Regeringens proposition

2000/01:110

Förhandsbesked i punktskattefrågor, m.m.

Prop.

2000/01:110

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 29 mars 2001

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bosse[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslår regeringen att Riksskatteverket skall kunna begära

förhandsbesked i punktskattefrågor.

 De nya reglerna föreslås träda i kraft den 1 juli 2001.

 I propositionen föreslås också att vissa föreskrifter och bindande

förklaringar om beskattning som inte längre är aktuella skall upphävas.

Föreskrifterna och de bindande förklaringarna som meddelats av Centrala

uppbördsnämnden, Centrala Folkbokförings- och uppbördsnämnden samt

Riksskatteverket föreslås upphöra att gälla vid utgången av juni 2001.

Prop. 2000/01:110

Innehållsförteckning.

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 4

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:189) om förhandsbesked i

skattefrågor 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av

 transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter 6

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och

prisregleringsavgifter 7

2.4 Förslag till lag om upphävande av vissa av Centrala uppbördsnämndens

bindande förklaringar 8

2.5 Förslag till lag om upphävande av vissa av Centrala Folkbokförings- och

uppbördsnämndens bindande förklaringar 13

2.6 Förslag till lag om upphävande av vissa av Riksskatteverkets

föreskrifter och bindande förklaringar 14

3 Ärendet och dess beredning 15

4 Förhandsbesked i ärenden om punktskatt 15

4.1 Bakgrund 15

4.2 Grundläggande förutsättningar för förhandsbesked efter ansökan av det

allmänna 16

4.3 Överväganden 17

5 Bindande förklaringar m.m. 20

6 Offentligfinansiella effekter 20

7 Författningskommentar 21

7.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:189) om förhandsbesked i

skattefrågor 21

7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:506) om punktskattekontroll

av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter

22

7.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och

prisregleringsavgifter 22

7.4 Förslaget till lag om upphävande av vissa av Centrala uppbördsnämndens

bindande förklaringar 22

7.5 Förslaget till lag om upphävande av vissa av Centrala Folkbokförings-

och uppbördsnämndens bindande förklaringar 22

7.6 Förslaget till lag om upphävande av vissa av Riksskatteverkets

föreskrifter och bindande förklaringar 23

Bilaga 1 Lagförslag i promemorian Förhandsbesked i punktskattefrågor

24

Bilaga 2 Lagrådets yttrande 27

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 29 mars 2001 28

Prop. 2000/01:110

1

Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i lagen (1998:189) om förhandsbesked i skattefrågor,

2. lag om ändring i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m.

av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter,

3. lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter,

4. lag om upphävande av vissa av Centrala uppbördsnämndens bindande

förklaringar,

5. lag om upphävande av vissa av Centrala Folkbokförings- och uppbördsnämndens

bindande förklaringar, och

6. lag om upphävande av vissa av Riksskatteverkets föreskrifter och bindande

förklaringar.

2

Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:189) om förhandsbesked i

skattefrågor

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:189) om förhandsbesked i

skattefrågor

dels att 1, 6 och 10 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 6 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Denna lag gäller förhandsbesked om

1. skatt eller avgift som avses i 1 kap. 1 § första stycket taxeringslagen

(1990:324),

2. skatt som avses i 1 kap. 1 § första stycket 1 lagen (1984:151) om

punktskatter och prisregleringsavgifter,

3. skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200), och

4. taxering enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152).

Förhandsbesked lämnas av Skatterättsnämnden efter ansökan av en enskild.

Förhandsbesked enligt första stycket 1, 3 och 4 lämnas även efter ansökan av

Riksskatteverket.

Förhandsbesked lämnas av Skatterättsnämnden efter ansökan av en enskild eller

Riksskatteverket.

6 §

Efter ansökan av Riksskatteverket får förhandsbesked lämnas om

I ärenden som avses i 1 § första stycket 1 och 4 får förhandsbesked lämnas efter

 ansökan av Riksskatteverket endast om

1. frågan angår en enskild och gäller ett yrkande eller en ansökan som denne

framställt hos skattemyndigheten,

2. skattemyndigheten har fattat ett beslut i saken och beslutet gått den

enskilde emot samt

3. det är av vikt för en enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning att

förhandsbesked lämnas.

6 a §

I ärenden som avses i 1 § första stycket 2 och 3 får förhandsbesked lämnas efter

 ansökan av Riksskatteverket endast om

1. frågan angår en enskild,

2. skattemyndigheten, Riksskatteverket eller, i fall som avses i 2 kap. 13 §

eller 3 kap. 5 § lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av

alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter, Tullverket har fattat ett

beslut i saken,

3. beslutet gått den enskilde emot, och

4. det är av vikt för en enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning att

förhandsbesked lämnas.

10 §2

Riksskatteverkets ansökan rörande en fråga som avses i 1 § första stycket 1

eller 4 skall ha kommit in till Skatterättsnämnden före utgången av året efter

taxeringsåret.

Riksskatteverkets ansökan rörande en fråga som avses i 1 § första stycket 3

skall ha kommit in till Skatterättsnämnden före utgången av andra året efter

utgången av det kalenderår under vilket redovisningsperioden har gått ut eller,

om skatteredovisningen inte avser redovisningsperioder, den skattepliktiga

händelsen har inträffat.

Riksskatteverkets ansökan rörande en fråga som avses i 1 § första stycket 2

eller 3 skall ha kommit in till Skatterättsnämnden före utgången av andra året

efter utgången av det kalenderår under vilket redovisningsperioden har gått ut

eller, om skatteredovisningen inte avser redovisningsperioder, den

skattepliktiga händelsen har inträffat.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

2.2

Förslag till lag om ändring i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av

transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 7 § lagen (1998:506) om punktskattekontroll av

transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

7 §1

Om ett beslut enligt 2 kap. 13 § eller 3 kap. 5 § överklagats, den skattskyldige

 begärt omprövning eller det annars kan antas att skatten kommer att sättas ned,

 kan den skattskyldige av Tullverket få anstånd med att betala skatten.

Bestämmelserna i 17 kap. 2, 3, 9 och 11 §§ skattebetalningslagen (1997:483)

gäller då i tillämpliga delar.

En skattskyldig kan av Tullverket få anstånd med att betala skatten om

1. ett beslut enligt 2 kap. 13 § eller 3 kap. 5 § överklagats,

2. den skattskyldige begärt omprövning,

3. Riksskatteverket ansökt om förhandsbesked enligt lagen (1998:189) om

förhandsbesked i skattefrågor, eller

4. det i andra fall kan antas att skatten kommer att sättas ned.

 Bestämmelserna i 17 kap. 2, 3, 9 och 11 §§ skattebetalningslagen (1997:483)

gäller då i tillämpliga delar.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

2.3

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och

prisregleringsavgifter

Härigenom föreskrivs att 5 kap. 5 § lagen (1984:151) om punktskatter och

prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 kap.

5 §1

Om ett beskattningsbeslut överklagats, den skattskyldige begärt omprövning eller

 det i andra fall kan antas att skatten kommer att sättas ned, kan den

skattskyldige av beskattningsmyndigheten få anstånd med att betala skatten.

Bestämmelserna i 17 kap. 2, 3, 9 och 11 §§ skattebetalningslagen (1997:483)

gäller då i tillämpliga delar.

En skattskyldig kan av beskattningsmyndigheten få anstånd med att betala skatten

 om

1. ett beskattningsbeslut överklagats,

2. den skattskyldige begärt omprövning,

3. Riksskatteverket ansökt om förhandsbesked enligt lagen (1998:189) om

förhandsbesked i skattefrågor, eller

4. det i andra fall kan antas att skatten kommer att sättas ned.

Bestämmelserna i 17 kap. 2, 3, 9 och 11 §§ skattebetalningslagen (1997:483)

gäller då i tillämpliga delar.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

2.4

Förslag till lag om upphävande av vissa av Centrala uppbördsnämndens bindande

förklaringar

Härigenom föreskrivs följande.

Vid utgången av juni 2001 upphör följande bindande förklaringar från Centrala

uppbördsnämnden (CUN) att gälla:

1. CUN 1946:3 Tolkning av uttrycket "sådan pension eller livränta från

försäkringsanstalt, som uppgår till högst 1.200 kronor för år" i 10 § och 46 § 2

 mom. uppbördsförordningen.

2. CUN 1946:7 Tolkning av uttrycket "betydande del av inkomsten" respektive

"betydande inkomst" i 3 § uppbördsförordningen.

3. CUN 1946:11 Löneavdrag enligt skattetabell, då lönen är beräknad för del av i

 skattetabellerna upptagna löneperioder.

4. CUN 1946:19 Fråga om löneavdrag för s.k. provisionsförsäljare.

5. CUN 1946:24 Är hemslöjdsförening att betrakta som arbetsgivare i

uppbördsförordningens mening gentemot s.k. hemslöjdare.

6. CUN 1946:25 Fråga om löneavdrag för s.k. hemarbetare.

7. CUN 1946:26 Tolkning av uttrycken "huvudsaklig" arbetsanställning och

"huvudsaklig" inkomst av tjänst i 3 § uppbördsförordningen.

8. CUN 1947:11 Löneavdrag å lön, som utbetalas efter det anställning upphört.

9. CUN 1947:12 Fråga om löneavdrag å semesterersättning som utbetalas genom

byggnadsindustriförbundets semesterkassa.

10. CUN 1947:14 När kan en arbetsgivare anses hava skälig anledning att

underlåta att verkställa löneavdrag för en arbetstagare som har flera

anställningar?

11. CUN 1947:15 Uttagande av preliminär skatt och skyldigheten att verkställa

löneavdrag vid vissa avtal inom byggnadsbranschen.

12. CUN 1947:22 Skall preliminär A-skatt beräknas jämväl å inkomst av bisyssla,

om beloppet utbetalas av den huvudsakliga arbetsgivaren?

13. CUN 1947:28 Löneavdrag för arbetstagare utan fastare anställning.

14. CUN 1947:29 Löneavdrag för föreståndare för svenska pressbyråns kiosker.

15. CUN 1947:32 Skyldighet för lokal skattemyndighet att utfärda debetsedel å

preliminär skatt för i riket icke mantalsskriven person.

16. CUN 1947:35 Löneavdrag för arbetstagare utan fastare anställning.

17. CUN 1947:36 Beräkning av löneavdrag å övertidsersättning för skattskyldig

med preliminär A-skatt.

18. CUN 1947:37 Beräkning av preliminär A-skatt för skattskyldig, som åtnjuter

lön och provision.

19. CUN 1947:40 Fråga om löneavdrag för s.k. provisionsförsäljare.

20. CUN 1947:42 Löneavdrag å semestermedel för arbetstagare inom måleri- samt

bleck- och plåtslagerifacken.

21. CUN 1947:50 Löneavdrag för arbetstagare utan fastare anställning samt fråga

om arbetsgivares ansvar för arbetstagarens skatt vid sådan anställning.

22. CUN 1947:54 Beräkning i visst fall av preliminär A-skatt å sammanlagda

inkomsten av arbetsanställningar hos olika företag med nära samband med

varandra.

23. CUN 1947:68 B. Fråga om och i vad mån löneavdrag skall verkställas å

avlöning till personer, anställda i Sverige av utländskt företag.

24. CUN 1948:2 Sättet för beräkning av löneavdrag enligt skattetabell för

arbetstagare med månadslön men med anställning endast under del av månad.

Särskild föreskrift för sjömän.

25. CUN 1948:6 Vid beräkning av preliminär A-skatt för droskchaufförer skall i

inkomsten inräknas jämväl uppburna drickspenningar.

26. CUN 1948:7 Fråga om skyldighet för arbetsgivare att under januari månad ett

år beräkna preliminär A-skatt enligt det nya årets skattetabeller; tillika fråga

 om omräkning av skatten enligt nämnda tabeller, då dessa komma arbetsgivaren

tillhanda, därest skatten under januari månad beräknats enligt föregående års

skattetabeller. Fråga jämväl om löneavdrag för i mars månad förfallande

preliminär B-skatt.

27. CUN 1948:11 Beräkning i visst fall av preliminär A-skatt å sammanlagda

inkomsten av olika befattningar inom borgerlig och kyrklig kommun.

28. CUN 1949:2 A. Har vid ett eller flera avlöningstillfällen därå belöpande

kvarstående skatt icke kunnat avdragas till fullo, skall arbetsgivaren vid

senare avlöningstillfällen under avdragsperioden verkställa löneavdrag för den

resterande kvarstående skatten. Samma skyldighet gäller beträffande preliminär

B-skatt men icke beträffande preliminär A-skatt.

29. CUN 1949:2 B. Om löneavdrag för kvarstående skatt och preliminär skatt under

 en avdragsperiod icke förslå till gäldande av både den kvarstående och den

preliminära skatten, skall i första hand den kvarstående skatten täckas.

Uppkommer härigenom brist i löneavdragen för preliminär A- eller B-skatt, skall

arbetsgivaren icke under nästa avdragsperiod göra särskilt löneavdrag för att

täcka bristen i den preliminära skatten.

30. CUN 1949:2 C. Då arbetstagare nyanställts under en avdragsperiod, har fråga

uppstått om fördelning av kvarstående skatt å de återstående

avlöningstillfällena under avdragsperioden.

31. CUN 1949:3 Fråga om dels befrielse för arbetsgivare från skyldighet att

verkställa löneavdrag för kvarstående skatt vid oregelbundet inträffande

avlöningstillfällen och dels jämnast möjliga fördelning av sådan skatt å

avlöningstillfällena under en avdragsperiod.

32. CUN 1949:6 Fråga om löneavdrag, då lön uttages genom utmätningsman för

verkställighet av domstols dom.

33. CUN 1949:12 Har kvarstående skatt icke erlagts under vederbörlig

uppbördstermin, skall löneavdrag för skatten icke därefter verkställas.

34. CUN 1949:13 Löneavdrag verkställes icke för B-skatt och kvarstående skatt å

lön, som utbetalas efter det anställning upphört.

35. CUN 1949:17 Angående flera arbetsgivares ansvarighet för samma arbetstagares

 skatt. Därjämte fråga om löneavdrag för kvarstående skatt, då arbetstagare

nyanställts under avdragsperiod.

36. CUN 1950:3 Vid utdelning i konkurs till konkursborgenär på grund av

lönefordran hos konkursgäldenären skall löneavdrag verkställas även om

konkursborgenären övertagit fordringen av arbetstagare. Fråga om löneavdragets

beräkning, då i rättegång före konkursen lönefordringen nedsatts med det

beräknade skattebeloppet.

37. CUN 1950:7 A. Innan lokal skattemyndighet beträffande viss skattskyldig

meddelar beslut om befrielse från eller nedsättning av löneavdrag, har

myndigheten att verkställa utredning om den skattskyldiges inkomstförhållanden.

Sedan myndighetens beslut meddelats, föreligger icke skyldighet för den

skattskyldiges huvudsakliga arbetsgivare att taga hänsyn till annan inkomst än

den som den skattskyldige uppbär från nämnda arbetsgivare i vidare mån än vad

som må hava särskilt angivits i myndighetens beslut.

38. CUN 1950:7 B. Beslut, varom här ovan förmäles, för visst inkomstår må

tillämpas under januari och, under vissa omständigheter, jämväl under februari

månader påföljande inkomstår. Fråga tillika om omräkning av löneavdraget sedan

det blivit känt för arbetsgivaren, att befrielse från eller nedsättning av

löneavdrag icke skall tillämpas under det följande inkomståret eller att

nedsättningen skall beräknas enligt förändrade grunder.

39. CUN 1950:7 C. Löneavdrag för kvarstående skatt kan underlåtas om utbetalad

pension är av sådan storlek att löneavdrag för preliminär skatt icke skall

verkställas därå.

40. CUN 1950:9 Angående återbetalning i visst fall av felaktigt inbetald

preliminär skatt.

41. CUN 1950:10 Kapellmästare har träffat avtal med Folkets Parkers

Centralstyrelse om att med en av kapellmästaren ledd orkester, vars särskilda

medlemmar anställas av denne, under viss tid utföra musikalisk underhållning på

olika platser mot en viss garantisumma jämte resekostnader. Centralstyrelsen

utbetalar icke arvode till kapellmästaren eller enskilda orkestermedlemmar.

Kapellmästaren har i uppbördshänseende ansetts såsom arbetsgivare i förhållande

till orkestermedlemmarna.

42. CUN 1950:16 Fråga om löneavdrag för s.k. provisionsförsäljare.

43. CUN 1951:2 Fråga huruvida skälig anledning föreligger för arbetsgivare att

underlåta att verkställa löneavdrag för arbetstagare, som uppger sig ha annan

huvudsaklig arbetsgivare.

44. CUN 1951:4 Fråga om löneavdrag för s.k. "free lancers".

45. CUN 1951:6 En byggnadsentreprenör, som åtagit sig byggnadsentreprenad för en

 byggherre, har gått i konkurs. Byggherren har beslutat fullfölja

byggnadsarbetena i egen regi och i samband därmed övertagit och till

byggnadsarbetarna utbetalat viss del av deras hos entreprenören innestående

lönefordringar. Med avseende å dessa lönefordringar har byggherren icke ansetts

såsom arbetsgivare i uppbördsförordningens mening i förhållande till arbetarna

utan byggnadsentreprenörens förpliktelse enligt uppbördsförordningen åvila

konkursboet beträffande de avsedda beloppen. Vid utdelning i konkursen till

fordringsinnehavaren på grund av samma lönefordringar skall därför löneavdrag

verkställas.

46. CUN 1951:8 Fråga om löneavdrag för s.k. provisionsförsäljare.

47. CUN 1952:9 Fråga om skyldighet för uppdragsgivare att verkställa löneavdrag

å ersättning till person, som åtagit sig att mot avtalad ersättning utföra visst

 schakt- och grävningsarbete medelst tillhandahållande av maskiner och

arbetskraft.

48. CUN 1953:11 Angående rätt att vid beräkning av preliminär A-skatt avdraga

kostnad för mätning av ackordsarbete.

49. CUN 1953:15 Fråga om skatteavdrag för vissa provisionsförsäljare.

50. CUN 1954:3 Fråga om skatteavdrag för vissa s.k. hemarbetare.

51. CUN 1954:7 Fråga om skatteavdrag för s.k. provisionsförsäljare.

52. CUN 1954:10 Fråga om skatteavdrag för vissa s.k. hemarbetare.

53. CUN 1954:12 Fråga om skatteavdrag för s.k. provisionsförsäljare.

54. CUN 1954:15 Angående skatteavdrag å lön till missionär under tid, denne

vistas i Sverige för vila och rekreation.

55. CUN 1955:1 Arbetsgivare har underlåtit att redovisa belopp, som vid

skatteavdrag för kvarstående skatt innehållits utöver arbetstagaren påförd sådan

 skatt. Fråga dels huruvida arbetsgivaren är gentemot statsverket ansvarig för

nämnda belopp dels ock huruvida beloppet skall av länsstyrelsen återbetalas till

 arbetstagaren.

56. CUN 1955:2 Fråga om skatteavdrag för ett företags distriktschefer och

underombud.

57. CUN 1955:4 Fråga huruvida viss i försäkringsbranschen verksam skattskyldig

bör erlägga preliminär A-skatt eller preliminär B-skatt.

58. CUN 1955:5 Fråga om skatteavdrag för reservanställd militärpersonal, som

fullgör personalen under fredstid åliggande tjänstgöring.

59. CUN 1955:6 Fråga om skatteavdrag å semesterersättning, som utbetalas genom

väg- och vattenbyggarnas arbetsgivareförbunds semesterkassa.

60. CUN 1955:17 Fråga om skatteavdrag för innehavare av vissa s.k. agenturfirmor

 och deras underombud.

61. CUN 1956:2 Fråga huruvida skyldighet föreligger för en

fastighetsägareförening att verkställa skatteavdrag för en person, som enligt

kontrakt åtagit sig att bortföra sopor m.m. från medlemmarnas fastigheter, och

för dennes medhjälpare.

62. CUN 1956:3 En s.k. provisionsförsäljare, för vilken debetsedel å preliminär

A-skatt utfärdats, gottgör sig provision ur belopp, som han uppbär vid avyttring

 av gods som kunderna lämnat som dellikvid. Fråga hur skatteavdrag skall

verkställas, då provision uppbäres på angivet sätt.

63. CUN 1956:4 Fråga huruvida vissa agenter för Singer Co. Symaskins Aktiebolag

skola erlägga preliminär A-skatt eller preliminär B-skatt.

64. CUN 1956:7 Fråga om skatteavdrag i visst fall för arbetstagare, vilka utfört

 arbete i arbetslag (såglag).

65. CUN 1960:1 En firma anvisar i egenskap av skeppsklarerare vaktmän att

tjänstgöra vid fartyg, då dessa anlöpa viss hamn i Sverige. Fråga om vem som

skall anses som arbetsgivare i uppbördsförordningens mening i förhållande till

dessa vaktmän.

66. CUN 1960:3 Fråga om skatteavdrag å semesterersättning, som utbetalas genom

Rörledningsfirmornas Arbetsgivareförbunds semesterkassa.

67. CUN 1960:5 Angående huruvida vissa försäljare av musikinstrument och andra

musikvaror böra påföras preliminär A- eller B-skatt.

68. CUN 1960:10 Fråga rörande hur skatteavdrag för preliminär A-skatt skall

beräknas för arbetstagare, som åtnjuter förmån av s.k. "fri skatt".

2.5

Förslag till lag om upphävande av vissa av Centrala Folkbokförings- och

uppbördsnämndens bindande förklaringar

Härigenom föreskrivs följande.

Vid utgången av juni 2001 upphör följande bindande förklaringar från Centrala

Folkbokförings- och uppbördsnämnden (CFU) att gälla:

1. CFU 1965:4 Fråga om skatteavdrag på semestermedel, som utbetalas av en av

Taxi Intresseförening i Stockholm förvaltad semesterkassa.

2. CFU 1965:11 Skatteavdrag å landstingsanställda läkares inkomst av öppen vård

m.m.

3. CFU 1966:7 Fråga om skatteavdrag på semesterersättning, som betalas genom

EA:s semesterkassa.

4. CFU 1966:8 Angående skatteavdrag för gift utlänning med arbetsanställning i

Sverige men familjen kvarboende i hemlandet.

5. CFU 1967:10 Angående skatteavdrag, då utländskt företag mot ersättning

ställer arbetskraft till svenskt företags förfogande.

6. CFU 1968:7 Skatteavdrag på ersättning, som utbetalas till korttidsanställda

stuveriarbetare.

7. CFU 1968:15 Angående arbetstagares skyldighet att för arbetsgivare styrka att

 han själv inbetalat kvarstående skatt.

8. CFU 1969:23 Fråga om artistskatt på ersättning till sångare m.fl. vid

jordfästning.

9. CFU 1969:27 Angående skyldighet att i visst fall erlägga artistskatt.

10. CFU 1970:4 Fråga om arbetsgivare - arbetstagareförhållande i visst fall.

11. CFU 1970:6 Förlängning av anstånd enligt 48 § 1 mom. uppbördsförordningen.

2.6

Förslag till lag om upphävande av vissa av Riksskatteverkets föreskrifter och

bindande förklaringar

Härigenom föreskrivs följande.

Vid utgången av juni 2001 upphör följande föreskrifter och bindande förklaringar

 från Riksskatteverket att gälla:

1. Riksskatteverkets meddelande (RSV Du 1971:5) om preskription av skatt för

vars uttagande handräckning begärts i Sverige enligt gällande handräckningsavtal

 med Finland.

2. Riksskatteverkets meddelande (RSV Du 1971:8) Ansökan från Föreningen Sweden

Models, Malmö, om förklaring rörande frågan om skyldighet för föreningen att

verkställa skatteavdrag vid utbetalning av lön.

3. Riksskatteverkets meddelande (RSV Du 1972:3) om beskattning av s.k.

gränsgångare mellan Sverige och Norge.

4. Riksskatteverkets meddelande (RSV Du 1972:13) om bindande förklaring angående

 skatteavdrag för semesterlön för s.k. privilegierad frånvaro.

5. Riksskatteverkets meddelande (RSV Du 1972:16) om föreskrifter rörande

beräkning och debitering av skatt för fysiska personer och dödsbon.

6. Riksskatteverkets meddelande (RSV Du 1973:7) om bindande förklaring angående

avdrag för preliminär A-skatt för vissa ersättningar till arbetstagare.

7. Riksskatteverkets meddelande (RSV Du 1973:10) om bindande förklaring angående

 skatteavdrag på vissa pantförskrivna livräntor.

8. Riksskatteverkets meddelande (RSV Du 1975:13) om bindande förklaring

beträffande skatteavdrag vid utbetalning av lön till vissa stuveriarbetare i

Stockholm.

9. Riksskatteverkets föreskrifter (RSFS 1977:8) om skatteavdrag på

semesterersättning, utbetalad genom Glasmästeriförbundets Semesterkassa, m.m.

10. Riksskatteverkets föreskrifter (RSFS 1979:11) om skatteavdrag på

garantibelopp enligt lagen om statlig lönegaranti vid konkurs.

11. Riksskatteverkets bindande förklaring (RSFS 1980:58) beträffande utländskt

företags skyldighet att göra skatteavdrag på lön till anställda.

12. Riksskatteverkets föreskrifter (RSFS 1983:14) om förfrågan till myndighet

vid offentlig upphandling.

13. Riksskatteverkets föreskrifter m.m. (RSFS 1983:16) om avräkning av skatter

och avgifter i samband med återbetalning av mervärdeskatt.

14. Riksskatteverkets föreskrifter m.m. (RSFS 1984:47) om avdrag för kostnad för

 resor mellan bostad och arbetsplats.

15. Riksskatteverkets föreskrifter (RSFS 1991:39) om särskilt postgirokonto för

inbetalning av mervärdeskatt.

3

Ärendet och dess beredning

Regeringen föreslog i propositionen 1999/2000:105 att punktskatteverksamheten

organisatoriskt skulle inordnas i Riksskatteverket. Riksdagen fattade beslut i

enlighet med detta förslag. Detta innebär att Riksskatteverket numera är

beskattningsmyndighet i bl.a. ärenden om punktskatt.

Regeringen ansåg dock att något förslag om en möjlighet för Riksskatteverket att

 ansöka om förhandsbesked i punktskattefrågor mot bakgrund av den nya

organisationen inte kunde lämnas i den aktuella propositionen och anförde att

frågan måste övervägas ytterligare.

Inom Finansdepartementet har upprättats en promemoria, Förhandsbesked i

punktskattefrågor, i vilken det föreslås att det skall införas bestämmelser som

ger Riksskatteverket möjlighet att begära förhandsbesked hos Skatterättsnämnden

i ärenden om sådan skatt som avses i 1 kap. 1 § första stycket lagen (1984:151)

om punktskatter och prisregleringsavgifter. Promemorians förslag till lagtext

finns i bilaga 1. Promemorian har remitterats till Riksskatteverket,

Kammarrätten i Sundsvall, Länsrätten i Dalarnas län och Sveriges

Industriförbund. Remissvaren finns tillgängliga i Finansdepartementet (dnr

Fi2000/4561).

Regeringen behandlar nu de framlagda förslagen.

Riksskatteverket har vid en genomgång av verkets föreskrifter m.m. funnit att

det finns ett antal föreskrifter och bindande förklaringar som är obsoleta och

bör upphävas. I propositionen behandlas också en hemställan från

Riksskatteverket om att dessa föreskrifter och bindande förklaringar skall

upphävas.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 15 mars 2001 att inhämta Lagrådets yttrande över de

förslag som återges under 2.1-2.3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 2. Lagrådet

 lämnade förslagen utan erinran.

Förslagen till lag om upphävande av vissa av Centrala uppbördsnämndens bindande

förklaringar, lag om upphävande av vissa av Centrala Folkbokförings- och

uppbördsnämndens bindande förklaringar samt lag om upphävande av vissa av

Riksskatteverkets föreskrifter och bindande förklaringar har inte granskats av

Lagrådet. Förslagen, som enbart innebär att obsoleta bindande förklaringar och

föreskrifter upphävs, är enligt regeringens mening av så enkel beskaffenhet att

Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

4 Förhandsbesked i ärenden om punktskatt

4.1 Bakgrund

Enligt bestämmelser i lagen (1998:189) om förhandsbesked i skattefrågor kan

såväl en enskild som Riksskatteverket begära förhandsbesked av

Skatterättsnämnden i ett flertal kategorier av ärenden om skatt. Tidigare kunde

förhandsbesked som regel endast begäras av den enskilde. Som förutsättning för

att Riksskatteverket skall få begära förhandsbesked uppställs vissa

grundläggande kriterier i 6 §. Det krävs bl.a. att skattemyndigheten fattat ett

beslut i saken som gått den enskilde emot. Som ytterligare förutsättning för att

 en ansökan från Riksskatteverket skall kunna prövas i sak gäller enligt 12 §

att den fråga som ansökan avser inte får vara anhängiggjord vid allmän

förvaltningsdomstol när ansökan kommer in till Skatterättsnämnden.

Fram till den 1 juli 2000 fattades beslut i punktskatteärenden av

Skattemyndigheten i Gävle. Enligt bestämmelser i lagen om förhandsbesked i

skattefrågor hade Riksskatteverket fram till nämnda datum möjlighet att begära

förhandsbesked i ärenden om punktskatt. I en lagrådsremiss i samband med att

punktskatteverksamheten organisatoriskt flyttades från Skattemyndigheten i Gävle

 till Riksskatteverket föreslogs att Riksskatteverkets möjlighet att begära

förhandsbesked i dessa frågor skulle tas bort. I sitt yttrande över regeringens

förslag påpekade Lagrådet att det även fortsättningsvis kan uppkomma behov för

Riksskatteverket att begära förhandsbesked i syfte att uppnå en enhetlig

rättstillämpning eller lagtolkning.

I proposition 1999/2000:105, varigenom regeringen föreslog att

punktskatteverksamheten skulle inordnas organisatoriskt i Riksskatteverket,

uttalas bl.a. följande (s. 78 f.).

 "Beslutet att inordna punktskatteverksamheten och vissa

mervärdesskattefrågor organisatoriskt i Riksskatteverket innebär att

förutsättningarna för förhandsbesked efter ansökan från verket förändras

avsevärt. Som exempel kan nämnas att det i 6 § i lagen om förhandsbesked i

skattefrågor föreskrivs att ett förhandsbesked lämnas efter ansökan av verket om

 det finns ett beslut av skattemyndighet som gått den enskilde emot. I

förarbetena till lagen, prop. 1997/98:65 s. 37, uttalas att en grundläggande

förutsättning för att ett förhandsbesked skall kunna lämnas är att den prövade

frågan är tvistig. Skattemyndighetens inställning i frågan bör därför ha

föranlett ett ställningstagande i sak. När Riksskatteverket blir

beskattningsmyndighet kommer något beslut av en skattemyndighet inte längre att

finnas. Fråga uppkommer då vid vilken tidpunkt och under vilka förutsättningar i

 övrigt Riksskatteverkets ansökan skall göras. Ytterligare ett krav för att

förhandsbesked skall kunna lämnas efter ansökan av Riksskatteverket är att den

fråga som ansökan avser efter överklagande inte får vara anhängiggjord vid

allmän förvaltningsdomstol innan ansökan kom in till Skatterättsnämnden, jfr 12

§ andra stycket lagen om förhandsbesked i skattefrågor. Det kan ifrågasättas om

inte den enskildes ställning i processen blir försvagad i detta hänseende när

Riksskatteverket blir beskattningsmyndighet."

Riksdagen ändrade lagen om förhandsbesked i skattefrågor i enlighet med

regeringens förslag (SFS 2000:488). Detta innebär att Riksskatteverket från och

med den 1 juli 2000 inte längre kan ansöka om förhandsbesked i ärenden om

punktskatt.

4.2 Grundläggande förutsättningar för förhandsbesked efter ansökan av det

allmänna

När Riksskatteverkets möjlighet att begära förhandsbesked i skattefrågor

infördes anfördes som huvudskäl att det var av stor vikt att

prejudikatbildningen på skatteområdet påskyndades. Erfarenheten hade visat att

genomströmningstiden för ett skattemål i Kammarrätten i Stockholm i september

1997 uppgick till 19 månader, jfr prop. 1997/98:65 s. 29. Att ge det allmänna

rätt att begära förhandsbesked ökade effektiviteten i hanteringen av

prejudikatvärda skattemål. Vid val av företrädare för det allmänna konstaterades

 i propositionen (s. 32) att samordningsskäl och behovet av att ett lämpligt

urval görs av frågor som skall ligga till grund för det allmännas ansökningar om

 förhandsbesked talade för att ansökan borde göras av verket.

En förutsättning för att förhandsbesked skall kunna lämnas efter ansökan av

Riksskatteverket är att ansökan avser en tvistig fråga. I 6 § lagen om

förhandsbesked i skattefrågor ställs därför som krav att en skattemyndighet har

fattat ett beslut som gått den enskilde emot. I förarbetena till lagen om

förhandsbesked i skattefrågor (prop. 1997/98:65 s. 37) anges att ett sådant

beslut exempelvis kan vara ett grundläggande beslut om årlig taxering eller ett

beskattningsbeslut. Vidare förutsätts förhandsbesked lämnas bara i de fall det

finns ett behov av att snabbt få aktuella prejudikatfrågor klarlagda.

4.3 Överväganden

Regeringens förslag: Möjligheten för Riksskatteverket att begära förhandsbesked

i punktskattefrågor skall återinföras. Detta skall dock inte gälla punktskatter

där Tullverket är såväl beslutsmyndighet som uppbördsmyndighet. Möjligheten att

begära förhandsbesked beträffande mervärdesskatt skall utsträckas till att också

 avse fall där det grundläggande beslutet är ett så kallat nollbeslut i avsaknad

 av deklaration och skattemyndigheten på eget initiativ därefter har fattat ett

beslut om skatten.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag såvitt avser

förhandsbesked i punktskattefrågor. I promemorian behandlas inte

mervärdesskattefrågor.

Remissinstanserna: Kammarrätten i Sundsvall, Länsrätten i Dalarnas län och

Sveriges Industriförbund tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot

det. Riksskatteverket tillstyrker förslaget att verkets möjligheter att begära

förhandsbesked i ärenden om punktskatt återinförs. Verket vill även uppmärksamma

 regeringen på att förslaget innebär att förutsättningarna för att begära

förhandsbesked i ärenden om mervärdesskatt kommer att avvika från vad som avses

gälla beträffande punktskatt.

Skälen för regeringens förslag: Det är av vikt att möjligheten för det allmänna

att begära förhandsbesked i dessa typer av ärenden återinförs för att kunna få

en snabb prejudikatsbildning på området.

Till följd av den ändrade beslutsordningen i ärenden om punktskatt bör dock de

grundläggande förutsättningarna för förhandsbesked efter ansökan av det allmänna

 i punktskattefrågor undersökas närmare.

En första fråga att ta ställning till är vilken myndighet som skall vara behörig

 att ansöka om förhandsbesked. Som framgått är Riksskatteverket den myndighet

som är behörig att ansöka om förhandsbesked i ärenden om annan skatt än

punktskatt. Den omständigheten att verket numera är beskattningsmyndighet i

ärenden om punktskatt, utgör i sig inte skäl att lägga behörigheten att ansöka

om förhandsbesked hos någon annan myndighet. Det bör tvärtom vara till fördel

att beskattningsmyndigheten också har möjlighet att ansöka om förhandsbesked,

eftersom det möjliggör en ansökan på ett tidigt stadium i processen.

Riksskatteverket kommer också att bättre än någon annan myndighet kunna

överblicka när det finns behov av ett förhandsbesked. En sådan möjlighet bör

därför återinföras för verket.

Utgångspunkten för förslaget bör vara att verket inte heller i framtiden skall

kunna ansöka om förhandsbesked innan det föreligger en tvist mellan det allmänna

 och en enskild. Om ett beslut har fattats som gått den skattskyldige emot får

det anses klarlagt att det finns en tvistig fråga. I punktskattefrågor går

emellertid ett grundbeslut i regel inte den skattskyldige emot. Grundbeslutet

fattas vanligen med automatik på grundval av lämnad deklarationen eller - om

deklaration inte lämnats - som ett nollbeslut. För att det skall finnas ett

beslut som gått den skattskyldige emot i en punktskattefråga måste

beskattningsmyndigheten därför i dessa fall fatta ett omprövningsbeslut till den

 skattskyldiges nackdel.

Som Riksskatteverket påpekat i sitt remissyttrande finns det ytterligare en typ

av grundbeslut i punktskattefrågor. Tullverkets beskattningsbeslut rörande

EU-interna transaktioner fattas med stöd av lagen (1998:506) om

punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och

mineraloljeprodukter. För att Tullverket skall kunna fatta ett

beskattningsbeslut måste det först ha fattat ett beslut om omhändertagande av

skattepliktiga varor. Tullverkets beskattningsbeslut grundas således varken på

ett yrkande eller en ansökan av en enskild. Ett beslut som gått den enskilde

emot föreligger i dessa ärenden redan genom själva det grundläggande

beskattningsbeslutet. Även i dessa fall skall Riksskatteverket kunna ansöka om

förhandsbesked.

Som en generell förutsättning för att verket skall få ansöka om förhandsbesked

gäller enligt 6 § 1 lagen om förhandsbesked i skattefrågor, förutom att ärendet

angår en enskild, även att det avser ett yrkande eller en ansökan som

framställts hos skattemyndigheten. Med hänsyn till att beskattningsbeslut i

ärenden om punktskatt mycket väl kan fattas utan något uttryckligt yrkande eller

 ansökan som en enskild framställt hos beskattningsmyndigheten bör detta krav

inte upprätthållas för förhandsbesked i punktskattefrågor. Även för

punktskattefrågor bör dock gälla att förhandsbesked på ansökan av verket inte

skall lämnas i andra fall än i fråga om konkreta ärenden.

När alkoholvaror, tobaksvaror eller bränslen importeras från tredje land av

någon som inte är upplagshavare eller, såvitt gäller tobaks- och alkoholskatt,

registrerad varumottagare skall skatt betalas till Tullverket. Vid sådan import

tillämpas tullagen (2000:1281) enligt 19 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt, 18

§ lagen (1994:1564) om alkoholskatt och 6 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på

 energi. I dessa fall är alltså Tullverket såväl besluts- som uppbördsmyndighet.

 Mot den bakgrunden saknas skäl att ge Riksskatteverket möjlighet att ansöka om

förhandsbesked i frågor rörande dessa ärenden.

Det kan diskuteras på vilket stadium en ansökan tidigast skall få aktualiseras

av Riksskatteverket i ett ärende om punktskatt där verket är

beskattningsmyndighet. Enligt gällande regler för förhandsbesked i andra

skattefrågor krävs att skattemyndigheten fattat ett grund- eller

omprövningsbeslut som gått den enskilde emot. En tänkbar lösning kunde vara att

låta verket ansöka om förhandsbesked i en punktskattefråga så fort det kan

konstateras, t.ex. under skriftväxlingen, att parterna inte är överens i en

fråga. Verket skulle i ett sådant fall inte tvingas att fatta ett

omprövningsbeslut till den enskildes nackdel utan kunna avvakta

förhandsbeskedet. Det kan dock vara svårt att identifiera och avgränsa en

tvistig fråga innan utredningen i ärendet har slutförts och ett beslut har

fattats. Med hänsyn härtill bör, i likhet med vad som tidigare varit fallet,

gälla att en ansökan om förhandsbesked i punktskattefrågor från det allmänna

skall kunna göras först när det finns ett beslut av Riksskatteverket i form av

ett omprövningsbeslut eller av Tullverket i form av ett grundläggande

beskattningsbeslut till den enskildes nackdel.

Det ändamål för vilket förhandsbesked skall få begäras bör inte ändras på grund

av det nya förfarandet. Det bör därför även fortsättningsvis förutsättas att

förhandsbesked endast får begäras av Riksskatteverket när det är av vikt för en

enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning att förhandsbesked lämnas.

Nuvarande regler förutsätter att verket, i de fall beslut fattats av en

skattemyndighet, ansöker om förhandsbesked under tiden efter skattemyndighetens

beskattningsbeslut men innan ett överklagande har anhängiggjorts i allmän

förvaltningsdomstol, jfr 12 § lagen om förhandsbesked i skattefrågor. Verket bör

 inte heller när det gäller punktskattefrågor få ansöka om förhandsbesked efter

den tidpunkt då ett överklagande anhängiggjorts i allmän förvaltningsdomstol.

Som Riksskatteverket påpekat i sitt remissvar, finns ingen egentlig anledning

att regleringen avseende förhandsbesked beträffande mervärdesskatt skall avvika

från vad som föreslås gälla beträffande punktskatt. Den föreslagna utformningen

av lagtexten ger ett något vidare tillämpningsområde avseende punktskatt än vad

som gäller för mervärdesskatt. Enligt regeringens bedömning saknas anledning att

 behålla ett mera inskränkt område för förhandsbesked i fråga om mervärdesskatt

och utesluta de fall där det grundläggande beslutet är ett s.k. automatiskt

nollbeslut i avsaknad av deklaration och skattemyndigheten utan yrkande från den

 skattskyldige därefter fattat beslut om skatten. Därför bör reglerna om

förhandsbesked beträffande mervärdesskatt justeras så att de blir likalydande

med dem som föreslås gälla beträffande punktskatt.

I de fall Riksskatteverket har ansökt om förhandsbesked bör det också

beträffande punktskatter finnas en möjlighet för den enskilde att få anstånd med

 betalning av skatten. Därigenom bör tillräckliga garantier finnas för att den

enskilde inte skall lida någon rättsförlust när det allmänna ansökt om

förhandsbesked. Ändringarna bör träda i kraft den 1 juli 2001.

Förslaget föranleder dels ändring av 1, 6 och 10 §§ samt införande av en ny

paragraf, 6 a §, i lagen om förhandsbesked i skattefrågor, dels ändring av 4

kap. 7 § lagen om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror,

tobaksvaror och mineraloljeprodukter och av 5 kap. 5 § lagen om punktskatter och

 prisregleringsavgifter.

5 Bindande förklaringar m.m.

Regeringens förslag: Bindande förklaringar meddelade av Centrala Uppbördsnämnden

 och Centrala Folkbokförings- och uppbördsnämnden samt vissa av

Riksskatteverkets föreskrifter och bindande förklaringar skall upphävas.

Skälen för regeringens förslag: Riksskatteverket har i en skrivelse till

regeringen uppgivit att man vid en genomgång av myndighetens regelverk funnit

att vissa av verkets och dess föregångares föreskrifter som uppräknats är

obsoleta och därför bör upphävas. De uppräknade föreskrifterna och

förklaringarna har sin grund i författningar som är upphävda.

I förarbetena till taxeringslagen (1990:324), jfr. prop. 1989/90:74 s. 356,

anfördes att möjligheten att meddela bindande förklaringar borde slopas eftersom

 den bindande förklaringen hade en så generell karaktär att den är att betrakta

som en författning enligt regeringsformen. Institutet bedömdes i den nämnda

propositionen inte heller ha någon praktisk betydelse.

Bindande förklaringar har därefter upphävts i olika sammanhang. I propositionen

1997/98:148 föreslogs t.ex. att vissa bindande förklaringar skulle upphävas. Som

 skäl anfördes att en bindande förklaring på grund av sin generella natur var

att hänföra till kategorin författning. En bindande förklaring ansågs därför

endast kunna upphävas genom ett av behörigt organ särskilt fattat beslut som

innebar att förklaringen upphävs. En myndighet ansågs inte kunna upphäva en

föreskrift om den bestämmelse som den grundar sig på har upphört att gälla. När

fråga var om upphävande av förklaringar som meddelats med stöd av lagen

(1968:430) om mervärdeskatt ansågs t.ex. inte regeringen kunna upphäva

föreskriften utan detta måste ske genom riksdagsbeslut.

De nu aktuella förklaringarna och föreskrifterna är som Riksskatteverket påpekat

 obsoleta och bör upphävas. Vad beträffar hemställan om att upphäva

Riksskatteverkets föreskrifter RSFS 1996:20 om representant enligt 13 a §

mervärdesskatteförordningen (1994:223) bedömer regeringen dock att denna åtgärd

bör vidtas vid ett senare tillfälle. Eftersom förklaringarna och föreskrifterna

grundar sig på bemyndiganden som är upphävda och också till stor del innefattar

det obligatoriska lagområdet bör upphävandet ske i lagform.

6 Offentligfinansiella effekter

Ärenden om förhandsbesked i punktskattefrågor med Riksskatteverket som sökande

bedöms bli få till antalet. Förslagen medför därför endast försumbara

offentligfinansiella effekter.

7

Författningskommentar

7.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:189) om förhandsbesked i

skattefrågor

1 §

Ändringen i andra stycket innebär att möjligheten för Riksskatteverket att

ansöka om förhandsbesked i ärenden om punktskatt återinförs.

6 §

Ändringen är en följd av att det nu införs en ny paragraf i lagen, 6 a §, där

förutsättningarna för Riksskatteverkets möjlighet att söka förhandsbesked i

ärenden om punktskatt regleras. Även reglerna om förhandsbesked beträffande

skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) flyttas till den nya 6 a §. I

förevarande paragraf regleras därför i fortsättningen endast de grundläggande

förutsättningarna för förhandsbesked efter ansökan av verket i andra fall än då

fråga är om ärenden om punktskatt och mervärdesskatt.

6 a §

Paragrafen, som är ny, anger de förutsättningar som skall vara uppfyllda för att

 förhandsbesked skall lämnas efter ansökan av Riksskatteverket i

punktskattefrågor och beträffande mervärdesskatt. I bestämmelsen anges att

sådant besked får lämnas om det finns ett beslut från beskattningsmyndigheten

som gått den enskilde emot. Vidare krävs att det är av vikt för en enhetlig

lagtolkning eller rättstillämpning att förhandsbesked lämnas, se vidare avsnitt

4.3.

Något krav på att beslutet skall ha föregåtts av en ansökan från den enskilde

uppställs inte. Inte heller krävs att det skall vara fråga om ett

beskattningsbeslut, utan även beslut om t.ex. återbetalning av energiskatt när

bränsle utnyttjats i skattefri verksamhet omfattas av reglerna.

Enligt lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av

alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter skall Tullverket, om vissa

förutsättningar föreligger, besluta om alkohol-, tobaks- och energiskatt (se 2

kap. 13 § och 3 kap. 5 § nämnda lag. I fråga om sådana beslut skall Tullverkets

beslut kunna ligga till grund för en ansökan om förhandsbesked enligt denna

paragraf. Riksskattverket kan alltså ansöka om förhandsbesked även i de fall

Tullverket fattat ett beslut om skatt med stöd av lagen om punktskattekontroll

av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter,

givetvis under förutsättning att övriga rekvisit är uppfyllda.

Paragrafen har av läsbarhetsskäl till skillnad från 6 § delats in i fyra

punkter.

10 §

Ändringen i andra stycket är en följd av att Riksskatteverkets möjlighet att

begära förhandsbesked i ärenden om punktskatt återinförs.

Ikraftträdande

Lagen träder i kraft den 1 juli 2001. Det blir därefter möjligt för

Riksskatteverket att ansöka om förhandsbesked även om det beslut som gått den

skattskyldige emot och som måste föregå en ansökan om förhandsbesked, fattats

före ikraftträdandet.

7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av

transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter

4 kap.

7 §

Ändringen innebär att möjligheten för en enskild att få anstånd med betalning av

 punktskatten i de fall då Riksskatteverket ansökt om förhandsbesked enligt

lagen (1998:189) om förhandsbesked i skattefrågor återinförs. Paragrafen har

formulerats om för att den skall bli lättare att läsa.

7.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och

prisregleringsavgifter

5 kap.

5 §

Ändringen innebär att möjligheten för en enskild att få anstånd med betalning av

 punktskatten i de fall då Riksskatteverket ansökt om förhandsbesked enligt

lagen (1998:189) om förhandsbesked i skattefrågor återinförs. Paragrafen har

formulerats om för att den skall bli lättare att läsa.

7.4 Förslaget till lag om upphävande av vissa av Centrala uppbördsnämndens

bindande förklaringar

I lagen anges att ett antal bindande förklaringar meddelade av Centrala

uppbördsnämnden skall upphävas.

7.5 Förslaget till lag om upphävande av vissa av Centrala Folkbokförings- och

uppbördsnämndens bindande förklaringar

I lagen anges att ett antal bindande förklaringar meddelade av Centrala

Folkbokförings- och uppbördsnämnden skall upphävas.

7.6 Förslaget till lag om upphävande av vissa av Riksskatteverkets föreskrifter

och bindande förklaringar

I lagen anges att ett antal föreskrifter och bindande förklaringar meddelade av

Riksskatteverket skall upphävas.

Lagförslag i promemorian Förhandsbesked i punktskattefrågor

1 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:189) om förhandsbesked i

skattefrågor

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:189) om förhandsbesked i

skattefrågor

dels att 1, 6 och 10 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 6 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Denna lag gäller förhandsbesked om

1. skatt eller avgift som avses i 1 kap. 1 § första stycket taxeringslagen

(1990:324),

2. skatt som avses i 1 kap. 1 § första stycket 1 lagen (1984:151) om

punktskatter och prisregleringsavgifter,

3. skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200), och

4. taxering enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152).

Förhandsbesked lämnas av Skatterättsnämnden efter ansökan av en enskild.

Förhandsbesked enligt första stycket 1, 3 och 4 lämnas även efter ansökan av

Riksskatteverket.

Förhandsbesked lämnas av Skatterättsnämnden efter ansökan av en enskild eller

Riksskatteverket.

6 §

Efter ansökan av Riksskatteverket får förhandsbesked lämnas om

I ärenden som avses i 1 § första stycket 1, 3 och 4 får förhandsbesked lämnas

efter ansökan av Riksskatteverket om

1. frågan angår en enskild och gäller ett yrkande eller en ansökan som denne

framställt hos skattemyndigheten,

2. skattemyndigheten har fattat ett beslut i saken och beslutet gått den

enskilde emot samt

3. det är av vikt för en enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning att

förhandsbesked lämnas.

6 a §

I ärenden som avses i 1 § första stycket 2 får förhandsbesked lämnas efter

ansökan av Riksskatteverket om

1. frågan angår en enskild och beskattningsmyndigheten har fattat ett beslut i

saken och beslutet gått den enskilde emot, och

2. det är av vikt för en enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning att

förhandsbesked lämnas.

10 §2

Riksskatteverkets ansökan rörande en fråga som avses i 1 § första stycket 1

eller 4 skall ha kommit in till Skatterättsnämnden före utgången av året efter

taxeringsåret.

Riksskatteverkets ansökan rörande en fråga som avses i 1 § första stycket 3

skall ha kommit in till Skatterättsnämnden före utgången av andra året efter

utgången av det kalenderår under vilket redovisningsperioden har gått ut eller,

om skatteredovisningen inte avser redovisningsperioder, den skattepliktiga

händelsen har inträffat.

Riksskatteverkets ansökan rörande en fråga som avses i 1 § första stycket 2

eller 3 skall ha kommit in till Skatterättsnämnden före utgången av andra året

efter utgången av det kalenderår under vilket redovisningsperioden har gått ut

eller, om skatteredovisningen inte avser redovisningsperioder, den

skattepliktiga händelsen har inträffat.

Denna lag träder i kraft den 1 mars 2001.

2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och

prisregleringsavgifter

Härigenom föreskrivs att 5 kap. 5 § lagen (1984:151) om punktskatter och

prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 kap.

5 §1

Om ett beskattningsbeslut överklagats, den skattskyldige begärt omprövning eller

 det i andra fall kan antas att skatten kommer att sättas ned, kan den

skattskyldige av beskattningsmyndigheten få anstånd med att betala skatten.

Bestämmelserna i 17 kap. 2, 3, 9 och 11 §§ skattebetalningslagen (1997:483)

gäller då i tillämpliga delar.

Om ett beskattningsbeslut överklagats, den skattskyldige begärt omprövning,

Riksskatteverket ansökt om förhandsbesked enligt lagen (1998:189) om

förhandsbesked i skattefrågor eller det i andra fall kan antas att skatten

kommer att sättas ned, kan den skattskyldige av beskattningsmyndigheten få

anstånd med att betala skatten. Bestämmelserna i 17 kap. 2, 3, 9 och 11 §§

skattebetalningslagen (1997:483) gäller då i tillämpliga delar.

Denna lag träder i kraft den 1 mars 2001.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2001-03-20

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan Vängby, Justitierådet Leif[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Rune Lavin.

Enligt en lagrådsremiss den 15 mars 2001 (Finansdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i lagen (1998:189) om förhandsbesked i skattefrågor,

2. lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter,

3. lag om ändring i lagen (1998:506) om punktskattekontroll vid transporter m.m.

 av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren

Nils-Fredrik[REDACTED_EFTERNAMN].

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 29 mars 2001

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 2000/01:110 Förhandsbesked i punktskattefrågor,

m.m.

1 Senaste lydelse 2000:488.

2 Senaste lydelse 2000:488.

1 Senaste lydelse 1999:438.

1 Senaste lydelse 2000:467.

1 Senaste lydelse 2000:488.

2 Senaste lydelse 2000:488.

1 Senaste lydelse 2000:467.

1

1

Prop. 2000/01:110

Prop. 2000/01:110

Bilaga 1

Prop. 2000/01:110

Bilaga 2

Prop. 2000/01:110