Propositionens huvudsakliga innehåll

Propositionen innehåller förslag till ändringar i

värnpliktslagen (1941:967), som innebär att det i lagen läggs

fast att endast de värnpliktiga som behövs för

försvarsmaktens krigsorganisation och fredstida beredskap

skall tas ut till värnpliktsutbildning. De värnpliktiga som

inte tas ut till utbildning föreslås tas ut till en

utbildningsreserv. Sådana värnpliktiga får inte utan beslut

av regeringen tas ut till värnpliktsutbildning.

Propositionen innehåller också förslag till en lag om

upphörande av försöken med förkortad grundutbildning av

värnpliktiga. I lagen föreslås att de värnpliktiga som

omfattas av försöken med förkortad grundutbildning och

som vid lagens ikraftträdande inte slutligt fullgjort sin

grundutbildning skall tas ut till den nämnda

utbildningsreserven. En sådan värnpliktig skall dock ges

möjlighet att fullgöra grundutbildning enligt 27 § 1 mom.

värnpliktslagen, om det är av väsentlig betydelse för honom

att fullgöra värnpliktsutbildning.

Vidare innehåller propositionen förslag om ändringar i

värnpliktslagen innebärande ändrade grundutbildningstider

för vissa kategorier värnpliktiga. Den kortaste

grundutbildningstiden för vissa meniga värnpliktiga i

specialbefattningar (kategori E) vid armén minskas med 25

dagar. Vissa gruppbefälsvärnpliktiga i särskilda

befattningar i markförsvarstjänst vid flygvapnet får en

grundutbildningstid om minst 260 och högst 300 dagar.

Slutligen innehåller propositionen ett förslag om att

förkorta grundutbildningen för vapenfria tjänstepliktiga

med 50 dagar.

De nya reglerna avses träda i kraft den 1 juli 1992.

Proposition om värnpliktsutbildning

1 Ärendet och dess beredning

Det svenska försvaret bygger på allmän värnplikt. Enligt

1 § värnpliktslagen (1941:967) är en svensk man värnpliktig

från och med det kalenderår under vilket han fyller 18 år till

och med det år under vilket han fyller 47 år. Den som är

värnpliktig är skyldig att fullgöra värnpliktstjänstgöring

enligt värnpliktslagen. Värnpliktstjänstgöringen utgörs av

värnpliktsutbildning, beredskapsövning och

krigstjänstgöring. Värnpliktsutbildningen utgörs av

grundutbildning och repetitionsutbildning.

Under vissa förutsättningar, t.ex nedsättningar i den

fysiska eller psykiska prestationsförmågan, kan den

värnpliktige bli befriad från värnpliktstjänstgöringen (4 §).

En värnpliktig som inte blir befriad skrivs in och tas ut för

utbildning till befattning eller till grupp av befattningar.

Efter inskrivningen får uttagningen inte ändras till

uttagning för annan befattning på så sätt att

grundutbildningstiden blir längre, om inte den värnpliktige

medger det (6 §).

I 27 § 1 mom. värnpliktslagen regleras utbildningstiden

för de olika befattningarna. Den kortaste tiden för

grundutbildning enligt värnpliktslagen är -- frånsett för vissa

särskilda befattningar -- 220 dagar. Enligt lagen (1989:402)

om försök med förkortad grundutbildning av värnpliktiga

får försöksvis grundutbildningen förkortas för vissa

värnpliktiga som är inkallade eller som skall kallas in till

grundutbildning med fastställd utryckning senast den 31

augusti 1993. Försöken omfattar dels befälsuttagna

värnpliktiga vid armén och flygvapnet, dels meniga kategori

E vid armén, dels meniga kategori G och F vid alla

försvarsgrenarna. Grundutbildningen får enligt lagen

omfatta minst 150 dagar (för meniga kategori G och F) och

högst 360 dagar (för kompanibefäl vid armén).

Den som hyser samvetsbetänkligheter mot

värnpliktstjänstgöring kan i stället för sådan tjänstgöring få

göra vapenfri tjänst enligt lagen (1966:413) om vapenfri

tjänst. Vapenfria tjänstepliktiga är skyldiga att fullgöra

grundutbildning och repetitionsutbildning.

Grundutbildningen skall vara minst 270 och högst 360

dagar. Den sammanlagda utbildningstiden skall vara minst

395 och högst 420 dagar.

Den 16 maj 1991 tillsattes en utredning (Fö 1991:02) om

totalförsvarets personalförsörjning genom pliktsystem

(pliktutredningen). I direktiven (dir 1991:40) anges att

utredningen skall undersöka frågan om vilken åldersgräns

som skall gälla för allmän värnplikt, utbildningstidens längd

samt antalet värnpliktiga som bör utbildas för

krigsplacering i det militära försvaret.

Chefen för försvarsdepartementet har den 24 oktober

1991 i kompletterande anvisningar för programplan för

perioden 1992/93-1996/97 för det militära försvaret anfört

bl.a. att överbefälhavaren skall redovisa en krigs- och

grundorganisation med tillräcklig kvalitet. En utgångspunkt

skall härvid vara ett minskat värnpliktsuttag. I

anvisningarna medges vidare överbefälhavaren att för

planeringen under 1992 och 1993 undanta de värnpliktiga

som är uttagna till fem månaders grundutbildning enligt

lagen om försök med förkortad grundutbildning av

värnpliktiga.

I beslut den 14 november 1991 avbröt regeringen

försöken med förkortad grundutbildning av värnpliktiga

och uppdrogåt överbefälhavaren att hemförlova

de värnpliktiga som omfattas av försöken med förkortad

grundutbildning och som då utbildades för vissa närmare

angivna befattningar,åt värnpliktsverket att häva

samtliga utfärdade inkallelseorder för värnpliktiga som

omfattas av försöken med inryckning senare än den 1

januari 1992 samtåt värnpliktsverket att ändra

uttagningen för de värnpliktiga som omfattas av försöken

och som då hade en återstående grundutbildningstid som

var 220 dagar eller längre.

I beslutet angavs vidare att en värnpliktig som hade en

kortare återstående grundutbildningstid än 220 dagar efter

ansökan hos värnpliktsverket också -- om det var av

väsentlig betydelse för honom att fullgöra sin

grundutbildning -- kunde få en ändrad uttagning till

utbildning enligt 27 § 1 mom. värnpliktslagen. En

förutsättning för detta var dock att den värnpliktige godtog

att tiden för grundutbildningen förlängdes.

Som skäl för beslutet anförde regeringen dels behov av

besparingar inom försvarsmakten, dels utvärderingar av

verksamheten som visade på mindre goda resultat.

Regeringen kommer i det följande att föreslå regler som

gör det möjligt att minska antalet värnpliktiga som tas ut till

värnpliktsutbildning. Förslag lämnas också om att försöken

med förkortad grundutbildning skall upphöra varvid regler

ges för vad som skall ske med de olika kategorier

värnpliktiga som omfattas av försöken men som ännu inte

slutligt fullgjort sin grundutbildning. Vidare föreslås i detta

sammanhang en sänkning av grundutbildningstiden för

vapenfria tjänstepliktiga.

Regeringen kommer att i detta ärende även föreslå

ändringar i 27 § 1 mom. värnpliktslagen om

grundutbildningstiden för dels vissa meniga värnpliktiga i

specialbefattningar (kategori E) vid armén, dels vissa

gruppbefälsvärnpliktiga i särskilda befattningar i

markförsvarstjänst vid flygvapnet.

Visserligen behandlas dessa frågor av pliktutredningen,

men med hänsyn till att ställningstaganden krävs redan i

samband med att ett nytt försvarsbeslut fattas bör redan nu

förslag lämnas i dessa delar. Andra större frågor som rör

värnpliktiga m.fl. får dock anstå till dess att förslag

föreligger från pliktutredningen.

Under hand har i detta ärende, utom såvitt avser

förslaget till ändring i 27 § 1 mom. värnpliktslagen,

synpunkter lämnats från överbefälhavaren, chefen för

armén, chefen för flygvapnet, värnpliktsverket,

vapenfristyrelsen, totalförsvarets tjänstepliktsnämnd,

utredningen (Fö 1991:02) om totalförsvarets

personalförsörjning genom pliktsystem, Sveriges centrala

värnpliktsråd, vapenfria arbetsgruppen samt

personalorganisationerna inom försvarsmakten.

 Lagrådet

Regeringen beslutade den 16 januari 1992 att inhämta

lagrådets yttrande över lagförslagen utom förslaget till

ändring i 27 § 1 mom. värnpliktslagen. De lagförslag som

remitterats till lagrådet är bifogade propositionen som

bilaga 1.

Lagrådet har den 27 januari 1992 yttrat sig över

förslagen. Lagrådets yttrande framgår av bilaga 2.

Lagrådet har ansett att ett beslut om uttagning till

utbildningsreserven bör kunna överklagas men har i övrigt

lämnat förslagen utan erinran. I det förslag som nu läggs

fram har regeringen beaktat vad lagrådet har anfört (s. 7

och 8). Lagrådets granskning har också lett till vissa

omformuleringar av lagförslagen i remissen, varvid bl.a. ett

förtydligande gjorts i 3 § värnpliktslagen om skyldigheten

att fullgöra värnpliktstjänstgöring.

Förslaget till ändring i 27 § 1 mom. värnpliktslagen är av

sådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna

betydelse.

2 Minskat uttag av värnpliktiga

Regeringens förslag: Värnpliktslagen ändras så att

endast de värnpliktiga som behövs för försvarsmaktens

krigsorganisation eller fredstida beredskap tas ut till

värnpliktsutbildning. De värnpliktiga som inte tas ut till

utbildning föreslås bli uttagna till en utbildningsreserv.

Sådana värnpliktiga får inte utan beslut av regeringen tas ut

till värnpliktsutbildning.

De hörda instanserna: De flesta instanser som

under hand lämnat synpunkter på förslaget har i huvudsak

lämnat det utan erinran. Sveriges centrala värnpliktsråd har

tillagt att förslaget innebär en urholkning av den allmänna

värnplikten, vilket man motsätter sig.

Skälen för regeringens förslag: Som anförts

tidigare skall för närvarande den som är värnpliktig och inte

befriats från värnpliktstjänstgöring tas ut för

värnpliktsutbildning. Av den allmänna värnplikten följer att

var och en efter förmåga skall genomgå en utbildning som

ger honom förutsättningar att delta i det militära försvaret

av landet. Grundutbildningen skall därvid resultera i att den

värnpliktige krigsplaceras i något krigsförband.

Den allmänna värnplikten utgår från att

försvarsmaktens krigsorganisation har behov av samtliga

värnpliktiga som tas ut för utbildning. Tillgången på

värnpliktiga bestäms av födelsetalen och antalet

naturaliserade medborgare. Befrielsebestämmelsen och

andra regler i värnpliktslagen, som t.ex bestämmelser om

anstånd med grund- och repetitionsutbildning, liksom

lagstiftningen om vapenfria tjänstepliktiga har också

betydelse för tillgången på värnpliktiga. Dessa faktorer

påverkar den militära utbildningsorganisationen och ytterst

också krigsorganisationen. Vid en given tidpunkt råder det

alltså inte alltid balans mellan krigsorganisationens behov

av värnpliktig personal och tillgången på värnpliktiga.

Detta medför att olika åtgärder måste vidtas på kort sikt.

I 6 § värnpliktsutbildningsförordningen (1980:1035) ges

därvid en möjlighet att vänta med att kalla in värnpliktiga

till grundutbildning t.o.m. det utbildningsår som inleds

tredje året efter inskrivningen. Detta innebär således att

vissa värnpliktiga kan få vänta upp till tre år efter

inskrivningen med att börja sin grundutbildning. En följd

av detta blir att det bildas en s.k. puckel med värnpliktiga,

som väntar på att kallas in till grundutbildning. Storleken

på puckeln varierar under olika tidsperioder med hänsyn till

försvarsmaktens förmåga att utbilda och till de krigsdugliga

värnpliktskullarnas storlek. De värnpliktigas önskemål om

tidpunkt för inryckningen kan också påverka storleken på

puckeln.

Av de av chefen för försvarsdepartementet i oktober

1991 utfärdade kompletterande anvisningarna för

programplanen för det militära försvaret framgår att en

utgångspunkt för planeringen inför ett nytt försvarsbeslut

skall vara en minskning av antalet värnpliktiga med ca 6 000

om året. Överbefälhavaren har därefter i kompletterande

underlag inför 1992 års försvarsbeslut angett

utbildningsbehovet avseende de värnpliktiga för

krigsorganisationen under försvarsbeslutsperioden till 35

000-38 000 årligen. Enligt överbefälhavarens bedömning

kommer behovet av värnpliktiga för utbildning att

understiga den årliga krigsdugliga värnpliktskullen.

Regeringen tar denna dag i en proposition om ett nytt

försvarsbeslut ställning till hur den nya krigsorganisationen

bör se ut. Man bör därvid kunna räkna med att den

organisationen inte har behov av att alla värnpliktiga som

finns att tillgå tas ut till värnpliktsutbildning.

Enligt regeringens mening bör det vara främst

krigsorganisationens behov av värnpliktiga som skall styra

hur många värnpliktiga som skall utbildas. Därutöver bör

ett antal värnpliktiga utbildas för att medverka till att lösa

försvarsmaktens beredskapsuppgifter i fred. Detta betyder

inte att den allmänna värnplikten luckras upp. Syftet med

den allmänna värnplikten är att förse försvarsmakten med

den personal som behövs. Det får därvid inte bli ett

självändamål att alla värnpliktiga skall utbildas inom

försvarsmakten. Däremot är det av största betydelse att

hela svenska folket är delaktigt i landets totalförsvar. En

sådan delaktighet kan dock komma till stånd på annat sätt

än inom ramen för värnpliktstjänstgöring, t.ex. genom

tjänstgöring inom totalförsvarets civila del. Dessa frågor

utreds för närvarande av pliktutredningen.

Frågan är då i vilken utsträckning det gällande

regelsystemet ger förutsättningar för att till utbildning ta ut

endast de värnpliktiga som fortsättningsvis kommer att

behövas i krigsorganisationen eller för den fredstida

beredskapen. Det kan då först konstateras att

befrielseparagrafen i värnpliktslagen tar hänsyn till en

mängd olika förhållanden som hänför sig till den

värnpliktige som individ, t.ex. sjukdom. Befrielse från

värnpliktsutbildning skall därför alltid ses som ett undantag

grundat på förhållanden som hänför sig till den värnpliktige

personligen och kan inte användas för att reglera det antal

värnpliktiga som skall utbildas.

Regeln i 6 § värnpliktsutbildningsförordningen kan

endast på kort sikt användas för att påverka antalet

värnpliktiga som skall utbildas vid varje tidpunkt. I och för

sig kan regeringen ändra regeln så att den tid förlängs inom

vilken en värnpliktig senast skall kallas in till

grundutbildning. En sådan lösning framstår emellertid som

mindre lämplig med hänsyn till de värnpliktiga. En

värnpliktig bör ju för att kunna planera sitt liv kunna räkna

med att fullgöra värnpliktsutbildningen inom en inte alltför

avlägsen tid efter inskrivningen. En lång väntetid för också

med sig andra negativa konsekvenser såsom att

värnpliktsutbildningen blir mer kostsam för samhället.

Den nuvarande värnpliktslagstiftningen tillhandahåller

således inte några instrument som gör det möjligt att

anpassa antalet värnpliktiga som utbildas till de behov som

krigsorganisationen har eller som föranleds av

försvarsmaktens beredskapsuppgifter i fred.

För att möjliggöra en sådan anpassning av

värnpliktsuttaget bör det i värnpliktslagen slås fast att

endast de värnpliktiga som behövs för försvarsmaktens

krigsorganisation och beredskap i fred skall tas ut till

utbildning enligt 27 § 1 mom. värnpliktslagen. Detta

innebär att för utbildning bör tas ut så många värnpliktiga

som det finns befattningar i krigsorganisationen. Därutöver

bör ett visst antal värnpliktiga tas ut för att täcka de luckor

som uppstår till följd av avgångar samt för att tillgodose

behovet av en personalreserv i krigsorganisationen och av

personal för den fredstida beredskapen.

Målsättningen bör vara att för varje befattning den skall

utbildas, som är bäst lämpad för befattningen. Alla

värnpliktiga bör därför inskrivningsprövas och efter samma

bedömningsgrunder som gäller i dag tas ut till olika

befattningar. De värnpliktiga som inte behövs för

krigsorganisationen eller för den fredstida beredskapen bör

inte tas ut för utbildning utan i stället föras till en

utbildningsreserv. Den slutliga benämningen på denna

reserv bör bestämmas först sedan pliktutredningen har

lämnat sina förslag.

Det föreslagna systemet innebär att en värnpliktig väl

kan motsvara de krav som ställs för att genomgå utbildning

till en befattning utan att tas ut till utbildning, om det finns

tillräckligt många andra värnpliktiga som är mer lämpade

för samma befattningstyp. Om en värnpliktig har särskilda

skäl för att tas ut till utbildning enligt 27 § 1 mom.

värnpliktslagen, bör detta självfallet vägas in vid

bedömningen av hans lämplighet. Sådana särskilda skäl kan

vara att han vill utbilda sig till yrkes- eller reservofficer eller

till något annat yrke där det är en viktig merit att ha fullgjort

värnpliktsutbildning.

De nya reglerna om uttagning av värnpliktiga ställer

särskilda krav på personalen hos värnpliktsverket, i första

hand inskrivningspersonalen. Regeringen räknar med att

den erfarenhet och yrkesskicklighet som finns hos

värnpliktsverket är tillräcklig för att säkerställa en

ändamålsenlig tillämpning av de nya reglerna i

värnpliktslagen och verkställighetsföreskrifterna till dessa.

Det bör inte vara något hinder att genom en ändring av

uttagningen ta ut en värnpliktig, som tidigare tagits ut till

utbildning enligt 27 § 1 mom. värnpliktslagen, till

utbildningsreserven. Ett sådant beslut bör dock fattas innan

han har påbörjat sin grundutbildning.

Ett beslut om uttagning till värnpliktsutbildning kan

enligt 29 § värnpliktslagen överklagas till totalförsvarets

tjänstepliktsnämnd.

Regeringen har i lagrådsremissen föreslagit en regel om

att ett beslut om uttagning till utbildningsreserven inte skall

kunna överklagas. Som skäl anförde regeringen bl.a. att ett

bifall till ett överklagande i princip måste leda till att någon

annan värnpliktig som enligt värnpliktsverkets bedömning

fyller kraven för uttagning till utbildning får föras till

utbildningsreserven. Vidare framhölls att det torde vara

närmast omöjligt för en överinstans att jämföra en

värnpliktig som överklagar ett sådant beslut med alla andra

värnpliktiga som har tagits ut till utbildning för samma

befattning eller tjänst.

Lagrådet har anfört att det måste ses som ett

betydande rättssäkerhetsintresse att den enskilde har

möjlighet att få sin sak prövad även i en högre instans.

Enligt lagrådet är de motiv som i lagrådsremissen har

åberopats till stöd för det föreslagna fullföljdsförbudet inte

tillräckliga för att rättssäkerhetskravet skall åsidosättas.

Lagrådet har också anfört att de praktiska svårigheter som

i remissen har anförts mot att tillåta den fullföljdsrätt som

normalt gäller i andra inskrivningsärenden ter sig något

överdrivna. Mot denna bakgrund har lagrådet föreslagit att

ett beslut om uttagning till utbildningsreserven skall få

överklagas hos totalförsvarets tjänstepliktsnämnd.

En förutsättning för att en rätt att överklaga ett beslut

skall kunna vara av betydelse för rättssäkerheten måste vara

att det är möjligt för överinstansen att ändra beslutet.

Regeringen är alltjämt av den uppfattningen att det

föreslagna systemet för uttagning av värnpliktiga innebär

avsevärda svårigheter för en överinstans att få underlag för

ett beslut av innehåll att en värnpliktig som tagits ut till

utbildningsreserven skall anses lämpligare för en befattning

än dem som tas ut till utbildning. Med hänsyn till lagrådets

bedömning att det är motiverat av rättssäkerhetsskäl med

en rätt till överklagande trots det begränsade utrymmet för

ändring, stannar regeringen dock för att inte föreslå något

fullföljdsförbud. En värnpliktig får således rätt att

överklaga även ett beslut om uttagning till

utbildningsreserven till totalförsvarets tjänstepliktsnämnd.

Den värnpliktige som tas ut till utbildningsreserven skall

under normala förhållanden inte fullgöra någon

värnpliktsutbildning. Han kommer dock även under den tid

han placeras i utbildningsreserven att vara värnpliktig och

skyldig att fullgöra tjänstgöring under krig eller beredskap.

Självfallet kan man dock inte ta i anspråk värnpliktiga för

sådan tjänstgöring utan att de först fått den utbildning som

behövs. Regeringen bör därför bemyndigas att, om det

behövs med hänsyn till landets krigsberedskap, föreskriva

att värnpliktiga i utbildningsreserven skall genomgå

utbildning.

Den nya principen för uttagning av värnpliktiga bör inte

innebära någon ändring i förhållande till den vapenfria

tjänsten. På samma sätt som i dag får en värnpliktig ansöka

om vapenfri tjänst efter det att han har tagits ut till

värnpliktsutbildning. Även en värnpliktig som tagits ut till

utbildningsreserven bör kunna ansöka om vapenfri tjänst. I

samband med att ställning tas till pliktutredningens

kommande förslag får närmare övervägas hur den vapenfria

tjänsten fortsättningsvis skall förhålla sig till

värnpliktstjänstgöringen.

Endast för den som har tagits ut och kallats in för

värnpliktstjänstgöring aktualiseras plikten att fullgöra

sådan tjänstgöring. Innebörden av denna plikt är

densamma som med nuvarande regler. Den som vägrar att

fullgöra plikten gör sig därför liksom i dag skyldig till

värnpliktsbrott. De nya reglerna motiverar alltså inte någon

förändring av sanktionssystemet.

De värnpliktiga som placeras i den militära

utbildningsreserven bör inte så länge de ingår i den tas i

anspråk för t.ex. civilförsvarsutbildning, eftersom de i en

krigssituation kan komma att åläggas

värnpliktstjänstgöring. De bör således i detta hänseende

betraktas på samma sätt som värnpliktiga som tagits ut till

utbildning. Detta hindrar dock inte pliktutredningen att

överväga om dessa värnpliktiga i framtiden skall tas i

anspråk för den civila delen av totalförsvaret.

3 Upphörande av försöken med förkortad

grundutbildning av värnpliktiga

Regeringens förslag: Försöken med förkortad

grundutbildning skall upphöra. En värnpliktig som omfattas

av försöken och som den 1 juli 1992 inte slutligt fullgjort sin

grundutbildning skall tas ut till en utbildningsreserv. Om det

är av väsentlig betydelse för den värnpliktige att fullgöra

värnpliktsutbildning, skall han dock ges möjlighet att

fullgöra grundutbildning enligt 27 § 1 mom.

värnpliktslagen.

De hörda instanserna: De instanser som under

hand har lämnat synpunkter på förslaget har i huvudsak

lämnat det utan erinran. Överbefälhavaren har dock anfört

att de värnpliktiga som omfattas av försöken och som inte

har påbörjat tjänstgöringen bör få en ny uttagning.

Skälen för regeringens förslag: I propositionen om

verksamheten och anslag för det militära försvaret m.m.

under budgetåret 1989/90 (prop. 1988/89:80, FöU 14, rskr.

294) anfördes som skäl för att införa försöken med

förkortad grundutbildning att det fanns behov av att

reducera arméns krigsorganisation för att återstående delar

skulle kunna ges en erforderlig förmåga. Som ytterligare

skäl anfördes att det fanns brister i förmågan att bevaka och

skydda för totalförsvaret viktiga skyddsobjekt. Försöken

syftade till att de värnpliktiga efter fullgjord

grundutbildning skulle krigsplaceras i

försvarsområdesförband (försvarskompanier och

förvarsbataljoner). Försöken avsåg ursprungligen endast

meniga och skulle avslutas under år 1991. Genom

riksdagsbeslut våren 1990 (prop. 1989/90:100 bil. 6, FöU 7,

rskr. 226) utökades försöken till att också avse befälsuttagna

värnpliktiga och förlängdes försöksperioden till augusti

1993. Samtidigt möjliggjordes en utökning av antalet

värnpliktiga som kunde omfattas av försöken. Genom

riksdagsbeslut år 1991 (prop. 1990/91:102, FöU 8, rskr. 285)

möjliggjordes en ytterligare utökning av försöken.

Enligt de av chefen för försvarsdepartementet i oktober

1991 utfärdade kompletterande anvisningarna för

programplanen för det militära försvaret skulle

överbefälhavaren redovisa en ny krigs- och

grundorganisation, som förutsätter bl.a. ett minskat

värnpliktsuttag varje år. Utbildningen av värnpliktiga skall

enligt anvisningarna syfta till krigsplacering inom

fältförbanden. Territorialförsvaret förutsätts därvid

personellt försörjas genom överföring av värnpliktiga från

fältförbanden. Något behov av de korttidsutbildade

värnpliktiga i territorialförsvaret finns då inte längre. Det

bör också nämnas att överbefälhavaren i sin programplan

bl.a. har lämnat förslag om att ca 14 000 värnpliktiga

undantas från värnpliktsutbildning för att ge så stora

besparingar som möjligt. Förslaget tar närmast sikte på de

värnpliktiga som omfattas av försöken med förkortad

grundutbildning.

Överbefälhavaren har i september 1990 efter hörande av

försvarsgrenscheferna redovisat en första utvärdering av

försöksverksamheten. Chefen för armén har i september

1991 redovisat resultatet av verksamheten.

Redovisningarna av verksamheten har visat mindre goda

resultat. Överbefälhavaren har därefter som inledningsvis

nämnts hemställt om att försöken avbryts.

Med hänsyn till det anförda bör försöken med den

förkortade grundutbildningen upphöra.

Som inledningsvis också anförts har regeringen redan

vidtagit åtgärder för att avbryta försöken. Det ligger dock

inte inom regeringens behörighet att föreskriva att de

berörda värnpliktiga inte skall genomgå någon ytterligare

värnpliktsutbildning. Det bör därför i en ny lag anges hur

man skall förfara med de värnpliktiga som omfattas av

försöken och som ännu inte fullgjort sin grundutbildning.

Det är viktigt att dessa värnpliktiga kan få ett klart

besked om i vilken utsträckning de fortsättningsvis kommer

att tas i anspråk inom försvarsmakten. Huvudregeln bör

härvid vara att de värnpliktiga som är uttagna till 150 dagars

grundutbildning eller som, om de är uttagna till en längre

utbildning, har mindre än 220 dagars

tjänstgöringsskyldighet kvar inte skall göra någon

ytterligare värnpliktsutbildning. Till följd av 6 § tredje

stycket värnpliktslagen kan dessa värnpliktiga nämligen inte

utan eget medgivande ges en ändrad uttagning till

utbildning för en befattning enligt 27 § 1 mom.

värnpliktslagen. Den kortaste utbildningstiden enligt den

lagen är ju för dessa värnpliktiga 220 dagar. De värnpliktiga

som omfattats av försöken och som vid tidpunkten för

regeringsbeslutet hade en återstående tjänstgöringstid om

220 dagar eller längre har redan fått en ändrad uttagning till

utbildning för en befattning enligt värnpliktslagens regler.

Dessa värnpliktiga omfattas således inte längre av försöken.

Regeringen föreslår därför att de värnpliktiga som den

1 juli 1992 fortfarande omfattas av försöken med förkortad

grundutbildning och som då ännu inte slutligt fullgjort sin

grundutbildning skall tas ut till en sådan utbildningsreserv

som föreslagits i kapitel 2 i denna proposition.

Samma regler vad gäller skyldighet att fullgöra

värnpliktstjänstgöring m.m. bör gälla för dessa värnpliktiga

som för dem som enligt vad som sagts i kapitel 2 skall tas ut

till utbildningsreserven.

En värnpliktig som omfattas av försöken och till följd av

de nu framlagda förslagen skall tas ut till

utbildningsreserven bör dock ges en möjlighet att fullgöra

grundutbildning enligt 27 § 1 mom. värnpliktslagen, om det

är av väsentlig betydelse för honom att fullgöra

värnpliktsutbildning. Så kan -- som förut påpekats -- vara

fallet för en värnpliktig som vill utbilda sig till yrkes- eller

reservofficer eller till något annat yrke där fullgjord

värnpliktsutbildning är en viktig merit. En förutsättning för

uttagning till utbildning bör dock vara att den värnpliktige

hävdar sig i konkurrensen med övriga värnpliktiga. Vidare

måste den värnpliktige acceptera att tiden för

grundutbildning förlängs så att den når upp till i vart fall det

minimikrav som i värnpliktslagen ställs upp för

grundutbildning inom resp. försvarsgren. Han får också

vara beredd på att fullgöra utbildningen på en annan ort än

vad som bestämts tidigare för honom.

4 Ändrad tid för grundutbildning av värnpliktiga

Regeringens förslag: Den kortaste

grundutbildningstiden minskas för vissa meniga

värnpliktiga i specialbefattningar (kategori E) vid armén

med 25 dagar. Vissa gruppbefälsvärnpliktiga i särskilda

befattningar i markförsvarstjänst vid flygvapnet får en

grundutbildningstid om minst 260 och högst 300 dagar.

Skälen för regeringens förslag: I 27 § 1 mom.

värnpliktslagen föreskrivs att värnpliktiga meniga kategori

E vid armén skall fullgöra grundutbildning som omfattar

minst 290 dagar och högst 315 dagar eller i särskilt

kvalificerad befattning minst 325 dagar och högst 350 dagar.

Regeringen tar, efter förslag av överbefälhavaren, denna

dag i en proposition om ett nytt försvarsbeslut upp frågan

om utbildning av värnpliktiga till mobiliserings- och

förplägnadsförband. Enligt chefen för armén, som utrett

förutsättningarna för förslaget, bör dessa värnpliktiga som

tillhör kategori E ha en utbildningstid om ca 270 dagar.

Värnpliktslagen innehåller inte någon regel som medger en

sådan utbildningstid. Regeringen, som delar chefen för

arméns uppfattning om dessa värnpliktigas utbildningstid,

föreslår därför att värnpliktslagen ändras på så sätt att den

nedre gränsen för utbildningstiden för meniga kategori E

vid armén sänks till 265 dagar.

I 27 § 1 mom. föreskrivs också att

gruppbefälsvärnpliktiga vid flygvapnet skall fullgöra

grundutbildning som omfattar minst 325 och högst 350

dagar, eller i särskild befattning i underhålls- eller

underrättelsetjänst, minst 260 och högst 300 dagar. I

samband med att försöken med förkortad grundutbildning

för värnpliktiga utökades till att också avse vissa befäl

(prop. 1989/90:100 bil. 6, FöU7, rskr. 226) kom, efter

förslag från chefen för flygvapnet, försöken att omfatta

också vissa gruppbefäl i flygbasjägarförband.

Grundutbildningstiden för dessa förkortades med ca 30

dagar. I propositionen anfördes bl.a. att försöken skulle ske

i avvaktan på ett nytt försvarsbeslut.

I samband med att försöken nu upphör har chefen för

flygvapnet hemställt om att grundutbildningstiden för dessa

värnpliktiga fastställs till den kortare tid som försöken

avsåg. Som skäl har anförts att utbildningsmålen kan

uppnås med denna utbildningslängd. Regeringen, som

delar chefen för flygvapnets uppfattning om dessa

värnpliktigas utbildningstid, föreslår därför att

värnpliktslagen ändras på så sätt att denna kategori hänförs

till samma utbildningskategori som de

gruppbefälsvärnpliktiga som genomgår utbildning till

särskild befattning i underhålls- eller underrättelsetjänst i

flygvapnet. Dessa värnpliktiga får således en utbildningstid

om minst 260 och högst 300 dagar.

5 Ändrad tid för grundutbildning av vapenfria

tjänstepliktiga

Regeringens förslag: Grundutbildningstiden för

vapenfria tjänstepliktiga skall omfatta minst 220 och högst

320 dagar. Den sammanlagda tiden för grundutbildning och

repetitionsutbildning skall vara minst 355 och högst 380

dagar. Förslaget innebär en sänkning av utbildningstiden.

De hörda instanserna: De instanser som under

hand har lämnat synpunkter på förslaget har i huvudsak

lämnat det utan erinran. Överbefälhavaren och chefen för

armén har dock tillagt att förslaget bör förenas med ett

förslag om att tjänstgöringstiden för vapenfria

tjänstepliktiga skall bestämmas med utgångspunkt från den

utbildningstid som fastställs vid inskrivningsprövningen.

Skälen för regeringens förslag: I 5 § lagen om

vapenfri tjänst anges att en vapenfri tjänstepliktig är skyldig

att tjänstgöra minst 395 och högst 420 dagar. Tjänstgöringen

skall fördelas på grundutbildning och repetitionsutbildning.

Grundutbildningen skall enligt lagen vara minst 270 och

högst 360 dagar. Resterande tid skall användas för

repetitionsutbildning.

Regeringen har i 12 § kungörelsen (1966:414) med vissa

bestämmelser om vapenfria tjänstepliktiga föreskrivit att

den sammanlagda utbildningstiden skall vara 420 dagar

samt att vapenfristyrelsen bestämmer närmare om

utbildningstidens fördelning på grundutbildning och

repetitionsutbildning inom de ramar som anges i 5 § lagen

om vapenfri tjänst.

För olika utbildningsområden och

tjänstgöringsalternativ tillämpar vapenfristyrelsen för

närvarande grundutbildningstider mellan 270 och 345

dagar. Grundutbildningstiderna för dem som inte skall

fullgöra hel grundutbildning skall dock vara betydligt

kortare. Återstående tjänstgöringsskyldighet kan utnyttjas

för repetitionsutbildning.

Vapenfristyrelsen har i sin anslagsframställning för

budgetåret 1992/93 föreslagit att den nedre gränsen för

vapenfriutbildningens längd tas bort.

Enligt regeringens mening måste utbildningstidens längd

styras av vad som behövs för att de vapenfria skall bli väl

skickade att fullgöra sina uppgifter under beredskap och

krig. Att utbildningstiden skall vara så tilltagen att den

vapenfrie blir användbar i sin krigsbefattning måste alltså

vara det primära.

Man kan dock inte helt bortse från jämförelser med

värnpliktsutbildningens längd. Därför måste

grundutbildningstiden för vapenfria ligga i nivå med

motsvarande tid för värnpliktiga så att det inte från den

synpunkten framstår som en klar fördel att få vapenfri

tjänst. Tjänstgöringsskyldigheten för en vapenfri bör

således i normalfallet inte omfatta kortare tid än vad en

värnpliktsutbildning hade inneburit. Den tid som tas i

anspråk för vapenfriutbildning får å andra sidan inte heller

vara så lång att den kan uppfattas som en bestraffning av

den enskilde.

Mot denna bakgrund bör grundutbildningstiden kunna

förskjutas nedåt med 50 dagar. Den nedre gränsen bör vara

densamma som för den kortaste värnpliktsutbildningen för

meniga inom armén enligt värnpliktslagen, dvs. 220 dagar.

Den sammanlagda utbildningstiden, dvs. grundutbildning

och repetitionsutbildning, bör också kunna justeras nedåt.

Det får ankomma på vapenfristyrelsen att närmare

bestämma om utbildningstidens fördelning på

grundutbildning och repetitionsutbildning inom den ram

som nu har nämnts.

6 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad som nu har anförts har inom

försvarsdepartementet upprättats förslag till

1. lag om ändring i värnpliktslagen (1941:967),

2. lag om upphörande av försöken med förkortad

grundutbildning av värnpliktiga,

3. lag om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst.

Lagrådet har granskat lagförslagen utom såvitt avser

förslaget till ändring i 27 § 1 mom. värnpliktslagen.

7 Specialmotivering till förslaget till lag om ändring i

värnpliktslagen (1941:967)

3 §

I paragrafen har förts in ett förtydligande om att en

värnpliktig endast är skyldig att fullgöra

värnpliktstjänstgöring i den omfattning som sägs i

värnpliktslagen.

4 a §

Som anförts i kapitel 2 skall den värnpliktige vid

inskrivningsprövningen antingen tas ut till utbildning enligt

27 § 1 mom. värnpliktslagen eller tas ut till en

utbildningsreserv. Denna regel har tagits in i en ny paragraf.

4 b §

I denna paragraf, som är ny, har tagits in en allmän regel

om att endast de värnpliktiga som det finns behov av för

krigsorganisationen eller den fredstida beredskapen inom

försvarsmakten skall tas ut för utbildning. Som anförts i

kapitel 2 innebär detta att man genom uttagning till

utbildning skall täcka dels behovet av värnpliktiga till

krigsbefattningarna och den utbildade personalreserven,

dels behovet av en reserv för att ersätta dem som, t.ex.

genom beslut om befrielse, avgår i förtid, dels behovet av

personal för att upprätthålla beredskapen i fred. Behovet av

värnpliktiga skall bestämmas av regeringen, lämpligen

genom årsvisa beslut i regleringsbrev.

I paragrafen har också tagits in en bestämmelse om att

den som är bäst lämpad för en befattning skall tas ut till

utbildning. Detta innebär att de värnpliktiga vid

uttagningen bör nivågrupperas främst med avseende på

befälslämplighet, hälsa och kunskaper. De som inom varje

grupp bedöms bäst lämpade skall tas ut för utbildning. De

övriga skall tas ut till utbildningsreserven. Vid

bedömningen av lämpligheten bör också vägas in den

värnpliktiges personliga förhållanden i den mån dessa kan

antas påverka hans förmåga att fullgöra tjänstgöringen. Det

får ankomma på regeringen eller, efter bemyndigande av

regeringen, värnpliktsverket att utfärda

verkställighetsföreskrifter rörande

lämplighetsbedömningen av de värnpliktiga.

Regeln i 6 § i dess nu gällande lydelse om att hänsyn skall

tas till den värnpliktiges önskemål vid uttagningen har förts

över till denna paragraf. Den får dock en vidare tillämpning

på så sätt att den också tar sikte på frågan om den

värnpliktige skall tas ut för utbildning eller för

utbildningsreserven. Det bör dock betonas att det är den

värnpliktiges lämplighet som är styrande för om han skall

genomgå utbildning eller föras till utbildningsreserven. De

egna önskemålen får vid denna prövning betydelse endast

som moment i lämplighetsbedömningen.

6 §

Inskrivningen av en värnpliktig som skall genomgå

utbildning sker för grundutbildning till en krigsbefattning. I

anslutning till inskrivningsprövningen och

inskrivningsbeslutet bör därför bestämmas den typ av

krigsbefattning som den värnpliktige skall utbildas till,

utbildningstidens längd samt platsen där han huvudsakligen

skall fullgöra sin grundutbildning och den planerade

inryckningstiden. Detta skall anges i inskrivningsbeslutet.

Inskrivningsbeslutet kan senare ändras, om det finns skäl

för det.

Bestämmelserna i femte stycket om att vid uttagningen

hänsyn skall tas till den värnpliktiges lämplighet och

önskemål har överförts till 4 b § andra stycket.

6 a §

Som anförts i kapitel 2 skall den värnpliktige som tagits

ut till utbildningsreserven som regel inte fullgöra någon

grundutbildning i fred. Däremot bör en sådan värnpliktig

kunna tas i anspråk för utbildning, om det behövs för att

höja krigsberedskapen. En regel om detta har förts in i

denna nya paragraf.

12 §

Ändringen i paragrafen är föranledd av regeln i 4 a § om

att en värnpliktig också kan tas ut till en utbildningsreserv.

Beslut om detta skall fattas av inskrivningsnämnden vid

inskrivningsförrättningen.

27 § 1 mom.

Ändringarna i paragrafen innebär att den kortaste

grundutbildningstiden för vissa meniga värnpliktiga i

specialbefattningar (kategori E) vid armén minskas med 25

dagar och att vissa gruppbefälsvärnpliktiga i särskilda

befattningar i markförsvarstjänst vid flygvapnet får en

grundutbildningstid om minst 260 och högst 300 dagar.

8 Ärendet till riksdagen

Regeringen föreslår att riksdagen antar förslagen till

1. lag om ändring i värnpliktslagen (1941:967),

2. lag om upphörande av försöken med förkortad

grundutbildning av värnpliktiga,

3. lag om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst.

9 Propositionens lagförslag

Förslag till

Lag om ändring i värnpliktslagen (1941:967)

Härigenom föreskrivs i fråga om värnpliktslagen

(1941:967)1

dels att 3, 6 och 12 §§ samt 27 § 1 mom. skall ha

följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer,

4 a, 4 b och 6 a §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §2

Den som är värnpliktig Den som är värnpliktig

är skyldig att fullgöra är skyldig att fullgöra

värnpliktstjänstgöring. värnpliktstjänstgöring

 i den omfattning som sägs i

 denna lag.

 Värnpliktstjänstgöring utgörs av

1. värnpliktsutbildning enligt 27 § 1 mom.,

2. beredskapsövning enligt 27 § 2 mom.,

3. tjänstgöring enligt 28 §.

 4 a §

 De värnpliktiga som inte

 befriats från skyldigheten

 att fullgöra

 värnpliktstjänstgöring

 skall tas ut för

 värnpliktsutbildning enligt

 27 § 1 mom. eller till en

 utbildningsreserv.

 4 b §

 För värnpliktsutbildning

 enligt 27 § 1 mom. skall

 det antal värnpliktiga tas

 ut som det, enligt vad

 regeringen bestämmer, finns

 behov av för

 försvarsmaktens

 krigsorganisation eller

 fredstida beredskap.

 Vid uttagningen skall den

 värnpliktige som är

 bäst lämpad för en

 befattning tas ut till

 utbildning. I den mån det

 kan ske skall hänsyn tas

 till den värnpliktiges

 önskemål.

6 §3

Värnpliktig skall uttagas Ett beslut om uttagning till

för utbildning a) vid utbildning enligt 27 § 1

försvarsgren eller vid mom. skall avse 1. den typ av

truppslag eller vapenslag inom krigsbefattning som den

försvarsgren, b) i värnpliktige skall

särskild tjänst eller grundutbildas till, 2. de

till särskild förband eller skolor där

tjänstgöring, c) till den värnpliktige

befattning eller grupp av huvudsakligen skall

befattningar samt d) vid fullgöra sin

förband eller grundutbildning, 3.

utbildningsanstalt. grundutbildningens längd

 samt 4. året och månaden

 för planerad inryckning

 till grundutbildning.

 Värnpliktig som uttagits för grundutbildning till

befattning för menig fördelas på någon av kategorierna G,

F och E eller placeras i bevaknings- eller depåtjänst.

Uttagning för utbildning till befattning för

kompanibefäl enligt 27 § 1 mom. A andra -- fjärde styckena

får icke ske utan den värnpliktiges medgivande. För

uttagning för annan befattning fordras medgivande av den

värnpliktige endast om uttagningen ändras efter

inskrivningen och den ändrade uttagningen medför att tiden

för grundutbildningen förlänges. Om den värnpliktige före

ändringen är uttagen för utbildning till särskild befattning

enligt 27 § 1 mom. A femte stycket eller genom ändringen

tas ut för utbildning till sådan befattning fordras inte hans

medgivande.

För ändrad uttagning efter avslutad grundutbildning

fordras ej medgivande av den värnpliktige.

Värnpliktig skall såvitt Den värnpliktige bör

möjligt uttagas för den inte tas ut för utbildning

utbildning för vilken han till en befattning som

kan anses bäst lämpad. I kräver längre

den mån det kan ske skall grundutbildning än ett

hänsyn tagas till den år, om han visar att detta

värnpliktiges medför särskilt svåra

önskemål. Värnpliktig olägenheter för honom

bör ej uttagas för eller för någon nära

utbildning till befattning, anhörig till honom som

för vilken fordras är beroende av hans arbete.

längre grundutbildning

än ett år, om han visar

att detta medför

särskilt svåra

olägenheter för honom

eller för nära

anhörig till honom som

är beroende av hans arbete.

6 a §

 Om det behövs med hänsyn

 till Sveriges krigsberedskap,

 får regeringen bestämma

 att värnpliktiga som tagits

 ut till utbildningsreserv

 enligt 4 a § skall tas ut

 till utbildning enligt 27 §

 1 mom.

12 §4

Inskrivningsnämnden skall vid inskrivningsförrättning

1. besluta om befrielse från värnpliktstjänstgöring enligt

4 § 1 och 2,

2. besluta om inskrivning av värnpliktiga i övriga fall,

3. besluta om uttagning av 3. besluta om uttagning av

värnpliktiga för värnpliktiga för

utbildning enligt 6 §, utbildning eller till

 utbildningsreserv,

4. besluta om värnpliktigas tillhörighet till

militärområde, flottan eller kustartilleriet enligt 7 §.

Om inskrivningsnämnden finner att det kan antas att en

värnpliktigs förutsättningar att fullgöra

värnpliktstjänstgöring kan bedömas avsevärt säkrare vid en

senare tidpunkt, får prövningen uppskjutas under den tid

som behövs. Den värnpliktiges förmåga att fullgöra

tjänstgöring skall dock bestämmas senast under det år då

han fyller 21 år.

 27 §

p1.5 De värnpliktigas utbildningstid

Värnpliktsutbildningen utgöres av grundutbildning och

repetitionsutbildning. Repetitionsutbildningen kan utgöras

av krigsförbandsövningar, särskilda övningar, fackövningar,

särskilda fackövningar och mobiliseringsövningar.

A. Värnpliktig, som uttagits för utbildning vid armén,

skall fullgöra grundutbildning som omfattar för

1. menig kategori G eller F minst 220 och högst 245

dagar,

2. menig kategori E minst 290 2. menig kategori E minst 265

och högst 315 dagar eller, och högst 315 dagar eller,

i särskilt kvalificerad i särskilt kvalificerad

befattning, minst 325 och befattning, minst 325 och

högst 350 dagar, högst 350 dagar,

3. gruppbefäl minst 290 och högst 315 dagar,

4. plutonsbefäl minst 325 och högst 360 dagar eller, i

särskilt kvalificerad befattning, minst 395 och högst 450

dagar,

5. kompanibefäl samma tid som för plutonsbefäl samt

ytterligare 90 dagar.

Värnpliktig, som uttagits för utbildning vid flottan, skall

fullgöra grundutbildning som omfattar för

1. menig kategori G minst 385 och högst 425 dagar,

2. menig kategori F minst 325 och högst 455 dagar,

3. menig kategori E minst 505 och högst 525 dagar,

4. gruppbefäl minst 325 och högst 455 dagar,

5. plutonsbefäl minst 410 och högst 525 dagar eller, om

den värnpliktige har avlagt sjökaptens- eller

sjöingenjörsexamen, minst 410 och högst 455 dagar,

6. kompanibefäl samma tid som för plutonsbefäl samt

ytterligare 90 dagar.

Värnpliktig, som uttagits för utbildning vid

kustartilleriet, skall fullgöra grundutbildning som omfattar

för

1. menig kategori G eller F minst 240 och högst 265

dagar,

2. menig kategori E minst 400 och högst 425 dagar eller,

i befattning i kustjägarförband, minst 290 och högst 315

dagar,

3. gruppbefäl minst 290 och högst 315 dagar,

4. plutonsbefäl minst 410 och högst 435 dagar,

5. kompanibefäl samma tid som för plutonsbefäl samt

ytterligare 90 dagar.

Värnpliktig, som uttagits för utbildning vid flygvapnet,

skall fullgöra grundutbildning som omfattar för

1. menig kategori G eller F minst 225 och högst 250

dagar,

2. menig kategori E minst 325 och högst 350 dagar,

3. gruppbefäl minst 325 och 3. gruppbefäl minst 325 och

högst 350 dagar, eller, i högst 350 dagar, eller, i

särskild befattning i särskild befattning i

underhålls- eller underhålls-,

underrättelsetjänst, underrättelse- eller

minst 260 och högst 300 markförsvarstjänst,

dagar, minst 260 och högst 300

 dagar,

4. plutonsbefäl minst 335 och högst 360 dagar,

5. kompanibefäl samma tid som för plutonsbefäl samt

ytterligare 90 dagar.

Värnpliktig, som uttagits för utbildning till någon av

följande särskilda befattningar, skall fullgöra

grundutbildning som omfattar för

1. apotekare minst 200 och högst 225 dagar,

2. läkare minst 200 och högst 225 dagar,

3. läkarassistent minst 230 och högst 255 dagar,

4. fältpräst minst 320 och högst 345 dagar,

5. personalvårdsassistent minst 320 och högst 345 dagar,

6. tekniker vid armén minst 320 och högst 345 dagar,

7. systemtekniker vid flygvapnet minst 340 och högst

365 dagar,

8. meteorolog minst 340 och högst 365 dagar.

Värnpliktig, som uttagits till bevaknings- eller

depåtjänst, skall fullgöra grundutbildning som omfattar

minst 220 och högst 245 dagar.

B. Värnpliktig skall fullgöra vid armén och flygvapnet

högst fem, vid flottan högst två och vid kustartilleriet högst

fyra krigsförbandsövningar.

Krigsförbandsövning skall vid armén omfatta för

värnpliktig i befattning för

1. menig högst 21 eller, i särskilt kvalificerad befattning

för menig, högst 25 dagar,

2. gruppbefäl högst 25 dagar,

3. plutons- eller kompanibefäl högst 32 dagar.

Krigsförbandsövning skall vid marinen omfatta för

värnpliktig i befattning för

1. menig högst 15 eller, i särskilt kvalificerad befattning

för menig eller i befattning för menig kategori E i

kustjägarförband, högst 20 dagar,

2. gruppbefäl högst 20 dagar,

3. plutons- eller kompanibefäl högst 32 dagar.

Krigsförbandsövning skall vid flygvapnet omfatta för

värnpliktig i befattning för

1. menig högst 15 dagar,

2. gruppbefäl högst 15 eller, i särskilt kvalificerad

befattning för gruppbefäl, högst 22 dagar,

3. plutons- eller kompanibefäl högst 22 dagar.

För värnpliktig i befattning som kompanichef eller

kompanikvartermästare eller i motsvarande befattning eller

med uppgift som materielredogörare kan tiden för

krigsförbandsövningen utsträckas till att omfatta högst två

dagar utöver den tid den värnpliktige eljest skall tjänstgöra.

Krigsförbandsövningarna inom armén får delas upp på

två delövningar om sammanlagt högst 23 dagar för meniga

och gruppbefäl och högst 30 dagar för plutons- och

kompanibefäl.

Tiden för en krigsförbandsövning får tagas i anspråk för

en fackövning.

C. Värnpliktig i befattning för plutons- eller

kompanibefäl samt värnpliktig i särskilt kvalificerad

befattning för menig eller gruppbefäl kan åläggas att

fullgöra högst fem särskilda övningar.

Särskild övning skall omfatta högst elva dagar vid armén

och marinen samt högst fyra dagar vid flygvapnet.

Värnpliktig, som vid förband skall fullgöra uppgift av

särskild betydelse för genomförande av förbandets

mobilisering eller som är krigsplacerad vid förband, vars

mobilisering är avsedd att kunna genomföras på avsevärt

kortare tid än som gäller för huvuddelen av försvarsmaktens

förband, kan åläggas att fullgöra högst fem

mobiliseringsövningar om sammanlagt högst åtta dagar.

Tiden för särskild övning får tagas i anspråk för särskild

fackövning.

Vid flygvapnet får särskild övning uppdelas i två

delövningar, om den värnpliktige medger det.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

 Förslag till

Lag om upphörande av försöken med förkortad

grundutbildning av värnpliktiga

Härigenom föreskrivs följande.

Lagen (1989:402) om försök med förkortad

grundutbildning av värnpliktiga skall upphöra att gälla.

En värnpliktig som vid denna lags ikraftträdande

omfattas av försöken med förkortad grundutbildning och

som då inte slutligt fullgjort sin grundutbildning skall tas ut

till en utbildningsreserv enligt 4 a § värnpliktslagen

(1941:967).

Om det är av väsentlig betydelse för den värnpliktige att

fullgöra värnpliktsutbildning, kan han dock, med

tillämpning av 4 b § värnpliktslagen, i stället tas ut för

utbildning enligt 27 § 1 mom. den lagen.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst

Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1966:413) om

vapenfri tjänst skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 §1

Vapenfria tjänstepliktiga Vapenfria tjänstepliktiga

är skyldiga att fullgöra är skyldiga att fullgöra

grundutbildning och grundutbildning och

repetitionsutbildning. repetitionsutbildning.

Grundutbildningen skall vara Grundutbildningen skall vara

minst 270 och högst 360 minst 220 och högst 320

dagar. Repetitionsutbildningen dagar.Repetitionsutbildningen

skall omfatta högst fem skall omfatta högst fem

övningar om vardera övningar om vardera

högst 30 dagar eller, i högst 30 dagar eller, i

fråga om särskilda fråga om särskilda

befattningar enligt befattningar enligt

regeringens bestämmande, regeringens bestämmande,

högst 40 dagar. Den högst 40 dagar. Den

sammanlagda utbildningstiden sammanlagda utbildningstiden

skall vara minst 395 och skall vara minst 355 och

högst 420 dagar. högst 380 dagar.

 Inkallas värnpliktiga med stöd av 27 § 2 mom. eller 28 §

1 mom. värnpliktslagen (1941:967), får även vapenfri

tjänstepliktig kallas till tjänstgöring. Tjänstgöringstiden får

icke överstiga etthundraåttio dagar, om tjänstgöringen

föranledes av inkallelse av värnpliktiga med stöd av 27 § 2

mom. värnpliktslagen.

Om tillgodoräkning av fullgjord värnplikstjänstgöring

vid beräkning av tiden för tjänstgöring enligt denna lag och

av fullgjord vapenfri tjänst vid beräkning av tiden för

värnpliktstjänstgöring meddelar regeringen bestämmelser.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992. Äldre

bestämmelser gäller dock för den som påbörjat

tjänstgöringen före lagens ikraftträdande.

Bilaga 1

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till

Lag om ändring i värnpliktslagen (1941:967)

Härigenom föreskrivs i fråga om värnpliktslagen

(1941:967)1

dels att 6, 12 och 29 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer,

4 a, 4 b och 6 a §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 a §

 De värnpliktiga som inte

 befriats från skyldigheten

 att fullgöra

 värnpliktstjänstgöring

 skall tas ut för

 värnpliktsutbildning enligt

 27 § 1 mom. eller till en

 utbildningsreserv.

 4 b §

 För utbildning skall det

 antal värnpliktiga tas ut

 som det, enligt vad

 regeringen

 bestämmer, finns behov av

 för försvarsmaktens

 krigsorganisation eller

 fredstida beredskap.

 Vid uttagningen skall den

 värnpliktige som är

 bäst lämpad för en

 befattning tas ut till

 utbildning. I den mån det

 kan ske skall hänsyn tas

 till den värnpliktiges

 önskemål.

6 §2

Värnpliktig skall uttagas Ett beslut om uttagning till

för utbildning a) vid utbildning skall avse 1. den

försvarsgren eller vid typ av krigsbefattning som

den

truppslag eller vapenslag inom värnpliktige skall

försvarsgren, b) i grundutbildas till, 2. de

särskild tjänst eller förband eller skolor där

till särskild den värnpliktige

tjänstgöring, c) till huvudsakligen skall

befattning eller grupp av fullgöra sin

befattningar samt d) vid grundutbildning, 3.

förband eller grundutbildningens längd

utbildningsanstalt. samt 4. året och månaden

 för planerad inryckning

 till grundutbildning.

 Värnpliktig som uttagits för grundutbildning till

befattning för menig fördelas på någon av kategorierna G,

F och E eller placeras i bevaknings- eller depåtjänst.

Uttagning för utbildning till befattning för

kompanibefäl enligt 27 § 1 mom. A andra -- fjärde styckena

får icke ske utan den värnpliktiges medgivande. För

uttagning för annan befattning fordras medgivande av den

värnpliktige endast om uttagningen ändras efter

inskrivningen och den ändrade uttagningen medför att tiden

för grundutbildningen förlänges. Om den värnpliktige före

ändringen är uttagen för utbildning till särskild befattning

enligt 27 § 1 mom. A femte stycket eller genom ändringen

tas ut för utbildning till sådan befattning fordras inte hans

medgivande.

För ändrad uttagning efter avslutad grundutbildning

fordras ej medgivande av den värnpliktige.

Värnpliktig skall såvitt Den värnpliktige bör

möjligt uttagas för den inte tas ut för utbildning

utbildning för vilken han till en befattning som

kan anses bäst lämpad. I kräver längre

den mån det kan ske skall grundutbildning än ett

hänsyn tagas till den år, om han visar att detta

värnpliktiges medför särskilt svåra

önskemål. olägenheter för honom

 eller för någon nära

 anhörig till honom som

Värnpliktig bör ej är beroende av hans arbete.

uttagas för utbildning till

befattning, för vilken

fordras längre

grundutbildning än ett

år, om han visar att detta

medför särskilt svåra

olägenheter för honom

eller för nära

anhörig till honom som

är beroende av hans arbete.

6 a §

 Om det behövs med hänsyn

 till Sveriges krigsberedskap,

 får regeringen bestämma

 att en värnpliktig som

 tagits ut till

 utbildningsreserv enligt 4 a

 § skall tas ut till

 utbildning enligt 27 § 1

 mom.

12 §3

Inskrivningsnämnden skall vid inskrivningsförrättning

1. besluta om befrielse från värnpliktstjänstgöring enligt

4 § 1 och 2,

2. besluta om inskrivning av värnpliktiga i övriga fall,

3. besluta om uttagning av 3. besluta om uttagning av

värnpliktiga för värnpliktiga för

utbildning enligt 6 §, utbildning eller till

 utbildningsreserv,

4. besluta om värnpliktigas tillhörighet till

militärområde, flottan eller kustartilleriet enligt 7 §.

Om inskrivningsnämnden finner att det kan antas att en

värnpliktigs förutsättningar att fullgöra

värnpliktstjänstgöring kan bedömas avsevärt säkrare vid en

senare tidpunkt, får prövningen uppskjutas under den tid

som behövs. Den värnpliktiges förmåga att fullgöra

tjänstgöring skall dock bestämmas senast under det år då

han fyller 21 år.

 29 §4

Ärenden om befrielse från värnpliktstjänstgöring enligt

4 § 3-6 och om anstånd med tjänstgöring prövas endast efter

ansökan av den värnpliktige.

Beslut i ärenden enligt 12 Beslut i ärenden enligt 12

och 19 §§ får och 19 §§ får

överklagas hos överklagas hos

totalförsvarets totalförsvarets

tjänstepliktsnämnd inom tjänstepliktsnämnd inom

två veckor från den dag två veckor från den dag

då klaganden fick del av då klaganden fick del av

beslutet. Beslut om ändrad beslutet. Beslut om uttagning

uttagning eller till utbildningsreserv och

tillhörighet efter ändrad uttagning eller

fullgjord grundutbildning tillhörighet efter

får dock inte fullgjord grundutbildning

överklagas. får dock inte

 överklagas.

 Beslut som meddelas enligt 12 och 19 §§ skall gälla omedelbart.

Totalförsvarets tjänstepliktsnämnds beslut får inte

överklagas.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

 Förslag till

Lag om upphörande av försöken med förkortad

grundutbildning av värnpliktiga

Härigenom föreskrivs följande.

Lagen (1989:402) om försök med förkortad

grundutbildning av värnpliktiga skall upphöra att gälla.

En värnpliktig som vid denna lags ikraftträdande

omfattas av försöken med förkortad grundutbildning och

som då inte slutligt fullgjort sin grundutbildning skall tas ut

till en utbildningsreserv enligt 4 a § värnpliktslagen

(1941:967).

Om det är av väsentlig betydelse för den värnpliktige att

fullgöra värnpliktsutbildning, kan han dock, med

tillämpning av 4 b § värnpliktslagen, i stället tas ut för

utbildning enligt 27 § 1 mom. den lagen.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst

Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1966:413) om

vapenfri tjänst skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 §1

Vapenfria tjänstepliktiga Vapenfria tjänstepliktiga

är skyldiga att fullgöra är skyldiga att fullgöra

grundutbildning och grundutbildning och

repetitionsutbildning. repetitionsutbildning.

Grundutbildningen skall vara Grundutbildningen skall vara

minst 270 och högst 360 minst 220 och högst 320

dagar. Repetitionsutbildningen dagar.Repetitionsutbildningen

skall omfatta högst fem skall omfatta högst fem

övningar om vardera övningar om vardera

högst 30 dagar eller, i högst 30 dagar eller, i

fråga om särskilda fråga om särskilda

befattningar enligt befattningar enligt

regeringens bestämmande, regeringens bestämmande,

högst 40 dagar. Den högst 40 dagar. Den

sammanlagda utbildningstiden sammanlagda utbildningstiden

skall vara minst 395 och skall vara minst 355 och

högst 420 dagar. högst 380 dagar.

 Inkallas värnpliktiga med stöd av 27 § 2 mom. eller 28 §

1 mom. värnpliktslagen (1941:967), får även vapenfri

tjänstepliktig kallas till tjänstgöring. Tjänstgöringstiden får

icke överstiga etthundraåttio dagar, om tjänstgöringen

föranledes av inkallelse av värnpliktiga med stöd av 27 § 2

mom. värnpliktslagen.

Om tillgodoräkning av fullgjord värnplikstjänstgöring

vid beräkning av tiden för tjänstgöring enligt denna lag och

av fullgjord vapenfri tjänst vid beräkning av tiden för

värnpliktstjänstgöring meddelar regeringen bestämmelser.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992. Äldre

bestämmelser gäller dock för den som påbörjat

tjänstgöringen före lagens ikraftträdande.

Bilaga 2

Lagrådet

Utdrag ut protokoll vid sammanträde 1992-01-27

Närvarande: justitierådet Bengt Rydin,

regeringsrådet Stig von Bahr, justitierådet Inger[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 16

januari 1992 har regeringen på hemställan av statsrådet
[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i värnpliktslagen (1941:967),

2. lag om upphörande av försöken med förkortad

grundutbildning av värnpliktiga,

3. lag om ändring i lagen (1966:413) om vapenfri tjänst.

Förslagen har inför lagrådet föredragits av kanslirådet

Björn Janson.

Förslagen föranleder följande yttrande av

lagrådet:

Förslaget till lag om ändring i värnpliktslagen

(1941:967)

29 §

Enligt 12 § första stycket i gällande värnpliktslag skall

inskrivningsnämnden vid inskrivningförrättning besluta

bl.a. om befrielse från värnpliktstjänstgöring i vissa fall, om

inskrivning av värnpliktiga i övriga fall och om uttagning av

värnpliktiga för utbildning enligt 6 §. Ifall ärende som avses

i 12 § inte avgörs vid inskrivningsförrättningen, skall enligt

19 § värnpliktsverket eller den myndighet som verket

bestämmer besluta i ärendet. Enligt 29 § andra stycket i dess

nuvarande lydelse får beslut i ärenden enligt 12 och 19 §§ --

med undantag av beslut om ändrad uttagning eller

tillhörighet efter fullgjord grundutbildning -- överklagas hos

totalförsvarets tjänstepliktsnämnd. Denna nämnds beslut

får inte överklagas.

I 12 § första stycket enligt det remitterade förslaget

föreskrivs att inskrivningsnämnden också skall besluta om

uttagning av värnpliktiga till den nya utbildningsreserven.

Enligt särskild föreskrift i förevarande 29 § andra stycket i

förslaget får ett beslut om uttagning till utbildningsreserven

inte överklagas. Skälet för detta fullföljdsförbud har i

remissprotokollet angetts vara följande. Med de föreslagna

reglerna har det lagts fast ett högsta antal värnpliktiga som

skall tas ut för utbildning. Bifall till ett överklagande måste

under sådana omständigheter i princip leda till att någon

annan värnpliktig som enligt värnpliktsverkets bedömning

fyller kraven för uttagning till utbildning får föras till

utbildningsreserven. Det torde vara närmast omöjligt för en

överinstans att jämföra en värnpliktig som överklagar ett

sådant beslut med alla andra värnpliktiga som har tagits ut

till utbildning för samma befattning eller tjänst.

Som framgått av det förut anförda kan enligt gällande

lag så gott som alla beslut i ärenden enligt 12 och 19 §§

överklagas hos totalförsvarets tjänstepliktsnämnd.

Ordföranden i den nämnden skall vara eller ha varit

ordinarie domare. Där finns alltså tillgång till juridisk

kompetens och erfarenhet. Det måste ses som ett

betydande rättssäkerhetsintresse att den enskilde har

möjlighet att i angivna ordning få sin sak prövad även i en

högre instans. I vilken utsträckning denna möjlighet

utnyttjas i praktiken spelar i princip inte någon roll.

De motiv som i remissen har åberopats till stöd för det

föreslagna fullföljdsförbudet är enligt lagrådets mening inte

tillräckliga för att det berörda rättssäkerhetskravet skall

åsidosättas. Som framhålls i protokollet (avsnitt 2 och 3)

kan det vara av väsentlig betydelse för en värnpliktig att han

får fullgöra värnpliktsutbildning, t.ex. om han vill utbilda

sig till yrkes- eller reservofficer eller till något annat yrke

där fullgjord värnpliktsutbildning är en viktig merit. Sådana

skäl sägs därför också skola beaktas vid bedömningen av

vederbörandes lämplighet för att fullgöra grundutbildning

enligt 27 § 1 mom. i värnpliktslagen. Bland annat med

hänsyn till intressen av nu berörda slag kan den värnpliktige

vilja få ett beslut om att ha blivit uttagen till

utbildningsreserven överprövat i högre instans.

De praktiska svårigheter som i remissen har anförts mot

att tillåta den fullföljdsrätt som normalt gäller i andra

inskrivningsärenden ter sig för övrigt något överdrivna. En

viss marginal beträffande det antal som skall hänföras till

den ena eller den andra kategorin värnpliktiga får

exempelvis förutsättas stå till buds. Det är också att märka

att -- som framgår av remissprotokollet -- överbefälhavaren,

värnpliktsverket och Sveriges centrala värnpliktsråd har

föreslagit att ett beslut om uttagning till utbildningsreserven

skall kunna överklagas av den värnpliktige.

Med åberopande av det anförda föreslår lagrådet att

även beslut om uttagning till utbildningsreserven skall få

överklagas hos totalförsvarets tjänstepliktsnämnd. Detta

förslag innebär om det följs att förevarande 29 § skall utgå

ur lagförslaget.

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Försvarsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 13

februari 1992

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN] och statsråden B.
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anmäler fråga om förslag om

värnpliktsutbildning.

Regeringen beslutar att genom proposition lämna

förslag till riksdagen om värnpliktsutbildning i enlighet med

bilaga till detta protokoll.

Ur protokollet:

Maud[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om värnpliktsutbildning

Innehåll

Propositionens huvudsakliga innehåll 1

1 Ärendet och dess beredning 3

2 Minskat uttag av värnpliktiga 5

3 Upphörande av försöken med förkortad

grundutbildning av värnpliktiga 9

4 Ändrad tid för grundutbildning av värnpliktiga 11

5 Ändrad tid för grundutbildning av vapenfria

tjänstepliktiga 12

6 Upprättade lagförslag 13

7 Specialmotivering till förslaget till lag om ändring i

värnpliktslagen (1941:967) 13

8 Ärendet till riksdagen 15

9 Propositionens lagförslag 16

Bilaga 1

Lagrådsremissens lagförslag 22

Bilaga 2

Lagrådets yttrande 27

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 13

februari 1992 29

1 Lagen omtryckt 1969:378.

2 Senaste lydelse 1988:96.

3 Senaste lydelse 1983:278.

4 Senaste lydelse 1988:96.

5 Senaste lydelse 1989:1064.

1 Senaste lydelse 1988:231.

1 Lagen omtryckt 1969:378.

2 Senaste lydelse 1983:278.

3 Senaste lydelse 1988:96.

4 Senaste lydelse 1989:279.

1 Senaste lydelse 1988:231.