension som tagits ut till

viss andel skall utgöra motsvaran-

de andel av barntillägg till hel pen-

sion. Därvid skall vad som före-

skrivs i tredje meningen om

minskning gälla motsvarande an-

del av 2,17 gånger prisbasbe-

loppet respektive 2,13 gånger pris-

basbeloppet.

8. Rätt till barntillägg som utges med stöd av övergångsbestämmel-

serna till lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän för-

säkring tillkommer försäkrad som är bosatt i Sverige. I fråga om en

svensk medborgare, som hade rätt till barntillägg för december 1989 och

som är bosatt utomlands, gäller fortfarande äldre bestämmelser i 5 kap.

2 §, i detta lagrums lydelse vid utgången av år 1989.

Barntillägg till förtidspension

utges på grundval av samma antal

år med pensionspoäng eller samma

bosättningstid som ligger till grund

för beräkningen av folkpensionen.

Barntillägg till ålderspension ut-

ges på grundval av samma antal

försäkringsår som ligger till grund

för beräkningen av garantipension

enligt lagen (1998:702) om garanti-

pension, eller skulle ha legat till

grund för beräkning av garantipen-

sion om rätt till sådan pension

förelegat.

Barntillägg till förtidspension

utges på grundval av samma antal

år med pensionspoäng eller samma

bosättningstid som ligger till grund

för beräkningen av folkpensionen.

Motsvarande skall gälla för barn-

tillägg till ålderspension för per-

soner födda år 1937 eller tidigare,

varvid med beräkningen av folk-

pension skall förstås beräkning av

folkpension i form av ålderspen-

sion enligt 5 kap. lagen

(1962:381) om allmän försäkring i

kapitlets lydelse före den 1 januari

2003.

Barntillägg till ålderspension för

personer födda år 1938 eller sena-

re utges på grundval av samma

antal försäkringsår som ligger till

grund för beräkningen av garanti-

pension enligt lagen (1998:702)

om garantipension, eller skulle ha

legat till grund för beräkning av

garantipension om rätt till sådan

pension förelegat.

Om barntillägg med tillämpning av andra stycket skall utges med viss

andel av oavkortat sådant tillägg, skall minskning med hänsyn till

tilläggspension som den försäkrade uppbär beräknas på ett oavkortat

barntillägg och andelsberäkning enligt andra stycket göras på det belopp

som framkommer efter denna minskning.

2. Äldre bestämmelser skall

fortsätta att gälla för tid före

ikraftträdandet. För tid därefter

skall 5 kap. 1, 3, 8 och 13 §§ lagen

(1962:381) om allmän försäkring,

punkten 11 i övergångsbestämmel-

serna till lagen (1988:881) om

ändring i nämnda lag samt punk-

ten 8 i övergångsbestämmelserna

till lagen (1992:1277) om ändring

i nämnda lag i deras äldre lydelse

fortsätta att gälla för personer

som är födda år 1937 eller tidiga-

re.

2. Äldre bestämmelser skall

fortsätta att gälla för tid före

ikraftträdandet.

3. För personer som är födda år

1937 eller tidigare skall vid beräk-

ning av förtidspension och efter-

levandepension, med år för vilket

tillgodoräknats pensionspoäng,

likställas år för vilket pensions-

poäng inte har tillgodoräknats till

följd av bestämmelserna i 15 §

lagen (1998:675) om införande av

lagen (1998:674) om inkomst-

grundad ålderspension. Detta,

samt vad som föreskrivs i 5 kap.

4 § skall också gälla vid beräkning

av ålderspension för personer som

är födda år 1937 eller tidigare.

3. För personer som är födda år

1937 eller tidigare skall, vid beräk-

ning av förtidspension och efter-

levandepension, med år för vilket

tillgodoräknats pensionspoäng lik-

ställas år för vilket pensionspoäng

inte har tillgodoräknats till följd av

bestämmelserna i 15 § lagen

(1998:675) om införande av lagen

(1998:674) om inkomstgrundad

ålderspension.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003. Äldre bestämmelser skall

fortsätta att gälla för tid före ikraftträdandet.

Prop. 1999/2000:127

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1969:205)

om pensionstillskott

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1969:205) om pensionstillskott

att punkten 2 i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:705) om änd-

ring i nämnda lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2. Äldre bestämmelser skall

fortsätta att gälla för tid före ikraft-

trädandet. För tid därefter skall

äldre bestämmelser fortsätta att

gälla för personer som är födda år

1937 eller tidigare.

2. Äldre bestämmelser skall

fortsätta att gälla för tid före ikraft-

trädandet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003.

Prop. 1999/2000:127

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:380) om arbetsskadeför-

säkring1 att övergångsbestämmelsen till lagen (1998:678) om ändring i

nämnda lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Denna lag träder i kraft den

1 januari 1999. Äldre bestämmel-

ser i 4 kap. 4 § gäller fortfarande

för personer som är födda år 1937

eller tidigare.

Denna lag träder i kraft den

1 januari 1999. Arbetsskadeliv-

ränta till en person som är född år

1937 eller tidigare och som vid

utgången av år 2002 hade rätt till

sådan livränta skall betalas ut med

lägst det belopp som han eller hon

vid tillämpning av äldre bestäm-

melser i 4 kap. 4 § hade rätt till i

december 2002. Detta belopp skall

anknytas till prisbasbeloppet för

år 2002 och räknas om vid föränd-

ring av detta.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003.

Prop. 1999/2000:127

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:773) om

särskilt pensionstillägg till ålderspension för

långvarig vård av sjukt eller handikappat barn

Härigenom föreskrivs att 5 och 6 §§ lagen (1990:773) om särskilt pen-

sionstillägg till ålderspension för långvarig vård av sjukt eller handi-

kappat barn skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 §

För sex tillgodoräknade vårdår är det särskilda pensionstillägget per

kalenderår fem procent av prisbasbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring. För varje vårdår som tillgodoräknas

därutöver ökar tillägget med fem procent av prisbasbeloppet.

För den som har börjat uppbära särskilt pensionstillägg före den månad

då han eller hon fyller 65 år minskas tillägget med 0,5 procent för varje

månad som, då tillägget börjar utges, återstår till den månad då han eller

hon fyller 65 år.

För den som har börjat att uppbära särskilt pensionstillägg efter den

månad då han eller hon har fyllt 65 år ökas tillägget med 0,7 procent för

varje månad som, då tillägget börjar utges, förflutit från den månad när

han eller hon fyllt 65 år, dock längst till och med den månad när han eller

hon fyllt 70 år.

För den som inte kan tillgodo-

räknas 40 års försäkringstid för

garantipension enligt lagen

(1998:702) om garantipension ut-

gör särskilt pensionstillägg till

ålderspension samma andel av det

särskilda pensionstillägget, beräk-

nat enligt första tredje styckena,

som garantipension enligt 3 kap.

6 § lagen om garantipension utgör

eller, om förutsättningarna för rätt

till garantipension förelegat, skulle

utgöra av oavkortad sådan pen-

sion.

För den som är född år 1937

eller tidigare och som inte skulle

ha tillgodoräknats oavkortad folk-

pension enligt bestämmelserna i

5 kap. 3 § andra stycket och 5 §

fjärde stycket lagen (1962:381) om

allmän försäkring i deras lydelse

före den 1 januari 2003 utgör sär-

skilt pensionstillägg till ålderspen-

sion samma andel av det särskilda

pensionstillägget, beräknat enligt

första tredje styckena, som folk-

pensionen skulle ha utgjort av

oavkortad sådan pension. För den

som är född år 1938 eller senare

och som inte kan tillgodoräknas 40

års försäkringstid för garantipen-

sion enligt lagen (1998:702) om

garantipension utgör särskilt pen-

sionstillägg till ålderspension sam-

ma andel av det särskilda pen-

sionstillägget, beräknat enligt

första tredje styckena, som garan-

tipension enligt 4 kap. 6 § lagen

om garantipension utgör eller, om

förutsättningarna för rätt till ga-

rantipension förelegat, skulle ut-

göra av oavkortad sådan pension.

6 §

Om inte annat följer av denna

lag skall vad som föreskrivs om

garantipension i lagen (1998:702)

om garantipension eller i annan

författning tillämpas på särskilt

pensionstillägg. Detta skall dock

inte gälla i fråga om samordning

med sådan livränta som avses i

4 kap. 4 § lagen om garanti-

pension.

Om inte annat följer av denna

lag skall vad som föreskrivs om

garantipension i lagen (1998:702)

om garantipension eller i annan

författning tillämpas på särskilt

pensionstillägg. Detta skall dock

inte gälla i fråga om samordning

med sådan livränta som avses i

5 kap. 4 § lagen om garanti-

pension.

I fråga om inkomstskatt gäller särskilda föreskrifter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003. Äldre bestämmelser skall

fortsätta att gälla för tid före ikraftträdandet.

Prop. 1999/2000:127

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:674) om inkomstgrundad

ålderspension att det i lagen skall införas en ny paragraf, 12 kap. 10 §, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

12 kap.

10 §

För en pensionsberättigad som

är född år 1937 eller tidigare och

som i december 2002 uppbar såväl

ålderspension som sådan yrkes-

skadelivränta såsom skadad som

avses i 9 § första stycket första och

andra meningarna skall tilläggs-

pensionen minskas enligt vad som

sägs i andra stycket.

Minskning skall ske med ett be-

lopp som motsvarar det varmed

den pensionsberättigades ålders-

pension i december 2002 minska-

des för livränta såsom skadad med

stöd av 17 kap. 2 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring.

Reduceras livräntan efter ut-

gången av år 2002, skall det be-

lopp som minskar tilläggspensio-

nen reduceras i motsvarande mån.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003.

Prop. 1999/2000:127

2.7 Förslag till lag om ändring i socialförsäkringslagen

(1999:799)

Härigenom föreskrivs att punkten 5 i övergångsbestämmelserna till

socialförsäkringslagen (1999:799) skall upphöra att gälla.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003. Äldre bestämmelser skall

fortsätta att gälla för tid före ikraftträdandet.

Prop. 1999/2000:127

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1999:1230) om

ikraftträdande av inkomstskattelagen (1999:1229)

Härigenom föreskrivs att 107 § lagen (1999:1230) om ikraftträdande

av inkomstskattelagen (1999:1229) skall upphöra att gälla.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003 och tillämpas första gången

vid 2004 års taxering.

Prop. 1999/2000:127

3 Ärendet och dess beredning

Riksdagen beslutade den 8 juni 1994 om principerna för en genom-

gripande reformering av det allmänna ålderspensionssystemet (bet.

1993/94:SfU24, rskr. 1993/94:439) på grundval av propositionen

1993/94:250 Reformering av det allmänna pensionssystemet. Propositio-

nen innehöll förslag till riktlinjer för en reformering av det allmänna

ålderspensionssystemet och hur ett reformerat pensionssystem och över-

gångsregleringen skulle utformas. De föreslagna riktlinjerna byggde på

en överenskommelse som träffats mellan företrädarna för de fyra då-

varande regeringspartierna och socialdemokraterna i Pensionsarbets-

gruppen och som redovisats i betänkandet Reformerat pensionssystem

(SOU 1994:20).

Den 23 juni 1994 beslutade regeringen att tillsätta en arbetsgrupp inom

Socialdepartementet, benämnd Genomförandegruppen, med företrädare

för de partier som ställt sig bakom överenskommelsen. Genomförande-

gruppen fick i uppdrag att medverka vid det fortsatta beredningsarbetet

och att vårda överenskommelsen. Den fortsatta beredningen har därefter

skett inom Socialdepartementet i nära samarbete med Genomförande-

gruppen som kontinuerligt informerats om och tagit ställning till olika

frågor som uppkommit. Vissa delar av arbetet med ett reformerat pen-

sionssystem har lämnats till särskilda utredare.

Den 8 juni 1998 antog riksdagen förslag till lag (1998:674) om in-

komstgrundad ålderspension (LIP) och lag (1998:675) om införande av

lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension samt lag (1998:702)

om garantipension. Lagen om införande av lagen om inkomstgrundad

ålderspension trädde i kraft den 1 januari 1999. Även vissa delar av LIP

såsom bestämmelserna om intjänande och fastställande av pensionsrätt

trädde i kraft vid samma tidpunkt. Bestämmelserna om uttag och utbetal-

ning av ålderspension träder i kraft den 1 januari 2001. I propositionen

1999/2000:138 Anpassningar i ålderspensionssystemet inför år 2001,

m.m., som regeringen överlämnar till riksdagen samtidigt med denna

proposition föreslås att dessa regler skall träda i kraft först den 1 januari

2003 för personer födda år 1937 eller tidigare. Lagen om garantipension,

som omfattar personer födda år 1938 eller senare, träder i kraft den

1 januari 2001. Utbetalning av sådan pension kommer i praktiken inte att

ske förrän under år 2003, då de äldsta pensionsberättigade som omfattas

av lagen fyller 65 år.

Med utgångspunkt från vad som angetts i den s.k. princippropositio-

nen, prop. 1993/94:250, beslutade regeringen den 18 december 1997 att

tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till konstruk-

tion av övergångsvis garantipension för ålderspensionärer födda år 1937

eller tidigare. Den 9 februari 1998 förordnades f.d. kanslichefen Siv

Helmer till särskild utredare. Utredningen, som antagit namnet Ö-garps-

utredningen (S 1997:24), överlämnade den 18 februari 1999 betänkandet

Garantipension och Bosättningstillägg för personer födda år 1937 eller

tidigare (SOU 1999:17).

Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan-

serna finns i bilaga 1. Remissyttrandena samt en remissammanställning

finns tillgängliga i Socialdepartementet (S99/1266/SF).

I en inom Socialdepartementet upprättad promemoria (Särskild upp-

giftsskyldighet angående tjänstepension S2000/2244/SF) presenterades

förslag om att den som utbetalar tjänstepension skall vara skyldig att

årligen till Riksförsäkringsverket lämna en särskild pensionsuppgift till

ledning för beräkning av garantipension för personer födda år 1937 eller

tidigare. I ett tillägg till denna promemoria (S2000/2718/SF) föreslogs att

uppgiftsskyldigheten skall kombineras med en möjlighet till vitesföre-

läggande. Promemoriorna har remissbehandlats. En förteckning över

remissinstanserna finns i bilaga 1. Remissyttrandena finns tillgängliga i

Socialdepartementet.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 27 april 2000 att inhämta Lagrådets yttrande

över de lagförslag som finns i bilaga 2. Lagrådets yttrande finns i bilaga

3. Lagrådet anser att den i remissen föreslagna bestämmelsen i 6 kap. 4 §

angående den enskildes uppgiftsskyldighet är alltför allmänt formulerad.

I det förslag som nu lämnas har därför preciserats vilka uppgifter som

den enskilde är skyldig att lämna. Vidare förordar Lagrådet vissa änd-

ringar av lagens disposition. Vi har i samtliga delar följt Lagrådets för-

slag till justeringar.

Det förslag till övergångsvis garantipension som regeringen lämnar i

denna proposition har konstruerats med utgångspunkt från att den nu-

varande tillfälliga förhöjningen av pensionstillskottet skall permanentas,

dvs. utifrån ett pensionstillskott på 56 ,9 % av prisbasbeloppet. Förslaget

i lagrådsremissen utgick från att pensionstillskottet skulle motsvara

55,5 % av prisbasbeloppet. Det innebär således att det förslag till över-

gångsvis garantipension som redovisas i det följande ligger på en högre

nivå jämfört med tidigare presenterade förslag.

4 Bakgrund

4.1 Inledning

Grundskyddet i dagens ålderspensionssystem enligt lagen (1962:381) om

allmän försäkring (AFL) utgörs av folkpension och pensionstillskott

(PTS). En viktig del av grundskyddet är också skatteförmånen i form av

särskilt grundavdrag (SGA). I det följande redogörs för dessa delar av

grundskydden.

Grundskyddet kompletteras av de särskilda folkpensionsförmånerna

särskilt pensionstillägg, hustrutillägg, barntillägg, handikappersättning,

vårdbidrag, bostadstillägg för pensionärer och särskilt bostadstillägg för

pensionärer, vilka till viss del behandlas i avsnitt 9.1.

I detta avsnitt beskrivs också garantipensionen för pensionärer födda år

1938 eller senare samt den övergångsvisa garantipensionen enligt förslag

i den av riksdagen antagna princippropositionen (prop.1993/94:250), som

innehöll riktlinjer för en reformering av det allmänna ålderspensionsys-

temet. Vidare redogörs kortfattat för särskild inkomstskatt för utomlands

bosatta.

Grundskyddet i internationella förhållanden behandlas i avsnitt 14.

4.2 Ålderspension i form av folkpension och

pensionstillskott

Folkpension beräknas enligt två alternativa regler, antingen i förhållande

till det antal år under vilka den försäkrade har varit bosatt i Sverige

(bosättningsbaserad folkpension) eller i förhållande till det antal år för

vilka den försäkrade har tillgodoräknats ATP-poäng (ATP-baserad folk-

pension). För rätt till oavkortad folkpension krävs antingen 40 bosätt-

ningsår eller 30 år med ATP-poäng. För den som är född år 1923 eller

tidigare skall talet trettio bytas ut mot talet tjugo ökat med ett för varje år

som den pensionsberättigade är född senare än år 1914. Vid färre antal

tillgodoräknade år reduceras folkpensionen med 1/40 respektive 1/30,

eller med relevant tjugondel, för varje år som saknas. Pensionen skall

betalas ut enligt det förmånligaste alternativet.

Vad beträffar bosättningsregeln är huvudregeln att bosättningstid i

Sverige kan tillgodoräknas fr.o.m. det år då en person fyller 16 år t.o.m.

det år då han eller hon fyller 64 år. Till denna regel, som trädde i kraft

den 1 januari 1993, finns särskilda övergångsbestämmelser. De innebär

att för samtliga personer som i december 1992 uppbar oavkortad pension

skall folkpensionen anses grundad på 40 års bosättningstid. Övergångs-

bestämmelserna innehåller också särskilda regler om beräkning av bo-

sättningstid för dem som är födda år 1937 eller tidigare. De innebär att

bosättningstid utomlands får tillgodoräknas som bosättningstid i Sverige,

förutsatt att pension grundad på bosättning inte samtidigt tjänats in i det

andra landet och pensionen betalas ut vid bosättning i Sverige. Samman-

lagt krävs därvid minst tio års bosättning i Sverige sedan 16 års ålder,

varav viss minsta tid i anslutning till ansökan om pension. Något krav på

att kvalifikationstiden är fullgjord vid fyllda 65 år ställs inte.

Vidare finns särbestämmelser, de s.k. överledandereglerna, som inne-

bär att en förtidspensionär vid beräkning av folkpension i form av ålders-

pension får tillgodoräkna sig den bosättningstid som legat till grund för

beräkningen av förtidspensionen, om det är förmånligare. Motsvarande

gäller för en person som uppburit särskild efterlevandepension och en

kvinna (född före år 1945) med rätt till änkepension, varvid det är den

avlidnes bosättningstid som beaktas.

För rätt till folkpension på grundval av antal år med tillgodoräknade

pensionspoäng följer av 5 kap. 4 § AFL att vissa år för vilka pensions-

poäng i och för sig inte skall tillgodoräknas ändå skall likställas med så-

dana år.

En förutsättning för att en person skall ha rätt till folkpension är att han

eller hon är försäkrad och bosatt i Sverige när förmånen börjar uppbäras.

Vidare krävs att bosättningstid eller pensionspoäng tillgodoräknats för

minst tre år. Vid bosättning utomlands utbetalas som huvudregel endast

ATP-baserad folkpension.

Folkpension som tas ut vid 65 års ålder motsvarar för en ensamstående

96 % och för en gift pensionär 78,5 % av prisbasbeloppet. Vid pensions-

uttag före den månad då den försäkrade fyller 65 år minskas pensionen

med 0,5 % per månad som återstår till 65-årsmånaden. Om den försäk-

rade skjuter upp pensionsuttaget ökas pensionen med 0,7 % per månad

efter den månad då den försäkrade fyllt 65 år, dock längst t.o.m. den

månad då han eller hon fyller 70 år.

Till ålderspensionär som helt saknar eller har låg ATP utbetalas även

PTS. Maximalt PTS utgör 55,5 % av prisbasbeloppet men är tillfälligt

förhöjt till 56, 9 % av prisbasbeloppet. Regeringen föreslår i en propo-

sition som överlämnas till riksdagen samtidigt som denna proposition,

prop. 1999/2000:138 Anpassningar i ålderspensionssystemet inför år

2001, m.m., att den tillfälliga förhöjningen av PTS skall permanentas.

Förslagen i denna proposition utgår därför från ett maximalt PTS på

56,9 % av prisbasbeloppet. PTS är inkomstprövat och avräknas krona för

krona mot ATP och pension enligt utländsk lagstiftning. För personer

som haft inkomst av annat förvärvsarbete och inte betalat tilläggs-

pensionsavgift minskas PTS med hänsyn till den ATP som skulle ha ut-

getts om avgifter hade erlagts till fullo. Till pensionärer som varit undan-

tagna från försäkringen för tilläggspension avräknas PTS mot faktiskt

utgående ATP.

Folkpension i form av ålderspension kan tas ut som hel, tre fjärdedels,

halv eller en fjärdedels pension. Ett uttag av pension kan återkallas. När

pensionen ånyo börjar lyftas beräknas dess storlek med beaktande av de

beräkningsregler som gäller för förtida eller uppskjutet uttag. Återkallel-

se av ålderspension får göras högst en gång var sjätte månad.

4.3 Det särskilda grundavdraget vid beskattning - SGA

En viktig del i det nuvarande systemet för grundskydd är att den som

uppbär folkpension har rätt till SGA. För att rätt till SGA skall föreligga

skall folkpensionen, PTS och den ATP som föranlett avräkning av PTS

sammantaget uppgå till minst 6 000 kr eller minst en femtedel av den

sammanräknade inkomsten. Med folkpension likställs därvid den ålders-,

efterlevande- och förtidspension som utges enligt utländsk lagstiftning

om social trygghet, när den utges efter grunder som är jämförbara med

vad som gäller för folkpension. Detta gäller under förutsättning att pen-

sionen beskattas i Sverige.

Maximalt SGA motsvarar beloppet för folkpension och maximalt PTS

för ålderspensionärer. SGA minskar med en viss procent av inkomsten i

form av allmän pension, tjänstepension och utländsk pension (skatte-

pliktig i Sverige) som ligger över dessa nivåer. Med ett PTS på 56,9 % är

maximalt SGA för en ensamstående pensionär 1,529 prisbasbelopp och

för en gift pensionär 1,354 prisbasbelopp. SGA reduceras med 66,5 % av

överskjutande inkomst. Vid en inkomst på ca 3,1 prisbasbelopp för

ensamstående och ca 2,7 prisbasbelopp för gift pensionär är det vanliga

grundavdraget förmånligare än SGA.

SGA får inte överstiga den pension som reducerar avdraget. Ett un-

dantag från denna bestämmelse är om personen samtidigt med pensionen

uppbär yrkesskadelivränta. Om den utbetalda pensionen, efter samord-

ning med yrkesskadelivräntan, är lägre än folkpension och PTS före

samordning kan SGA medges med högre belopp än den utbetalda pen-

sionen. En redogörelse för SGA-bestämmelserna för pensionärer med

yrkesskadelivränta finns i avsnitt 8.

Vid partiella uttag liksom för de personer som inte uppburit pension

hela beskattningsåret eller för de personer som inte har varit bosatta i

Sverige under hela beskattningsåret gäller en särskild spärregel. Den

innebär att SGA inte får bli större än summan av uppburen folkpension,

PTS och den del av ATP som reducerat PTS.

4.4 Särskild inkomstskatt för utomlands bosatta - SINK

Den som är bosatt utomlands och uppbär pension enligt AFL är skatt-

skyldig i Sverige för viss del av pensionen enligt lagen (1991:586) om

särskild inkomstskatt för utomlands bosatta (SINK-lagen). Utomlands

bosatta personer är också skattskyldiga för pension som utges på grund

av pensionsförsäkring när försäkringsgivaren är en svensk försäkrings-

rörelse och för tjänstepension som utgår på grund av arbete utfört i

Sverige. Skattskyldighet föreligger också för ersättning i form av arbets-

skade- och yrkesskadelivränta samt andra därmed jämställda ersättningar.

Särskild inkomstskatt tas ut med 25 % av den skattepliktiga inkomsten.

Ett belopp som motsvarar uppburen folkpension och PTS är inte skatte-

pliktigt enligt SINK-lagen. Med folkpension likställs även ATP i den

mån den föranlett avräkning av PTS.

4.5 Garantipension för pensionärer födda år 1938 eller

senare

I det reformerade ålderspensionssystemet, som gäller för personer födda

år 1938 eller senare, ersätts bosättningsbaserad folkpension, pensionstill-

skott och SGA med en garantipension. Garantipensionen kommer att be-

skattas som vanlig förvärvsinkomst.

Garantipensionen utgår från en basnivå på 2,13 prisbasbelopp för en-

samstående och 1,90 prisbasbelopp för gift pensionär. Garantipensionen

avtrappas mot inkomstgrundad ålderspension, änkepension och viss ut-

ländsk pension. Avtrappningen görs i två olika nivåer. I ett första in-

komstintervall (upp till 1,26 prisbasbelopp för ensamstående och 1,14

prisbasbelopp för gift) avräknas garantipensionen krona för krona. För

inkomstdelar därutöver görs avräkning med 48 %. I likhet med vad som

gäller för SGA i nuvarande regelsystem är garantipensionen helt bort-

reducerad vid en pensionsinkomst på ca 3,1 prisbasbelopp för en ensam-

stående ålderspensionär och ca 2,7 prisbasbelopp för en gift ålderspen-

sionär.

I fall då den inkomstgrundade pensionen utges med lägre belopp på

grund av att ålderspensionsavgift (tidigare tilläggspensionsavgift) och

allmän pensionsavgift inte fullt ut har erlagts för inkomst av annat för-

värvsarbete, avräknas garantipensionen mot den inkomstgrundade pen-

sion som skulle ha utgetts, om samtliga avgifter hade betalats.

Garantipensionen får betalas ut först från 65 års ålder. Om den pen-

sionsberättigade tar ut inkomstgrundad pension före eller efter denna tid-

punkt beräknas garantipensionen ändå som om den inkomstgrundade

pensionen hade tagits ut vid 65 års ålder. Vid partiella uttag av inkomst-

grundad ålderspension medges garantipension med motsvarande andel.

Partiell garantipension beräknas på så sätt att först bestäms hur stor

garantipensionen skulle bli vid helt uttag av inkomstgrundad ålderspen-

sion. Därefter görs andelsberäkningen.

Rätt till garantipension grundas enbart på försäkringstid i Sverige. Vad

gäller tid som utgör försäkringstid är reglerna i stort sett desamma som i

dag gäller för bosättningstid enligt AFL. Vid kortare tid än 40 års försäk-

ringstid (bosättningstid) i Sverige skall garantipensionen reduceras pro-

portionellt. Någon motsvarighet till nuvarande 30-dels beräkning i rela-

tion till antal år för vilka pensionspoäng har tillgodoräknats finns inte.

Garantipension betalas ut endast till den som är bosatt i Sverige. I

undantagsfall kan dock garantipension betalas ut till en person som är

bosatt utomlands, om det är uppenbart oskäligt att inte betala ut pensio-

nen.

4.6 Den övergångsvisa garantipensionen enligt

princippropositionen

I princippropositionen (prop. 1993/94:250) presenterades ett förslag till

övergångsvis garantipension för de ålderspensionärer som inte skall om-

fattas av det reformerade pensionssystemet. Utgångspunkten för förslaget

var att alla pensionärer efter omläggningen skall betala samma skatt som

förvärvsarbetande utan att för den skull få sämre pension efter avdrag för

skatt. Den föreslagna övergångsvisa garantipensionen var utformad på

motsvarande sätt som garantipensionen för yngre pensionärer, dvs. ga-

rantipensionen utgick från en basnivå som reducerades med viss andel av

pensionsinkomsten.

Redan i propositionen uppmärksammades att den föreslagna konstruk-

tionen av övergångsvis garantipension hade vissa brister. Frågan skulle

därför övervägas vidare. I den fortsatta beredningen stod det klart, att

anpassningen av reglerna till de fall där pensionen tas ut i en annan form

än som en oreducerad förmån från 65 års ålder krävde ytterligare utred-

ningsarbete. Regeringen beslutade därför att tillkalla en särskild utredare

med uppdrag att lämna förslag till utformning av övergångsvis garanti-

pension.

5 Allmänna överväganden

5.1 Inledning

Grundskyddet i det hittills beslutade reformerade ålderspensionssystemet

består av garantipension, som är en beskattad utfyllnadspension. Denna

utges endast till pensionärer med de lägsta inkomstgrundade ålderspen-

sionerna. Systemet med garantipension gäller emellertid endast personer

som är födda år 1938 eller senare. Bestämmelserna om garantipension

träder i kraft den 1 januari 2001, men utbetalning av sådan pension

kommer inte att ske förrän år 2003, när personer födda år 1938 fyller

65 år.

För dem som är födda år 1937 eller tidigare utgörs grundskyddet inom

ålderspensionen i dag av folkpension och pensionstillskott (PTS). Vidare

förekommer vid inkomsttaxeringen ett särskilt grundavdrag för pensionä-

rer (SGA), vilket innebär att inkomstskatten reduceras eller bortfaller, om

pensionsinkomsterna ligger inom ett visst intervall.

Riksdagen har (bet. 1993/94:SfU24, rskr. 1993/94:439) godtagit de

riktlinjer för en övergångsvis gällande garantipension som regeringen

redovisade i princippropositionen (prop. 1993/94:250) till det reforme-

rade ålderspensionssystemet. För den äldre generation, som inte omfattas

av det reformerade ålderspensionssystemet, skall således enligt rikt-

linjerna dagens grundskydd i form av folkpension och PTS ersättas med

en övergångsvis gällande garantipension. Vidare skall enligt riktlinjerna

de särskilda skattereglerna för pensionärer avskaffas. Utgående ålders-

pension skall följaktligen omräknas till en beskattad garantipension. Där-

vid förutsätts att i princip inga pensionärer skall få ett lägre nettoutfall än

med nuvarande regler.

Folkpensionen beräknas i dag antingen i förhållande till antalet bosätt-

ningsår i Sverige (s.k. 40-delsberäknad folkpension) eller efter antal år

för vilka den pensionsberättigade tillgodoräknats ATP-poäng (s.k. 30-

delsberäknad folkpension). Enligt vad som tidigare beslutats skall den

ATP-baserade folkpensionen slopas från och med år 2001 och en ny

tilläggspension införas som motsvarar den tidigare tilläggspensionen

jämte ett tillägg motsvarande den tidigare 30-delsberäknade folkpen-

sionen (prop. 1997/98:151). Regeringen föreslår dock i prop. om an-

passningar i ålderspensionssystemet inför år 2001 m.m. (prop.

1999/2000:138) att ikraftträdandet av dessa bestämmelser såvitt avser

personer födda år 1937 eller tidigare ändras till den 1 januari 2003.

Den del av tilläggspensionen som i framtiden kommer att utgöra kom-

pensation för den ATP-baserade folkpensionen kallar vi i detta samman-

hang för folkpensionstillägg. Detta tillägg är således 30-delsberäknat.

Omvandlingen av en del av dagens folkpension till inkomstgrundad

ålderspension kommer fr.o.m. år 2003 även att gälla för personer födda

år 1937 eller tidigare.

Avsikten nu är att utforma ett fullt ut beskattningsbart grundskydd för

personer födda år 1937 eller tidigare. I de ovan angivna riktlinjerna har

detta nya grundskydd benämnts övergångsvis garantipension. Regeringen

anser emellertid att benämningen är missvisande, eftersom det nya

grundskydd som nu föreslås kommer att utges under mycket lång tid

framöver. Benämningen garantipension skall därför gälla även för

grundskyddet för personer födda år 1937 eller tidigare. I lagtexten görs

därför ingen begreppsskillnad mellan den garantipension som utges till

personer födda år 1937 eller tidigare och den som utges till personer som

är födda senare. Vi använder dock i den löpande texten övergångsvis

garantipension som kortnamn för den garantipension som skall utges till

personer som är födda år 1937 eller tidigare.

5.2 Övergångsvis garantipension

Regeringens förslag: Dagens grundskydd i form av bosättningsbase-

rad folkpension och pensionstillskott samt särskilt grundavdrag

(SGA) vid inkomsttaxeringen ersätts för personer som är födda år

1937 eller tidigare av en övergångsvis garantipension. De pensions-

förmåner inom grundskyddet som den pensionsberättigade får vid

omläggningen, eller som han eller hon med stöd av dagens regler

skulle ha fått vid tiden för ansökan om ålderspension, skall fortfaran-

de beräknas på det sätt som sker i dag men betalas ut i form av över-

gångsvis garantipension.

Den övergångsvisa garantipensionen beräknas enligt följande prin-

ciper. För den pensionsberättigade fastställs ett beräkningsunderlag. I

underlaget ingår sådana pensionsförmåner som enligt nuvarande be-

stämmelser påverkar storleken av SGA vid inkomsttaxeringen.

Underlaget räknas därefter upp på visst sätt, varigenom den pensions-

berättigade kompenseras för bortfallet av SGA vid inkomsttaxeringen.

Den övergångsvisa garantipensionen är det belopp som kvarstår när

de inkomstrelaterade pensionsinkomsterna och annan utländsk pen-

sion som ingått i underlaget dragits från det uppräknade beloppet.

Uppräkning görs dock inte om beräkningsunderlagets storlek

understiger lägsta belopp för rätt till SGA. Inte heller görs uppräkning

om underlaget uppgår till så stort belopp att SGA inte skulle ha be-

räknats till högre belopp än det vanliga grundavdraget.

Utredningens förslag: Stämmer i huvudsak överens med regeringens

förslag. Emellertid föreslår utredningen att vissa pensionsberättigade i

stället för övergångsvis garantipension skall få ett bosättningstillägg som

kompensation för bosättningsbaserad folkpension eller pensionstillskott.

Detta skulle gälla de pensionsberättigade vars pensionsinkomster uppgår

till så stort belopp att de enligt nuvarande bestämmelser inte har rätt till

SGA vid inkomsttaxeringen med större belopp än som motsvarar det

vanliga grundavdraget.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget men

framhåller att de föreslagna reglerna är komplicerade. Sådana synpunkter

lämnas av bl.a. Svea Hovrätt, som anser att detta är särskilt framträdande

eftersom bestämmelser som avses upphöra ändå skall ha fortsatt tillämp-

lighet under avsevärd tid. Flera remissinstanser påtalar att benämningen

bosättningstillägg lätt kan förväxlas med bostadstillägg. Landsorganisa-

tionen i Sverige (LO), Kammarrätten i Jönköping, Länsrätten i

Stockholms län, Domstolsverket, Svenska KommunPensionärernas För-

bund, Pensionärernas Riksförbund (PRO), Sveriges Försäkringsförbund,

Riksrevisionsverket, Svenska Arbetsgivare Föreningen (SAF) och Kom-

munsektorns Pension AB (KPA) har inga invändningar mot förslaget.

Riksförbundet PensionärsGemenskap, Dalarnas läns allmänna försäk-

ringskassa och Jönköpings läns allmänna försäkringskassa anser att för

personer födda år 1937 eller tidigare skall dagens regler med folkpen-

sion, pensionstillskott och SGA behållas. Riksförbundet Pensionärs-

Gemenskap anser att förslaget att ersätta SGA med en beskattad pen-

sionsförmån medför endast ökad byråkrati.

Riksförsäkringsverket (RFV) tillstyrker i princip utredningens förslag,

men anser det orimligt att upphävda bestämmelser skall tillämpas lång tid

framöver. Verket konstaterar att den föreslagna metoden är den som bäst

säkrar pensionsnivån vid omräkningstillfället. Emellertid anser verket att

bestämmelserna om fastställande av beräkningsunderlaget skall gälla

endast under en övergångsperiod på fem år. Det bör enligt verket över-

vägas om beräkningsunderlaget därefter kan frysas , dvs. omvandlas till

belopp eller beräkningsfaktorer. Ett genomförande av förslaget förut-

sätter enligt verket ett moderniserat IT-stöd samt utökat samarbete

mellan berörda myndigheter och tjänstepensionsutbetalare. Riksskatte-

verket (RSV) anser det vara tillfredsställande att SGA avskaffas. Ett nära

samarbete torde bli nödvändigt då de föreslagna omräkningsreglerna an-

knyter till hur SGA för närvarande beräknas.

Försäkringskasseförbundet instämmer i att ingen skall drabbas nega-

tivt av det reformerade pensionssystemet men avstyrker trots det för-

slaget. Förbundet föreslår att nuvarande regler i AFL och skattelagstift-

ningen skall fortsätta att gälla för aktuell personkategori, eftersom de

föreslagna reglerna är alltför komplicerade. Ett genomförande av för-

slaget kommer att kräva omfattande informationsinsatser med stora ut-

bildningsinsatser för försäkringskassornas personal. Vidare krävs enligt

förbundet en massiv satsning på utveckling av IT-system så att omräk-

ningar och inhämtande av uppgifter kan ske maskinellt. Liknande syn-

punkter framförs av ett flertal allmänna försäkringskassor. Dessa har på-

pekat att förslaget ökar arbetsbelastningen för de allmänna försäkrings-

kassorna och att det i många fall är orimligt att samtliga pensionärer,

cirka 1,6 miljoner, skall lämna uppgifter om bl.a. tjänstepension och

utländsk pension. För att regelverket skall fungera måste uppgifter som

är erforderliga för att beräkna garantipensionen komma från den som

betalar ut förmånen och då via ADB.

Västra Götalands allmänna försäkringskassa tillstyrker att SGA slopas

men anser att det borde ske på ett enklare sätt och att avvecklingen borde

ske under en kortare tid, förslagsvis tre till fem år. Vidare påpekar kassan

att förslaget innebär stora förändringar för äldre människor som i många

fall har svårt att ta till sig förändringar. Västmanlands läns allmänna för-

säkringskassa är negativ till att gamla regler skall tillämpas under årtion-

den framöver, samtidigt som det tillkommer nya regler om garantipen-

sion och bosättningstillägg. Stockholms läns allmänna försäkringskassa

anser att det är onödigt att dela upp folkpensionen i en bosättningsbase-

rad folkpension och ett bosättningstillägg. Eftersom totalbeloppet inte

förändras borde det enligt kassan räcka med att dagens folk- och tilläggs-

pension, tillsammans med övriga komponenter, ingår i beräkningsunder-

laget. Skåne läns allmänna försäkringskassa anför att en nackdel med

förslaget är att man inte ersätter nuvarande folkpension, pensionstillskott

och SGA med endast en typ av förmån utan skapar två nya förmånstyper.

En annan och värre nackdel är att det blir ett mycket uppsplittrat och

svåröverskådligt regelverk för den övergångsvisa garantipensionen och

bosättningstillägget. Kassan anser också att man bör försöka finna en

särskild benämning för den övergångsvisa garantipension.

Statskontoret pekar på att regelverket är svåröverskådligt och ställer

sig frågande till om det inte hade varit möjligt att med ungefär samma

nettoutfall skapa tydligare och mer överskådliga regler. Sveriges Pensio-

närsförbund delar utredningens uppfattning att den nya garantipensionen

inte bör kallas övergångsvis garantipension utan endast garantipension.

Vidare anför förbundet att genom slopandet av SGA kommer pensionä-

rerna att få samma grundavdrag som andra inkomsttagare och att det där-

för inte finns anledning att vid beräkningen av rätt till garantipension ta

hänsyn till andra inkomster än inkomstgrundad ålderspension.

Skälen för regeringens förslag: Det pågår för närvarande en om-

fattande reformering av de olika pensionsförmånerna inom socialförsäk-

ringen. Ålderspensionssystemet har reformerats för personer födda år

1938 eller senare. Denna åldersgrupp kommer i framtiden att vara berät-

tigad till de fullt ut beskattade pensionsförmånerna inkomstgrundad

ålderspension respektive garantipension. Vidare föreslår regeringen i

propositionen 1999/2000:91 en reformering av efterlevandepensionerna,

som i olika hänseenden anpassas till det reformerade ålderspensionssys-

temet. Inom Socialdepartementet bereds dessutom för närvarande förslag

om reformering av de förmåner som i dag hänförs till förtidspensione-

ringen.

Enligt riktlinjer som riksdagen har godtagit skall grundskyddet i form av

folkpension och PTS för den nu aktuella åldersgruppen ersättas med en

övergångsvis gällande garantipension. Vidare skall enligt riktlinjerna de

utgående pensionerna omräknas till beskattade förmåner.

Det är regeringens uppfattning att alla ålderspensionärer, även de som

är födda år 1937 eller tidigare, skall omfattas av ett system med brutto-

pensioner, dvs. beskattade ålderspensioner. Härigenom kommer de olika

ålderskategorierna att få ålderspension på samma nivå. En sådan ordning

underlättar bedömningen av rätten till olika inkomstprövade förmåner,

t.ex. bostadstillägg till pensionärer. I annat fall behövs olika beräknings-

regler för olika generationer när det gäller rätten till inkomstberoende

förmåner. Särskilda beskattningsregler för pensionärer bör i princip inte

heller finnas utan dessa skall beskattas på samma sätt som övriga in-

komsttagare. Pensioner skall beskattas enligt samma ordning som för-

värvsinkomster. Detta innebär att SGA vid inkomsttaxeringen skall av-

skaffas för ålderspensionärerna.

Härtill kommer att den aktuella åldersgruppen i framtiden skall erhålla

tilläggspension i form av inkomstgrundad ålderspension enligt lagen

(1998:674) om inkomstgrundad ålderspension (LIP). I denna tilläggspen-

sion kommer att ingå ett belopp som motsvarar ATP-baserad folkpension,

det s.k. folkpensionstillägget. De nuvarande pensionsbestämmelserna kan

därför inte behållas oförändrade.

Sammanfattningsvis kan det enligt regeringens uppfattning inte

komma i fråga att behålla det nuvarande ålderspensionssystemet för dem

som är födda år 1937 eller tidigare, eftersom det bygger på att det finns

avvikande beskattningsregler för de pensionsberättigade. Ett nytt system

med ett grundskydd som utgörs av en beskattad pensionsförmån bör i

stället införas för den aktuella åldersgruppen. Denna förmån skall i prin-

cip utgöra ett grundskydd som utges vid sidan om de intjänade pensions-

förmånerna och bör som anförts inledningsvis i lagtexten benämnas

garantipension, medan vi i löptexten använder uttrycket övergångsvis

garantipension.

En central utgångspunkt vid utformningen av den övergångsvisa

garantipensionen har varit att i princip ingen pensionär skall få ett sämre

nettoutfall ekonomiskt sett än före omläggningen från folkpension till

övergångsvis garantipension. Särskilda ansträngningar har därför gjorts

för att konstruera ett nytt grundskydd som inte medför försämringar av

den pensionsberättigades nettopension.

Vid konstruktionen av den övergångsvisa garantipensionen har också

hänsyn tagits till garantipensionen för personer födda år 1938 eller sena-

re, för att de två grundskyddssystemen inte skall ge väsentligt skilda

förmånsnivåer. Den övergångsvisa garantipensionen skall emellertid del-

vis fylla andra funktioner än garantipensionen för dem som är födda år

1938 eller senare. Garantipensionen är en del i det reformerade livsin-

komstbaserade ålderspensionssystemet och därmed en helt ny förmån

utan krav på likhet med äldre förmåner. Den övergångsvisa garantipen-

sionen skall å andra sidan ersätta grundskyddet inom nuvarande system

med i princip så små förändringar som möjligt av den enskildes ekono-

miska förhållanden. Vidare skall den övergångsvisa garantipensionen

utformas så att ingen får sänkt pension med anledning av att den ATP-

baserade folkpension överförs till tilläggspensionen. Även detta krav

kommer att tillgodoses.

Samtliga i den aktuella åldersgruppen kommer att ha fyllt 65 år när det

nya systemet med övergångsvis garantipension skall börja tillämpas. De

flesta personer som kan få rätt till övergångsvis garantipension kommer

att uppbära ålderspension redan före omläggningen till det reformerade

pensionssystemet. Endast i undantagsfall, såsom vid uppskjutet uttag, vid

återflyttning till Sverige eller vid senare kvalificering genom bosättning,

kan personer som inte redan uppbär ålderspension komma att få över-

gångsvis garantipension. I vissa fall utgår inte fullt grundsskydd p.g.a. att

full bosättningstid i Sverige inte kan tillgodoräknas eller att förtida eller

partiella uttag har gjorts. I andra fall har grundskyddet förhöjt belopp

p.g.a. att pensionsuttaget har skjutits upp. Slutligen varierar storleken på

den inkomstrelaterade ålderspension som den pensionsberättigade upp-

bär, vilket i sin tur påverkar storleken av såväl PTS som SGA. Med in-

komstrelaterad ålderspension avses sådan pension som den pensionsbe-

rättigade tjänat in på grund av eget arbete eller pension på grund av an-

nans arbete (efterlevandepension). Om man inte gör individuella beräk-

ningar av den övergångsvisa garantipensionen, utan beräknar på samma

sätt som garantipensionen skulle många pensionärer förlora på omlägg-

ningen, vilket inte kan godtas.

Att det är förenat med vissa svårigheter att finna en enkel modell för

beräkning av övergångsvis garantipension hänger samman med att de

olika delarna av dagens grundskydd verkar i motsatta riktningar. T.ex.

minskar SGA när pensionen till följd av uppskjutet uttag höjs. Vid för-

tida uttag minskar pensionen. Samtidigt kan SGA bli både högre och

lägre. Vidare påverkas SGA på ett särskilt sätt när den pensionsberättiga-

de, förutom pension, uppbär yrkesskadelivränta. Dessutom vållar kon-

struktionen av det vanliga grundavdraget vid inkomsttaxeringen problem

vid sökandet av en lämplig modell för konstruktion av den övergångsvisa

garantipensionen.

Strävan att inte förorsaka försämrade ekonomiska förhållanden för de

pensionsberättigade medför naturligtvis att hänsyn måste tas till de pen-

sionsförmåner den enskilde har rätt till med dagens bestämmelser. Det är

inte möjligt att helt frigöra sig från de materiella innehållet i

hittillsvarande

pensionsbestämmelser, om man skall garantera de pensionsberättigade

bibehållen ersättningsnivå. Med hänsyn till att pensionsförmånerna i fram-

tiden skall beskattas måste de pensionsberättigade dessutom kompenseras

för bortfallet av SGA vid inkomsttaxeringen. En tekniskt enkel lösning

vore naturligtvis att fastställa en så hög generell basnivå för den övergång-

visa garantipensionen att den alltid motsvarar full folkpension och helt

pensionstillskott samt SGA med högsta belopp. Med en sådan generell

höjning skulle åtskilliga pensionsberättigade bli överkompenserade.

Ålderspensionärer med höga pensionsinkomster (som överstiger drygt tre

prisbasbelopp) är nämligen inte berättigade till SGA med högre belopp än

vad som motsvarar det vanliga grundavdraget. PTS avräknas mot

tilläggspension, varför åtskilliga i dag inte är berättigade till PTS. Vidare

kommer flertalet att bli kompenserade för bortfallet av folkpensionen

genom det s.k. folkpensionstillägget inom tilläggspensionen. En sådan

lösning skulle också medföra orimliga kostnadsökningar för det allmänna.

Dessutom skulle en sådan lösning medföra en oacceptabel skillnad i eko-

nomiskt utfall jämfört med garantipension för personer födda år 1938 eller

senare.

En mer rimlig ordning är att på individuell nivå täcka de förmåner som i

dag hänförs till grundskyddet inom ålderspensioneringen. Detta innebär att

den övergångsvisa garantipensionen skall täcka den folkpension och det

pensionstillskott som den pensionsberättigade har rätt till. För att det eko-

nomiska utfallet inte skall försämras för den pensionsberättigade måste

emellertid den övergångsvisa garantipensionen kompensera för bortfallet

av SGA vid inkomsttaxeringen. Detta avdrag är inte något fast belopp utan

beräknas efter de samlade pensionsinkomsterna, med undantag för

pensionsbelopp från privat pensionsförsäkring och pensionssparande. Av-

draget är emellertid inte direkt proportionellt mot de inkomster som ingår i

underlaget för detsamma. En utförligare redovisning av SGA finns i avsnitt

4.1.2. Det förhållandet att den pensionsberättigade skall kompenseras för

bortfallet av SGA vid inkomsttaxeringen kan sägas innebära att SGA

transformeras till en pensionsförmån, vars storlek är beroende av de övriga

pensionsinkomster som i dag påverkar storleken av SGA.

En tanke bakom denna modell är att undvika att ändra beräkningsreg-

lerna för de nuvarande pensionsförmånerna och att endast i undantagsfall

ändra effekten av dagens skatteregler för pensionärer. Härigenom komp-

liceras inte den för många redan komplicerade omläggningen ytterligare.

Konstruktionen av den övergångsvisa garantipensionen innebär i princip

att den pension, som den pensionsberättigade skulle ha fått vid omlägg-

ningen eller vid tiden för ansökan om ålderspension fortfarande skall

utges, och att den pensionsberättigade därutöver skall få en kompensation

för det slopade SGA. Någon ändring av själva beräkningssättet för nu-

varande pensionsförmåner förelås ej. Konstruktionen innebär således att

den pensionsberättigade skall få en pensionshöjning som motsvarar vär-

det av det SGA som han eller hon hade fått på grundval av sina pen-

sionsinkomster. Kompensationen för SGA tillsammans med ersättningen

för folkpension och PTS utbetalas som övergångsvis garantipension.

För att räkna om värdet av SGA till en pensionsförmån behövs ett be-

räkningsunderlag som består av pensionsinkomster som i dag påverkar

storleken av SGA vid inkomsttaxeringen. Dessa är folkpension, pen-

sionstillskott, egen ATP och änke-ATP, viss utländsk pension, svensk

och utländsk tjänstepension. Hur beräkningsunderlaget skall bestämmas

och vad som skall ingå i detta berörs närmare nedan i avsnitt 7.2. Beräk-

ningsunderlaget skall användas för att översätta SGA till en pensions-

förmån. SGA ökar för pensionsinkomster upp till ett belopp motsvarande

1,529 prisbasbelopp för en ensamstående respektive 1,354 prisbasbelopp

för den som är gift. I högre inkomstlägen minskar SGA.

Den tjänstepension som en pensionsberättigad uppbär påverkar i dag

storleken av SGA vid inkomsttaxeringen. Beroende på de samlade pen-

sionsinkomsternas storlek blir SGA högre eller lägre. För att ingen pen-

sionsberättigad skall få en sänkt nettopension efter omläggningen måste

därför tjänstepensionen ingå i beräkningsunderlaget för den övergångs-

visa garantipensionen. Det är logiskt att tjänstepension skall minska den

övergångsvisa garantipensionen på motsvarande sätt som den i dag

minskar SGA. Övergångsvis garantipension är som redan anförts delvis

en översättning av SGA-reglerna. Tjänstepensionen kommer emellertid

att påverka endast den del av den övergångsvisa garantipensionen som

avser att kompensera för bortfallet av SGA. Den kan därvid ha en höjan-

de eller sänkande inverkan beroende på storleken av de övriga pensions-

inkomsterna som i dag påverkar SGA. Däremot kommer tjänstepensio-

nen inte att påverka den övergångsvisa garantipensionen till den del

denna utgör ersättning för bosättningsbaserad folkpension och PTS.

Det är således endast sättet att beräkna pensionen som skiljer sig åt

mellan vårt förslag till övergångsvis garantipension och garantipensionen

till personer som är födda år 1938 eller senare. Oavsett om den pensions-

berättigade är född före eller efter år 1937 kommer därmed ålderspensio-

nen till samtliga personer att bestå av en inkomstgrundad ålderspension

och ett grundskydd, garantipension. För samtliga åldersgrupper kommer

också den i dag ATP-baserade folkpensionen att utgöra tilläggspension,

och den kommer i princip att beräknas lika för samtliga pensionsberät-

tigade. Vidare utgör båda garantipensionssystemen ett fullt ut beskatt-

ningsbart grundskydd. Genom våra förslag kan således folkpensionen,

pensionstillskottet och SGA till ålderspensionärer avskaffas.

Det är ofrånkomligt att en övergång till pensionsförmåner, som ersätter

bl.a. SGA vid inkomsttaxeringen, medför en viss ökad administration när

förmånerna skall fastställas. Som anförts i det föregående skulle en enklare

lösning dels ge oacceptabla skillnader mellan olika ålderskategorier, dels

förorsaka väsentligt ökade kostnader för det allmänna. För att inom den

övergångsvisa garantipensionen kunna beräkna kompensationen för bort-

fall av SGA vid inkomsttaxeringen måste hänsyn tas till den pensions-

berättigades hittillsvarande pensionsinkomster. Den pensionsberättigade

skall därför vara skyldig att lämna uppgifter om bl.a. utländska pensioner

och tjänstepensioner. Enligt regeringens uppfattning bör, såsom redovisas i

avsnitt 12.3, uppgifter om tjänstepension lämnas av den som betalar ut

sådan pension. Denna fråga bör dock beredas ytterligare.

En annan fråga är vilka administrativa resurser som krävs för att beräkna

eller fastställa pensionsförmånerna. Själva omläggningen till det nya sys-

temet med övergångsvis garantipension kommer ofrånkomligen att med-

föra en viss ökning av administrationen. Emellertid är det naturligtvis i stor

utsträckning möjligt att utföra erforderliga omräkningar i samband med

omläggning genom automatiserad behandling. Efter att omläggningen väl

har skett blir det i praktiken sedan närmast en fråga om att uppdatera

beräkningsunderlaget. I vissa fall kan det finnas anledning till en särskild

prövning av om en person över huvud omfattas av bestämmelserna om

övergångsvis garantipension. Sådan prövning av om en person uppfyller

kvalifikationsvillkoren för att omfattas av trygghetssystemet förekommer

redan idag med avseende på bl.a. folkpension. Någon generellt ökad kom-

plexitet vad gäller rätten till övergångsvis garantipension uppkommer

enligt vår mening inte jämfört med hittillsvarande pensionsbestämmelser.

Riksförsäkringsverket har föreslagit att beräkningsunderlaget för över-

gångsvis garantipension skall frysas efter att omläggning har skett till

den nya pensionsformen. Regeringen anser att det förslag som RFV läm-

nat är av intresse. Det skulle kunna förenkla regelverket för övergångsvis

garantipension.

De poster som skall ingå i beräkningsunderlaget kan emellertid vid

skilda tillfällen efter omläggningen komma ändras på olika sätt. Som

exempel kan nämnas att tjänstepension i åtskilliga fall är tidsbegränsad.

Vidare kan utländska pensioner tillkomma efter år 2003 p.g.a. högre pen-

sionsålder utomlands. Tilläggspension är följsamhetsindexerad och kan

därför ändras på ett från prisbasbeloppet avvikande sätt. Civilståndsänd-

ringar påverkar bl.a. beräkning av folkpension. Vidare kan det efter om-

läggning, tillkomma personer som inte har uppburit ålderspension trots

att de är födda år 1937 eller tidigare. Det kan vara fråga om personer med

uppskjutet uttag av pension. Vidare kan det röra sig om personer som

efter utlandsboende återflyttar till Sverige eller personer som först efter

viss ytterligare bosättningstid i Sverige har kvalificerat sig för över-

gångsvis garantipension (se vidare avsnitt 6).

Mot bakgrund av att de bakomliggande posterna på detta sätt i vart fall

under en övergångstid kan undergå väsentliga förändringar, är det enligt

regeringens uppfattning inte möjligt att redan i samband med omläggning

bestämma beräkningsunderlaget till fasta beräkningsfaktorer. Effekterna

av omläggningen till övergångsvis garantipension bör följas upp. Innan

man kan ta ställning till vilka effekter en ordning med ett fast bestämt

beräkningsunderlag kommer att ge, bör systemet med övergångsvis

garantipension ha tillämpats några år. Det dynamiska inslaget i beräk-

ningsunderlaget kommer att minska efter några år. Regeringen ser dock

inget hinder mot att man någon tid efter det att bestämmelserna om över-

gångsvis garantipension trätt i kraft ånyo överväger en ytterligare för-

enkling av regelsystemet för den övergångsvisa garantipensionen.

En utgångspunkt vid konstruktionen av den övergångsvisa garantipen-

sionen har varit att i princip inte ändra rätten till och beräkningen av de

pensionsförmåner som den pensionsberättigade vid omläggningen uppbär

eller skulle ha uppburit med stöd av dagens regler. Inom äldregenera-

tionen finns personer som vid omläggningen redan uppbär folkpension

som 40-dels beräknats, dvs. som har beräknats i förhållande till bosätt-

ningstid. Enligt utredningens förslag skulle övergångsvis garantipension

utges endast till dem vars samlade pensionsinkomster uppgår till ett visst

högsta belopp. Med en sådan lösning skulle, som utredningen konstate-

rat, personer som har en hög inkomstrelaterad pensionsinkomst inte er-

sättas för den bosättningsbaserade folkpensionen och i förekommande

fall inte heller för pensionstillskottet. Enligt utredningens förslag skulle

dessa få ett bosättningstillägg som kompensation för nuvarande bosätt-

ningsbaserad folkpension och för PTS. Detta tillägg skulle kunna utges i

två situationer. Den ena är när den pensionsberättigade skulle få en bättre

folkpension enligt AFL än i förhållande till antalet tillgodoräknade år

med pensionspoäng. Den andra är när den pensionsberättigade, trots att

han eller hon har höga pensionsinkomster, med stöd av dagens regler

skulle haft rätt till pensionstillskott.

Remisskritik har framförts mot att begreppet bosättningstillägg an-

vänds. Kritik förekommer även mot att nuvarande folkpension, pen-

sionstillskott och SGA ersätts av två nya förmånstyper. Regeringen delar

denna kritik. En möjlig väg är att låta även dessa personer få övergångs-

vis garantipension som en kompensation för 40-delsberäknad folkpen-

sion och pensionstillskott. I sådant fall sker inte någon uppräkning för

SGA. Härigenom skulle bosättningsbaserad folkpension och PTS inte

ersättas av två olika förmåner. Med en sådan ordning minskas risken för

förväxling av förmåner. Det blir också lättare att informera de pensions-

berättigade, om endast en typ av pensionsförmån ersätter bosättnings-

baserad folkpension och PTS.

Det är endast pensionärer som är bosatta i Sverige som är berättigade

till SGA vid inkomsttaxering. Utomlands bosatta personer som uppbär

svensk pension enligt AFL eller avtalspension beskattas nämligen enligt

lagen (1999:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta

(SINK). Beskattning enligt den lagen sker genom uttag av definitiv käll-

skatt och någon inkomsttaxering åsätts inte. SGA medges inte vid be-

skattning enligt SINK. Vid beskattning av ålderspension enligt 5 § SINK

beaktas pension enligt AFL endast till den del den överstiger uppburen

folkpension och PTS. Trots detta föreslår vi att vår modell med en om-

vandling av SGA till en pensionsförmån skall tillämpas för alla pensions-

berättigade som är födda år 1937 eller tidigare. Övergångsvis garanti-

pension skall således kunna utges även till pensionärer som är bosatta

utomlands och som är skattskyldiga enligt SINK. I sammanhanget kan

dock nämnas att den övergångsvisa garantipension är bosättningsbaserad,

varför den kommer att utges vid utlandsbosättning endast i den mån så

följer av EG-rättsliga regler eller socialförsäkringskonventioner. Garanti-

pension och inkomstgrundad ålderspension kan inte beskattas enligt

SINK i dess nuvarande lydelse. Om dessa pensioner i sin helhet görs

skattepliktiga enligt SINK, kommer de pensionsberättigade som har liten

eller ringa SGA-kompensation i form av övergångsvis garantipension att

få ett sämre ekonomiskt utfall än i dag efter beskattning enligt SINK.

Regeringen föreslår inte nu några förändringar i SINK utan avser att

senare återkomma i den frågan.

5.3 Lagreglering

Regeringens förslag: Bestämmelserna om övergångsvis garantipen-

sion skall tas in i lagen (1998:702) om garantipension.

Utredningens förslag: Stämmer överens med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket, Pensionärernas Riksorga-

nisation (PRO), Uppsala läns allmänna försäkringskassa, Västra

Götalands läns allmänna försäkringskassa och. Gävleborgs läns all-

männa försäkringskassa tillstyrker förslaget. Gävleborgs läns allmänna

försäkringskassa anför att förändringarna kan upplevas som krångliga

genom att det blir olika beräkningar och beloppsgränser för övergångsvis

garantipension jämfört med garantipension, men anser att fördelarna med

att allt kallas för garantipension ändå överväger. Kammarrätten i

Jönköping frågar sig om inte de olika socialförsäkringslagarna bör sam-

manföras i en socialförsäkringsbalk.

Skälen för regeringens förslag: Garantipension och övergångsvis

garantipension syftar båda till att ersätta dagens grundskydd i form av

bosättningsbaserad folkpension och pensionstillskott med ett beskatt-

ningsbart grundskydd. För båda systemen gäller också att garantipension

inte kommer att utbetalas till alla pensionärer utan endast till dem som är

i behov av en utfyllnad i förhållande till den inkomstgrundade ålderspen-

sionen. Vidare skall såväl garantipensionen som den övergångsvisa

garantipensionen finansieras av statsmedel.

Regeringen föreslår därför att bestämmelserna om övergångsvis

garantipension skall finnas i lagen om garantipension, och att de regler

som i övrigt gäller för garantipension, t.ex. uttagsregler och processuella

regler, också skall gälla för övergångsvis garantipension.

För personer födda år 1938 eller senare har vissa av bestämmelserna

om folkpension i form av ålderspension fr.o.m. ingången av år 1999

tagits bort eller ändrats. Genom övergångsbestämmelser kvarstår

emellertid bestämmelserna i dess äldre lydelse för personer födda år

1937 eller tidigare. När vi talar om bestämmelserna om folkpension en-

ligt AFL avses bestämmelserna i denna äldre lydelse jämte övriga över-

gångsbestämmelser.

Genom vårt förslag till övergångsvis garantipension kan bestämmel-

serna i AFL om folkpension i form av ålderspension tas bort. Även vissa

andra bestämmelser i AFL om ålderspension bör tas bort eller ändras.

I dag finns en samordningsbestämmelse mellan yrkesskadelivränta och

ålderspension i 17 kap. 2 § AFL. Denna bestämmelse gäller även för

samordning med förtids- och efterlevandepension. Vad gäller samord-

ning mellan ålderspension och yrkesskadelivränta föreslår vi vissa för-

enklingar, se avsnitt 8.

Frågan om de olika lagarna om socialförsäkringförmåner bör samman-

föras i en socialförsäkringsbalk får övervägas i ett senare sammanhang.

5.4 Ikraftträdande

Regeringens förslag: De nya bestämmelserna om övergångsvis

garantipension skall träda i kraft den 1 januari 2003.

Utredningens förslag: Utredningen föreslog att genomförandet av den

övergångsvisa garantipensionen skall ske den 1 januari 2001.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket (RFV) avvisar förslaget om

ikraftträdande januari 2001. RFV anser att den tid som återstår till det

föreslagna genomförandet år 2001 är alltför kort för det implemente-

ringsarbete i form av systemutveckling, normerings-, informations- och

utbildningsinsatser som skall genomföras. Verket föreslår att genom-

förandet i stället skall ske år 2003, dvs. samma år som garantipension för

dem som är födda år 1938 kommer att betalas ut. RFV framför även att

de föreslagna reglerna är mycket komplicerade och att verkets IT-stöd

därför måste nyutvecklas. Tidsåtgången för detta beräknas till 18 måna-

der. RFV framhåller vidare att det skulle ha varit administrativt fördelak-

tigt om all övergångsvis garantipension för efterlevande- förtids- och

ålderspension hade ändrats vid samma tidpunkt. Bland svårigheterna vill

RFV nämna framtagande av information och beslut till de berörda, efter-

som de föreslagna reglernas komplexitet ställer stora pedagogiska krav

på utformningen av informationen.

Ett flertal av de allmänna försäkringskassorna anför att ikraftträdandet

av bl.a. administrativa skäl bör senareläggas till år 2003. Värmlands läns

allmänna försäkringskassa och Uppsala läns allmänna försäkringskassa

tillstyrker dock förslaget. Statens Pensionsverk (SPV) instämmer i utred-

ningens farhågor att skilda tidpunkter, dvs. år 2001 och år 2003, för om-

läggningen av nuvarande grundskydd till den reformerade ålderspensio-

nen respektive övergångsvis garantipension och bosättningstillägg komp-

licerar genomförandet och förståelsen för det nya pensionssystemet.

Pensionärernas Riksorganisation (PRO) och Svenska Kommunal-

Pensionärernas förbund tillstyrker ikraftträdandetidpunkten.

Skälen för regeringens förslag: Den av riksdagen antagna lagen

(1998:702) om garantipension träder i kraft år 2001, men utbetalning av

garantipension till personer födda år 1938 eller senare kommer inte att

ske förrän år 2003 på grund av lagens bestämmelser om rätt till uttag.

Såsom remissinstanserna anfört behövs tid för att genomföra olika för-

beredelser inför omläggningen till den nya övergångsvisa garantipensio-

nen. Detta gäller inte minst systemutveckling av erforderligt datorstöd.

Vidare behöver de handläggande myndigheterna se över sina administra-

tiva rutiner.

För att underlätta en smidig övergång föreslår regeringen att genom-

förandet av den övergångsvisa garantipensionen skall ske den 1 januari

2003. Detta förutsätter emellertid att införandet av tilläggspension enligt

LIP för personer födda år 1937 eller tidigare skjuts upp motsvarande tid.

Som nämnts inledningsvis föreslår regeringen i propositionen

1999/2000:138 Anpassningar i ålderspensionssystemet inför år 2001,

m.m. att ikraftträdandet av bestämmelserna om tilläggspension i LIP

såvitt avser personer födda år 1937 eller tidigare ändras till den 1 januari

2003.

6 Rätt till övergångsvis garantipension

Regeringens förslag: Bestämmelserna om övergångsvis garantipen-

sion omfattar den som är bosatt i Sverige. Övergångsvis garantipen-

sion skall utges till den som den 31 december 2002 har eller skulle

haft rätt till folkpension i form av ålderspension.

Övergångsvis garantipension skall utges även till den som därefter

skulle få rätt till folkpension med stöd av punkten 4 i övergångsbe-

stämmelserna till lagen (1992:1277) om ändring i lagen (1962:381)

om allmän försäkring (AFL), om han eller hon har tillgodoräknats bo-

sättningstid i Sverige för tid före den 1 januari 2003.

Utredningens förslag: Stämmer i stort överens med regeringens för-

slag. Enligt utredningens förslag skall det krävas tre års försäkringstid för

rätt till övergångsvis garantipension. Utredningen föreslog ingen be-

gränsning av övergångsbestämmelser rörande möjlighet att tillgodoräk-

nas bosättningstid efter 65 års ålder eller för kvinna som blir änka efter

65 års ålder att tillgodoräkna sig mannens bosättningstid.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket tillstyrker förslaget.

Värmlands läns allmänna försäkringskassa anser att de gamla reglerna

för beräkning av försäkringstid skall behållas och även gälla för blivande

ålderspensionärer (t.o.m. födda år 1937). Skåne läns allmänna försäk-

ringskassa påpekar att kravet på tre års försäkringstid kan få allvarliga

ekonomiska konsekvenser för den grupp som enligt dagens bestämmelser

har rätt till SGA men har enbart utländsk pension. Det gäller främst de

pensionstagare som uppburit svensk folkpension med stöd av den gamla

nordiska konventionen men som fått sin pension omräknad enligt art. 27 i

den nya nordiska konventionen och därvid befunnits sakna försäkringstid

här i landet.

Skälen för regeringens förslag: Försäkringsbegreppet i hittillsvaran-

de ålderspensionssystem regleras i 1 kap. 3 § lagen (1962:381) om all-

män försäkring (AFL). Försäkrade för folkpension är dels svenska med-

borgare, oberoende av var de är bosatta, dels utländska medborgare som

är bosatta i Sverige. Från och med den 1 januari 2001 regleras vem som

omfattas av social trygghet genom social försäkring i socialförsäkrings-

lagen (1999:799, SofL). Enligt 3 kap. 2 § socialförsäkringslagen omfattas

den som är bosatt i Sverige, oavsett medborgarskap, av lagen (1998:702)

om garantipension. Enligt övergångsbestämmelserna till SofL gäller

emellertid fortfarande äldre bestämmelser om bosättningsbaserad folk-

pension i form av ålderspension för den som är född år 1937 eller tidiga-

re. Som en följd av införandet av SofL ändrades, genom lagen

(1999:800) om ändring i AFL, bl.a. bestämmelserna om bosättningstid i

5 kap. AFL. Enligt övergångsbestämmelserna till dessa ändringar tilläm-

pas äldre bestämmelser beträffande tillgodoräknandet av bosättningstid i

Sverige enligt 5 kap. AFL vad gäller tid före ikraftträdandet, dvs. före

den 1 januari 2001.

Regeringen har i avsnitt 5 föreslagit att lagen om garantipension skall

omfatta även bestämmelserna om övergångsvis garantipension. Detta

innebär att bestämmelserna i SofL skall gälla även för personer födda år

1937 eller tidigare. För att den som är född år 1937 eller tidigare skall

omfattas av lagen om garantipension kommer enligt SofL att krävas att

han eller hon är bosatt i Sverige. Detta skall gälla under den tid när den

övergångsvisa garantipension skall uppbäras, dvs. för tiden från och med

den 1 januari 2003.

Bestämmelserna om de ytterligare villkor, såsom viss bosättningstid i

Sverige under kvalifikationstiden, som skall vara uppfyllda för att få

övergångsvis garantipension kommer att finnas i lagen om garantipen-

sion, som i vissa delar kommer att hänvisa till äldre bestämmelser i AFL.

För rätt till folkpension krävs i dag minst tre års bosättningstid i

Sverige eller minst tre år med tillgodoräknade pensionspoäng för

tilläggspension. Vid fastställande av folkpension grundad på den pen-

sionsberättigades förvärvsarbete likställs vissa andra år med år för vilka

pensionspoäng har tillgodoräknats. Enligt huvudregeln kan såväl bosätt-

ningstid som pensionspoäng för tilläggspension tillgodoräknas t.o.m. det

år som den pensionsberättigade fyller 64 år.

Samtliga personer som omfattas av den övergångsvisa garantipensio-

nen har vid ikraftträdandet år 2003 redan fyllt 65 år. Därigenom har de

redan tillgodoräknats all den bosättningstid eller tillgodoräknats de år

med pensionspoäng, eller därmed likställda år, som de är berättigade till

enligt bestämmelserna i AFL. De flesta kommer också att redan uppbära

ålderspension vid omläggningen.

Dagens grundskydd skall ersättas av övergångsvis garantipension.

Regeringen föreslår därför att den som i december 2002 uppbär folk-

pension skall ha rätt till övergångsvis garantipension. En pensionsberät-

tigad, som vid omläggningen ännu inte uppbär ålderspension, skall ha

rätt till övergångsvis garantipension, om han eller hon den 31 december

2002 skulle haft rätt till folkpension i form av ålderspension.

Därutöver kan personer födda år 1937 eller tidigare, med tillämpning

av punkten 4 i övergångsbestämmelserna till lagen (1992:1277) om änd-

ring i AFL, efter tio års bosättning i Sverige kvalificera sig för rätt till

folkpension även efter 65 års ålder. Den pensionsberättigades folkpen-

sion skall då anses grunda sig på 40 års bosättning i Sverige. En förut-

sättning är dock att den tid som den pensionsberättigade bott i annat land

inte har grundat rätt till pension från bosättningslandet. Regeringen före-

slår att denna bestämmelse i viss utsträckning skall tillämpas även för rätt

till övergångsvis garantipension. Enligt vårt förslag skall bestämmelsens

tillämpning begränsas till fall i vilka en person tillgodoräknats någon

bosättningstid före år 2003.

Regeringen föreslår således en begränsning av den övergångsbestäm-

melse som infördes i samband med tillkomsten av reglerna om 40-delad

folkpension år 1993. Förslaget innebär att endast personer med viss an-

knytning till Sverige före år 2003 har möjlighet att därefter kvalificera

sig för grundskydd efter 65 års ålder. För en person som kommer till

Sverige för första gången år 2003 eller senare kommer därmed samma

regler att gälla oberoende av födelseår. Det betyder således att personer

födda år 1937 eller tidigare kommer att ha samma rätt till ekonomiskt

skydd som personer födda efter år 1937 som kommer till Sverige efter 65

års ålder. Syftet med förslaget är att underlätta en senare övergång till en

utformning av den övergångsvisa garantipensionen som inte knyter an till

nu gällande regelsystem, vilket bl.a. RFV förordat i sitt remissvar.

Enligt övergångsbestämmelserna till lag (1992:1277) om ändring i

AFL finns i dag möjlighet för en kvinna som blir änka efter 65 års ålder

att kvalificera sig för rätt till folkpension. Bestämmelsen gäller en kvinna

som skulle haft rätt till folkpension i form av änkepension, om hon inte

hade fyllt 65 år vid dödsfallet. I sådant fall får hennes folkpension i form

av ålderspension istället beräknas efter mannens bosättningstid, om det är

förmånligare för henne. Om kvinnan helt saknar egen bosättningstid,

eller inte har tillgodoräknats pensionspoäng för tilläggspension, kan hon

med nämnda bestämmelse ändå kvalificera sig för rätt till folkpension.

Enligt regeringens uppfattning bör denna möjlighet inte finnas i fram-

tiden. För rätt till övergångsvis garantipension bör krävas någon anknyt-

ning till Sverige. En kvinna, som den 31 december 2002 inte är berät-

tigad till folkpension, bör därför inte, med stöd av nämnda övergångsbe-

stämmelse, därefter kunna ges rätt till övergångsvis garantipension. Re-

geringens förslag, att denna bestämmelse inte skall tillämpas framöver,

redovisas i avsnitt 7.2.3.

Regeringens förslag betyder att personkretsen berättigade till över-

gångsvis garantipension inte helt stämmer överens med kretsen berät-

tigade till SGA enligt dagens regler. De pensionärer som idag uppbär

svensk folkpension skall ha rätt till övergångsvis garantipension. I vårt

förslag krävs däremot inte att folkpensionen har utgetts i någon viss

minsta omfattning. Även pensionärer som har en mycket låg folkpension

och därför inte har rätt till SGA kommer således att vara berättigade till

övergångsvis garantipension.

Det motsatta förhållandet gäller, som också påpekats av Skåne läns

allmänna försäkringskassa, för pensionärer med enbart utländsk pension

som ger rätt till SGA.

Pension som betalas ut enligt utländsk lagstiftning om social trygghet,

och som utges enligt grunder som är jämförbara med vad som gäller för

folkpension, ger rätt till SGA om mottagaren är skattskyldig för pensio-

nen i Sverige. Skattskyldighet för utländska pensioner föreligger i fråga

om pensioner från endast ett fåtal länder. Främst handlar det om pensio-

ner från Norge. Utvidgningen av SGA till att även omfatta vissa utländ-

ska pensioner infördes den 1 januari 1994.

Sedan denna ändring i reglerna om SGA infördes har i dubbelbeskatt-

ningsavtalet mellan de nordiska länderna tillkommit en bestämmelse som

rör möjligheten för hemviststaten att beskatta en inkomst som utbetalar-

staten inte tar upp till beskattning. Numera gäller att en person med sådan

inkomst skall medges ett avdrag om 20 000 kronor per kalenderår, om

personen i fråga hade varit berättigad till ett särskilt avdrag för ålder eller

invaliditet i utbetalarstaten. Bestämmelsen avser i praktiken norska pen-

sioner och infördes med anledning av att Danmark slopat sitt system med

skattelindring för pensioner och övergått till ett system med fullt ut be-

skattade pensioner. Övriga nordiska pensioner berörs i praktiken inte.

Enligt de av riksdagen godtagna riktlinjerna skall de särskilda skatte-

reglerna för pensionärer avskaffas. Rätten till SGA har, som en följd av

reformeringen av ålderpensionssystemet, avskaffats såvitt gäller ålder-

pension för dem som är födda år 1938 eller senare. Det ligger i sakens

natur att SGA måste avskaffas även för dem som är berättigade till över-

gångsvis garantipension. Mot bakgrund av det anförda finns det enligt

regeringens uppfattning inte tillräckliga skäl att behålla SGA för ålders-

pensionärer överhuvudtaget, oavsett om det rör sig om svenska eller ut-

ländska pensioner. Det kan inte heller komma i fråga att ge en person en

exportabel svensk pension enbart på den grunden att han eller hon till

följd av utländsk pension hittills haft viss skattelindring. Däremot kom-

mer en person med enbart utländsk pension, som uppfyller kravet på viss

minsta bosättningstid enligt AFL eller ovan nämnda övergångsbestäm-

melser till lag om ändring i AFL, att ha rätt till övergångsvis garantipen-

sion.

7 Övergångsvis garantipension

7.1 Inledning

Till ålderspensionärer födda före år 1938 skall utges tilläggspension en-

ligt 6 kap. 2 § lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension (LIP).

I regeringens proposition om anpassningar i ålderspensionssystemet inför

år 2001 m.m. (prop. 1999/2000:138), som lämnas till riksdagen samtidigt

med denna proposition, föreslås detta gälla fr.o.m. år 2003. Dagens

grundskydd skall vid samma tidpunkt ersättas av övergångsvis garanti-

pension.

Många ålderspensionärer har i dag rätt till ett högre folkpensionsbe-

lopp än vad det s.k. folkpensionstillägget i tilläggspensionen kommer att

motsvara. Vidare utges pensionstillskott (PTS) till dem med låg eller

ingen ATP. Dessa förmåner föreslås ersättas av övergångsvis garantipen-

sion. Till grundskyddet räknas också det särskilda grundavdraget vid be-

skattning för pensionärer (SGA). SGA föreslås omvandlas till en pen-

sionsförmån och utbetalas i form av övergångsvis garantipension.

Regeringens förslag till övergångsvis garantipension innebär således

dels att den pensionsberättigade skall erhålla en pensionsförmån som

motsvarar de förmåner som han eller hon med stöd av dagens regler har

rätt till, dels att SGA görs om till en pensionsförmån.

För att räkna om SGA till en pensionsförmån skall användas ett beräk-

ningsunderlag som motsvarar de inkomster som påverkar dagens SGA i

höjande eller sänkande riktning. Dessa är folkpension, PTS, tilläggspen-

sion i form av ålderspension, änkepension, utländsk socialförsäkrings-

pension och svensk och utländsk tjänstepension. Även barntillägg på-

verkar dagens SGA, men det föreslås inte ingå i beräkningsunderlaget (se

även avsnitt 9). Vidare kan yrkesskadelivränta i vissa fall påverka SGA.

Hur yrkeskadelivränta skall påverka den övergångsvisa garantipensionen

m.m. behandlas i avsnitt 8. Genom att räkna upp detta beräknings-

underlag på visst sätt översätts SGA till en pensionsförmån. Det upp-

räknade beräkningsunderlaget motsvarar pensionärens totala bruttopen-

sion, som sedan skall beskattas enligt samma regler som skall gälla för

ålderspensionärer födda år 1938 eller senare. Den övergångsvisa garanti-

pensionen utgör skillnaden mellan det uppräknade beräkningsunderlaget

och de övriga pensionsförmåner som utges enligt 2003 års regelsystem

och som har ingått i beräkningsunderlaget.

Principen för den föreslagna modellen är alltså att de materiella regler-

na för beräkning av de nuvarande pensionsförmånerna inte skall ändras

och att man vid omräkningen av beräkningsunderlaget utgår från dagens

skatteregler för pensionärer. Även de samordnings- eller minskningsreg-

ler som i dag finns för pensionsförmånerna skall alltjämt tillämpas. Sam-

ordning av pensionsförmåner skall göras innan de läggs in i beräknings-

underlaget. Beräkningen av den övergångsvisa garantipensionen kommer

således att ske på grundval av de pensionsförmåner som skulle ha utbe-

talats enligt dagens regler. Undantag gäller dock om pensionen p.g.a.

vistelse i kriminalvårdsanstalt skulle ha betalats ut med ett minskat be-

lopp, se avsnitt 11.

Någon annan samordning än den som sker enligt dagens bestämmelser

skall inte göras. Regeringens förslag till samordning med tjänstepension

innebär inte att denna kommer att påverka den del av den övergångsvisa

garantipensionen som utgör ersättning för folkpensionens grundförmåner

i form av bosättningsbaserad folkpension och PTS. De ålderspensionärer

som i dagens system har rätt till folkpensionens grundförmåner kommer

även i fortsättningen ha rätt till motsvarande belopp i form av övergångs-

vis garantipension oavsett tjänstepensionens storlek.

Hur beräkningsunderlaget föreslås bestämmas beskrivs i avsnitt 7.2. I

avsnitt 7.3 redovisas vårt förslag till hur beräkningsunderlaget skall räk-

nas upp för att kompensera för det slopade SGA och hur den övergångs-

visa garantipensionen skall bestämmas för pensionärer med hel ålders-

pension. Partiellt uttag av ålderpension behandlas i avsnitt 7.4.

7.2 Beräkningsunderlaget för övergångsvis

garantipension

Regeringens förslag: Vid beräkning av övergångsvis garantipension

skall ett särskilt beräkningsunderlag användas, som innehåller olika

inkomster (faktiska eller fiktiva) som påverkar den pension som utges

enligt nu gällande regler.

Utredningens förslag: Utredningens förslag stämmer överens med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: Många remissinstanser har påpekat att det är

olyckligt att dagens bestämmelser om pension skall tillämpas vid beräk-

ning av övergångsvis garantipension under många år framöver, trots att

de har upphävts. Riksförsäkringsverket (RFV) tillstyrker i stort utred-

ningens förslag, men föreslår att dess utformning skall omprövas inom en

femårsperiod från omräkningstillfället (se avsnitt 5.2). Stockholms läns

allmänna försäkringskassa konstaterar att kassan måste ha tillgång till

samtliga i Sverige beskattningsbara pensionsinkomster för att kunna fast-

ställa beräkningsunderlaget. Vidare måste beräkningsunderlag fastställas

för ca 40 000 utlandsbosatta ålderspensionärer. För Utlandskontorets del

innebär detta en ökad arbetsbelastning. Ett flertal försäkringskassor bl.a.

Västra Götalands läns allmänna försäkringskassa och Gävleborgs läns

allmänna försäkringskassa påtalar att en del av de uppgifter som skall

ingå i beräkningsunderlaget inte finns tillgängliga hos försäkringskassan

utan måste inhämtas på annat sätt, vilket förutsätter att detta kan göras

maskinellt så att en omfattande administration kan undvikas. Flera för-

säkringskassor anser att det är olyckligt att nya beräkningar måste göras

vid varje förändring av beräkningsunderlaget utöver den årliga beräk-

ningen. Detta leder enligt kassorna till en ökad arbetsbelastning och till

att felaktiga belopp kan komma att betalas ut.

Skälen för regeringens förslag: Dagens grundskydd för ålderspen-

sionärer födda år 1937 eller tidigare skall ersättas av övergångsvis

garantipension. Den föreslagna konstruktionen av den övergångsvisa

garantipensionen innebär i princip att även fortsättningsvis skall till den

pensionsberättigade utges pensionsförmåner enligt dagens regelsystem

samt en kompensation för det slopade SGA.

Regeringen föreslår att ett särskilt beräkningsunderlag skall ligga till

grund för beräkningen av övergångsvis garantipension för varje pen-

sionsberättigad. Beräkningsunderlaget skall (med undantag för barn-

tillägg) motsvara de pensionsförmåner som enligt dagens bestämmelser

påverkar storleken av den enskilde pensionärens SGA. En närmare be-

skrivning av vilka belopp som enligt vårt förslag skall ingå i beräknings-

underlaget lämnas i avsnitten 7.2.1-7.2.4.

Beräkningsunderlaget skall räknas upp på visst sätt för att kompensera

för det slopade SGA (se avsnitt 7.3). Det uppräknade beräkningsunder-

laget minskas med de förmåner som utges till individen enligt andra be-

stämmelser. Återstående belopp utgör övergångsvis garantipension.

Ett beräkningsunderlag tas fram för alla som vid omläggningen uppbär

folkpension i form av ålderspension. För dem som vid omläggningen

ännu inte uppbär ålderspension bestäms beräkningsunderlaget istället vid

tidpunkten för ansökan om pension.

Storleken av de pensionsförmåner som ingår i beräkningsunderlaget är

knutna till prisbasbeloppet eller inkomstindex och kommer därför, nor-

malt sett, att ändras vid varje årskifte. Beräkningsunderlaget bör därför

räknas om vid varje årsskifte. Ändringar av de förmånsbelopp som ingår

i beräkningsunderlaget kan ske också av andra skäl än indexering. Vidare

kan en förmån helt upphöra, t.ex. tidsbegränsad tjänstepension, eller ny

förmån beviljas, t.ex. efterlevandeförmån. Beräkningsunderlaget kan där-

för behöva räknas om även vid andra tidpunkter under året.

Som RFV med flera remissinstanser påpekat baseras beräkningen av

den övergångsvisa garantipensionen på en fortsatt tillämpning av upp-

hävda bestämmelser i lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL).

RFV anser att den principiella inriktningen bör vara att undvika hantering

av dubbla regelverk även inom pensionsområdet och inte bara på skatte-

sidan. Regeringen delar RFV:s uppfattning. När regelsystemet har trätt i

kraft och tillämpats någon tid kan det, enligt vår mening, vara lämpligt

att, mot bakgrund av de erfarenheter som då gjorts, på nytt pröva utform-

ningen av den övergångsvisa garantipensionen. (Se även avsnitt 5.2.)

7.2.1 Tilläggspension i form av ålderspension och änkepension

Regeringens förslag: I beräkningsunderlaget skall den tilläggspen-

sion ingå som den pensionsberättigade har rätt till enligt 6 kap. 2 §

lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension (LIP). Dock skall

som tilläggspension i beräkningsunderlaget alltid medräknas ett be-

lopp som minst motsvarar vad den pensionsberättigade skulle ha haft

rätt till enligt 6 kap. 2 § 2 om denna del hade varit värdesäkrad genom

anknytning till prisbasbeloppet.

I beräkningsunderlaget skall också den änkepension ingå som den

pensionsberättigade har rätt till enligt lagen (2000:000) om efter-

levandepension och efterlevandestöd till barn (EPL) eller lagen

(2000:000) om införande av nämnda lag.

Utredningens förslag: Utredningens förslag stämmer i princip

överens med regeringens förslag. Utredningen föreslog emellertid att i

beräkningsunderlaget skall ingå den tilläggspension i form av änkepen-

sion som den pensionsberättigade hade rätt till enligt övergångsbestäm-

melserna till lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän

försäkring.

Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig i denna del

har inte haft några invändningar mot förslaget. Skåne läns allmänna för-

säkringskassa framhåller dock att det finns fall då den pensionsberättiga-

de visserligen tillgodoräknats 30 poängår/likställda år men trots detta inte

blir berättigad till fullt s.k. folkpensionstillägg enligt 6 kap. 2 § 2 LIP och

15 § införandelagen (1998:675). Detta gäller egenföretagare som, på

grund av bristande avgiftsbetalning eller tidigare undantagande, drabbats

av s.k. nämnarförhöjning. Kassan anser att om antalet intjänade poängår i

nämnarförhöjningsfallen är mindre än 30, skall det bästa av det bosätt-

ningsbaserade och det ATP-anknutna beräkningsalternativet kunna an-

vändas.

Skälen för regeringens förslag

Tilläggspension i form av ålderspension

Tilläggspension kommer i framtiden att beräknas och betalas ut enligt

bestämmelserna i 6 kap. 2 § lagen (1998:674) om inkomstgrundad

ålderspension (LIP). Tilläggspensionen består då dels av ett belopp mot-

svarande tilläggspensionen enligt reglerna i AFL, dels av det s.k. folk-

pensionstillägget. Denna senare del av tilläggspensionen utgör en kom-

pensation för den folkpension som enligt AFL baseras på den pensions-

berättigades tillgodoräknade år med pensionspoäng, dvs. en 30-dels be-

räknad folkpension (för dem födda före år 1924 gäller ett mindre antal

år). I regeringens proposition Anpassningar i ålderspensionssystemet

inför år 2001, m.m. (prop. 1999/2000:138) föreslås att bestämmelserna

om inkomstgrundad ålderspension i form av tilläggspension enligt LIP

skall träda i kraft först den 1 januari 2003 för personer födda år 1937

eller tidigare. Övergångsvis garantipension och tilläggspension enligt

LIP för dessa åldersgrupper kommer därmed att börja betalas ut vid

samma tidpunkt.

Enligt gällande regler påverkar folk- och tilläggspensionen i form av

ålderspension beräkningen av SGA. Fr.o.m. år 2003 kommer tilläggspen-

sion i stället att utges enligt bestämmelserna i LIP. Dagens folkpensions-

belopp kommer helt eller delvis att ingå i tilläggspensionen enligt LIP.

Regeringen föreslår därför att tilläggspensionen enligt LIP skall ingå i

beräkningsunderlaget.

Utredningen föreslog att vid beräkning av det s.k. folkpensionstillägget

i tilläggspensionen för personer födda år 1937 eller tidigare (dvs.

tilläggspension enligt 6 kap. 2 § 2 LIP) skulle beaktas även vissa andra år

än år med pensionspoäng. Enligt förslaget skulle med poängår likställda

år enligt 5 kap. 4 § AFL beaktas samt för en änka, den avlidne mannens

tillgodoräknade antal år med pensionspoäng om det är förmånligare för

henne, enligt övergångsbestämmelserna till lagen (1992:1277) om änd-

ring i AFL. Regeringen anser emellertid att sättet att beräkna tilläggspen-

sionen enligt LIP inte skall vara beroende av födelseår. Däremot föreslår

vi i avsnitt 7.2.2 att den del av nuvarande folkpension i form av ålders-

pension som inte täcks av tilläggspensionen enligt LIP skall medräknas i

beräkningsunderlaget för den övergångsvisa garantipensionen. Det inne-

bär att pensionärer födda före år 1938 kommer att kompenseras fullt ut

för det grundskydd i form av folkpension som de uppbär vid omlägg-

ningen till övergångsvis garantipension.

Tilläggspensionen skall följsamhetsindexeras och kan därför såväl öka

som minska i fasta priser räknat. I enstaka fall kan följsamhetsindexe-

ringen komma att innebära att tilläggspensionens ATP-del helt reduceras

bort och att även folkpensionsdelen minskar till följd av följsamhetsin-

dexeringen. För att följsamhetsindexeringen skall kunna ge en sådan ef-

fekt krävs dock att pensionären har många ATP-år, dvs. i det närmaste

fullt fokpensionstillägg, men trots det mycket låg ATP.

Enligt regeringens mening skall grundskyddet även fortsättningsvis

vara värdesäkrat. För att den pensionsberättigade inte skall riskera att, till

följd av följsamhetsindexeringen, förlora en del av det grundskydd som

dagens folkpension innebär, föreslår regeringen följande. Om tilläggs-

pensionen uppgår till ett lägre belopp än vad som motsvarar tilläggspen-

sionens folkpensionsdel i prisbasbelopp före följsamhetsindexering, skall

detta senare belopp medräknas i beräkningsunderlaget.

Förslaget illustreras i följande exempel.

En ogift pensionär har en tilläggspension, som efter ett antal år med

följsamhetsindexering, uppgår till 35 000 kr. Prisbasbeloppet för året är

37 000 kr. Eftersom pensionären har fullt antal ATP-år ingår ett oreduce-

rat folkpensionstillägg i hans tilläggspension. Om folkpensionstillägget

skulle ha följt prisbasbeloppet hade det motsvarat 35 520 kr, vilket är ett

högre belopp än den aktuella tilläggspensionen. I beräkningsunderlaget

skall däför medräknas beloppet 35 520 kr istället för tilläggspensionsbe-

loppet 35 000 kr.

Vilka regler som skall gälla vid förekomst av yrkesskadelivränta fram-

går av avsnitt 8.

Änkepension

Även tilläggspension i form av änkepension ingår i de pensionsinkomster

som påverkar storleken på SGA. Änkepension kommer från den 1 januari

2003 att betalas ut med stöd av lagen (2000:000) om efterlevandepension

och efterlevandestöd till barn (EPL) och lagen (2000:000) om införande

av EPL. Rätten till och beräkningen av änkepension för en kvinna som är

född år 1937 eller tidigare är desamma enligt EPL och införandelagen

som enligt nu gällande övergångsbestämmelserna till AFL.

Regeringen föreslår att änkepension enligt den nya lagen (efter sam-

ordning med ålderspension, om sådan skall göras) skall ingå i beräk-

ningsunderlaget.

7.2.2 Dagens grundskydd i form av folkpension och

pensionstillskott

Regeringens förslag: I beräkningsunderlaget skall det ingå ett belopp

som motsvarar den folkpension som den pensionsberättigade skulle

varit berättigad till enligt äldre bestämmelser, till den del denna folk-

pension inte utges i form av tilläggspension enligt 6 kap. 2 § 2 lagen

(1998:674) om inkomstgrundad ålderspension (LIP).

I beräkningsunderlaget skall det också ingå ett belopp som motsva-

rar det pensionstillskott som den pensionsberättigade skulle varit be-

rättigad till enligt äldre bestämmelser.

Vidare skall andra förmåner som är att anse som svensk

folkpension ingå i underlaget.

En kvinna som är född år 1944 eller tidigare och som är 65 år eller

äldre när maken avlider skall inte kunna tillgodoräknas den avlidnes

bosättningstid som försäkringstid - för garantipension respektive för

den folkpension som skall ingå i beräkningsunderlaget för övergångs-

vis garantipension- om dödsfallet inträffat efter år 2002. Inte heller

skall folkpensionen kunna grundas på den avlidnes år med ATP-po-

äng.

Utredningens förslag: Utredningens förslag stämmer i huvudsak

överens med regeringens förslag. Utredningen föreslog emellertid att

bestämmelserna om beräkning av folkpension i 5 kap AFL, jämte över-

gångsbestämmelser, skall ha fortsatt tillämplighet fullt ut även efter

ikraftträdandet.

Remissinstanserna: Flera remissinstanser har påpekat att det är

olyckligt att äldre bestämmelser om beräkning av folkpension och pen-

sionstillskott kommer att tillämpas under många år. Västra Götalands

läns allmänna försäkringskassa påtalar dock att försäkringskassan redan

har tillgång till uppgift om storleken på folkpensionen och pensionstill-

skotten. Förslaget medför därför inte några administrativa problem.

Östergötlands läns allmänna försäkringskassa anser att de s.k. över-

ledandereglerna skall upphöra för pensioner beviljade efter den 1 januari

2001. Regelverket är mycket komplicerat och får ibland, enligt kassans

mening, icke önskvärda konsekvenser.

Skälen för regeringens förslag: Fr.o.m. år 2003 kommer den ATP-

baserade folkpensionen att utges i form av tilläggspension. Tilläggspen-

sionen inklusive folkpensionstillägget skall ingå i beräkningsunderlaget.

En pensionsberättigad som inte har tjänat in fullt antal ATP-år kan dock

vara berättigad till ett högre folkpensionsbelopp enligt dagens regler.

Eftersom all folkpension i dag påverkar SGA föreslår regeringen att i

beräkningsunderlaget skall ingå ett belopp motsvarande den folkpension

som den pensionsberättigade skulle varit berättigad till enligt de regler

som gäller i december år 2002. Detta folkpensionsbelopp skall dock ingå

endast till den del det inte ingår som en del i tilläggspensionen.

Om den pensionsberättigade genom tilläggspensionen erhåller ett oav-

kortat folkpensionstillägg skall något särskilt belopp motsvarande viss

folkpension således inte ingå i beräkningsunderlaget. Om den pensions-

berättigad däremot kan tillgodoräkna sig t.ex. 15 ATP-år men 40 bosätt-

ningsår, skall i hans eller hennes beräkningsunderlag också ligga ett

folkpensionsbelopp motsvarande 20/40 (40/40 minskat med 15/30). Om

pensionären istället har folkpension beräknad i förhållande till antal år

med pensionspoäng men har tillgodoräknats s.k. likställda år enligt 5 kap.

4 § AFL och därmed har t.ex. 20/30 av folkpensionen, skall ett folkpen-

sionsbelopp motsvarande 5/30 (20/30 minskat med 15/30) ingå i beräk-

ningsunderlaget. En pensionsberättigad för vilken nämnartalet 30 har

höjts (på grund av underlåten avgiftsbetalning) är ytterligare ett exempel

där pensionären enligt dagens regler är berättigad till en högre folk-

pension än vad som kommer att ingå i tilläggspensionen enligt LIP.

Som framgår av avsnitt 7.3 skall, efter det att beräkningsunderlaget

räknats upp på visst sätt, den inkomstrelaterade pensionen som har ingått

i beräkningsunderlaget dras av. Det som återstår är den övergångsvisa

garantipensionen. Eftersom folkpensionstillägget som motsvarar dagens

ATP-baserade folkpension därmed skall dras av, kommer den bosätt-

ningsbaserade folkpensionen att ersättas av övergångsvis garantipension.

Härigenom kan den övergångsvisa garantipensionen sägas vara bosätt-

ningsbaserad på motsvarande sätt som gäller för garantipensionen.

Till folkpension i form av bl.a. ålderspension utges i dag pensionstill-

skott. Som redan nämnts föreslår regeringen i prop. 1999/2000:138 att

den tillfälliga förhöjningen av PTS skall permanentas. Maximalt PTS

kommer således att motsvara 56, 9 % av prisbasbeloppet. PTS avräknas

krona för krona mot tilläggspension enligt AFL och viss utländsk

pension.

Den del av dagens grundskydd som utges i form av PTS skall ersättas

av den övergångsvisa garantipensionen. Regeringen föreslår därför att ett

belopp skall ingå i beräkningsunderlaget som motsvarar det PTS som den

pensionsberättigade skulle ha varit berättigad till om de regler som gäller

i december år 2002 skulle ha tillämpats.

Det belopp som avser att motsvara PTS skall alltså beräknas enligt

lagen om pensionstillskott i dess lydelse före den 1 januari 2003, varför

storleken av detta belopp kommer att påverkas av den tilläggspension

och den utländska pension som den pensionsberättigade har rätt till. Hur

den utländska pensionen med beaktande av EG-rättsliga regler påverkar

PTS redovisas i avsnitt 14. Eftersom PTS enligt nu gällande regler

minskas endast av den tilläggspension som utges enligt AFL, skall sam-

ordningen även fortsättningsvis ske endast med hänsyn tagen till nämnda

tilläggspension, dvs. PTS skall minskas endast med den tilläggspension

som utges enligt 6 kap. 2 § 1 LIP. Detta gäller i det fall avgift har betalats

för samtliga inkomster av annat förvärvsarbete.

Vid bestämning av beräkningsunderlaget skall maximalt PTS avräknas

mot tilläggspensionen minskad med folkpensionstillägget (i 2 § 2) beräk-

nad med aktuellt prisbasbelopp. Tillvägagångssättet beskrivs i följande

exempel.

Fastställande av beräkningsunderlag för ogift pensionär med 30 ATP-

år och enbart svensk allmän pension. År 2003: Prisbasbeloppet antas vara

36 600 kr, vilket ger ett folkpensionsbelopp på 35 136 kr. Årsbeloppet

för ATP är efter följsamhetsindexering 11 000 kr. Tilläggspension enligt

LIP uppgår således till 46 136 kr. Maximalt PTS skulle ha motsvarat

56,9 % av 36 600 kr, dvs. 20 825 kr. Maxnivån reduceras med ATP-

delen av tilläggspensionen (11 000 kr) och ger då ett belopp på 9 825 kr.

Beräkningsunderlaget för att bestämma övergångsvis garantipension

för år 2003 uppgår således till 55 961 kr (tilläggspension 46 136 + PTS

9 825) eller 1,529 prisbasbelopp.

År 2004: Prisbasbeloppet antas ha stigit till 36 800 kr. Följsamhets-

indexeringen innebär att tilläggspensionen ökar med 3 %. Årsbeloppet

för tilläggspensionen blir således 47 520 kr. Maximalt PTS skulle ha

motsvarat 20 939 kr. Denna nivå skall minskas med ATP-delen av

tilläggspensionen. Från tilläggspensionen skall därför dras folkpensions-

delen beräknad med 2004 års prisbasbelopp. Folkpensionsbeloppet mot-

svarar 35 328 kr. ATP-delen som ska reducera pensionstillskottet uppgår

därmed till 12 192 kr. Detta ger ett PTS på 8 747 kr. Beräkningsunder-

laget år 2004 uppgår därför till 56 267 kr, vilket motsvarar 1,529 pris-

basbelopp.

Enligt dagens regler gäller att för en pensionsberättigad, som till följd

av bristande avgiftsbetalning uppbär en lägre ATP än vad han eller hon

annars skulle haft rätt till, beräknas PTS inte med avseende på utbetald

ATP. PTS reduceras istället med den ATP som skulle utgetts om alla

avgifter erlagts. Detta skall enligt regeringens mening gälla även vid fast-

ställande av beräkningsunderlaget. Det innebär således att en fiktiv, följ-

samhetsindexerad tilläggspension skall beräknas och tillämpas vid be-

räkning av PTS på så sätt som beskrivits i exemplet ovan.

I beräkningsunderlaget skall också ingå andra förmåner som är att anse

som folkpension i form av ålderspension. Här åsyftas i första hand sådant

tillägg som utbetalas enligt artikel 27 i den nordiska konventionen om

social trygghet (se avsnitt 14.3).

Särskilt om bosättningstid för beräkning av folkpensionsbeloppet och

beloppet för pensionstillskott

Huvudregeln om vad som vid fastställande av den bosättningsbaserade

folkpensionen skall räknas som bosättningstid återfinns i 5 kap. 6 § första

stycket a) AFL i dess lydelse enligt lag (1998:677). Den innebär att som

bosättningstid räknas tid då en person har varit folkbokförd i Sverige en-

ligt folkbokföringslagen. Regeln tar sikte på dem som faktiskt är bosatta i

Sverige. Undantag gäller för diplomatisk personal om de inte är svenska

medborgare eller var bosatta i Sverige innan de anställdes vid den utländ-

ska beskickningen. Vid sidan om huvudregeln finns kompletterande reg-

ler för vad som skall tillgodoräknas som bosättningstid i Sverige. Bosätt-

ningstid kan tillgodoräknas fr.o.m. det år den pensionsberättigade fyller

16 år t.o.m. det år som han eller hon fyller 64 år. Bestämmelserna i 5 kap.

6 § AFL har ändrats enligt lagen (1999:800) om ändring i AFL. Änd-

ringarna träder i kraft den 1 januari 2001. Enligt övergångsbestämmelser

till socialförsäkringslagen gäller dock äldre bestämmelser fortfarande i

fråga om bosättningsbaserad folkpension i form av ålderspension för dem

som är födda år 1937 eller tidigare.

Samtliga personer som omfattas av den övergångsvisa garantipensio-

nen har vid ett ikraftträdande år 2003 fyllt 65 år. De saknar därför möj-

lighet att kvalificera sig för pension genom ytterligare bosättningstid.

Mot denna bakgrund föreslår regeringen att den bosättningstid för folk-

pension som den pensionsberättigade tillgodoräknats för tid före ikraft-

trädandet skall utgöra grunden för beräkning av det bosättningsbaserade

folkpensionsbeloppet. Detta bör gälla vare sig han eller hon vid ikraft-

trädandet redan uppbär ålderspension eller inte. Regeringen föreslår ock-

så att övriga nuvarande regler för beräkning av bosättningsbaserad folk-

pension skall beaktas vid fastställande av det folkpensionsbelopp som

skall ingå i beräkningsunderlaget, med de undantag som anges nedan.

För ett oavkortat folkpensionsbelopp skall den pensionsberättigade

således kunna tillgodoräkna sig minst 40 bosättningsår. Bosättningstiden

skall sättas ned till hela antal år.

I dag finns en särbestämmelse om bosättningstid för dem som är födda

år 1937 eller tidigare. Den nämnda bestämmelsen återfinns i punkten 4 i

övergångsbestämmelserna till lagen (1992:1277) om ändring i AFL. Be-

stämmelsen innebär, med undantag i vissa fall, att en pensionsberättigad

som har varit bosatt i Sverige under en viss tid men minst sammanlagt 10

år får tillgodoräknas en oavkortad folkpension som anses grundad på 40

års bosättningstid. Enligt regeringens förslag i avsnitt 6 skall denna be-

stämmelse i huvudsak alltjämt gälla vid beräkning av det bosättnings-

baserade folkpensionsbeloppet. Emellertid skall krävas att den pensions-

berättigade har tillgodoräknats någon bosättningstid för tid före den

1 januari 2003.

För folkpension i form av ålderspension finns i dag även vissa särbe-

stämmelser för beräkning av bosättningstid för dem som omedelbart före

den månad då de fyllde 65 år har haft hel förtidspension eller hel särskild

efterlevandepension eller änkepension, s.k. överledanderegler. Reglerna

innebär i korthet följande. Den som övergår från att uppbära förtidspen-

sion eller efterlevandepension/änkepension till att uppbära ålderspension

får som bosättingstid tillgodoräkna sig samma tid som legat till grund för

beräkning av förtidspensionen, respektive det antal år som den avlidne

kan tillgodoräknas i bosättningstid, om detta är förmånligare. Mot-

svarande gäller även för tillgodoräknande av försäkringstid för garanti-

pension för dem som är födda år 1938 eller senare; vad avser övergång

från änkepension gäller bestämmelsen dock endast kvinnor som är födda

år 1944 eller tidigare. Eftersom bestämmelserna endast har tillämplighet

fram till dess den pensionsberättigade fyller 65 år, kommer reglerna efter

utgången av år 2002 att sakna betydelse för dem som är berättigade till

övergångsvis garantipension. För den som dessförinnan fått sin folkpen-

sion fastställd enligt nämnda överledanderegler skall motsvarande belopp

ingå i beräkningsunderlaget. Vad gäller reglernas tillämplighet för perso-

ner födda år 1938 eller senare avser vi att återkomma i en senare propo-

sition.

Vidare finns en överledanderegel som gäller kvinnor, födda år 1944

eller tidigare, som blir änkor efter fyllda 65 år. Om kvinnan då (om hon

inte hade hunnit fylla 65 år) skulle haft rätt till folkpension i form av

änkepension, får hon tillgodoräkna sig mannens bosättningstid som för-

säkringstid, om det är förmånligare för henne. Det betyder att för en

kvinna som har rätt till övergångsvis garantipension skulle den folkpen-

sion som skall ingå i beräkningsunderlaget räknas om efter mannens bo-

sättningstid. För en kvinna född något av åren 1938-1944 skulle garanti-

pensionen beräknas efter mannens bosättningstid.

Regeringen föreslår att nämnda bestämmelse inte skall tillämpas i

fråga om dödsfall som inträffar efter utgången av år 2002. Förslaget

medför inte någon sänkning av utgående pension. Det utesluter endast en

eventuell höjning av garantipensionen för kvinnor som inte har tillgodo-

räknats full försäkringstid. Som påtalats i avsnitt 6 innebär regeln också

att en kvinna, som inte tidigare haft rätt till folkpension i form av ålders-

pension, härmed skulle bli berättigad till övergångsvis garantipension.

Enligt vår uppfattning bör denna möjlighet inte finnas i framtiden. Rätten

till övergångsvis garantipension bör istället baseras på egen intjänad för-

säkringstid. Om kvinnan fått sin pension fastställd med tillämpning av

denna bestämmelse före år 2003 skall dock motsvarande folkpensions-

belopp ingå i beräkningsunderlaget.

Därutöver finns en bestämmelse med innebörden att om en kvinnan,

född år 1944 eller tidigare, har rätt till änkepension från ATP kan folk-

pensionen istället beräknas på grundval av den avlidnes ATP-år, om det

är ett fördelaktigare alternativ. Inte heller denna regel anser vi skall till-

lämpas avseende dödsfall som inträffar efter år 2002.

Enligt dagens regler utbetalas pensionstillskottet på grundval av

samma antal år som folkpensionen har beräknats på. Vad som ovan sagts

skall därför även gälla som tillgodoräknande av bosättningstid vid fast-

ställande av det belopp som skall ersätta pensionstillskottet. Det belopp

som skall ersätta pensionstillskottet skall även kunna beräknas på grund-

val av antalet år med tillgodoräknade ATP-poäng och därmed likställda

år, om det är förmånligare för den pensionsberättigade. Beräkning och

fastställande av pensionspoäng skall ske med tillämpning av bestämmel-

serna härom enligt LIP och lagen (1998:675) om införande av nämnda

lag. Därvid skall hänsyn tas till om pensionstillskottet redan före ikraft-

trädandet fastställts i 40-delar eller 30-delar med stöd av de s.k. över-

ledandereglerna. Någon fortsatt tillämpning av dessa regler skall dock

inte ske, dvs. rätt till överledande skall inte föreligga på grund av hän-

delse som inträffat efter år 2002.

7.2.3 Tjänstepension

Regeringens förslag: I beräkningsunderlaget skall ingå svensk

tjänstepension för december månad föregående år. Om tjänstepen-

sionen därefter ändras på annat sätt än genom indexomräkning eller

motsvarande, skall det nya tjänstepensionsbeloppet ingå i beräknings-

underlaget.

Med tjänstepension avses dels pension som betalas ut på grund av

sådan tjänstepensionsförsäkring som avses i 58 kap. 7 § inkomst-

skattelagen (1999:1229), dels pension som betalas ut på grund av

tidigare tjänst på annat sätt än genom försäkring.

Utredningens förslag: Utredningens förslag stämmer i sak överens

med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt förslaget

men påpekar att det kommer att medföra administrativt merarbete för

socialförsäkringsadminstrationen och att svårighet kan uppstå vi beräk-

ning av s.k. bruttosamordnad tjänstepension.

Riksförsäkringsverket (RFV) anser att för att hanteringen ska vara ra-

tionell krävs att den sköts via filöverföring mellan RFV och utbetalarna

av tjänstepensionen. Detta kräver stora förändringar av RFV:s och för-

säkringskassornas IT-stöd. Ett visst samarbete finns redan i dag med

vissa utbetalare av tjänstepensioner, men detta samarbete måste utökas.

RFV påpekar att det krävs en tydlig definition av vad som avses med

tjänstepension. Flertalet försäkringskassor, bl.a. Stockhoms läns,

Östergötlands läns, Västra Götalands läns och Dalarnas läns allmänna

försäkringskassa förutser stora administrativa problem vad gäller in-

hämtning av aktuell uppgift om tjänstepension. Kassorna delar RFV:s

uppfattning att maskinella rutiner bör skapas.

Beträffande bruttosamordnad tjänstepension anför Arbetsgivarverket

och Landstingsförbundet att det är ytterst tveksamt om avtalsparterna för

personer som redan avträtt i pension kan ändra bestämmelserna för sam-

ordning mellan tjänstepension och socialförsäkringspension på så sätt att

samordningen kan ske med pensionsförmåner som avskaffats. Enligt de-

ras mening erfordras troligen att parterna genom lagstiftning ges be-

hörighet att göra sådana anpassningar av avtalen. Svenska kommunför-

bundet ger uttryck för samma tveksamhet. Kommunförbundet avstyrker

förslaget i de delar som berör den kommunala tjänstepensionen. Även

Landsorganisationen i Sverige, Statens Pensionsverk, Kommunsektorns

Pension AB och Tjänstemännens Centralorganisation (TCO) observerar

frågan. TCO anser principiellt att det allmänna systemet och det avtalade

inte skall blandas ihop. Sveriges Pensionärsförbund avstyrker att tjänste-

pension skall ingå i beräkningsunderlaget för övergångsvis garantipen-

sion.

Skälen för regeringens förslag: I dagens grundskyddssystem på-

verkas inte folkpensionens grundbelopp eller PTS av tjänstepension.

Däremot är storleken på SGA beroende av tjänstepensioner. I dagens

system finns således ett samband mellan grundskyddet och tjänstepen-

sion, som innebär att pensionsbeloppet efter skatt är beroende av stor-

leken av den samlade allmänna pensionen och tjänstepensionen.

För yngre pensionärer motsvarar tjänstepensionen oftast mellan 10 och

15 % av den samlade pensionsinkomsten. Bland de äldsta pensionärerna

kan emellertid tjänstepensionen stå för mer än hälften, och i vissa fall

största delen, av de samlade pensionsinkomsterna. Detta beror huvud-

sakligen på att personer födda före år 1914 inte haft möjlighet att tjäna in

full ATP. Pensionen, utöver folkpension och PTS, har för många av

dessa personer i stället tryggats genom tjänstepensioner. Detta gäller

främst tjänstemannagrupper inom den privata och offentliga sektorn.

De särskilda skattereglerna för pensionärer innebär att den som har låg

pensionsinkomst (högst 1,529 prisbasbelopp för en ensamstående respek-

tive 1,354 prisbasbelopp för en gift pensionär) i praktiken är befriad från

skatt. Vid beräkningen av SGA görs ingen skillnad mellan allmän

pension och tjänstepension. Om en ensamståendes allmänna pension

uppgår till t.ex. ett prisbasbelopp, men han eller hon också uppbär en

tjänstepension om ett halvt prisbasbelopp, kommer även tjänstepensionen

att vara befriad från skatt.

För dem vars allmänna pension överstiger nämnda gränser reduceras

SGA med 66,5 % av den pensionsinkomst som överstiger det gällande

avdraget om 1,529 prisbasbelopp respektive 1,354 prisbasbelopp. Inte

heller i denna situation görs någon skillnad om pensionen utgörs av all-

män pension eller tjänstepension. SGA reduceras i takt med att den

samlade pensionen ökar. Vid en sammanlagd pension för en ensamståen-

de om ca 3,1 prisbasbelopp respektive för en gift om ca 2,7 prisbasbelopp

blir det vanliga grundavdraget mer förmånligt.

Utredningen har föreslagit att tjänstepensioner skall ingå i beräknings-

underlaget, eftersom de idag påverkar SGA. Flera remissinstanser har

ställt sig kritiska till förslaget. Enligt regeringens uppfattning finns det

dock skäl till att tjänstepension skall påverka den enskildes pensionsin-

komst efter skatt även i framtiden.

Om tjänstepensionen inte medräknas i beräkningsunderlaget skulle det

medföra en försämring för vissa pensionsberättigade. Detta gäller pen-

sionärer med en pensionsinkomst som understiger nivån för maximalt

särskilt grundavdrag (dvs. nivån för folkpension och fullt PTS). För dem

är i dag tjänstepensionen befriad från skatt. Om tjänstepensionen inte

ingår i beräkningsunderlaget skulle den övergångsvisa garantipensionen

inte ersätta SGA fullt ut för dessa pensionärer. Pensionärerna skulle där-

med kunna få sänkt pension efter skatt. De pensionärer vars pensionsin-

komster överstiger nämnda nivå skulle istället få en, enligt regeringens

uppfattning, oacceptabel höjning av sin nettopension. Det beräknas med-

föra en ökning av kostnaderna för grundskyddet med ca 1 miljard kronor.

Regeringen ser ingen möjlighet till finansiering av en sådan åtgärd. Ut-

formningen av den övergångsvisa garantipensionen i övrigt innebär en i

det närmaste oförändrad inkomst efter skatt för pensionärer bosatta i

kommuner med hög kommunalskatt. Det är därför inte möjligt att justera

den övergångsvisa garantipensionen för att kompensera för kostnadsök-

ningar som skulle uppkomma i och med en pensionshöjning till dem med

tjänstepension, utan att andra grupper av pensionärer, särskilt i hög-

skattekommuner, riskerar att få sänkta pensionsinkomster i samband med

omläggningen.

Regeringen föreslår därför att tjänstepension skall ingå i beräknings-

underlaget för den övergångsvisa garantipensionen. Detta innebär inte

någon minskning av den allmänna pensionen jämfört med idag, utan en-

dast en översättning av dagens skatteregler för pensionärer. Tjänstepen-

sionens påverkan på pensionsinkomsten efter skatt är densamma före

som efter omläggningen till övergångsvis garantipension.

Inför omläggningen år 2003 måste RFV således ha tillgång till uppgift

om den enskildes tjänstepension för att korrekt kunna beräkna den över-

gångsvisa garantipensionen. För beräkning av januaripensionen krävs att

RFV har tillgång till uppgifterna i mitten av december månad. Vid denna

tidpunkt kommer emellertid inte med säkerhet samtliga tjänstepensioner

för nästföljande år ännu ha fastställts.

Regeringen föreslår därför att beräkning av den övergångsvisa garanti-

pension som skall utges år 2003 baseras på tjänstepensionsbelopp ut-

tryckta i 2002 års värde, dvs. exklusive den uppräkning med hänsyn till

eventuell indexförändring eller avkastning/ränta som skall göras inför

årsskiftet. Om personens tjänstepension inte ändras kommer således den

övergångsvisa garantipensionen för år 2003 att grundas på tjänstepen-

sionsbeloppet avseende december år 2002 uppräknat till ett årsbelopp.

Om tjänstepensionen ändras under år 2003 skall emellertid det nya be-

loppet läggas till grund för den övergångsvisa garantipensionen. Ändring

kan föranledas av att en tidsbegränsad tjänstepension upphör eller att

tjänstepension till efterlevande beviljas. Som redan nämnts skall en höj-

ning av beloppet till följd av indexuppräkning eller motsvarande inte be-

aktas. På motsvarande sätt kommer den övergångsvisa garantipensionen

för år 2004 att baseras på det tjänstepensionsbelopp som gäller för

december år 2003 osv.

I detta sammanhang skall särskilt beaktas frågan om bruttosamordnad

tjänstepension. Många av dem som är födda år 1937 eller tidigare uppbär

i dag tjänstepension enligt kommunala eller statliga tjänstepensionsavtal

som är bruttosamordnad med den allmänna pensionen. Bruttosamord-

ningen innebär att det tjänstepensionsbelopp som skall utbetalas beräknas

först sedan den allmänna pensionen har fastställts; tjänstepensionen ut-

trycks som ett bruttobelopp som sedan minskas med den allmänna pen-

sionen. Den pensionsberättigade får ut mellanskillnaden som tjänstepen-

sion.

Tjänstepensionen samordnas således med allmän socialförsäkringspen-

sion. Enligt de bestämmelser som finns i avtalen skall tjänstepensionen

minskas med ATP, folkpension och PTS. Om samordningen efter år

2002 skulle ske med den övergångsvisa garantipensionen, skulle det

kunna medföra att höjningen av den allmänna pensionens belopp

minskade tjänstepensionen i samma omfattning. Dessa pensionärer skulle

då inte bli kompenserade för den skattehöjning som det slopade SGA

betyder. Det skulle också innebära att det tjänstepensionsbelopp som

skall utbetalas inte är känt när den övergångsvisa garantipensionen skall

fastställas.

Problem med beräkning av bruttosamordnade tjänstepensioner kan

också uppstå med avseende på garantipensionen för ålderspensionärer

födda år 1938 eller senare samt de framtida systemen för efterlevande-

pension och förtidspension. Det finns därför anledning att, med avseende

på tjänstepensionerna, vidta gemensamma åtgärder för samtliga pen-

sionsformer inom socialförsäkringen för att få ett väl fungerande samspel

mellan tjänstepensionerna och socialförsäkringspensionerna. Regeringen

har i detta avseende inlett en diskussion med avtalsparterna.

För de personer som kommer att vara berättigade till övergångsvis ga-

rantipension torde det dock inte finnas någon anledning att tillämpa

kollektivavtalen på ett sådant sätt att tjänstepensionens storlek förändras i

förhållande till vad pensionären skulle vara berättigade till om han eller

hon fick pension enligt dagens regler. I beräkningsunderlaget för den

övergångsvisa garantipensionen kommer alltjämt att finnas uppgifter om

storleken på samtliga allmänna pensionsförmåner som i dag samordnas

med tjänstepensionen. Avtalsparterna torde, med beaktande av att förut-

sättningarna för avtalet har ändrats, kunna avtala om erforderliga änd-

ringar i tjänstepensionsavtalet med utgångspunkt i vad som avsågs vid

respektive avtals tillkomst. Därmed kan också syftet med den övergångs-

visa garantipensionen uppnås, dvs. att i princip ingen pensionär skall få

försämrade pensionsförmåner på grund av de nya reglerna.

Enligt vad regeringen nu föreslår skall det belopp för tjänstepension,

som skall ingå i beräkningen av den övergångsvisa garantipensionen,

baseras på det underlag som är känt i december året innan. För år 2003

betyder det att det tjänstepensionsbelopp som ingår i beräkningsunder-

laget har samordnats enligt dagens regler, dvs. med folkpension, PTS och

ATP. Det kan mot bakgrund av vad vi anfört ovan emellertid finnas an-

ledning att framdeles se över kopplingen mellan den övergångsvisa

garantipensionen och tjänstepensionerna.

Begreppet tjänstepension

Det är den tjänstepension som påverkar SGA vid inkomsttaxeringen som

skall ingå i beräkningsunderlaget. Begreppet tjänstepension skall därför

användas på ett sätt som är förenligt med skattelagstiftningen.

I 58 kap. 7 § inkomstskattelagen (1999:1229), som träder i kraft den

1 januari 2000 och tillämpas första gången vid 2002 års taxering, finns en

definition av tjänstepensionsförsäkring. Med sådan försäkring avses en

pensionsförsäkring som har samband med tjänst och som den försäkrades

arbetsgivare åtagit sig att betala samtliga premier för. Vidare avses enligt

den bestämmelsen med tjänstepension också en pensionsförsäkring som

tecknats av arbetsgivaren till förmån för den anställdes efterlevande och

som arbetsgivaren har åtagit sig att betala samtliga premier för. Pension

på grund av sådana tjänstepensionsförsäkringar som avses i den nämnda

bestämmelsen skall ingå i beräkningsunderlaget.

En pension behöver inte vara tryggad genom en tjänstepensionsförsäk-

ring för att utgöra en tjänstepension som skall ingå i beräkningsunder-

laget. Även sådan pension som är tryggad genom stiftelse eller konto

avsatt till pension skall ingå i underlaget. Samma gäller en direkt utbetald

otryggad pension. En förutsättning är därvid att den kan anses som

tjänstepension och inte härrör från privat pensionsförsäkring eller pen-

sionssparkonto. En pension skall ha samband med den försäkrades tjänst

för att anses som tjänstepension Vi har därför stannat för att till tjänste-

pension hänföra även pension som betalas ut på grund av tidigare tjänst

på annat sätt än genom försäkring. Detta överensstämmer med vad som

anses som pension enligt 10 kap. 5 § 4 inkomstskattelagen.

7.2.4 Utländsk pension

Regeringens förslag: I beräkningsunderlaget skall utländsk socialför-

säkringspension i form av ålders-, förtids- eller efterlevandepension

och utländsk tjänstepension ingå. Undantag skall gälla för sådan ut-

ländsk pension som utges i december 2002 och som enligt då aktuella

regler inte påverkar det särskilda grundavdraget (SGA).

Utredningens förslag: Enligt utredningens förslag skall i beräknings-

underlaget ingå endast sådan utländsk pension för vilken det föreligger

skattskyldighet i Sverige.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket (RFV) påtalar att det

kommer att krävas stora insatser att utreda och fastställa om den utländ-

ska pensionen ska ingå i beräkningsunderlaget eller inte. RFV ser även

ett långt utvecklat samarbetet med och beroende av Riksskatteverket,

eftersom det är där ställning måste tas till om den utländska pensionen är

beskattningsbar i Sverige med hänsyn till dubbelbeskattningsavtal och

andra särskilda skatteregler. Riksskatteverket (RSV) anför att skilda

metoder för att undvika dubbelbeskattning i dubbelbeskattningsavtal

kommer att påverka beräkningen av garantipension, vilket inte kan vara

en rimlig och avsedd följd av regelsystemet. RSV finner det vara mer

naturligt att antingen undanta även utländska pensioner som beskattas

dels i källstaten, dels i Sverige med avräkning av den utländska skatten

eller att ta hänsyn till all utländsk tjänste- eller socialförsäkringspension

om skattskyldighet för pensionen föreligger i Sverige enligt intern rätt

med bortseende från dubbelbeskattningsavtal.

Flera försäkringskassor, bl.a. Stockholms läns allmänna försäkrings-

kassa och Västra Götalands läns allmänna försäkringskassa, påtalar att

det kan komma att medföra problem att få uppgifter om förekomst och

ändring av utländsk pension. Ett annat bekymmer är att kassan inte vet

om den utländska pensionen beskattas i Sverige. Östergötlands läns all-

männa försäkringskassa har också ställt sig frågan när den utländska

pensionen skall räknas om till svenska kronor och om omräkning av den

övergångsvisa garantipensionen skall göras vid varje förändringar i

valutakursen.

Skälen för regeringens förslag: Både storleken på pensionstillskottet

och det särskilda grundavdraget påverkas av utländska pensioner. Som vi

redogjort för i avsnitt 7.2.2 skall i beräkningsunderlaget ingå ett belopp

som motsvarar det PTS som den pensionsberättigade har rätt till enligt

dagens regler. Detta belopp har redan innan det lagts till beräknings-

underlaget samordnats med bl.a. utländsk pension om så skall ske enligt

internationell rätt, vare sig denna beskattas i Sverige eller ej. Om rätt till

SGA föreligger, påverkar i dag i princip samtliga utländska socialförsäk-

rings- och tjänstepensioner storleken av SGA. En förutsättning härför är

att skattskyldighet för den utländska pensionen föreligger i Sverige,

vilket på grund av dubbelbeskattningsavtal inte alltid är fallet. Om den

utländska pensionen betalas från en utländsk försäkring är utbetalningar-

na enligt inkomstskattelagen (1999:1229) i de flesta fall ersättningar på

grund av kapitalförsäkring och därmed enligt 8 kap. 14 § i inkomst-

skattelagen skattefria oberoende av bestämmelse i dubbelbeskattnings-

avtal.

I princip innebär den föreslagna konstruktionen till övergångsvis

garantipension att SGA skall omvandlas till en pensionsförmån. Utred-

ningen föreslog därför att endast utländsk pension för vilken skatt-

skyldighet föreligger i Sverige skulle ingå i beräkningsunderlaget för den

övergångsvisa garantipensionen. Enligt regeringens mening bör emeller-

tid undvikas att storleken av en pensionsförmån görs beroende av avtal

inom skatteområdet.

Regeringen föreslår att huvudregeln skall vara att utländsk socialför-

säkringspension och tjänstepension skall ingå i beräkningsunderlaget. En

sådan regel kan emellertid medföra att den enskildes inkomst efter skatt

blir lägre i och med omläggningen till övergångsvis garantipension. Detta

kan inträffa om pensionären har en utländsk pension som inte tidigare har

reducerat SGA, men denna skall påverka den övergångsvisa garantipen-

sionen. Därför föreslår regeringen att sådana utländska pensioner som

den pensionsberättigade uppbär redan före omläggningen år 2002/2003

skall ingå i beräkningsunderlaget endast om de skall påverka SGA vid

inkomsttaxeringen år 2003. Detta innebär att vid omläggningen till över-

gångsvis garantipension skall beaktas sådan ålders-, förtids- och efter-

levandepension som betalas ut enligt utländsk lagstiftning om social

trygghet och utgår enligt grunder som är jämförbara med vad som gäller

för folkpension, om skattskyldighet föreligger för utbetalningen i

Sverige. Samma skall gälla utländsk tjänstepension, om skattskyldighet

föreligger för utbetalningen av den pensionen i Sverige. Avgörande för

om de utländska pensioner som uppbärs före omläggningen skall ingå i

underlaget vid omläggningen skall således vara att de påverkar SGA en-

ligt bestämmelserna i punkt 1 av anvisningarna till 48 § den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) i deras lydelse före ikraftträdandet av

lagen (1998:682) om ändring i nämnda lag. I beräkningsunderlag som

fastställs vid senare tillfällen skall ingå de utländska pensioner som in-

gick i det första underlaget under förutsättning att dessa fortfarandet be-

talas ut. Vidare skall ingå senare tillkomna utländska pensioner oavsett

om den pensionsberättigade är skattskyldig för utbetalning av dessa i

Sverige. Utbetalningar som enligt inkomstskattelagen anses som ersätt-

ningar på grund av kapitalförsäkring skall dock inte tas med.

Såsom flera försäkringskassor påtalat kan det vara svårt att få in upp-

gifter om den pensionsberättigade har rätt till utländsk pension. I vissa

fall kommer uppgifter om förekomsten av och storleken på utländsk pen-

sion att finnas hos försäkringskassan. I övriga fall kommer försäkrings-

kassorna att få förlita sig på att den enskilde lämnar erforderliga upp-

gifter. Så fungerar det redan idag vid beräkning av bl.a. PTS och andra

inkomstprövade förmåner inom socialförsäkringens område.

Huruvida en utländsk pension kommer att ingå i beräkningsunderlaget,

när detta bestäms inför pensionsberäkningen avseende januari år 2003, är

således beroende av om den pensionsberättigade är skyldig att betala

skatt för den utländska pensionen i Sverige. Eftersom det endast är sådan

utländsk pension som i dag påverkar SGA som också skall ingå i beräk-

ningsunderlaget har Riksskatteverket den kompetens som krävs för att

göra nämnda bedömning. Som RFV påpekat i sitt remissvar krävs så-

ledes ett nära samarbete mellan RFV och Riksskatteverket inför omlägg-

ningen. Vid detta beräkningstillfälle bestäms vilka utländska pensioner

som vid omläggningen och senare omräkning skall undantas från regeln

att alla utländska socialförsäkrings- och tjänstepensioner skall påverka

den övergångsvisa garantipensionen. Utländsk pension som inte utges i

december 2002, utan först från en senare tidpunkt, skall alltid ingå i be-

räkningsunderlaget.

Östergötlands läns allmänna försäkringskassa ha berört frågan om hur

valutaförändringar skall påverka den övergångsvisa garantipensionen.

Enligt vad vi anfört i avsnitt 7.2 bör beräkningsunderlaget räknas om

varje gång någon av förmånerna som ingår i underlaget ändras. Enligt

regeringens uppfattning bör emellertid valutaförändringar i huvudsak

beaktas i samband med att den utländska pensionen även av annat skäl

har ändrats och beräkningsunderlaget därför skall räknas om.

7.3 Beräkning av övergångsvis garantipension vid helt

uttag av ålderspension

Regeringens förslag: Övergångsvis garantipension skall beräknas

med utgångspunkt i ålderspensionärens beräkningsunderlag.

För en ensamstående ålderspensionär vars beräkningsunderlag är

högre än 3,093 prisbasbelopp och för en gift ålderspensionär vars be-

räkningsunderlag är högre än 2,772 prisbasbelopp skall beräknings-

underlaget inte räknas om.

För en ensamstående ålderspensionär vars beräkningsunderlag är

lägst 1,52 men inte högre än 1,529 prisbasbelopp skall underlaget

höjas till 2,17 prisbasbelopp. Är beräkningsunderlaget högre än 1,529

prisbasbelopp, men högst 3,093 prisbasbelopp, skall underlaget upp

till 1,529 prisbasbelopp höjas till 2,17 prisbasbelopp och underlaget

till den del det överstiger 1,529 prisbasbelopp multipliceras med 0,59.

För en gift ålderspensionär vars beräkningsunderlag är 1,354 pris-

basbelopp skall underlaget höjas till 1,935 prisbasbelopp. Är beräk-

ningsunderlaget högre än 1,354 prisbasbelopp, men högst 2,772 pris-

basbelopp, skall beräkningsunderlaget upp till 1,354 prisbasbelopp

höjas till 1,935 prisbasbelopp och till den del det överstiger 1,354

prisbasbelopp multipliceras med 0,59.

Beräkningsunderlag som är lägst 1,3 prisbasbelopp men inte uppgår

till 1,52 prisbasbelopp vad gäller en ensamstående och 1,354 pris-

basbelopp vad gäller en gift ålderspensionär skall höjas genom att

hela underlaget multipliceras med 1,427.

Beräkningsunderlaget för en ålderspensionär vars underlag är högre

än 0,24 men lägre än 1,3 prisbasbelopp skall omräknas genom att hela

underlaget multipliceras med 1,513 och därefter minskas med 0,112

prisbasbelopp. Är beräkningsunderlaget högst 0,24 prisbasbelopp

skall ingen uppräkning göras. Detta skall gälla både för en ensam-

stående och för en gift ålderspensionär.

Den övergångsvisa garantipensionen utgör skillnaden mellan å ena

sidan det omräknade beräkningsunderlaget och å andra sidan den

tilläggspension, änkepension, tjänstepension och utländska pension

som har ingått i beräkningsunderlaget.

Utredningens förslag: Utredningens förslag stämmer i princip

överens med regeringens förslag. Förslaget har dock anpassats till den

högre PTS-nivån 56,9 % av prisbasbeloppet. Övergångsvis garantipen-

sion till pensionärer med ett beräkningsunderlag överstigande 3,0867

respektive 2,709 prisbasbelopp kallades i utredningens förslag för bosätt-

ningstillägg. Att övergångsvis garantipension skall beräknas endast om

det i beräkningsunderlaget ingår ett belopp motsvarande folkpension i

form av ålderspension enligt AFL framgår av avsnitt 6.

Remissinstanserna: Konstruktionen av den övergångsvisa garantipen-

sionen utgår från en kommunalskatt på 34 %, vilket kommenteras av

flera remissinstanser. Pensionärernas Riksorganisation, Uppsala läns

allmänna försäkringskassa, Statens Pensionsverk och Södermanlands

allmänna försäkringskassa påpekar att ett upphävt kommunalt skatte-

stopp kan innebära att en del pensionärer kommer att få sänkt disponibel

inkomst jämfört med idag, om kommunerna höjer skatten över 34 %.

Sveriges Pensionärsförbund påpekar att det inte redovisas någon kom-

pensation för pensionärer i kommuner med högre skattesats än 34 % och

inget förslag om hur en kommande höjning av kommunalskatten skall

kunna kompenseras. Förbundet anser att utredningen måste kompletteras

när det gäller skatteberäkningen innan förslaget kan ligga till grund för

en proposition. Sveriges Pensionärers Riksförbund (SPRF) anser att det

är ett minimikrav att ingen pensionär född år 1937 eller tidigare, trots

bosättning i högskattekommun, får lägre pension. Basnivån bör bestäm-

mas efter den föreliggande högsta kommunala skatten eller läggas på en

sådan nivå med marginal, exempelvis 35 %. Vidare anser SPRF att brut-

tobeloppet för garantipension ska sättas så högt att garantipensionens

nettobelopp får lägst samma köpkraft som i början av 1990-talet.

Värmlands läns allmänna försäkringskassa pekar på att beräknings-

reglerna medför att den pensionär som bor i en kommun med låg skatte-

sats får ett bättre ekonomiskt utfall än den pensionär som bor i en kom-

mun med hög skattesats. Kassan menar att med tanke på de nämnda kon-

sekvenserna har förslaget en oacceptabel fördelningspolitisk profil.

Svenska Kommunförbundet anser att det får accepteras att den disponibla

inkomsten ökar till följd av olikheter i kommunalskatten, men vill sam-

tidigt anföra att inkomstförändringar också innebär att kommunerna kan

komma att ompröva sina taxor för äldreomsorg m.m. Statistiska central-

byrån (SCB) konstaterar att utredningens förslag medför att pensionärer

som bor i lågskattekommuner bli något överkompenserade. Denna över-

kompensation avtar med stigande pension och är alltså mest betydelsefull

för pensionärer med de allra lägsta pensionerna konstaterar SCB. Effek-

ten mildras enligt SCB av det bostadsstöd som också finns kvar. SCB

påpekar vidare att pensionärer med de lägsta pensionerna också kan ut-

nyttja eventuella skattereduktioner, exempelvis skattereduktion för ränte-

utgifter.

Många remissinstanser anser att regelsystemet är komplext och att det

kommer att vara svårt att överblicka för den enskilde. Bl.a. Dalarnas läns

allmänna försäkringskassa framför att de olika procentsatserna som skall

användas för beräkningar av garantipension och övergångsvis garanti-

pension kommer att vara en pedagogisk omöjlighet att förklara begrip-

ligt. Statskontoret anser att det förefaller svårt att motivera skillnaderna i

basnivå endast med utgångspunkt i den valda kommunalskattesatsen.

Tjänstemännens Centralorganisation efterlyser en motivering till i vilken

omfattning nivåerna för garantipension och övergångsvis garantipension

skiljer sig åt eller stämmer överens.

Skälen för regeringens förslag: Den övergångsvisa garantipensionen

beräknas på grundval av beräkningsunderlaget. I underlaget ingår pen-

sionärens pensionsinkomster (utom privat pension) beräknade enligt

nuvarande regelsystem. Beräkningsunderlaget skall räknas upp till en ny,

högre bruttopension, som skall beskattas efter samma regler som gäller

för yngre pensionärer. Höjningen av bruttopensionen innebär att det sär-

skilda grundavdraget vid beskattning har räknats om till en pensionsför-

mån. Det uppräknade beräkningsunderlaget motsvarar således pensionä-

rens sammanlagda bruttopension, som efter beskattning skall ge ett i

princip lika stort nettobelopp som pensionären hade före omläggningen

till övergångsvis garantipension.

Den övergångsvisa garantipensionen utgör skillnaden mellan det upp-

räknade beräkningsunderlaget och den tilläggspension i form av ålders-

pension, änkepension, tjänstepension och utländska pension som har in-

gått i beräkningsunderlaget.

Hur uppräkningen av beräkningsunderlaget skall ske för att uppnå sitt

syfte är beroende av gällande skatteregler och pensionsinkomsternas

storlek. De modeller för uppräkning som föreslås nedan utgår från ett

SGA anpassat till ett maximalt pensionstillskott på 56,9 % av prisbasbe-

loppet och att pensionären efter omläggningen medges vanligt grundav-

drag enligt de för inkomståret 2000 gällande bestämmelserna. Vidare

utgår beräkningarna från att den pensionärsberättigade endast har de in-

komster som ingår i beräkningsunderlaget och att han eller hon inte har

avdrag för exempelvis pensionssparande eller skall räknas tillgodo

skattereduktion för t.ex. utgiftsräntor. Det har således inte varit möjligt

att beakta andra beskattningsbara s.k. sidoinkomster såsom lön, arvoden

eller ersättning från privata pensionsförsäkringar.

Det grundavdrag som pensionären antas bli berättigad till efter om-

läggningen bestäms således enbart utifrån pensionsinkomsterna i beräk-

ningsunderlaget. En högre faktisk inkomst kan innebära att pensionären

är berättigad till antingen ett högre eller ett lägre grundavdrag än det som

antas i beräkningsmodellen. Detta beror på grundavdragets konstruktion.

Gällande bestämmelser innebär att grundavdraget ökar i inkomstinter-

vallet 1,86-2,89 prisbasbelopp och att avdraget minskar i inkomstinter-

vallet 3,04-5,615 prisbasbelopp. För de pensionärer vars sammanlagda

inkomster (pensions- och sidoinkomster) ligger i intervallet 1,86-2,89

prisbasbelopp kan därför det faktiska grundavdraget bli högre än det som

beräkningarna baseras på. Lägre än beräknat kan grundavdraget bli för de

pensionärer vars pensions- och sidoinkomster totalt överstiger 3,04 pris-

basbelopp.

Figur 7.1 visar grundavdragets storlek i kronor för inkomster upp till

4,86 prisbasbelopp år 2000. Av figuren framgår också SGA för en en-

samstående pensionär med helt uttag av ålderspension.

Figur 7.1 SGA för en ensamstående ålderspensionär och grundavdrag för en lön-

tagare med samma taxerad inkomst

En omräkning av nuvarande grundskydd till ett högre, fullt ut beskattat

grundskydd, som innebär att generellt sett inga pensionärer får sänkt

nettopension, måste baseras på den högsta kommunalskatten i landet. Ö-

garpsutredningens förslag utgår från en kommunalskatt på 34 %. Stor-

leken på den övergångsvisa garantipensionen enligt utredningsförslaget

har således anpassats så, att en pensionär med enbart pensionsinkomst

bosatt i en kommun med 34 % skatt inte skall få sänkt disponibel in-

komst. Det betyder bl.a. att övergångsvis garantipension till en pensionär

med enbart folkpension och PTS är satt till en högre nivå än vad som

gäller för yngre pensionärer med rätt till enbart garantipension. Även i

övrigt skiljer sig utformningen av grundskyddet enligt utredningsför-

slaget från det som skall gälla för yngre årsklasser.

Den föreslagna utformningen av den övergångsvisa garantipensionen

är i princip en översättning av regelverket för dagens grundskydd i form

av pensions-och skatteförmåner. För en pensionär bosatt i en kommun

med 34 % skatt kommer omläggningen till övergångsvis garantipension

inte innebära någon ekonomisk förändring, om inte pensionären har

andra inkomster än allmän pension och tjänstepension. Flertalet av de

pensionärer som har lägre pension och således är berättigade till SGA

enligt dagens regler är kvinnor. I slutet av år 2002 beräknas finnas ca

600 000 pensionärer berättigade till SGA, varav ca 80 % kvinnor.

Betydligt fler kvinnor än män kommer således beröras av omläggningen

till övergångsvis garantipension. Om omläggningen kommer att medföra

någon förändring av den disponibla inkomsten för dessa pensionärer

beror främst på skattesatsen i den kommun där pensionären är bosatt.

Efter övergången till övergångsvis garantipension kommer pensionä-

rerna att få grundavdrag på samma villkor som löntagare. Detta innebär

att nettopensionen kommer att variera mellan pensionärer i olika kom-

muner, även för dem med den lägsta garanterade pensionen. Pensionärer

med låg pension kommer i skattehänseende att behandlas på samma sätt

som redan gäller för förvärvsaktiva och pensionärer som har så höga in-

komster att de har ett vanligt grundavdrag. Den lägsta disponibla pen-

sionsinkomsten, och den minsta höjningen jämfört med nuvarande

förhållanden, får pensionärer som bor i kommuner med hög skattesats.

Högst blir den disponibla inkomsten för dem som bor i lågskattekommu-

ner.

Flera remissinstanser, däribland Kommunförbundet, har pekat på detta

faktum att ju lägre kommunalskatten är desto större blir ökningen av

pensionärens inkomst efter skatt. Att pensionsinkomstens storlek efter

skatt kommer att variera över landet är dock oundvikligt, eftersom den

allmänna pensionens bruttobelopp inte beror av skattesatsen i den kom-

mun där pensionären för tillfället är bosatt. Förbundet anför också att

inkomstförändringarna innebär att kommunerna kan komma att ompröva

sina taxor för äldreomsorg m.m. Den höjda bruttopensionen betyder dock

inte att samtliga pensionärer därmed även får en inkomsthöjning efter

skatt. I sammanhanget kan nämnas att Boende- och avgiftsutredningen

inom äldre- och handikappområdets betänkande (SOU 1999:33) för när-

varande bereds inom regeringskansliet. Regeringen avser att återkomma

till riksdagen i frågan under år 2000.

År 2000 är den högsta skattesatsen i landet 33,76 % och den genom-

snittliga kommunalskatten 30,62 %. I skattesatsen har i det här fallet in-

räknats kommunal- och landstingsskatt samt den obligatoriska begrav-

ningsavgiften. År 2000 har således samtliga kommuner lägre skatt än

34 %. Den lägre kommunalskatten torde dock inte i praktiken medföra

någon förändring för de pensionärer som därtill betalar kyrkoavgift. Det

är också okänt hur skattenivån kan komma att förändras framöver. Rege-

ringen har därför inte funnit skäl att frångå den skattesats på 34 % som

utredningens konstruktion till övergångsvis garantipension utgår från.

Regeringen föreslår således att beräkningsmodellerna för övergångsvis

garantipension baseras på en skattesats på 34 %. För i princip samtliga

pensionärer kommer därmed omräkningen till övergångsvis garantipen-

sion att innebära en höjning av pensionen efter skatt. Ett undantag kan,

som redan nämnts, vara personer med s.k. sidoinkomster. Ett annat

undantag kan vara personer som uppbär partiell ålderspension (se avsnitt

7.4).

Det förslag till övergångsvis garantipension som regeringen redovisar i

det följande ansluter sig i princip även i övriga delar till utrednings-

förslaget. Nivåerna har anpassats till den högre PTS-nivån 56,9 % av

prisbasbeloppet. Utredningens förslag utgick från ett maximalt PTS på

55,5 % av prisbasbeloppet. Anpassningen innebär bl.a. att basnivån (dvs.

beloppet för övergångsvis garantipension för pensionärer med enbart

folkpension och PTS) har höjts. I vårt förslag är basnivån 2,17 pris-

basbelopp för en ogift pensionär och 1,935 prisbasbelopp för en gift

pensionär.

Flera remissinstanser, bl.a. försäkringskassan i Dalarna, anser att det

kommer att bli svårt att förklara de olika garantipensionerna för äldre och

yngre pensionärer, såväl vad det gäller motiv för skilda basnivåer som

utformningen i övrigt. Som närmare utvecklats i avsnitt 5 skall emellertid

de två slagen av garantipension delvis tillgodose olika syften och någon

direkt jämförelse kan därför enligt regeringens uppfattning inte göras.

Det har inte heller varit möjligt att finna en konstruktion till övergångsvis

garantipension som närmare ansluter till den som skall gälla för ålders-

pensionärer födda år 1938 eller senare och som samtidigt uppfyller

kraven att ingen pensionär skall bli varken kraftigt under- eller överkom-

penserad i och med omläggningen.

Det vanliga grundavdraget är större än SGA för de pensionärer vars

pensionsinkomster är högre än ca 3,1 prisbasbelopp för en ensamstående

och ca 2,7 prisbasbelopp för en gift ålderspensionär. Samma skatteregler

kommer således att gälla för dessa pensionärer både före och efter om-

läggningen. Någon uppräkning av beräkningsunderlaget behöver därför

inte göras för dessa pensionärer. Den eventuella garantipension som

kommer att utbetalas motsvarar då enbart bosättningsbaserad folkpension

eller pensionstillskott. Ett högt beräkningsunderlag betyder inte alltid att

pensionären har fullt antal intjänade ATP-år, dvs. att tilläggspensionen

enligt LIP kommer att inkludera ett oavkortat folkpensionsbelopp. Det

behöver heller inte betyda att pensionären har en hög ATP. Det kan

istället vara en förhållandevis hög tjänstepension eller utländsk pension

som gör att beräkningsunderlaget inte ger rätt till SGA, medan ATP en-

ligt dagens regler ger rätt till visst pensionstillskott.

Regeringen föreslår därför att övergångsvis garantipension till ensam-

stående ålderspensionär med ett beräkningsunderlag som är högre än

3,093 prisbasbelopp utgörs av beräkningsunderlaget minskat med den

tilläggspension enligt LIP, änkepension, tjänstepension och utländska

pension som har ingått i beräkningsunderlaget. Övergångsvis garantipen-

sion till en gift ålderspensionär med ett beräkningsunderlag överstigande

2,772 prisbasbelopp beräknas på motsvarande sätt.

För pensionärer med lägre beräkningsunderlag, men dock högre än

0,24 prisbasbelopp, är nuvarande SGA högre än det vanliga grundav-

draget. För dessa pensionärer skall således viss uppräkning av beräk-

ningsunderlaget ske vid beräkning av den övergångsvisa garantipensio-

nen.

Regeringen föreslår att för en ensamstående ålderspensionär vars be-

räkningsunderlag är 1,529 prisbasbelopp skall underlaget höjas till 2,17

prisbasbelopp. Är beräkningsunderlaget högre än 1,529 men högst 3,093

prisbasbelopp skall underlaget upp till 1,529 prisbasbelopp höjas till 2,17

prisbasbelopp. Beräkningsunderlaget till den del som överstiger 1,529

prisbasbelopp skall därefter multipliceras med 0,59.

För en gift ålderspensionär föreslår regeringen att ett beräknings-

underlag på 1,354 prisbasbelopp skall höjas till 1,935 prisbasbelopp. Är

beräkningsunderlaget högre än 1,354 men högst 2,772 prisbasbelopp

skall beräkningsunderlaget upp till 1,354 prisbasbelopp höjas till 1,935

prisbasbelopp. Underlaget till den del som överstiger 1,354 prisbasbe-

lopp multipliceras med 0,59.

Den övergångsvisa garantipensionen erhålls genom att pensionärens

tilläggspension enligt LIP, änkepension, tjänstepension och utländska

pension som har ingått i beräkningsunderlaget dras av från det omräk-

nade beräkningsunderlaget.

Vårt förslag till hur övergångsvis garantipension skall beräknas för en-

samstående med ett beräkningsunderlag på 1,529-3,093 prisbasbelopp

och gift pensionär med ett beräkningsunderlag på 1,354-2,772 prisbas-

belopp framgår också av tablå 7.1. Förslaget är en översättning av beräk-

ningsreglerna för SGA och utgår från ett maximalt SGA på 1,529

respektive 1,354 prisbasbelopp. I sådant fall gäller att för en pensionär

vars pensionsinkomster är högre än 1,529 respektive 1,354 prisbasbelopp

avtrappas maximalt SGA med 66,5 % av de pensionsinkomster som

överstiger de nämnda beloppen.

Tablå 7.1 Beräkning av övergångsvis garantipension

Den övergångsvisa garantipensionen för en ensamstående pensionär vars be-

räkningsunderlag är 1,529 bb eller större (men högst 3,093 bb) beräknas enligt

följande:

 P1=2,17 bb + 0,59 * (P 1,529) bb

 ÖGARP = P1 IGP -ÄP TJP UP

Den övergångsvisa garantipensionen för en gift pensionär vars beräknings-

underlag är 1,354 bb eller större (men högst 2,772 bb) beräknas enligt följande:

 P1=1,935 bb + 0,59 * (P 1,354) bb

 ÖGARP = P 1 IGP -ÄP TJP UP

 P1 = Bruttopension efter övergången till beskattad grund-

 pension

 P = Summan av ATP, folkpension, pensionstillskott,

 änkepension, tjänstepension och utländsk pension

 IGP = Tilläggspensionen fr.o.m. år 2001

 ÄP=Änkepension

 TJP = Tjänstepension

 UP = Utländsk pension

 ÖGARP = Övergångsvis garantipension

 bb = Prisbasbelopp

I tablå 7.2 visas omräkningen av beräkningsunderlaget och beräkningen

av den övergångsvisa garantipensionen enligt vårt förslag för fyra typfall.

Det framgår att pensionärer med lika stort beräkningsunderlag ersätts för

den höjda skatten med lika stort belopp. Det uppräknade beräknings-

underlaget och pensionärens bruttopension blir således densamma för

dessa pensionärer. Detta är ett resultat av att vi har följt SGA:s utform-

ning.

Storleken på den övergångsvisa garantipensionen kan dock variera från

pensionär till pensionär, trots att beräkningsunderlagen både före och

efter omräkningen är lika stora. Så är t.ex. fallet vad gäller typfallen A

och B. Båda dessa har en pension motsvarande 1,529 prisbasbelopp i det

nuvarande systemet. I det nya systemet kommer den omräknade pensio-

nen att bli 2,17 prisbasbelopp för båda. Typfall A saknar helt ATP och

kommer därför att få hela sin pension i form av övergångsvis garantipen-

sion. Typfall B har viss ATP. B:s nya pension kommer därför även att

innefatta viss tilläggspension. Den övergångsvisa garantipensionen blir

därför lägre jämfört med A. Den övergångsvisa garantipensionen som

beräknas för typfall B ersätter dels de 15/30 delar i folkpension som inte

tillgodoräknas i tilläggspensionen, dels skattehöjningen till följd av att

SGA slopas.

Också typfallen C och D har samma pension i det nuvarande systemet.

Därför blir också den nya pensionen samma för båda. Fördelningen

mellan tilläggspensionen och den övergångsvisa garantipensionen kom-

mer dock att vara en annan för C än för D. Eftersom C, till skillnad från

D, har fulla ATP-år kommer hans eller hennes övergångsvisa garantipen-

sion att bli lägre och tilläggspensionen högre jämfört med D. Typfall C

ersätts endast för SGA medan D även får ersättning för den folkpension

som inte ingår i tilläggspensionen.

Tablå 7.2 Beräkning av den övergångsvisa garantipensionen om

ålderspensionen tas ut som hel förmån från 65 års ålder.

40 bosättnings år. Ensamstående ålderspensionär. Prisbasbelopp

Typfall A

Typfall B

(15 ATP-år)

Typfall C

(30 ATP-år)

Typfall D

15 ATP-år)

(a) ATP1

0,00

0,569

1,24

1,24

(b) FP och PTS

1,529

0,96

0,96

0,96

(c) Tjänstepension m.m.2

0,00

0,00

0,30

0,30

Beräkningsunderlag (=a+b+c)

1,529

1,529

2,50

2,50

Bruttopension år 2002, kr3

55 961

55 961

91 500

91 500

(d) Omräknat beräknings-

underlag

2,17

2,17

2,743

2,743

Bruttopension år 2003, kr3

79 422

79 422

100 393

100 393

(e) Tilläggspension

0,00

1,049

2,20

1,72

Övergångsvis garantipension

(=d-e-c)

2,17

1,121

0,243

0,723

Nettopension år 2002 inkl.

tjänstepension, kr4

55 961

55 961

71 172

71 172

Nettopension år 2003, inkl.

tjänstepension, kr4

56 170

56 170

71 803

71 803

1 Inklusive änkepension.

2 Inklusive utländsk pension.

3 2000 års priser

4 Nettoberäkningarna har gjorts med 34 % kommunalskatt och i 2000 års priser.

I figurerna 7.2 och 7.3 visas skillnaden i pensionsnivå efter skatt mellan

vårt förslag till övergångsvis garantipension och nuvarande regelsystem

för de ålderspensionärer som är berättigade till övergångsvis garantipen-

sion. Figur 7.2 avser en ensamstående ålderspensionär bosatt i kommun

med en skattesats på 34 %. Figur 7.3 visar motsvarande för en gift pen-

sionär. Det framgår att samtliga pensionärer får en höjning av sin netto-

pension efter omläggningen. Av figurerna 7.4 och 7.5 framgår utfallet

vid en genomsnittlig kommunalskattesats på 30,62 %.

Figur 7.2 Skillnad i pensionsinkomst efter skatt mellan ett system med

övergångs-

vis garantipension och nuvarande system. Kommunalskatt 34 %. Ensamstående

pensionär

Figur 7.3 Skillnad i pensionsinkomst efter skatt mellan ett system med

övergångsvis garantipension och nuvarande system. Kommunalskatt 34 %. Gift

pensionär

Figur 7.4 Skillnad i pensionsinkomst efter skatt mellan ett system med

övergångsvis

garantipension och nuvarande system. Kommunalskatt 30,62 %. Ensamstående

pensionär.

Figur 7.5 Skillnad i pensionsinkomst efter skatt mellan ett system med

övergångsvis garantipension och nuvarande system. Kommunalskatt 30,62 %. Gift

pensionär.

Vårt förslag ovan omfattar pensionärer som har ett beräkningsunderlag

motsvarande lägst nivån för folkpension och maximalt PTS. Emellertid

kan pensionärens beräkningsunderlag vara lägre än de angivna nivåerna

till följd av att pensionen har lyfts före 65 års ålder eller att kravet på 40

bosättningsår inte är uppfyllt.

SGA:s grundnivå och avtrappningsbestämmelser är desamma för dem

som gjort förtida uttag (eller skjutit upp uttaget) som för dem som tar ut

oreducerad ålderspension från 65 års ålder. SGA-bestämmelserna gäller

utan begränsning även för dem vars folkpension utges med en viss andel

av en oavkortad sådan pension. Dock gäller alltid ett allmänt förbehåll att

SGA inte får utges med större belopp än pension i form av folkpension,

PTS, ATP, änke-ATP, tjänstepension och utländsk socialförsäkringspen-

sion. Särskilda regler gäller vid förekomst av yrkesskadelivränta (se av-

snitt 8). För pensionärer med partiell pension gäller dock ett annat högsta

SGA-belopp. Partiell pension behandlas i avsnitt 7.4.

SGA-bestämmelserna innebär således att en pensionär med hel ålders-

pension och ett beräkningsunderlag som är lägre än 1,529 respektive

1,354 prisbasbelopp inte betalar någon skatt på sina pensionsinkomster.

SGA uppgår i dessa fall till samma belopp som pensionsinkomsterna

(dvs. beräkningsunderlaget). Detta har vi tagit hänsyn till i våra förslag

till hur den övergångsvisa garantipensionen skall beräknas för pensionä-

rer med låg pensionsinkomst, vilka redovisas i det följande.

Det kan först konstateras att för en pensionär med pensionsinkomster

som inte är högre än 0,24 prisbasbelopp innebär omläggningen inte

någon förändring i skattehänseende, eftersom i det fallet det vanliga

grundavdraget uppgår till samma belopp som SGA, dvs. 0,24 prisbasbe-

lopp. I ett sådant fall behövs således inte någon uppräkning av beräk-

ningsunderlaget göras. Den övergångsvisa garantipensionen skall dock

inte ge kompensation bara för SGA utan även ersätta PTS och den 40-

dels beräknade folkpensionen. Enligt regeringens förslag skall därför den

övergångsvisa garantipensionen för pensionärer vars beräkningsunderlag

inte överstiger 0,24 prisbasbelopp motsvara det belopp som återstår

sedan beräkningsunderlaget minskats med den tilläggspension, änkepen-

sion, tjänstepension och utländska pension som ingått i beräknings-

underlaget.

Det vanliga grundavdraget på 0,24 prisbasbelopp kommer efter om-

läggningen att gälla för alla dem vars pensionsinkomster i det nuvarande

pensionssystemet uppgår till ca 1,3 prisbasbelopp. Pensionärer med

högre pensionsinkomster kommer att få rätt till ett högre grundavdrag.

Det krävs därför att omräkning sker på ett sätt för de pensionärer vars

beräkningsunderlag är lägre än 1,3 prisbasbelopp och på ett annat sätt för

dem med högre ålderspension.

Regeringen föreslår att omräkning av beräkningsunderlaget för den

ålderspensionär vars underlag är högre än 0,24 men lägre än 1,3 prisbas-

belopp skall göras genom att hela underlaget multipliceras med 1,513

och därefter minskas med 0,112 prisbasbelopp. Detta skall gälla både för

en ensamstående och för en gift ålderspensionär.

Beräkningsunderlag som är lägst 1,3 prisbasbelopp men inte uppgår till

1,52 prisbasbelopp vad gäller en ensamstående och 1,354 prisbasbelopp

vad gäller en gift ålderspensionär skall höjas genom att hela underlaget

multipliceras med 1,427.

För en ensamstående ålderspensionär med ett beräkningsunderlag på

lägst 1,52 men inte högre än 1,529 prisbasbelopp skall underlaget höjas

till 2,17 prisbasbelopp.

De enligt ovan omräknade underlagen minskas med den tilläggspen-

sion, änkepension, tjänstepension och utländska pension som har ingått i

underlaget. Det kvarvarande beloppet är pensionärens övergångsvisa

garantipension.

I de tidigare redovisade figurerna 7.2 och 7.3 visades effekterna av vårt

förslag till beräkning av övergångsvis garantipension för pensionärer

med beräkningsunderlag på lägst 1,529 respektive 1,354 prisbasbelopp

vid 34 % kommunalskatt. I figur 7.6 visas skillnaden i pension före och

efter omläggningen för pensionärer med lägre pensionsinkomster.

I tablå 7.4 sammanfattas regeringens förslag till hur beräkningsunder-

laget skall räknas upp för att bestämma den övergångsvisa garantipen-

sionen. Det uppräknade beräkningsunderlaget motsvarar pensionärens

nya, högre bruttopension, som skall beskattas efter samma regler som

gäller för yngre pensionärer. Det uppräknade beräkningsunderlaget skall

minskas med de förmåner som ingår i beräkningsunderlaget och som

utbetalas till pensionären enligt annan lagstiftning eller avtal. Återstoden

(dvs. bosättningsbaserad folkpension, PTS och kompensation för SGA)

utges som övergångsvis garantipension.

Figur 7.6 Skillnad i pensionsinkomst efter skatt mellan ett system med

övergångs-

vis garantipension och nuvarande system. Kommunalskatt 34 %. Ensamstående

och gift pensionär

Tablå 7.4 Förslag till omräkning av beräkningsunderlag för bestämning av

övergångsvis garantipension

Beräkningsunderlag P i pris-

basbelopp för ogift

Beräkningsunderlag P i pris-

basbelopp för gift

Omräknat beräkningsunderlag

P1 i prisbasbelopp

högst 0,24

högst 0,24

P1=P

högre än 0,24 men lägre än 1,3

högre än 0,24 och lägre än 1,3

P1 =P*1,513-0,112

lägst 1,3 men lägre än 1,52

lägst 1,3 men lägre än 1,354

P1=P*1,427

lägst 1,52 men högst 1,529

P1=2,17

högre än 1,529 men högst

3,093

P1 =2,17+0,59*(P-1,529)

högre än 3,093

P1=P

1,354

P1=1,935

högre än 1,354 men högst

2,772

P1=1,935+0,59*(P-1,354)

högre än 2,772

P1=P

7.4 Beräkning av övergångsvis garantipension vid

partiellt uttag av ålderspension

Regeringens förslag: Om ålderspensionen tas ut som en partiell för-

mån skall den övergångsvisa garantipensionen beräknas med ledning

av den pension som skulle ha utgetts om hel ålderspension hade lyfts.

Andelsberäkningen görs därefter.

Utredningens förslag: Utredningens förslag stämmer överens med re-

geringens förslag

Remissinstanerna: Remissinstanserna har inte yttrat sig särskilt över

denna del av förslaget. Östergötlands läns allmänna försäkringskassa

understryker dock vikten av att det i den information som skall lämnas

inför omräkningen klargörs att för dem som har partiellt uttag av ålders-

pension kommer en försämring att ske.

Skälen för regeringens förslag: Uttag av ålderspension kan göras

som hel, halv, tre fjärdedels eller en fjärdedels förmån. Den del av det

nuvarande grundskyddet som utgörs av SGA följer inte denna andelsbe-

räkning. För beräkningen av SGA är det främst pensionsinkomsternas

belopp som är avgörande, om de motsvarar hel eller partiell förmån är av

mindre betydelse. SGA:s grundnivå och avtrappningsbestämmelser är

desamma för alla pensionärer. För dem med partiell pension gäller dock

att SGA inte kan vara högre än uppburen folkpension och PTS (in-

begripet den del av ATP som minskat PTS).

Vårt förslag till konstruktion av övergångsvis garantipension för pen-

sionärer med helt pensionsuttag baseras på en översättning av SGA-reg-

lerna till pensionssystemet. Om på samma sätt SGA för dem med par-

tiellt pensionsuttag skulle omvandlas till en pensionsförmån skulle det

innebära att den övergångsvisa garantipensionen skulle tjäna som utfyll-

nad för dem som endast tagit ut en del av sin inkomstgrundade pension.

En person, som vid helt pensionsuttag inte skulle vara berättigad till

grundskydd, skulle vid partiellt uttag kunna få övergångsvis garantipen-

sion. Det skulle således innebära att grundskyddet inom det allmänna

pensionssystemet inte enbart skulle ge ett ekonomiskt skydd för dem som

inte tjänat in rätt till inkomstgrundad pension eller endast en låg sådan.

Det skulle också ge ett tillskott till dem som valt att ta ut endast del av sin

inkomstgrundade pension.

Regeringen finner inget skäl till att ett uppskjutet uttag av en del av

den inkomstgrundade ålderspensionen skulle ersättas av en utbetalning

från garantipensionssystemet. Enligt vår mening bör istället garantipen-

sionen vid partiellt pensionsuttag bestämmas efter samma principer som

gäller för pensionärer födda år 1938 eller senare. Vårt förslag innebär att

vid partiellt uttag av ålderspension skall först beräknas vad hel över-

gångsvis garantipension skulle motsvara och därefter andelsberäknas

detta belopp.

Vårt förslag till hur den övergångsvisa garantipensionen skall bestäm-

mas vid partiellt uttag utgår således inte från gällande SGA-bestämmel-

ser. Förslaget att exempelvis halv garantipension skall motsvara hälften

av hel förmån kan innebära en försämring för många av de pensionärer

som vid omläggningen uppbär halv pension. De kan efter övergången till

övergångsvis garantipension komma att få en lägre inkomst efter skatt.

Enligt senast tillgängliga statistik uppbär 256 personer i åldersgruppen

65-69 år och 12 personer i åldrarna 70-74 år partiell ålderspension. Re-

geringen anser, i likhet med vad som framförts av försäkringskassan i

Östergötland, att det är viktigt att pensionärerna i god tid informeras om

att omräkningen vid partiellt pensionsuttag kan innebära sänkt inkomst

efter skatt. Det är också viktigt att klargöra att denna försämring endast

är knuten till ett pågående partiellt uttag, dvs. den har ingen effekt på ett

senare helt uttag av pension.

8 Samordning vid förekomst av

yrkesskadelivräntor

8.1 Inledning

Yrkesskadelivränta samordnas i dag med ålderspension genom att pen-

sionen minskas enligt vissa regler. Vidare gäller att det särskilda grund-

avdraget, SGA, fastställs med ledning av delvis andra inkomster än vad

som gäller för övriga ålderspensionärer. I detta avsnitt föreslås att dagens

samordningsbestämmelser huvudsakligen överförs till det nya systemet

med tilläggspension och övergångsvis garantipension vad gäller de per-

soner som är födda år 1937 eller tidigare och som i december år 2002

uppbar både ålderspension och yrkesskadelivräntan. För övriga föreslås

samma samordningsreglerna som gäller för personer som är födda

år 1938 eller senare.

8.2 Samordningsbestämmelser vid förekomst av

yrkesskadelivräntor

Regeringens förslag och bedömning: Vid förekomst av yrkesskade-

livränta skall de samordningsbestämmelser som finns i 12 kap. 9 §

lagen (1998:674) om inkomstgrundad pension tillämpas för personer

som är födda år 1937 eller tidigare och som inte har omfattats av

samordningsbestämmelserna enligt AFL före utgången av år 2002.

För de personer som jämte ålderspension uppbär egen yrkesskade-

livränta i december 2002 skall tilläggspensionen, enligt lagen om in-

komstgrundad pension, minskas vid utbetalning med ett förutbestämt

fast belopp. Minskningsbeloppet skall beräknas som skillnaden

mellan beviljad och utbetald ålderspension från folkpensionering och

ATP i december 2002.

För de personer som jämte ålderspension uppbär yrkesskadelivränta

till efterlevande i december 2002 bör änkepensionen enligt lagen om

efterlevandepension minskas vid utbetalning med ett förutbestämt fast

belopp. Minskningsbeloppet bör beräknas som skillnaden mellan å

ena sidan beviljad ålderspension och änkepension i december 2002, å

andra sidan utbetald ålderspension och änkepension vid samma tid-

punkt.

Om yrkesskadelivräntan minskas skall det förutbestämda belopp

som minskar tilläggspensionen eller änkepensionen reduceras pro-

centuellt lika mycket.

För den som i december 2002 jämte ålderspension uppbär yrkes-

skadelivränta skall den utbetalda tilläggspensionen efter minskningen

ingå i beräkningsunderlaget. I beräkningsunderlaget bör också den ut-

betalda änkepensionen efter minskningen ingå. De belopp som mot-

svarar pensionstillskott och 40-delsberäknad folkpension skall beräk-

nas med ledning av beviljad tilläggspension och änkepension.

Beräkningsunderlaget för den som jämte ålderspension i decem-

ber 2002 uppbär yrkesskadelivränta skall lägst uppgå till ett belopp

som motsvarar den folkpension och det pensionstillskott som skulle

ha utgetts enligt i dag gällande regler, om ingen samordning med

yrkesskadelivränta hade skett. Vid beräkningen skall det belopp som

motsvarar den ATP som enligt dagens regler skulle ha reducerat

pensionstillskottet likställas med pensionstillskott.

Beräkningsunderlaget för en person som jämte ålderspension upp-

bär yrkesskadelivränta skall räknas upp enligt samma regler som skall

gälla för övriga pensionärer.

Den övergångsvisa garantipensionen skall beräknas genom att den

tilläggspension, den änkepension, den tjänstepension och den utländ-

ska pension som ingår i beräkningsunderlaget dras av från det upp-

räknade beräkningsunderlaget.

Utredningens förslag: Utredningen föreslog att samordningen skall

ske på samma sätt som gäller i dag innebärande samordning med de fik-

tiva belopp som skall ingå i beräkningsunderlaget.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket tillstyrker förslaget. Skåne

läns allmänna försäkringskassa påtalar att det fortfarande finns ett antal

personer med folkpension och yrkesskadelivränta som med stöd av 18 §

andra stycket lagen (1962:382) om införande av lagen (1962:381) om

allmän försäkring (AFL) samt övergångsbestämmelserna till ändringen

(1967:201) i 11 § samma lag uppbär en högre folkpension än de annars

skulle gjort. Östergötlands läns allmänna försäkringskassa anför att vid

beräkning av övergångsvis garantipension för de som har yrkesskadeliv-

ränta skall reglerna i 4 kap 5 § lagen (1998:702) om garantipension gälla.

Kassan framför även att utredningen inte berör hur samordningen skall

ske vad gäller den yrkesskadelivränta som inte kan samordnas med

tilläggspension utan endast med folkpension.

Skälen för regeringens förslag och bedömning: Arbetsskador eller

därmed jämförliga skador regleras i dag i lagen (1976:380) om arbets-

skadeförsäkring och i lagen (1977:265) om statlig personskadeskydd.

Båda dessa lagar trädde i kraft den 1 juli 1977. Ersättning för skador som

inträffat under äldre författningarnas giltighetstid, dvs. under åren 1901

1977, regleras emellertid alltjämt i dessa författningar. Ersättning i form

av livränta utbetalas således fortfarande, eller kan komma att utbetalas

enligt ett stort antal äldre, i de flesta fall upphävda, författningar om

obligatorisk försäkring för yrkesskador. Eftersom huvuddelen av dessa

livräntor utges enligt 1954 års lag om yrkesskadeförsäkring har samlings-

begreppet för dessa kommit att bli yrkesskadelivräntor. Benämningen

yrkesskadelivräntor gäller även livräntor som utgör ersättning för skador

som uppstått i andra sammanhang än under yrkesutövning. Som ett

exempel på detta kan nämnas personer som skadats under fullgörande av

värnplikt eller i samband med vissa utbildningar.

Förutom ersättning för inkomstbortfall på grund av bestående förlust

eller nedsättning av arbetsförmåga kan yrkesskadelivräntor även inne-

fatta viss ersättning för lyte och men samt för kostnader för vård, hjälp-

medel m.m.

Enligt nuvarande bestämmelser uppgår det maximala årsbeloppet för

en yrkesskadelivränta i form av egenlivränta till 3,78 prisbasbelopp.

År 2000 motsvarar detta 138 348 kronor. Yrkesskadelivräntan reduceras

efter ålderspensioneringen till tre fjärdedelar av det tidigare beviljade

beloppet. Beträffande skador som inträffat före den 1 juli 1976 sker

denna reduktion fr.o.m. den månad den skadade fyller 67 år. Har skadan

visat sig först efter den 1 juli 1976 reduceras livräntan fr.o.m. den månad

då den skadade fyller 65 år. Det maximala livräntebeloppet för de flesta

pensionärerna är således 2,84 prisbasbelopp, vilket år 2000 motsvarar

103 944 kronor. Flertalet av de ersättningar som betalas ut idag är dock

betydligt lägre. Av tabell 8.1 framgår att bland de personer som är födda

år 1937 eller tidigare hade 56 356 personer beviljad yrkesskadelivränta i

form av egenlivränta i december 1999. Övervägande delen, 49 460

personer, hade ersättningar om högst 15 000 kronor. Samtidigt utbetala-

des efterlevandelivränta till 3 833 personer. Flertalet av dessa ersätt-

ningar var mellan 15 000 och 45 000 kronor. Detta framgår av tabell 8.2.

Tabell 8.1 Antalet personer födda år 1937 eller tidigare med yrkesskadeliv-

ränta i form av egenlivränta med fördelning efter ersättningens storlek.

December 1999.

Ersättning i kronor

Antalet

kvinnor

Antalet män

Samtliga

 1 15 000

3 847

45 613

49 460

15 001 30 000

564

 3 710

 4 274

30 001 45 000

175

 858

 1 033

45 001 60 000

 67

 568

 635

60 001 75 000

 37

 376

 413

75 001 90 000

 24

 112

 136

90 001 105 000

 57

 348

 405

Samtliga

4 771

51 585

56 356

Källa: Riksförsäkringsverket

Tabell 8.2 Antalet personer födda år 1937 eller tidigare med yrkesskadeliv-

ränta i form av efterlevandelivränta med fördelning efter ersättningens stor-

lek. December 1999.

Ersättning i kronor

Antalet personer

 1 15 000

500

15 001 30 000

944

30 001 45 000

1 394

45 001 60 000

843

60 001 75 000

152

Samtliga

3 833

Källa: Riksförsäkringsverket

Gällande samordningsbestämmelser

Redan vid införandet av det offentliga pensionssystemet ansågs det att

den pensionsberättigade skulle överkompenserats om såväl yrkesskade-

livräntan som ålderspensionen skulle utbetalats ograverad. Den nu

gällande regeln om samordning mellan yrkesskadelivränta och pension

finns i 17 kap. 2 § AFL. Vid lagens tillkomst ansågs att reduktion av

yrkesskadelivränta, vad gäller äldre skadefall, inte lagligen kunde ske

genom retroaktiv ändring av den vid skadans inträffande gällande lag-

stiftningen om yrkesskadeförsäkringen. Samordningsbestämmelserna i

AFL bygger därför på en reduktion av folkpension, pensionstillskott samt

ATP i form av ålderspension och änkepension i form av ATP. Samord-

ningen sker när ålderspensionen betalas ut.

Yrkesskadelivräntor utgör inte pensionsgrundande inkomst. Enligt

23 § promulgationslagen till AFL kan ATP i form av förtidspension inte

heller utges i anledning av pensionsfall som inträffat före den 1 januari

1962. Personer som skadats före detta datum har således inte kunnat

kompenseras i ålderspensionshänseende av en kontinuerlig omvandling

av antagandepoäng till ATP-poäng. Samordningen mellan pensionsutbe-

talningar och utbetalningen av livräntor har därför utformats på ett sådant

sätt att hänsyn har tagits till dels intresset av att undvika överkompensa-

tion, dels att de som drabbats av yrkesskador eller motsvarande ofta däri-

genom helt eller delvis betagits möjligheten att tjäna in ATP.

De gällande samordningsbestämmelserna innebär att avdrag på ålders-

pension i form av ATP och folkpension och pensionstillskott skall göras

med tre fjärdedelar av en egenlivränta. Minskningen skall i första hand

göras på ATP, i andra hand på pensionstillskottet och i sista hand på

folkpensionens huvudförmån. Avdrag på ATP får dock inte ske om

yrkesskadan inträffat innan den skadade tillgodoräknat sig pensions-

poäng för ett år. Med stöd av lagen (1962: 382) om införande av AFL,

kan folkpensionen minskas med ett förutbestämt fast belopp.

Efterlevandelivränta samordnas med den egna folkpensionen i form av

ålderspension och med ATP i form av änkepension.

Alla pensionsberättigade har dock, oavsett samordning, rätt att behålla

tre fjärdedelar av folkpensionen och pensionstillskottet. När avdrag på

ATP får göras tillämpas denna bestämmelse så att pensionstillskottet be-

räknas utifrån den ATP som faktiskt betalas ut, dvs. efter att ATP sam-

ordnats med yrkesskadelivräntan. Är livräntan större än ATP skall det

överskjutande beloppet samordnas med det sålunda beräknade pen-

sionstillskottet till dess garantibeloppet träder in.

Beskattning av ålderspension och livränta

Principerna för beräkning av SGA vid ålderspensioneringen framgår av

avsnitt 4. Reglerna är i stora delar desamma även när den pensionsberät-

tigade har rätt till yrkesskadelivränta. Reglerna är också desamma oavsett

om yrkesskadelivräntan har minskat ATP eller inte, eller om folkpensio-

nen har minskats med ett förutbestämt fast belopp. Utgångsläget i beräk-

ningen skall vara den nivå för folkpensionen och pensionstillskottet som

gäller för den person som inte har livränta. Detta innebär att det högsta

möjliga SGA, även när den pensionsberättigade samtidigt med ålders-

pensionen uppbär livränta, är 1,529 prisbasbelopp för en ensamstående

och 1,354 prisbasbelopp för en gift. SGA avtrappas mot den faktiskt ut-

betalda pension som överstiger de nämnda beloppen. Avdraget reduceras

inte med hänsyn till livräntan. Detta innebär bl.a. att rätt till SGA före-

ligger även vid höga inkomster.

De gällande bestämmelserna innebär även att SGA kan bli större än

den sammanlagda utbetalda pensionen efter det att denna har reducerats

med hänsyn till yrkesskadelivräntan. Detta inträffar t.ex. om pensionären

inte har någon ATP eller om ATP är lägre än yrkesskadelivräntan. I

dessa fall gäller att SGA medges med det högre beloppet. I princip blir då

även livräntan en skattefri förmån till ett belopp som motsvarar skillna-

den mellan SGA och den utbetalda ålderspensionen.

Samordning efter ikraftträdande år 2003 om pensionen och livräntan har

samordnats i december år 2002

Också efter införandet av den övergångsvisa garantipensionen skall det

finnas regler för samordning mellan ålderspensionen och yrkesskadeliv-

räntan. För de ålderspensionärer som är födda efter år 1937 gäller att

ålderspensionen vid utbetalning skall minskas med ett belopp som mot-

svarar tre fjärdedelar av den del av livräntan som överstiger en sjättedels

basbelopp. Minskningen skall i första hand göras på garantipensionen

och därefter på inkomstpensionen och tilläggspensionen. En pensionsbe-

rättigad som är gift har dock alltid rätt till en sammanlagd ålderspension

inklusive premiepension på minst 11,5 % av prisbasbeloppet per månad.

Motsvarande belopp för en ensamstående ålderspensionär är 13 % av

prisbasbeloppet per månad.

Samordningsbestämmelserna i det reformerade systemet avviker i

väsentlig mån från de i dag gällande bestämmelserna, genom att garanti-

pensionen alltid beräknas före samordning. Beräkningen av pensionstill-

skottet och SGA-beräkningarna i dagens system baseras däremot på pen-

sionen efter samordning. Om samma samordningsbestämmelser skulle

gälla för de personer som är födda år 1937 eller tidigare som gäller för de

yngre generationerna, så som framförts av Östergötlands läns allmänna

försäkringskassa, skulle vissa av de pensionärer som har rätt till SGA i

dagens system inte medges övergångsvis garantipension. Dessa pensio-

närer skulle få en sänkning av nettopensionen efter omläggningen. Full

kompensation skulle inte heller ges till de pensionärer vars ATP efter

samordningen med yrkesskadelivräntan berättigar till pensionstillskott.

Införandet av ett helt nytt ålderspensionssystem ger en möjlighet till

justeringar av såväl eventuella orättvisor som förekommande överkom-

pensation. Detta kan göras då endast ett ytterst litet antal har börjat upp-

bära ålderspension före reformens ikraftträdande. När det gäller pensio-

närer som redan vid införandet har uppnått pensionsåldern och vars pen-

sion därvid samordnas med yrkesskadelivränta är det regeringens upp-

fattning att de grunder för samordningen som tillämpades när det utgåen-

de pensionsbeloppet bestämdes alltjämt bör gälla.

Det förslag som utredningen har lämnat innebär att dagens samord-

ningsbestämmelser och skatteregler i varje detalj översätts till en garanti-

pensionsförmån. En sådan omräkning är mycket komplicerad och därför

sannolikt svår att förstå för de berörda pensionärerna. Förslaget innebär

bland annat delvis att samordning skulle ske med de fiktiva belopp som

ingår i beräkningsunderlaget, delvis att livräntan skulle samordnas med

en verklig förmån i form av tilläggspension enligt LIP.

Regeringens uppfattning är att det redan komplicerade systemet inte

bör försvåras ytterligare. Dels mot bakgrund av detta, dels av administ-

rativa skäl föreslås i stället en annan lösning för samordningen mellan

ålderspension och yrkesskadelivränta. Vad gäller de pensionärer vars

egenlivränta och ålderspension har beviljats före år 2003 föreslås att

tilläggspensionen enligt LIP vid utbetalning skall minskas med ett förut-

bestämt fast belopp. Minskningsbeloppet skall därvid beräknas som skill-

naden mellan beviljad och utbetald ålderspension i december 2002.

Vidare är regeringens bedömning att samordningen mellan ålderspen-

sion och änkepension och efterlevandelivränta bör ske på motsvarande

sätt om pensionsförmånerna redan före ikraftträdandet samordnas med

efterlevandelivränta. Änkepensionen enligt lagen om efterlevandepension

bör därvid minskas med ett fast belopp som motsvarar skillnaden mellan

beviljad pension från ålders- samt änkepensioneringen sammantaget och

motsvarande utbetalda förmåner i december 2002.

I vissa fall innebär regeringens förslag att någon reduktion av pensio-

nen inte skall ske. Detta gäller de fall där det redan i dag endast sker en

omfördelning mellan den enskildas ATP och pensionstillskott. Inte heller

skall pensionen minskas om den enskilda pensionären helt saknar ATP

och därför inte kommer att få någon tilläggspension från LIP.

Den övergångsvisa garantipensionen för de personer som i decem-

ber 2002 uppbar både livränta och ålderspension skall baseras på

pensionsinkomster efter att dessa har samordnats med yrkesskadelivränta

enligt ovan. Detta skall ske genom att det i beräkningsunderlaget skall

ingå den utbetalda tilläggspensionen, dvs. efter minskning med hänsyn

till livränta. De fiktiva belopp som i beräkningsunderlaget skall motsvara

eventuellt pensionstillskott och 40-dels beräknad folkpension skall däre-

mot beräknas med ledning av den beviljade tilläggspensionen, dvs innan

tilläggspensionen har minskats med hänsyn till yrkesskadelivränta. Rege-

ringens bedömning är att den övergångsvisa garantipensionen bör beräk-

nas på motsvarande sätt vad gäller personer med efterlevandelivränta.

Som ovan redovisats kan SGA i vissa fall bli större än den faktiskt ut-

betalda pensionen. Utredningens bedömning var att detta förhållande bör

beaktas när beräkningsunderlaget fastställs. Regeringen delar denna be-

dömning vad gäller de personer som i december 2002 uppbar både liv-

ränta och ålderspension. En lösning, som utredningen har förordat, skulle

vara att låta en viss yrkesskadelivränta ingå i beräkningsunderlaget. En-

ligt regeringens mening är dock en sådant lösning både komplicerad och

administrativ krävande. Regeringen föreslår i stället att en begränsnings-

regel skall införas när beräkningsunderlaget fastställs för de personer

med egenlivränta som i december 2002 uppbar både livränta och ålders-

pension. Begränsningsregel innebär att den pensionsberättigades beräk-

ningsunderlag inte skall bli lägre än ett belopp som motsvarar den

folkpension och det pensionstillskott som skulle ha utbetalats enligt i dag

gällande regler, om pensionen inte hade samordnats med yrkesskadeliv-

ränta. Som pensionstillskott skall likställas den tilläggspension som

skulle enligt i dag gällande regler föranlett avräkning av pensionstill-

skottet. Regeringens bedömning är att motsvarande begränsningsregel

bör gälla även för personer med efterlevandelivränta.

Vad gäller personer med livränta har det framkommit att SGA fast-

ställs med ledning av delvis andra inkomster än vad som gäller för övriga

ålderspensionärer. Avtrappningen och basnivåerna är dock desamma

oavsett om den pensionsberättigade har livränta eller ej. Vi föreslår där-

för att beräkningsunderlaget för pensionärer vars ålderspension har sam-

ordnats med yrkesskadelivränta skall räknas om på samma sätt som skall

gälla för ålderspensionärer utan livränta. Hur detta skall ske framgår av

avsnitt 7.

Den övergångsvisa garantipensionen erhålls genom att från det omräk-

nade beräkningsunderlaget dras av den tilläggspension, änkepension,

tjänstepension och utländska pension som har ingått i underlaget.

I utformningen av beräkningsregler för den övergångsvisa garantipen-

sionen har vi utgått från att pensionären endast har pensionsinkomster. Vi

har inte beaktat att den pensionsberättigade kan ha andra beskattnings-

bara s.k. sidoinkomster. Vi har inte heller kunnat ta hänsyn till att yrkes-

skadelivräntan till den del livräntan är beskattningsbar kan innebära att

det vanliga grundavdraget blir ett annat än vad som skulle ha gällt för

samma pensionär utan livränta. Sådana hänsynstaganden skulle oundvik-

ligen leda till individuella bedömningar som enligt regeringens uppfatt-

ning skall undvikas av administrativa skäl.

Samordning om livränta eller ålderspension beviljas efter år 2002

Det har framgått att regeringens uppfattning är att de grunder för sam-

ordningen som tillämpades när det utgående pensionsbeloppet bestämdes

alltjämt bör gälla. Detta har dock inte samma giltighet vad gäller de per-

soner som kommer att beviljas ålderspension eller yrkesskadelivränta

först efter ikraftträdandet år 2003. Dagens samordningsbestämmelser har

således aldrig tillämpats för denna grupp pensionärer. Det kan därför inte

anses som lika självklart att dagens regler skulle översättas för dessa pen-

sionärer med samma noggrannhet som gäller för pensionärer som före

år 2003 har omfattats av dagens samordningsbestämmelser.

Vidare gäller att det belopp som tilläggspensionen skall minskas med

kan på ett relativt enkelt sätt fastställa för de pensionärer som i

december 2002 omfattas av dagens samordningsbestämmelser. Är sam-

ordningen aktuell först år 2003 eller därefter krävs en komplicerad lag-

stiftning och administration för beräkning av motsvarande belopp. Detta

är, enligt regeringen, inte rimligt. Regeringen föreslår därför att samma

samordningsbestämmelser skall tillämpas för personer som är födda

år 1937 eller tidigare som skall gälla för de yngre generationerna, om

yrkesskadelivränta eller ålderspension beviljas först efter år 2002.

Regeringens förslag innebär att pensionen efter samordningen kan bli

både något lägre och något högre jämfört med vad som skulle ha varit

fallet om dagens regler hade tillämpats. Det bör dock poängteras att för-

slaget inte innebär någon faktisk inkomstsänkning för den enskilda pen-

sionären.

9 Särskilda folkpensionsförmåner och

arbetsskadelivränta

9.1 Särskilda folkpensionsförmåner

Regeringens förslag: Lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg

till ålderspension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn,

med de förändringar som skett genom lagen (1998:707) om ändring i

nämnda lag, skall anpassas till att gälla också för personer födda år

1937 eller tidigare.

Barntillägget till den som är född år 1937 eller tidigare skall inte

reduceras av den ålderspension som den försäkrade föräldern uppbär

om summan av hel tilläggspension enligt lagen (1998:674) om in-

komstgrundad ålderspension och hel övergångsvis garantipension

uppgår till högst 2,17 prisbasbelopp.

Utredningens förslag: Utredningens förslag stämmer överens med re-

geringens förslag. Därutöver föreslog utredningen - med hänsyn till att

en särskild pensionsform (bosättningstillägg) föreslogs införas - änd-

ringar i lagen (1998:703) om handikappersättning och vårdbidrag samt i

övergångsreglerna till lagen (1998:708) om upphävande av lagen

(1994:309) om hustrutillägg i vissa fall då make uppbär ålderspension,

för att anpassa dessa regler till att gälla också för personer födda år 1937

eller tidigare.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket tillstyrker förslaget.

Sveriges Pensionärsförbund kan inte acceptera några försämringar av

förmånerna handikappersättning, vårdbidrag, särskilt pensionstillägg,

hustrutillägg och barntillägg genom en samordning med garantipensio-

nen.

Skälen för regeringens förslag: I dagens grundskyddssystem komp-

letteras folkpensionen, pensionstillskottet och det särskilda grundav-

draget med vissa särskilda folkpensionsförmåner som utges som tillägg

till folkpensionen. Dessutom ingår i regelsystemet för folkpensione-

ringen några förmåner som utges som självständiga förmåner. Med hän-

syn till att bosättningstillägg inte skall införas som en särskild pension

vid sidan om garantipension behöver någon konsekvensändring inte

göras i lagen om handikappersättning och vårdbidrag. Någon anpassning

i regler rörande hustrutillägg behöver inte heller göras, eftersom samtliga

berörda fyllt 65 år (och således inte längre kan uppbära hustrutillägg) då

den övergångsvisa garantipensionen införs år 2003.

Särskilt pensionstillägg utges enligt nuvarande regler som ett tillägg

till folkpension i form av ålderspension till förälder som under minst sex

år har vårdat sjukt eller handikappat barn och som därvid har avstått från

förvärvsarbete. I samband med införandet av lagen om garantipension

föreskrevs att reglerna om särskilt pensionstillägg skall fortsätta att gälla,

men med den begränsningen att lagen endast gäller för dem som är födda

år 1953 eller tidigare. Detta och att endast tid före år 1999 kan tillgodo-

räknas som vårdtid för särskilt pensionstillägg gäller sedan den 1 januari

1999. I övrigt har lagen, med ikraftträdande den 1 januari 2001, anpassats

till det reformerade ålderspensionssystemet. Några ändringar i sak har i

princip inte genomförts. Vissa justeringar måste dock göras för att an-

passa bestämmelserna till övergångsvis garantipension. I sak gäller detta

att det särskilda pensionstillägget till personer som är födda år 1937 eller

tidigare även i framtiden skall utges i förhållande antingen till antal bo-

sättningsår eller till antalet år med tillgodoräknade pensionspoäng enligt

5 kap. AFL.

Barntillägg utges för varje barn under 16 år till en försäkrad förälder

som uppbär ålderspension eller förtidspension. Barntillägget avskaffades

i princip år 1990. Enligt övergångsbestämmelser betalas emellertid barn-

tillägg ut även för tid efter den 1 januari 1990 till dem som hade rätt till

barntillägg i december månad 1989. Detta innebär att tillägget kommer

att upphöra vid utgången av år 2005 när de yngsta barnen som tillägget

avser har fyllt 16 år.

I proposition 1997/98:152 Garantipension m.m. har angivits att någon

motsvarighet till barntillägget inte kommer att finnas i det reformerade

ålderspensionssystemet. I samband med arbetet med garantipensionen

gjordes bedömningen att barntillägget till personer födda år 1938 eller

senare borde behållas med i princip oförändrade regler. Regeringen har

inte nu funnit anledning till annan bedömning vad avser barntillägg till

personer som omfattas av den övergångsvisa garantipensionen. Vi före-

slår därför att barntillägget skall behållas med i princip oförändrade reg-

ler.

Barntillägget reduceras i dag med hälften av den försäkrades tilläggs-

pension i den mån denna för år räknat överstiger halva prisbasbeloppet.

Fritt från samordning är således folkpensionsbeloppet jämte ett halvt

prisbasbelopp. För att anpassa reglerna till ett fullt beskattat system

måste detta fribelopp höjas och vi föreslår att det skall motsvara den hög-

sta övergångsvisa garantipension som kan utges till en ensamstående

person, 2,17 prisbasbelopp. Detta synsätt stämmer överens med tankarna

bakom det belopp som gäller för personer som omfattas av det reforme-

rade ålderspensionssystemet.

Enligt dagens regler berättigar barntillägget, tillsammans med annan

ålderspension som den pensionsberättigade uppbär, till SGA. Däremot

skall barntillägget enligt vårt förslag inte ingå i beräkningsunderlaget för

den övergångsvisa garantipensionen. Det skulle kunna innebära att en

person som gjort förtida uttag av ålderspension och därmed har reducerad

folkpension inte kompenseras fullt ut för det SGA han eller hon har rätt

till enligt dagens regler. Eftersom de flesta som uppbär barntillägg upp-

burit förtidspension före ålderspensioneringen, torde emellertid sådana

fall knappast förekomma. Det skall också observeras att år 2003, när

dessa regler avses träda i kraft, kommer antalet personer som över-

huvudtaget uppbär barntillägg att vara mycket begränsat. År 2005 är det

sista år som barntillägg kan utbetalas.

9.2 Samordning med arbetsskadelivränta

Regeringens förslag: Arbetskadelivränta enligt lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring och lagen (1977:265) om statligt personskade-

skydd skall efter utgången av år 2002 betalas ut varje månad med det

överskjutande belopp som räknats fram för december månad år 2002.

Beloppet skall fr.o.m. år 2003 årligen räknas om med förändringen i

prisbasbeloppet.

Utredningens förslag: Utredningen föreslog att samordning skall ske

enligt nuvarande regler med de pensionsbelopp som ingår i beräknings-

underlaget.

Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över

detta förslag.

Skälen för regeringens förslag: Livränta enligt lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring (LAF) och enligt lagen (1977:265) om statligt per-

sonskadeskydd (LSP) utges längst till den månad då den pensionsberät-

tigade fyller 65 år. Till vissa personer kan arbetsskadelivränta dock utges

även efter det att den pensionsberättigade har fyllt 65 år. För personer

födda år 1937 eller tidigare gäller, på grund av övergångsbestämmelserna

till LAF, dessa regler fullt ut.

Garantiregeln, den s.k. 65 %-regeln, innebär att livränta utges för tid

efter det att den pensionsberättigade fyllt 65 år om hans eller hennes

ålderspension från folk- och tilläggspensioneringen inte uppgår till 65 %

av livräntans bruttobelopp. Livräntan betalas då ut med ett belopp som

motsvarar skillnaden mellan ålderspensionen och 65 % av livräntans

bruttobelopp. För personer födda år 1938 eller senare avskaffades denna

bestämmelse i samband med införandet av det reformerade ålderspen-

sionssystemet.

Från och med år 2003 kommer nuvarande pensionsförmåner till ålders-

pensionärer att ersättas av tilläggspension enligt LIP och övergångsvis

garantipension. Om arbetsskadelivräntan skulle samordnas med den

övergångsvisa garantipensionen skulle det ge ett för den

pensionsberättigade sämre resultat jämfört med idag, eftersom denna

pension kommer att utges med ett högre bruttobelopp än dagens

folkpension och pensionstillskott.

Ersättning som utges på grund av LAF och LSP samordnas inte med

pensionsförmånerna på annat sätt än vid uttag av ålderspension. Om

uttaget sker efter 65 års ålder sker samordning med den pension som

skulle ha betalats ut om hel pension hade tagits ut fr.o.m. 65 års ålder. I

december månad år 2002 har därför samordning med ålderspensionen

gjorts för alla livräntetagare födda år 1937 eller tidigare.

Regeringen föreslår att det livräntebelopp som efter samordning med

ålderspensionen beräknats för den enskilde i december 2002 skall gälla

även fortsättningsvis. Beloppet föreslås vara prisindexerat, dvs. årligen

räknas om med förändringen i prisbasbeloppet.

Enligt utredningens förslag skulle arbetsskadelivräntan alltjämt sam-

ordnas med den ålderspension som den pensionsberättigade skulle haft

rätt till enligt AFL, dvs. med de belopp som ingår i den enskildes beräk-

ningsunderlag. Det hade gett samma livräntebelopp som vårt förslag med

undantag för effekten av följsamhetsindexeringen av tilläggspensionen.

Med vårt förslag kommer inte ett extra påslag på tilläggspensionen att

minska livräntebeloppet, vilket hade varit fallet med utredningens för-

slag. Inte heller kommer en lägre uppräkning av tilläggspensionen att

kompenseras av ett högre livräntebelopp. Sådan kompensation utges

istället genom den övergångsvisa garantipensionen, på samma villkor till

pensionärer med som utan livränta. Vårt förslag innebär således att ga-

rantiregeln (65 %-regeln) alltjämt kommer att tillämpas i förhållande till

en prisindexerad pension. Det innebär också en administrativ förenkling

jämfört med utredningsförslaget.

Arbetsskadelivräntan skall inte ingå i beräkningsunderlaget för den

övergångsvisa garantipensionen, eftersom den inte påverkar dagens SGA

för ålderspensionärer.

10 Utbetalning av övergångsvis garantipension

10.1 Uttag av övergångsvis garantipension

Regeringens förslag: Övergångsvis garantipension skall som huvud-

regel betalas ut endast till den som är bosatt i Sverige. Övergångsvis

garantipension skall dock i undantagsfall kunna betalas ut till en per-

son som bosatt sig utomlands, om det med hänsyn till omständig-

heterna är uppenbart oskäligt att inte betala ut pensionen. Utbetalning

till utlandet skall kunna ske utan någon prövning av rätt därtill, om

den pensionsberättigade med stöd av socialförsäkringslagen (1999:799)

eller dess övergångsbestämmelser omedelbart före ikraftträdandet av

de nya bestämmelserna uppbär folkpension i form av ålderspension

vid bosättning utomlands.

Uttag av övergångsvis garantipension skall kunna avse hel, tre fjär-

dedels, halv eller en fjärdedels förmån. En pensionsberättigad som har

rätt till tilläggspension får dock ta ut övergångsvis garantipension en-

dast om och till den del som han eller hon tar ut tilläggspension för

samma tid.

Utredningens förslag: Utredningens förslag stämmer överens med re-

geringens förslag.

Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft något att erinra mot

förslaget.

Skälen för regeringens förslag: Dagens grundskydd i form av folk-

pension och pensionstillskott betalas enligt huvudregeln ut endast till den

som är bosatt i Sverige. Även rätten till särskilt grundavdrag vid beskatt-

ning gäller endast för pensionärer som är bosatta i Sverige. En person

som har börjat uppbära folkpension kan få folkpensionen utbetald till

utlandet, om det skulle framstå som oskäligt att dra in pensionen.

Enligt övergångsbestämmelserna till lagen (1979:127) om ändring i

AFL har en svensk medborgare, som är född år 1929 eller tidigare eller

som är född senare men som den 1 juli 1979 uppbar folkpension i form

av ålders-, förtids- eller efterlevandepension, under vissa förutsättningar

rätt att vid bosättning utomlands uppbära en oavkortad folkpension, dvs.

med samma belopp som skulle ha utgetts vid bosättning i Sverige. En

förutsättning härför är att den pensionsberättigade varit mantalsskriven i

Sverige det år då han eller hon fyllde 62 år och de fem åren närmast dess-

förinnan. Denna övergångsregel gäller alltjämt men med vissa justeringar

som innebär att regeln inte gäller barnpension och hustrutillägg efter ut-

gången av år 1992. Vidare gäller att bestämmelsen numera endast är till-

lämplig för de personer som också vid utgången av år 1992 alltjämt upp-

bar folkpension.

Fr.om. år 2001 kommer i stället socialförsäkringslagen (1999:799,

SofL) att gälla, vars regler om utbetalning dock i princip motsvarar reg-

lerna i AFL. I proposition om anpassningar i ålderspensionssystemet in-

för år 2001 m.m., som avses lämnas till riksdagen i maj månad, kommer

regeringen att föreslå vissa tillägg och förtydliganden till SofL. Detta

innebär att en pensionsberättigad som vid lagens ikraftträdande år 2001

får folkpension utbetald utomlands enligt AFL eller enligt övergångsbe-

stämmelser i AFL skall få det även fortsättningsvis utan hinder av de nya

bestämmelserna i SofL.

De pensionärer som vid utgången av år 2002 får sin folkpension utbe-

tald till utlandet bör enligt regeringens uppfattning även kunna få över-

gångsvis garantipension utbetald till utlandet utan särskild prövning.

På grund av den exporträtt som följer av förordningen (EEG) nr

1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda,

egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen

och av konventionsförpliktelser kommer emellertid den övergångsvisa

garantipensionen liksom garantipensionen att i stor utsträckning betalas

ut även till personer bosatta utanför Sverige (se avsnitt 14). Den del av

dagens folkpension som baseras på tillgodoräknade ATP-år kommer

fr.o.m år 2003 att utges i form av tilläggspension, och denna pension

skall utbetalas till en pensionsberättigad som är bosatt utomlands oavsett

medborgarskap.

I det reformerade ålderspensionssystemet får garantipension endast tas

ut om den inkomstgrundade ålderspensionen tas ut samtidigt. Garanti-

pensionen och inkomstgrundad ålderspension kommer då, liksom i dag,

att kunna tas ut som hel eller partiell dvs. tre fjärdedels, halv eller en

fjärdedels pension. Om partiellt uttag görs från den inkomstgrundade

ålderspensionen skall garantipensionen betalas ut med samma andel. Re-

geringen föreslår att samma regler skall gälla för uttag av övergångsvis

garantipension. Till skillnad från vad som gäller för garantipension före-

slår vi emellertid att även den som inte har tjänat in någon tilläggspen-

sion skall ha rätt att göra partiellt uttag av övergångsvis garantipension.

En pensionär med enbart folkpension och pensionstillskott som uppbär

partiell pension i december år 2002 är således inte tvingad att göra ett

helt pensionsuttag för att fortsättningsvis få ålderspension utbetald. Från

och med januari år 2003 kommer motsvarande andel av övergångsvis

garantipension att utbetalas, om pensionären inte genom ansökan begär

annat.

10.2 Ansökan om och utbetalning av övergångsvis

garantipension

Regeringens förslag: Övergångsvis garantipension skall utges utan

ansökan till den som vid utgången av år 2002 uppbär ålderspension.

Övergångsvis garantipension till den som vid omläggningen inte upp-

bär ålderspension skall betalas ut efter ansökan. Utbetalning skall ske

tidigast fr.o.m. månaden efter det att ansökan kommit in till den all-

männa försäkringskassan, dock tidigast fr.o.m. januari 2003.

På motsvarande sätt som gäller för garantipension skall, om an-

sökan om ålderspension inte har gjorts senast tre månader före den

månad då den pensionsberättigade fyller 70 år, försäkringskassan ut-

reda om den pensionsberättigade vill senarelägga sitt pensionsuttag

ytterligare.

Vidare skall, i likhet med vad som gäller för garantipension, över-

gångsvis garantipension enligt huvudregeln betalas ut månadsvis. Un-

dantag gäller för små årsbelopp. Pensionen betalas ut t.o.m. den må-

nad då den pensionsberättigade avlider eller rätten till övergångsvis

garantipension annars upphör.

Utbetalning skall endast ske till den pensionsberättigade.

Utredningens förslag: Utredningens förslag om ansökan och utbetal-

ning stämmer i princip överens med regeringens förslag. Utredningen

föreslog emellertid att beslut om utbetalning av ålderspension till annan

enligt 16 kap.12 § AFL, som fattats före år 2003, skall gälla även fort-

sättningsvis för utbetalning av övergångsvis garantipension och ålders-

pension enligt LIP. Vidare föreslogs att försäkringskassan skall ha möj-

lighet att fatta provisoriskt beslut om en pensionsberättigad som uppbär

ålderspension vid utgången av år 2002 inte lämnar de uppgifter som be-

hövs för tillämpning av lagen om garantipension.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket (RFV) tillstyrker utred-

ningens förslag. RFV framhåller att uppgifter om tjänstepensioner m.m.,

som ingår i beräkningsunderlaget, måste begäras in i god tid före ikraft-

trädandet för att antalet återkrav och tilläggsutbetalningar med anledning

av provisoriska beslut skall kunna minimeras. För att det skall vara

realistiskt att ta in 1,6 miljoner underlag till beräkningsunderlaget från

pensionärerna krävs dock en långtgående automatisk databehandling

både i form av färdigifyllda uppgifter på den begäran om uppgifter som

skickas ut och vid hanteringen av inkomna uppgifter. Verket förutsätter

att det faller på RFV att fastställa riktlinjer beträffande i vilka lägen den

pensionsberättigade skall vara skyldig att lämna uppgifter och när provi-

soriskt beslut bör fattas i samband med omläggningen. Också flera

försäkringskassor anser det angeläget att i möjligaste mån undvika provi-

soriska beslut och därmed det merarbete sådana beslut medför. Bl.a.

Östergötlands läns allmänna försäkringskassa anser att möjligheten att

inhämta uppgifter på annat sätt än genom den försäkrade t ex genom

samkörning av olika register skall utredas.

Svenska Kommunförbundet konstaterar att det i utredningen inte alls

berörs vem som skall betala ut den övergångsvisa garantipensionen. För-

bundet anser att en förutsättning för att samordningen mellan allmän pen-

sion och tjänstepension skall fungera på avsett sätt är att utbetalning av

allmän pension fortsättningsvis sker enligt dagens regler, dvs. av Kom-

munsektorns Pension AB eller Statens pensionsverk i den mån den pen-

sionsberättigade har rätt till kommunal eller statlig pension.

Skälen för regeringens förslag: De flesta personer som omfattas av

den övergångsvisa garantipensionen kommer att uppbära ålderspension i

slutet av år 2002. För dessa personer har försäkringskassan i huvudsak

kännedom om de uppgifter som behövs för att beräkna den övergångs-

visa garantipensionen. I vissa fall saknas emellertid uppgift om tjänste-

pension som den pensionsberättigade uppbär. Inför omläggningen år

2003 bör övervägas i vad mån uppgift om tjänstepension kan inhämtas

direkt från den som betalar ut tjänstepensionen (se vidare avsnitt 12.3).

Utredningen föreslog att försäkringskassan skall ha möjlighet att fatta

provisoriska beslut, vilket enligt flera remissinstanser skulle medföra

merarbete. Försäkringskassan har tillgång till de flesta av de uppgifter

som krävs för att fastställa den övergångsvisa garantipensionen för dem

som redan uppbär ålderspension. Vad gäller tjänstepension skall i de

flesta fall det belopp som utbetalades i december läggas till grund för

beräkningen. Det finns enligt regeringens mening därför inte något behov

av provisoriska beslut.

Mot denna bakgrund föreslår regeringen att för den som vid ikraft-

trädandet av reglerna om övergångsvis garantipension redan uppbär

ålderspension skall övergångsvis garantipension fastställas utan ansökan.

Regeringen föreslår att för den som vid omläggningen inte uppbär

ålderspension skall ansökan om övergångsvis garantipension på sätt som

följer av lagen om garantipension göras hos den försäkringskassa som

enligt SofL skall avgöra ärenden för den pensionsberättigade. När den

pensionsberättigade också har rätt till tilläggspension bör ansöknings-

handlingarna vara gemensamma för övergångsvis garantipension och

tilläggspension. Ökning och minskning av övergångsvis garantipension

kommer som tidigare anförts normalt att ansluta till motsvarande uttag av

tilläggspension. Samma regler om ansökan och anmälan som gäller vid

ökning och minskning av tilläggspension bör därför gälla för övergångs-

vis garantipension.

För såväl inkomstgrundad ålderspension som garantipension gäller

som huvudregel att pension skall betalas ut senast fr.o.m. 70 års ålder,

om den försäkrade då är bosatt i Sverige. Utbetalning av pension skall

emellertid alltid grundas på en ansökan från den pensionsberättigade. Vi

föreslår att samma regler skall gälla för övergångsvis garantipension.

Enligt lagen om garantipension utbetalas pensionen månadsvis. Un-

dantag gäller för små pensionsbelopp. Även i andra situationer kan

ålderspension efter samtycke från den pensionsberättigade betalas ut på

annat sätt än månatligen. Om inte annat är föreskrivet utges pensionen

t.o.m. den månad då den pensionsberättigade avlider eller rätten till pen-

sion på annat sätt upphör. Regeringen föreslår att dessa bestämmelser

skall gälla även för utbetalning av övergångsvis garantipension.

Någon motsvarighet till den möjlighet som finns enligt 16 kap. 12 §

AFL att betala ut pension till annan än den pensionsberättigade själv på

grund av att denne är ur stånd att själv ta hand om sin pension har inte

förts in i lagen om garantipension. I prop. 1997/98:152 motiverar rege-

ringen sitt ställningstagande i denna fråga med att regeln inte fyller

någon funktion vid sidan av allmänna bestämmelser om förvaltarskap

och godmanskap som finns i den familjerättsliga lagstiftningen. Det har

också visat sig att regeln sällan tillämpas. Regeringen ser därför inget

skäl till att, som utredningen föreslog, nämnda bestämmelse om utbetal-

ning av ålderspension till annan skall tillämpas i vissa fall för utbetalning

av ålderspension efter år 2002. Det är dock viktigt att, i de fall där denna

utbetalningsbestämmelse tillämpas, i god tid informera berörda personer

om att bestämmelsen skall upphöra.

10.3 Åtgärder på grund av felaktig utbetalning och ändrad

pensionsrätt

Regeringens förslag: Övergångsvis garantipension skall ändras för

förfluten tid om den pension eller de belopp som ingått i beräknings-

underlaget har ändrats för samma tid. För den övergångsvisa garanti-

pensionen skall samma regler gälla vad avser åtgärder på grund av

felaktig utbetalning som gäller för garantipension för personer födda

år 1938 eller senare. Dessa regler innebär följande.

En person skall vara skyldig att återbetala övergångsvis garantipen-

sion om han eller hon genom att lämna oriktiga uppgifter eller genom

att inte fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet har förorsakat

att pension betalats ut felaktigt eller med för högt belopp. En person

skall vidare vara återbetalningsskyldig om pension i annat fall betalats

ut felaktigt eller med för högt belopp och han eller hon borde ha insett

detta. Beslut om återbetalningsskyldighet fattas av försäkringskassan.

Försäkringskassan skall kunna helt eller delvis efterge ett krav på så-

dan återbetalning, om det finns särskild anledning därtill.

Om en pensionsberättigad till följd av t.ex. ändrad taxering retroak-

tivt får höjd tilläggspension och detta påverkar storleken av den över-

gångsvisa garantipension som utbetalats skall avdrag för för mycket

uppburen övergångsvis garantipension göras genom avräkning på ret-

roaktivt utbetald tilläggspension.

För det fall en pensionsberättigad, för samma tid som övergångsvis

garantipension beviljats retroaktivt, i väsentlig mån fått sin försörj-

ning genom ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen (1980:620)

utan villkor om återbetalning, skall den till motsvarande del retroak-

tivt beviljade övergångsvisa garantipensionen få betalas ut till social-

nämnden.

Utredningens förslag: Utredningens förslag stämmer i princip

överens med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Stockholms läns allmänna försäkringskassa på-

pekar att det ofta är svårt att få in uppgifter om förändringar samt att an-

sökningar ofta inte är kompletta. Kassan tror därför att antalet återkrav

kommer att öka. Västra Götalands läns allmänna försäkringskassa förut-

ser också en ökning av antalet återkrav, om kassan inte får tillgång till

aktuella tjänstepensionsbelopp. Det innebär ett betydande merarbete jäm-

fört med idag, eftersom administrationen kring en felutbetalning är om-

fattande och kräver resurser. Även Dalarnas läns allmänna försäk-

ringskassa pekar på problemen med tjänstepensioner och menar att ad-

ministrationen borde kunna förenklas om tjänstepensionsutbetalarna

åläggs en skyldighet att anmäla tjänstepensionens storlek till försäkrings-

kassan. Även förändrade utbetalningsbelopp skulle kunna meddelas via

ADB-media och omräkning ske utan att den pensionsberättigade måste

lämna uppgift till försäkringskassan. Felaktiga, dvs. för stora utbetal-

ningar av garantipension och bosättningstillägg, kommer på detta sätt att

reduceras.

Skälen för regeringens förslag: Enligt regeringens förslag i 6 kap. 2 §

i lagen om garantipension skall den övergångsvisa garantipensionen änd-

ras för förfluten tid om den pensionsberättigades beräkningsunderlag har

ändrats för samma tid.

I 14 kap 1 § LIP finns regler om återbetalningsskyldighet för ersättning

som någon uppburit obehörigen genom att ha lämnat oriktiga uppgifter

e.d. Innebörden av reglerna är att återbetalningsskyldighet för uppburen

ersättning föreligger i två fall. I det första krävs att någon genom oriktiga

uppgifter, eller genom underlåtenhet att fullgöra en uppgifts- eller an-

mälningsskyldighet, förorsakat att ersättning har utgetts felaktigt eller

med för högt belopp. I det andra fallet avses när någon i annat fall har

uppburit ersättning felaktigt eller med för högt belopp, vilket han eller

hon skäligen borde ha insett. I det första fallet krävs således inte att

vederbörande varit medveten om felaktigheten. I det andra fallet är han

eller hon skyddad av god tro. I båda fallen är följden återbetalningsskyl-

dighet av vad som utbetalats för mycket, om det inte finns särskilda skäl

att helt eller delvis efterge återbetalningsskyldigheten. I samtliga nu re-

dovisade fall krävs att försäkringskassan meddelat beslut om återbetal-

ning.

Motsvarande bestämmelser gäller även för garantipension genom att

det i lagen om garantipension hänvisas till bestämmelserna i LIP. Enligt

regeringens mening skall dessa bestämmelser även gälla för övergångs-

vis garantipension.

I lagen om garantipension finns också hänvisning till bestämmelser i

LIP om avdrag på pension (14 kap.7 och 8 §§). Återbetalningsskyldighet

av för mycket erhållen garantipension kan i princip endast ske i fall då

den pensionsberättigade lämnat oriktiga uppgifter eller underlåtit att full-

göra sin uppgiftsskyldighet.

I annat fall, om t.ex. en ändrad taxering medför att den pensionsberät-

tigade för förfluten tid erhåller en högre tilläggspension och garantipen-

sionsbeloppet för samma tid därmed skall sänkas, kan i stället kvittning

ske. Avdrag görs då på den retroaktivt beviljade tilläggspensionen så att

det totalt inte utbetalas mer än vad som skulle ha utgetts om beslut om

båda ersättningarna fattats samtidigt.

Regeringen föreslår att bestämmelserna om avdrag på pension även

skall gälla för den övergångsvisa garantipensionen.

Om den pensionsberättigade under samma tid som övergångsvis

garantipension beviljats retroaktivt i väsentlig mån fått sin försörjning

genom ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen (1980:620) utan

villkor om återbetalning, skall på samma sätt som gäller för garantipen-

sion retroaktivt beviljad övergångsvis garantipension få betalas ut till

socialnämnden.

11 Vistelse i kriminalvårdsanstalt

Regeringens förslag: Bestämmelserna i lagen om garantipension om

reducering av pensionsförmåner för intagna i kriminalvårdsanstalt och

för personer som är häktade skall gälla även för dem som är födda år

1937 eller tidigare.

Utredningens förslag: Utredningens förslag stämmer överens med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över

förslaget.

Skälen för regeringens förslag: För en pensionsberättigad som är

intagen i kriminalvårdsanstalt eller häktad skall i vissa fall avdrag göras

på pensionen. Ingen minskning skall göras av inkomstgrundad pension

enligt LIP; för de pensionärer som idag uppbär tilläggspension enligt

AFL görs heller inget avdrag på denna del av pensionen. Enligt bestäm-

melser i lagen om garantipension skall garantipensionen minskas vid

anstaltsvistelse som varar mer än 30 dagar. Den pensionsberättigade har

dock rätt att behålla ålderspensionen till ett belopp motsvarande 4,5 % av

prisbasbeloppet per månad. Om den inkomstgrundade ålderspensionen

överstiger förbehållsbeloppet utbetalas således ingen garantipensionen.

För närvarande pågår en allmän översyn av hur institutionsvistelse bör

påverka socialförsäkringsförmåner. Utredningen om socialförsäkrings-

förmåner vid institutionsvistelse (S 1999:09) skall redovisa sitt uppdrag

senast den 31 oktober 2000. I avvaktan härpå bör enligt regeringens

mening bestämmelserna i garantipensionslagen gälla för alla ålders-

kategorier.

12 Processregler och uppgiftsskyldighet

12.1 Allmänt

De processuella bestämmelserna för det reformerade ålderspensions-

systemet finns huvudsakligen i lagen (1988:674) om inkomstgrundad

ålderspension (LIP). Det processuella förfarandet vid beslut enligt LIP

överensstämmer väsentligen med de regler som gäller i det hittillsvaran-

de ålderspensionssystemet. Vissa förändringar har emellertid gjorts inom

det reformerade ålderspensionssystemet. Vidare har de nya reglerna er-

satt vad som tidigare gällde enligt lagen (1959:551) om beräkning av

pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäk-

ring (LBP). Denna lag har upphört att gälla. För personer födda år 1937

eller tidigare gäller enligt övergångsbestämmelserna emellertid fortfaran-

de vissa bestämmelser i LBP beträffande beräkningen av pensionsgrun-

dande inkomst. De processuella bestämmelserna om garantipension är i

huvudsak desamma som enligt LIP, eftersom det i lagen om garantipen-

sion finns hänvisningar till bestämmelserna i LIP.

Enligt regeringens uppfattning bör även de processuella reglerna för

övergångsvis garantipension stämma överens med vad som gäller inom

det reformerade ålderspensionssystemet. Som framgår av avsnitt 5 före-

slår regeringen att bestämmelserna om den övergångsvisa garantipensio-

nen skall finnas i lagen om garantipension. Bl.a. detta förhållande talar

för att samma processuella regler skall gälla för båda garantipensions-

systemen. Vi föreslår därför att de regler om ändring, omprövning, över-

klagande, preskription m.m. som gäller för garantipension också skall

gälla för den övergångsvisa garantipensionen. Emellertid föreslår rege-

ringen att det införs nya bestämmelser om att den pensionsberättigade

skall vara skyldig att till den allmänna försäkringskassan lämna vissa

särskilt angivna uppgifter som har betydelse för beräkning av såväl

garantipension som övergångsvis garantipension (se avsnitt 12.2). Vidare

gör regeringen den bedömningen att det bör införas ett förfarande för

överföring av uppgifter om utbetald tjänstepension från utbetalare till

Riksförsäkringsverket (se avsnitt 12.3). Utformningen av ett sådant för-

farande bör emellertid beredas ytterligare.

Regeringen föreslår att de regler som i dag gäller för garantipension

även skall gälla för övergångsvis garantipension varför vi hänvisar till

förarbetena till LIP och lagen om garantipension (prop. 1997/98:151 och

prop.1997/98:152) för redovisning av bestämmelserna. Vidare vill rege-

ringen påpeka att eftersom övergångsvis garantipension fastställs på

grundval av de belopp som ingår i den pensionsberättigades beräknings-

underlag har vissa justeringar i bestämmelsen om ändring av beslut om

garantipension varit nödvändiga. Förändringar av tilläggspensionen,

änkepensionen, tjänstepensionen eller den utländska socialförsäkrings-

pensionen som ingår i beräkningsunderlaget skall automatiskt medföra

följdändringar av beslutet om övergångsvis garantipension (se 7.2).

Vidare skall en ändring av de belopp i beräkningsunderlaget vilka er-

sätter dagens folkpension och pensionstillskott automatiskt medföra

följdändringar av beslutet om övergångsvis garantipension. Om det,

sedan ett beslut om övergångsvis garantipension har fattats, visar sig att

pension utgått med felaktigt belopp, eller att den pensionsberättigade inte

varit berättigad till övergångsvis garantipension, kan tidigare beslut om

sådan pension omprövas.

Noteras skall att en särskild utredare för närvarande gör en samlad

översyn av de processuella reglerna inom socialförsäkringen m.m. (Dir

1998:73).

12.2 Den pensionsberättigades uppgiftsskyldighet

Regeringens förslag: Den som uppbär eller har rätt till garantipension

skall vara skyldig att till den allmänna försäkringskassan lämna upp-

gifter om dels utländsk socialförsäkringspension, dels svensk och ut-

ländsk tjänstepension. Skyldigheten att lämna uppgift om tjänstepen-

sion begränsas till personer som är födda år 1937 eller tidigare. Upp-

gift skall också lämnas om förändringar i civilståndet. I sistnämnda

fall begränsas uppgiftsskyldigheten till personer som är bosatta utom-

lands.

Utredningens förslag: Utredningen föreslog att den som har rätt till

garantipension skall vara skyldig att lämna uppgifter som är av betydelse

för tillämpningen av lagen om garantipension. Vidare skulle enligt utred-

ningens förslag den som uppbär garantipension vara skyldig att utan

oskäligt dröjsmål anmäla om de pensionsinkomster som legat till grund

för beräkningen av garantipensionen upphört eller på annat sätt ändrats

eller om sådan pensionsinkomst som skall ligga till grund för beräk-

ningen av garantipension har tillkommit.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket (RFV) och Värmlands läns

allmänna försäkringskassa tillstyrker förslaget, men flera remissinstanser

är tveksamma eller negativa till detsamma. RFV anför bl.a. att det med

hänsyn till att det är ett stort antal personer som har tjänstepension inte är

realistiskt att de pensionsberättigade själva skall anmäla till försäkrings-

kassan när en tjänstepension beviljats eller ändrats. För en rationell han-

tering krävs filöverföring mellan RFV och utbetalare av tjänstepension,

vilket kräver stora ändringar i verkets IT-stöd. Kommunsektorns Pension

AB och Svenska kommunförbundet förutser problem rörande den före-

slagna uppgiftsskyldigheten med hänsyn till att den i många fall skall

fullgöras av mycket gamla människor. Södermanlands läns allmänna

försäkringskassa ifrågasätter värdet av en uppgiftsskyldighet, eftersom

flera av inkomsterna inte kan kontrolleras av försäkringskassan. Enligt

kassan innebär förslaget en fortsatt stor arbetsuppgift med insamlande av

uppgifter. Jönköpins läns allmänna försäkringskassa anser att det är

mycket tveksamt att äldre människor som i många år har uppburit pen-

sion nu skall åläggas att redovisa sina tjänstepensioner. Västra Götalands

allmänna försäkringskassa anför att många personer inte kommer att

förstå att de skall anmäla förändringar av tjänstepensioner m.m. som kan

påverka den övergångsvisa garantipensionen. Örebro läns allmänna för-

säkringskassa anför att det i ärenden om bostadstillägg har framkommit

att de försäkrade har svårt att förstå att de måste anmäla förändringar.

Dalarnas läns allmänna försäkringskassa menar att administrationen

borde kunna förenklas om tjänstepensionsutbetalaren åläggs skyldighet

att anmäla tjänstepensionens storlek till försäkringskassan. Enligt försäk-

ringskassan skulle även förändrade utbetalningsbelopp kunna meddelas

via ADB-media.

Skälen för regeringens förslag: Vid handläggning av ärenden om

övergångsvis garantipension kommer den allmänna försäkringskassan i

många fall att vara beroende av uppgifter från den enskilde. En pensions-

berättigad är därför efter begäran från försäkringskassan skyldig att

lämna sådana uppgifter som behövs för att fastställa övergångsvis garan-

tipension.

I många fall kan det dock vara svårt för försäkringskassan att få

kännedom om när det finns anledning att begära in uppgifter som kan

vara av betydelse vid handläggningen av ärenden om övergångsvis ga-

rantipension. Anledning att begära in uppgifter från en pensionsberät-

tigad kan föreligga främst beträffande utländska pensioner och tjänste-

pensioner. Försäkringskassan har inte i samtliga fall tillgång till sådana

uppgifter genom tillgängliga register. Enligt 20 kap. 8 § lagen (1962:381)

om allmän försäkring (AFL) är den som har rätt till ersättning enligt AFL

skyldig att lämna de uppgifter som är av betydelse för tillämpning av den

lagen. Det bör införas en uppgiftsskyldighet även för den som uppbär

eller har rätt till garantipension.

Lagrådet har i yttrande anfört att uppgiftsskyldigheten för med sig att

den som underlåter att lämna uppgifter och på grund därav får för hög

garantipension blir återbetalningsskyldig oavsett om han är i god tro eller

inte. För den enskilde blir det viktigt att veta, i vilka fall och i vilken om-

fattning han är skyldig att lämna uppgifter.

När ett åsidosättande av uppgiftsskyldigheten kan få så långtgående

rättsverkningar som återbetalning är det enligt Lagrådet ett rättssäker-

hetskrav att den enskilde ur själva lagtexten kan utläsa i vilka hänseende

han är skyldig att lämna uppgifter. Lagrådet har därför förordat att upp-

giftsskyldigheten i lagtexten begränsas till några få, för pensionsrätten

särskilt väsentliga förhållanden.

Med hänsyn till vad Lagrådet har anfört bör omfattningen av pen-

sionsberättigades uppgiftsskyldighet preciseras i lagtexten. Vidare bör

det anges i vilka fall uppgift skall lämnas.

Som redovisats i avsnitt 7, föreslår vi att den övergångsvisa garanti-

pensionen skall beräknas på grundval av den pensionsberättigades

tilläggspension, änkepension, utländsk socialförsäkringspension och

tjänstepension. En ändring av dessa pensionsinkomster medför att även

den övergångsvisa garantipensionen ändras. Försäkringskassan kan av

tillgängliga register få besked om tilläggspensionen eller änkepensionen

ändras. Vad gäller förändringar av utländsk pension och tjänstepension

får försäkringskassan inte generellt automatisk uppgift om detta. Om den

pensionsberättigade underlåter att anmäla t.ex. en förändring av tjänste-

pensionen till försäkringskassan, skulle det resultera i att han eller hon

får en felaktigt beräknad övergångsvis garantipension.

Ett beslut om övergångsvis garantipension kan omprövas på försäk-

ringskassans initiativ, om detta blivit felaktigt på grund av att den pen-

sionsberättigade lämnat oriktiga uppgifter eller brustit i sin uppgiftsskyl-

dighet. Om det vid omprövningen visar sig att den pensionsberättigade

erhållit en för hög pension, kan han eller hon åläggas att återbetala för

mycket utbetald övergångsvis garantipension. En förutsättning för åter-

betalning är dock att den pensionsberättigade lämnat oriktiga uppgifter

eller underlåtit att fullfölja en uppgiftsskyldighet, alternativt att han eller

hon har insett att pensionen betalats ut med ett för högt belopp. Om det

inte föreligger en skyldighet för den pensionsberättigade att till försäk-

ringskassan lämna uppgift om ändrade förhållanden, kan återbetalnings-

skyldighet på grund av underlåten uppgiftsskyldighet emellertid inte

komma ifråga.

Med en skyldighet för den pensionsberättigade att lämna uppgifter som

är av betydelse för tillämpningen av lagen om garantipension, kommer

förutsättningarna för att pensionen beräknas till ett korrekt belopp öka.

En sådan skyldighet tillsammans med reglerna om återbetalningsskyldig-

het bör verka för att den pensionsberättigade lämnar korrekta uppgifter.

Som anförts i det föregående bör det emellertid anges vilka uppgifter

som skall lämnas. Uppgiftsskyldigheten bör omfatta förekomsten och

storleken av sådana utländska socialförsäkringspensioner som skall ingå i

beräkningsunderlaget för övergångsvis garantipension. Uppgift om så-

dana pensioner bör lämnas när den enskilde för första gången kan

komma i fråga för garantipension eller övergångsvis garantipension.

Detta medför att sådan uppgift skall lämnas när en person ansöker om

garantipension eller övergångsvis garantipension. Personer som uppbär

folkpension i form av ålderspension vid utgången av år 2002 skall enligt

förslaget emellertid inte behöva ansöka om övergångsvis garantipension.

Dessa skall därför vara skyldiga att lämna uppgift om utländska social-

försäkringspensioner. Uppgift om dessa pensioner skall därefter lämnas

endast vid förändringar.

Personer som kan komma i fråga för övergångsvis garantipension skall

dessutom vara skyldiga att lämna uppgift om förekomst och storlek av

tjänstepension, såväl svensk som utländsk sådan. För att underlätta

handläggningen av den övergångsvisa garantipensionen och för att

minska behovet av uppgiftslämnande från den pensionsberättigade gör

regeringen i avsnitt 12.3 den bedömningen att någon form av uppgifter

bör lämnas även av den som betalar ut tjänstepension. Den pensionsbe-

rättigade skall då inte behöva lämna uppgifter som försäkringskassan

redan har tillgång till.

Tillkommer eller upphör en tjänstepension skall den pensionsberät-

tigade vara skyldig att anmäla detta till försäkringskassan. Samma gäller

även vid beloppsmässiga förändringar av en tjänstepension. Uppgifts-

skyldigheten bör beträffande beloppsändringar dock begränsas till för-

ändringar som beror på ändrad beräkningsgrund. Omräkningar till följd

av indexering behöver den pensionsberättigade inte anmäla till för-

säkringskassan, eftersom de inte föranleder ändring av den övergångsvisa

garantipensionen. Till grund för beräkningen av övergångsvis garanti-

pension skall normalt ligga den pensionsberättigades tjänstepension för

december månad föregående år. Den indexuppräkning som brukar ske

med tjänstepensionen för januari månad behöver därför inte anmälas och

kommer normalt heller inte att beaktas vid beräkningen av övergångsvis

garantipension. Ändras däremot en tjänstepension på så sätt att den skall

utgöra en ändrad andel av ett index, skall detta anmälas till försäkrings-

kassan. Det sistnämnda kan vara fallet om en tjänstepension har en av-

trappningskonstruktion, så att den minskar med tiden. Med hänsyn till

dessa begränsningar när det gäller skyldighet att lämna uppgift om för-

ändringar av tjänstepension, skall å andra sidan uppgift om tjänstepen-

sion lämnas årligen.

Beräkningen av garantipension och övergångsvis garantipension på-

verkas av försäkringstid respektive bosättningstid i Sverige. I vissa fall

tillgodoräknas vistelse utomlands som försäkringstid eller bosättningstid

i Sverige. Någon registrering av sådan utlandsvistelser sker inte fort-

löpande av försäkringskassorna. Det ankommer därför på den pensions-

berättigade att lämna uppgift om sådana utlandsvistelser som han eller

hon anser skall tillgodoräknas som försäkringstid eller bosättningstid.

För den som är född år 1937 eller tidigare som uppbär folkpension i form

av ålderspension vid utgången av år 2002 har emellertid frågan om så-

dant tillgodoräknade redan skett. Övriga personer som är berättigade till

garantipension eller övergångsvis garantipension måste ansöka om sådan

pension. De har därvid att lämna uppgift om utlandsvistelse, om de vill

att sådan vistelse skall tillgodoräknas. Detta uppgiftslämnande bör

emellertid vara frivilligt, eftersom det ligger i den pensionsberättigades

intresse att lämna dessa uppgifter.

Däremot bör en pensionsberättigade som är bosatt utomlands lämna

uppgift om förändringar i civilståndet, eftersom försäkringskassan nor-

malt annars inte får uppgift om sådant.

12.3 Uppgifter från den som betalar ut tjänstepension

Regeringens bedömning: Den som betalar ut tjänstepensioner till en

person som är född år 1937 eller tidigare bör lämna uppgift om detta

till Riksförsäkringsverket. Den närmare utformningen av detta upp-

giftslämnade bör emellertid beredas ytterligare.

Förslag i en promemoria: Inom socialdepartementet har upprättats en

promemoria med ett förslag om särskild pensionsuppgift. Förslaget har

remissbehandlats.

Promemorieförslaget innebär i huvudsak följande. Den som betalar ut

tjänstepension till en person som är född år 1937 eller tidigare skall till

RFV senast den 15 december det året tjänstepensionen betalas ut lämna

en särskild pensionsuppgift. I pensionsuppgiften anges namn och post-

adress samt personnummer eller organisationsnummer för såväl den som

lämnar uppgiften som den uppgiften avser. Vidare skall det anges

tjänstepensionens storlek för december månad det år uppgiften lämnas,

om tjänstepensionen är tidsbegränsad och när den i sådant fall upphör

samt framtida på förhand känd förändring av tjänstepension som beror på

ändrad beräkningsgrund. Den som lämnar särskild pensionsuppgift skall

lämna den pensionsberättigade ett meddelande därom. RFV kan vid vite

förelägga en tjänstepensionsutbetalare att lämna särskild pensionsuppgift.

Remissinstanserna: Försäkringskasseförbundet har inget att erinra

mot förslaget till särskild uppgiftsskyldighet angående tjänstepension.

AMF Pension avstyrker förslaget och anför att deras kostnad för utskick

med information till de pensionsberättigade om särskilda pensionsupp-

gifter skulle uppgå till cirka 3,5 miljoner kronor. Redan nu lämnar AMF

Pension i januari uppgifter till RFV om utbetalningar men kan inte i

december lämna uppgifter om det kommande årets utbetalningar. Statens

pensionsverk (SPV) tillstyrker förslaget att den som utbetalar tjänstepen-

sion skall vara skyldig att lämna en särskild pensionsuppgift men har

svårt att lämna synpunkter på de närmare detaljerna, eftersom prome-

morian är otydlig om detta. Kommunsektorns Pension AB (KPA) anför

att det finns samordningstekniska problem på grund av att de kommunala

pensionsbestämmelserna är baserade på bruttopensionsprincipen. För att

slippa göra ett extra utskick föreslår KPA att meddelande till pensions-

tagarna i stället kan lämnas i samband med kontrolluppgiften i januari.

KPA avser att lämna de särskilda pensionsuppgifterna till RFV i form av

datafil senast den 15 december det avsedda året. Vidare utgår KPA från

att man blir kompenserad för anpassningskostnader och eventuellt extra

portokostnader. Försäkringsförbundet avstyrker förslaget samt anför

bl.a. följande. Om ett nytt uppgiftslämnande ändå införs, måste RFV an-

svara för information till de pensionsberättigade om att uppgifter hämtats

från tjänstepensionsutbetalaren. Ett nytt uppgiftslämnnande bör omfatta

endast de personer för vilka det finns ett uppenbart behov av uppgifter.

Det går inte att lämna uppgifter så tidigt som den 15 december. Vissa

bolag har kvartalsvisa utbetalningar. Svårigheter kan finnas med att de-

finiera och isolera tjänstepensioner i försäkringsbolagens register. Nä-

ringslivets nämnd för regelgranskning avstyrker att förslaget genomförs i

nuvarande utformning samt anför bl.a. följande. Förslaget att den pen-

sionsberättigade skall få meddelande från den uppgiftsskyldige om vilka

uppgifter som lämnats är inte tillräckligt analyserat. Det framgår inte om

det gjorts någon särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små

företags villkor. Nämnden påpekar att den i förslaget nämnda blanketten

för särskild pensionsuppgift omfattas av samrådsskyldigheten enligt den

s.k. samrådsförordningen (1982:668). KP Pension & Försäkring föreslår

att meddelandet till den pensionsberättigade inarbetas i det meddelande

om lämnad kontrolluppgift för inkomsttaxering som lämnas i januari.

Vidare uppskattar KP att anspassningsarbetet för systemomställning

torde ta i anspråk tre eller fyra manmånader . Kostnaden för att skicka

meddelande till de pensionsberättigade torde för KP:s del uppgå till cirka

650 0000 kr årligen.

Skälen för regeringens bedömning: Det har, som redovisas i avsnitt

12.2, riktats kritik mot utredningens förslag att de pensionsberättigade

själva skall lämna uppgift om t.ex. tjänstepensioner, som skall ingå i be-

räkningsunderlaget för övergångsvis garantipension. Därvid har det

framförts att uppgiftsskyldigheten i många fall kommer att gälla äldre

personer, som haft pension under lång tid och som kan ha svårt för att

kunna lämna de önskade uppgifterna. Vidare har anförts att det kommer

att medföra ett betydande arbete för försäkringskassorna att vid omlägg-

ningen till övergångsvis garantipension hantera uppgifter från ett stort

antal personer. Därvid har det pekats på möjligheten att i stället inhämta

uppgifter om tjänstepensioner direkt från pensionsutbetalarna. Mot denna

bakgrund har inom Socialdepartementet utarbetats ett förslag om att upp-

gifter om tjänstepensioner skall lämnas av pensionsutbetalare.

För att kunna beräkna övergångsvis garantipension måste försäkrings-

kassan ha tillgång till uppgifter om bl.a. förekommande tjänstepensioner

och hur dessa har beräknats. Det bör, såsom utredningen föreslår, finnas

en skyldighet för den enskilde att lämna de uppgifter som behövs för till-

lämpning av lagen om garantipension. Det stora flertalet av de personer

som kommer att vara berättigade till övergångsvis garantipension uppbär

redan folkpension i form av ålderspension när de föreslagna bestämmel-

serna om övergångsvis garantipension avses träda i kraft. I åtskilliga fall

kommer det att vara fråga om personer i mycket hög ålder som har upp-

burit ålderspension i många år. Det kan för en del av dessa vara förenat

med betydande svårigheter att behöva redovisa sin tjänstepension till för-

säkringskassan eller RFV enbart för att kunna få behålla sin ålderspen-

sion intakt.

En ordning som bygger på att beräkningen av övergångsvis garanti-

pension i stor utsträckning bygger på uppgifter från de pensionsberät-

tigade själva kommer enligt regeringens uppfattning att generera ett be-

tydande merarbete vid handläggningen av pensionsärenden. Även de som

betalar ut tjänstepensioner kommer i sådant fall sannolikt att få vidkännas

en ökad belastning med förfrågningar från personer som uppbär tjänste-

pensioner. En mer rationell ordning är att de som betalar ut tjänstepen-

sioner i stället lämnar uppgift om dessa till RFV. Beräkningsunderlaget

för övergångsvis garantipension kommer med en sådan ordning att bli

mer tillförlitigt, än om varje pensionsberättigad själv skall redogöra för

sina pensionsförhållanden. En sådan ordning kommer sannolikt också att

ge färre ärenden om återkrav på grund av felaktig pensionsberäkning, än

som skulle blivit fallet om de pensionsberättigade själva skall lämna

uppgift om tjänstepensionerna.

Regeringen anser att utbetalare av tjänstepensioner bör vara skyldiga

att till RFV lämna uppgift om tjänstepensioner. För att kunna beräkna

övergångsvis garantipension för januari månad år 2003 behöver RFV ha

tillgång till uppgifter om tjänstepension senast i december månad före-

gående år. Ett alternativ skulle kunna vara att använda den kontrollupp-

gift som lämnas till ledning för inkomsttaxeringen. Den kontrolluppgift

som skulle kunna finnas tillgänglig i decmber månad år 2002 har lämnats

redan i januari det året och avser inkomstförhållandena år 2001, vilka

inte utan olägenhet kan läggas till grund för beräkning av övergångsvis

garantipension för år 2003.

Enligt promemorieförslaget skall en särskild pensionsuppgift lämnas

för varje person född år 1937 eller tidigare som har rätt till tjänstepen-

sion. Det föreligger enligt regeringens uppfattning svårigheter med att

ytterligare begränsa den grupp för vilka det bör lämnas uppgifter om

tjänstepensioner, eftersom den enskildes samlade pensionsinkomster

(med undantag för utbetalningar från privata pensionsförsäkringar eller

pensionssparande) har betydelse för beräkningen av övergångsvis garan-

tipension. För att å andra sidan kunna begränsa den pensionsberättigades

uppgiftsskyldighet, måste han eller hon på något sätt få kännedom om

vilka uppgifter om honom eller henne som har lämnats till RFV.

Särskild pensionsuppgift skall enligt promemorieförslaget lämnas av

dem som betalar ut tjänstepension, dvs. främst försäkringsföretag, under-

stödsförening och arbetsgivare. Det är samma krets av organisationer

eller personer som i dag är skyldiga att för dessa tjänstepensioner lämna

kontrolluppgifter enligt lagen (1990:3425) om självdeklaration och kon-

trolluppgifter. I princip blir det därför inte någon utvidgning av antalet

uppgiftsskyldiga.

Regeringen anser att en pensionsutbetalare bör lämna uppgift för varje

pensionsberättigad till vilken han utbetalar tjänstepension. Sådana upp-

gifter kommer i princip inte att avse andra pensionsberättigade än dem

för vilka det skall lämnas kontrolluppgift. Emellertid skall en uppgift om

tjänstepension till RFV tillgodose ett annat informationsbehov än en

kontrolluppgift som lämnas till ledning för inkomsttaxeringen. En upp-

gift om tjänstepension till RFV bör i möjligaste mån även redovisa såda-

na förändringar av en tjänstepension som kan förutses. Det bör t.ex. an-

ges om en tjänstepension är tidsbegränsad. Ett annat exempel på en förut-

sebar ändring kan föreligga när det för en tjänstepension gäller olika be-

räkningssätt beroende på hur länge den har utbetalats.

För att säkerställa att det vid omläggningen till den nya ordningen med

övergångsvis garantipension finns ett underlag för beräkning av över-

gångsvis garantipension för januari månad, måste det finns någon uppgift

om tjänstepension tillgänglig i december månad året före omläggningen

till den övergångsvisa garantipensionen.

En ny ordning med särskild pensionsuppgift kommer emellertid att

medföra vissa administrationskostnader för såväl de uppgiftsskyldiga

som RFV. Vad gäller de uppgiftsskyldiga kan kostnaderna växla mellan

de olika uppgiftslämnarna. Den information som enligt regeringens be-

dömning bör redovisas i en pensionsuppgift finns emellertid redan till-

gänglig hos de uppgiftsskyldiga. Vissa initialkostnader inför omlägg-

ningen uppkommer däremot på grund av att det kan behöva göras en viss

teknisk anpassning av befintligt datorstöd och utforma nya arbetsrutiner.

Kostnaden härför är naturligtvis beroende av hur omfattande detta an-

passningsarbete blir i de enskilda fallen.

Under remissbehandlingen av promemorieförslaget har kritik riktats

mot förslaget, bl.a. vad gäller kostnaderna för att lämna särskild pen-

sionsuppgift samt meddelande därom till den pensionsberättigade. Det

har under remissbehandlingen också anförts att förslaget inte innehåller

någon godtagbar konsekvensanalys. Vidare föreligger det ett behov av att

få in likartade uppgifter även för handläggningen av ärenden om bo-

stadstillägg till pensionärer. Regeringen anser därför att frågor rörande

utformningen av en ordning med överföring av pensionsuppgifter från

den som betalar ut tjänstepension bör beredas ytterligare. En sådan be-

redning bör göras i samarbete med RFV och de berörda institutionerna.

Därvid bör eftersträvas en samordning med det informationsbehov som i

detta hänseende föreligger även när det gäller bostadstillägg till pensio-

närer. Regeringens bedömning är att förslag om pensionsuppgift från

utbetalare kan lämnas i samband med att förslag till ett anpassat system

för bostadstillägg till pensionärer lämnas våren 2001.

13 Kostnader och finansiering

13.1 Administrationskostnader

Regeringens bedömning: Kostnaderna för utvecklandet av datasys-

tem i samband med införandet av den övergångsvisa garantipensionen

beräknas uppgå till 60 miljoner kr. Dessa kostnader bör finansieras

med lån i Riksgäldskontoret.

Utredningens bedömning: Utredningen har inte lämnat någon be-

dömning om merkostnaden för administrationen.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket (RFV) bedömer att resurser

motsvarande 150 årsarbetare måste tillföras försäkringskassorna under

år 2000 på grund av de nya reglernas komplexitet och den ökade be-

slutsmängden. RFV förutsätter därvid att verket kan tillhandahålla ett

modernt IT-stöd. RFV bedömer merutgifterna för att konstruera IT-stöd

för den övergångsvisa garantipensionen till 50 miljoner kr. Till denna

kostnad måste, enligt verket, läggas kostnader om 10 miljoner kr. för

uppbyggnad och drift av IT-stöd för hantering av tjänstepensioner vilka

även behövs med anledning av BTP-utredningens betänkande. Kostna-

derna för ökade driftstider tillsammans med nya kostnader för inhämt-

ning av uppgifter till beräkningsunderlaget medför att de totala drifts-

och produktionskostnaderna beräknas uppgå till 20 miljoner kr. årligen.

För diverse informationsinsatser, direktinformation, porto, trycksaker,

media etc. räknar RFV med en kostnad på 25 miljoner kr. Försäkrings-

kasseförbundet och ett flertal försäkringskassor har framfört liknande

åsikter.

Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har eftersträvat att i

möjligaste mån översätta det gällande regelverket för ålderspensioner och

de särskilda skattereglerna för folkpensionärer på ett sådant sätt att den

enskilda förmånstagaren inte får sänkt pension efter omläggningen. Detta

har bl.a. resulterat i att de i dag gällande reglerna i hög grad kommer att

tillämpas även fortsättningsvis. Detta kan inte ske på ett enkelt sätt utan

att vissa grupper samtidigt får sänkningar av sin nettopension. Förståel-

sen för det nya systemet kan i vissa fall försvåras av att de i dag gällande

benämningarna ändras och att förmånerna därvid i viss mån slås ihop.

Förutom att grundskyddet i fortsättningen skall betalas ut i form av över-

gångsvis garantipension, gäller enligt ett tidigare riksdagsbeslut att den

30-dels beräknade folkpensionen och ATP skall betalas ut i form av

tilläggspension enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad pension

(LIP). Speciellt mot bakgrund av att ändringarna i många fall berör

mycket gamla människor vill regeringen betona vikten av omfattande

informationsinsatser i samband med omläggningen. RFV har beräknat att

kostnaderna för information kommer att uppgå till 25 miljoner kr.

En förutsättning för att förslaget om den övergångsvisa garantipensio-

nen skall kunna genomföras är att de olika beräkningarna skall kunna ske

datoriserat. För detta ändamål måste de befintliga datasystemen utvecklas

och sannolikt nya skapas. Kostnaderna för att utveckla datasystem har av

RFV beräknats till ca 60 miljoner kr. Regeringen delar denna bedömning.

Av budgetpropositionen för år 2000, prop. 1999/2000:1, framgår att

förberedelser för det reformerade ålderspensionssystemet samt planerade

följdreformer i form av anläggningstillgångar finansieras med lån i Riks-

gäldskontoret. Således bör förändringarna i Riksförsäkringsverkets data-

system finansieras med lån i Riksgäldskontoret. Regeringen avser att

återkomma i fråga om finansieringen av kostnaderna för utbildning och

information.

Regeringens strävan har varit att förenkla utredningens förslag när det

har varit möjligt utan att göra avkall på principen att de pensionsberät-

tigade i möjligaste mån skall få oförändrad nettopension. Således har

regeringen i tidigare avsnitt gjort bedömningen att uppgift om tjänstepen-

sion bör kunna lämnas av utbetalanden. Regeringen avser att återkomma

i frågan. Vidare har regeringen föreslagit att den av utredningen före-

slagna kopplingen mellan utländska pensioner och skattesystemet endast

skall ha betydelse initialt vid ikraftträdandet. De nämnda förenklingarna

av utredningens förslag bör innebära att hanteringen av den övergångs-

visa garantipensionen hos de olika försäkringskassorna underlättas be-

tydligt.

Det kan också konstateras att de framtida reglerna för förtidspension

och bostadstillägg fortfarande bereds inom Regeringskansliet. Mot bak-

grund av det anförda är det inte möjligt att i detta sammanhang ta ställ-

ning till RFV:s bedömning att det finns behov av att öka antalet årsar-

betare hos försäkringskassorna. Regeringen avser att återkomma i frågan

om eventuell resursförstärkning efter det att de återstående delarna av

anpassningen till det reformerade ålderspensionssystemet är på plats.

13.2 Utgifter och finansiering för övergångsvis

garantipension

Regeringens bedömning: Införandet av den övergångsvisa garanti-

pensionen innebär att utgifterna för de ålderspensioner som betalas

över statsbudgeten kommer att uppgå till ca 26 miljarder kr år 2003.

Dessa utgifter bör finansieras med allmänna skattemedel.

Utredningens bedömning: Stämmer huvudsakligen överens med re-

geringens bedömning.

Remissinstanserna: Svenska Kommunförbundet tillstyrker utredning-

ens förslag under förutsättningen att förändringen inte leder till ökade

pensionskostnader för kommunsektorn. Förbundet förutsätter att kom-

pensation för eventuella ökade kostnader ska ske fullt ut oavsett om det

gäller en kommun, ett kommunalförbund eller annan kommunal arbets-

givare (kommunalägt företag m.fl.). Riksrevisionsverket (RRV) konstate-

rar att förslaget bedöms innebära att nettokostnaden blir densamma som

enligt princippropositionens (prop. 1993/94:250) förslag. RRV har inget

att erinra mot utredningens förslag.

Skälen för regeringens bedömning: Övergången till ett system med

helt beskattat grundskydd medför ökade utgifter för ålderspensioner.

Samtidigt ökar även skatteinkomsterna. I ett första skede är det huvud-

sakligen kommunerna som får del av de ökade skatteintäkterna, medan

den övergångsvisa garantipensionen betalas över statsbudgeten. Frågan

om hur detta skall justeras bereds inom Regeringskansliet.

Även inkomsterna till Svenska kyrkan kommer att öka när skatte-

underlaget breddas i samband med att reglerna för den övergångsvisa

garantipensionen träder i kraft. Den frivilliga kyrkoavgiften tas ut på

samma underlag som kommunalskatten. Även administrationen sköts av

skattemyndigheten. Genom förslaget beräknas skatteunderlaget öka med

ca 28 miljarder kr. Den genomsnittliga kyrkoavgiften uppgår till 0,96 %

för år 2000 vad gäller den frivilliga delen. Således kommer avgiftsin-

komsterna till Svenska kyrkan att öka med som mest ca 270 miljoner kr. i

samband med omläggningen. Möjligheterna att även justera för dessa

inkomster ingår i den ovan nämnda beredningen.

Regeringens förslag om övergångsvis garantipension beräknas öka ut-

gifterna för ålderspensioner med 9,8 miljarder kr. vilket framgår av tabell

13.1. Samtidigt beräknas skatteintäkterna öka med 9,1 miljarder kr.

Nettokostnaden beräknas därvid till 0,7 miljarder kr.

I de här redovisade beräkningarna har vi förutsatt att ökningen av pen-

sionsutgifterna huvudsakligen finansieras med de samtidigt ökande

skatteinkomsterna inkl. inkomsterna från den frivilliga kyrkoavgiften.

Den nettokostnad som kvarstår, dvs. 0,7 miljarder kr. beror till största

delen på att den övergångsvisa garantipensionen är anpassad till en

kommunalskattesats på 34 %. Pensionärer som bor i kommuner med

lägre skatt än 34 % kommer således efter övergången att få högre pen-

sion sedan skatten är avdragen jämfört med nuvarande system. Till viss

del beror kostnadsökningen på att även om kommunalskatten i någon

kommun skulle uppgå till 34 % så skulle pensionärer med låg pension

erhålla en liten höjning av pensionen sedan skatt har erlagts. För när-

varande kommer inte någon kommun upp till denna nivå. Den högsta

kommunalskatten för år 2000 är 33,76 %.

Således räknar regeringen med en lägre nettokostnad än den som redo-

visades av utredningen. Detta beror inte på att regeringens förslag skulle

vara mindre generöst än det förslag som utredningen lämnade. Skillnaden

förklaras bl.a. av att tidpunkten för ikraftträdandet har skjutits upp. Det

föreslås nu att reglerna skall träda i kraft år 2003. Utredningens förslag

var år 2001. Detta innebär att färre pensionärer berörs av omläggningen

år 2003 jämfört med vad som skulle ha varit fallet år 2001.

En annan orsak till att utgifterna blir lägre än med utredningens förslag

har att göra med beskattningen av dödsbon. SGA-reglerna är speciellt

förmånliga för den som inte har ålderspension under hela kalenderåret,

t.ex. på grund av dödsfall. Därför blir beskattningen av ett dödsbo fördel-

aktig efter en avliden ålderspensionär. Dessa fördelaktiga skatteregler har

inte överförts till det nya systemet. Från och med ikraftträdandet be-

skattas ett dödsbo efter en avliden pensionär på samma sätt som ett

dödsbo efter en yngre person.

Tabell 13.1 Nettokostnader för den övergångsvisa garantipensionen år 2003.

Förändring i utgifterna efter skatt jämfört med det nuvarande systemet.

Miljarder kr.

Enligt nu-

varande regler

Med över-

gångsvis ga-

rantipension

Förändring

Ålderspensionsutgifter, totalt1

194,4

204,2

9,8

Skatteintäkter2

65,0

74,1

9,1

Nettoutgifter för ålderspensioner3

129,4

130,1

0,7

Källa: Finansdepartementet, Socialdepartementet, SCB

1 Avser utgifterna för ATP, folkpension och pensionstillskott enligt det

nuvarande regel-

verket och utgifterna för tilläggspension och övergångsvis garantipension efter

övergången

till ett helt beskattat grundskydd samt utgifter för tjänstepensioner och

privata pensioner.

2 I skatteintäkter ingår även skatt på privata pensioner, löner och kapital. Den

 förändring

som redovisas beror dock enbart på införandet av den övergångsvisa

garantipensionen.

3 Kostnadsberäkningarna baseras dels på statistik från RFV, dels på uppgifter

från Storur-

valet. Uppgifterna i urvalet avser december 1997. Antalet observationer i

urvalet är 37 795.

Framskrivningarna till år 2003 har gjorts av SCB och av Finansdepartementet.

Bruttoutgifterna totalt för övergångsvis garantipension beräknas uppgå

till 26 miljarder kr. år 2003. En tredjedel, ca 9 miljarder kr. är ersättning

för SGA. Två tredjedelar av utgifterna, ca 17 miljarder kr. är ersättning

för pensionstillskottet eller för den 40-delsberäknade folkpensionen.

Folkpensionen finansieras i dag delvis med skattemedel, delvis med me-

del från AP-fonden. Från och med år 2003 kommer den 40-dels beräk-

nade folkpensionen helt att utbetalas i form av övergångsvis garantipen-

sion och finansieras med allmänna skattemedel. Av tabellen nedan fram-

går att merparten av utgifterna för den övergångsvisa garantipensionen

kan hänföras till de kvinnliga pensionärerna. Även när det gäller den

nämnda ökningen av nettoutgifterna för systemet på 0,7 miljarder kr. så

är det främst kvinnorna som får del av denna förbättring.

Tabell 13.2 Fördelning av utgifterna för övergångsvis garantipension efter

kön. Miljarder kr.

Kvinnor

Män

Totalt

22,3

3,7

26

Källa: Socialdepartementet

14 Övergångsvis garantipension i internationella

förhållanden

14.1 Inledning

Vid utformning av såväl nuvarande regelsystem om folkpension i form

av ålderspension som reglerna om garantipension har hänsyn tagits till att

den försäkrade kan ha varit bosatt utomlands under den förvärvsverk-

samma tiden eller bor utomlands under tiden som pensionär. Både enligt

nuvarande regelsystem och för garantipensionen föreskrivs en försäk-

ringstid om ett visst antal år för rätt till oavkortat grundskydd. Vidare

finns regler för vad som skall gälla för utbetalning av grundskyddet till

personer bosatta utomlands. Motsvarande regler föreslås i princip gälla

för den övergångsvisa garantipensionen.

Med hänsyn till internationella förpliktelser får emellertid de nationella

reglerna inte alltid fullt genomslag. I detta avsnitt behandlas de avsteg

från de nationella reglerna som EG-rätten kan medföra. Motsvarande

avvikelser kan gälla även för medborgare i länder med vilka Sverige har

träffat överenskommelse om socialförsäkringskonvention. I samman-

hanget behandlas i korthet även den nordiska konventionen.

14.2 Förordningen (EEG) nr 1408/71 om tillämpning av

systemen för social trygghet när anställda,

egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar

inom gemenskapen

Förordning (EEG) nr 1408/71 innehåller regler som syftar till att genom

samordning av medlemsstaternas lagstiftning säkerställa den sociala

tryggheten för personer som flyttar inom gemenskapen. Den omfattar i

huvudsak socialförsäkringsförmåner och s.k. familjeförmåner.

Förordningen vilar på fem huvudprinciper: principen om en tillämplig

lagstiftning, likabehandlingsprincipen, sammanläggningsprincipen,

exportabilitetsprincipen och proratatemporis-principen.

Principen om en tillämplig lagstiftning innebär att en person samtidigt

skall omfattas av lagstiftningen i endast ett medlemsland och som huvud-

regel det land där arbete vid en viss tidpunkt utförs.

Likabehandlingsprincipen innebär att en person som omfattas av för-

ordningen och som samtidigt är bosatt i en medlemsstats område har

samma rättigheter och skyldigheter i fråga om förmåner för social trygg-

het och avgifter till sådana system enligt en medlemsstats lagstiftning

som denna medlemsstats egna medborgare.

Sammanläggningsprincipen innebär att anställda eller egenföretagare

som arbetar i annan medlemsstat har rätt att lägga samman försäkrings-

eller bosättningsperioder i syfte att uppfylla nationella krav på minsta tid

för rätt till förmåner.

Exportabilitetsprincipen innebär att kontantförmåner som utges vid

bl.a. invaliditet eller ålderdom eller till efterlevande inte får minskas,

ändras, innehållas, dras in eller konfiskeras med anledning av att den be-

rättigade är bosatt i eller flyttar till ett annat medlemsland än det land

som utger förmånen, om sådan förmån för samma tid inte utges från bo-

sättningslandet.

Proratatemporis-principen innebär att den som har tjänat in rätt till

pension i mer än ett medlemsland har, från vart och ett av dessa länder,

rätt till pension i förhållande till intjänad tid i respektive land.

En grundläggande princip bakom regelsystemet i förordning (EEG) nr

1408/71 är att det ankommer på den nationella lagstiftningen att uppställa

regler om minskning av pensionsförmåner med hänsyn till annan pension

eller social förmån. I den mån sådana regler medger reduktion av natio-

nell pension kan, inom vissa gränser, motsvarande regler uppställas med

avseende på förmåner som förvärvats enligt en annan medlemsstats lag-

stiftning.

I förordningens artikel 12.2, under rubriken "förhindrande av sam-

manträffande av förmåner", föreskrivs som huvudregel att minsknings-

regler i den nationella lagstiftningen får åberopas även gentemot för-

måner som har förvärvats enligt en annan medlemsstats lagstiftning eller

gentemot arbetsinkomst eller annan inkomst. Detta gäller dock inte om

annat är föreskrivet i förordningen. Beträffande pensioner finns det såda-

na föreskrifter i artikel 46 a-c. En pensionsförmån som prorataberäknats

får inte samordnas med en annan utländsk förmån av samma slag. Med

förmån av samma slag avses förmåner som utges på grundval av försäk-

rings- eller bosättningsperioder som har fullgjorts av samma person, dvs.

pensionen härrör från samma person. I artiklarna finns också bestämmel-

ser om samordning mellan nyss nämnd förmån och förmån av annat slag

eller med annan inkomst. Med förmån av annat slag avses sådan förmån

som inte betraktas som förmån av samma slag. Om den pensionsberät-

tigade dels uppbär ålderspension beräknad på egen försäkringstid, dels

efterlevandepension är dessa förmåner inte att betrakta som förmåner av

samma slag.

I en bilaga 4 D till förordningen förtecknas på vilka förmåner som be-

stämmelserna i förordningen om minskning, innehållande och indragning

av pensionsförmåner eller andra förmåner får tillämpas. För Sveriges

räkning har som sådan förmån i bilagan antecknats "Oavkortad folkpen-

sion som utges enligt den lagstiftning om folkpension som var tillämplig

före den 1 januari 1993 och oavkortad folkpension som utges enligt

övergångsbestämmelserna till denna lagstiftning som gäller från detta

datum." Dessutom har antecknats " Svenska förtids- och efterlevande-

pensioner som beräknas på grundval av antagna försäkringsperioder och

ålderspensioner som beräknas på grundval av tidigare tillgodoräknade

antagna perioder."

14.3 Nuvarande regler för folkpension och

pensionstillskott (PTS) respektive för

garantipension

Folkpension och PTS

Folkpension och PTS utges i förhållande antingen till antalet bosätt-

ningsår i Sverige eller till antalet år med pensionspoäng inom ATP-sys-

temet. För rätt till folkpension krävs enligt nationella regler antingen

minst tre bosättningsår eller minst tre år med pensionspoäng. Enligt för-

ordningen (EEG) nr 1408/71 kan kravet på minsta försäkringstid upp-

fyllas genom sammanläggning med försäkringstid från annat land inom

EU/EES-området. Minst ett år måste dock avse tid i Sverige.

Förordningens regler innebär en avvikelse även vad gäller avräkning

av PTS mot utländsk pension. PTS samordnas inte med pension av

samma slag från annat EU/EES-land om PTS har prorataberäknats. Om

PTS däremot utges oavkortat med stöd av reglerna i AFL i dess lydelse

före den 1 januari 1993 eller har beräknats enligt övergångsreglerna till

lagen (1992:1277) om ändring i AFL och därmed utgör en förmån som är

upptagen i ovan nämnda bilaga 4 D till förordningen, får PTS minskas

fullt ut med pension från annat medlemsland.

Då reglerna om 40 bosättningsår för rätt till oavkortad folkpension

började gälla den 1 januari 1993, infördes samtidigt en särbestämmelse

för dem som i december 1992 var berättigade till folkpension. För dem

skulle kravet på 40 års bosättningstid anses uppfyllt, dvs. deras folkpen-

sion skulle inte 40-delsberäknas. Enligt artikel 27 i den nordiska konven-

tionen från 1992, som trädde i kraft den 1 januari 1994 i Sverige, gjordes

emellertid en omräkning av den utgående oavkortade svenska folkpen-

sionen. Den pensionsberättigade erhåller därvid, från respektive nordiskt

land, folkpension i förhållande till antal bosättningsår i landet. Om den

sammanlagda pensionen därmed blir lägre än före omräkningen utges ett

tillägg upp till individens pensionsnivå före omräkningen, dvs. upp till

nivån för oavkortad folkpension. Tillägget är således att betrakta som

folkpension, vilket också torde följa av artikel 1 punkt g i den nordiska

konventionen.

Enligt den nuvarande nationella lagstiftningen utges till en svensk

medborgare bosatt utomlands endast sådan folkpension som beräknats i

förhållande till antal år med tillgodoräknade pensionspoäng för ATP.

Svensk medborgare som inte kan tillgodoräknas år med pensionspoäng

eller utländsk medborgare har således enligt nationell lagstiftning inte

rätt till svensk folkpension vid utflyttning från Sverige. Även PTS utges

enligt nationell lagstiftning enbart vid bosättning i Sverige. För personer

som omfattas av förordningen (EEG) nr 1408/71 gäller dock samma

regler för rätt till utbetalning av folkpension och PTS vid bosättning i

annat land inom EU/EES-området som vid bosättning i Sverige. Mot-

svarande gäller nordiska medborgare som omfattas av den nordiska kon-

ventionen.

Den 1 januari 2001 träder Socialförsäkringslagen (1999:799) i kraft.

Då kommer, utan begränsningar vad avser nationalitet, all folkpension

som beräknats i förhållande till år med pensionspoäng att betalas ut

utomlands. Folkpension som är bosättningsbaserad kommer alltjämt en-

ligt nationell lagstiftning endast att utbetalas i Sverige. Undantag kom-

mer då även här föreligga för personer som omfattas av förordningen

(EEG) 1408/71.

Garantipension

Garantipension till personer födda år 1938 eller senare kommer enligt

lagen om garantipension att utges i förhållande till antalet bosättningsår

(försäkringstid). Rätt till oavkortad garantipension har den som kan

tillgodoräknas 40 försäkringsår. I propositionen 1997/98:152 om

garantipension m.m. har regeringen gjort bedömningen att garanti-

pensionen är att betrakta som en trygghetsförmån och därmed faller

under förordningens tillämpningsområde. För dem som omfattas av

förordningen (EEG) 1408/71 kommer beräkningen av pensionen att ske

enligt proratatemporis-principen. För rätt till garantipension krävs att den

pensionsberättigade kan tillgodoräknas minst tre års försäkringstid.

Enligt förordningen (EEG) nr 1408/71 kan kravet på minsta

försäkringstid uppfyllas genom sammanläggning med försäkringstid från

annat land inom EU/EES-området. Minst ett år måste dock avse tid i

Sverige.

Garantipensionen skall utges enbart till den som är bosatt i Sverige, om

det inte med hänsyn till omständigheterna skulle framstå som uppenbart

oskäligt att inte fortsätta att utge sådan pension vid bosättning utomlands.

För personer som omfattas av förordningen kommer emellertid garanti-

pensionen att utges även vid bosättning i annat EU/EES-land.

Enligt förordningen skall en förvärvsarbetande ha rätt att uppbära pen-

sion från vart och ett av de länder, där han eller hon har tjänat in pension.

I sådana fall skall beräkningen av pensionen från varje land ske enligt

proratatemporis-principen, om pensionens storlek är beroende av försäk-

ringstider. Som angetts ovan får enligt bestämmelserna i förordningen

(EEG) 1408/71 en samordning med utländsk pension inte ske, om den

svenska pensionen har prorataberäknats. Regeringen gjorde i prop.

1997/98:152 dock bedömningen att garantipensionen skall avtrappas inte

bara mot svensk inkomstgrundad pension utan även mot inkomstrelaterad

pension intjänad enligt lagstiftning i annat land inom EU/EES-området.

Grunden till detta ställningstagande var bl.a. att samordningen med ut-

ländska förmåner var att se som ett led i beräkningen av garantipensio-

nen. Samordningen bedömdes således inte utgöra en minskningsregel i

förordningens mening.

Enligt ett av EG-domstolen avgjort mål (C-143/97 Francesco Conti)

kan emellertid en sådan avtrappning inte ske mot EU/EES-pensioner.

EG-domstolen slog fast att en nationell bestämmelse skall anses vara en

bestämmelse om minskning av förmåner, om den beräkningsmetod som

den föreskriver innebär att pensionsbeloppet minskas för att en person

har rätt till en förmån i en annan förmånsstat.

14.4 Övergångsvis garantipension i internationella

förhållanden

Regeringens bedömning: Övergångsvis garantipensionen kommer

troligen att betalas ut inom EU/EES-området. För att uppfylla kraven

för rätt till övergångsvis garantipension torde den pensionsberättigade

enligt principerna om sammanläggning i förordningen (EEG) 1408/71

ha rätt att med svensk försäkringstid lägga samman försäkrings- eller

bosättningstider som tjänats in i ett annat EU/EES-land. Den del av

den övergångsvisa garantipensionen som ersätter den bosättnings-

baserade folkpensionen och pensionstillskottet kommer troligen, för

en person som även varit försäkrad i ett annat EU/EES-land, att

beräknas enligt principerna om andelsberäkning i förordningen (EEG)

1408/71. Storleken på den övergångsvisa garantipensionen torde

påverkas av utländsk pension.

Utredningens bedömning: Utredningens bedömning stämmer

överens med regeringens bedömning.

Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig har delat ut-

redningens bedömning.

Skälen för regeringens bedömning: Övergångsvis garantipensionen

skall dels utgöra ett grundskydd för pensionärer som helt saknar rätt till

inkomstrelaterad pension, dels ge en viss utfyllnad till dem med inkomst-

relaterad pension. Den övergångsvisa garantipensionen skall ge kompen-

sation för den bosättningsbaserade folkpension och det pensionstillskott

som den pensionsberättigade vid omläggningen uppbär eller vid tiden för

ansökan om ålderspension skulle haft rätt till enligt dagens regler.

Storleken på den övergångsvisa garantipensionen är, som närmare be-

skrivs i avsnitt 7, beroende av den tilläggspension och den tjänstepension

som den pensionsberättigade har rätt till. Vidare föreslår vi att den över-

gångsvisa garantipensionen skall påverkas av utländsk socialförsäkrings-

pension och tjänstepension. Övergångsvis garantipension föreslås kunna

betalas ut enbart till personer som är bosatta i Sverige (se avsnitt 10).

För pensionärer som är eller tidigare har varit bosatta inom EU/EES-

området och omfattas av reglerna i förordningen (EEG) nr 1408/71 kan

andra regler emellertid komma att gälla, om den övergångsvisa garanti-

pensionen kan anses falla inom ramen för förordningens tillämpningsom-

råde.

Det torde vara klart att den övergångsvisa garantipensionen liksom ga-

rantipensionen skall betraktas som en trygghetsförmån snarare än en

socialbidragsförmån och därmed falla under förordningens tillämpnings-

område, oavsett om den pensionsberättigade har rätt till inkomstrelaterad

ålderspension eller inte. Skäl som talar härför är att den övergångsvisa

garantipensionen är en lagfäst rättighet som utges enligt klart avgränsade

villkor och som inte är beroende av en uppskattning av individuella be-

hov.

Av det ovan sagda följer enligt exportabilitetsprincipen att den över-

gångsvisa garantipensionen kommer att betalas ut vid bosättning inom

EU/EES-området.

För rätt till övergångsvis garantipension krävs rätt till folkpension,

vilket således innebär krav på tre års försäkringstid. För att uppfylla detta

krav kan försäkrings- eller bosättningstid intjänad i ett annat EU/EES-

land läggas samman med tid i Sverige. Ett krav för sådan sammanlägg-

ning är dock att den pensionsberättigade kan tillgodoräknas minst ett års

försäkringstid i Sverige.

Storleken av den övergångsvisa garantipensionen är inte direkt be-

roende av försäkrings- eller bosättningstid. Den övergångsvisa garanti-

pensionen grundas i stället på de pensionsinkomster, som den pensions-

berättigade uppbär vid omläggningen eller vid ansökan om ålderspension

skulle haft rätt till, om dagens regler om ålderspension fortsättningsvis

hade gällt. Enligt vårt förslag skall den bosättningsbaserade folkpensio-

nen och det pensionstillskott som den pensionsberättigade har rätt till

utges även fortsättningsvis, men då i form av övergångsvis garantipen-

sion. Dessa pensionsförmåner är i viss mån beroende av den bosättnings-

tid som den pensionsberättigade kan tillgodoräknas. För rätt till en ore-

ducerad folkpension krävs att den pensionsberättigade kan tillgodoräknas

en bosättningstid om 40 år. Vid kortare bosättningstid utges folkpensio-

nen med så stor andel därav som svarar mot förhållandet mellan det antal

år för vilka bosättningstid kan tillgodoräknas och talet 40. Vid fast-

ställande av det belopp som skall ersätta pensionstillskottet skall beräk-

ningen också kunna ske med utgångspunkt från antalet år med tillgodo-

räknade pensionspoäng för tilläggspension, om en sådan beräkning är

förmånligare för den pensionsberättigade.

Den övergångsvisa garantipensionen är, förutom en ersättning för den

bosättningsbaserade folkpensionen och pensionstillskottet, i princip en

direkt översättning av SGA. De pensionärer som erhåller övergångsvis

garantipension kommer genom omläggningen att få en högre bruttopen-

sion för att kunna erlägga skatt på pensionsinkomsten, utan att nettopen-

sionen för den skull blir lägre än vad den var före omläggningen. Till

grund för beräkningen av den övergångsvisa garantipensionen skall så-

ledes läggas de inkomster som påverkar storleken av SGA. Bland dessa

ingår utländska pensioner som beskattas i Sverige. I avsnitt 7.2.4 föreslår

vi därför att utländska pensioner skall ingå i beräkningsunderlaget. Av de

utländska pensioner som utges vid årsskiftet 2002/2003 skall endast de

som beskattas i Sverige tas med i underlaget.

Härigenom kommer således utländsk pension att påverka storleken av

den övergångsvisa garantipensionen. Samordning med utländsk pension

kommer emellertid inte innebära att den pensionsberättigades bruttopen-

sion sänks i samband med omläggningen till övergångsvis garantipension

år 2003. Omläggningen innebär istället att bruttopensionen höjs, men

samtidigt ändras beskattningen av pensionsinkomsten. Sett till nettopen-

sionen (dvs. pensionsbeloppet efter skatt) kan konstateras att den utländ-

ska pensionens påverkan är oförändrad, dvs. att utländsk pension ingår i

beräkningsunderlaget innebär inte att nettopensionen sänks i samband

med omläggningen år 2003. För en pensionär med låg pensionsinkomst

påverkar den utländska pensionen den övergångsvisa garantipensionen

på så sätt att denna blir högre än om den utländska pensionen inte tas

med i underlaget.

Mot bakgrund härav gör regeringen den bedömningen att den samord-

ning som sker med utländsk pension inte kan anses vara en sådan minsk-

ningsregel som anges i förordningen 1408/71.

15 Författningskommentar

15.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:702) om

garantipension

Inledning

I lagen (1998:702) om garantipension, som träder i kraft den 1 januari

2001, finns i dag bestämmelser angående grundskyddet för personer

födda år 1938 eller senare i det reformerade ålderspensionssystemet.

Detta grundskydd utgörs av garantipension. I denna lag finns också

genom vårt förslag, bestämmelser angående grundskyddet för dem som

inte omfattas av det reformerade ålderspensionssystemet, dvs. personer

som är födda år 1937 eller tidigare. På grund av att grundskyddet i form

av folkpension, pensionstillskott och det särskilda grundavdraget (SGA)

vid inkomsttaxeringen skall avskaffas föreslår vi att grundskyddet för

personer födda år 1937 eller tidigare skall utgöras av en garantipension.

Benämningen garantipension är i lagtexten lika för såväl de personer som

omfattas av det reformerade ålderspensionssystemet som för dem som

står utanför. Flertalet av bestämmelserna i lagen är också lika för båda

grupperna, men beräkningssätten av de båda garantipensionerna är helt

olika. Vi föreslår inte annat än i förekommande fall följdändringar i de

bestämmelser som gäller enbart personer födda år 1938 eller senare.

Lagrådet har förordat att de nya bestämmelserna om garantipension för

personer som är födda år 1937 eller tidigare förs in i ett nytt 2 kap. i

stället för i ett nytt 4 kap. och att nuvarande 2 och 3 kap. betecknas 3 kap.

resp. 4 kap. Lagtexten har disponerats om på det sätt Lagrådet har för-

ordat.

Nedan har används begreppet pensionsberättigad även när det inte är

klart att den berörda personen faktiskt är berättigad till garantipension.

När begreppet äldregeneration används avses personer som är födda år

1937 eller tidigare. Vidare använder vi som kortnamn för garantipension

till personer födda år 1937 eller tidigare uttrycket övergångsvis garanti-

pension.

1 kap.

1 §

I lagen (1998:702) om garantipension tas även in bestämmelserna om

rätten till grundskydd för personer som är födda år 1937 eller tidigare.

Även för denna åldersgrupp kallas pensionsformen garantipension. I

paragrafens nya första stycke ges en beskrivning av den övergångsvisa

garantipensionen.

Denna övergångvisa garantipension ersätter folkpension i form av

ålderspension som beräknas efter bosättningstid. Vidare skall den över-

gångsvisa garantipensionen kompensera pensionsberättigade som har rätt

till pensionstillskott enligt hittillsvarande regler. Dessutom skall den

övergångsvisa garantipensionen utgöra en kompensation för att pensions-

inkomsterna i framtiden skall beskattas fullt utan något SGA.

För beräkningen av den övergångsvisa garantipensionen används enligt

2 kap. 4 § ett beräkningsunderlag i vilket ingår främst den pensionsberät-

tigades faktiska pensionsinkomster samt belopp motsvarande vad han

eller hon enligt hittillsvarande regelsystem skulle ha varit berättigad till i

folkpension, i den mån den inte täcks av tilläggspensionen enligt lagen

(1998:674) om inkomstgrundad ålderspension (LIP), och pensionstill-

skott. Ligger underlaget inom ett sådant intervall som skulle ha gett rätt

till SGA vid inkomsttaxeringen görs en uppräkning för att kompensera

för skatteeffekten.

2 kap.

I detta kapital har införts nya bestämmelser om uttag och beräkning av

övergångsvis garantipension. Hittillsvarande bestämmelser har överförts

till 3 kap.

1 §

I denna paragraf föreskrivs att bestämmelserna i detta kapitel gäller en-

dast den som är född år 1937 eller tidigare, dvs. dessa bestämmelser

gäller enbart övergångsvis garantipension.

2 §

I paragrafen finns en kvalifikationsregel som innebär att en förutsättning

för att en person som är född år 1937 eller tidigare skall kunna komma i

fråga för garantipension är att han eller hon är berättigad till folkpension i

form av ålderspension vid utgången av år 2002. Detta är en grundläggan-

de förutsättning för att en person skall kunna komma i fråga för över-

gångsvis garantipension. (I punkten 2 övergångsbestämmelserna anges

vissa undantag.) Med att en person är berättigad till folkpension avses att

han eller hon har uppfyller villkoren om viss bosättningstid i Sverige

eller visst antal år med pensionspoäng eller därmed likställda år, allt en-

ligt hittillsvarande bestämmelser i 5 kap. AFL för rätt till folkpension.

Detta innebär att han eller hon skall kunna tillgodoräkna sig bosättnings-

tid eller år med pensionspoäng om minst tre år. Däremot krävs inte att

den pensionsberättigade faktiskt uppbär folkpension före ikraftträdandet

av de nya bestämmelserna. Även den som till följd av utlandsbosättning

inte får sin folkpension utbetald eller den som har skjutit upp pensions-

uttaget är i och för sig berättigad till folkpension.

Äldregenerationen kan i dag kvalificera sig för folkpension i form av

ålderspension såväl genom viss tids bosättning här i landet som genom

intjänande av pensionspoäng för tilläggspension under vissa år (s.k.

ATP-år eller poäng-år). För personer födda år 1937 eller tidigare finns i

motsats till vad som gäller yngre personer inte någon undre åldersgräns

för rätt till uttag av garantipension. De har alla fyllt 65 år, när de nya be-

stämmelserna avses träda i kraft. Den övergångsvisa garantipensionen

skall kunna betalas ut i och med att bestämmelserna träder i kraft. Samt-

liga personer som omfattas av vårt förslag föreslås ha rätt att göra nya

eller fortsätta pågående uttag av pensionen vid ikraftträdandet av våra

förslag.

3 §

Paragrafens första mening motsvarar 6 kap. 1 § andra stycket AFL. Av

paragrafens andra mening följer dock att den som också har rätt till in-

komstgrundad ålderspension enligt LIP kan ta ut garantipension endast

om uttag av inkomstgrundad ålderspension begärs för samma tid. Om

den pensionsberättigade gör ett partiellt uttag av den inkomstgrundade

ålderspensionen, skall garantipensionen utges med motsvarande andel.

Personer ur äldregenerationen kan, till skillnad från personer födda år

1938 eller senare, även göra partiellt uttag av garantipension på mot-

svarande sätt som gäller för uttag av folkpension, även om han eller hon

inte har rätt till tilläggspension.

4 §

I paragrafen anges det underlag som skall ligga till grund för beräkningen

av den övergångsvisa garantipensionen. Denna garantipension är delvis

en översättning av det särskilda grundavdraget (SGA) vid inkomsttaxe-

ringen, varför de inkomster som i dag påverkar det avdraget också skall

påverka storleken på garantipensionen. Reglerna för beräkning av andra

pensionsförmåner skall inte ändras. För att beräkna garantipensionen

skall därför användas ett beräkningsunderlag som upptar de pensionsin-

komster som i dag påverkar storleken på SGA. Detta underlag skall räk-

nas om, när någon av de ingående posterna ändras, varefter garantipen-

sionen kommer att fastställas till ett nytt belopp. När så skall ske redo-

visas i avsnitt 7.2.1.

Bestämmelsen anger vilka poster (dvs. faktiska förmåner och fiktiva

belopp för äldre förmåner) som skall ingå i beräkningsunderlaget och

som således kommer att påverka den övergångsvisa garantipensionen. I

de följande 5 8 §§ finns kompletterande bestämmelser om de enskilda

poster som ingår i beräkningsunderlaget.

Vid omläggningen från folkpension till övergångsvis garantipension

skall i beräkningsunderlaget ingå de pensionsinkomster som utges till

den pensionsberättigade samt viss del av den folkpension och det pen-

sionstillskott som skulle ha utgetts om tidigare bestämmelser alltjämt

hade gällt. För en pensionsberättigad som vid ikraftträdande av de nya

bestämmelserna inte uppbär ålderspension skall, vid tiden för ansökan

om ålderspension, i beräkningsunderlaget tas in de pensionsinkomster

som skulle ha utgetts till den pensionsberättigade, om de tidigare reglerna

i AFL om folkpension m.m. alltjämt hade tillämpats, samt övriga pen-

sionsförmåner som för samma tid utges till den pensionsberättigade. Om

en förmån har samordnats eller skulle ha samordnats med annan förmån

eller inkomst skall så har skett innan beloppet läggs till beräknings-

underlaget. När någon av de pensionsinkomster som ingår i beräknings-

underlaget förändras, upphör eller ny sådan förmån tillkommer skall be-

räkningsunderlaget räknas om.

I punkten 1 föreskrivs att i beräkningsunderlaget skall ingå den

tilläggspension som utges till den pensionsberättigade. Den folkpension

som utges i förhållande till antalet tillgodoräknade år med pensionspoäng

(s.k. ATP-baserad folkpension) kommer från och med år 2003 att utges i

form av tilläggspension. I beräkningsunderlaget kommer således dagens

folkpension helt eller delvis att täckas av tilläggspensionen beroende på

hur många ATP-år som har intjänats. Den del av tilläggspensionen som

ersätter den ATP-baserade folkpensionen, det s.k. folkpensionstillägget,

beräknas enligt 6 kap. 2 § 2 LIP. Detta belopp bestäms i förhållande till

det antal år för vilka det har tillgodoräknats pensionspoäng.

Om den pensionsberättigade uppbär yrkesskadelivränta som skadad

och samordning med ålderspension har skett enligt 12 kap. 10 § LIP,

skall vad som återstår efter samordningen upptas som tilläggspension i

beräkningsunderlaget. Samordning enligt 12 kap. 10 § förutsätter att den

pensionsberättigade har uppburit yrkesskadelivränta i december 2002. I

dessa fall beaktas följaktligen samordningen genom att beräknings-

underlaget minskas. Beviljas en yrkesskadelivränta vid en senare tid-

punkt, skall samordning med garantipensionen i stället ske på samma sätt

som för dem som är födda år 1938 eller senare. Det innebär att minsk-

ning i sådant fall i stället görs av utgående garantipension enligt 5 kap.

4 § denna lag.

Enligt punkten 2 skall den pensionsberättigades tjänstepension ingå i

beräkningsunderlaget. Denna bestämmelse avser enbart tjänstepension

från svensk utbetalare. Som anges i punkten 4 skall emellertid även ut-

ländsk tjänstepension ingå i beräkningsunderlaget. I 6 § anges vad som

avses med tjänstepension och vilket belopp för sådan pension som skall

ingå i underlaget.

I punkten 3 föreskrivs att änkepension enligt lagen (2000:000) om

efterlevandepension och efterlevandestöd till barn samt lagen (2000:000)

om införande av lagen om efterlevandepension och efterlevandestöd till

barn skall ingå i beräkningsunderlaget. Fråga är naturligtvis endast om

änkepension som kan utges efter det att änkan har fyllt 65 år. Regeringen

har i propositionen 1999/2000:91 Efterlevandepensioner och efter-

levandestöd till barn föreslagit att bestämmelserna om änkepension i

fortsättningen skall finnas i den angivna lagstiftningen, som föreslås

träda i kraft den 1 januari 2003. Huvudbestämmelserna om beräkning av

änkepension till kvinnor som är födda år 1937 eller tidigare finns i 6 kap.

10 § 1 och 2 lagen om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn.

Ytterligare bestämmelser rörande den aktuella gruppen finns bl.a. i 9

11 §§ införandelagen till nämnda lag.

Vidare skall enligt punkten 4 vissa utländska pensioner ingå i under-

laget. Detta gäller bl.a. ålders-, förtids- och efterlevandepension enligt

utländsk lagstiftning, dvs. utländsk socialförsäkringspension. Samma

gäller sådan utländsk pension som är likställd med tjänstepension. När-

mare bestämmelser om vad som avses med tjänstepension finns i 6 §.

Gemensamt för de utländska pensioner som ingår i beräkningsunderlaget

är att de idag påverkar storleken av SGA. Till skillnad från vad utred-

ningen föreslagit anser regeringen emellertid att dessa pensioner som

huvudregel skall ingå i underlaget oberoende av om pensionsmottagaren

är skattskyldig för dem i Sverige. På så sätt underlättas handläggningen

av den övergångsvisa garantipensionen. För att undvika tröskeleffekter

vid omläggning till övergångsvis garantipension föreslås att skattskyl-

digheten skall beaktas såvitt gäller utländska pensioner som uppbärs före

omläggningen. Detta regleras i punkten 6 övergångsbestämmelserna. För

den som vid omläggningen uppbär folkpension i form av ålderspension

skall följaktligen utländska pensioner som den pensionsberättigade upp-

bär före utgången av år 2002 inte ingå i beräkningsunderlaget, om den

pensionsberättigade då inte var skattskyldig för ifrågavarande pension i

Sverige. En utländsk pension som undantagits från underlaget vid om-

läggningen till den övergångsvisa garantipensionen är undantagen även

vid senare omräkningar av beräkningsunderlaget.

Enligt punkten 5 skall i beräkningsunderlaget ingå även ett belopp

motsvarande vad den pensionsberättigade skulle ha erhållit i folkpension

enligt hittillsvarande bestämmelse, till den del folkpensionens grundbe-

lopp (dvs. exklusive pensionstillskott) inte täcks av tilläggspensionens

s.k. folkpensionstillägg enligt 6 kap. 2 § 2 LIP. Folkpension utges en-

ligt hittillsvarande bestämmelser i förhållande till antalet bosättningsår

eller antalet år med pensionspoäng. Enligt 5 kap. 4 § AFL i dess lydelse

före den 1 januari 1999 jämställs vissa där angivna år med år för vilka det

har tillgodoräknats pensionspoäng, s.k. likställda år. Denna bestämmelse

tillämpas enligt punkten 3 i övergångsbestämmelserna till lagen

(1998:704) om ändring i AFL fortfarande för dem som är födda år 1937

eller tidigare. I prop. 1999/2000:138 föreslås att möjligheten att tillgodo-

räknas likställda år för utländska sjömän som under vissa år betalat sjö-

mansskatt i Sverige skall behållas och föras in i LIP som underlag för

beräkning av det s.k. folkpensionstillägget i tilläggspension. Denna be-

stämmelse kommer fr.o.m. år 2003 att gälla även för personer födda år

1937 eller tidigare.

Om den pensionsberättigade inte har tjänat in någon tilläggspension,

utges hans eller hennes folkpension i dag normalt enbart som bosätt-

ningsbaserad folkpension. I framtiden skall i motsvarande fall ett belopp

som motsvarar vad denna folkpension skulle ha uppgått till enligt be-

stämmelserna i 5 kap. AFL i deras lydelse före den 1 januari 2003 ingå i

beräkningsunderlaget för övergångsvis garantipension. Om den pen-

sionsberättigade kan tillgodoräknas en bättre folkpension i förhållande

till bosättningstiden än till antalet år med pensionspoäng, skall den del av

folkpensionsbeloppet, för vilket den pensionsberättigade inte får kom-

pensation i form av tilläggspension, ingå i beräkningsunderlaget. Kan

han eller hon i stället tillgodoräknas ett fullt folkpensionsbelopp inom

tilläggspensionen, skall något bosättningsbaserat folkpensionsbelopp inte

ingå i beräkningsunderlaget. Annorlunda uttryckt skall under punkten 5

tas upp ett belopp för folkpension, om den folkpension som den pen-

sionsberättigade skulle ha varit berättigad till enligt AFL uppgår till en

större kvot av oavkortad folkpension än vad det s.k. folkpensionstillägget

enligt LIP gör. Jämförelsen görs således mellan kvotdelarna för vad som

skulle ha utgått i folkpension enligt AFL och folkpensionstillägget inom

tilläggspension (se vidare avsnitt 7.2.2). I sammanhanget bör nämnas att,

förutom den ovan nämnda situationen för utländska sjömän, kommer s.k.

likställda år som i dag beaktas inom ramen för den ATP-baserade folk-

pensionen, inte att täckas av det framtida folkpensionstillägget enligt

LIP. När s.k. likställda år föreligger, skall de därför beaktas vid beräk-

ningen av beloppet för folkpension enligt denna punkt.

Vidare kan nämnas att enligt 19 § lagen (1998:675) om införande av

LIP skall vid beräkning av tilläggspension, som normalt är 30-delsberäk-

nad, hänsyn tas till om pensionspoäng inte har tillgodoräknats på grund

av underlåten avgiftsbetalning. Detta görs på så sätt att nämnaren höjs

med talet ett för varje år före år 1998 för vilket den pensionsberättigade

till följd av underlåten avgiftsbetalning inte har tillgodoräknats pensions-

poäng (s.k. nämnarförhöjning). En sådan nämnarförhöjning omfattar

även folkpensionstillägget enligt LIP, som således minskar i motsvarande

mån. Denna minskning av folkpensionstillägget medför att folkpen-

sionstillägget inte täcker vad som skulle ha utgått som folkpension enligt

AFL. Detta skall beaktas vid beräkningen av det belopp för folkpension

enligt denna punkt som skulle ha utgått enligt äldre bestämmelser.

Ytterligare bestämmelser om vad som gäller för att bestämma beloppet

för folkpension finns i 7 §.

Enligt punkten 6 skall i beräkningsunderlaget också ingå ett belopp

motsvarande det pensionstillskott som den pensionsberättigade skulle ha

varit berättigade till enligt lagen (1969:205) om pensionstillskott i dessa

bestämmelsers lydelse före ikraftträdandet av lagen (1998:705) om änd-

ring i nämnda lag. Skall pensionstillskottet minskas på grund av före-

komst av tilläggspension eller utländsk pension, är det vad som återstår

efter denna samordning som skall ingå i beräkningsunderlaget. Pen-

sionstillskottsbeloppet beräknas utifrån bosättningstid eller antal år med

ATP-poäng. Ytterligare bestämmelser om beräkning av det belopp som

skall motsvara pensionstillskottet finns i 8 §.

Vidare skall enligt punkten 7 i beräkningsunderlaget ingå andra för-

måner som är att anse som folkpension i form av ålderspension. Hit hän-

förs sådan tillägg som utges enligt artikel 27 i den nordiska konventionen

den 15 juni 1992 om social trygghet (se vidare avsnitt 14.3).

5 §

Följsamhetsindexering av tilläggspension kan på sätt som redovisas i

avsnitt 7.2.1 medföra att tilläggspensionen minskar eller ökar i förhållan-

de till vad den ursprungligen var fastställd till mätt i kronor. Härigenom

kommer en förändring av tilläggspensionen att påverka beräknings-

underlaget. När detta sker, kan det innebära att även den del av tilläggs-

pensionen som avser att ersätta den ATP-baserade folkpensionen sjunker

under storleken av det grundskydd som den pensionsberättigade skulle

haft rätt till enligt reglerna i AFL om folkpension. För att en pensionsbe-

rättigad som är född år 1937 eller tidigare inte skall få ett sämre grund-

skydd än vad han eller hon skulle haft rätt till före omläggningen har i

paragrafens första stycke intagits en spärregel. Innebörden av denna är att

i beräkningsunderlaget skall tilläggspensionen alltid uppgå till minst vad

den pensionsberättigade skulle haft rätt till i form av ATP-baserad folk-

pension, dvs. det s.k. folkpensionstillägget. Detta minsta belopp för folk-

pensionstillägget skall därvid inte följsamhetsindexeras utan i stället be-

räknas enligt prisbasbeloppet.

I andra stycket finns en föreskrift om att spärregeln i första stycket inte

skall tillämpas, om tilläggspensionen har samordnats med yrkesskadeliv-

ränta på sätt som anges i 12 kap. 10 § LIP. I sådant fall skall i stället till-

lämpas en regel i 2 kap. 9 § som begränsar effekterna av samordningen.

6 §

I första stycket anges vad som avses med tjänstepension. Sådan tjänste-

pension som i dag påverkar storleken på SGA vid inkomsttaxeringen

skall ingå i beräkningsunderlaget för beräkning av garantipension. Be-

dömningen av vad som skall anses som tjänstepension skall därför göras

med utgångspunkt i skattelagstiftningen. Med tjänstepension avses bl.a.

pension som betalas ut på grund av tjänstepensionsförsäkring. Vad som

menas med tjänstepensionsförsäkring anges i 58 kap. 7 § inkomstskatte-

lagen (1999:1229). En pension behöver emellertid inte vara tryggad

genom någon pensionsförsäkring för att hänföras till tjänstepension. Av-

görande i sådana fall är att fråga är om ersättning som betalas ut på grund

av tidigare tjänst på annat sätt än genom försäkring. Sådan ersättning

utgör i beskattningshänseende pension enligt 10 kap. 5 § 4 inkomst-

skattelagen. Med tjänstepension avses även pension till anställds efter-

levande på grund av tidigare tjänsteförhållande. (I avsnitt 7.2.3 finns

närmare beskrivit vad som avses med tjänstepension.) Även utländsk

tjänstepension skall ingå i underlaget. Pensioner på grund av utländska

försäkringar skall beaktas, om försäkringarna enligt 58 kap. 5 § inkomst-

skattelagen eller motsvarande äldre bestämmelser anses som pensions-

försäkringar vid beskattning i Sverige och dessutom uppfyller förutsätt-

ningarna för att vara tjänstepensionsförsäkringar. Utbetalning från en

utländsk försäkring som i beskattningshänseende anses utgöra kapitalför-

säkring skall däremot inte ingå i beräkningsunderlaget.

Andra stycket innehåller bestämmelser om vilket belopp för tjänste-

pension som skall ingå i beräkningsunderlaget. Som huvudregel skall den

tjänstepension som utbetalts under december månad föregående år ligga

till grund för beräkningen av övergångsvis garantipension. Det före-

kommer att tjänstepensioner i vissa fall betalas ut kvartalsvis. I sådana

fall skall vad som av tjänstepension avser december månad ligga till

grund för beräkningen av övergångsvis garantipension. Tillkommer eller

upphör därefter en tjänstepension skall beräkningsunderlaget räknas om

med aktuella tjänstepensionsuppgifter och den övergångsvisa garantipen-

sionen följaktligen ändras. Sådana förändringar av en tjänstepension som

beror på ändrad beräkningsgrund skall också föranleda sådan omräkning

av beräkningsunderlaget. Ändrad beräkningsgrund kan föreligga om en

pension skall utgöra en annan andel av ett index, t.ex. prisbasbeloppet, än

tidigare. Den omständigheten att beloppet för en tjänstepension ändras på

grund av ändring i tillämpat index innebär inte att beräkningsgrunden

ändrats. (Se även avsnitt 7.2.3)

7 §

I denna paragraf finns närmare bestämmelser om vad som gäller när man

skall beräkna beloppet för folkpension enligt 4 § 5, dvs. vad den pen-

sionsberättigade skulle ha haft rätt till i folkpension i form av ålderspen-

sion, om sådan pension fortfarande skulle ha betalats ut. Storleken av

detta belopp är beroende av den pensionsberättigades antal bosättningsår

i Sverige vid utgången av år 2002. Antalet bosättningsår, och vad be-

loppet för bosättningsbaserad folkpension skulle ha uppgått skall fast-

ställas med tillämpning av bestämmelserna härom i 5 och 6 kap. AFL i

dessa kapitels lydelse före den 1 januari 2003. Vid fastställande av vilken

bosättningstid eller intjänandetid som skall tillgodoräknas skall hänsyn

tas även till därtill hörande övergångsbestämmelser.

Av hänvisningen till punkten 2 i övergångsbestämmelserna till lagen

(1998:704) om ändring i AFL följer att vissa äldre bestämmelser om bo-

sättningstid i 5 kap. AFL fortfarande skall tillämpas, när man skall be-

räkna vad den pensionsberättigade skulle haft rätt till i folkpension i form

av ålderspension. Hänvisningen till punkten 3 i nämnda ändringslag inne-

bär att, vid beräkningen av vad som skulle ha utgetts i folkpension, hän-

syn skall tas även till vissa år som likställs med år för vilka det har till-

godoräknats pensionspoäng, s.k. likställda år (se kommentaren till 4 § 5).

Vidare skall vid beräkningen av det belopp för folkpension som skall

ingå i beräkningsunderlaget beaktas även punkten 3 i övergångsbestäm-

melserna till lagen (1992:1277) om ändring i AFL. Detta innebär att be-

räkning skall ske för 40 år bosättningstid för de personer som med stöd

av nämnda bestämmelse redan har tillgodoräknats 40 års bosättningstid.

En änka kan vid beräkning av sin folkpension före omläggningen till

övergångsvisa garantipension ha fått tillgodoräkna sig den avlidne

makens bosättningstid enligt de s.k. överledandereglerna i punkten 7

övergångsbestämmelserna till lagen (1992:1277) om ändring i AFL i

dessa bestämmelsers lydelse före den 1 januari 2003. Vidare kan en änka

enligt överledanderegler i punkten 6 i övergångsbestämmelserna till

lagen (1992:1277) om ändring i AFL i dessa bestämmelsers lydelse före

nämnda tidpunkt vid beräkning av folkpensionen före omläggningen till

övergångsvisa garantipension ha fått tillgodoräkna sig de år för vilka

pensionspoäng har tillgodoräknats den avlidne maken. Sådant överledan-

de skall fortsättningsvis beaktas vid bestämmande av det belopp för folk-

pension som skall in i beräkningsunderlaget. Däremot skall överledande

inte kunna ske för dödsfall som inträffar efter år 2002 (se vidare avsnitt 6

och 7.2.2).

Den som är född år 1937 eller tidigare och som enligt huvudreglerna i

5 kap. AFL inte har kunnat tillgodoräkna sig full bosättningstid, kan efter

viss tids boendetid i Sverige, även efter det att han eller hon har fyllt 65

år, kvalificera sig för ytterligare bosättningstid. Detta framgår av hänvis-

ningen till punkten 4 i övergångsbestämmelserna till lagen (1992:1277)

om ändring i AFL i bestämmelsernas lydelse före den 1 januari 2002. Att

motsvarande skall gälla även efter år 2002 regleras i punkten 3 i över-

gångsbestämmelserna. (Se även avsnitt 7.2.2)

Det belopp som motsvarar dagens folkpension skall, oavsett om det in-

går som ett folkpensionstillägg inom tilläggspensionen eller förekommer

som en beräkningspost för vad som skulle ha utgetts i bosättningsbaserad

folkpension, på motsvarande sätt som i dag vara relaterat till den en-

skildes civilstånd. Detta framgår av 6 kap. 2 § AFL i paragrafens hit-

tillsvarande lydelse och av 6 kap. 2 § 2 LIP. Vid ändrat civilstånd

kommer därför folkpensionsbeloppet att ändras och därmed också beräk-

ningsunderlaget.

8 §

I första stycket finns närmare bestämmelser om hur beräkning skall ske

av det belopp för pensionstillskott som skall ingå i beräkningsunderlaget.

Därvid tillämpas bestämmelserna i lagen (1969:205) om pensionstillskott

i bestämmelsernas lydelse för den 1 januari 2003. Avräkning som enligt

3 § nämnda lag skall göras mot tilläggspension skall avse tilläggspension

enligt LIP. Från avräkningen skall dock undantas det s.k. folkpen-

sionstillägget (6 kap. 2 § 2 LIP), eftersom det tillhör grundskyddet. När

folkpensionstillägget undantas från denna avräkning skall det inte följ-

samhetsindexeras utan i stället beräknas med för det aktuella året gällan-

de prisbasbeloppet. (Frågor rörande beräkning av beloppet för pensions-

tillskott berörs även avsnitt 7.2.2)

I andra stycket anges hur avräkningen mot tilläggspension skall utföras

i situationer med samordning av yrkesskadelivräntor. Beloppet för pen-

sionstillskott skall därvid avräknas mot tilläggspensionen innan denna

har samordnats med yrkesskadelivräntan.

9 §

I denna paragraf finns en bestämmelse som begränsar effekterna av sam-

ordning med yrkesskadelivränta enligt 12 kap. 10 § LIP. Detta utgöra en

motsvarighet till det förhållandet att SGA i dag kan överstiga pensionen,

om den pensionsberättigade även har yrkesskadelivränta.

10 §

Bestämmelserna i denna paragraf anger enligt vilka paragrafer den över-

gångsvisa garantipensionen skall beräknas. Har den pensionsberättigades

beräkningsunderlag sådan storlek att det ligger inom det intervall som

enligt dagens bestämmelser kan ge SGA vid inkomsttaxeringen skall be-

räkning ske enligt bestämmelserna i 11 14 §, vilket innebär att uppräk-

ning skall göras som kompensation för att SGA slopas. Ligger beräk-

ningsunderlaget utanför det intervall inom vilket SGA kan medges med

större belopp än det kommunala grundavdraget skall den fortsätta beräk-

ning i stället ske enligt 15 §.

11 §

Om beräkningsunderlaget överstiger 0,24 prisbasbelopp skall den pen-

sionsberättigade ges kompensation för SGA. Det är storleken på beräk-

ningsunderlaget som avgör hur stor kompensationen skall bli. I denna

paragrafs första stycke beskrivs hur beräkningsunderlaget skall räknas

upp om den pensionsberättigades beräkningsunderlag överstiger 0,24

prisbasbelopp men inte uppgår till 1,3 prisbasbelopp. Denna bestämmelse

är lika för gifta och ogifta. Avdraget om 0,112 görs endast av beräk-

ningstekniska skäl för att garantipensionen i den del den ersätter SGA

skall motsvara storleken på det SGA som den pensionsberättigade hade

erhållit med stöd av nuvarande skatteregler.

I paragrafens andra stycke beskrivs hur beräkningsunderlaget skall

räknas upp när de samlade pensionsinkomsterna uppgår till minst 1,3

prisbasbelopp men inte uppgår till 1,52 prisbasbelopp för den som är

ogift eller 1,354 prisbasbelopp för den som är gift. För den senare mot-

svarar 1,354 prisbasbelopp fullt SGA. För en ogift ligger emellertid 1,52

prisbasbelopp något under fullt SGA. Att så är fallet beror endast på be-

räkningstekniska skäl. Genom uppräkningen kommer den pensionsberät-

tigade att kompenseras för det SGA som han eller hon skulle ha erhållit

med stöd av dagens SGA-regler.

12 §

Paragrafens första stycke anger till vilket belopp beräkningsunderlaget

skall räknas upp för en ogift när hans eller hennes samlade pensionsin-

komster i princip motsvarar dagens grundskydd i form av oreducerad

folkpension och pensionstillskott. Det saknar betydelse om den pen-

sionsberättigade endast har rätt till folkpension och pensionstillskott eller

om det i beräkningsunderlaget även ingår andra pensionsförmåner såsom

t.ex. tilläggspension och tjänstepension. Vid beräkning av SGA görs

ingen skillnad i vad pensionsinkomsterna utgörs av, utan det är ute-

slutande storleken på pensionsinkomsterna som avgör storleken på

skatteavdraget.

I andra stycket anges vad som gäller i motsvarande situation för den

som är gift.

13 §

Vid pensionsinkomster överstigande dagens grundskydd minskar stor-

leken på SGA. I denna paragraf har denna minskning lagts in i beräk-

ningsmetoden för garantipension till personer vars samlade pensionsin-

komster överstiger gränsen för fullt SGA.

14 §

Paragrafen innehåller bestämmelser om vad som utgör den årliga över-

gångsvisa garantipensionen för personer födda år 1937 eller tidigare.

Sedan pensionsinkomster räknats upp och den inkomstrelaterade pensio-

nen dragits av återstår garantipensionen. Tilläggspension i form av in-

komstgrundad ålderspension och i form av änkepension, tjänstepension

och utländsk pension skall inte utges i form av garantipension, varför

dessa pensionsförmåner skall dras från det uppräknade beräknings-

underlaget. Detsamma gäller sådana andra förmåner som enligt 4 § 7 har

ingått i underlaget. Eftersom regeringen föreslår att den bosättningsbase-

rade folkpensionen och pensionstillskottet inte längre skall utges, kom-

mer den övergångsvisa garantipensionen också att ge kompensation för

dessa pensionsförmåner. Den övergångsvisa garantipensionen utgörs så-

ledes av ersättning för SGA och i vissa fall även för den bosättningsbase-

rade folkpensionen och pensionstillskottet.

15 §

När beräkningsunderlaget inte överstiger 0,24 prisbasbelopp eller över-

stiger för den som är ogift 3,093 prisbasbelopp och för den som är gift

2,772 prisbasbelopp skall någon ersättning för SGA inte utges. Någon

uppräkning av beräkningsunderlaget skall därför inte ske. Däremot skall i

vissa fall utges kompensation för sådant grundskydd som inte kommer

att kompenseras inom pensionen enligt LIP.

Genom bestämmelsen i paragrafens första mening ges därvid den som

har så små pensionsinkomster att beräkningsunderlaget för ett visst år

inte överstiger 0,24 prisbasbelopp som garantipensionen ersättning för

den bosättningsbaserade folkpensionen och pensionstillskottet. Bestäm-

melsen är lika för gifta och ogifta.

Bestämmelserna i andra meningen, som avser dem vars beräknings-

underlag överstiger nivån för SGA, tar sikte på den situationen för vilken

utredningen föreslog att bosättningstillägg skulle utges. Enligt reger-

ingens förslag skall i stället övergångsvis garantipension utges även i

denna situation. Beräkningen skall dock ske på samma sätt som för det

av utredningen föreslagna bosättningstillägget.

16 §

I paragrafen anges beräkningsmetoden vid partiellt uttag av övergångsvis

garantipension. Beräkningen skall ske så att det först beräknas vad hel

garantipension skulle ha blivit vid helt uttag av sådan pension. Därefter

sker andelsberäkningen. Som anges i 4 § skall för beräkningen av över-

gångsvis garantipensionen i beräkningsunderlaget ingå bl.a. ett belopp

motsvarande den tilläggspension, folkpension och pensionstillskott som

den pensionsberättigade vid tiden för utbetalning av garantipensionen

skulle ha haft rätt till. Om den pensionsberättigade gjort ett förtida par-

tiellt uttag vid t.ex. 63 års ålder skall i beräkningsunderlaget således ingå

en hel 63-års pension, som minskats på sätt som framgår av 6 kap. LIP

respektive 6 kap. AFL i detta kapitels lydelse före den 1 januari 2003.

Vid ett uppskjutet uttag av ålderspension skall på motsvarande sätt

nämnda belopp ha räknats upp före det att de läggs till beräkningsunder-

laget. Andelsberäkning sker först efter det att den övergångsvisa garanti-

pensionen har beräknats.

3 kap.

1 §

I paragrafen införs en ny bestämmelse som begränsar övriga bestämmel-

ser i detta kapitel till att gälla personer som är födda år 1938 eller senare.

Den åldersgrupp som kan vara berättigad till övergångsvis garantipension

omfattas inte av bestämmelserna om försäkringstid i detta kapitel. Denna

grupp har som huvudregel kvalificerat sig för övergångsvis garantipen-

sion genom att bosättningstid för folkpension har tillgodoräknats för tid

före år 2003. Som framgår av punkten 2 i de föreslagna övergångsbe-

stämmelserna lag kan dock, under vissa förutsättningar, en person som är

född år 1937 eller tidigare kvalificera sig för övergångsvis garantipension

även efter att ha fyllt 65 år. Detta gäller i fall som avses i punkten 4 i

övergångsbestämmelserna till lagen (1992:1277) om ändring i lagen

(1962:381) om allmän försäkring (AFL). I sådant fall tillämpas bestäm-

melserna om bosättningstid i AFL och inte bestämmelserna i förevarande

kapitel.

Hittillsvarande bestämmelser i denna paragraf har, som Lagrådet för-

ordat, överförts till en egen paragraf, 1 a §.

4 §

I paragrafen har gjorts en konsekvensändring med hänsyn till att be-

stämmelserna i hittillsvarande 3 kap. 3 § har överförts till 4 kap. 3 §.

4 kap.

1 §

Kapitlet innehåller bestämmelser om uttag och beräkning av garantipen-

sion för personer födda år 1938 eller senare. I paragrafen har införts en

ny bestämmelse som förtydligar att bestämmelserna i 4 kap. fortsätt-

ningsvis omfattar endast personer som är födda år 1938 eller senare.

Hittillsvarande bestämmelser i denna paragraf har, som Lagrådet för-

ordat, överförts till en egen paragraf, 1 a §.

5 kap.

3 §

I denna paragraf införs en bestämmelse som begränsar tillämpningsom-

rådet för bestämmelserna om samordning med yrkesskadelivräntor i

5 kap. 4 §. (Bestämmelserna i 5 kap. 4 § är helt identiska med de hittills-

varande i 4 kap. 4 §.)

Samordningsbestämmelserna i 5 kap. 4 § kommer, liksom hittills, att

vara tillämplig på personer som är födda år 1938 eller senare. Vidare

skall de kunna tillämpas på vissa personer som är födda år 1937 eller

tidigare. Det sistnämnda gäller i de fall den pensionsberättigade har en

yrkesskadelivränta som inte skall samordnas enligt 12 kap. 10 § LIP. I

sådant fall ingår nämligen inte samordningen i beräkningsunderlaget (jfr

2 kap. 4 § 1) utan samordning sker på utgående övergångsvis garantipen-

sion på samma sätt som för garantipensionen för dem som är födda år

1938 eller senare.

Har för den som är född år 1937 eller tidigare däremot samordning

skett enligt 12 kap. 10 § LIP, ingår denna i beräkningsunderlaget. Någon

samordning skall i sådant fall därför inte göras även på utgående garanti-

pension enligt 5 kap. 4 §.

6 kap.

2 §

Bestämmelserna i denna paragraf motsvarar de hittillsvarande i 5 kap.

2 §. I första stycket har dock införts bestämmelser som gäller enbart

personer som är födda år 1937 eller tidigare. Fråga är om situationer när

den pensionsberättigades pensionsinkomster ändras retroaktivt. Eftersom

storleken av övergångsvis garantipensionen är beroende av de pen-

sionsinkomster som för samma tid ingår i beräkningsunderlaget, skall

den övergångsvisa garantipensionen ändras om dessa inkomster i storlek

eller på annat sätt ändras. Följdändringen skall göras oavsett av vilken

anledning pensionsinkomsterna i beräkningsunderlaget ändras. När änd-

ring för framtiden sker, t.ex. på grund av att civilståndet eller tilläggspen-

sionen ändras eller att rätten till tjänstepension upphör, skall alltid garan-

tipension räknas om. Detta följer dock av att garantipensionen vid varje

utbetalning i och för skall beräknas utifrån då gällande förhållande.

Något beslut om ändring av garantipensionen innebär inte detta utan det

är i stället ett nytt beslut. Bestämmelsen motsvarar i sak vad som gäller

för ändring av garantipension för personer födda år 1938 eller senare en-

ligt paragrafens andra stycke.

4 §

I denna nya paragraf regleras skyldigheten för den som uppbär eller an-

nars har rätt till garantipension att till försäkringskassan lämna uppgifter.

Lagrådet har påpekat att det för den enskilde är viktigt att veta, i vilka

fall och i vilken omfattning han eller hon är skyldig att lämna informa-

tion. Vidare har Lagrådet förordat att uppgiftsskyldigheten i lagtexten

begränsas till några få, för pensionsrätten särskilt väsentliga förhållan-

den.

Med hänsyn till vad Lagrådet har förordat har uppgiftsskyldigheten

begränsats till de särskilt angivna förhållanden som anges i de följande

5 7 §§. I den nu aktuella paragrafen anges den personkrets som kan vara

skyldig att lämna uppgifter. Uppgiftsskyldigheten omfattar personer som

uppbär eller annars har rätt till övergångsvis garantipension eller vanlig

garantipension. Uppgiftsskyldigheten, med det undantag som anges i 6 §,

är följaktligen inte begränsad till personer som är födda år 1937 eller

tidigare.

Om den pensionsberättigade underlåter att lämna uppgifter enligt

5 7 §§ kan han eller hon med stöd av 5 kap. 1 § lagen om garantipension

jämförd med 14 kap. 1 § första stycket första meningen LIP bli återbetal-

ningsskyldig. I sammanhanget kan nämnas att återbetalningsskyldighet

kan bli aktuellt enligt 14 kap. 1 § första stycket andra meningen LIP även

om den enskilde inte har brutit mot uppgiftsskyldigheten. En förutsätt-

ning för återbetalningsskyldighet i sådana fall är att den som har uppburit

pension med för högt belopp har insett eller skäligen borde ha insett

detta.

5 §

I denna paragraf har intagits bestämmelser om att den som uppbär ut-

ländsk pension skall lämna uppgift om denna pensions storlek. Bestäm-

melsen gäller endast ålders-, efterlevande- och förtidspension enligt ut-

ländsk lagstiftning, dvs. utländsk socialförsäkringspension. Skyldigheten

att lämna uppgift om utländsk tjänstepension regleras i 6 §. Uppgift om

utländsk pension skall lämnas vid ansökan om garantipension. Personer

som är födda år 1937 eller tidigare och som uppbär folkpension i form av

ålderspension vid utgången av år 2002 har enligt punkten 4 övergångsbe-

stämmelserna emellertid rätt till utbetalning av övergångsvis garantipen-

sion utan ansökan. Dessa skall därför lämna uppgift om utländsk pension

vid en sådan tidpunkt att uppgiften kan beaktas vid beräkning av

garantipension för januari månad 2003. Regeringen kommer att meddela

föreskrifter om när en pensionsberättigad senast skall lämna uppgift. En

ny uppgift om utländsk pension behöver därefter inte lämnas förrän en

sådan pension tillkommer, upphör eller förändras på annat sätt. Ändras

beviljat pensionsbelopp, skall det således anmälas.

6 §

I denna paragraf finns bestämmelser om skyldigheten att lämna uppgift

om tjänstepension. Uppgiftsskyldigheten gäller i dessa fall endast för

personer som är födda år 1937 eller tidigare. Tjänstepensioner påverkar

nämligen endast den övergångsvisa garantipensionen. Skyldigheten att

lämna uppgift enligt denna paragraf gäller såväl svensk som utländsk

tjänstepension. Vad som avses med tjänstepension anges i 2 kap. 6 §.

Som pensionsbelopp skall enligt första stycket anges vad pensionen

uppgår till för december månad. Det är nämligen tjänstepensionen av-

seende den månaden som enligt 2 kap. 6 § skall ligga till för beräkningen

av övergångsvis garantipension. För att uppgiften skall kunna beaktas vid

beräkningen av övergångsvis garantipension för januari månad måste

uppgiften lämnas under föregående år. Regeringen kommer att meddela

föreskrifter om när en pensionsberättigad senast skall lämna uppgift. Till

skillnad från vad som gäller för utländska socialförsäkringspensioner

skall uppgift om tjänstepension lämnas årligen. Känner den pensions-

berättigade vid tidpunkten för uppgiftslämnandet inte till vad tjänste-

pensionen kommer att uppgå till för december månad, skall han eller hon

ange ett uppskattat pensionsbelopp för december månad. Därvid kan han

eller hon normalt anta att decemberpensionen kommer att uppgå till

samma belopp som pensionen för november. Andra omständigheter kan

naturligtvis göra att tjänstepensionen för december bör beräknas till ett

annat belopp än för november. En sådan omständighet kan vara att

tjänstepensionen är tidsbegränsad, har en avtrappningsfunktion eller är

beroende av den pensionsberättigades civilstånd.

En ny uppgift om tjänstepension utöver den årliga uppgiften skall en-

ligt andra stycket lämnas om sådan pension upphör, tillkommer eller

genomgår annan förändring. Med annan förändring avses att tjänstepen-

sion beräknas efter annan beräkningsgrund, t.ex. med anledning av ändrat

civilstånd. Enbart det förhållandet att en tjänstepension räknas upp med

index, t.ex. prisbasbeloppet, medför inte att en ny uppgift skall lämnas.

7 §

Enligt denna bestämmelse skall den som är bosatt utomlands lämna upp-

gift om han eller hennes civilstånd förändras, dvs. om äktenskap ingås

eller upplöses. I 1 kap. 4 § finns bestämmelser om några situationer i

vilka en person likställs med gift pensionsberättigad resp. ogift pensions-

berättigad. Förändras för en utomlands bosatt en sådan situation som om-

fattas av bestämmelserna i 1 kap. 4 §, är det att likställa med förändring

av civilståndet.

Punkten 3 i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:702) om

garantipension

I denna bestämmelse har gjorts en konsekvensändring med hänsyn till att

bestämmelserna i hittillsvarande 2 kap. 3 § har överförts till 3 kap. 3 §.

Punkten 4 i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:702) om

garantipension

I denna punkt har gjorts en konsekvensändring med hänsyn till att be-

stämmelserna i hittillsvarande 2 kap. 6 § har överförts till 3 kap. 6 §.

Bestämmelserna om s.k. överledande i första meningen skall inte avse

personer som är födda år 1937 eller tidigare. För dessa tillämpas i stället

bestämmelserna i 2 kap. 7 §. Bestämmelserna i andra meningen upphävs.

Något överledande skall inte ske med anledning av dödsfall som inträffar

efter år 2002.

Övergångsbestämmelser

1.

Flertalet bestämmelser träder i kraft den 1 januari 2003 och tillämpas på

förmåner för tiden därefter. Emellertid träder bestämmelserna om den

pensionsberättigades uppgiftsskyldighet i kraft redan den 1 december

2002, eftersom han eller hon skall vara skyldig att före den 1 januari

2003 lämna uppgifter som behövs när den övergångsvisa garantipensio-

nen skall beräknas för januari 2003, vilket sker under december månad

föregående år.

2.

Bestämmelserna i denna punkt utgör ett undantag från grundprincipen i

2 kap. 2 § att övergångsvis garantipension utges endast till den som är

berättigad till folkpension i form av ålderspension före utgången av år

2002. Detta gäller dem som har tillgodoräknats någon bosättningstid i

Sverige före utgången av år 2002. När en sådan person enligt hittills-

varande bestämmelser i punkten 4 övergångsbestämmelserna till lagen

(1992:1277) om ändring i AFL uppnått en sammanlagd bosättningstid på

minst tio år, kan han eller hon under vissa omständigheter som bosätt-

ningstid i Sverige få tillgodoräkna sig bosättningstid i ett annat land, i

den mån den tiden inte ger rätt till pension grundad på bosättning i det

andra landet och sådan pension kan utbetalas i Sverige. Nämnda be-

stämmelser upphävs den 1 januari 2003, eftersom den övergångsvisa ga-

rantipension då skall ersätta folkpension i form av ålderspension.

Emellertid skall enligt den nu aktuella övergångsbestämmelsen den som

har någon bosättningstid i Sverige innan de nya bestämmelserna om

övergångsvisa garantipension skall träda i kraft och som skulle ha kunnat

få tillgodoräkna sig ytterligare bosättningstid för folkpension efter år

2002 få behålla den möjligheten. Sådant tillgodoräknande skall kunna

läggas till grund för rätt till övergångsvis garantipension, vilket kan inne-

bära att en person i vissa fall kan komma att kvalificera sig för över-

gångsvis garantipension efter det att han eller hon har uppnått 65 års

ålder. Förutsättningar för tillgodoräknade av bosättningstid anges i

punkten 4 övergångsbestämmelserna till lagen (1992:1277) om ändring i

AFL. När en person enligt nämnda bestämmelser varit bosatt här i landet

under minst tio år, skall som bosättningstid i Sverige tillgodoräknas även

bosättningstid i annat land, om det inte för den tiden föreligger rätt till

pension grundad på bosättning i det andra landet.

3.

Denna bestämmelse innebär att en person som är berättigad till reducerad

övergångsvis garantipension på grund av begränsad bosättningstid i

Sverige kan tillgodoräknas ytterligare bosättningstid för tid efter år 2002.

Förutsättningar härför anges i punkten 4 övergångsbestämmelserna till

lagen (1992:1277) om ändring i AFL. Därvid gäller bl.a. att som bosätt-

ningstid tillgodoräknas inte tid för vilket det föreligger rätt till pension

grundad på bosättning i ett annat land.

4.

Bestämmelsen innebär att övergångsvis garantipension utan hinder av

bestämmelsen i 5 kap. 1 § jämfört med 12 kap. 1 § LIP skall betalas ut

till en pensionsberättigad som är född år 1937 eller tidigare och som vid

utgången av år 2002 uppbär ålderspension enligt AFL utan krav på an-

sökan om sådan pension. Som anges i 6 kap. 4 7 §§ är den pensionsbe-

rättigade dock skyldig att till den allmänna försäkringskassan lämna upp-

gifter som är av betydelse för att försäkringskassan skall kunna beräkna

den övergångsvisa garantipensionen. En förutsättning för rätt till utbetal-

ning är att den pensionsberättigade vid ingången av år 2003 är berättigad

till garantipension. Om den pensionsberättigades beräkningsunderlag är

så högt att han eller hon inte är berättigad till övergångsvis garantipen-

sion och det i beräkningsunderlaget inte heller ingår något belopp mot-

svarande folkpension grundad på bosättning eller pensionstillskott, skall

övergångsvis garantipension inte heller utges.

5.

I bestämmelsen anges att en pensionsberättigad som vid utgången av år

2002 får sin bosättningsbaserade folkpension och sitt pensionstillskott

utbetalda till sig vid bosättning utomlands även skall få den övergångs-

visa garantipensionen utbetald till utlandet. Någon prövning motsvarande

den som anges i hittillsvarande 5 kap. 3 § denna lag eller i 4 kap. 4 §

socialförsäkringslagen (1999:799) skall således inte ske med anledning

av omläggningen till övergångsvis garantipension.

Utbetalning av övergångsvis garantipension till utlandet kommer i

sådant fall att grundas på att sådan prövning redan har skett enligt 5 kap.

16 § AFL i paragrafens lydelse före den 1 januari 2001 eller motsvarande

bestämmelse för tiden därefter. Även den som med stöd av övergångsbe-

stämmelserna till lagen (1979:127) om ändring i AFL redan har fått rätt

att uppbära folkpension vid bosättnings utomlands skall utan förnyad

prövning ha rätt till utbetalning utomlands av övergångsvis garantipen-

sion. Vid utbetalning av övergångsvis garantipension till en pensionsbe-

rättigad som är född år 1937 och är bosatt utomlands skall det folkpen-

sionsbelopp, som enligt 2 kap. 4 § 5 ingår i hans eller hennes beräk-

ningsunderlag, beräknas som om den pensionsberättigade hade varit bo-

satt i Sverige.

6.

Bestämmelserna i denna punkt utgör en begränsning av bestämmelserna i

2 kap. 4 § 4 om att utländska socialförsäkringspensioner och utländska

tjänstepensioner skall ingå i beräkningsunderlaget oberoende av om de

beskattas i Sverige. Utländska pensioner som den pensionsberättigade

uppbär redan vid omläggningen till systemet med övergångsvis garanti-

pensíon skall undantas från beräkningsunderlaget, om det inte föreligger

skattskyldighet för dem i Sverige. Uttrycket skattskyldighet i Sverige

förekommer i hittillsvarande bestämmelser om SGA i punkten 1 första

stycket av anvisningarna till 48 § kommunalskattelagen (1928:370). Med

att det föreligger det skattskyldighet för ett pensionsbelopp menas att

beloppet skall räknas med vid bestämmande av en persons taxerade för-

värvsinkomst enligt inkomstskattelagen och med beaktande av gällande

skatteavtal.

Det förhållandet att en pension enligt denna bestämmelse skall undan-

tas från beräkningsunderlaget gäller såväl vid omläggningen som vid

senare omräkningar av den övergångsvisa garantipensionen. På detta sätt

undviks tröskeleffekter för dem som redan uppbär pension.

15.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring

Bestämmelserna i övergångsbestämmelserna punkt 11 till lagen

(1988:881) om ändring i AFL och punkten 8 till lagen (1992:1277) om

ändring i nämnda lag ändras med anledning av att de i framtiden skall

omfatta även pensionsberättigade som är födda år 1937 eller tidigare.

Punkten 11 i övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881) om

ändring i AFL

Enligt punkten 11 skall minskning av barntillägget ske först när den pen-

sionsberättigades samlade pensionsinkomst överstiger gränsen för den

högsta övergångsvisa garantipensionen som kan utges. Här görs en an-

passning till att den högsta nivån för garantipension är olika för de olika

åldersgrupperna.

Punkten 8 i övergångsbestämmelserna till lagen (1992:1277) om

ändring i AFL

Eftersom den övergångsvisa garantipensionen inte är relaterad till antalet

bosättningsår såsom gäller för beräkning av garantipension för personer

födda år 1938 eller senare, har punkten 8 i övergångsbestämmelserna till

lagen (1992:1277) om ändring i AFL kompletterats med bestämmelser

om beräkning av barntilläggets storlek för äldregenerationen. Bestäm-

melsen innebär att storleken på barntillägget skall relateras till den andel

av folkpensionens grundbelopp som den pensionsberättigade skulle kun-

nat ha tillgodoräknats om bestämmelserna om folkpension i form av

ålderspension i 5 kap. AFL alltjämt gällde.

Punkten 2 i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:704) om ändring

AFL

Bestämmelsen i sista meningen skall upphöra att gälla som en följd av att

den övergångsvisa garantipensionen skall ersätta den bosättningsbaserade

folkpensionen i form av ålderspension. Vid beräkning av bosättningstid

för tid före år 2003 skall enligt 2 kap. 7 § lagen om garantipension de

upphävda bestämmelserna tillämpas.

Punkten 3 i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:704) om ändring

AFL

Bestämmelsen i sista mening skall upphöra att gälla, eftersom någon

folkpension i form av ålderspension inte längre kommer att finnas.

Däremot kan en pensionsberättigad som är född år 1937 eller tidigare

enligt bestämmelserna i 2 kap. 7 § lagen om garantipension även fortsätt-

ningsvis för tiden före år 2003 tillgodoräknas år som likställs med år för

vilka det har tillgodoräknats pensionspoäng

15.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1969:205) om

pensionstillskott

Punkten 2 i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:705) om

ändring i lagen (1969:205) om pensionstillskott

Bestämmelsen ändras på så sätt att från och med ingången av år 2003

skall pensionstillskott som tillägg till ålderspensionen inte längre utges

till pensionsberättigade som är födda år 1937 eller tidigare. Som framgår

av förslagen till 2 kap. 4 § 6 och 8 § lagen om garantipension kommer

emellertid bestämmelserna i lagen om pensionstillskott att fortsätta att

tillämpas för personer som är födda år 1937 eller tidigare på grund av att

det i beräkningsunderlaget för övergångsvisa garantipension skall ingå ett

belopp motsvarande vad den pensionsberättigade skulle ha fått i pen-

sionstillskott om hittillsvarande bestämmelser fortfarande hade gällt.

15.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring

Förändringarna i övergångsbestämmelserna innebär att arbetsskadeliv-

ränta efter utgången av år 2002 för dem som är födda år 1937 eller tidiga-

re skall betalas ut månadsvis med det överskjutande belopp som har räk-

nats fram i december 2002. Detta belopp skall sedan räknas om med för-

ändringar i prisbasbeloppet. (Se närmare redogörelse i avsnitt 9.2)

15.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:773) om

särskilt pensionstillägg till ålderspension för

långvarig vård av sjukt eller handikappat barn

5 §

Paragrafens fjärde stycke har kompletterats med regler för beräkning av

särskilt pensionstillägg till personer födda år 1937 eller tidigare. Efter-

som garantipensionen för personer som är födda år 1937 eller tidigare

inte är beroende av försäkringstid, på det sätt som gäller för garantipen-

sion för personer födda år 1938 eller senare, är storleken av det särskilda

pensionstillägget för äldregenerationen i stället relaterat till den folkpen-

sion som de skulle ha fått om bestämmelserna i AFL därom alltjämt hade

gällt. Om den pensionsberättigade inte kan tillgodoräknas oreducerad

folkpension enligt bestämmelserna i 5 kap. AFL i dess lydelse före den

1 januari 2003, utan folkpensionen skulle ha utgetts med viss andel, skall

det särskilda pensionstillägget utges med samma andel som folkpensio-

nen skulle ha utgetts med. Om andelsberäkningen av folkpensionen görs

i förhållande till antalet bosättningsår eller till antalet år med tillgodoräk-

nade ATP-år saknar betydelse. Den andelsberäkning som är mest för-

månlig för den pensionsberättigade skall tillämpas även för beräkningen

av det särskilda pensionstillägget.

Vidare har en konsekvensändring gjorts med anledning av att bestäm-

melserna i 3 kap. 6 § lagen (1998:702) om garantipension har överförts

till 4 kap. 6 § samma lag.

6 §

I paragrafen har gjorts en konsekvensändring med anledning av att be-

stämmelserna i 4 kap. 4 § lagen (1998:702) om garantipension har över-

förts till 5 kap. 4 § samma lag.

15.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension

12 kap.

10 §

I denna paragraf, som är ny, införs en bestämmelse om förenklad sam-

ordning med yrkesskadelivräntor. Om samordning för en person som är

född år 1937 eller tidigare har gjorts med sådan livränta i december 2002,

skall samordning fortsättningsvis ske med användning av det belopp som

ålderspensionen minskades med vid samordningen i december 2002.

Samordning sker mot tilläggspension, som efter samordningen ingår i

beräkningsunderlaget för garantipension enligt 2 kap. 4 § 1 lagen

(1998:702) om garantipension. I vissa fall minskar livränta när den be-

rättigade uppnått viss ålder. I sådan fall eller när livräntan av annan an-

ledning minskar skall reduceringen av tilläggspensionen minskas på mot-

svarande sätt.

15.7 Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringslagen

(1999:799)

Punkten 5 i övergångsbestämmelserna

Enligt denna bestämmelse, som upphävs, gäller i dag fortfarande äldre

bestämmelser i fråga om bosättningsbaserad folkpension i form av

ålderspension för den som är född år 1937 eller tidigare. Vidare före-

skrivs i punkten 6 i övergångsbestämmelserna (i lydelse enligt prop.

1999/2000:138) att för den som är född år 1937 eller tidigare skall till

och med utgången av år 2002 vad som sägs i 3 kap. 1 § 3 och 4 § 3 och 4

även gälla folk- och tilläggspension i form av ålderspension.

Bestämmelsen i punkten 5 upphävs, eftersom det inte längre kommer

att finnas någon bosättningsbaserad folkpension i form av ålderspension.

Socialförsäkringslagens bestämmelser blir tillämpliga även på personer

som skall ha övergångsvis garantipension. Detta innebär att de som

huvudregel skall vara bosatta i Sverige för att kunna få den övergångs-

visa garantipensionen utbetald. Detta bosättningskrav kan dock inte alltid

upprätthållas i EU-sammanhang.

Kvalifikation för övergångsvis garantipension kommer dock att ha

skett enligt bestämmelser som gäller före år 2003, dvs. tillgodoräknande

av bosättningstid för folkpension för den aktuella åldersgruppen görs

enligt äldre bestämmelser i AFL. Även om socialförsäkringslagen under

åren 2001 och 2002 delvis kommer att vara tillämplig på folkpension i

form av ålderspension, så kommer tillgodoräknandet av bosättningstid

för beräkning av sådan pension att göras enligt AFL. Sådant tillgodoräk-

nande påverkas inte av de nya bestämmelserna i socialförsäkringslagen.

Tillämpliga är däremot främst socialförsäkringslagens bestämmelser om

rätt att få uppbära förmåner vid utlandsvistelse, som finns i 4 kap. social-

försäkringslagen. I stället för bestämmelsen 5 kap. 16 § AFL skall till-

lämpas 4 kap. 4 § socialförsäkringslagen. Enligt punkten 5 i övergångs-

bestämmelserna till föreslagna ändringar i lagen om garantipension skall

emellertid en pensionsberättigad som vid utgången av år 2002 får bosätt-

ningsbaserad folkpension utbetald i utlandet ha rätt till utbetalning av den

övergångvisa garantipensionen utan hinder av bestämmelserna i social-

försäkringslagen.

15.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:1230) om

ikraftträdande av inkomstskattelagen (1999:1229)

107 §

Denna paragraf upphävs, vilket innebär att SGA vid inkomsttaxeringen

avskaffas även för dem som år födda år 1937 eller tidigare och som upp-

bär ålderspension.

Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över

betänkandet Garantipension och Bosättningstillägg

för personer födda år 1937 eller tidigare

(SOU 1999:17) samt över promemoria

(S2000/2244/SF) och tillägg till promemoria

(S2000/2718/SF) Om särskild uppgiftsskyldighet

angående tjänstepension

Efter remiss har yttranden över betänkandet Garantipension och

Bosättningstillägg för personer födda år 1937 eller tidigare (SOU

1999:17) avgetts av Svea hovrätt, Kammarrätten i Jönköping, Länsrätten

i Stockholms län, Domstolsverket, Riksförsäkringsverket, Försäkrings-

kasseförbundet, Stockholms läns allmänna försäkringskassa, Stats-

kontoret, Statistiska centralbyrån, Riksrevisionsverket, Riksskatteverket,

Arbetsgivarverket, Statens pensionsverk, Jämställdhetsombudsmannen,

Pensionärernas Riksorganisation, Sveriges Pensionärsförbund, Svenska

Kommunförbundet, Landstingsförbundet, Sveriges Försäkringsförbund,

Tjänstemännens Centralorganisation, Landsorganisationen i Sverige,

Svenska Arbetsgivareföreningen, Sveriges Pensionärers Riksförbund,

Riksförbundet PensionärsGemenskap, Svenska KommunalPensionärers

Förbund och Kommunsektorns Pension AB.

Betänkandet har också remitterats till Handikappförbundens

Samarbetsorgan och Företagarnas Riksorganisation. Dessa har emellertid

meddelat att de avstår från att yttra sig. En del myndigheter och

organisationer, som beretts tillfälle att avge yttrande, har inte utnyttjat

detta tillfälle.

På eget initiativ har SPI i Vellinge kommun yttrat sig.

Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över

promemoria och tillägg till promemoria om Särskild

uppgiftsskyldighet angående tjänstepension:

Efter remiss har yttranden över promemoria och tillägg till promemoria

om Förslag till särskild uppgiftsskyldighet angående tjänstepension

avgetts av Statens pensionsverk, Riksförsäkringsverket, Försäkrings-

kasseförbundet, Ekonomistyrningsverket, Sveriges Försäkringsförbund,

Näringslivets Nämnd för Regelgranskning, Kommunsektorns Pension

AB, KP Pension & Försäkring samt Försäkringsbolaget SPP.

Yttrande har därutöver inkommit från AMF Pension och Svenska

Arbetsgivareföreningen.

Lagförslag i lagrådsremissen

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:702)

om garantipension

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:702) om garantipension

dels att nuvarande 4 och 5 kap. skall betecknas 5 kap. respektive

6 kap.,

dels att rubrikerna till 2 och 3 kap. skall ha följande lydelse,

dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 1 §, 3 kap. 1 § och 6 kap. 2 § samt punkt 4 i

övergångsbestämmelserna skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas ett nytt kapitel, 4 kap., av följande

lydelse,

dels att det skall införas två nya paragrafer, 5 kap. 3 § och 6 kap. 4 §,

av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

1§

Garantipension utges till den

som saknar inkomstgrundad ålders-

pension eller vars inkomstgrundade

ålderspension inte överstiger ett visst

högsta belopp. Garantipensionen

är beroende av försäkringstid.

Bestämmelserna i lagen gäller

dem som är födda år 1938 eller

senare

Garantipension för personer

födda år 1937 eller tidigare utges

enligt vad som anges i 4 kap. som

kompensation för bortfall av folk-

pension i form av ålderspension,

pensionstillskott och särskilt

grundavdrag för folkpensionärer

vid inkomsttaxering.

Garantipension för personer

födda år 1938 eller senare är be-

roende av försäkringstid och utges

till den som saknar inkomstgrun-

dad ålderspension eller vars in-

komstgrundade ålderspension inte

överstiger ett visst högsta belopp.

2 kap. Försäkringstid

2 kap. Försäkringstid för den

som är född år 1938 eller senare

1 §1

Bestämmelserna i detta kapitel

gäller endast den som är född år

1938 eller senare.

Som försäkringstid för garantipension skall tillgodoräknas tid under

vilken en person skall anses ha varit bosatt i Sverige enligt 2 kap. social-

försäkringslagen (1999:799).

3 kap. Uttag och beräkning av

garantipension

3 kap. Uttag och beräkning av

garantipension för den som är

född år 1938 eller senare

1 §

Bestämmelserna i detta kapitel

gäller endast den som är född år

1938 eller senare.

Garantipension utges endast till den som kan tillgodoräknas försäk-

ringstid om minst tre år. Garantipension får tas ut tidigast från och med

den månad då den pensionsberättigade fyller 65 år.

4 kap. Uttag och beräkning av

garantipension för den som är

född år 1937 eller tidigare

1 §

Bestämmelserna i detta kapitel

gäller endast den som är född år

1937 eller tidigare.

Garantipension utges till den

som är berättigad till folkpension i

form av ålderspension före ut-

gången av år 2002.

2 §

Uttag av garantipension får be-

gränsas till att avse tre fjärde-

delar, hälften eller en fjärdedel av

hel pension. Om den pensionsbe-

rättigade också har rätt till

tilläggspension enligt lagen

(1998:674) om inkomstgrundad

ålderspension utges garantipen-

sion endast om och till den del han

eller hon gör uttag av sådan pen-

sion för samma tid.

3 §

Som underlag för beräkning av

den pensionsberättigades årliga

garantipension enligt 10 15 §§

skall ett beräkningsunderlag an-

vändas. I underlaget skall det i

förekommande fall ingå

1. tilläggspension enligt 6 kap.

lagen (1998:674) om inkomstgrun-

dad ålderspension för samma år

efter samordning enligt 12 kap.

10 § samma lag,

2. svensk tjänstepension,

3. änkepension enligt lagen

(2000:000) om efterlevandepension

och efterlevandestöd till barn eller

lagen (2000:000) om införande av

nämnda lag,

 4. ålders-, efterlevande- och

förtidspension enligt utländsk lag-

stiftning samt utländsk tjänstepen-

sion,

5. ett belopp motsvarande den

folkpension i form av ålderspension

som enligt äldre bestämmelser

skulle ha utgetts till den pensions-

berättigade, till den del denna pen-

sion inte motsvaras av tilläggspen-

sion,

6. ett belopp motsvarande det

pensionstillskott som skulle ha

utgetts till den pensionsberättigade

enligt lagen (1969:205) om pen-

sionstillskott och punkten 2 i över-

gångsbestämmelserna till lagen

(1998:705) om ändring i nämnda

lag, allt i bestämmelsernas lydelse

före den 1 januari 2003, och

7. andra förmåner som är att

anse som folkpension i form av

ålderspension.

4 §

Den tilläggspension som ingår i

beräkningsunderlaget enligt 3 §

skall alltid uppgå till minst vad den

pensionsberättigade skulle haft rätt

till i form av tilläggspension enligt

6 kap. 2 § 2 lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension, om

den delen av tilläggspensionen i

stället för att följsamhetsindexeras

enligt 6 kap. 4 § samma lag hade

beräknats med tillämpning av för

aktuellt år gällande prisbasbelopp

enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring.

Har tilläggspensionen samord-

nats enligt 12 kap. 10 § lagen om

inkomstgrundad ålderspension,

skall bestämmelserna i första

stycket inte tillämpas.

5 §

Med tjänstepension enligt 3 § 2

och 4 avses dels pension som be-

talas ut på grund av sådan

tjänstepensionsförsäkring som

avses i 58 kap. 7 § inkomstskatte-

lagen (1999:1229) dels pension

som betalas ut på grund av tidiga-

re tjänst på annat sätt än genom

försäkring.

Tjänstepension skall i under-

laget enligt 3 § ingå med ett be-

lopp som motsvarar den årliga

pensionen beräknad efter den

tjänstepension som avser

december månad föregående år.

Upphör eller tillkommer därefter

en tjänstepension, skall beräk-

ningsunderlagets belopp för

tjänstepension justeras på mot-

svarande sätt. Samma gäller om

en tjänstepension ändras på grund

av att en annan beräkningsgrund

skall tillämpas.

6 §

Beloppet motsvarande folkpen-

sion enligt 3 § 5 skall beräknas

enligt 5 och 6 kap. lagen

(1962:381) om allmän försäkring,

punkterna 2 och 3 i övergångsbe-

stämmelserna till lagen (1998:704)

om ändring i nämnda lag samt

punkterna 3, 4, 6 och 7 i över-

gångsbestämmelserna till lagen

(1992:1277) om ändring i samma

lag, allt i bestämmelsernas lydelse

före den 1 januari 2003. Till grund

för beräkningen skall ligga den

bosättningstid samt år med pen-

sionspoäng och därmed likställda

år som skall tillgodoräknas för tid

före den 1 januari 2003.

7 §

När det belopp för pensionstill-

skott som ingår i beräkningsunder-

laget enligt 3 § 6 beräknas, skall

sådan avräkning enligt 3 § första

stycket lagen (1969:205) om pen-

sionstillskott som görs för

tilläggspension i form av ålder-

spension göras för tilläggspension

enligt 6 kap. 2 § lagen (1998:674)

om inkomstgrundad ålderspension.

Därvid skall tilläggspensionen först

minskas med det belopp som den

pensionsberättigade skulle haft rätt

till i tilläggspension enligt 6 kap.

2 § 2 sistnämnda lag, om den delen

av tilläggspensionen i stället för att

följsamhetsindexeras enligt 6 kap.

4 § samma lag hade beräknats med

tillämpning av för aktuellt år

gällande prisbasbelopp enligt

lagen (1962:381) om allmän

försäkring.

 Sådan avräkning som anges i

första stycket skall göras för

tilläggspension före samordning

enligt 12 kap. 10 § lagen om in-

komstgrundad ålderspension.

8 §

Har samordning gjorts enligt

12 kap. 10 § lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension,

skall beräkningsunderlaget enligt

3 § uppgå minst till vad som enligt

äldre bestämmelser skulle ha ut-

getts i folkpension och pen-

sionstillskott före avräkning för

tilläggspension. Vid beräkningen

tillämpas de bestämmelser som

anges i 3 § 6 och 6 §.

9 §

Garantipension skall beräknas

enligt 10-13 §§ om beräknings-

underlaget enligt 3 § överstiger

0,24 gånger prisbasbeloppet men

inte överstiger 3,0867 gånger

prisbasbeloppet för den som är

ogift och 2,709 gånger prisbas-

beloppet för den som är gift. I

annat fall skall garantipensionen

beräknas enligt 14 §.

10 §

Om beräkningsunderlaget enligt

3 § överstiger 0,24 gånger pris-

basbeloppet men understiger 1,3

gånger prisbasbeloppet, skall be-

räkningsunderlaget multipliceras

med 1,513 och därefter minskas

med 0,112 gånger prisbasbe-

loppet.

Uppgår beräkningsunderlaget

enligt 3 § till minst 1,3 gånger

prisbasbeloppet men understiger

1,507 gånger prisbasbeloppet för

den som är ogift och 1,34 gånger

prisbasbeloppet för den som är

gift skall beräkningsunderlaget

multipliceras med 1,427.

11 §

För den som är ogift och vars

beräkningsunderlag enligt 3 §

uppgår till minst 1,507 gånger

prisbasbeloppet men inte över-

stiger 1,515 gånger prisbasbe-

loppet skall beräkningsunderlaget

räknas upp till 2,15 gånger pris-

basbeloppet.

För den som är gift och vars be-

räkningsunderlag enligt 3 § är lika

med 1,34 gånger prisbasbeloppet

skall beräkningsunderlaget räknas

upp till 1,915 gånger prisbasbe-

loppet.

12 §

För den som är ogift och vars

beräkningsunderlag enligt 3 §

överstiger 1,515 gånger prisbas-

beloppet men inte 3,0867 gånger

prisbasbeloppet skall beräknings-

underlaget intill 1,515 gånger

prisbasbeloppet räknas upp till

2,15 gånger prisbasbeloppet. Den

del av beräkningsunderlaget som

överstiger 1,515 gånger prisbas-

beloppet skall multipliceras med

0,596.

För den som är gift och vars be-

räkningsunderlag enligt 3 § över-

stiger 1,34 gånger prisbasbeloppet

men inte 2,709 gånger prisbas-

beloppet skall beräkningsunder-

laget intill 1,34 gånger prisbas-

beloppet räknas upp till 1,915

gånger prisbasbeloppet. Den del

av beräkningsunderlaget som

överstiger 1,34 gånger prisbasbe-

loppet skall multipliceras med

0,58.

13 §

Den årliga garantipensionen ut-

görs av det belopp som återstår

sedan beräkningsunderlaget enligt

3 § har räknats upp enligt 10 12 §§

och därefter minskats med sådan

tilläggspension, tjänstepension,

änkepension, utländsk pension och

annan förmån enligt 3 § 7 som har

ingått i beräkningsunderlaget.

14 §

För den vars beräkningsunder-

lag enligt 3 § inte överstiger 0,24

gånger prisbasbeloppet utgörs den

årliga garantipensionen av beräk-

ningsunderlaget sedan detta

minskats med sådan tilläggspension,

tjänstepension, änkepension, ut-

ländsk pension och annan förmån

enligt 3 § 7 som har ingått i be-

räkningsunderlaget. Samma gäller

om beräkningsunderlaget över-

stiger 3,0867 gånger prisbas-

beloppet för den som är ogift och

2,709 gånger prisbasbeloppet för

den som är gift.

15 §

Partiell garantipension skall ut-

göra en så stor andel av garanti-

pension beräknad enligt 13 eller

14 § vid helt uttag som svarar mot

den andel med vilken uttag görs.

4 kap. Utbetalning av pension

m.m.

5 kap. Utbetalning av pension

m.m.

3 §

Garantipension skall minskas

enligt 4 §, om den pensionsberät-

tigade har uppburit livränta som

anges där. Sådan minskning skall

dock inte göras för den som är

född år 1937 eller tidigare, om

samordning skall göras enligt

12 kap. 10 § lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension.

5 kap. Övriga bestämmelser

6 kap. Övriga bestämmelser

2 §

Ett beslut om garantipension för

viss tid skall ändras av allmän för-

säkringskassa, om det föranleds av

en ändring som gjorts beträffande

den ålderspension, efterlevande-

pension eller förtidspension för

samma tid som legat till grund för

beräkning av garantipensionen.

Ett beslut om garantipension för

viss tid, för den som är född år

1937 eller tidigare, skall ändras

av allmän försäkringskassa, om

det föranleds av en ändring som

gjorts beträffande den pension

eller de belopp för samma tid som

ingått i beräkningsunderlaget

enligt 4 kap. 3 §.

Ett beslut om garantipension för

viss tid, för den som är född år

1938 eller senare, skall ändras av

allmän försäkringskassa, om det

föranleds av en ändring som gjorts

beträffande den ålderspension,

efterlevandepension eller förtids-

pension för samma tid som legat

till grund för beräkning av garan-

tipensionen.

4 §

Den som upppbär eller har rätt

till pension enligt denna lag är

skyldig att lämna uppgifter som är

av betydelse för tillämpningen av

lagen.

4. Bestämmelserna i 2 kap. 6 §

skall gälla även i fråga om beräk-

ning av försäkringstid för garanti-

pension för en kvinna som är född

år 1944 eller tidigare och som

med stöd av övergångsbestämmel-

serna till lagen (1988:881) om

ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring uppburit folk-

pension i form av änkepension.

Detsamma skall gälla för en

efterlevande kvinna som är född år

1944 eller tidigare och som är 65

år eller äldre när maken avlider

samt då skulle ha haft rätt till

folkpension i form av änkepension

med stöd av nämnda övergångsbe-

stämmelser till lagen om ändring i

lagen om allmänförsäkring, om

hon vid tidpunkten för dödsfallet

inte hade uppnått 65 års ålder.

4. Bestämmelserna i 2 kap. 6 §

skall gälla även i fråga om beräk-

ning av försäkringstid för garanti-

pension för en kvinna som är född

år 1938 1944 och som med stöd

av övergångsbestämmelserna till

lagen (1988:881) om ändring i

lagen (1962:381) om allmän för-

säkring uppburit folkpension i

form av änkepension.

1. Bestämmelserna i 6 kap. 4 § träder i kraft den 1 december 2002.

Övriga bestämmelser i denna lag träder i den 1 januari 2003.

2. Vid beräkning av garantipension enligt 4 kap. skall beaktas även bo-

sättningstid för tid efter utgången av år 2002, som den pensionsberät-

tigade skulle ha tillgodoräknats, om bestämmelserna i punkten 4 i över-

gångsbestämmelserna till lag (1992:1277) om ändring i lagen (1962:381)

om allmän försäkring fortfarande hade gällt.

3. Garantipension enligt 4 kap. utges även till den som inte är berät-

tigad till folkpension i form av ålderspension före utgången av år 2002,

om han eller hon före den tidpunkten har tillgodoräknats bosättningstid i

Sverige och senare uppfyller kravet om minst tio års bosättning här enligt

punkten 4 övergångsbestämmelserna till lagen (1992:1277) om ändring i

lagen (1962:381) om allmän försäkring i deras lydelse före den 1 januari

2003.

4. Den som före utgången av år 2002 får ålderspension enligt lagen

(1962:381) om allmän försäkring och som har rätt till garantipension en-

ligt 4 kap. har rätt till utbetalning av sådan pension utan ansökan.

5. En pensionsberättigad som vid utgången av år 2002 får bosättnings-

baserad folkpension i form av ålderspension utbetald till utlandet skall

utan hinder av bestämmelserna i socialförsäkringslagen (1999:799) ha

rätt att få utbetalningen av garantipensionen gjord till utlandet och beräk-

nad på samma sätt som skulle ha gjorts vid bosättning i Sverige.

6. I beräkningsunderlaget enligt 4 kap. 3 § skall inte ingå sådan ut-

ländsk pension som den pensionsberättigade har börjat uppbära före ut-

gången av år 2002, om han eller hon då inte var skattskyldig för pensio-

nen i Sverige.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1962:381) om allmän försäk-

ring1

dels att punkterna 4, 6 och 7 i övergångsbestämmelserna till lagen

(1992:1277) om ändring i nämnda lag skall upphöra att gälla,

dels att punkten 2 i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:704) om

ändring i nämnda lag skall upphöra att gälla,

dels att punkten 11 i övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881)

om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse,

dels att punkten 8 i övergångsbestämmelserna till lagen (1992:1277)

om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse

dels att punkten 3 i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:704) om

ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11. 2 I fall då rätt till barntillägg

föreligger för december månad

1989 gäller fortfarande äldre be-

stämmelser om denna förmån. Vad

som därvid föreskrivits om ålders-

pension och tilläggspension i form

av ålderspension skall i stället

gälla inkomstpension eller

tilläggspension enligt lagen

(1998:674) om inkomstgrundad

ålderspension eller garantipension

enligt lagen (1998:702) om garan-

tipension. Minskning av barn-

tillägget till den som uppbär

ålderspension skall ske endast i

den utsträckning summan av hel

pension enligt lagen om inkomst-

grundad ålderspension och hel

garantipension enligt lagen om

garantipension överstiger 2,13

gånger prisbasbeloppet. Barn-

tillägg som utges till pension som

tagits ut till viss andel skall utgöra

motsvarande andel av barntillägg

till hel pension. Därvid skall vad

som föreskrivs i tredje meningen

om minskning gälla motsvarande

andel av 2,13 gånger prisbas-

beloppet.

11. I fall då rätt till barntillägg

föreligger för december månad

1989 gäller fortfarande äldre be-

stämmelser om denna förmån. Vad

som därvid föreskrivits om ålders-

pension och tilläggspension i form

av ålderspension skall i stället

gälla inkomstpension eller

tilläggspension enligt lagen

(1998:674) om inkomstgrundad

ålderspension eller garantipension

enligt lagen (1998:702) om garan-

tipension. Minskning av barn-

tillägget till den som uppbär

ålderspension skall ske endast i

den utsträckning summan av hel

pension enligt lagen om inkomst-

grundad ålderspension och hel

garantipension enligt lagen om

garantipension överstiger

2,15 gånger prisbasbeloppet för

den som är född år 1937 eller

tidigare och 2,13 gånger prisbas-

beloppet för den som är född år

1938 eller senare. Barntillägg som

utges till pension som tagits ut till

viss andel skall utgöra motsvaran-

de andel av barntillägg till hel pen-

sion. Därvid skall vad som före-

skrivs i tredje och fjärde me-

ningarna om minskning gälla mot-

svarande andel av 2,15 gånger

prisbasbeloppet respektive 2,13

gånger prisbasbeloppet.

8.3 Rätt till barntillägg som utges med stöd av övergångsbestämmel-

serna till lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän för-

säkring tillkommer försäkrad som är bosatt i Sverige. I fråga om en

svensk medborgare, som hade rätt till barntillägg för december 1989 och

som är bosatt utomlands, gäller fortfarande äldre bestämmelser i 5 kap.

2 §, i detta lagrums lydelse vid utgången av år 1989.

Barntillägg till förtidspension

utges på grundval av samma antal

år med pensionspoäng eller samma

bosättningstid som ligger till grund

för beräkningen av folkpensionen.

Barntillägg till ålderspension ut-

ges på grundval av samma antal

försäkringsår som ligger till grund

för beräkningen av garantipension

enligt lagen (1998:702) om garanti-

pension, eller skulle ha legat till

grund för beräkning av garantipen-

sion om rätt till sådan pension

förelegat.

Barntillägg till förtidspension

utges på grundval av samma antal

år med pensionspoäng eller samma

bosättningstid som ligger till grund

för beräkningen av folkpensionen.

Motsvarande skall gälla för barn-

tillägg till ålderspension för per-

soner födda år 1937 eller tidigare,

varvid med beräkningen av folk-

pension skall förstås beräkning av

folkpension i form av ålderspen-

sion enligt 5 kap. lagen

(1962:381) om allmän försäkring i

kapitlets lydelse före den 1 januari

2003. Barntillägg till ålderspen-

sion för personer födda år 1938

eller senare utges på grundval av

samma antal försäkringsår som

ligger till grund för beräkningen

av garantipension enligt lagen

(1998:702) om garantipension,

eller skulle ha legat till grund för

beräkning av garantipension om

rätt till sådan pension förelegat.

Om barntillägg med tillämpning av andra stycket skall utges med viss

andel av oavkortat sådant tillägg, skall minskning med hänsyn till

tilläggspension som den försäkrade uppbär beräknas på ett oavkortat

barntillägg och andelsberäkning enligt andra stycket göras på det belopp

som framkommer efter denna minskning.

3. För personer som är födda år

1937 eller tidigare skall vid beräk-

ning av förtidspension och efter-

levandepension, med år för vilket

tillgodoräknats pensionspoäng,

likställas år för vilket pensionspo-

äng inte har tillgodoräknats till

följd av bestämmelserna i 15 §

lagen (1998:675) om införande av

lagen (1998:674) om inkomst-

grundad ålderspension. Detta,

samt vad som föreskrivs i 5 kap.

4 § skall också gälla vid beräkning

av ålderspension för personer som

är födda år 1937 eller tidigare.

3. För personer som är födda år

1937 eller tidigare skall vid beräk-

ning av förtidspension och efter-

levandepension, med år för vilket

tillgodoräknats pensionspoäng,

likställas år för vilket pensions-

poäng inte har tillgodoräknats till

följd av bestämmelserna i 15 §

lagen (1998:675) om införande av

lagen (1998:674) om inkomst-

grundad ålders-pension.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003. Äldre bestämmelser skall

fortsätta att gälla för tid före ikraftträdandet.

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1969:205)

om pensionstillskott

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1969:205) om pensionstillskott

att punkten 2 i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:705) om änd-

ring i nämnda lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2. Äldre bestämmelser skall

fortsätta att gälla för tid före

ikraftträdandet. För tid därefter

skall äldre bestämmelser fortsätta

att gälla för personer som är

födda år 1937 eller tidigare.

2. Äldre bestämmelser skall

fortsätta att gälla för tid före

ikraftträdandet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003.

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:380) om arbetsskadeför-

säkring 1 att övergångsbestämmelsen till lagen (1998:678) om ändring i

nämnda lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Denna lag träder i kraft den

1 januari 1999. Äldre bestämmel-

ser i 4 kap. 4 § gäller fortfarande

för personer som är födda år 1937

eller tidigare.

Denna lag träder i kraft den

1 januari 1999. Arbetsskadeliv-

ränta till en person som är född år

1937 eller tidigare och som vid

utgången av år 2002 hade rätt till

sådan livränta skall betalas ut med

lägst det belopp som han eller hon

vid tillämpning av äldre bestäm-

melser i 4 kap. 4 § hade rätt till i

december 2002. Detta belopp skall

anknytas till prisbasbeloppet för

år 2002 och räknas om vid föränd-

ring av detta.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003.

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:773) om

särskilt pensionstillägg till ålderspension för

långvarig vård av sjukt eller handikappat barn

Härigenom föreskrivs att 5 och 6 §§ lagen (1990:773) om särskilt pen-

sionstillägg till ålderspension för långvarig vård av sjukt eller handi-

kappat barn att skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 §1

För sex tillgodoräknade vårdår är det särskilda pensionstillägget per

kalenderår fem procent av prisbasbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring. För varje vårdår som tillgodoräknas

därutöver ökar tillägget med fem procent av prisbasbeloppet.

För den som har börjat uppbära särskilt pensionstillägg före den månad

då han eller hon fyller 65 år minskas tillägget med 0,5 procent för varje

månad som, då tillägget börjar utges, återstår till den månad då han eller

hon fyller 65 år.

För den som har börjat att uppbära särskilt pensionstillägg efter den

månad då han eller hon har fyllt 65 år ökas tillägget med 0,7 procent för

varje månad som, då tillägget börjar utges, förflutit från den månad när

han eller hon fyllt 65 år, dock längst till och med den månad när han eller

hon fyllt 70 år.

För den som inte kan tillgodo-

räknas 40 års försäkringstid för

garantipension enligt lagen

(1998:702) om garantipension ut-

gör särskilt pensionstillägg till

ålderspension samma andel av det

särskilda pensionstillägget, beräk-

nat enligt första-tredje styckena,

som garantipension enligt 3 kap.

6 § lagen om garantipension utgör

eller, om förutsättningarna för rätt

till garantipension förelegat, skulle

utgöra av oavkortad sådan pen-

sion.

För den som är född år 1937

eller tidigare och som inte skulle

ha tillgodoräknats oavkortad folk-

pension enligt bestämmelserna i

5 kap. 3 § andra stycket och 5 §

tredje stycket lagen (1962:381) om

allmän försäkring i dessas lydelse

före den 1 januari 2003 utgör sär-

skilt pensionstillägg till ålderspen-

sion samma andel av det särskilda

pensionstillägget, beräknat efter

första tredje styckena, som folk-

pensionen skulle ha utgjort av

oavkortad sådan pension. För den

som är född år 1938 eller senare

och som inte kan tillgodoräknas 40

års försäkringstid för garantipen-

sion enligt lagen (1998:702) om

garantipension utgör särskilt pen-

sionstillägg till ålderspension

samma andel av det särskilda pen-

sionstillägget, beräknat enligt

första-tredje styckena, som garan-

tipension enligt 3 kap. 6 § lagen

om garantipension utgör eller, om

förutsättningarna för rätt till ga-

rantipension förelegat, skulle ut-

göra av oavkortad sådan pension.

6 §2

Om inte annat följer av denna

lag skall vad som föreskrivs om

garantipension i lagen (1998:702)

om garantipension eller i annan

författning tillämpas på särskilt

pensionstillägg. Detta skall dock

inte gälla i fråga om samordning

med sådan livränta som avses i

4 kap. 4 § lagen om garantipen-

sion.

Om inte annat följer av denna

lag skall vad som föreskrivs om

garantipension i lagen (1998:702)

om garantipension eller i annan

författning tillämpas på särskilt

pensionstillägg. Detta skall dock

inte gälla i fråga om samordning

med sådan livränta som avses i

5 kap. 4 § lagen om garanti-

pension.

I fråga om inkomstskatt gäller särskilda föreskrifter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003. Äldre bestämmelser skall

dock gälla för tid före ikraftträdandet

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:674) om inkomstgrundad

ålderspension att det i lagen skall införas en ny paragraf, 12 kap. 10 §, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

12 kap.

10 §

För en pensionsberättigad som

är född år 1937 eller tidigare och

som i december år 2002 uppbar

såväl ålderspension som sådan

yrkesskadelivränta såsom skadad

som avses i 9 § första stycket

första och andra meningarna skall

tilläggspensionen minskas enligt

vad som sägs i andra stycket.

Minskning skall ske med ett be-

lopp som motsvarar det varmed

den pensionsberättigades ålders-

pension i december år 2002

minskades för livränta såsom ska-

dad med stöd av 17 kap. 2 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring.

Reduceras livräntan efter ut-

gången av år 2002, skall det be-

lopp som minskar tilläggspensio-

nen reduceras i motsvarande mån.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003.

2.7 Förslag till lag om ändring i socialförsäkringslagen

(1999:799)

Härigenom föreskrivs att punkten 5 i övergångsbestämmelserna till

socialförsäkringslagen (1999:799) skall upphöra att gälla.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003. Äldre bestämmelser skall

dock gälla för tid före ikraftträdandet.

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1999:1230) om

ikraftträdande av inkomstskattelagen (1999:1229)

Härigenom föreskrivs att 107 § lagen (1999:1230) om ikraftträdande

av inkomstskattelagen (1999:1229) skall upphöra att gälla.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003 och tillämpas första gången

vid 2004 års taxering.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2000-05-09

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan Vängby, justitierådet

Leif[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Rune Lavin.

Enligt en lagrådsremiss den 27 april 2000 (Socialdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i lagen (1998:702) om garantipension,

2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

3. lag om ändring i lagen (1969:205) om pensionstillskott,

4. lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring,

5. lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg

6. till ålderspension för långvarig vård av sjukt eller handikappat

7. barn,

8. lag om ändring i lagen (1998:674) om inkomstgrundad

9. ålderspension,

10. lag om ändring i socialförsäkringslagen (1999:799),

11. lag om ändring i lagen (1999:1230) om ikraftträdande av

12. inkomstskattelagen (1999:1229).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnessakkunnige

Stefan Härmä.

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag om ändring i lagen om garantipension

Lagens disposition

Regeringens förslag innebär att regler om garantipension till personer

födda år 1937 eller tidigare tas in i lagen om garantipension. Samma

begrepp, garantipension, kommer därmed att användas för två pensions-

former som i väsentliga avseenden skiljer sig åt. Även om en reglering

som klart skiljer formerna åt och en sådan innehåller förslaget blir

komplicerad har Lagrådet inte anledning att invända mot den föreslagna

ordningen.

I 1 kap. 1 § behandlas i första stycket garantipension till personer

födda år 1937 eller tidigare och därefter, i andra stycket, garantipension

till personer födda år 1938 eller senare. Samma ordning får anses naturlig

i lagen, och Lagrådet förordar att de nya bestämmelserna förs in i ett nytt

2 kap. i stället för i ett nytt 4 kap. Följs Lagrådets förslag skall nuvaran-

de 2 och 3 kap. betecknas 3 kap. respektive 4 kap.

2 kap. 1 §

Enligt förslaget skall kapitlets första paragraf reglera två helt skilda

frågor, nämligen dels precisera att bestämmelserna i kapitlet avser endast

den som är född år 1938 eller senare, dels ange vilken tid som skall till-

godoräknas som försäkringstid. Dessa båda frågor bör regleras i skilda

paragrafer. Om det anses önskvärt att inte numrera om alla följande para-

grafer i kapitlet kan, eftersom den nya ingressbestämmelsen bör beteck-

nas 1 §, den hittillsvarande 1 § betecknas 1 a §.

3 kap. 1 §

Här gör sig samma synpunkter gällande som Lagrådet anfört under 2 kap.

1 §.

4 kap. 1 §

Även här gör sig samma synpunkter gällande som Lagrådet anfört under

2 kap. 1 §.

6 kap. 4 §

Enligt paragrafen är den som uppbär eller har rätt till pension enligt den

föreslagna lagen skyldig att lämna uppgifter som är av betydelse för till-

lämpning av lagen. Bestämmelsen för med sig att den som underlåter att

lämna sådana uppgifter och på grund därav får för hög garantipension

blir återbetalningsskyldig oavsett om han är i god tro eller inte, se 5 kap.

1 § (förslagets kapitelindelning) jämförd med 14 kap. 1 § första stycket

första meningen lagen om inkomstgrundad inkomstpension. Fanns inte

bestämmelsen skulle återbetalningsskyldighet bara inträda i fall av ond

tro, se första stycket andra meningen i sistnämnda lagrum.

En myndighet kan ha mycket svårt att utan hjälp skaffa sig kännedom

om olika förändringar som kan påverka den enskildes rätt till bidrag,

socialförsäkringsförmåner och liknande. Av denna orsak har i många

författningar tagits in regler om att den enskilde har viss uppgifts- eller

anmälningsskyldighet. För den enskilde blir det viktigt att veta, i vilka

fall och i vilken omfattning han är skyldig att lämna myndigheten infor-

mation. Vissa regler anger relativt exakt vilka uppgifter det rör sig om.

Andra regler innebär bara att den enskilde skall informera myndigheten

om sådana förhållanden som kan påverka hans rätt till förmånen i fråga.

(Se Lavin, Återbetalning av social ersättning, 1986, s. 102.)

Enligt den nu föreslagna lagen inverkar på rätten till garantipension åt-

skilliga omständigheter som det för försäkringskassorna är svårt att få

kännedom om utan den enskildes medverkan, t.ex. förekomsten och om-

fattningen av en utländsk pension. Å andra sidan är lagstiftningen så

komplicerad att det för enskilda människor och inte minst för pensionä-

rer är praktiskt taget omöjligt att bedöma om vissa förändringar i hans

tillvaro påverkar rätten till garantipension eller inte. Detta gäller exem-

pelvis tillämpningen av socialförsäkringslagens bosättningsbegrepp. En

så diffus uppgiftsskyldighet som föreslås i förevarande paragraf torde

närmast leda till uppgivenhet hos enskilda som över huvud taget är med-

vetna om skyldigheten men inte kan bedöma vad den omfattar.

När ett åsidosättande av uppgiftsskyldigheten kan få så långtgående

rättsverkningar som har beskrivits i det föregående är det enligt Lag-

rådets mening ett rättsäkerhetskrav att den enskilde ur själva lagtexten

kan utläsa, i vilka hänseenden han är skyldig att lämna uppgifter. Lag-

rådet förordar därför att uppgiftsskyldigheten i lagtexten begränsas till

några få, för pensionsrätten särskilt väsentliga förhållanden. Detta

underlättar också möjligheten för Riksförsäkringsverket och

försäkringskassorna att informera om uppgiftsskyldigheten.

I övrigt bör man förlita sig på ondtrosbestämmelsen i 14 kap. 1 § första

stycket andra meningen lagen om inkomstgrundad ålderspension Den

bestämmelsen leder till att återbetalningsskyldighet inträder när pensio-

nären bort inse att han uppburit för hög pension. Alla stötande fall av

felaktiga pensionsutbetalningar kan rättas till på det sättet.

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 25 maj 2000

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden

Hjelm-Wallén, Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1999/2000:127 Garantipension för

personer födda år 1937 eller tidigare

 Senaste lydelse av tidigare 2 kap. 4 § 1999:804.

 Tidigare 4 kap. 3 § upphävd genom 1999:804.

 Lagen omtryckt 1982:120.

 Senaste lydelse 1998:704.

 Senaste lydelse 1998:704.

 Senaste lydelse prop. 2000/1999:138.

1 Lagen omtryckt 1993:357.

 Senaste lydelse 1998:707.

 Senaste lydelse 1998:707.

1 Senaste lydelse 1999:804.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1998:704.

3 Senaste lydelse 1998:704.

1 Lagen omtryckt 1993:357.

1 Senaste lydelse 1998:707.

2 Senaste lydelse 1998:707.

Prop. 1999/2000:127

24

1

Prop. 1999/2000:127

131

28

Prop. 1999/2000:127

Bilaga 1

132

Prop. 1999/2000:127

Bilaga 1

132

Prop. 1999/2000:127

Bilaga 2

154

Prop. 1999/2000:127

Bilaga 2

155

Prop. 1999/2000:127

Bilaga 3

Prop. 1999/2000:127

Bilaga 3

Prop. 1999/2000:127