Regeringens proposition 1991/92:154

om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Österrike

Prop. 1991/92:154

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 20 februari 1992.

På regeringens vägnar Bengt[REDACTED_EFTERNAMN]

Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositioien föreslås att riksdagen godkänner ett protokoll om ändring i avtalet den 14 maj 1959 mellan Sverige och Österrike för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet och antar en lag om detta avtal. Avtalet i dess ändrade lydelse har tagits in i lagen som bilaga och avses i princip bli tillämpligt i Sverige fr.o.m. den 1 januari året närmast efter det år då protokollet trätt i kraft.

I    Riksdagen 1991/92. I saml. Nr 154

Förslag till

Prop. 1991/92:154

Lag om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Österrike

Härigenom föreskrivs följande.

1

§ Det avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet som Sverige och Österrike undertecknade den 14 maj 1959, i den lydelse detta erhållit genom de protokoll om ändring i avtalet som undertecknades den 6 april 1970 respektive den 5 november 1991, skall gälla som lag här i landet. Avtalet i dess genom protokollen ändrade lydelse är intaget som bilaga till denna lag.

2

§ Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast i den mån dessa medför inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som annars skulle föreligga.

3

§ Om en person som är bosatt i Sverige förvärvar inkomst, som enligt bestämmelserna i artikel 7 eller artikel 16 paragraf 1 i avtalet skall beskat­tas endast i Österrike, eller innehar förmögenhet, som enligt artikel 18 paragraf 1 jämförd med artikel 7 skall beskattas endast i Österrike, skall sådan inkomst eller förmögenhet inte tas med vid taxeringen i Sverige.

4

§ Skattebefrielsen i artikel 10 paragraf 6 i avtalet är villkorad av bestämmelserna i 7 § 8 mom. sjätte stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, dock skall utdelning i den mån den utgörs av inkomst som hade varit skattebefriad i Sverige om den hade förvärvats direkt av bolag med hemvist i Sverige alltid vara undantagen från svensk skatt.

1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2.   Genom lagen upphävs kungörelsen (1970:769) om tillämpning av

avtal mellan Sverige och Österrike för undvikande av dubbelbeskattning

beträffande skatter på inkomst och förmögenhet.

Prop. 1991/92:154

Avtal mellan Konungariket Sverige och Re­publiken Österrike för undvikande av dubbel­beskattning beträffande skatter å inkomst och förmögenhet

Hans Majestät Sveriges Konung och Re­publiken Österrikes President hava, föran­ledda av önskan att såvitt möjligt undvika dubbelbeskattning beträffande skatter å in­komst och förmögenhet, överenskommit att ingå ett avtal.

För detta ändamål hava till befullmäktiga-de ombud utsett:

Hans Majestät Konungen av Sverige:

Ministern för utrikes ärendena Östen Un-dén.

Republiken Österrikes President: Sitt utomordentliga och befullmäktigade sändebud,   Dr.   Rudolf Krippl-Redlich-Re-densbruck.

De befullmäktigade ombuden hava, efter att hava utväxlat sina fullmakter som befun­nits i god och behörig form, överenskommit om följande bestämmelser':

Artikel 1

§ I. Detta avtal är tillämpligt å fysiska och juridiska personer, som enligt artikel 2 äga hemvist i Konungariket Sverige eller i Re­publiken Österrike eller i båda staterna.

§ 2. Avtalet är tillämpligt å skatter å in­komst och förmögenhet (skatter, som utgå i form av tilläggsskatter, hämnder inbegrip­na), vilka uppbäras av envar av de båda sta­terna eller av deras delstater, kommuner eller kommunalförbund, oberoende av sättet för skatternas uttagande.

§ 3. Med skatter å inkomst och förmögen­het förstås alla skatter, som utgå å inkomst eller å förmögenhet i dess helhet eller å delar av inkomst eller förmögenhet (därunder in-

Bilaga

Abkommen zwischen der Republik Osterreich und dem Königreich Schweden zur Vermeid-ung der Doppelbesteuerung auf dem Gebiete der Steuern vom Einkommen und vom Ver-mögen

Der Bundespräsident der Republik Oster­reich und Seine Majestät, der[REDACTED_EFTERNAMN] von Schweden sind, von dem Wunsche geleitet, auf dem Gebiete der Steuern vom Einkom­men und vom Vermögen die Doppelbesteue­rung nach Möglichkeit zu vermeiden, iiber-eingekommen ein Abkommen abzuschlie-Ben. Zu diesem Zweck haben zu ihren Bevoll-mächtigten ernannt:

Der Bundespräsident der Republik Oster­reich:

Herrn Dr. Rudolf Krippl-Redlich-Re-densbruck, Seinen ausserordentlichen und bevollmächtigten Botschafter.

Seine Majestät, der[REDACTED_EFTERNAMN] von Schweden:

Herrn Östen Undén, Minister för Auswär-tige Angelegenheiten.

Die Bevollmächtigten haben nach Aus-tausch ihrer in guter und gehöriger Form be-fundenen Vollmachten folgendes verein-bart':

Artikel 1

(1)

Dieses Abkommen findet Anwendung auf naturliche und juristische Personen, die ihren Wohnsitz im Sinne des Artikels 2 im Königreich Schweden öder in der Republik Osterreich öder in beiden Staaten haben.

(2)

Dieses Abkommen gilt, ohne Riick-sicht auf die Art der Erhebung, för Steuern vom Einkommen und vom Vermögen, die fur Rechnung eines jeden der beiden Staaten, seiner Länder, Gemeinden öder Gemein-deverbände (auch in Form von Zuschlägen) erhoben werden.

(3)

Als Steuern vom Einkommen und vom Vermögen gelten alle Steuern, die vom Ge-samteinkommen, vom Gesamtvermögen öder von Teilen des Einkommens öder des

' Avtalet är i sin ursprungliga lydelse intaget i SFS 1960:116. I den nu återgivna avtalstexten har iakttagits de ändringar och tillägg, som skett genom protokollet den 6 april 1970 och protokollet den 5 november 1991.

ti    Riksdagen 1991/92. I saml. Nr 154

Prop. 1991/92:154

begripna skatter å vinst genom avyttring av lös eller fast egendom), ävensom skatter å förmögenhetsökning.

§ 4. De skatter, å vilka avtalet skall äga tillämpning, äro för närvarande särskilt: I. i Konungariket Sverige:

a)

den statliga inkomstskatten,

b)

kupongskatten,

c)

sjömansskatten,

d)   utskiftningsskatten och ersättningsskat­

ten,

e) den statliga förmögenhetsskatten, O skogsvårdsavgiften, g) den allmänna kommunalskatten, h) bevillningsavgifterna för särskilda för­måner och rättigheter; 2. i Republiken Österrike:

a)

inkomstskatten (med däri ingående skatt å arbetsinkomst och skatt å kapitalin­komst),

b)

bolagsskatten (med däri ingående skatt å kapitalinkomst),

c)

förmögenhetsskatten,

d)   avgiften till främjande av bostadsbyg­

gande samt till bestridande av bidrag till fa­

miljeförsörjare,

e) skatt å styrelsearvoden,

O näringsskatten (med däri ingående skatt å utbetalda löner),

g) fastighetsskatten.

§ 5. Avtalet skall likaledes tillämpas å skatter av samma eller liknande slag, vilka framdeles uttagas vid sidan av eller i stället för de för närvarande utgående skatterna. De högsta finansmyndigheterna i de båda stater­na skola vid slutet av varje år meddela var­andra vilka ändringar som ägt mm beträffan­de skattelagstiftningen i respektive stater.

§ 6. De högsta finansmyndigheterna i de båda staterna skola i samförstånd avgöra uppkommande tvivelsmål rörande vilka skatter som inbegripas under avtalet.

§ 7. De i detta avtal åsyftade högsta fi­nansmyndigheterna äro för Republiken Ös­terrikes vidkommande finansministeriet (das

Vermögens erhoben werden, einschlieBlich der Steuern vom Gewinn aus der VeräuBe-mng beweglichen öder unbeweglichen Ver­mögens sowie der Steuern vom Vermögens-zuwachs.

(4)   Zu den Steuern, fiir die dieses Abkom­

men gilt, gehören zur Zeit insbesondere:

1. im Königreich Sweden

a)

die staatliche Einkommensteuer,

b)

die Kuponsteuer,

c)

die Seemannsteuer,

d)   die Sondersteuern von Aktiengesell-

schaften auf Ausschiittungen bei Kapitalher-

absetzung und bei Nichtausschiittung. vor-

handener Gewinne,

e) die staatliche Vermögensteuer,

O die Waldpflegeabgabe,

g) die allgemeine Gemeindesteuer, h) die Abgaben auf besondere Vorteile und Gerechtigkeiten;

2. in der Republik Osterreich

a)

die Einkommensteuer (einschlieBlich der Lohnsteuer und der Kapitalertragsteuer),

b)

die Körperschaftsteuer (einschlieBlich der Kapitalertragsteuer),

c)

die Vermögensteuer,

d)   der Beitrag vom Einkommen zur För-

demng des Wohnbaues und fiir Zwecke des

Familienlastenausgleiches,

e) die Aufsichtsratsabgabe,

O die Gewerbesteuer (einschlieBlich der Lohnsummensteuer), g) die Gmndsteuer.

(5)

Dieses Abkommen gilt auch fiir alle Steuern gleicher öder ähnlicher Art, die kunf-tig neben den geltenden Steuern öder an de-ren Stelle erhoben werden. Die obersten Fi-nanzbehörden der beiden Staaten werden sich am Ende eines jeden Jahres die in ihren Steuergesetzen eingetretenen Ändemngen mitteilen.

(6)

Die obersten Finanzbehörden der bei­den Staaten werden im beiderseitigen Einver-nehmen etwaige Zweifel daruber klären, fur welche Steuern dieses Abkommen zu gelten hat.

(7)

Die in diesem Abkommen genannten obersten Finanzbehörden sind auf seiten der Republik Osterreich das Bundesministerium

Prop. 1991/92:154

Bundesministerium fiir Finanzen) och för Konungariket Sveriges vidkommande finans­departementet eller den myndighet, åt vilken uppdragits att i finansdepartementets ställe handhava frågor enligt detta avtal.

Artikel 2

§ 

I.' 

Då en person med hemvist i en av staterna uppbär inkomst, beträffande vilken ingen bestämmelse meddelats i detta avtal, äger endast denna stat beskatta inkomsten i fråga.

§ 2. Med uttrycket "person med hemvist i en av staterna" förstås i detta avtal en fysisk eller juridisk person, som enligt den statens lagstiftning är underkastad beskattning där­städes på grund av att han där har sitt hemvist eller där stadigvarande vistas eller att dess verkliga ledning är där belägen eller på grund av något annat därmed jämförbart förhållande.

§ 3. Då på grund av bestämmelserna i pa­ragraf 2 ovan en fysisk person äger hemvist i båda staterna, skall följande gälla:

a)

Han skall anses äga hemvist i den stat, i vilken han har ett hem som stadigvarande står till hans förfogande. Om han har ett så­dant hem i envar av de båda staterna, anses han äga hemvist i den stat, med vilken han har de starkare personliga och ekonomiska förbindelserna (centrum för levnadsintresse­na).

b)

Kan det icke avgöras, i vilken stat cent­rum för hans levnadsintressen befinner sig, eller om han icke i någondera staten har ett hem, som stadigvarande står till hans förfo­gande, anses han äga hemvist i den stat, där han stadigvarande vistas.

c)

Om han stadigvarande vistas i båda sta­terna eller om han icke vistas stadigvarande i någon av dem, anses han äga hemvist i den stat, i vilken han är medborgare.

d)  Om han är medborgare i båda staterna

eller om han icke är medborgare i någon av

fiir Finanzen und auf seiten des Königreiches Schweden das Finanzministerium öder die Behörde, der es ubertragen worden ist, an Stelle des Finanzministeriums Fragen dieses Abkommens zu behandeln.

Artikel 2

(I)' 

Bezieht eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten Einkiinfte, fiir die in diesem Abkommen keine Regelung getrof-fen ist, so hat nur dieser Staat das Besteue-rungsrecht fiir diese Einkiinfte.

(2)

Im Sinne dieses Abkommens bedeutet der Ausdmck ,,eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten" eine natiirliche öder juristische Person, die nach dem Rechte dieses Staates dort auf Grund ihres Wohn-sitzes, ihres gewöhnlichen Aufenthaltes, des Örtes ihrer tatsächlichen Leitung öder eines anderen ähnlichen Merkmals steuerpflichtig ist.

(3)

Ergibt sich nach den Bestimmungen des Absatzes 2 fiir eine natiirliche Person ein Wohnsitz in beiden Staaten, so ist der Wohn­sitz im Sinne dieses Abkommens wie folgt zu ermitteln:

(a)

Der Wohnsitz einer natUrlichen Person gilt als in dem Staat gelegen, in dem sie iiber eine ständige Wohnstätte verfugt. Verfiigt sie in beiden Staaten iiber eine ständige Wohn­stätte, so gilt ihr Wohnsitz als in dem Staat gelegen, zu dem sie die engeren persönlichen und wirtschaftlichen Beziehungen hat (Mit-telpunkt der Lebensinteressen);

(b)

känn nicht bestimmt werden, in wel-chem der beiden Staaten die Person den Mit-telpunkt der Lebensinteressen hat, öder ver-fögt sie in keinem der Staaten iiber eine stän­dige Wohnstätte, so gilt ihr Wohnsitz als in dem Staat gelegen, in dem sie ihren gewöhnli­chen Aufenthalt hat;

(c)

hat die Person ihren gewöhnlichen Auf­enthalt in beiden öder in keinem der beiden Staaten, so gilt ihr Wohnsitz als in dem Staat gelegen, dessen Staatsangehörigkeit sie be-sitzt;

(d)  gehört die Person beiden öder keinem

der Staaten an, so werden die obersten Fi-

Art. 2 § 1 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 6 april 1970.

Prop. 1991/92:154

dem, skola de högsta finansmyndigheterna i de båda staterna avgöra frågan genom över­enskommelse.

§ 4. Då på grund av bestämmelserna i para­graf 2 ovan en juridisk person äger hemvist i båda staterna, anses dess hemvist förefinnas i den stat, där dess verkliga ledning är belägen. Detsamma gäller i fråga om handelsbolag, kommanditbolag, enkla bolag, partrederier och gruvbolag (Personengesellschaften) samt andra sammanslutningar, vilka enligt veder­börande stats lagstiftning icke äro juridiska personer.

Artikel 3

§ 1. Då en person med hemvist i en av staterna uppbär inkomst av fast egendom (varunder inbegripas tillbehör därtill även­som levande och döda inventarier i lantbmk eller skogsbruk), som är belägen i den andra staten, äger denna andra stat beskatta in­komsten i fråga. Rättigheter, å vilka privat­rättsliga föreskrifter angående fastigheter äga tillämpning, skola anses likställda med fast egendom.

§ 2. Bestämmelsen i paragraf 1 gäller såväl inkomst, som förvärvas genom den fasta egendomens omedelbara nyttjande, som ock inkomst genom uthyrning, utarrendering och varje annat slags nyttjande av egendomen, särskilt inkomst i form av fasta eller varieran­de ersättningar för utnyttjandet av naturtill­gångar, ävensom inkomst, som förvärvas ge­nom avyttring av fast egendom.

§ 3. Paragraferna I och 2 tillämpas jämväl då förmögenhetstillgångarna ingå i rörelse (artikel 4 och 7).

§ 4. Vad som förstås med fast egendom eller tillbehör därtill eller med rättigheter, likställda med fast egendom, eller med nytt­janderätt avgöres enligt lagstiftningen i den stat, där den ifrågavarande tillgången eller den tillgång, till vilken ifrågavarande rättig­heter hänför sig är belägen.

nanzbehörden der beiden Staaten die Frage im beiderseitigen Einvernehmen regeln.

(4) Ergibt sich nach den Bestimmungen des Absatzes 2 fiir eine juristische Person ein Wohnsitz in beiden Staaten, so gilt ihr Wohnsitz im Sinne dieses Abkommens als in dem Staat gelegen, in dem sich der Ort ihrer tatsächlichen Leitung befindet. Dasselbe gilt fiir Personengesellschaften (handelsbolag, kommanditbolag, enkelt bolag, partrederi, gmvbolag) und andere Personenvereinigun-gen, die nach den fiir sie maBgebenden inner-staatlichen Gesetzen keine juristischen Per­sonen sind.

Artikel 3

(1)

Bezieht eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten Einkiinfte aus un-beweglichem Vermögen (einschliepiich des Zubehörs sowie des einem land- öder forstwirtschaftlichen Betrieb dienenden le-benden und toten Inventars), das in dem an­deren Staate liegt, so hat der andere Staat das Besteuemngsrecht fiir diese Einkiinfte. Be-rechtigungen, auf welche die privatrechtli-chen Vorschriften iiber Grundstiicke Anwen­dung finden, sind dem unbeweglichen Ver­mögen gleichzustellen.

(2)

Absatz I gilt sowohl fiir die durch un-mittelbare Nutzung als auch fiir die durch Vermietung, Verpachtung und jede andere Art der Nutzung des unbeweglichen Vermö­gens erzielten Einkiinfte, insbesondere aus festen öder veränderlichen Vergiitungen fiir die Ausbeutung von Gmnd und Boden sowie fiir Einkiinfte, die bei der VeräuPerung von unbeweglichem Vermögen erzielt werden.

(3)

Die Absätze I und 2 gelten auch dann, wenn die genannten Vermögensgegenstände zu einem gewerblichen Unternehmen (Arti­kel 4 und 7) gehören.

(4)

Was als unbewegliches Vermögen öder als Zubehör gilt und was als dem unbewegli­chen Vermögen gleichgestellte Berechtigung öder als Nutzungsrecht anzusehen ist, beur-teilt sich nach den Gesetzen des Staates, in dem der betreffende Gegenstand öder der Gegenstand, auf den sich das in Rede stehen-de Recht bezieht, liegt.

Prop.1991/92:154

Artikel 4

§

I. 

Då en person med hemvist i en av staterna uppbar inkomst av en rörelse, vars verksamhet sträcker sig in på den andra sta­tens område, äger den andra staten beskatta denna inkomst allenast i den mån inkomsten är hänförlig till ett inom den staten beläget fast driftställe för rörelsen.

§ 2. Bestämmelserna i paragraf I skola även tillämpas i fråga om inkomst genom delägarskap i företag, med undantag för del-ägarskap genom aktier, delaktighetsbevis i gruvföretag (Kuxe), vinstandelsbevis (Ge-nuBscheine), obligationer med rätt till andel i vinst, andra värdepapper ävensom andelar i ekonomiska föreningar (Genossenschaften) samt i bolag med begränsad ansvarighet (Ge-sellschaften mit beschränkter Haftung).

§ 3. Paragraferna I och 2 äro tillämpliga å såväl inkomst, som förvärvas genom rörel­sens omedelbara bedrivande, som ock in­komst genom uthyrning, utarrendering och varje annat slags nyttjande av rörelsen även­som inkomst genom avyttring av en rörelse i dess helhet, en andel i ett företag, en del av rörelsen eller av föremål, som användas i rö­relsen.

§ 4. Till det fasta driftstället skola hänföras sådana inkomster, som det fasta driftstället skulle hava uppburit, därest detsamma varit ett självständigt företag med samma eller lik­nande verksamhet, bedriven under samma eller liknande villkor samt utövat verksamhe­ten såsom ett oberoende företag.

§ 5. Vid bestämmandet av den genom verksamheten vid det fasta driftstället förvär­vade inkomsten skall i princip såsom ut­gångspunkt tagas driftställets balansräkning. Därvid skola beaktas alla till driftstället hän­förliga omkostnader, härunder inbegripen en andel i kostnaderna för företagets allmänna förvaltning. Konstlade vinstdispositioner särskilt överenskommelser om ränta eller royalty mellan ett och samma företags drift­ställe - skola lämnas utan avseende.

§ 6. I särskilda fall må vid inkomstens be-

Artikel 4

(1)

Bezieht eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten Einkiinfte aus ei­nem gewerblichen Unternehmen, dessen Wirkung sich auf das Gebiet des anderen Staates erstreckt, so hat der andere Staat das Besteuemngsrecht fiir diese Einkiinfte nur in-soweit, als sie auf eine dort befindliche Be-triebstätte des Unternehmens entfallen.

(2)

Die Bestimmungen des Absatzes I sind auch auf Einkiinfte aus oflTenen öder stillen Beteiligungen an einem gesellschaftlichen Unternehmen anzuwenden, mit Ausnahme der Beteiligungen in Form von Aktien, Kux-en, GenuBscheinen, Obligationen mit Gewinnbeteiligung, sonstigen Wertpapieren sowie der Anteile an Genossenschaften und Gesellschaften mit beschränkter Haftung.

(3)

Die Absätze 1 und 2 gelten sowohl fur die durch unmittelbare Nutzung als auch fiir die durch Vermietung, Verpachtung und jede andere Art der Nutzung des gewerblichen Unternehmens erzielten Einkiinfte, sowie för Einkiinfte aus der VeräuBerung eines Unter­nehmens im ganzen, eines Anteiles am Un­ternehmen, eines Teilbetriebes öder von Ge-genständen, die im Unternehmen benutzt werden.

(4)

Der Betriebstätte sollen diejenigen Ein­kiinfte zugewiesen werden, die sie erzielt hat­te, wenn sie sich als selbständiges Unterneh­men mit gleichen öder ähnlichen Geschäften unter gleichen öder ähnlichen Bedingungen befaBte und Geschäfte wie ein unabhängiges Unternehmen tätigte.

(5)

Bei der Ermittlung der aus der Tätigkeit einer Betriebstätte erzielten Einkiinfte ist grundsätzlich vom Bilanzergebnis der Be­triebstätte auszugehen. Dabei sollen alle der Betriebstätte zurechenbaren Ausgaben einschlieBlich eines Anteils an den all-gemeinen Verwaltungskosten des Unter­nehmens berijcksichtigt, jedoch kiinstliche Gewinnverlagerungen ausgeschlossen wer­den; insbesondere ist die Vereinbarung von Zinsen öder Lizenzgebiihren zwischen den Betriebstätten desselben Unternehmens un-beachtlich.

(6)

In besonders gelagerten Fallen känn bei

n    Riksdagen 1991/92. ! saml. Nr 154

7

Prop. 1991/92:154

stämmande uppdelning ske av foretagets hela vinst. I fråga om försäkringsföretag må i så­dana fall till grund för uppdelningen läggas förhållandet mellan det fasta driftställets bruttopremieintäkter och summan av företa­gets bruttopremieintäkter. De båda staternas högsta finansmyndigheter skola därest för inkomstfördelningen i enskilt fall så erford­ras snarast möjligt överenskomma i frå­gan.

§ 7. Paragraf 1 skall äga motsvarande till-lämpning i fråga om den näringsskatt, vilken utgår pä annat beskattningsunderlag än in­komst.

.4nikel 5

§ I. Med uttrycket "fast driftställe" förstås en stadigvarande affarsanordning, i vilken företagets verksamhet helt eller delvis ut­övas.

§ 2. Såsom fast driftställe anses särskilt:

a)

plats för företagsledning,

b)

filial,

c)

kontor,

d)    fabrik,

e)    verkstad,

O gruva, stenbrott eller annan plats för ut­nyttjandet av naturtillgångar,

g) plats för byggnadsföretag eller anlägg­nings- eller installationsarbete, vars utföran­de överskrider en tidrymd av tolv månader.

§ 3. Uttrycket "fast driftställe" skall icke anses innefatta:

a)

användningen av anordningar, avsedda uteslutande för lagring, utställning eller ut­lämnande av företaget tillhöriga varor,

b)

innehavet av ett företaget tillhörigt varu­lager, avsett uteslutande för lagring, ut­ställning eller utlämnande,

c)

innehavet av ett företaget tillhörigt varu­lager, avsett uteslutande för bearbetning eller förädling genom ett annat företags försorg.

d) innehavet av en stadigvarande affärs-

der Ermittlung der Einkiinfte der Gesamt-gewinn des Unternehmens aufgeteilt werden. Bei Versichemngsunternehmen känn in sol-chen Fallen als MaBstab das Verhältnis der Rohprämieneinnahmen der Betriebstätte zu den gesamten Rohprämieneinnahmen des Unternehmens zu Grunde gelegt werden. Die obersten Finanzbehörden der beiden Staaten sollen sich zu einem möglichst friihen Zeit-punkt verständigen, wenn dies fiir die Auftei-lung der Einkiinfte im einzelnen Fall erfor-derlich ist.

(7) Absatz 1 ist entsprechend auf die Gewerbesteuer anzuwenden, die von einer anderen Bemessungsgmndlage als den Ein-kunften erhoben wird.

Artikel 5

(1)   Der Begrilf ,,Betriebstätte" bedeutet

eine feste Geschäftseinrichtung, in der die

Tätigkeit des Unternehmens ganz öder teil-

weise ausgeiibt wird.

(2)   Als Betriebstätten gelten insbesondere:

(a)

ein Ort der Leitung,

(b)

eine Zweigniederlassung,

(c)

eine Geschäftsstelle,

(d)   eine Fabrikationsstätte,

(e)   eine Werkstätte,

(O ein Bergwerk, ein Steinbruch öder eine andere Slätte der Ausbeutung von Boden-schätzen,

(g) eine Bauausföhrung öder Montage, de-ren Dauer zwölf Monate iiberschreitet.

(3)   Als Betriebstätten gelten nicht:

(a)    die Benutzung von Einrichtungen

ausschlieBlich zur Lagerung, Ausstellung

öder Auslieferung von dem Unternehmen ge-

hörenden Giitern öder Waren;

(b)

das Unterhalten eines Bestandes von dem Unternehmen gehörenden Giitern öder Waren ausschlieBlich zur Lagerung, Ausstel­lung öder Auslieferung;

(c)

das Unterhalten eines Bestandes von dem Unternehmen gehörenden Giitern öder Waren ausschlieBlich zur Bearbeitung öder Verarbeitung durch ein anderes Unterneh­men;

(d)   das Unterhalten einer festen Geschäfts-

Prop. 1991/92:154

anordning, avsedd uteslutande för inköp av varor eller införskaffande av upplysningar för företagets räkning,

e) innehavet av en stadigvarande affärs-anordning, avsedd uteslutande för ombe­sörjande av reklam, meddelande av upplys­ningar, bedrivande av vetenskaplig forskning eller utövande av liknande verksamhet, un­der förutsättning att verksamheten inom fö­retagets ram är av förberedande eller biträ­dande art.

§ 4. En person, som är verksam i en av staterna för ett företag i den andra staten härunder icke inbegripen sådan oberoende representant som avses i paragraf 5 nedan behandlas såsom ett fast driftställe i den förstnämnda staten i sådana fall, då personen innehar och i den förstnämnda staten regel­bundet använder en fullmakt att sluta avtal i företagets namn; dock att personen ej heller i dessa fall behandlas såsom ett fast driftställe, därest verksamheten begränsas till inköp av varor för företagets räkning.

§ 5. Ett företag i en av staterna anses icke hava ett fast driftställe i den andra staten allenast å den grund, att företaget uppehåller affärsförbindelser i den andra staten genom förmedling av en mäklare, kommissionär el­ler annan fullständigt oberoende represen­tant, under förutsättning att dessa personer fullgöra uppdrag, vilka tillhöra deras vanliga affärsverksamhet.

§ 6. Den omständigheten, att en juridisk person med hemvist i en av staterna kontrol­lerar eller kontrolleras av en juridisk person, som har sitt hemvist i den andra staten eller som uppehåller affärsförbindelser i denna andra stat (antingen genom ett fast driftställe eller annorledes), skall icke i och för sig med­föra att någondera juridiska personen betrak­tas såsom ett fast driftställe för den andra juridiska personen.

Artikel 6

§ I. Därest ett företag i en av staterna del­tager i ledningen av ett företag i den andra staten eller äger inflytande å detta företag i ekonomiskt hänseende och på grund härav med detta andra företag avtalar eller för det­samma föreskriver sådana villkor i fråga om

einrichtung ausschlieBlich zum Einkauf von Giitern öder Waren öder zur Beschaffung von Informationen fur das Unternehmen;

(e) das Unterhalten einer festen Geschäfts­einrichtung ausschlieBlich zur Werbung, zur Erteilung von Auskiinften, zur wissenschaft-lichen Forschung öder zur Ausiibung ähnli­cher Tätigkeiten, die fiir das Unternehmen vorbereitender Art sind öder eine Hilfstätig-keit darstellen.

(4)

Eine Person, die in einem der beiden Staaten fiir ein Unternehmen des anderen Staates tätig ist mit Ausnahme eines unab-hängigen Vertreters im Sinne des Absatzes 5 gilt als eine in dem erstgenannten Staat belegene Betriebstätte, wenn sie eine Voll-macht besitzt, im Namen des Unternehmens in diesem Staat Verträge abzuschlieBen, und diese Vollmacht dort gewöhnlich ausiibt, es sei denn, daB sich ihre Tätigkeit auf den Ein­kauf von Giitern öder Waren fiir das Unter­nehmen beschränkt.

(5)

Ein Unternehmen eines der beiden Staaten wird nicht schon deshalb so behan-delt, als habe es eine Betriebstätte in dem anderen Staat, weil es dort Geschäftsbezieh-ungen durch einen Makler, Kommissionär öder einen anderen unabhängigen Vertreter unterhält, sofern diese Personen im Rahmen ihrer ordentlichen Geschäftstätigkeit han­deln.

(6)

Die Tatsache, daB eine juristische Per­son mit Wohnsitz in einem der beiden Staa­ten eine juristische Person beherrscht öder von einer solchen beherrscht wird, die in dem anderen Staat ihren Wohnsitz hat öder dort (entweder durch eine Betriebstätte öder in anderer Weise) Geschäftsbeziehungen un­terhält, macht fiir sich allein keine dieser ju­ristischen Personen zur Betriebstätte der an­deren.

Artikel 6

(I) 

Wenn ein Unternehmen eines der bei­den Staaten vermöge seiner Beteiligung an der Geschäftsfiihrung öder am finanziellen Auföau eines Unternehmens des anderen Staates mit diesem Unternehmen wirtschaft-liche öder finanzielle Bedingungen verein-

Prop.1991/92:154

företagens handelsförbindelser eller andra ekonomiska förbindelser, vilka avvika från de villkor, som skulla hava avtalats med ett oberoende företag, må inkomst, som under normala förhållanden skulle hava tillkommit ettdera företaget men som på grund av villko­ren i fråga icke tillkommit detta företag, in­räknas i detta företags inkomst och beskattas i överensstämmelse därmed.

§ 2. Paragraf I äger motsvarande till-lämpning i förhållandet mellan två företag i sådana fall, då samma person eller personer, direkt eller indirekt, deltaga i företagets led­ning eller äga del i deras kapital.

Artikel 7

§

I. 

Då en person med hemvist i en av staterna uppbär inkomst genom utövande av sjöfart eller luftfart i internationell trafik, äger oberoende av bestämmelserna i arti­kel 4 allenast den av de båda staterna beskatta inkomsten, i vilken orten för det ifrågavarande företagets verkliga ledning är belägen. Det sagda gäller oavsett humvida rörelsen bedrives med egna eller chartrade fartyg eller luftfartyg.

§ 2. Paragraf I tillämpas även då ett sjö­farts- eller luftfartsföretag i den ena staten bedriver agenturverksamhet på den andra statens område för transport av personer eller varor. Det sagda gäller dock allenast för så vitt verksamheten har omedelbart samband med sjöfarts- eller luftfartsrörelscn, härunder inbegripen transporten till och från fartygen eller luftfartygen.

§ 3. Bestämmelserna i paragraferna I och 2 tillämpas även i fall då luftfartsföretag delta­ga i en pool eller en gemensam trafikorgani­sation, särskilt beträlTande Aktiebolaget Ae-rotransports deltagande i konsortiet Scandi-navian Airlines System.

§ 4. Paragraf I skall äga motsvarande till-lämpning i fråga om den näringsskatt, vilken utgår på annat beskattningsunderlag än in­komst.

bart öder ihm solche auferlegt, die von denje-nigen abweichen, die mit einem unab­hängigen Unternehmen vereinbart wijrden, so diirfen Einkiinfte, die eines der beiden Unternehmen ublicherweise erzielt hatte, aber wegen dieser Bedingungen nicht erzielt hat, den Einkiinften dieses Unternehmens zugerechnet und entsprechend besteuert wer­den.

(2) Absatz I gilt sinngemäB im Verhältnis zweier Unternehmen, an deren Geschäfts-fiihmng öder Vermögen dieselben Personen unmittelbar öder mittelbar beteiligt sind.

Artikel 7

(1)

Bezieht eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten Einkiinfte aus dem Betrieb der Schiffahrt öder der Luftfahrt im internationalen Verkehr, so steht das Besteu-erungsrecht abweichend von Artikel 4 fur di­ese Einkiinfte nur jenem der beiden Staaten zu, in dem sich der Ort der tatsächlichen Leitung des betreffenden Unternehmens be­findet, gleichgiiltig, ob der Betrieb mit eige-nen öder gecharterten Fahrzeugen durchge-föhrt wird.

(2)

Absatz 1 gilt auch, wenn ein Unterneh­men der Schiffahrt öder der Luftfahrt eines der beiden Staaten im Gebiet des anderen Staates eine Agentur fiir die Beförderung von Personen öder Waren betreibt. Dies gilt je­doch nur fiir Tätigkeiten, die unmittelbar mit dem Betrieb der Schiffahrt öder der Luftfahrt einschlieBlich des Zubringerdienstes zusam-menhängen.

(3)

Die Bestimmungen der Absätze I und 2 gelten auch fiir Beteiligungen von Unterneh­men der Luftfahrt an einem Pool öder einer Betriebsgemeinschaft und insbesondere fur die Beteiligung der Gesellschaft Aktiebola-get Aerotransport" an dem Konsortium ,,Scandinavian Airlines System".

(4)   Absatz I ist entsprechend auf die

Gewerbesteuer anzuwenden, die von einer

anderen Bemessungsgmndlage als den Ein­

kiinften erhoben wird.

10

Prop. 1991/92:154

Artikels'

Då en person med hemvist i en av staterna förvärvar inkomst genom att avyttra en andel i ett sådant bolag med hemvist i den andra Staten, vars delägare icke personligen ansvara för bolagets förbindelser (Kapitalgesell-schaft), äger endast den förstnämnda staten beskatta inkomsten. Om inkomsten förvär­vas genom ett fast driftställe i den andra sta­ten, äger även denna andra stat beskatta in­komsten.

Artikel 9

§ 1. Då en person med hemvist i en av staterna från den andra staten uppbär royalty eller annan ersättning för nyttjandet av eller rätten att nyttja litterära eller konstnärliga verk, patent, mönster, fabrikationsmetoder, varumärken eller annan liknande egendom (med undantag av rätten att nyttja naturtill­gångar), äger endast hemviststaten beskatta inkomsten. Överstiger emellertid den för egendomen i fråga erlagda ersättningen ett skäligt belopp, gäller vad nu sagts endast den del av ersättningen som motsvarar ett sådant skäligt belopp. 1 sådant fall må den överskju­tande delen av utbetalningen beskattas enligt lagstiftningen i vardera staten med iakttagan­de av övriga bestämmelser i detta avtal.

§2. Då royalty, som avses i paragraf 1, utbetalas av ett sådant bolag med hemvist i en av staterna, vars delägare icke personligen ansvara för bolagets förbindelser (Kapitalge-sellschaft), till en person med hemvist i den andra staten, vilken person äger mer än 50 procent av aktie- eller insatskapitalet i det utbetalande bolaget, må dock royaltyn, obe­roende av bestämmelserna i nämnda para­graf, beskattas i den förstnämnda staten. Skattesatsen flr dock icke överstiga 10 pro­cent av royaltyns bruttobelopp.

§ 3. Paragraf 1  är även tillämplig å in-

ArtikelS'

Bezieht eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten Einkiinfte aus der Ver­äuBerung einer Beteiligung an einer Kapital-gesellschaft, die ihren Wohnsitz in dem ande­ren Staat hat, so hat nur der erstgenannte Staat das Besteuemngsrecht fiir diese Ein­kiinfte. Werden diese Einkiinfte durch eine in dem anderen Staat gelegene Betriebstätte er­zielt, so steht das Besteuerungsrecht auch diesem anderen Staat zu.

Artikel 9

(ly Bezieht eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten aus dem anderen Staat Einkunfte aus Lizenzgebiihren öder an­deren Vergiitungen fiir die Beniitzung öder das Recht auf Beniitzung von Urheberrech-ten. Patenten, Gebrauchsmustern, Herstel-lungsverfahren, Warenzeichen öder ähnli­chen Rechten (auBer Rechten, die die Aus­beutung von Gmnd und Boden betreffen), so hat nur der Wohnsitzstaat das Besteuerungs­recht fur diese Einkiinfte. Sind jedoch derar-tige Vergiitungen unverhältnismäBig hoch, so gilt der erste Satz lediglich för den Teil der Vergiitungen, der einer angemessenen Ge-genleistung entspricht. In diesem Fall känn der iibersteigende Betrag nach dem Recht je-des Staates und unter Beriicksichtigung der anderen Bestimmungen dieses Abkommens besteuert werden.

(2)' Lizenzgebiihren im Sinne des Absatzes I, die von einer Kapitalgesellschaft mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten an eine Person mit Wohnsitz im anderen Staat bezahit werden, die zu mehr als 50 vom Hun-dert am Gmnd- öder Stammkapital der auszahlenden Kapitalgesellschaft beteiligt ist, können abweichend von den Bestim­mungen des Absatzes I in dem erstgenannten Staat besteuert werden: die Steuer darf je­doch 10 vom Hundert des Rohbetrages der Lizenzgebiihren nicht iibersteigen.

(3) Absatz I gilt auch för die Einkiinfte aus

' Art. 8 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 6 april 1970. ' Art. 9 § 1 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 6 april 1970. ' Art. 9 § 2 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 6 april 1970.

11

Prop. 1991/92:154

komst, som förvärvas genom avyttring av i paragrafen angiven egendom.

§ 4. Med royalty likställas hyresavgifter och liknande ersättningar för överlåtelse av kinematografisk film, för nyttjande av utrust­ning avsedd för industriell, kommersiell eller vetenskaplig verksamhet eller för överlåtelse av i rörelse gjorda erfarenhetsrön.

§ 5. Paragraferna I 4 äga icke tillämpning i sådana fall, då en person med hemvist i en av staterna innehar ett fast driftställe i den andra staten och förvärvar inkomsten genom detta driftställe. I dylikt fall äger denna andra stat beskatta inkomsten.

der VeräuBerung der dort genannten Rechte.

(4)

Wie Lizenzgebiihren werden Mietge-biihren und ähnliche Vergiitungen fiir die Uberlassung kinematographischer Filme, fiir die Beniitzung gewerblicher, kaufmännischer öder wissenschaftlicher Ausriistungen öder fur die Uberlassung gewerblicher Erfahrun-gen behandelt.

(5)

Die Absätze 1 bis 4 gelten nicht, wenn eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten eine Betriebstätte in dem an­deren Staat hat und die Einkunfte durch die­se Betriebstätte erzielt. In diesem Fall hat der andere Staat das Besteuerungsrecht fur diese Einkiinfte.

Artikel 10

§ 

I.' 

Då en person med hemvist i en av staterna uppbär utdelning, som utbetalas av ett bolag (Kapitalgesellschaft) med hemvist i den andra staten, äger endast utdelningsmot­tagarens hemviststat beskatta utdelningen, såvida icke paragraf 2 föranleder annat.

§ 2. Utdelningen får emellertid beskattas även i den stat där bolaget som betalar utdel­ningen har hemvist, enligt lagstiftningen i denna stat, men om mottagaren har rätt till utdelningen får skatten inte överstiga:

a)

5 procent av utdelningens bmttobelopp, om den som har rätt till utdelningen är ett bolag (med undantag för handelsbolag) som direkt behärskar minst 25 procent av det ut­betalande bolagets kapital;

b)

IO procent av utdelningens bmttobelopp i övriga fall.

§ 3.' Om i en av staterna skatt på inländsk utdelning uttages genom avdrag vid källan, beröres ej rätten att verkställa sådant skatte­avdrag med fullt belopp av paragraferna I och 2. Om skatt uttages genom sådant av­drag, skall på ansökan av utdelningsmottaga-

Artikel 10

(1)' Bezieht eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten Dividenden, die von einer Kapitalgesellschaft mit Wohnsitz in dem anderen Staat gezahit werden, so hat vorbehaltlich des Absatzes 2 nur der Wohn­sitzstaat des Dividendenempfängers das Be­steuemngsrecht fiir diese Einkiinfte.

(2) Diese Dividenden durfen jedoch auch in dem Staat, in dem die Dividenden zahlen-de Gesellschaft ihren Wohnsitz hat, nach dem Recht dieses Staates besteuert werden; die Steuer darf aber, wenn der Empfänger der Dividenden der Nutzungsberechtigte ist, nicht iibersteigen:

a)

5% des Bmttobetrags der Dividenden, wenn der Nutzungsberechtigte eine Gesell­schaft (jedoch keine Personengesellschaft) ist, die unmittelbar iiber mindestens 25 vom Hundert des Kapitals der die Dividenden zahlenden Gesellschaft verfugt;

b)

10% des Bmttobetrags der Dividenden in allén anderen Fallen.

(3) Soweit in einem der beiden Staaten die Steuer von inländischen Dividenden im Abzugsweg an der Quelle erhoben wird, wird das Recht dieses Staates, den Steuerabzug in voller Höhe vorzunehmen, durch die Absätze I und 2 nicht beriihrt. Wenn die Steuer im

' Art. 10 § 1 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 6 april 1970. 'Art. 10 § 2 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 5 november 1991. ' Art. 10 § 3 tillämpas jämväl i det fall som avses i art. I0§ 2 a.

12

Prop. 1991/92:154

re med hemvist i den andra staten skatten restitueras i den mån den överstiger 10 pro­cent av utdelningens bruttobelopp. Ansökan om restitution skall inges till vederbörande myndighet i den stat, i vilken utdelningsmot­tagaren äger hemvist, inom två år efter ut­gången av det kalenderår, under vilket det beskattningsbara beloppet blivit tillgängligt för lyftning.

§ 4. De högsta finansmyndigheterna i de båda staterna skola träffa överenskommelse om tillämpningen av paragraferna 2 och 3. Härvid skall ingendera staten vara förpliktad att vidtaga åtgärder som icke stå i överens­stämmelse med dess lagstiftning.

§ 5. Beträffande de rättigheter, som enligt paragraf 3 må tillkomma personal vid be­skickningar och konsulat ävensom interna­tionella organisationer, deras organ och tjänstemän, skola följande bestämmelser äga tillämpning:

a) Då en person tillhör en av staternas be­skickning eller konsulat och i denna sin egen­skap är stationerad i den andra staten eller i en tredje stat samt personen är medborgare i den förstnämnda staten, anses han äga hemvist i denna förstnämnda stat om han är skattskyldig där för utdelning.

b) Internationella organisationer och deras organ ävensom sådana organisationers tjäns­temän samt personer tillhörande en tredje stats beskickning eller konsulat, vilka uppe­hålla sig eller i sin berörda egenskap äro sta­tionerade i en av de båda staterna och i den­na stat äro befriade från skatt på utdelning, äro ej berättigade till nedsättning av skatt som uttagits i den andra staten.

§ 6.' Utdelning, som utbetalas av ett bolag (Kapitalgesellschaft) med hemvist i en av sta­terna till ett bolag (Kapitalgesellschaft) med hemvist i den andra staten, skall vara undan­tagen från beskattning i denna andra stat i

Abzugsweg erhoben wird, ist sie auf Antrag des Dividendenempfängers mit Wohnsitz in dem anderen Staat riickzuerstatten, soweit sie 10 vom Hundert des Bruttobetrages der Dividenden iibersteigt. Der Antrag auf Riickerstattung muB innerhalb von zwei Jah-ren nach Ablauf des Kalenderjahres, in dem die der Steuer unterliegende Leistung fallig geworden ist, bei der zuständigen Behörde des Staates eingebracht werden, in dem der Dividendenempfänger seinen Wohnsitz hat.

(4)

Die obersten Finanzbehörden der bei­den Staaten regeln in gegenseitigem Einver­nehmen, wie die Bestimmungen der Absätze 2 und 3 durchzuföhren sind. Hierbei soll kei-ner der beiden Staaten verpflichtet werden, MaBnahmen zu treffen, die seiner Gesetzge-bung nicht entsprechen.

(5)

Bezuglich der Anspriiche, die nach Ab­satz 3 den Angehörigen diplomatischer öder konsularischer Vertretungen sowie den inter­nationalen Organisationen, ihren Organen und Beamten zustehen, sind die folgenden Regeln anzuwenden:

a)

Bei Angehörigen einer diplomatischen öder konsularischen Vertretung des einen Staates, die im anderen Staat öder in einem drillen Staat residieren und die Staatsange­hörigkeit des Entsendestaates besitzen, gilt der Wohnsitz als in diesem letzteren Staat gelegen, sofern sie dort zur Entrichtung di-rekter Steuern von Dividenden verpflichtet sind;

b)

intemationale Organisationen und ihre Organe sowie die Beamten solcher Organisa­tionen und das Personal diplomatischer öder konsularischer Vertretungen eines dritten Staates, die sich in einem der beiden Staaten aufhalten öder dort residieren und in diesem Staat von der Entrichtung direkter Steuern von Dividenden befreit sind, haben keinen Anspruch auf Entlastung von den im anderen Staat erhobenen Steuern.

(6)' Dividenden, die von einer Kapitalge­sellschaft mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten an eine Kapitalgesellschaft mit Wohnsitz in dem anderen Staat ausgeschiit-tet werden, sollen in diesem anderen Staat

Art. 10 § 6 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 5 november 1991.

13

Prop.1991/92:154

den utsträckning som utdelningen enligt lag­stiftningen i denna stat skulle ha varit undan­tagen från beskattning, om båda bolagen hade ägt hemvist i denna stat. Vid till­ämpning av denna bestämmelse skall i Sveri­ge ett österrikiskt bolag med begränsad an­svarighet (Gesellschaft mit beschränkter Haf­tung) anses såsom ett aktiebolag. Skattebefri­elsen är villkorad av bestämmelser i intern lagstiftning som syftar till att förhindra skat­teflykt.

§ 7. Paragraferna 1 och 2 äro icke tillämpli­ga, om mottagaren av utdelningen äger hemvist i en av staterna och innehar ett fast driftställe i den andra staten, i vilken det utbetalande bolaget äger hemvist, samt den andel, av vilken utdelningen i fråga härflyter, äger verkligt samband med det fasta driftstäl­let. I sådant fall tillämpas artikel 4.

§ 8. Med uttrycket "utdelning" förstås i denna artikel inkomst av aktier, andelsbevis cl r andra liknande bevis med rätt till andel i vinst, delaktighetsbevis i gruvföretag, stiftar-andelar eller andra rättigheter, fordringar ej inbegripna, med rätt till deltagande i vinst ävensom inkomst av andra andelar i bolag, som enligt skattelagstiftningen i den stat, i vilken det utdelande bolaget äger hemvist, jämställes med inkomst av aktier.

Med uttrycket "bolag (Kapitalgesell­schaft)" förstås i denna artikel juridisk per­son eller rättssubjekt, som i beskattningshän­seende behandlas som juridisk person.

§ 9. Om ett bolag (Kapitalgesellschaft) med hemvist i en av staterna uppbär inkomst från den andra staten, får icke i denna andra stat påföras någon skatt på utdelning, som av bo­laget utbetalas till personer, som ej äga hemvist i denna andra stat, och ej heller nå­gon skatt på bolagets icke utdelade vinst; det­ta gäller även om utdelningen eller den icke utdelade vinsten helt eller delvis utgöres av inkomst, som härrör från den andra staten.

steuerbefreit sein, aber nur insofern die Divi­denden gemäB den Gesetzen dieses Staates von der Besteuerung ausgenommen wären, wenn die beiden Gesellschaften ihren Wohn­sitz in diesem Staat gehabt hatten. Bei der Anwendung dieser Vorschrift wird in Schwe­den eine österreichische Gesellschaft mit be­schränkter Haftung wie eine Aktiengesell-schaft behandelt. Die Steuerbefreiung gilt vorbehaltlich der zur Verhinderung von Steuerumgehungen erlassenen innerstaatli-chen Gesetze.

(7)

Die Absätze I und 2 sind nicht an­zuwenden, wenn der Empfänger der Divi­denden mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten in dem anderen Staat, in dem die die Dividenden zahlende Gesellschaft ihren Wohnsitz hat, eine Betriebstätte hat und die Beteiligung, fiir die die Dividenden gezahit werden, tatsächlich zu dieser Betriebstätte gehört. In diesem Fall ist Artikel 4 anzuwen­den.

(8)

Der in diesem Artikel verwendete Be-griff ,,Dividenden" bedeutet Einkiinfte aus Aktien, GenuBaktien öder GenuBscheinen, Kuxen, Griinderanteilen öder anderen Rech­ten ausgenommen Forderungen mit Gewinnbeteiligung sowie aus sonstigen Ge-sellschaftsanteilen stammende Einkiinfte, die nach dem Steuerrecht des Staates, in dem die ausschijttende Kapitalgesellschaft ihren Wohnsitz hat, den Einkiinften aus Aktien gleichgestellt sind.

Der in diesem Artikel verwendete Begriff Kapitalgesellschaft", bedeutet juristische Personen öder Rechtsträger, die fiir die Be­steuerung wie juristische Personen behandelt werden.

(9)   Bezieht eine Kapitalgesellschaft mit

Wohnsitz in einem der beiden Staaten

Gewinne öder Einkiinfte aus dem anderen

Staat, so darf dieser andere Staat weder die

Dividenden besteuern, die die Kapitalgesell­

schaft an Personen zahit, die nicht in diesem

anderen Staat ihren Wohnsitz haben, noch

Gewinne der Kapitalgesellschaft einer Steuer

för nichtausgeschiittete Gewinne unterwer-

fen, seibst wenn die gezahlten Dividenden

öder die nicht ausgeschiitteten Gewinne ganz

öder teilweise aus in diesem anderen Staat

14

Prop. 1991/92:154

Artikel 10 A'

§

I. 

Då en person med hemvist i en av staterna uppbär ränta från den andra staten, äger endast hemviststaten beskatta räntan, såvida icke paragraf 2 föranleder annat. Om räntan förvärvas genom ett fast driftställe i den andra staten, äger denna andra stat be­skatta räntan.

§2. Bestämmelserna i paragraferna 3 5 av artikel 10 äga motsvarande tillämpning. Anspråket på restitution avser dock hela det belopp med vilket skatteavdrag verkställts.

§ 3. Med uttrycket "ränta" förstås i denna artikel inkomst av värdepapper som utfär­dats av staten, av obligationer eller debentu-res, vare sig de utfärdats mot säkerhet i fas­tighet eller icke och vare sig de representera en rätt till andel i vinst eller icke, samt av varje annat slags fordran ävensom all annan inkomst som enligt skattelagstiftningen i den stat från vilken inkomsten härrör jämställes med inkomst av försträckning.

§ 4. Beträflfande sådana fall, då särskilda förbindelser mellan utbetalaren och mottaga­ren eller mellan dem båda och annan person föranleda att det utbetalade räntebeloppet med hänsyn till den skuld, för vilken räntan erlägges, överstiger det belopp som skulle ha avtalats mellan utbetalaren och mottagaren om sådana förbindelser icke förelegat, skall denna artikel gälla endast för sistnämnda be­lopp. I sådant fall må överskjutande räntebe­lopp beskattas enligt lagstiftningen i vardera staten med iakttagande av övriga bestämmel­ser i detta avtal.

Artikel 11

§ I. Då en fysisk person med hemvist i en av staterna förvärvar inkomst av fritt yrke, äger den andra staten beskatta inkomsten al­lenast i den mån personen där utövar sin

erzielten Gewinnen öder Einkiinften beste-hen.

Artikel 10 A'

(1)

Bezieht eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten Zinsen aus dem anderen Staat, so hat vorbehaltlich des Ab­satzes 2 nur der Wohnsitzstaat das Be­steuerungsrecht för diese Einkiinfte. Werden diese Einkiinfte durch eine im anderen Staat gelegene Betriebstätte erzielt, so steht das Be­steuemngsrecht diesem anderen Staat zu.

(2)

Die Bestimmungen des Artikels 10 Ab­sätze 3 bis 5 sind sinngemäB anzuwenden. Der Anspruch auf Riickerstattung bezieht sich jedoch auf den Gesamtbetrag der von Zinsen im Abzugsweg an der Quelle erho­benen Steuer.

(3)

Der in diesem Artikel verwendete Be­griff,,Zinsen" bedeutet Einkiinfte aus öffent-lichen Anleihen, aus Obligationen, auch wenn sie durch Pfandrechte an GrundstiJc-ken gesichert öder mit einer Gewinnbeteili­gung ausgestattet sind, und aus Forderungen jeder Art, sowie alle anderen Einkiinfte, die nach dem Steuerrecht des Staates, aus dem sie stammen, den Einkiinften aus Darlehen gleichgestellt sind.

(4)    Bestehen zwischen Schuldner und

Gläubiger öder zwischen jedem von ihnen

und einem Dritten besondere Beziehungen

und iibersteigen deshalb die gezahlten Zin­

sen, gemessen an der zugrunde liegenden

Forderung, den Betrag, den Schuldner und

Gläubiger ohne diese Beziehungen verein­

bart hatten, so wird dieser Artikel nur auf

diesen letzten Betrag angewendet. In diesem

Fall känn der iibersteigende Betrag nach dem

innerstaatlichen Recht der beiden Staaten

und unter Beriicksichtigung der anderen Be­

stimmungen dieses Abkommens besteuert

werden.

Artikel 11

(1) Bezieht eine natiirliche Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten Ein­kiinfte aus freien Bemfen, so hat der andere Staat das Besteuerungsrecht fiir diese Ein-

Art. 10 A har tillagts genom protokollet den 6 april 1970.

15

Prop. 1991/92:154

verksamhet under användande av en stadig­varande anordning, som regelmässigt står till hans förfogande.

§ 2. Artikel 4 paragraf 3 skall äga motsva­rande tillämpning.

§ 3. Till fria yrken räknas särskilt självstän­digt bedriven vetenskaplig, konstnärlig, litte­rär, undervisande och uppfostrande förvärvsverksamhet samt självständigt bedri­ven förvärvsverksamhet som läkare, advo­kat, arkitekt, ingenjör, revisor och patentom­bud.

Artikel 12'

Då en fysisk person med hemvist i en av staterna i sin egenskap av ledamot av styrel­sen (Aufsichtsrat) eller direktionen (Verwal-tungsrat) i ett sådant bolag med hemvist i den andra staten, vars delägare icke personligen ansvara för bolagets förbindelser (Kapitalge­sellschaft), uppbär styrelsearvode eller lik­nande ersättning, äger denna andra stat be­skatta inkomsten i fråga.

Artikel 13

§ I. Då en fysisk person med hemvist i en av staterna förvärvar inkomst av arbetsan-ställning (löner, arvoden och liknande ersätt­ningar), som utövas i den andra staten, äger denna andra stat beskatta inkomsten i fråga.

§ 2. Oberoende av vad i paragraf I stadgas må inkomst av arbetsanställning beskattas al­lenast i den stat, i vilken arbetstagaren äger hemvist därest han antingen

a) uppehåller sig i den andra staten allenast tillfälligtvis sammanlagt högst 183 dagar under ett och samma kalenderår samt upp­bär ersättning för sin under denna tid utöva­de verksamhet av en arbetsgivare, som äger hemvist i förstnämnda stat, under sådana förhållanden att ersättningen icke belastar ett av arbetsgivaren i den andra staten innehaft fast driftställe eller en av denne där innehavd stadigvarande anordning, eller

kiinfte nur insoweit, als die Person ihre Tä­tigkeit in dem anderen Staat unter Beniitzung einer ihr dort regelmäBig zur Verfiigung ste-henden ständigen Einrichtung ausiibt.

(2)

Artikel 4 Absatz 3 gilt sinngemäB.

(3)

Als freier Beruf gilt insbesondere die selbständige wissenschaftliche, kiinstlerische, schriftstellerische, unterrichtende öder er-zieherische Erwerbstätigkeit und die selb­ständige Erwerbstätigkeit der Ärzte, Rechts-anwälte, Architekten, Ingenieure, Wirt-schaftstreuhänder und Patentanwälte.

Artikel 12'

Bezieht eine natiirliche Person mit Wohn­sitz in einem der beiden Staaten in ihrer Ei-genschaft als Mitglied des Aufsichts- öder Verwaltungsrates einer Kapitalgesellschaft mit Wohnsitz in dem anderen Staat Auf-sichtsrats- öder Verwaltungsratsvergiitungen und ähnliche Zahlungen, so steht das Be­steuemngsrecht fur diese Einkiinfte diesem anderen Staat zu.

Artikel 13

(1)     

Bezieht eine natiirliche Person mit

Wohnsitz in einem der beiden Staaten Ein­

kiinfte aus nichtseibständiger Arbeit (Löhne,

Gehälter und ähnliche Vergiitungen), die in

dem anderen Staat ausgeiibt wird, so hat der

andere Staat das Besteuerungsrecht fur diese

Einkiinfte.

(2)   Abweichend von Absatz 1 können Ein­

kiinfte aus nichtseibständiger Arbeit nur in

dem Staat besteuert werden, in dem der Ar-

beitnehmer seinen Wohnsitz hat, wenn

dieser Arbeitnehmer entweder

a) sich voriibergehend, insgesamt nicht länger als 183 Tage während eines Kalen­derjahres, in dem anderen Staat aufhält und för seine während dieser Zeit ausgeiibte Tä­tigkeit von einem Arbeitgeber entlohnt wird, der seinen Wohnsitz nur in dem erstgenann­ten Staat hat, und fiir seine Tätigkeit nicht zu Lasten einer in dem anderen Staat befindli-chen Betriebstätte öder ständigen Einrich­tung des Arbeitgebers entlohnt wird, öder

Art. 12 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 6 april 1970.

16

Prop. 1991/92:154

b) helt och hållet eller till huvudsaklig del fullgör arbete ombord å luftfartyg, som nytt­jas av ett luftfartsföretag i en av staterna (sär­skilt konsortiet Scandinavian Airlines Sy­stem).

§ 3. Då arbetet helt och hållet eller till hu­vudsaklig del fullgöres ombord å fartyg och den verkliga ledningen för det företag, som nyttjar fartygen, är belägen å en ort inom en av staterna, anses arbetet vid tillämpningen av paragraf I vara utfört i denna stat.

§ 4. Paragraf I är icke tillämplig i fråga om studerande vid högskola, teknisk skola eller liknande undervisningsanstalt i en av stater­na, vilka mot ersättning äro anställda vid ett företag i den andra staten under högst 100 dagar under ett och samma kalenderår i syfte att erhålla praktisk utbildning.

b) ausschliepiich öder vorwiegend an Bord von Flugzeugen eines Unternehmens der Luftfahrt eines der beiden Staaten (insbeson­dere bei dem Konsortium ,,Scandinavian Airlines System") tätig ist.

(3)

Wenn die Arbeit ausschliepiich öder vorwiegend and Bord von Schiffen ausgeiibt wird und der Ort der tatsächlichen Leitung des Unternehmens, das die Fahrzeuge be­treibt, sich in einem der beiden Staaten be­findet, so gilt im Sinne des Absatzes 1 die Arbeit als in diesem Staat ausgeiibt.

(4)

Absatz I gih nicht fiir Studenten einer Hochschule, technischen Schule öder ähn­lichen Lehranstalt eines der beiden Staaten, die gegen Entgelt bei einem Unternehmen in dem anderen Staat nicht länger als 100 Tage während eines Kalenderjahres beschäftigt werden, um eine praktische Ausbildung zu erhållen.

Artikel 14'

Då en fysisk person med hemvist i en av staterna förvärvar inkomst i den andra staten antingen under utövande av fritt yrke eller på grund av arbetsanställning genom verk­samhet, vars ändamål är att bereda under­hållning, t. ex. såsom teater-, radio-, televi­sions- eller filmartist, skådespelare, musiker och professionell idrottsman, äger obero­ende av bestämmelserna i artikel 11 och arti­kel 13 paragraf 2 denna andra stat beskatta inkomsten. Bestämmelserna i artikel 9 para­graf 1 beröras icke härav.

Artikel 15

Då en fysisk person med hemvist i en av staterna uppbär från den andra staten pen­sioner, änke- och pupillpensioner inbegripna, ävensom andra belopp eller i pengar upp­skattbara förmåner på gmnd av fömtvarande arbetsanställning, äger endast hemviststaten beskatta denna inkomst.

Artikel 14'

Bezieht eine naturliche Person mit Wohn­sitz in einem der beiden Staaten Einkunfte aus freibemflicher öder nichtseibständiger Arbeit för Tätigkeiten, die in dem anderen Staat fur Unterhaltungsdarbietungen ausge­iibt werden, wie zum Beispiel als Biihnen-, Radio-, Fernseh-, Filmkiinstler und Schau-spieler, Musiker, Artist und Bemfssportler, so steht das Besteuerungsrecht för diese Ein­kunfte abweichend von den Bestimmungen des Artikels 11 und des Artikels 13 Absatz 2 diesem anderen Staat zu. Die Bestimmungen des Artikels 9 Absatz I bleiben unberiihrt.

Artikel 15'

Bezieht eine natiirliche Person mit Wohn­sitz in einem der beiden Staaten aus dem anderen Staat Ruhegehälter, Witwen- öder Waisenpensionen sowie andere Beziige öder geldwerte Vorteile för friihere Dienstleis-tungen, so hat nur der Wohnsitzstaat das Be­steuemngsrecht för diese Einkunfte.

' Art. 14 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 6 april 1970. 'Art. 15 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 6 april 1970.

17

Prop. 1991/92:154

Artikel 16

§ 1.' Då en person med hemvist i en av staterna uppbär lön, arvode eller liknande ersättning eller pension, änke- och pupillpen­sioner inbegripna, av den andra staten eller av delstat, kommun, kommunalförbund eller annan offentligrättslig juridisk person i den staten på grund av förhandenvarande eller tidigare arbetsanställning, äger oberoende av bestämmelserna i artiklarna 13 och 15 endast denna andra stat beskatta inkomsten. Detta gäller även i fråga om belopp, som utbetalas på gmnd av lagstadgad socialför­säkring i denna andra stat.

§ 2. Paragraf I äger icke tillämpning å

a)  ersättningar till personer, som äga med­

borgarskap i den förstnämnda staten,

b)   ersättningar för tjänster, vilka utföras

eller utförts i samband med rörelse, som den i

paragraf 1 åsyftade juridiska personen bedri­

vit i förvärvssyfte.

§ 3. Frågan, humvida en juridisk person är offentligrättslig, skall bedömas enligt lagstift­ningen i den stat, i vilken densamma tillkom­mit.

Artikel 16

(1)' Bezieht eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten Einkunfte aus Ge-hältern, Löhnen und ähnlichen Vergiitungen öder aus Ruhegehältern, Witwen- und Wai­senpensionen, die der andere Staat öder die Länder, Gemeinden öder Gemeindeverbän-de öder andere juristische Personen des öf-fentlichen Rechtes jenes anderen Staates för gegenwärtige öder friihere Dienst- öder Ar-beitsleistungen gewähren, so hat abweichend von den Bestimmungen der Artikel 13 und 15 nur dieser andere Staat das Besteuerungs­recht för diese Einkiinfte. Das gleiche gilt auch fiir Beziige aus der gesetzlichen Sozi-alversichemng dieses anderen Staates.

(2)   Absatz 1 findet keine Anwendung

a)

auf Zahlungen, die an Personen geleistet werden, welche die Staatsangehörigkeit des erstgenannten Staates besitzen,

b)

auf Zahlungen för Dienste, die im Zu-sammenhang mit einer in Gewinnerzielungs-absicht durchgefiihrten gewerblichen Tätig­keit einer der in Absatz I genannten juristi­schen Personen geleistet werden öder geleis­tet worden sind.

(3)  Ob eine juristische Person eine solche

des öffentlichen Rechtes ist, wird nach den

Gesetzen des Staates entschieden, in dem sie

errichtet ist.

Artikel 17

Studerande, lärlingar, praktikanter och vo-lontärer från en av staterna, vilka allenast i studie- eller utbildningssyfte uppehålla sig i den andra staten, underkastas icke någon be­skattning i denna andra stat för belopp, som de mottaga för sitt underhåll, sina studier eller sin utbildning, därest beloppen i fråga utbetalas till dem från förstnämnda stat eller eljest från utlandet.

Artikel 17

Studenten, Lehrlinge, Praktikanten und Volontäre eines der beiden Staaten, die sich nur zu Studien- öder Ausbildungszwecken in dem anderen Staat aufhalten, werden von den för ihren Lebensunterhalt, ihre Studien und ihre Ausbildung empfangenen Beziigen in diesem anderen Staat nicht besteuert, wenn ihnen diese Beziige aus dem erstge­nannten Staat öder sonst aus dem Ausland zuflieBen.

Artikel 18

§ 

I. 

Förmögenhet, som äges av en person med hemvist i en av staterna, beskattas alle­nast i den stat, vilken enligt detta avtal äger

Artikel 18

(I) 

Das Besteuemngsrecht för Vermögen einer Person mit Wohnsitz in einem der bei­den Staaten, soweit es besteht aus:

' Art. 16 § 1 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 6 april 1970.

Prop. 1991/92:154

beskatta inkomst av samma förmögenhet, såframt förmögenheten består av

a)

fast egendom (artikel 3),

b)

egendom, som nyttjas i rörelse (artikel 4 och 7),

c)

egendom, som nyttjas vid utövningen av fritt yrke (artikel 

II).

§ 2.' Annan förmögenhet som äges av en person med hemvist i en av staterna, beskat­tas endast i denna stat.

§ 3. Med avseende å fall, som angives i paragraferna 1 och 2, skola bestämmelserna i artikel 10 paragraf 6 äga motsvarande till-lämpning.

§ 4. Förmögenhet, som äges av en juridisk person med hemvist i en av staterna, må i den andra staten icke underkastas någon be­skattning, som är högre eller mera tyngande än den beskattning, som åvilar förmögenhet tillkommande en juridisk person av samma eller liknande slag med hemvist i denna and­ra stat.

Artikel 19

De svenska författningarnas bestämmelser om inkomst- och förmögenhetsbeskattning av oskifta dödsbon tillämpas icke i den mån dödsbodelägare för i dödsboet ingående in­komst eller däri ingående förmögenhet direkt beskattas i Österrike enligt bestämmelserna i detta avtal.

Artikel 20-

§ 1. Då en person med hemvist i en av staterna uppbär inkomst eller innehar förmö­genhet får inkomsten eller förmögenheten om icke paragraf 2 föranleder annat be­skattas i denna stat, även om beskattningsrät­ten enligt föregående artiklar i detta avtal tillkommer den andra staten. Den stat, i vil­ken personen i fråga äger hemvist, skall dock

a)

unbeweglichem Vermögen (Artikel 3),

b)

Vermögen, das einem gewerblichen Un­ternehmen dient (Artikel 4 und 7),

c)

Vermögen, das der Ausiibung freier Be-rufe dient (Artikel 1

1),

hat der Staat, dem das Besteuemngsrecht för die Einkiinfte aus diesem Vermögen zusteht. (2)' Das Besteuerungsrecht fur anderes Vermögen einer Person hat nur der Staat, in dem diese Person ihren Wohnsitz hat.

(3)

Hinsichtlich der in den Absätzen I und 2 angefuhrten Fälle finden die Bestimmung­en des Artikels 10 Absatz 6 sinngemäB An­wendung.

(4)

Das Vermögen einer juristischen Per­son mit Wohnsitz in einem der beiden Staa­ten darf in dem anderen Staat keiner Besteue­rung unterworfen werden, die höher öder be-lastender ist als die Besteuerung des Vermö­gens einer juristischen Person derselben öder ähnlicher Art mit Wohnsitz im anderen Staat.

Artikel 19

Die Vorschriften der schwedischen Ge­setze iiber die Einkommens- und Vermögens-besteuemng ruhender Erbschaften finden in­soweit keine Anwendung, als för das aus der Erbschaft herriihrende Einkommen und Ver­mögen der Erwerber in Osterreich nach den Bestimmungen dieses Abkommens unmit­telbar zur Steuer herangezogen wird.

Artikel 20'

(1) Bezieht eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten Einkiinfte öder hat sie Vermögen, so können diese Einkiinfte öder dieses Vermögen auch wenn das Be­steuerungsrecht nach den vorstehenden Arti­keln dieses Abkommens dem anderen Staat zusteht vorbehaltlich des Absatzes 2 im erstgenannten Staat besteuert werden. Der Staat, in dem die Person ihren Wohnsitz hat, rechnet jedoch

Art. 18 ij 2 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 6 april 1970. An. 20 har erhållit denna lydelse genom protokollet den 6 april 1970.

Prop. 1991/92:154

a)

från skatten på sådan persons inkomst avräkna ett belopp motsvarande den in­komstskatt som erlagts i den andra staten;

b)

från skatten på sådan persons förmögen­het avräkna ett belopp motsvarande den för­mögenhetsskatt som erlagts i den andra sta­ten.

Avräkningsbeloppet skall emellertid icke överstiga beloppet av den del av skatten som utan sådan avräkning belöper på inkomst el­ler förmögenhet som må beskattas i den and­ra staten.

§ 2. Då en person med hemvist i en av staterna uppbär inkomst, som enligt artikel 7 eller artikel 16 paragraf I skall beskattas en­dast i den andra staten, eller innehar förmö­genhet, som enligt artikel 18 paragraf I jäm­förd med artikel 7 skall beskattas endast i den andra staten, skall sådan inkomst eller för­mögenhet vara undantagen från beskattning i den förstnämnda staten. Den förstnämnda staten må dock vid bestämmandet av skatten på sådan persons återstående inkomst eller förmögenhet tillämpa den skattesats, som skulle ha varit tillämplig om inkomsten eller förmögenheten i fråga icke undantagits från beskattning. Motsvarande gäller beträffande inkomst som avses i artikel 10 paragraf 6 och förmögenhet som avses i artikel 18 paragraf 3.

Artikel 21

Detta avtal påverkar icke rätten till eventu­ella, längre gående befrielser, vilka enligt folkrättens allmänna regler eller på grund av särskilda överenskommelser tillkomma dip­lomatiska eller konsulära befattningshavare. 1 den mån på grund av sådana längre gående befrielser inkomst och förmögenhet icke be­skattas i anställningsstaten, förbehålles be­skattningen hemlandet.

Artikel 22

§ 

I. 

Kan en person med hemvist i en av staterna visa att av beskattningsmyndigheter­na i de båda staterna vidtagna åtgärder för

a)

auf die vom Einkommen dieser Person zu erhebende Steuer den Betrag an, der der im anderen Staat gezahlten Steuer vom Ein­kommen entspricht;

b)

auf die vom Vermögen dieser Person zu erhebende Steuer den Betrag an, der der im anderen Staat gezahlten Steuer vom Ver­mögen entspricht.

Der anzurechnende Betrag darf jedoch den Teil der vor der Anrechnung ermittelten Steuer nicht iibersteigen, der auf Einkiinfte öder Vermögen entfällt, die der Besteuerung im anderen Staat unterliegen.

(2) Bezieht eine Person mit Wohnsitz in einem der beiden Staaten Einkiinfte, die nach Artikel 7 öder nach Artikel 16 Absatz I nur im anderen Staat besteuert werden können, öder hat sie Vermögen, das nach Artikel 18 Absatz I in Verbindung mit Arti­kel 7 der Besteuerung nur im anderen Staat unterliegt, so nimmt der erstgenannte Staat diese Einkiinfte öder dieses Vermögen von seiner Besteuemng aus; der erstgenannte Staat känn aber bei der Festsetzung der Steuer fur das iibrige Einkommen öder Ver­mögen dieser Person den Steuersatz anwen-den, der anzuwenden wäre, wenn die betref­fenden Einkiinfte öder das betreffende Ver­mögen nicht von der Besteuerung ausgenom­men wären. Das gleiche gilt för Einkiinfte im Sinne des Artikels 10 Absatz 6 und fur Ver­mögen im Sinne des Artikels 18 Absatz 3.

Artikel 21

Dieses Abkommen beriihrt nicht den An­spruch auf etwaige weitergehende Befreiung-en, die nach den allgemeinen Regeln des Völ-kerrechtes öder besonderen Vereinbarungen den Angehörigen der diplomatischen öder konsularischen Vertretungen zustehen. Soweit auf Grund solcher weitergehenden Befreiungen Einkunfte und Vermögen im Empfangsstaat nicht besteuert werden, bleibt die Besteuerung dem Entsendestaat vorbe-halten.

Artikel 22

(1) Weist eine Person mit Wohnsitz in ei­nem der beiden Staaten nach, daB MaBnah­men der Finanzbehörden der beiden Staaten

20

Prop. 1991/92:154

honom medföra eller kunna medföra dubbel­beskattning i strid mot principerna i detta avtal, äger han utan att hans rätt att an­vända sig av i den interna rättsordningen giv­na rättsmedel därav påverkas göra fram­ställning hos den högsta finansmyndigheten i den stat, i vilken han äger hemvist.

§ 2. Anses framställningen grundad, skall den enligt paragraf I behöriga högsta finans­myndigheten, såframt densamma icke vill avstå från sitt eget skatteanspråk, söka att med den högsta finansmyndigheten i den andra staten träffa överenskommelse till undvikande av dubbelbeskattning.

Artikel 23

§ 

I. 

De högsta finansmyndigheterna i de båda staterna skola utbyta de upplysningar, vilka äro erforderliga för att genomföra detta avtal eller för att förhindra skatteflykt. De högsta finansmyndigheterna äro dock icke förpliktade att meddela sådana upplysningar, som icke kunna lämnas på grundval av hos skattemyndigheterna tillgängligt material utan kräva särskild undersökning. De sålun­da utbytta upplysningarna skola behandlas såsom hemliga, dock att desamma må göras tillgängliga för personer och myndigheter (svenska förvaltningsdomstolar härunder in­begripna), vilka enligt i lag meddelade före­skrifter handlägga taxering eller uppbörd av de skatter, som avses i detta avtal. Samma förpliktelse, som åvilar de högsta finansmyn­digheterna, åligger jämväl nyssnämnda per­soner och myndigheter.

§ 2. Paragraf I får icke i något fall anses innebära, att någon av staterna är pliktig att

a)     tillgripa verkställighetsåtgärder, som

icke stå i överensstämmelse med dess lagstift­

ning eller administrativa praxis,

b)   meddela upplysningar, vilka icke kunna

infordras enligt i lag meddelade föreskrifter i

den ena eller den andra avtalsslutande staten.

fur sie die Wirkung einer Doppelbesteuerung haben öder haben werden, die den Grundsät-zen dieses Abkommens widerspricht, so känn sie sich, unbeschadet eines innerstaatlichen Rechtsmittels, an die oberste Finanzbehörde des Staates wenden, in dem sie ihren Wohn­sitz hat.

(2) Werden die Einwendungen fur begriin-det erachtet, so soll die nach Absatz 1 zustän-dige oberste Finanzbehörde, wenn sie auf ih­ren eigenen Steueranspmch nicht verzichten will, versuchen, sich mit der obersten Fi­nanzbehörde des anderen Staates zu verstän­digen, um eine Doppelbesteuerung zu ver­meiden.

Artikel 23

(1)

Die obersten Finanzbehörden der bei­den Staaten werden sich die Mitteilungen machen, die zur Durchfiihrung dieses Ab­kommens öder zur Vermeidung von Steu-erverkiirzungen notwendig sind. Die obers­ten Finanzbehörden sind jedoch nicht ver-plichtet, Auskijnfte zu erteilen, die nicht auf Grund der bei den Finanzbehörden vorhan-denen Unterlagen gegeben werden können, sondern gesonderte Ermittlungen erfordern wurden. Der Inhalt der auf Grund dieses Ar­tikels zur Kenntnis der obersten Finanzbe­hörden gelangten Mitteilungen ist geheim zu halten, unbeschadet der Befugnis, ihn Perso­nen und Behörden (einschlieBlich der Ver-waltungsgerichte in Schweden) zugänglich zu machen, die nach den gesetzlichen Vorschrif­ten bei der Festsetzung öder Einhebung der Steuern im Sinne dieses Abkommens mitwir-ken. Diese Personen und Behörden haben die gleiche Verplichtung wie die obersten Fi­nanzbehörden.

(2)

Absatz 1 ist in keinem Falle so auszu-legen, daB einem der Staaten die Verpflich-tung auferlegt wird,

a)     VerwaltungsmaBnahmen durchzuföh­

ren, die seinen gesetzlichen Vorschriften

öder seiner Verwaltungspraxis widerspre-

chen,

b)    Einzelheiten mitzuteilen, deren Angabe

nach den gesetzlichen Vorschriften des einen

öder anderen Staates nicht gefordert werden

känn.

21

Prop. 1991/92:154

§ 3. Upplysningar, vilka skulle yppa en af­färs- eller yrkeshemlighet, få icke utbytas.

Artikel 24

§ I. Då en av staterna tillämpar detta avtal, skall, såvitt icke sammanhanget annorlunda kräver, varje uttryck, vars innebörd icke an­givits i avtalet, anses hava den betydelse, som uttrycket har enligt gällande lagar inom den ifrågavarande staten rörande sådana skatter, som avses i detta avtal.

§ 2. De högsta finansmyndigheterna i de båda staterna må vid behandlingen av frågor, vilka uppkomma i anledning av detta avtal, träda i direkt förbindelse med varandra.

§ 3. De högsta finansmyndigheterna skola träffa överenskommelse då så erfordras till undanröjande av svårigheter eller tvivelsmål, som uppkomma vid detta avtals tolkning el­ler tillämpning, ävensom till undanröjande av obillighet på grund av dubbelbeskattning i fall, som icke regleras i detta avtal, såvitt fråga är om däri avsedda skatter.

Artikel 25

§ 1. Detta avtal skall ratificeras, för Sveri­ges del av hans Maj:t Konungen av Sverige med riksdagens samtycke och för Österrikes del av Republiken Österrikes President. Rati-fikationshandlingarna skola snarast möjligt utväxlas i Wien.

§ 2. Detta avtal träder i kraft i och med ratifikationshandlingarnas ut växling.'

Artikel 26

§ 

I. 

Efter utväxling av ratifikationshand­lingarna skola avtalets bestämmelser tilläm­pas

a)     i Österrike:

beträffande skatter, som uttagas för tiden efter den 31 december 1958;

b)     i Sverige:

beträffande statlig inkomstskatt och all-

(3) Mitteilungen, die ein gewerbliches öder berufliches Geheimnis offenbaren wiirden, diirfen nicht gegeben werden.

Artikel 24

(1)   Bei der Anwendung dieses Abkommens

durch einen der beiden Staaten ist, soweit

sich aus dem Zusammenhang nichts anderes

ergibt, jeder in diesem Abkommen nicht

umschriebene Begriff nach den Gesetzen die­

ses Staates auszulegen, die sich auf die

Steuern im Sinne des Abkommens beziehen.

(2)   Die obersten Finanzbehörden der bei­

den Staaten können bei der Behandlung von

Fragen, die sich aus diesem Abkommen erge-

ben, unmittelbar miteinander verkehren.

(3)    Zur Beseitigung von Schwierigkeiten

und Zweifeln, die bei der Auslegung öder

Anwendung dieses Abkommens auftreten,

sowie zur Beseitigung von Härten auf Gmnd

einer Doppelbesteuerung bei den Steuern im

Sinne dieses Abkommens in Fallen, die in

diesem Abkommen nicht geregelt sind, wer­

den sich die obersten Finanzbehörden ver­

ständigen.

Artikel 25

(1)

Dieses Abkommen soll ratifiziert wer­den, und zwar schwedischerseits durch Seine Majestät den[REDACTED_EFTERNAMN] von Schweden mit Zu-stimmung des Riksdags, österreichischerseits durch den Bundespräsidenten der Republik Osterreich. Die Ratifikationsurkunden sollen so bald wie möglich in Wien ausgetauscht werden.

(2)

Dieses Abkommen tritt mit dem Aus-tausch der Ratifikationsurkunden in Kraft.'

Artikel 26

(1) Nach Austausch der Ratifikationsur­kunden finden die Bestimmungen des Ab­kommens Anwendung:

a)     in Osterreich:

auf die Steuern, die fur die Zeit nach dem 31. Dezember 1958 erhoben werden;

b)     in Schweden:

auf die staatliche Einkommensteuer und

Ratitikationshandlingarna utväxlades den 29 december 1959.

22

Prop. 1991/92:154

män kommunalskatt, som utgå på grund av taxering under kalenderåret 1960 (avseende inkomst under kalenderåret 1959 eller mot­svarande räkenskapsår) och senare år;

beträffande kupongskatt å sådan utdel­ning, som förfaller till betalning efter den 31 december 1958;

beträffande sjömansskatt, som belöper å tiden efter den 31 december 1958;

beträffande bevillningsavgifter för särskil­da förmåner och rättigheter, som belöpa å tiden efter den 31 december 1958;

beträffande statlig förmögenhetsskatt, som utgår på grund av taxering under kalender­året 1960 (avseende förmögenhet vid utgång­en av kalenderåret 1959) och senare år;

beträffande övriga svenska skatter, som utgå på grund av taxering under kalenderåret 1960 och senare år.

§ 2. Beträffande skatter, vilka uttagas för tiden före tillämpningen av detta avtal, skola tillämpas de bestämmelser, som på grundval av ömsesidighet till undvikande av dubbelbe­skattning överenskommits genom noteväx­lingen den 19 juli 1951 (kompletterad genom noteväxlingen den 14 augusti 1956).

Artikel 27

Detta avtal förbliver i kraft, så länge det­samma icke uppsäges av en av staterna. En­var av staterna må med iakttagande av en uppsägningstid av sex månader uppsäga avtalet att gälla vid slutet av ett kalenderår. I händelse av sådan uppsägning skall avtalet sista gången tillämpas:

a)    i Österrike:

beträflTande skatter, som uttagas för tiden intill den 31 december det kalenderår, till vars slut avtalet uppsagts (uppsägningsåret);

b)    i Sverige:

beträffande statlig inkomstskatt, statlig förmögenhetsskatt och allmän kommunal­skatt, som utgå på gmnd av taxering under kalenderåret efter uppsägningsåret;

die allgemeine Gemeindesteuer, die Gegen­stand der Veranlagungen des Kalenderjahres 1960 (hinsichtlich der Einkiinfte des Kalen­derjahres 1959 öder des entsprechenden Rechnungsjahres) und späterer Kalenderjah-re bilden;

auf die Kuponsteuer von Dividenden, die nach dem 31. Dezember 1958 fällig werden;

auf die Seemannsteuer, die för die Zeit nach den 31. Dezember 1958 erhoben wird;

auf die Abgaben auf besondere Vorteile und Gerechtigkeiten, die fiir die Zeit nach dem 31. Dezember 1958 erhoben werden;

auf die staatliche Vermögensteuer, die Ge­genstand der Veranlagung des Kalenderjah­res 1960 (hinsichtlich des Vermögens am Ende des Kalenderjahres 1959) und späterer Kalenderjahre biidet;

auf die sonstigen schwedischen Steuern, die Gegenstand der Veranlagungen des Ka­lenderjahres 1960 und späterer Kalenderjah­re bilden.

(2) Fiir die Steuern, die för die Zeit bis zur Anwendung der Bestimmungen dieses Ab­kommens erhoben werden, sind die Bestim­mungen des durch den Notenwechsel vom 19. Juli 1951 (ergänzt durch den Notenwech­sel vom 14. August 1956) zur Vermeidung der Doppelbesteuemng vereinbarten Gegen-seitigkeitsverhältnisses anzuwenden.

Artikel 27

Dieses Abkommen bleibt in Kraft, solange es nicht von einem der beiden Staaten gekiin-digt worden ist. Jeder Staat känn das Abkom­men unter Einhaltung einer sechsmonatigen Frist auf das Ende eines Kalenderjahres kiin-digen. In diesem Falle wird das Abkommen letztmals angewendet:

a)    in Osterreich:

auf die Steuern, die för die Zeit bis zum 31. Dezember des Jahres erhoben werden, zu dessen Ende die Kundigung erfoigt ist;

b)    in Schweden:

auf die staatliche Einkommensteuer, die staatliche Vermögensteuer und die allge­meine Gemeindesteuer, die Gegenstand der Veranlagungen des Kalenderjahres, das auf das Kiindigungsjahr folgt, bilden;

23

Prop. 1991/92:154

beträffande kupongskatt å sådan utdel­ning, som förfaller till betalning under upp­sägningsåret;

beträffande sjömansskatt, som belöper å uppsägningsåret;

beträffande bevillningsavgifter för särskil­da förmåner och rättigheter, som belöpa å uppsägningsåret;

beträffande övriga svenska skatter, som utgå på grund av taxering under kalenderåret efter uppsägningsåret.

Till bekräftelse härå hava de båda avtals­slutande staternas befullmäktigade ombud undertecknat detta avtal och försett detsam­ma med sigill.

Som skedde i Stockholm den 14 maj 1959 i vardera två originalexemplar å svenska och tyska språken, vilka båda texter äga lika vits­ord.

auf die Kuponsteuer von Dividenden, die während des Kiindigungsjahres fallig werden;

auf die Seemannsteuer, die för das Kiindi­gungsjahr erhoben wird;

auf die Abgaben auf besondere Vorteile und Gerechtigkeiten, die fur das Kiindi­gungsjahr erhoben werden;

auf die sonstigen schwedischen Steuern, die Gegenstand der Veranlagungen des Ka­lenderjahres, das auf das Kiindigungsjahr folgt, bilden.

Zu Urkund dessen haben die Bevollmäch­tigten der beiden Staaten dieses Abkommen unterzeichnet und mit Siegeln versehen.

Geschehen zu Stockholm am 14. Mai 1959 in je zweifacher Ausfertigung in deutscher und schwedischer Sprache, wobei beide Tex-te authentisch sind.

Östen Undén

Dr. Rudolf Krippl-RedUch-Redensbruck

24

Finansdepartementet

Prop. 1991/92:154

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 20 februari 1992

Närvarande: statsrådet B.[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Frigge­bo,[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Österrike

1 Inledning

Nu gällande avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skat­ter på inkomst och förmögenhet mellan Sverige och Österrike slöts den 14 maj 1959 och tillämpades första gången vid 1960 års taxering (prop. 1959:160, BeU 56, rskr 318). Avtalet har härefter ändrats genom ett protokoll som undertecknades den 10 april 1970 (prop. 1970:126, BeU 42, rskr 246).

Det nu gällande avtalet är föråldrat i vissa delar och avviker från vad som numera är brukligt i svenska dubbelbeskattningsavtal. Från svensk sida togs därför initiativ till förhandlingar om ett nytt avtal. Vid förhand­lingar i Wien den 23 och 24 oktober 1990 var båda delegationerna eniga om att avtalet var starkt föråldrat och att en totalrevision av avtalet borde ske så snart som möjligt. Vissa ändringar som diskuterats vid förhandling­arna bedömdes emellertid vara särskilt angelägna och brådskande. Delega­tionerna enades därför om att genomföra dessa snarast i form av ett protokoll, medan förhandlingar om en revision av avtalet i dess helhet avsågs inledas senare. Den 24 oktober 1990 paraferades ett förslag till protokoll. Förslaget har därefter översatts till svenska.

Protokollet undertecknades den 5 november 1991. Härefter har ett förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Österrike upprättats inom finansdepartementet. På grund av att de ändringar som överenskommits i protokollet är förhållandevis små har någon remittering av protokoilsutkastet inte skett.

2 Lagförslaget

/

Dubbelbeskattningsavtal införlivas numera i svensk rätt genom lag. Avta­

let med Österrike har dock inkorporerats i dess nuvarande lydelse genom

kungörelsen (1970: 769) om tillämpning av avtal mellan Sverige och Öster­

rike för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst

och förmögenhet. Den föreslagna lagen avses ersätta denna kungörelse.

Lagförslaget består dels av paragraferna 14, dels av en bilaga som

25

innehåller den överenskomna texten. Här redovisas paragrafernas innehåll Prop. 1991 /92:154 medan avtalets innehåll presenteras i nästa avsnitt.

I förslaget till lag föreskrivs att avtalet i den lydelse detta erhållit genom 1970 och 1991 års protokoll skall gälla som lag här i landet (I §). Vidare regleras där frågan om avtalets tillämplighet i förhållande till annan skatte­lag (2 §). I 3 § föreskrivs att i fall då en här bosatt person uppbär inkomst eller innehar förmögenhet som enligt avtalet skall undantas från svensk skatt eller beskattas endast i Österrike skall inkomsten eller förmögenheten inte tas med vid taxeringen i Sverige. Angående frågan om eventuell progressionsuppräkning, se avsnitt 4 nedan. Enligt 4 § är skattebefrielsen i artikel 10 paragraf 6 i avtalet villkorad av de interna svenska bestämmel­serna i 7 § 8 mom. sjätte stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt (SIL). Skattefrihet medges dock alltid för utdelning i den mån den utgörs av inkomst som hade varit skattebefriad i Sverige om den hade förvärvats direkt av bolag med hemvist i Sverige. Angående bakgmnden till och tolkningen av bestämmelsen, se avsnitt 3 nedan.

Enligt artikel 3 i protokollet skall detta protokoll ratificeras. Protokollet träder i kraft den första dagen i den tredje månaden som infaller närmast efter den månad då utväxlingen av ratifikationshandlingarna skedde. Det är således inte möjligt att nu avgöra vid vilken tidpunkt protokollet kom­mer att träda i kraft. I förslaget till lag har därför föreskrivits att lagen träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

Kungörelsen som föreslås upphävd innehåller "anvisningar" för avtalets tillämpning. Dessa utgör närmast förklarande upplysningar av ett slag som numera inte ges författningsform.

3 Protokollets innehåll

I artikel 10 paragraf 2 i avtalet, som behandlar beskattning av utdelning,

har vidtagits vissa ändringar i förhållande till gällande lydelse av avtalet,

enligt vilken källskatten inte får överstiga 10% av utdelningens bruttobe­

lopp. I protokollet anges nu att skatten inte får överstiga 5% av utdelning­

ens bruttobelopp om den som har rätt till utdelningen är ett bolag som

direkt behärskar minst 25% av det utdelande bolagets kapital. I andra fall

får skatten inte överstiga 10%. Ändringen har tillkommit mot bakgrund av

den Europeiska Gemenskapens direktiv, "the Parent-Subsidiary Direc-

tive", enligt vilket källskatt inte får tas ut om mottagaren är ett bolag som

innehar minst 25% av det utdelande bolagets kapital. Ändringen ansluter

också till de principer som Organisationen för ekonomiskt samarbete och

utveckling (OECD) rekommenderat för bilaterala dubbelbeskattningsavtal

("Model Double Taxation Convention on Income and on Capital", 1977).

Det nya villkoret för skattebefrielse för mottagen utdelning i artikel 10

paragraf 6 i avtalet är föranlett av vissa bestämmelser i Österrikes lagstift­

ning, som gör det möjligt för österrikiska holdingbolag att skattefritt

mottaga utdelning från utlandet bestående av obeskattade eller lågt beskat­

tade vinstmedel och därefter vidareutdela dessa till moderbolaget i Sverige

efter avdrag endast för källskatt. För att förhindra att ett sådant förfarande

26

medför skattefrihet i Sverige för mottagen utdelning enades parterna vid Prop. 1991/92: 154 förhandlingarna om att skattefriheten i denna paragraf skulle villkoras av bestämmelserna i 7§ 8 mom. sjätte stycket SIL. Detta innebär att utdel­ning som utbetalas av ett bolag i Österrike till ett bolag i Sverige är undantagen från beskattning i Sverige endast om de förutsättningar som anges i 7 § 8 mom. sjätte stycket SIL är uppfyllda. Skattebefrielse bör dock alltid medges för utdelning som utgörs av inkomst som hade varit skattefri i Sverige om den hade förvärvats direkt av bolaget med hemvist i Sverige. Denna typ av bestämmelser brukar regelmässigt förekomma i dubbelbe­skattningsavtal med andra länder och det är lämpligt att motsvarande regler även gäller beträflTande utdelning från österrikiska bolag.

Restitution av skatt enligt artikel 10 § 3 kan givetvis även erhållas i den mån uttagen källskatt överstiger 5 % av utdelningens bruttobelopp.

Protokollet träder i kraft den första dagen i den tredje månaden som infaller närmast efter den månad då utväxlingen av ratifikationshand­lingarna skedde. Protokollets bestämmelser skall därefter tillämpas på beskattningsår som börjar den 1 januari året närmast efter det kalenderår då protokollet träder i kraft eller senare.

4 Progressionsuppräkning

I fråga om inkomst och förmögenhet som skall undantas från svensk skatt eller beskattas endast i Österrike har Sverige enligt en progressionsregel i avtalet rätt att höja skatteuttaget på denna persons övriga inkomster resp. förmögenhet. Sverige har tidigare i förhållande till de nordiska länderna avstått från att utnyttja den möjlighet till progressionsuppräkning som ges i dubbelbeskattningsavtalet mellan de nordiska länderna. Skälen härtill var bl. a. den minskade arbetsbördan för skattemyndigheterna och den förenkling av regelsystemet som ett slopande av progressionsuppräkningen innebär. Dessa skäl motiverar även ett slopande av progressionsuppräk­ningen i förhållande till Österrike. En ytterligare synpunkt är att det i avtalet med Österrike är ett fåtal inkomster resp. tillgångar som Sverige tillämpar exempt-metoden på. Detta innebär att det bortfall av skatt som blir följden av en slopad progressionsuppräkning torde vara helt för­sumbar ur statsfinansiell synpunkt.

5 Lagrådets hörande

Såsom framgår av 2§ i den föreslagna lagen skall avtalets beskattningsreg­ler tillämpas endast i den mån de medför inskränkning av den skattskyl­dighet i Sverige som annars skulle föreligga. Jag anser på grund härav och på grund av förslagets beskaflfenhet att lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

27

6   Hemställan

Prop. 1991/92:154

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

1.

att godkänna protokollet om ändring i det i Stockholm den 14 maj 1959 undertecknade avtalet mellan Konungariket Sverige och Republiken Österrike för undvikande av dubbelbeskattning beträflTande skatter å in­komst och förmögenhet vilket ändrats genom det i Stockholm den 6 april 1970 undertecknade protokollet,

2.

att anta förslaget till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Österrike.

7 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som föredraganden har lagt fram.

Norstedts Tryckeri AB, Stockholm 1992                               28