Näringsliv

 24

.

Förslag till statsbudget för år 1998

Näringsliv

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 7

2 Lagtext 9

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1640)

om ändring i lagen (1977:729) om Patentbesvärs-

rätten 9

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:985)

om handel med ädelmetallarbeten 10

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:119)

om teknisk kontroll 11

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:1078)

om försvarsuppfinningar 12

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:528)

om revisorer 17

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1975:85)

med bemyndigande att meddela föreskrifter

om in- eller utförsel av varor 18

3 Inledning 19

3.1 Omfattning/ändamål 19

4 Näringspolitik 21

4.1 Omfattning/ändamål 21

4.2 Anslag 23

A 1. Närings- och teknikutvecklingsverket:

 Förvaltningskostnader 23

A 2. Småföretagsutveckling 24

A 3. Stöd till kooperativ utveckling 26

A 4. Turistfrämjande 27

A 5. Täckande av förluster vid viss garantigivning,

 m.m. 28

A 6. Medel till AB Göta kanalbolag för upprustning

och drift av kanalen 28

A 7. Kostnader för omstrukturering av vissa statligt

ägda företag, m.m. 28

A 8. Avgifter till vissa internationella organisationer 29

A 9. Sveriges geologiska undersökning: Geologisk

 undersökningsverksamhet m.m. 30

A 10. Sveriges geologiska undersökning: Geoveten-

skaplig forskning 32

A 11. Sveriges geologiska undersökning: Miljösäkring

 av oljelagringsanläggningar, m.m. 32

A 12. Fortsatt statlig medverkan vid finansiering av

ett civilt flygplansprojekt 33

5 Teknologisk infrastruktur 35

5.1 Omfattning/ändamål 35

5.2 Anslag 35

B 1. Patentbesvärsrätten 35

B 2. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll:

 Myndighetsverksamhet 37

B 3. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll:

 Bidrag till riksmätplatser 41

B 4. Elsäkerhetsverket 44

B 5. Sprängämnesinspektionen 45

B 6. Bidrag till standardisering, provnings- och

 mätteknisk FoU m.m. 46

5.3 Övriga frågor 47

5.3.1 Avgiftsfinansierade verksamheter 47

5.3.2 Granskningsnämnden för försvarsuppfinningar 48

6 Konkurrensfrågor 51

6.1 Omfattning/ändamål 51

6.2 Anslag 51

C 1. Konkurrensverket 51

C 2. Konkurrensforskning 53

6.3 Övriga frågor 53

6.3.1 Avgiftsfinansierad verksamhet 53

6.3.2 Råd för konkurrens på lika villkor mellan

offentlig och privat sektor 53

6.3.3 Länsstyrelsernas konkurrensfrämjande arbete 55

7 Teknisk forskning och utveckling 57

7.1 Omfattning/ändamål 57

7.2 Anslag 57

D 1. Teknisk forskning och utveckling 57

D 2. Rymdstyrelsen: Förvaltningskostnader 59

D 3. Rymdverksamhet 60

D 4. Bidrag till Stiftelsen Sveriges teknisk-veten-

skapliga attachéverksamhet 61

D 5. Bidrag till Ingenjörsvetenskapsakademien 62

8 Utrikeshandel, export- och investeringsfrämjande 63

8.1 Omfattning/ändamål 63

8.2 Anslag 63

E 1. Kommerskollegium 63

E 2. Exportfrämjande verksamhet 64

E 3. Exportkreditnämnden 66

E 4. AB Svensk Exportkredits statsstödda

 exportkreditgivning 69

E 5. Investeringsfrämjande 70

9 Konsumentfrågor 71

9.1 Omfattning/ändamål 71

9.2 Resultatbedömning och slutsatser 71

9.3 Anslag 72

F 1. Marknadsdomstolen 72

F 2. Konsumentverket 73

F 3. Allmänna reklamationsnämnden 75

F 4. Fastighetsmäklarnämnden 75

F 5. Stöd till konsumentorganisationer 76

F 6. Stöd till konsumentforskning 77

F 7. Bidrag till miljömärkning av produkter 78

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner sammanslagningen av Sveriges

geologiska undersökning och Statens oljelager i

enlighet med vad regeringen förordar (anslag A 9),

2. bemyndigar regeringen att besluta om försäljning av

staten tillhörig fast egendom under Sveriges

geologiska undersöknings förvaltning i enlighet med

vad regeringen förordar (anslag A 9),

3. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen

(1996:1640) om ändring i lagen (1977:729) om

Patentbesvärsrätten,

4. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen

(1986:985) om handel med ädelmetallarbeten,

5. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen

(1992:119) om teknisk kontroll,

6. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen

(1971:1078) om försvarsuppfinningar,

7. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen

(1995:528) om revisorer,

8. bemyndigar regeringen att under år 1998 låta staten

ta på sig ekonomiska förpliktelser i samband med

stöd till teknisk forskning och utveckling, som

inberäknat löpande avtal och beslut, innebär utgifter

om högst 575 miljoner kronor under budgetåret

1999, högst 500 miljoner kronor under budgetåret

2000, högst 425 miljoner kronor under budgetåret

2001 och högst 130 miljoner kronor under

budgetåret 2002 (anslag D 1),

9. bemyndigar regeringen att, inom ramen för en

nationell IT-strategi, ställa ut kreditgarantier utan att

beloppet för tillfället begränsas,

10. bemyndigar regeringen att, inom ramen för en

nationell IT-strategi, kunna frångå principen om

riskrelaterad avgift för garantier,

11. bemyndigar regeringen att för rymdverksamhet åta

sig nya ekonomiska förpliktelser som innebär

utgifter efter år 1998 uppgående till högst 338,1

miljoner kronor (anslag D 3),

12. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen

(1975:85) med bemyndigande att meddela

föreskrifter om in- eller utförsel av varor,

13. godkänner att regeringen sluter nytt avtal med

Sveriges Allmänna Exportförening och Sveriges

Exportråd i huvudsaklig överensstämmelse med vad

som sägs under avsnitt E 2 Exportfrämjande

verksamhet,

14. medger att staten åtar sig ett betalningsansvar i form

av garantier till ett belopp av högst 100 000 000 000

kr för det ordinarie garantisystemet (anslag E 3),

15. medger att staten åtar sig ett betalningsansvar i form

av garantier till ett belopp av högst 3 000 000 000 kr

för investeringar i utlandet (anslag E 3),

16. bemyndigar regeringen att besluta att

Exportkreditnämnden får obegränsad upplåningsrätt

i Riksgäldskontoret (anslag E 3),

17. bemyndigar regeringen att reglera

Exportkreditnämndens garantigivning i kris- och

krigslägen, både avseende import till och export från

Sverige med utgångspunkt från

Exportkreditnämndens förslag,

18. bemyndigar regeringen att i kris- och krigslägen

besluta hur stor del av den ordinarie garantiramen

som skall få disponeras för garantigivningen i kris-

och krigslägen,

19. bemyndigar regeringen att besluta i frågor rörande

förvärv av 10 % av aktiekapitalet och röste-

talet för samtliga aktier i ett bolag, till vilket

förvaltningen i Sverige av det nordiska

miljömärkningssystemet och EU:s

miljömärkningsordning avses överföras (anslag F

7),

20. för budgetåret 1998 anvisar anslagen under

utgiftsområde 24 Näringsliv enligt följande

uppställning:

ANSLAG

ANSLAGSTYP

ANSLAGSBELOPP

(TUSENTAL

KRONOR)

A 1. Närings- och teknikutvecklingsverket:

Förvaltningskostnader

ramanslag

208 355

A 2. Småföretagsutveckling

ramanslag

134 062

A 3. Stöd till kooperativ utveckling

ramanslag

16 500

A 4. Turistfrämjande

ramanslag

80 096

A 5. Täckande av förluster vid viss garantigivning, m.m.

ramanslag

12 000

A 6. Medel till AB Göta kanalbolag för upprustning och

drift av kanalen

obetecknat anslag

15 000

A 7. Kostnader för omstrukturering av vissa statligt ägda

företag, m.m.

ramanslag

25 000

A 8. Avgifter till vissa internationella organisationer

ramanslag

24 329

A 9. Sveriges geologiska undersökning: Geologisk

undersökningsverk-

 samhet m.m.

ramanslag

184 093

A 10. Sveriges geologiska undersökning: Geovetenskaplig

forskning

ramanslag

4 687

A 11. Sveriges geologiska undersökning: Miljösäkring av

oljelagrings-

 anläggningar, m.m.

ramanslag

77 000

A 12. Fortsatt statlig medverkan vid finansiering av ett

civilt flyg-

 plansprojekt

reservationsanslag

74 100

B 1. Patentbesvärsrätten

ramanslag

12 237

B 2. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll:

Myndighets-

 verksamhet

ramanslag

12 536

B 3. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll:

Bidrag till riks-

 mätplatser

obetecknat anslag

8 271

B 4. Elsäkerhetsverket

ramanslag

36 961

B 5. Sprängämnesinspektionen

ramanslag

14 943

B 6. Bidrag till standardisering, provnings- och

mätteknisk FoU m.m.

ramanslag

70 589

C 1. Konkurrensverket

ramanslag

62 106

C 2. Konkurrensforskning

ramanslag

3 473

D 1. Teknisk forskning och utveckling

ramanslag

672 953

D 2. Rymdstyrelsen: Förvaltningskostnader

ramanslag

14 351

D 3. Rymdverksamhet

ramanslag

524 013

D 4. Bidrag till Stiftelsen Sveriges teknisk-vetenskapliga

attaché-

 verksamhet

obetecknat anslag

29 892

D 5. Bidrag till Ingenjörsvetenskapsakademien

obetecknat anslag

5 359

E 1. Kommerskollegium

ramanslag

46 533

E 2. Exportfrämjande verksamhet

ramanslag

127 656

E 3. Exportkreditnämnden

ramanslag

50 000

E 4. AB Svensk Exportkredits statsstödda

exportkreditgivning

ramanslag

9 063

E 5. Investeringsfrämjande

ramanslag

39 168

F 1. Marknadsdomstolen

ramanslag

4 686

F 2. Konsumentverket

ramanslag

67 876

F 3. Allmänna reklamationsnämnden

ramanslag

13 560

F 4. Fastighetsmäklarnämnden

ramanslag

6 068

F 5. Stöd till konsumentorganisationer

ramanslag

4 100

F 6. Stöd till konsumentforskning

ramanslag

2 114

F 7. Bidrag till miljömärkning av produkter

obetecknat anslag

4 600

Summa för utgiftsområdet

2 698 330

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om

ändring i lagen (1996:1640)

om ändring i lagen

(1977:729) om

Patentbesvärsrätten

Härigenom föreskrivs att 17 § lagen (1977:729) om Patentbesvärsrätten i

paragrafens lydlse enligt lagen (1996:1640) om ändring i nämnda lag skall

ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

17 §

I fråga om överklagande av ett

slutligt beslut av Patentbesvärsrätten

finns bestämmelser i patentlagen

(1967:837), mönsterskyddslagen

(1970:485), varumärkeslagen

(1960:644), namnlagen (1982:

670) och lagen (1991:1559) med

föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens

områden.

Ett beslut av Patentbesvärsrätten,

som inte är slutligt, får överklagas

endast i samband med överklagande

av beslut i själva målet. Ett beslut

får dock överklagas särskilt när

rätten har

1. ogillat invändning om jäv mot

ledamot av rätten eller invändning

om att hinder föreligger för talans

prövning,

2. avvisat ombud eller biträde,

3. utdömt vite eller straff för

underlåtenhet att iakttaga

föreläggande eller ålagt vittne eller

sakkunnig att ersätta kostnad som

vållats genom försummelse eller

tredska,

4. förordnat angående ersättning

för någons medverkan i målet,

5. utlåtit sig i annat fall än som

avses i 4 i fråga som gäller

rättshjälp.

Sådant särskilt överklagande som

avses i andra stycket får göras av

den som beslutet angår, om det har

gått honom emot. Beslutet

överklagas till regeringsrätten

genom besvär. Därvid tillämpas

bestämmelserna i 7 §

förvaltningsprocesslagen (1971:291)

och i 35 37 §§ samma lag om

besvär över kammarrättens beslut.

Patentbesvärsrättens beslut skall

innehålla uppgift om att det krävs

särskilt tillstånd för prövning av

besvär till regeringsrätten och om

de grunder på vilka sådant tillstånd

meddelas.

I fråga om överklagande av ett

slutligt beslut av Patentbesvärsrätten

finns bestämmelser i patentlagen

(1967:837), mönsterskyddslagen

(1970:485), varumärkeslagen

(1960:644), namnlagen (1982:670),

lagen (1991:1559) med föreskrifter

på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden

samt i växtförädlarrättslagen

(1997:306).

Ett beslut av Patentbesvärsrätten,

som inte är slutligt, får överklagas

endast i samband med överklagande

av beslut i själva målet. Ett beslut

får dock överklagas särskilt när

rätten har

1. ogillat invändning om jäv mot

ledamot av rätten eller invändning

om att hinder föreligger för talans

prövning,

2. avvisat ombud eller biträde,

3. utdömt vite eller straff för

underlåtenhet att iaktta föreläggande

eller ålagt vittne eller sakkunnig att

ersätta kostnad som vållats genom

försummelse eller tredska,

4. förordnat angående ersättning

för någons medverkan i målet,

5. utlåtit sig i annat fall än som

avses i 4 i fråga som gäller

rättshjälp.

Sådant särskilt överklagande som

avses i andra stycket får göras av

den som beslutet angår, om det har

gått honom emot. Beslutet

överklagas till Regeringsrätten.

Därvid tillämpas bestämmelserna i

7 § förvaltningsprocesslagen

(1971:291) och i 35 37 §§ samma

lag om överklagande av

kammarrättens beslut.

Patentbesvärsrättens beslut skall

innehålla uppgift om att det krävs

särskilt tillstånd för prövning av

överklagande till Regeringsrätten

och om de grunder på vilka ett

sådant tillstånd meddelas.

2.2 Förslag till lag om

ändring i lagen (1986:985)

om handel med

ädelmetallarbeten

Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (1986:985) om handel med

ädelmetallarbeten skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

8 §1

Ädelmetallarbeten som har

försetts med finhaltsstämpel skall på

begäran kontrolleras med avseende

på finhalt av det organ som

regeringen bestämmer (kontroll-

organet). Om organet finner att den

uppgivna finhalten är riktig, skall

organet bekräfta detta med en

kontrollstämpel.

Om arbetet inte kan

kontrollstämplas utan att det skadas,

får organet i stället utfärda bevis om

att arbetet uppfyller fordringarna för

kontrollstämpling.

Ädelmetallarbeten som har

försetts med finhaltsstämpel skall på

begäran kontrolleras med avseende

på finhalt av det organ som

regeringen bestämmer

(kontrollorganet). Om organet

finner att den uppgivna finhalten är

riktig, skall organet bekräfta detta

med en kontrollstämpel.

Om arbetet inte kan

kontrollstämplas utan att det skadas,

får organet i stället utfärda bevis om

att arbetet uppfyller fordringarna för

kontrollstämpling.

Med kontrollstämpel enligt första

stycket jämställs kontrollstämpel

från ett kontrollorgan i något annat

EES-land under förutsättning att

organet är oberoende och kontrollen

kan bedömas som likvärdig.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.3 Förslag till lag om

ändring i lagen (1992:119)

om teknisk kontroll

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:1119) om teknisk kontroll

dels att 6-10 §§ och 21 § skall upphöra att gälla samt att rubriken före 6 §

skall utgå.

dels att rubriken närmast före 3 § skall ha följande lydelse,

dels att 1-3, 5, 19 och 20 §§ skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

1 §1

Denna lag tillämpas i fråga om

1. organ som anmäls för

uppgifter i samband med

bedömning av överensstämmelse

enligt bestämmelser som gäller

inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet,

2. riksprovplatser m.m. för vissa

kontrollområden,

3. riksmätplatser m.m. för

mätning,

4. ackreditering genom Styrelsen

för ackreditering och teknisk

kontroll,

5. skyldighet att godta vissa

utländska provningsresultat m.m.

Denna lag tillämpas i fråga om

1. organ som anmäls för

uppgifter i samband med

bedömning av överensstämmelse

enligt bestämmelser som gäller

inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet,

2. riksmätplatser m.m. för

mätning,

3. ackreditering genom Styrelsen

för ackreditering och teknisk

kontroll,

4. skyldighet att godta vissa

utländska provningsresultat m.m.

2 §

Bedömning av överensstämmelse

och annan teknisk kontroll utförs

enligt denna lag av eller under

medverkan av anmälda organ,

riksprovplatser eller ackrediterade

organ om kontrollen är

1. föreskriven i lag eller annan

författning,

2. har ålagts någon genom beslut

av en myndighet, eller

3. annars har särskilda

rättsverkningar enligt föreskrift i lag

eller annan författning.

Anmälda organ

Bedömning av överensstämmelse

och annan teknisk kontroll utförs

enligt denna lag av eller under

medverkan av organ som avses i 1 §

1 eller ackrediterade organ om

kontrollen är

1. föreskriven i lag eller annan

författning,

2. har ålagts någon genom beslut

av en myndighet, eller

3. annars har särskilda

rättsverkningar enligt föreskrift i lag

eller annan författning.

Organ som skall anmälas till

EU

3 §

Regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer utser de

organ (anmälda organ) som skall

anmälas för uppgifter i samband

med bedömning av

överensstämmelse enligt

bestämmelser som gäller inom

Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet.

Regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer utser de

organ som skall anmälas till

Europeiska unionen för uppgifter i

samband med bedömning av

överensstämmelse enligt

bestämmelser som gäller inom

Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet.

5 §

Regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer får

meddela närmare föreskrifter i fråga

om anmälda organ.

Regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer får

meddela närmare föreskrifter i fråga

om organ som skall anmälas enligt

3 §.

19 §

Riksprovplatser och

riksmätplatser får ta ut avgift för att

täcka kostnaderna för kontroll och

för utförda mätningar enligt vad

regeringen eller den myndighet

regeringen bestämmer närmare

föreskriver.

Riksmätplatser får ta ut avgift för

att täcka kostnaderna för utförda

mätningar enligt vad regeringen

eller den myndighet regeringen

bestämmer närmare föreskriver.

20 §2

Ackrediterade organ skall betala

avgift till Styrelsen för ackreditering

och teknisk kontroll för att täcka

kostnaderna för ackrediteringen och

tillsynen.

Organ som bedöms enligt 4 §

andra stycket skall betala avgift till

styrelsen för att täcka kostnaderna

för bedömningen.

Anmälda organ skall betala

sådan avgift även för tillsynen.

Ackrediterade organ skall betala

avgift till Styrelsen för ackreditering

och teknisk kontroll för att täcka

kostnaderna för ackrediteringen och

tillsynen.

Organ som bedöms enligt 4 §

andra stycket skall betala avgift till

styrelsen för bedömningen och

tillsynen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.4 Förslag till lag om

ändring i lagen (1971:1078)

om försvarsuppfinningar

Härigenom föreskrivs att 2, 4-8, 11, 12, 15-19 och 23 §§ lagen

(1971:1078) om försvarsuppfinningar1 skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

2 §

Fråga om hemlighållande av

försvarsuppfinning prövas av

granskningsnämnden för

försvarsuppfinningar.

Fråga om hemlighållande av

försvarsuppfinning prövas av

Granskningsnämnden för

försvarsuppfinningar och Försvarets

materielverk.

Försvarets materielverk skall vid

sin prövning samråda med

Försvarsmakten.

4 §2

En försvarsuppfinning som har

tillkommit i Sverige eller tillhör en

här bosatt fysisk person eller tillhör

en svensk juridisk person (svensk

försvarsuppfinning) får inte

offentliggöras eller på annat sätt

obehörigen röjas, innan

granskningsnämnden enligt vad

nedan sägs har prövat om

uppfinningen skall hållas hemlig.

En försvarsuppfinning som har

tillkommit i Sverige eller tillhör en

här bosatt fysisk person eller tillhör

en svensk juridisk person (svensk

försvarsuppfinning) får inte

offentliggöras eller på annat sätt

obehörigen röjas, innan det enligt

vad nedan sägs har prövats huruvida

uppfinningen skall hållas hemlig.

5 §3

Om en ansökan om patent på en

svensk försvarsuppfinning ges in till

patentmyndigheten, skall denna

underställa granskningsnämnden

ansökningen för prövning, huruvida

uppfinningen skall hållas hemlig.

Den som vill att en svensk

försvarsuppfinning, på vilken patent

inte har sökts, skall få offentliggöras

eller på annat sätt röjas skall hos

granskningsnämnden ansöka om

sådan prövning som avses i första

stycket. Detsamma gäller den som

vill söka patent på en svensk

försvarsuppfinning genom att till

annan mottagare än

patentmyndigheten inge

internationell patentansökan som

avses i 3 kap. patentlagen

(1967:837) eller europeisk

patentansökan som avses i 11 kap.

samma lag.

Om en ansökan om patent på en

svensk försvarsuppfinning ges in till

Patent- och registreringsverket,

skall verket snarast tillställa

Försvarets materielverk

ansökningen för prövning, huruvida

uppfinningen skall hållas hemlig.

Den som vill att en svensk

försvarsuppfinning, på vilken patent

inte har sökts, skall få offentliggöras

eller på annat sätt röjas skall hos

Försvarets materielverk ansöka om

sådan prövning som avses i första

stycket. Detsamma gäller den som

vill söka patent på en svensk

försvarsuppfinning genom att till

annan mottagare än Patent- och

registreringsverket inge

internationell patentansökan som

avses i 3 kap. patentlagen

(1967:837) eller europeisk

patentansökan som avses i 11 kap.

samma lag.

6 §4

Finner granskningsnämnden vid

sådan prövning som avses i 5 § att

det är av väsentlig betydelse för

försvaret att uppfinningen hålls

hemlig, skall nämnden förordna att

uppfinningen inte får offentliggöras

eller på annat sätt obehörigen röjas.

Finner Försvarets materielverk

vid sådan prövning som avses i 5 §

att det är av väsentlig betydelse för

försvaret att uppfinningen hålls

hemlig skall Försvarets materielverk

med ett eget motiverat yttrande

överlämna ärendet till

granskningsnämnden för slutlig

prövning. Om granskningsnämnden

delar bedömningen att det är av

väsentlig betydelse för försvaret att

uppfinningen hålls hemlig, skall

nämnden förordna att uppfinningen

inte får offentliggöras eller på annat

sätt obehörigen röjas.

Överlämnande enligt första

stycket av patentansökningar och

ärenden som avses i 5 § andra

stycket skall ske senast två månader

efter det att ansökningen kom in till

Försvarets materielverk. För

internationella och europeiska

ansökningar, där prioritet har

yrkats, skall sådant överlämnande

dock ske senast tre veckor efter det

att ansökningen kom in till

Försvarets materielverk.

7 §

Har i ärende, som

patentmyndigheten underställt

granskningsnämnden, förordnande

enligt 6 § ej meddelats inom tid som

föreskrives i andra stycket, upphör

uppfinningen att vara hemlig enligt

denna lag.

Den i första stycket nämnda tiden

utgör

1. om ärendet avser

internationell patentansökan, tre

månader från den internationella

ingivningsdagen, dock, i fall då

prioritet har yrkats, högst tolv

månader tio dagar från den dag från

vilken prioriteten begärts,

2. om ärendet avser europeisk

patentansökan, tre månader från det

ansökan inkom till

patentmyndigheten, dock, i fall då

prioritet har yrkats, högst tretton

månader från den dag från vilken

prioriteten begärts,

3. om ärendet avser svensk

patentansökan, tre månader från den

dag då beskrivning över

uppfinningen med tillhörande

ritningar och patentkrav på svenska

inkommit till patentmyndigheten.

Har ärende anhängiggjorts hos

granskningsnämnden enligt 5 §

andra stycket, upphör uppfinningen

att vara hemlig enligt denna lag, om

förordnande enligt 6 § ej meddelas

inom tre månader från den dag då

ansökan om nämndens prövning och

för prövningen erforderliga

handlingar inkommit till nämnden.

Har i ärende, som Patent- och

registreringsverket tillställt

Försvarets materielverk,

förordnande enligt 6 § ej meddelats

inom tid som anges i andra stycket,

upphör uppfinningen att vara hemlig

enligt denna lag.

Den i första stycket nämnda tiden

utgör

1. om ärendet avser

internationell patentansökan, tre

månader från den internationella

ingivningsdagen, dock, i fall då

prioritet har yrkats, högst tretton

månader från den dag från vilken

prioriteten begärts,

2. om ärendet avser europeisk

patentansökan, tre månader från det

ansökan inkom till Patent- och

registreringsverket, dock, i fall då

prioritet har yrkats, högst tretton

månader från den dag från vilken

prioriteten begärts,

3. om ärendet avser svensk

patentansökan, tre månader från den

dag då beskrivning över

uppfinningen med tillhörande

ritningar och patentkrav inkommit

till Patent- och registreringsverket.

Har ärende anhängiggjorts hos

Försvarets materielverk enligt 5 §

andra stycket, upphör uppfinningen

att vara hemlig enligt denna lag, om

förordnande enligt 6 § ej meddelats

inom tre månader från den dag då

ansökan om prövning och för

prövningen erforderliga handlingar

inkommit till Försvarets

materielverk.

8 §

Granskningsnämnden skall på ansökan eller när annan anledning därtill

föreligger pröva, om förordnande enligt 6 § skall bestå. Omprövning av

förordnandet skall i varje fall ske inom ett år från det förordnandet

meddelades eller senast prövades.

Vid omprövning skall

granskningsnämnden först tillställa

Försvarets materielverk ärendet för

prövning. Om Försvarets

materielverk därvid finner att

uppfinningen inte längre behöver

hållas hemlig, får Försvarets

materielverk upphäva förordnandet.

I annat fall skall Försvarets

materielverk med eget motiverat

yttrande överlämna ärendet till

granskningsnämnden för slutlig

prövning.

Om förordnandet upphävs, får

Patent- och registreringsverket inte

hålla handlingarna i ärendet

tillgängliga förrän tre månader

förflutit från den dag förordnandet

upphörde att gälla, om inte

sökanden begär det.

11 §

Har förordnande enligt 6 §

meddelats, kan uppfinnaren eller

hans rättsinnehavare hos

granskningsnämnden ansöka, att

staten övertager uppfinningen.

Finner nämnden, att förordnandet

skall bestå, överlämnar nämnden

handlingarna i ärendet till

regeringen eller myndighet som

regeringen bestämmer.

Har staten ej övertagit

uppfinningen inom fyra månader

efter det att ansökan därom inkom

till granskningsnämnden, skall

förordnandet upphöra att gälla. Om

särskilda skäl föreligger, kan

regeringen förlänga tiden med högst

två månader.

Har förordnande enligt 6 §

meddelats, kan uppfinnaren eller

hans rättsinnehavare hos

granskningsnämnden ansöka om att

staten övertar uppfinningen.

Granskningsnämnden skall då efter

hörande av Försvarets materielverk

ompröva förordnandet. Finner

granskningsnämnden att

förordnandet skall bestå, skall

nämnden överlämna handlingarna i

ärendet till regeringen eller

myndighet som regeringen

bestämmer.

Har staten ej övertagit

uppfinningen inom fyra månader

efter det att ansökningen därom kom

in till granskningsnämnden, skall

förordnandet upphöra att gälla. Om

särskilda skäl föreligger, kan

regeringen förlänga tiden med högst

två månader.

12 §5

Om det har lämnats en

underrättelse enligt 19 § första

stycket patentlagen (1967:837) med

anledning av en ansökan om patent

på en uppfinning som avses med

förordnande enligt 6 §, skall

ansökningen förklaras vilande i

avvaktan på att förordnandet upphör

att gälla. Så länge förordnandet

består skall 19 § andra stycket och

20 22 §§ patentlagen inte tillämpas

på ansökningen. Vid tillämpning

därefter skall de tider som anges i

19 § andra och tredje styckena

räknas från den dag förordnandet

upphörde att gälla, och

patentmyndigheten får inte hålla

handlingarna i ärendet tillgängliga

förrän tre månader har förflutit från

den dagen, om inte sökanden begär

det.

Om det har lämnats en

underrättelse enligt 19 § första

stycket patentlagen (1967:837) med

anledning av en ansökan om patent

på en uppfinning som avses med

förordnande enligt 6 §, skall

ansökningen förklaras vilande i

avvaktan på att förordnandet upphör

att gälla. Så länge förordnandet

består skall 19 § andra stycket och

20 22 §§ patentlagen inte tillämpas

på ansökningen. Vid tillämpning

därefter skall de tider som anges i

19 § andra och tredje styckena

räknas från den dag förordnandet

upphörde att gälla, och Patent- och

registreringsverket får inte hålla

handlingarna i ärendet tillgängliga

förrän tre månader har förflutit från

den dagen, om inte sökanden begär

det.

Om ett förordnande enligt 6 § har meddelats i fråga om en internationell

eller en europeisk patentansökan, får ansökningen inte vidarebefordras för

fortsatt handläggning som internationell eller europeisk patentansökan.

15 §

Sökes patent i Sverige på annan

försvarsuppfinning än sådan som

avses i 4 § (utländsk

försvarsuppfinning), skall

patentmyndigheten underställa

granskningsnämnden ansökningen

för prövning, huruvida uppfinningen

skall hållas hemlig. Vad nu sagts

gäller dock ej internationell

patentansökan eller europeisk

patentansökan.

Om patent söks i Sverige på

annan försvarsuppfinning än sådan

som avses i 4 § (utländsk

försvarsuppfinning), skall Patent-

och registreringsverket tillställa

Försvarets materielverk

ansökningen för prövning, huruvida

uppfinningen skall hållas hemlig.

Vad nu sagts gäller dock ej

internationell patentansökan eller

europeisk patentansökan.

16 §6

Är i fall som avses i 15 §

uppfinningen hemlig enligt lag i en

främmande stat, skall

granskningsnämnden förordna att

uppfinningen inte får offentliggöras

eller på annat sätt röjas,

1. om patent på uppfinningen

enligt överenskommelse mellan

Sverige och den främmande staten

får sökas under förutsättning att

uppfinningen hålls hemlig här,

2. om nämnden finner att det är

av väsentlig betydelse för försvaret

att uppfinningen hålls hemlig här.

Är i fall som avses i 15 §

uppfinningen hemlig enligt lag i en

främmande stat, skall Försvarets

materielverk förordna att

uppfinningen inte får offentliggöras

eller på annat sätt röjas, om patent

på uppfinningen enligt

överenskommelse mellan Sverige

och den främmande staten får sökas

under förutsättning att uppfinningen

hålls hemlig här.

Om Försvarets materielverk i

annat fall, beträffande en utländsk

försvarsuppfinning som är hemlig

enligt lag i en främmande stat,

finner att det är av väsentlig

betydelse för försvaret att

uppfinningen hålls hemlig här, skall

slutlig prövning ske på det sätt som

anges i 6 §.

Om Försvarets materielverk

finner att förutsättningar inte finns

att här hemlighålla en utländsk

försvarsuppfinning, som är hemlig

enligt lag i en främmande stat, skall

verket fatta särskilt beslut om detta.

Ansökningen får dock inte

offentliggöras förrän tre månader

har förflutit från beslutsdagen, om

inte sökanden begär det.

17 §

När uppfinning som omfattas av

förordnande enligt 16 § upphör att

vara hemlig i den främmande

staten, skall granskningsnämnden

upphäva förordnandet, om ej

särskilda skäl föreligger.

När en uppfinning som omfattas

av förordnande enligt 16 § upphör

att vara hemlig i den främmande

staten, får Försvarets materielverk

upphäva förordnandet. Om

Försvarets materielverk finner att

uppfinningen av särskilda skäl

alltjämt bör hållas hemlig här, skall

verket med ett eget motiverat

yttrande överlämna ärendet till

granskningsnämnden för slutlig

prövning.

18 §

Bestämmelserna i 12 § första

stycket samt 13 och 14 §§ äger

motsvarande tillämpning i fråga om

utländsk försvarsuppfinning.

Bestämmelserna i 4 §, 8 § tredje

stycket, 12 § första stycket samt 13

och 14 §§ skall tillämpas även i

fråga om utländsk

försvarsuppfinning.

19 §7

Sekretess gäller i mål och

ärenden enligt denna lag för

uppgifter som enligt 4 § eller till

följd av förordnande enligt 6 eller

16 § inte får offentliggöras eller på

annat sätt obehörigen röjas.

Föreskrifterna i 1 och 11 14 kap.

sekretesslagen (1980:100) gäller i

fråga om denna sekretess.

Sekretess gäller i mål och

ärenden enligt denna lag för

uppgifter som enligt 4 eller 18 §

eller till följd av förordnande enligt

6 eller 16 § inte får offentliggöras

eller på annat sätt obehörigen röjas.

Föreskrifterna i 1 och 11 14 kap.

sekretesslagen (1980:100) gäller i

fråga om denna sekretess.

Andra bestämmelser om sekretess med hänsyn till rikets säkerhet samt

bestämmelser till skydd för enskildas personliga eller ekonomiska

förhållanden finns i sekretesslagen.

23 §8

Talan mot granskningsnämndens

beslut enligt denna lag föres hos

regeringen genom besvär.

Granskningsnämndens och

Försvarets materielverks beslut om

att en uppfinning skall hållas hemlig

enligt denna lag får överklagas hos

regeringen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.5 Förslag till lag om

ändring i lagen (1995:528)

om revisorer

Härigenom föreskrivs att punkten 3 i övergångsbestämmelserna till lagen

(1995:528) om revisorer1 skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

 3. Revisionsbolag som är godkänt

eller auktoriserat enligt äldre

bestämmelser skall anses som

registrerat enligt de nya

bestämmelserna. Giltighetstiden för

en sådan registrering går ut fem år

från dagen för godkännandet eller

auktorisationen , dock tidigast vid

utgången av år 1998.

 3. Revisionsbolag som är godkänt

eller auktoriserat enligt äldre

bestämmelser skall anses som

registrerat enligt de nya

bestämmelserna. Giltighetstiden för

en sådan registrering går ut fem år

från dagen för godkännandet eller

auktorisationen, dock tidigast vid

utgången av år 2000.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.6 Förslag till lag om

ändring i lagen (1975:85)

med bemyndigande att

meddela föreskrifter om in-

eller utförsel av varor

Härigenom föreskrivs att det i lagen (1975:85) med bemyndigande att

meddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor skall införas en ny

paragraf, 4 §, av följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

4 §

Beslut i tillståndsfrågor som har

meddelats av en

förvaltningsmyndighet i sådana

ärenden som avses i denna lag får

överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol. Pröv-

ningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

3 Inledning

3.1 Omfattning/ändamål

Inom utgiftsområdet ryms verksamhetsområdena

Näringspolitik, Teknologisk infrastruktur,

Konkurrensfrågor, Teknisk forskning och utveckling,

Utrikeshandel, Export och investeringsfrämjande samt

Konsumentfrågor. Inom utgiftsområdet finns bl.a.

Närings- och teknikutvecklingsverket, Sveriges

geologiska undersökning, Elsäkerhetsverket,

Konkurrensverket, Kommerskollegium,

Konsumentverket och Marknadsdomstolen.

UTGIFTSUTVECKLINGEN

MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER)

1995/96

19961

19971

1998

1999

2000

4

814,3

3

034,8

3

709,3

2

698,3

2

589,6

2

571,9

1. Inkl. äldreanslag.

Sammanfattande kommentar till verksamhetsutfall

och ekonomiskt utfall

Under 1996 startades ca 27 000 nya företag. Den höga

nivån från 1994 och 1995 består. Detta visar på ett

gynnsamt företagsklimat. Verksamheterna inom

utgiftsområdet har bidragit till detta.

Verksamheterna har utvecklats enligt de mål och

riktlinjer som fastställts och hållits inom sina

budgetramar.

Större förändringar

Efter förslag i regeringens proposition 1996/97:84 En

uthållig energiförsöjning har riksdagen beslutat att en ny

central energimyndighet skall inrättas. Detta innebär att

Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK) fr.o.m.

1998 får en förändrad roll och blir central

förvaltningsmyndighet för näringslivets tillväxt och

förnyelse.

Den verksamhet inom Teknisk forskning och

utveckling som finansieras via NUTEK har minskat i

omfattning. Detta kompenseras av att de s.k.

löntagarfondsstiftelserna övertar ansvaret för delar av

verksamheten.

Mål inom utgiftsområdet

 Att bidra till att stärka näringslivets tillväxt och

internationella konkurrenskraft.

 Att konsumenterna skall ha en stark ställning på

marknaden och att deras intressen tillgodoses.

 Att bidra till en långsiktigt hållbar utveckling genom

att utveckla sådana konsumtions- och

produktionsmönster som minskar påfrestningarna på

miljön.

Prioriteringar för 1998

 Insatser görs för att stimulera nyetablering av

företag samt expansion av främst små och

medelstora företag.

 Fortsatta åtgärder för att utveckla turistnäringen.

 Fortsatta insatser för att främja främst små och

medelstora företags export.

 Att konkretisera miljömålet inom

konsumentpolitiken.

 Att stärka konsumenternas ställning som

marknadsaktörer i Sverige och i EU.

Resultatbedömning och slutsatser

Regeringen har inlett ett arbete med att precisera mål av

övergripande karaktär för utgiftsområdet som grund för

en förbättrad och mer relevant resultatredovisning till

riksdagen och avser att lämna förslag om mål för

utgiftsområdet i budgetpropositionen för år 1999.

Eftersom utgiftsområdet innehåller många disparata

verksamheter görs redovisningen av resultat under

respektive verksamhetsområde. Regeringen gör den

sammanfattande bedömningen att de övergripande

målen för respektive verksamhet inom utgiftsområdet

har uppfyllts. De konsumentpolitiska målen, som

fastställdes av riksdagen i juni 1995 (prop.

1994/95:140, bet. 1994/95:LU32, rskr. 1994/95:438),

ligger fast.

Åtgärder utanför utgiftsområdet

Stiftelsen Industrifonden arbetar med att dels främja

industriföretags produktutvecklings- och

marknadsföringsprojekt med bl.a villkorliga lån, dels

förstärka småföretags ägarkapital. Sistnämnda

verksamhet bedrivs till stor del genom att fonden är

delägare i regionala riskkapitalbolag med privata

delägare. Stiftelsen Svensk-norsk Industrifond deltar i

riskfylld finansiering av enskilda utvecklingsprojekt

mellan svenska och norska företag.

På grund av konsumentområdets sektorövergripande

karaktär behandlas konsumentfrågor även under andra

utgiftsområden; Riksdagen har bl.a. beslutat (prop.

1996/97:150, bet. 1996/97:

FiU20, rskr. 1996/97:284) att Konsumentverket under

anslaget B3. Åtgärder för effektivare energianvändning

inom UO21 får disponera ett belopp på 40 000 000

kronor över fem år, räknat från 1 juli 1997, för

provning, märkning och certifiering av energikrävande

utrustning avsedd för hushållen. Insatserna skall leda till

en effektivare energianvändning i hushållen i samband

med omställning och utveckling av energisystemet.

Vidare pågår arbete under andra utgiftsområden bl.a.

med konsumentanknutna livsmedelsfrågor.

Regeringen har i sitt förslag för utgiftsområdet år

1998 bl.a. utgått från de besparingar som riksdagen

godkänt på offentlig konsumtion m.m. (prop.

1994/95:100 bil. 1, bet. 1994/95:FiU10, rskr.

1994/95:179 och prop. 1994/95:150, bet.

1994/95:FiU20, rskr. 1994/95:447), på teknisk

forskning och utveckling (prop. 1995/96:150, bet.

1995/96:FiU10 , rskr. 1995/96:304) samt besparingar

för att finansiera av regeringen föreslagna

utgiftsökningar (prop. 1996/97: 150, bet.

1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284).

UTGIFT1

1995/96

DÄRAV1

1996

ANVISAT2

1997

UTGIFTSPROG

NOS1

1997

FÖRSLAG

1998

BERÄKNAT

1999

BERÄKNAT

2000

A. Näringspolitik

1 501,5

589,1

881,5

1 404,4

855,2

746,5

695,3

B. Teknologisk infrastruktur

239,1

164,6

162,2

171,3

155,5

158,9

162,7

C. Konkurrensforskning

89,5

62,3

64,0

75,1

65,6

65,6

67,7

D. Teknisk forskning och

utveckling

2 253,2

1 697,8

1 411,8

1 551,5

1 246,6

1 271,6

1 297,9

E. Utrikeshandel, export- och

investeringsfrämjande

570,8

407,8

361,7

393,0

272,4

241,3

240,0

F. Konsumentfrågor

160,2

113,2

105,8

114,0

103,0

105,7

108,4

Totalt för utgiftsområde 24

4 814,3

3 034,8

2 987,0

3 709,3

2 698,3

2 589,6

2 571,9

1. Inkl. äldreanslag.

2. Därtill har 136,5 miljoner kronor anvisats på tilläggsbudget.

4 Näringspolitik

4.1 Omfattning/ändamål

Inom Verksamhetsområde A. Näringspolitik ryms

främst frågor om NUTEK:s allmänna verksamhet

småföretagsutveckling och stöd till kooperativ

utveckling, turistfrämjande, omstrukturering av vissa

statligt ägda företag, geologisk

undersökningsverksamhet samt miljösäkring av

oljelagringsanläggningar.

UTGIFTSUTVECKLINGEN

MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER)

1995/96

1996

1997

1998

1999

2000

1 501,5

589,1

1404,4

855,2

746,5

695,3

Sammanfattning av verksamheten och vissa

förändringar

Näringspolitikens främsta uppgift är att bidra till en

hållbar ekonomisk tillväxt och därmed till en ökad

välfärd. Den medverkar också till en halvering av den

öppna arbetslösheten till år 2000. Det sker genom att

staten bl.a. främjar småföretagens och turistbranschens

utveckling.

Till följd av riksdagens beslut sommaren 1996 har

regeringen med anledning av

sysselsättningspropositionen under åren 1996 och 1997

beslutat om insatser för en miljard kronor för nya,

offensiva insatser för tillväxt, förnyelse och

småföretagsutveckling.

Regeringen avser att även under år 1998 fortsätta de

hittillsvarande insatserna för att utveckla småföretag,

inklusive kooperativa företag, och för turistnäringen i

syfte att dessa delar av näringslivet skall kunna bidra till

en högre ekonomisk tillväxt och sysselsättning.

Stiftelsen Fonden för Svensk-norskt industriellt

samarbete får dels möjlighet att teckna aktier i små och

medelstora företag, dels något större handlingsfrihet vad

avser bl.a. stiftelsens interna organisation och möjlighet

att placera likvida medel.

För att få en långsiktigt god avveckling av statens

oljelagringsanläggningar bör Sveriges geologiska

undersökning (SGU) och Statens oljelager (SOL) slås

samman till en myndighet fr.o.m. den 1 januari 1998.

Regeringen avser att i en proposition senare under

hösten redovisa förslag till riktlinjer för

mineralpolitiken.

Resultatinformation

När det gäller utvecklingen inom småföretagsområdet

kan konstateras att antalet helt nya företag under år

1996 uppgick till ca 27 000, dvs. den höga nivån från år

1994 och 1995 består. Av de nya företagen startades 26

procent av kvinnor och ytterligare 6 procent av kvinnor

och män tillsammans. Den höga nyetableringen visar på

ett gynnsamt företagsklimat som medför att många

människor vågar ta steget att starta en egen rörelse. Å

andra sidan är det endast en mindre andel av de nya

företagen som växer snabbt och därmed påtagligt bidrar

till att minska arbetslösheten. Antalet konkurser uppgår

för andra året i följd till drygt 10 000 per år, vilket

innebär att en trendmässig minskning har skett sedan

den djupa lågkonjunkturen, då konkurserna nådde nivån

20 000 per år.

Turistnäringen är en utpräglad småföretagsbransch

med ca 20 000 företag. Näringen engagerar ca 140 000

personer som arbetar hel eller deltid. Av dessa utgör

andelen kvinnor ca 40%. Näringen har stor betydelse

för sysselsättningen i många regioner. Omsättningen i

turist- och resenäringen är ca 116 miljarder kronor och

dess andel av BNP är 3,2 procent. Turismen i Sverige

har ökat stabilt under det senaste decenniet. År 1996

gjordes 36,5 miljoner övernattningar på kommersiella

anläggningar i

Sverige, varav utländska besökare svarade för 7,7

miljoner.

Regeringen avser att under hösten 1997 i en särskild

proposition redovisa förslag till riktlinjer för

mineralpolitiken, bl.a. vissa ändringar i minerallagen

(1991:45). För att närmare utröna förutsättningarna för

mineralbranschen utanför den traditionella gruvnäringen

avser regeringen att under hösten 1997 uppdra åt SGU

att belysa de geologiska, produktionstekniska och

marknadsmässiga förhållandena. Utredningen bör

genomföras i samverkan med näringen och redovisas

under hösten 1998.

Utgående från regeringens mål för sysselsättningen

framstår de små och medelstora företagens

kompetensförsörjning som en viktig angelägenhet för

samhället. En särskild satsning görs i form av

rådgivning för kvinnliga företagare.

Riksdagens beslut i juli 1996 på grundval av den s.k.

sysselsättningspropositionen (prop.1995/96:222) innebar

att småföretagen främjades på ett flertal olika sätt.

Arbetsgivaravgifterna sänktes för främst de små

företagen samtidigt som skatteuppbörden underlättades.

Vidare ses beskattningen av fåmansbolagen över. Det

gäller bl.a. de s.k. stoppreglerna samt vissa

förenklingar för enskilda näringsidkare.

Med hänsyn till behovet av bl.a. en förstärkt

information om de åtgärder som samhällets organ vidtar

för att främja bl.a. finansiering och rådgivning för

småföretag har regeringen tillkallat den s.k.

småföretagsdelegationen som dels skall verka för en

förstärkning av sådan information, dels lämna förslag

till förenklingar för de mindre företagen i syfte att bl.a.

underlätta nyetablering och tillväxt i

småföretagssektorn.

Inom ramen för Europeiska kommissionens

gemenskapsinitiativ har det s.k. Småföretagsinitiativet

startats under år 1997. Programmet som vänder sig till

små och medelstora företag i målområdena 2, 5b och 6

omfattar ett antal specifika områden såsom

marknadsutveckling, användning av ny teknik och

utveckling av miljöstrategier.

Den statliga satsningen på internationell

marknadsföring av Sverige som turistland har ökat i

syfte att stärka konkurrenskraften inom detta område.

Vidare har teknikspridning och exportansträngningar

underlättats samtidigt som de mindre och medelstora

högskolorna har fått utökade resurser under tre år för

kunskapsöverföring till småföretagen. Kvinnor har fått

vidgade möjligheter till starta-eget-bidrag under längre

tid än förut.

Riksdagen beslutade våren 1997 om åtgärder med

anledning av regeringens ekonomiska vårproposition.

Det innebär ytterligare lättnader i beskattningen av

onoterade företag och enskilda näringsidkare samt

särskilda satsningar på kooperativa företag och

främjande av kvinnliga företagare.

Riksdagen anslår årligen medel till kooperativ

utveckling. Medlen har huvudsakligen använts till att

bidra till finansieringen av den information och

rådgivning om kooperativt nyföretagande som

förmedlas av 23 lokala kooperativa utvecklingscentra

(LKU). Regeringen har för år 1997 dessutom beslutat

att disponera ytterligare tre miljoner kronor för

ändamålet. Insatser för att främja kooperativt

nyföretagande har vidare uppmärksammats i

regeringens beslut i februari 1997 om medel för vissa

småföretagssatsningar.

Regeringen har i maj 1997 (prop. 1996/97:163 Den

kooperativa företagsformen) föreslagit vissa

lagändringar i syfte att stärka de kooperativa företagens

ställning och ge dem likvärdiga arbetsvillkor med andra

företag.

Kooperativa rådet har nyligen fått en delvis ny

inriktning. Rådet skall vara regeringens rådgivande

organ i kooperativa frågor samt medverka vid

genomförande av olika insatser i syfte att stärka utveck-

lingen av kooperativa företag för att därigenom skapa

nya arbetstillfällen. Bland övriga uppgifter i rådets

uppdrag ingår att främja forskning, bl.a. om

kooperationens samhällsekonomiska betydelse.

Regeringen har inlett ett utvecklingsarbete när det

gäller innehåll i och organisation av den regionala

näringspolitiken. Inriktningen beskrivs närmare under

Utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling.

Stiftelsen Fonden för Svensk-norskt industriellt

samarbete bildades år 1981 med 200 miljoner kronor

från den svenska staten och 50 miljoner kronor från den

norska staten. Fonden deltar i finansiering av enskilda

utvecklingsprojekt som gemensamt drivs av minst ett

svenskt och ett norskt företag. Verksamheten

behandlades senast av riksdagen våren 1996 i samband

med beslutet att staten vid behov kan lämna en

lånegaranti till fonden för att förbättra likviditeten (prop.

1995/96:105, bet. 1995/96:NU18). Regeringen anmälde

då även att fonden under vissa omständigheter skulle

kunna äga aktier i vissa kundföretag. Regeringen vill för

riksdagens information anmäla att en överenskommelse

har nåtts efter överläggningar med företrädare för det

norska Nærings- och handelsdepartementet - om att

fonden mer allmänt skall kunna teckna aktier i små och

medelstora företag för att förstärka företagens soliditet

och likviditet. Förslag om fondens framtida verksamhet

- som i allt väsentligt skall bedrivas på affärsmässiga

villkor - har under våren 1997 notifierats till den

Europeiska kommissionen (Generaldirektorat IV).

Vidare har fondens styrelse beslutat om vissa mindre

justeringar av fondens stadgar, vilka kommer att

underställas Kammarkollegiet för godkännande. Dessa

förändringar kan komma att bekräftas i ett avtal mellan

de två staterna.

4.2 Anslag

A 1. Närings- och

teknikutvecklingsverket:

Förvaltningskostnader

1995/96

Utgift

294 201

1

Anslag

s-

sparan

de

20 363

Därav

1996

202 485

1997

Anslag

353 268

Utgifts

-

progno

s

360 0002

1998

Förslag

208 355

3

1999

Beräkna

t

214 509

2000

Beräkna

t

220 854

1. Beloppen anges i tusental kronor.

2. Inkl. tillkommande medel på tilläggsbudget på 6 500 000 kr.

3. Exkl. nya energimyndigheten.

Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK)

bildades den 1 juli 1991 och är fram till den 31

december 1997 central förvaltningsmyndighet för frågor

om näringslivets tillväxt och förnyelse samt för

omställning av energisystemet.

Efter förslag i regeringens proposition 1996/97:84

En uthållig energiförsörjning har riksdagen beslutat att

en ny central energimyndighet skall inrättas den 1

januari 1998 (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:

NU12, rskr. 1996/97:272).

Inrättandet av en ny central energimyndighet

kommer att påverka NUTEK:s verksamhet genom att

energiverksamheten överförs till den nya myndigheten.

Finansieringen av denna energimyndighet förutsätts

till större delen kunna ske inom kostnadsramen för den

verksamhet som förs till den nya myndigheten och

förutsätter därför en uppdelning av NUTEK:s anslag för

förvaltningskostnader.

Fr.o.m. den 1 januari 1998 är NUTEK central

förvaltningsmyndighet för näringslivets tillväxt och

förnyelse. Verket svarar för statliga insatser för att

främja teknisk forskning och industriellt

utvecklingsarbete, etablering och utveckling av små och

medelstora företag samt regional näringslivsutveckling

efter förutsättningarna i landets olika delar. I anslutning

härtill skall verket genomföra utrednings- och

utvärderingsverksamhet. Inom sina

verksamhetsområden skall verket uppfylla de miljömål

som regeringen beslutar om.

Inom ramen för en dialog mellan Närings- och

handelsdepartementet och NUTEK har verkets framtida

roll i näringspolitiken diskuterats. Verksamhetens

framtida inriktning, arbetsmetoder m.m. skall utformas

med hänsyn till de omvärldsförändringar som skett och

att energifrågorna nu lyfts ut från NUTEK. Nedan

beskriven inriktning, som utgår från NUTEK:s

nuvarande inriktning av verksamhet, kommer att ligga

till grund för fortsatt dialog.

Enligt regeringens uppfattning är en övergripande

näringspolitisk frågeställning hur Sverige i framtiden

skall kunna stärka sin position bland industriländerna.

NUTEK skall därför identifiera befintliga hinder och

outnyttjade möjligheter till förnyelse och tillväxt.

Verkets övergripande mål ligger fast. Näringslivets

utveckling skall ske i regional balans och i samklang

med miljön.

En naturlig uppgift för NUTEK blir därför att

analysera vilka offentliga näringspolitiska insatser som

kan skapa bättre förutsättningar för tillväxt, klarlägga

vilka åtgärder som är mest effektiva samt genomföra

vissa näringspolitiska satsningar. Verket måste därför

fortlöpande utveckla kunnandet om små, medelstora och

stora företags villkor, om näringslivet i stort samt om

närings- och regionalpolitiken. NUTEK skall också

bevaka den näringspolitiska utvecklingen inom EU, ta

till vara de nationella möjligheter som medlemskapet

ger, samt aktivt delta i europeiskt samarbete.

En rad förändringar i omvärlden innebär att NUTEK

kan utvecklas och renodlas. De möjligheter som skapas

genom en ökad fokusering innebär att

NUTEK kan identifiera nya nischer och insatser där

NUTEK:s kompetens och ekonomiska resurser ger

bästa möjliga utbyte samtidigt som vissa av dagens

aktiviteter avvecklas.

På NUTEK:s traditionella arenor finns i dag nya

aktörer, bl.a. löntagarfondstiftelserna. Med dessa nya

aktörer skapas förutsättningar för att förstärka de

förändringar av NUTEK:s forsknings- och

teknikpolitiska roll som inletts under senare år.

Begränsade ekonomiska resurser gör att mindre tonvikt

kan läggas vid grundläggande kunskapsutveckling,

medan ökad tonvikt behöver läggas vid tillämpad

forskning, kunskapsöverföring och forskningens

användning också i mindre företag.

Strukturella förändringar och arbetslöshet innebär att

arbetsmarknadspolitik, regionalpolitik och näringspolitik

får allt fler beröringspunkter, samtidigt med en allmän

trend mot ökad regionalisering. Dessa förändringar

förstärker NUTEK:s roll från aktör mot nationell

samordnare och expert. Allt mer strategisk och vital blir

rollen att t.ex. initiera, driva och analysera

näringspolitiska pilotprojekt.

Dagens näringspolitiska agenda präglas fortfarande

till stor del av industrins problem och behov samtidigt

som tjänstesektorn får allt större betydelse för

näringslivets förnyelse och tillväxt. Denna förändring

bör i allt större utsträckning påverka NUTEK:s

inriktning och verksamhet. Denna genomgripande

politiska, ekonomiska och strukturella omvandling

innebär att NUTEK ställs inför delvis nya utmaningar.

Detta innebär att NUTEK i framtiden får fyra roller

 nationell expert och stabsorgan

 nationell samordning

 nationellt programansvar

 rådgivning och företagsfinansiering

Som nationell expert skall NUTEK kontinuerligt

följa näringslivets utveckling, ha en bred bevakning av

näringspolitiken och även granska hur politiska,

ekonomiska och regionala förändringar i omvärlden

påverkar näringslivets villkor. Stabsrollen innebär att

NUTEK på regeringens uppdrag tar fram

beslutsunderlag.

NUTEK skall vara nationell samordnare för

teknikpolitik inklusive teknisk FoU, innovationsteknik,

regionalpolitik och småföretagspolitik.

NUTEK:s omfattande nätverk skapar stora

förutsättningar för att initiera och genomföra

tidsbegränsade program som kräver en nationell

kraftsamling genom samverkande centrala aktörer och

aktörer i olika landsdelar.

Viss företagsinriktad rådgivnings- och

finansieringsverksamhet kan bedrivas av NUTEK om

det är motiverat med hänsyn till behov av nationell

specialkompetens eller av andra effektivitetsskäl.

De anslag som helt eller delvis berör NUTEK är:

UO 19. Regional utjämningoch utveckling

 A 1. Regionalpolitiska åtgärder

 A 2. Regionalpolitisk låneverksamhet

 A 3. Täckande av förluster på grund av

 kreditgarantier inom regionalpoli-

 tiken

 A 5. Transportbidrag

 A 8. Europeiska regionala utvecklings-

 fonden

UO 24. Näringsliv

 A1. NUTEK: Förvaltningskostnader

 A 2. Småföretagsutveckling

 A 5. Täckande av förluster för viss

 garantigivning, m.m.

 D 1. Teknisk forskning och utveckling

Tidigare anslag inom utgiftsområdena 6.

Totalförsvar och 21. Energi för finansiering av

verksamheten på energiområdet överförs till den nya

energimyndigheten.

Regeringens överväganden

Överväganden om NUTEK:s olika

verksamhetsområden redovisas i anslutning till

respektive avsnitt, dvs. småföretagsutveckling, teknisk

forskning och utveckling samt under utgiftsområde 19.

Regional utjämning och utveckling.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

NUTEK har upprättat årsredovisning för budgetåret

1995/96. Såväl regeringens som Riksrevisionsverkets

(RRV) uppfattning är att NUTEK:s ekonomiska

redovisning genomgått en klar kvalitetsförbättring i

förhållande till tidigare år. De invändningar som RRV

hade mot NUTEK:s förvaltning budgetåret 1994/95,

samt påtalade brister i denna, har åtgärdats till

budgetåret 1995/96.

Slutsatser

Regeringen har i sina överväganden om NUTEK:s

förvaltningsanslag utgått bl.a. från utredarens för en ny

energimyndighets budgetunderlag för budgetåret 1998.

Utöver detta har regeringen i sina överväganden tagit

hänsyn till riksdagens beslut om inriktning av

besparingsåtgärder för budgetåret 1998 (prop.

1994/95:100 bil. 13, bet. 1994/95:NU18, rskr.

1994/95:300). En besparing på 11 miljoner kronor har

gjorts på anslaget för att finansiera av regeringen

föreslagna utgiftsökningar (prop. 1996/97:150, bet.

1996/97:284, bet. 1996/97:FiU20).

A 2. Småföretagsutveckling

1995/96

Utgift

215 576

1

Därav

1996

Utgift

62 688

1997

Anslag

106 393

Utgifts

-

progno

s

184 893

1998

Förslag

134 062

1999

Beräkna

t

134 062

2000

Beräkna

t

134 062

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Vissa utbetalningar på anslaget görs med en betydande

eftersläpning, men resurserna är i allt väsentligt

intecknade genom beslut av berörda organ. Utöver

anslaget disponerar regeringen medel på ett s.k.

äldreanslag för småföretagsutveckling. Vid ingången av

innevarande budgetår fanns en reservation om 78,5

miljoner kronor på detta anslag. Sådana medel har

anvisats för bl.a. småföretagsforskning t.o.m. år 1997.

Syftet med verksamheten är att underlätta utveckling

och tillväxt inom småföretagssektorn, så att antalet

livskraftiga och växande småföretag ökar. Från anslaget

täcks kostnader för dels verksamhet med information,

rådgivning och finansiering genom ALMI

Företagspartner AB:s regionala utvecklingsbolag, dels

vissa centrala insatser på småföretagsområdet genom

främst Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK),

bl.a. inom områdena internationalisering och

innovationsfrämjande åtgärder. Regeringskansliet

disponerar medel för bidrag till regionala

utvecklingsbolag och designorganisationer. NUTEK

disponerar medel för innovationsfrämjande och vissa

andra åtgärder samt genomför småföre-tagsinsatser

inom ramen för sitt förvaltningsanslag.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Det är svårt att mäta effekterna av de riktade statliga

insatserna för att främja småföretagens utveckling.

Regeringen bedömer dock att verksamheten under

den senaste verksamhetsperioden har bedrivits med

en lämplig inriktning och i en tillfredsställande

omfattning och redogör nedan för några aktiviteter

som har bekostats med medel från anslaget. Såväl

ALMI som NUTEK redovisar uppgifter för

kalenderåret 1996.

ALMI-koncernen har gett allmän information vid ca

1 miljon telefonsamtal och konkreta råd till ca 170 000

etablerade och potentiella företagare samt haft ca 84 000

konkreta kontakter med små och medelstora företag när

det gäller strategisk företagsutveckling m.m. Det senare

innebär en ökning med 13 procent sedan föregående år.

För nästan 9 000 växande företag har ALMI genomfört

särskilda utvecklingsprogram i strategiska frågor såsom

produkt- och marknadsval.

ALMI medverkade under året till etablering av

åtskilliga nya företag. Det har skett genom bl.a.

rådgivning, utbildning och kontaktförmedling till ca

33 000 företagare. ALMI har vidare medverkat till att

ca 1 500 nya företagare har fått varsin mentor och 15

000 företag fått kvalificerad konsulthjälp. Regeringen

har i ett särskilt beslut i oktober 1996 anvisat 20

miljoner kronor till ALMI för att ge småföretag

kvalificerad utbildning och stimulera dem att använda

mentorer och professionella styrelser. ALMI och

Företagarnas Riksorganisation har påbörjat ett särskilt

projekt för att utveckla och genomföra sådan utbildning.

Genom ALMI:s samarbete med Innovationscentrum

och Uppfinnarföreningen har 4 000 nya produktidéer

kunnat prövas. Av dessa har 1 900 fått stöd för att

kunna vidareutvecklas.

ALMI samarbetar sedan år 1996 med Exportrådet

och olika handelskammare inom ramen för bl.a. 18

regionala Exportcentra och samverkar även med SIDA

när det gäller att stödja utvecklingen av småföretag i

bl.a. Östeuropa.

Resultatet av en undersökning bland ALMI:s kunder

nyligen visar att 73% av företagen ansåg att ALMI:s

tjänster höll hög kvalitet och att 84% ansåg att ALMI:s

tjänster var lättillgängliga.

Inom ramen för sin finansieringsverksamhet har

ALMI under år 1996 beviljat ca 4 000 företag risklån

på totalt ca 1 300 miljoner kronor, vilket är dubbelt så

mycket som under föregående år. Det ledde till att

bankerna under år 1996 lånade ut nästan det tredubbla

beloppet till samma företag. Antalet särskilda

nyföretagarlån och lån till kvinnliga entreprenörer ökade

med 30 procent under år 1996, vilket medverkade till i

genomsnitt 2-3 arbetstillfällen per företag. Totalt räknar

ALMI med att genom sina olika insatser fram till år

2000 ha medverkat till att ca 70 000 arbetstillfällen

bevaras eller nyskapas genom att nya företag skapas och

etablerade företag utvecklas på olika sätt.

NUTEK har under år 1996 inom området

Innovationsfrämjande verksamhet bl.a. behandlat ca 200

ansökningar om s.k. såddfinansiering. Ca 90 nya

företag har startats med hjälp av sådant stöd, vilket är

en klar ökning sedan föregående år. Dessutom har

NUTEK i sin telefonservice till nyetablerare,

 Startlinjen , under förra året gett upplysningar vid ca

20 000 (föregående 12-månadersperiod 17 000) samtal,

varav 40 procent från kvinnor och hälften från de tre

storstäderna. Andelen som har förklarat sig nöjda eller

mycket nöjda med den information de erhållit har vuxit

från 71% till 86%.

Inom ramen för sitt programansvar för

småföretagsutveckling har NUTEK bl.a. också

genomfört ett flertal utredningar och arrangerat

kontaktmässor. Under år 1996 har NUTEK exempelvis

ansvarat för att genomföra ett Europartenariat i Luleå

och en världskonferens om småföretagsfrågor i

Stockholm. Bl.a. dessa insatser och den s.k. Euro Info

Center-verksamheten har medverkat till att NUTEK har

vidgat kunskaperna om internationaliseringen och den

inre marknaden samt verkat för ökat samarbete mellan

svenska och andra europeiska företag. I det nya

programmet med miljörådgivning har NUTEK haft 1

500 telefonkontakter och deltagit i seminarier för ca 800

företag.

Med medel från anslaget stöder staten verksamheten

i stiftelsen Svensk Industridesign. Verksamheten inriktas

på åtgärder som främjar kunskap och kompetens inom

industriell design i syfte att öka konkurrensförmågan

inom svenskt näringsliv. Designfrämjande verksamhet i

små och medelstora företag uppmärksammas särskilt.

Stiftelsen Svensk Industridesign samarbetar med bl.a.

ALMI Företagspartner AB.

Slutsatser

Regeringen förordar att verksamheten med medel från

anslaget Småföretagsutveckling under år 1998 bedrivs

enligt i huvudsak oförändrade riktlinjer.

Hittills har NUTEK kunnat använda amorteringar,

räntor m.m. från den s.k. såddfinansieringen till ny

utlåning. Eftersom sådana inbetalningar, som uppgår till

ca 25 miljoner kronor årligen, fr.o.m. budgetåret 1998

kommer att levereras in på inkomsttitel på statsbudgeten

föreslås anslaget höjas med motsvarande belopp.

Därutöver skall anslaget tillföras 10 miljoner kronor för

rådgivning till kvinnliga företagare, i enlighet med vad

som angetts i den ekonomiska vårpropositionen.

NUTEK har förordat att resurserna till

småföretagsutveckling ökar med 50 miljoner kronor för

att möjliggöra en intensifierad verksamhet med

såddfinansiering. Regeringen är inte beredd att föreslå

en sådan utökning. I 1997 års ägardirektiv till ALMI

förordas i stället att bolaget prioriterar sina resurser så

att det medger en utökning av verksamheten med

såddfinansiering.

Ledningen för ALMI har under våren 1997 i samråd

med Bankföreningen utrett behovet av ett eventuellt nytt

system med lånegarantier. ALMI har därvid för sin del

funnit att det inom ramen för det svenska statliga

systemet med småföretagsfinansiering för närvarande

inte finns behov av en ny garantiordning. Regeringen

kommer att noga följa utvecklingen vad gäller

småföretagens kapitalförsörjning.

När det gäller ALMI:s verksamhet med information

och rådgivning har regeringen i de särskilda

ägardirektiven bl.a. påpekat att ALMI skall

uppmärksamma dels de kooperativa företagen, dels

invandrarföretagares speciella situation. Vidare har

framhållits att ALMI bör medverka till att bevara en

god miljö och uppmärksamma de mindre företagen på

miljöfrågor när det gäller bl.a. produktval och

produktionsprocesser. Regeringen förutsätter också att

ALMI vid behov tar tillvara samverkansmöjligheterna

med andra organ som arbetar med småföretagsfrågor,

bl.a. Lokala kooperativa utvecklingscentra.

A 3. Stöd till kooperativ utveckling

1995/96

Utgift

9 561

1

Därav

1996

Utgift

6 561

1997

Anslag

6 500

Utgifts

-

progno

s

7 573

1998

Förslag

16 500

1999

Beräkna

t

16 500

2000

Beräkna

t

16 500

1. Beloppen anges i tusental kronor.

En jämförelse mellan budget och utfall budgetåret

1995/96 visar att anslaget Stöd till kooperativ utveckling

inte helt tagits i anspråk. Vid ingången av innevarande

budgetår fanns en reservation om 1,1 miljoner kronor

på det äldre reservationsanslaget för samma ändamål.

Detta beror i huvudsak på en tidsförskjutning mellan

beslut och utbetalning av bidrag.

Anslaget disponeras idag för statsbidrag till

kooperativ utveckling. Föreskrifter om detta finns i

förordningen (1993:569) om statsbidrag till kooperativ

utveckling. Statsbidrag kan enligt förordningen ges dels

till kostnadsfri information och rådgivning om

kooperativt företagande, dels till lokala kooperativa

projekt.

Regeringens överväganden och slutsatser

Resultatinformation

Det övergripande målet är att stimulera en utveckling av

kooperativa småföretag genom att ge allmänheten

tillgång till information och rådgivning om den

kooperativa företagsformen. Rådgivningen skall vara

likvärdig med den som ges om andra företagsformer.

Merparten av stödet fördelas till för närvarande 23

lokala kooperativa utvecklingscentra (LKU) som finns

utspridda i landet. Dessa har till uppgift att sprida

information om den kooperativa företagsformen samt ge

stöd och råd till personer som vill starta nya kooperativa

företag.

Riksdagen beslutade i samband med behandlingen av

1997 års ekonomiska vårproposition att stärka

resurserna för information och rådgivning om

kooperativt företagande fr.o.m. 1998. Regeringen har

mot bakgrund härav uppdragit åt Statskontoret att

föreslå principer för fördelning av statsbidraget och

vilka krav som bör ställas på det kooperativa

rådgivningssystemet. Vidare ingick i uppdraget att

föreslå åtgärder för att öka kunskapen om den

kooperativa företagsformen bland de myndigheter och

andra organ som har till uppgift att stödja nyföretagande

i syfte att mer effektivt stimulera etablering av nya

kooperativ.

I Statskontorets rapport, som nyligen överlämnats till

regeringen, redovisas bl.a att verksamheten vid LKU

under år 1996 omsatte 39 miljoner kronor varav knappt

en femtedel utgjordes av statsbidrag. Sammanlagt är ca

800 organisationer samt 91 av landets kommuner

medlemmar i ett LKU. Genom stöd från ett LKU

bildades under år 1996 drygt 350 nya kooperativ med

totalt ca 900 nya arbetstillfällen. Statsbidragets andel av

kostnaderna var i genomsnitt 19 000 kronor per nytt

kooperativ och 7 000 kronor per arbetstillfälle.

Slutsatser

Regeringen ser som sin mest prioriterade uppgift att

underlätta skapandet av nya arbetstillfällen.

Statskontorets rapport visar, liksom tidigare rapporter

från Riksrevisionsverket och Statskontoret, att intresset

för kooperativt nyföretagande är stort och att nya

arbetstillfällen kan skapas till en låg kostnad för staten.

Internationella erfarenheter visar också att den

kooperativa företagsformen har en stor

utvecklingspotential.

Regeringen anser därför att det är viktigt att stärka

kunskapsbildningen om den kooperativa företagsformen

samt öka kunskaperna om kooperativt företagande hos

myndigheter och andra organ som har till uppgift att

stödja nyföretagande.

Den framtida utgångspunkten för stödet till kooperativ

utveckling bör vara att tillgodose behovet av en jämn

tillgång till kooperativ rådgivning av hög kvalitet i hela

landet. Regeringen anser att statsbidraget till kooperativ

utveckling bör koncentreras till kostnadsfri information

och rådgivning, och avser att besluta närmare om

stödets fördelning efter beredning av Statskontorets

förslag. En viss del av medlen bör i framtiden kunna

användas för insatser som syftar till att sprida

information om kooperativt företagande på annat sätt än

som anges i förordningen om statsbidrag till kooperativ

utveckling.

A 4. Turistfrämjande

1995/96

Utgift

99 614

1

Därav

1996

Utgift

54 436

1997

Anslag

81 374

Utgifts

-

progno

s

85 747

1998

Förslag

80 096

1999

Beräkna

t

81 902

2000

Beräkna

t

83 751

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Turistdelegationen är central förvaltningsmyndighet för

turistfrågor.

Verksamheten inom turistområdet bedrivs dels i

Turistdelegationen, dels i det av staten och

turistnäringen gemensamt ägda bolaget Sveriges Rese-

och Turistråd AB.

Med anledning av riksdagens beslut sommaren 1996

om den s.k. sysselsättningspropositionen anvisades 90

miljoner kronor för särskilda satsningar på internationell

marknadsföring av Sverige som turistland i syfte att öka

tillväxten och antalet sysselsättningstillfällen.

Det övergripande målet för turistpolitiken är att

Sverige skall ha en hög attraktionskraft som turistland

och en långsiktigt konkurrenskraftig turistnäring.

Vid ingången av innevarande budgetår fanns en

reservation om 4,4 miljoner kronor på det äldre

reservationsanslaget för samma ändamål.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Sveriges Rese- och Turistråd AB svarar för

övergripande marknadsföring och information

utomlands av Sverige som turistland. Aktiviteterna i

bolaget är av den karaktären att effekterna av insatserna

uppnås först på längre sikt.

Turistdelegationens arbete med att samordna olika

statliga insatser som kan medverka till att stärka

turistnäringens utveckling och att utveckla samverkan

mellan staten, regionala organ, kommuner och näringen

pågår enligt de av regeringen uppsatta målen.

Turistdelegationens arbete kännetecknas dock till stor

del av att söka uppnå effekter på längre sikt.

Turistdelegationen skall på regeringens uppdrag

genomföra riktade studier av förutsättningarna för

utveckling av svensk turism. Studierna skall bygga på

Turistdelegationens handlingsprogram för utveckling av

svensk turism samt den av Turistdelegationen utarbetade

rapporten om hinder för turismens utveckling. Studierna

skall tydliggöra vad turism är samt klargöra betydelsen

av nationella satsningar inom turistområdet. Vidare

skall studierna kunna bilda underlag för kortsiktiga och

långsiktiga mål för svensk turism. Uppdraget skall

redovisas senast den 1 februari 1998.

Eftersom år 1995/96 var myndighetens första

verksamhetsår har det inte varit möjligt för

Turistdelegationen att lämna utvecklade kommentarer

om uppnådda resultat i förhållande till de mål som

ställts upp av regeringen. torde dock kunna komma att

förbättras inför kommande årsredovisningar.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Turistdelegationen har fått invändning av

Riksrevisionsverket i revisionsberättelsen på grund av

att årsredovisningen inte har skrivits under av samtliga

styrelseledamöter. Riksrevisionsverket har i sin

revisionsberättelse i övrigt bedömt att årsredovisningen i

allt väsentligt är rättvisande. Regeringen bedömer att de

brister som framkommit genom revisionen kommer att

rättas till inför kommande årsredovisning.

Slutsatser

Det övergripande målet för turistpolitiken, att Sverige

skall ha en hög attraktionskraft som turistland och en

långsiktigt konkurrenskraftig turistnäring, bör ligga fast.

De strategiska riktlinjer som lagts fram i det

handlingsprogram som Turistdelegationen utarbetat bör

även fortsättningsvis utgöra en grund för arbetet med att

utveckla den svenska turistnäringen.

A 5. Täckande av förluster vid viss

garantigivning, m.m.

1995/96

Utgift

6 336

1

Därav

1996

Utgift

- 1 879

1997

Anslag

12 500

Utgifts

-

progno

s

5 700

1998

Förslag

12 000

1999

Beräkna

t

6 000

2000

Beräkna

t

4 000

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Från anslaget Täckande av förluster vid viss

garantigivning, m.m. täcks kostnader

- för att infria statliga garantier enligt förordningen

(1978:507) om industrigarantilån m.m. (upphävd

1987:424),

- för räntestöd m.m. till varvsindustrin enligt

förordningen (1989:824) om statligt stöd till

fartygsfinansiering (upphävd 1992:1064) eller

motsvarande äldre bestämmelser,

- för bidrag till ALMI Företagspartner AB för att till

viss del täcka förluster pga. tidigare garantigivning

av de dåvarande regionala utvecklingsfonderna (jfr.

prop. 1983/84:40 bil. 10).

-

Sedan år 1993 fattas inga nya beslut om stöd enligt

några av dessa bestämmelser. Några nya åtaganden som

kan leda till utbetalningar från anslaget görs således inte

längre.

A 6. Medel till AB Göta kanalbolag

för upprustning och drift av

kanalen

1995/96

Utgift

15 000

1

Därav

1996

10 000

1997

Anslag

15 000

Utgifts

-

progno

s

15 000

1998

Förslag

15 000

1999

Beräkna

t

15 000

2000

Beräkna

t

15 000

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Anslaget disponeras för kostnader i samband med

upprustning och drift av Göta kanal.

Regeringens överväganden

I samband med riksdagens beslut våren 1992 om

riktlinjer för att föra över verksamheten vid

Domänverket till aktiebolagsform (prop. 1991/92:134,

bet. 1991/92:NU33, rskr. 1991/92:351) behandlades

även det framtida ansvaret för AB Göta kanalbolag.

Riksdagen ansåg att det är en statlig angelägenhet att

ansvara för att Göta kanal i framtiden rustas upp och

drivs så att kanalens värden som ett kulturhistoriskt

byggnadsverk och attraktivt turistmål kan

vidmakthållas. Staten skall därför även i fortsättningen

äga AB Göta kanalbolag i vilket kanalbolaget och

kanalfastigheten skall vara en sammanhållen enhet.

Finansieringen av kanalens upprustning skall

säkerställas genom statsmakternas försorg.

Efter riksdagsbeslutet om Domänverkets bolagisering

har förvaltningen av aktierna i AB Göta kanalbolag

överförts från Domänverket till Kammarkollegiet.

Fr.o.m. den 1 juli 1992 förvaltar Närings- och

handelsdepartementet aktierna i AB Göta kanalbolag.

Varje budgetår sedan anslaget inrättades budgetåret

1992/93 har riksdagen anvisat 15 miljoner kronor för

upprustning och drift av kanalen. Totalt har sålunda

riksdagen anvisat 75 miljoner kronor för upprustning

och drift av kanalen budgetåren 1992/93 1997.

A 7. Kostnader för omstrukturering

av vissa statligt ägda företag,

m.m.

1995/96

Utgift

23 114

1

Därav

1996

Utgift

10 555

1997

Anslag

25 000

Utgifts

-

progno

s

140 0002

1998

Förslag

25 000

1999

Beräkna

t

25 000

2000

Beräkna

t

25 000

1. Beloppen anges i tusental kronor.

2. Inkl. tillkommande medel på tilläggsbudget på 130 000 000 kr.

Anslaget disponeras för kostnader för omstrukturering

av vissa statligt ägda företag, m.m.

De utgifter som belastar anslaget är kostnader i

samband med förvaltningen av företag med statligt

ägande.

Regeringens överväganden

Regeringen har i proposition 1995/96:141 föreslagit att

anslaget får användas för att täcka kostnader för

åtgärder i enlighet med det bemyndigande för

förvaltning av statligt ägda företag som redovisats.

Riksdagen har beslutat i enlighet med regeringens

förslag (bet. 1995/96:NU26, rskr. 1995/96:302).

Regeringen fick genom detta beslut bemyndigande att

vidta åtgärder beträffande åtta nämnda företag.

Kostnader för förändringar av ägandet, omstrukturering

resp. åtgärder samt i viss omfattning kapitaltillskott får

belasta anslaget. Anslaget får disponeras för åtgärder i

anslutning till det nya bemyndigandet, dock vad gäller

kapitalinsatser högst i sådan omfattning att den faktiska

belastningen kommer att motsvaras av extra

utdelningsinkomster eller försäljningsintäkter.

Regeringen föreslår att anslaget därutöver får

disponeras för vissa övriga direkta kostnader som kan

uppkomma vid ägarförvaltningen av statligt ägda bolag

för erforderliga utredningen, analyser m.m. i samband

med omstruktureringsåtgärder. Riksdagen har vidare

beslutat (prop. 1996/97:1, bet. 1996/97:NU1, rskr.

1996/97:120) att anslaget får disponeras för vissa

kostnader som kan uppkomma som följd av försäljning

av aktier m.m. enligt riksdagens beslut om privatisering

av vissa statligt ägda bolag (prop. 1991/92:69, bet.

1991/92:NU10, rskr. 1991/92:92). För sådana

kostnader skall respektive departement redovisa

finansiering med motsvarande belopp.

A 8. Avgifter till vissa internationella

organisationer

1995/96

Utgift

6 072

1

Anslag

s-

sparan

de

6 470

Därav

1996

Utgift

1 543

1997

Anslag

24 329

Utgifts

-

progno

s

21 400

1998

Förslag

24 329

1999

Beräkna

t

24 329

2000

Beräkna

t

24 329

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Anslaget disponeras för avgifter och bidrag för Sveriges

deltagande i vissa internationella närings- och

handelspolitiska organ. Utgiftsstyrande faktorer är

medlemsavgifternas utveckling i aktuell valuta samt

fluktuationer i valutakurser.

Anslaget disponeras av regeringen och belastas

främst för avgifter och bidrag till bl.a. följande

internationella organ. Deltagandet bedöms av

regeringen som nödvändigt för att möjliggöra svensk

påverkan på den internationella utvecklingen, för ett

aktivt svenskt deltagande i internationellt samarbete

samt för informationsinhämtning på för Sverige viktiga

områden.

 Internationella byrån för mått och vikt (BIPM)

 Internationella organisationen för legal meteorologi

(OIML)

 Europeiska organisationen för provning och kontroll

(EOTC)

 Organisationen för intellektuell äganderätt (WIPO)

 Internationella bly- och zinkstudiegruppen (ILZSG)

 Internationella nickelstudiegruppen (INSG)

 EUREKA

 EFTA, Ädelmetallkonventionen

 COST, 4:th Fund (tekniskt-vetenskapligt samarbete)

 Internationella frysinstitutet

 Energistadgekonferensen

 Världshandelsorganisationen (WTO)

 Internationella rådet för samarbete på tullområdet

 Internationella tulltariffbyrån

 Internationella kaffeorganisationen (ICO)

 Internationella kakaoorganisationen (ICCO)

 Internationella naturgummiorganisationen (INRO)

 Internationella byrån för utställningar i Paris

Regeringens överväganden

Från anslaget finansieras också kostnader för

råvarulagring enligt 1995 års internationella

naturgummiavtal. Såväl köp till som försäljning från

avtalets buffertlager kan förekomma i syfte att

stabilisera världsmarknadspriset. Inkomster vid

försäljning återförs till medlemsländerna. De

krediteringar av anslaget som därvid blir aktuella bör

tillföras anslaget och krediteringar från tidigare budgetår

bibehållas.

Från år 1998 föreslås även den s.k.

Energistadgekonferensen finansieras från anslaget. Den

europeiska energistadgan ingicks år 1991. Fördraget har

ratificerats av riksdagen (prop. 1995/96:68, bet.

1995/96:NU14, rskr. 1995/96:177).

A 9. Sveriges geologiska

undersökning: Geologisk

undersökningsverksamhet m.m.

1995/96

Utgift

327 873

1,

2

Anslag

s-

sparan

de

2 289

Därav

1996

Utgift

214 762

2

1997

Anslag

124 921

Utgifts

-

progno

s

207 2102

1998

Förslag

184 093

2

1999

Beräkna

t

189 361

2

2000

Beräkna

t

126 802

1. Beloppen anges i tusental kronor.

2. Beloppen avser sammanslagning av förvaltningsanslagen för

Sveriges

 geologiska undersökning (SGU) och Statens oljelager (SOL).

Sveriges geologiska undersökning (SGU) är central

förvaltningsmyndighet för frågor om landets geologiska

beskaffenhet och mineralhantering.

SGU har under året omstrukturerat verksamheten

och 29 personer har sagts upp från sina anställningar.

Kostnader för personal, lokaler och drift har minskat

kraftigt samtidigt som uppdragsintäkterna ligger

närmare 3 Mkr högre än föregående år.

Anslagsförbrukningen är som en följd härav under

första halvåret 1997 15 Mkr lägre än under

motsvarande period år 1996. De uppgjorda planerna för

att få verksamheten och ekonomin långsiktigt i balans år

2001 följs. Inom det maringeologiska området har SGU

och Sjöfartsverket tecknat ett ramavtal om samarbete.

Detta innebär att maringeologiska undersökningar skall

kunna bedrivas i oförändrad omfattning. SGU

prioriterar för övrigt i år att färdigställa och publicera

befintligt undersökningsmaterial. Särskilda resurser har

satts in för att minska ärendebalansen vid Bergsstaten.

Regeringskansliets samverkansgrupp för geografisk

informationsteknik (REGGIT) har i sin delrapport

Samhällets försörjning med grundläggande geografiska

databaser konstaterat att det är stor skillnad mellan

målåren för de geologiska databaserna och övriga

geografiska databaser och föreslagit en snabb-

utredning om SGU:s möjligheter att genomföra

översiktliga karteringar med hjälp av redan tillgänglig

information för att täcka hela landet.

Sammanslagning av Sveriges geologiska

undersökning och Statens oljelager.

Den 11 juni 1997 (prop.1996/97:150, 1996/97:

FiU20, rskr. 1996/97:284) godkände riksdagen den

föreslagna inriktningen av en sammanslagning av

SGU och Statens oljelager (SOL) fr.o.m. den 1

januari 1998.

Det övergripande målet för SOL:s verksamhet är att

statens civila beredskapslager av olja för krigssituationer

skall avvecklas med hänsyn tagen till samhällsekonomi,

beredskap och miljö.

SOL:s huvuduppgifter är att försälja anläggningar

och oljeprodukter samt att miljösäkra

oljelagringsanläggningarna. Utförsäljningen av olja skall

avslutas senast den 30 juni 1999. Inkomsterna från

försäljning av olja och anläggningar levereras till

inkomsttitlar efter avdrag för försäljningsomkostnader.

Under utgiftsområde 6 anslag B 10 F funktionen

Energiförsörjning har redogjorts för övervägandena att,

i vart fall för innevarande försvarsbeslutsperiod,

senarelägga avvecklingen av två eller tre särskilt viktiga

bergrumsanläggningar med hänsyn till totalförsvarets

behov.

Syftet med sammanslagningen av myndigheterna är

att få en effektiv avveckling av

oljelagringsanläggningarna under långsiktigt stabila

former samtidigt som statliga resurser för

efterbehandling utnyttjas rationellt.

På kort sikt blir samordningsvinsterna främst

administrativa men i ett längre perspektiv, då

verksamheten omfattar efterkontroll av miljösäkrade

anläggningar, finns samordningsvinster genom att SGU

har

både centrala och regionala resurser för att sköta

kontrollprogrammen. SGU tillförs dessutom ytterligare

kompetens av betydelse för framtida uppdrag

beträffande t.ex. utredning och styrning av stora

miljösäkringsprojekt.

Inordnandet av SOL i SGU bedrivs med inriktningen

att den operativa verksamheten skall störas så lite som

möjligt. Motivet är att verksamheten har en stark

kommersiell prägel. Detta gäller i första hand

utförsäljning av olja, fastigheter och materiel, men även

miljösanering av anläggningar har kommersiella inslag

eftersom verksamheten kräver omfattande upphandling

av både utredningar och entreprenader. Vidare skall den

centrala verksamheten tillsvidare ligga kvar i Stockholm

och de anställda föras över till SGU med oförändrade

anställningsvillkor.

Regeringen har fått generella

försäljningsbemyndiganden för olja ur de statliga

beredskapslagren (prop. 1993/94:141, bet.

1993/94:NU19, rskr 1993/94:311) och för

lagringsanläggningar för pe-

rioden fram till utgången av år 1999 (prop. 1994/95:100

bil. 13, bet. 1994/95:NU20, rskr. 1994/95:302).

Riksdagens bemyndigande avseende försäljning av

staten tillhörig fast egendom under SOL:s förvaltning

bör vid sammanslagning av myndigheterna föras över

till SGU.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Verksamheten vid SGU har under året i hög grad

präglats av den omstrukturering som bl.a. myndighetens

höga kostnadsläge tvingat fram. Arbetet med att

integrera SOL:s arbetsuppgifter i SGU:s verksamhet

fortskrider planenligt. De uppsatta målen har inte

uppnåtts inom alla verksamhetsområden beroende på att

besparingarna inneburit att vissa fältarbeten sommaren

1996 fått avslutats tidigare än planerat. För perioden

1992/93-1995/96 är medelvärdet för den årliga

produktivitetsökningen 1,6 procent, vilket är i nivå med

ställda krav.

SOL:s verksamhet har bedrivits med sådan inriktning

att målen huvudsakligen kan nås. Utvecklingen har dock

visat att miljösäkring av oljelagringsanläggningarna inte

kommer att kunna vara slutförd vid utgången av år

1999. Arbetet med miljösäkring av

bergrumsanläggningarna har visat sig ta väsentligt

längre tid än vad som tidigare antagits. När

miljösäkringsarbetet slutförts krävs dessutom

kontrollprogram under lång tid. Detta är huvudorsaken

till förslaget att SOL:s verksamhet integreras i SGU.

För Bergsstaten har den ökade

prospekteringsverksamheten i landet inneburit en

anhopning av mer komplicerade ärenden, vilka även

omfattar större arealer än tidigare. Under åren 1995 och

1996 har 236 respektive 310 undersökningstillstånd

beviljats eller förlängts. Handläggningstiderna har

minskat men är dock fortfarande alltför långa. Det

kommer att ta mer än ett år att arbeta av balansen.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Både för SGU:s och SOL:s verksamheter har

Riksrevisionsverket gjort bedömningen att

resultatredovisningarna väl uppfyller de krav som

ställts. Båda myndigheterna har erhållit det högsta

värdet i RRV:s ekonomiadministrativa värdering. RRV

anser dock i sin årliga rapport att regeringen bör

överväga behovet av att precisera innebörden av att

SGU är chefsmyndighet för Bergsstaten. Regeringen

kommer att åtgärda detta i anslutning till en revidering

av SGU:s instruktion.

Budget för uppdragsverksamhet vid SGU

Inom området geologisk verksamhet beräknas avgifter

från försäljning av publikationer att uppgå till följande

belopp: år 1998 4,4 miljoner kronor, år 1999 4,5

miljoner kronor, år 2000 4,6 miljoner kronor.

Inom området avveckling av statens beredskapslager

för olja beräknas avgifter för vissa hyror och tjänster att

uppgå till följande belopp: år 1998 1,1 miljoner kronor,

år 1999 1,0 miljoner kronor, år 2000 1,0 miljoner

kronor. Utöver detta redovisas inkomster av sålda

petroleumprodukter, anläggningar och material mot

inkomsttitlar.

Det beräknade beloppet för 1998 för avgifter vid

Bergsstaten som redovisas mot inkomsttitel uppgår till 7

miljoner kronor.

Slutsatser

SGU:s verksamhet skall efter samgåendet med SOL

bestå av tre delar nämligen geologisk verksamhet, som

motsvarar den verksamhet som år 1997 ligger på SGU,

avveckling av statens beredskapslager för olja vilket

motsvarar den verksamhet som år 1997 ligger på SOL,

samt Bergsstaten.

Det övergripande målet för SGU ändras med hänsyn

till sammanslagningen med SOL. För den geologiska

verksamheten skall styrningen inriktas mot

verksamhetsmål som är mer realistiska och

överblickbara än dagens. Det är inte effektivt för

myndigheten att i sin verksamhet ha målår som ligger

långt in på 2000-talet. Målen för SGU bör väga av

behov från olika användargrupper och ge möjlighet till

prioriteringar. Vidare skall tydliga kvalitetsnivåer för

olika tjänster utarbetas. En ökad digitalisering av

användarvänliga slutprodukter skall eftersträvas. De

pågående utvecklingsprojekten för projektledning och

projektuppföljning samt kvalitetssäkring skall

genomföras skyndsamt och bedöms vara avgörande för

att förbättra styrningen. Regeringen kommer att uppdra

åt SGU att utarbeta förslag till nya verksamhetsmål i

enlighet med vad som anförts. I detta sammanhang skall

SGU även redovisa förutsättningarna för att genomföra

översiktliga karteringar med hjälp

TABELL: BUDGET FÖR UPPDRAGSVERKSAMHET VID SGU

UPPDRAGS-

VERKSAMHET

INTÄKTER

KOSTNADER

RESULTAT

KOSTNADSTÄCKN

ING

 %

UPPDRAGSGIVAR

E STATEN %

UPPDRAGSGIVAR

E ÖVRIGA %

Utfall

1995/96

23,8

23,7

0,1

100

50

50

Varav 1996

16,4

16,3

0,1

100

46

54

Prognos 1997

21,2

21,1

0,1

100

26

74

Budget 1998

21,3

21,2

0,1

100

40

60

Beräknat

1999

21,0

Beräknat

2000

21,5

av redan tillgänglig information för att täcka hela landet.

Regeringen avser att anvisa vissa regionalpolitiska

medel till SGU under år 1998 för att öka baskarteringen

i de prospekteringsintressanta delarna av

Sverige.

För avvecklingen av statens beredskapslager för olja

skall det övergripande målet ligga kvar. Utförsäljningen

av olja skall vara avslutad senast den 30 juni 1999. Den

breda praktiska erfarenhet av att miljösäkra före detta

oljelager i berg som finns i SOL:s verksamhet samt det

tillämpade forsknings- och utvecklingsprojektet för

miljösäkring som skall redovisas under år 1998 kommer

tillsammans med SGU:s resurser att ge en god

kunskapsbas för efterbehandling av miljöfarliga objekt.

Bergsstaten skall effektivt hantera ansökningar om

tillstånd och koncessioner så att förutsättningar skapas

för tillkomsten av nya gruvor och därmed ökad

produktion och sysselsättning. Det är i detta

sammanhang viktigt för Bergsstaten att utveckla

kompetens inom miljöområdet för att tidigt kunna

informera prospektörerna om de krav som gäller för

gruvdrift i Sverige. Det långsiktiga målet för

Bergsstatens verksamhet bör därför modifieras så att

effektivitet och miljöhänsyn ytterligare betonas.

SGU, som är chefsmyndighet för Bergsstaten, har

lämnat ett förslag till regeringen avseende

omstrukturering av verksamheten. Förslaget innebär

bl.a. att Sverige bör ha en bergmästare, som placeras i

Luleå. Regeringen har för avsikt att bl.a. behandla detta

förslag i en proposition om inriktningen för

mineralpolitiken som senare i höst lämnas till riksdagen.

A 10. Sveriges geologiska

undersökning: Geovetenskaplig

forskning

1995/96

Utgift

7 330

1

Därav

1996

Utgift

4 898

1997

Anslag

4 860

Utgifts

-

progno

s

3 601

1998

Förslag

4 687

1999

Beräkna

t

4 818

2000

Beräkna

t

4 953

1. Beloppen anges i tusental i kronor.

Anslaget disponeras av Sveriges geologiska

undersökning (SGU) för att främja och stödja riktad

geovetenskaplig grundforskning och tillämpad

forskning. Stor vikt läggs på tvärvetenskaplig forskning,

vilken erbjuder nya infallsvinklar och stora möjligheter

för tillämpning av ny forskningsmetodik för geodata.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

I sin årsredovisning redovisar SGU att 23 projekt varav

16 forsättningsprojekt stötts med medel från anslaget.

Under året har 16 projekt slutförts. Intresset för stödet

är jämt fördelat över alla berörda universitet och

högskolor i landet.

Slutsatser

Med utgångspunkt i statsmakternas beslut då anslaget

tillkom (prop 1989/90:90, bet. 1989/90:NU40, rskr.

1989/90:337) bör det övergripande målet för stödet till

geovetenskaplig grundforskning och tillämpad forskning

vara att förstärka möjligheterna att tillgodose samhällets

behov av geovetenskaplig information om berg, jord

och grundvatten inom SGU:s ansvarsområde.

I SGU:s ansvarsområde ingår även uppgifter rörande

landets mineralresurser. För att understryka vikten av

stöd till prospekteringsinriktad malmgeologisk forskning

är det regeringens mening att 1 Mkr av anslaget bör

användas för sådan forskning.

A 11. Sveriges geologiska

undersökning: Miljösäkring av

oljelagringsanläggningar, m.m.

1998

Förslag

77 000

1,

2

1999

Beräkna

t

35 000

2000

Beräkna

t

40 000

1. Beloppen anges i tusental kronor.

2. 22 miljoner kronor utgör medel för återställning av det statliga

gruvfältet i

 Adak.

Anslaget disponeras av Sveriges geologiska

undersökning (SGU ) för att täcka kostnaderna för

efterbehandling av oljelagringsanläggningar m.m. enligt

föreskrifter av regeringen. Hittills har Statens oljelager

(SOL) finansierat miljöåtgärder samt FoU-projekt för

miljösäkringsarbetet med försäljningsinkomster från

oljeprodukter och oljelagringsanläggningar. I samband

med att riksdagen den 11 juni 1997 godkände riktlinjer

för sammanslagning av SGU och SOL beslutade

riksdagen att redovisningen av kostnaderna för

miljösäkring av oljelagringsanläggningar skall följa

principerna för bruttoredovisning (1996/97:150, bet.

1996/97:FiU20, rskr. 1996/

97:284) varför ett ramanslag fr.o.m. 1998 för detta

ändamål föreslås bli uppfört på statsbudgeten.

Förvaltning av viss statlig gruvegendom

NUTEK disponerar t.o.m. 1997 ett reservationsanslag

för återställning av det statliga gruvfältet Adak i Malå

kommun, Västerbottens län, där gruvbrytning pågick

mellan åren 1940 och 1978. Från anslaget har

finansierats efterbehandling av det f.d. industriområdet

samt sandmagasinet. Industriområdet är i dagsläget

åtgärdat medan sandmagasinet återstår.

Efterbehandlingen av det senare kommer att pågå under

sommaren 1997 och sommaren 1998. Parallellt med

entreprenadarbetet pågår provtagning av recipienter i

områdets omgivningar. Dessa provtagningar kommer

efter arbetenas avslutande och godkännande att pågå

under ytterligare minst fem år efter färdigställandet.

Utgående reservation vid innevarande budgetårs slut

prognostiseras till 22 miljoner kronor. Nuvarande

reservationsanslag upphör vid utgången av budgetåret

1997 i enlighet med 5 § lagen (1996:1059) om

statsbudgeten. För att regeringen skall ha möjlighet att

fullfölja riksdagens beslut föreslår regeringen att medel

på nytt förs upp på statsbudgeten för budgetåret 1998.

Det är regeringens mening att ansvaret för

återställningsarbetet vid det statliga gruvfältet i Adak

bör överföras från NUTEK till SGU. Myndighetens

samlade kompetens genom sammanslagningen med

SOL ger goda förutsättningar för en effektiv

miljösäkring även av Adakfältet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

SOL har ansvar för 40 oljelagringsanläggningar. Fram

till och med första halvåret 1997 har

miljökonsekvensbeskrivningar omfattande 25

underjordsanläggningar genomförts och beslut om

saneringsinsatser genom s.k. hydraulisk avledning

fattats för 19 av dem. Under våren 1997 har beslut

fattats om ytterligare fyra miljökonsekvensbeskrivningar

syftande till att utöka programmet för miljösanering.

Programmet för tillämpad forskning och utveckling

löper parallellt för att finna t.ex. biologiska

miljösäkringsmetoder, vilka kan användas i

anläggningar som inte kan omfattas av mekanisk

miljösäkring. Undersökningsprogram för

markföroreningar har genomförts för 22 anläggningar,

varvid marksaneringsinsatser i större skala genomförs

vid tre anläggningar.

SGU och SOL betonar att utförsäljningen av olja i

huvudsak kommer att vara klar under år 1998. I och

med att lagringsanläggningarna successivt töms på olja

inriktas verksamheten alltmer på miljösäkring. Arbetet

med miljösäkring av bergrumsanläggningarna har visat

på risker för att olja kan spridas med grundvattnet.

Oljan kan inte avlägsnas med kända metoder, utan

arbetet måste t.v. inriktas på att kontrollera

vattenströmningen i berget omkring anläggningarna.

Detta kan ske genom relativt enkla metoder som dock

kan ta flera år i anspråk. När saneringen har slutförts

krävs det övervakning och kontroll av anläggningarna

under en längre period.

Slutsatser

Även om arbetet avancerat beträffande val av

miljösäkringsmetoder är det svårt att bedöma i vilken

takt anläggningarna kommer att kunna helt avvecklas.

Detta beror bl.a. på andra myndigheters varierande

handläggningstider för tillståndsgivning enligt

vattenlagen och miljöskyddslagen. Även varierande

prioriteringar i olika län påverkar vidare tidplaner,

villkor, efterbehandlingsåtgärder m.m.

För verksamheten skall finnas en miljöstrategi som

kontinuerligt skall uppdateras med hänsyn till den

tekniska utvecklingen på området samt utvecklingen av

samhällets miljökrav.

A 12. Fortsatt statlig medverkan vid

finansiering av ett civilt

flygplansprojekt

1998

Förslag

74 100

1

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Anslaget är avsett för fortsatt statlig medverkan

vid finansiering av ett civilt flygplansprojekt.

Regeringens överväganden

Riksdagen beslutade i december 1989 (prop.

1989/90:51, bet. 1989/90:NU18, rskr. 1989/90:104) att

anvisa högst 1 200 miljoner kronor för finansiering av

utveckling, tillverkning och marknadsföring av ett civilt

flygplan kallat Saab 2000 vid dåvarande Saab-Scania

AB. Beslutet innebar att utbetalningar skulle kunna ske

i enlighet med ett avtal som träffats mellan staten och

Saab-Scania AB. Eftersom samtliga utbetalningar inte

hade verkställts år 1993 överfördes 150 miljoner kronor

som då återstod att utbetala till ett nytt anslag (prop.

1993/94:41, bet. 1993/94:NU9, rskr. 1993/94:57).

Utgående reservation vid innevarande budgetårs slut

prognostiseras till 74,1 miljoner kronor, vilket

motsvarar återstående utbetalningar till

flygplansprojektet enligt nämnda avtal. Nuvarande

reservationsanslag upphör vid utgången av budgetåret

1997 i enlighet med 5 § lagen (1996:1059) om

statsbudgeten. För att regeringen skall ha möjlighet att

fullfölja riksdagens beslut från år 1989 föreslår

regeringen att ett nytt reservationsanslag, A 12. Fortsatt

statlig medverkan vid finansiering av ett civilt

flygplansprojekt, förs upp på statsbudgeten för

budgetåret 1998.

5 Teknologisk infrastruktur

5.1 Omfattning/ändamål

Inom verksamhetsområdet Teknologisk infrastruktur

återfinns ansvar för immaterial- och associationsrätt

genom Patent- och registreringsverket (PRV), och

Patentbesvärsrätten (PBR). Vidare återfinns ansvar för

teknisk provning och kontroll, legal mätteknik och

ädelmetallkontroll samt bidrag till riksmätplatserna

genom Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll

(SWEDAC). För elsäkerhet och brand- och

explosionssäkerhet ansvarar Elsäkerhetsverket

respektive Sprängämnesinspektionen. Staten lämnar

bidrag till den svenska standardiseringsorganisationen

genom SIS - Standardiseringen i Sverige. Uppgifter

inom statens ansvar för provnings- och mätteknisk

forskning och utveckling utförs av Sveriges Provnings-

och Forskningsinstitut AB (SP).

UTGIFTSUTVECKLINGEN FÖR VERKSAMHETSOMRÅDET

(MILJONER KRONOR)

MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER)

1995/96

1996

19971

1998

1999

2000

239,1

164,6

171,3

155

159

163

1. Inkl. äldreanslag.

Sammanfattande kommentar till verksamhetsutfall

och ekonomiskt utfall

De verksamheter som redovisas inom detta

verksamhetsområde har hållit sig inom sina

budgetramar.

Större förändringar

Vissa förslag ges avseende mindre ändring i lagen om

ädelmetaller och lagen om teknisk kontroll. En mindre

ändring i organisationen för granskning av

försvarsuppfinningar föreslås också.

Prioriteringar för 1998

Hittillsvarande prioriteringar ligger fast.

Resultatbedömning och slutsatser

De verksamheter som redovisas inom detta

verksamhetsområde har uppfyllt sina övergripande mål.

5.2 Anslag

B 1. Patentbesvärsrätten

1995/96

Utgift

15 961

1

Anslag

s-

sparan

de

1 314

Därav

1996

Utgift

10 788

1997

Anslag

11 021

Utgifts

-

progno

s

11 300

1998

Förslag

12 237

1999

Beräkna

t

12 628

2000

Beräkna

t

13 032

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Patentbesvärsrätten (PBR) är en fristående

förvaltningsdomstol med uppgift att pröva

överklaganden av beslut av Patent- och

registreringsverket (PRV) enligt vad som föreskrivs i

patentlagen eller med stöd därav utfärdade

bestämmelser, samt i mönsterskyddslagen,

varumärkeslagen, namnlagen och lagen med föreskrifter

på tryckfrihetsordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden. Vidare prövar

PBR överklagande av beslut av Statents växtsortnämnd

enligt vad som föreskrivs i växtförädlarrättslagen.

Anslaget motsvaras av inbetalningar från PRV till

inkomsttitel 2529: Avgifter vid Patent- och

registreringsverket. PRV:s verksamhet med patent,

varumärken, mönster skall ge ett överskott motsvarande

kostnaden för PBR.

År 1997 beräknas kostnaderna uppgå till 11 300 tkr.

Domstolens beräknade underskott för år 1997 och 1998

kommer att täckas av anslagssparandet. Underskotten

beror framför allt på satsningar på ADB och utbildning.

Regeringens övervägande

Resultatinformation

Patentbesvärsrätten redovisar att samtliga

verksamhetsmål har uppnåtts och att målbalanserna

minskar inom samtliga ärendetyper.

Medelbehandlingstiden för patentmålen gick upp något

under året, från 1,2 år till 1,3 år, att jämföra med

regleringsbrevets mål på 1,5 år. Verksamhetsmålet att

ärendebalansen på övriga mål skulle minska har

uppnåtts med god marginal då balansen sjunkit från 784

till 552 mål på 18 månader.

Produktiviteten har dock minskat något under året.

Omständigheter som påverkat detta är att betydande

arbete har lagts ned på att genomföra det europeiska

patentdomarmötet samt på en serie av mål med likartad

frågeställning vilka hade kommit långt i behandlingen

men inte kom att redovisas som färdigbehandlade förrän

budgetåret 1997.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser (budgetåret 1995/96).

Regeringen konstaterar att RRV inte anfört några

invändningar i sin revisionsberättelse för räkenskapsåret

1995/96.

Slutsatser

Domstolens arbete innebär bl.a. att det fastställs

huruvida ett ansökningsföremål uppfinning,

varumärke, m.m. uppfyller kraven för att omfattas av

en ensamrätt samt att rättspraxis utvecklas till ledning

för den fortsatta rättstillämpningen inom

verksamhetsområdet. De verksamhetsmål regeringen

ställt har uppnåtts och det finns goda förutsättningar för

att målen skall kunna nås även i fortsättningen.

Regeringens bedömning är att PBR avgör mål och

ärenden på ett rättsäkert och effektivt sätt och att

resultatet sammantaget är tillfredsställande.

Lagändringar

Regeringens förslag:

Lagen (1996:1640) om ändring i lagen (1977:729) om

Patentbesvärsrätten som innebär en anpassning till den

nya rättshjälpslag som träder i kraft den 1 december

1997 ändras så att överklagandebestämmelsen i 17 §

återspeglar den utvidgade kompetens

Patentbesvärsrätten fått genom den nya

växtförädlarrättslagen (1997:306).

Skälen för regeringens förslag: En ny rättshjälpslag

beslutades i november 1996 och träder i kraft den 1

december 1997. En skillnad i förhållande till den nu

gällande rättshjälpslagen (1972:429) är att begreppet

 allmän rättshjälp försvinner. I samband med

antagandet av den nya rättshjälpslagen antogs därför

också lagen (1996:1640) om ändring i lagen (1977:729)

om Patentbesvärsrätten ( 1996 års ändringslag ).

Denna ändring innebär att ordet allmän stryks i andra

stycket femte punkten, som reglerar hur

Patentbesvärsrättens beslut i frågor om rättshjälp får

överklagas. Lagändringen skall träda i kraft den 1

december 1997.

I februari 1997 lade regeringen fram ett förslag till

växtförädlarrättslag (prop. 1996/97:128), som antogs av

riksdagen i maj 1997. Lagen innebär bl.a. en ändrad

instansordning i ärenden om växtförädlarrätt. Statens

växtsortnämnds beslut i ärenden enligt

växtförädlarrättslagen skall i fortsättningen överklagas

till Patentbesvärsrätten i stället för Statens jordbruksverk

som var överprövningsinstans enligt 1971 års

växtförädlarrättslag. I samband med den nya

växtförädlarrättslagen antogs därför också lagen

(1997:307) om ändring i lagen om Patentbesvärsrätten

( 1997 års ändringslag ) som bl.a. innebär att det i 17

§ görs en hänvisning till växtförädlarrättslagen. Denna

ändring, liksom den nya växtförädlarrättslagen, trädde i

kraft den 1 juli 1997 (se förordning (1997:308) om

ikraftträdande av växtförädlarrättslagen m.m.).

På grund av att 1996 års ändringslag träder i kraft

efter 1997 års ändringslag skulle hänvisningen till

växtförädlarrättslagen försvinna från 17 § lagen om

Patentbesvärsrätten den 1 december 1997, såvida inte

någon ändring görs i 1996 års ändringslag. Fråga har

därför uppkommit om att inkludera 1997 års ändring i

1996 års ändringslag så att hänvisningen till

växtförädlarrättslagen kommer att kvarstå också efter

den 1 december 1997.

Det nu framlagda lagförslaget har således endast till

syfte att lagtekniskt justera diskrepansen mellan 1996

och 1997 års ändringslagar. Vissa språkliga ändringar

har också gjorts. Sakligt sett innehåller förevarande

lagförslag däremot inte något nytt. Mot denna bakgrund

får förslaget anses vara av sådan beskaffenhet att

Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Yttrande från

Lagrådet har därför inte inhämtats.

Den föreslagna lagändringen är nödvändig för att inte

17 § lagen om Patentbesvärsrätten oavsiktligt skall få ett

förändrat sakligt innhåll vid ikraftträdandet av 1996 års

ändringslag.

Förslaget innebär inte några kostnader för det

allmänna.

B 2. Styrelsen för ackreditering och

teknisk kontroll:

Myndighetsverksamhet

1995/96

Utgift

19 094

1

Anslag

s-

sparan

de

2 690

Därav

1996

Utgift

13 213

1997

Anslag

12 975

Utgifts

-

progno

s

15 100

1998

Förslag

12 536

1999

Beräkna

t

12 880

2000

Beräkna

t

13 235

1. Beloppen anges i tusental kronor.

SWEDAC är central förvaltningsmyndighet för teknisk

kontroll samt nationellt ackrediteringsorgan för

laboratorier och för certifierings- och kontrollorgan.

Regeringen avser att för 1998 ge SWEDAC följande

övergripande mål

vad gäller kontrollordningar för bedömning av

överensstämmelse

 att nationellt utveckla och i samråd med berörda

myndigheter upprätthålla kontrollordningar i öppna

system som dels ger en tillfredsställande säkerhet

vad gäller liv, hälsa och miljö, dels står i

överensstämmelse med principerna inom EU och

även i övrigt godtas internationellt,

 att internationellt verka för tillkomsten av enhetliga

kontrollsystem och normer om ömsesidigt

godtagande av resultat från provningar,

certifieringar eller andra bevis om överenstämmelse

som undanröjer tekniska handelshinder,

vad gäller samordning av marknadskontrollen i

Sverige

 att verka för att övervakning och kontroll av

produkter på marknaden sker heltäckande, effektivt

och efter enhetliga och internationellt accepterade

principer.

vad gäller legal mätteknik och ädelmetallkontroll

 att verka för att korrekta mät- och mängduppgifter

anges inom handel och industri genom

behovsanpassad regelgivning och för en

tillfredsställande tillsyn inom verksamhetsområdena

legal mätteknik och ädelmetallkontroll.

vad gäller uppdragsverksamheten (ackreditering m.m.)

 att nationellt och internationellt uppnå en acceptans

av och förtroende för svenska provningar,

certifieringar och andra bevis om

överensstämmelse.

Avgiftsfinansierad myndighetsverksamhet:

För att finansiera kontroll och tillsyn inom legal

mätteknik utgår s.k. plomberings-avgifter från

innehavare av icke automatiska vågar samt

bränslemätdon vid bensinstationer. Avgiften, som

uppgår till drygt 3 milj. kr. per år, disponeras av

SWEDAC.

Riksprovplatser skall enligt lagen (1992:1119) om

teknisk kontroll lämna ett bidrag till SWEDAC som

fastställs av regeringen (budgetåret 1997 på 0,75 % av

omsättningen) för kontrollkostnader. Bidraget, som av

SWEDAC betalas till inkomst-titel 2549, Avgift för

provning vid riksprovplats, erläggs idag endast av AB

Svensk Bilprovning (ASB) och uppgick budgetåret

1995/96 till 8 060 tkr. Genom avveck-lingen av

riksprovplatssystemet och genom att SWEDAC:s tillsyn

numera ersatts med kompetensprövning , inom ramen

för myndighetens uppdragsverksamhet, motsvaras

bidraget inte längre av någon motprestation. Därför

föreslås att ASB, fr.o.m. den 1 januari 1998, inte

längre skall lämna något riksprovplatsbidrag.

Förslaget föranleder att 21 § lagen (1992:1119) om

teknisk kontroll, som reglerar denna fråga, bör

upphävas.

Uppdragsverksamhet (ackreditering m.m.)

Ackrediteringsverksamheten svarar för drygt 75% av

SWEDAC:s omsättning och har präglats av snabb

tillväxt. Omfattningen och komplexiteten i

verksamheten, som bl.a. bygger på internationella

standarder, varierar kraftigt. Gemensamt är att arbetet

består i en initial bedömning av organet inför

ackreditering och därefter en kontinuerlig tillsyn av

detta. En stor del av arbetsinsatsen åtgår idag för tillsyn.

Som ackrediteringsorgan har SWEDAC att i internt

och externt arbete uppfylla högt ställda kvalitetskrav och

genomgår internationella kvalitetsrevisioner.

SWEDAC:s kvalitetssystem omfattar såväl

ackrediteringsverksamheten som myndighetsdelen.

Uppdragsverksamheten sysselsatte under budgetåret

1995/96 sammanlagt 40 anställda, mot 27 föregående

år. Brist på och lång inskolning av kvalificerad personal

har i viss mån påverkat handläggningstiderna. På

kontraktsbasis anlitas omkring 300 externa tekniska

bedömare vid ackrediteringar. För 1997 planeras en

personalförstärkning med ytterligare 10 personer.

BUDGET FÖR UPPDRAGSFINANSIERAD VERKSAMHET -

ACKREDITERING

INTÄKTER

KOSTNADER

RESULTAT

Utfall

1995/96

67 7841

68 470

-686

varav 1996

47 365

49 028

-1 663

Prognos

1997

56 243

55 939

304

Budget

1998

60 153

61 409

-1 256

1, Beloppen anges i tusental kronor. Mer än 95 % av verksamheten

vänder

 sig till icke-statliga uppdragsgivare. Verksamheten har 100 %

kostnads-

 täckning.

Verksamheten är helt självfinansierad. Intäkterna har

under 12-månadersperioden 1995/96 ökat med 26% och

kostnaderna med 43%. Intäktsökningen beror på kraftig

volymökning och på en prishöjning med 3%.

Kostnadsökningarna beror främst på personalökning.

Intäkterna har därutöver minskat med 2 009 tkr till följd

av åter-betalning till ett stort antal kunder, i syfte att inte

ytterligare öka det ackumulerade överskottet. Det

ackumulerade överskottet, inkl. 1995/96 års underskott,

uppgår till 9 328 tkr. Prissättningen ligger på en

genomsnittlig europeisk nivå.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Under 90-talet har SWEDAC utvecklats till ett av

Europas ledande ackrediteringsorgan med arbetsfält

inom samtliga typer av ackrediteringar. Den bredd och

samlade erfarenhet som finns inom myndigheten har

stor betydelse vad gäller nationella och internationella

harmoniseringssträvanden, med positiva effekter för

svensk industri och näringsliv. Delar av verksamheten

är händelsestyrd och påverkas av arbetet inom EU och

internationellt, bl.a. vad gäller MRA-avtal om

ömsesidigt godtagande av provningar och certifieringar

mellan EU och tredje land samt den förestående

utvidgningen av EU:s medlemskrets.

Samarbetet med andra myndigheter har upparbetats

och behovet av informationsinsatser har därmed kunnat

trappats ned vad gäller arbetet med nationella kontroll-

ordningar. Grundläggande principer för systemets

funktion har lagts fast. Arbetsinsatsen med anmälan av

organ för fullgörande av tekniska kontrolluppgifter

enligt EG-rättsakter (anmälda organ) har kunnat

minska. Å andra sidan medför de av EU nu

framförhandlade MRA-avtalen nya arbetsuppgifter.

Arbetet med avveckling av riksprovplatssystemet har

varit en framträdande uppgift för SWEDAC. Av den

särskilda rapportering som lämnas till regeringen

framgår att det nu finns anledning att slopa

riksprovplatsavgiften och det avsnitt i lagstiftningen som

berör riksprovplatserna. Det återstår emellertid några

områden där kontroll-ordningarna ännu upprätthålls i

monopolsystem. Exempel finns inom sektorerna

sjösäkerhet, periodisk fordonskontroll, jordbruk och

livsmedel samt miljö. Det finns nio myndigheter som

föreskriver om kontroll vid organ i monopolställning.

Vad gäller arbetet med samordning av

marknadskontrollen återstår mycket att göra, såväl på

det nationella som internationella planet, innan målet

kan betraktas som uppfyllt. Området är relativt sett nytt

i Sverige och under utveckling. SWEDAC redovisar

årligen utvecklingen inom området till regeringen. En

särskild handbok är under utarbetande till stöd för

myndigheterna. Det svenska sättet att ta sig an frågan

om marknadskontroll har rönt positiv uppmärksamhet

inom EU. Området berörs i EU:s handlingsplan för den

inre marknaden.

Regelverk inom den legala mättekniken har i stort

sett kunnat införas på ett behovsanpassat sätt. Många

bestämmelser har EU-rättslig bakgrund. SWEDAC

deltar sedan flera år i arbetet med ett ramdirektiv enligt

nya metoden för att ersätta ett 20-tal föråldrade direktiv.

Marknadskontrollen inom området har resulterat i 450

ärenden. Ca. en fjärdedel av de kontrollerade vågarna

uppfyllde inte de krav som finns på bl.a.

typgodkännande och periodisk verifiering. Av

genomströmnings-mätarna var det drygt 15% som hade

brister i något avseende. SWEDAC:s insats har

resulterat i en första kartläggning av tillståndet på

marknaden. Dessutom har marknaden rensats från ett

antal otillåtna mätdon (t.ex. ej typgodkända vågar och

mätare), påträffade mätdon har verifierats och ett antal

industriföretag har sett över sina förpackningsrutiner.

SWEDAC:s uppgifter inom ädelmetallkontrollen är

av administrativ och över-prövningskaraktär. Dessa

omfattar samråd med RRV vad gäller fastställande av

avgifter för registrering av namnstämplar, omfattar

tillsyn av SP inom området samt att företräda Sverige i

internationella sammanhang. Någon marknadskontroll

bedrivs inte på området vid sidan av polisiära

ingripanden och brottsutredningar.

Inom uppdragsverksamheten har SWEDAC

ackrediterat närmare 3 000 organ i Sverige för olika

uppgifter. Antalet anmälda organ är nu 15 stycken med

uppgifter inom drygt 20 direktiv.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket bedömer att årsredovisningen i allt

väsentligt är rättvisande.

Lagändringar

Ändringar föreslås i lagen (1986:985) om handel med

ädelmetallarbeten och lagen (1992:1119) om teknisk

kontroll.

Lagstiftningsfrågorna behandlas i det följande.

Lagförslagen finns i avsnitt 2.

Vissa lagstiftningsfrågor

Ädelmetallkontroll

Sedan många år pågår arbete med ett EU-direktiv om

ädelmetallarbeten enligt nya metoden baserat på förslag

från Europaparlamentet (ETG nr C 318, 25.11.93, s 5

och ändrad version (EGT nr C 209, 29.7.94, s 4) för att

harmonisera gemenskaps-lagstiftningen. I avsaknad av

en harmoniserad gemenskapslagstiftning tillämpas

artiklarna 30-36 i EG-fördraget angående varors fria

rörlighet, såsom den definierats av domstolens

rättspraxis (särskilt i mål 220/81 Robertson, REG 1982,

s. 2349 och i mål C-293/93 Houtwipper, REG 1994, s.

I-4249) på nationella åtgärder som syftar till att reglera

saluförandet av ädelmetallarbeten.

Direktivförslaget innebär bl.a. att nationella

märkningar, tex kattfoten som ger en nationell

spårbarhet, skall upphöra och ersättas med e -

märkning, som står för mängduppgift, tillsammans med

uppgift om finhalt.

Viss harmonisering finns redan i praktiken genom

den s.k. Wienkonventionen (Konventionen om kontroll

och märkning av arbeten av ädel metall av den 15

november 1972), som f.n. genomgår revidering, med

signatärer inom och utanför EU. Svenska bestämmelser

för tillämpning av konventionen finns i förordningen

(1975:49) om gemensam kontrollstämpel m.m. för

arbeten av guld, silver och platina. Konventionen har

emellertid inte signerats av samtliga EU:s

medlemsländer och accepteras därför inte av EU-

kommissionen som en harmonisering inom området.

Ädelmetallföremål som märkts enligt konventionen

behöver inte genomgå ytterligare provning eller

märkning vid handel mellan anslutningsländerna.

Sverige är depositarie för konventionen och innehar f.n.

ordförandeposten.

Kommissionen anser att nationella bestämmelser om

stämpling av ädelmetallarbeten, för att vara förenliga

med artiklarna 30-36, måste ha en klausul om

ömsesidigt erkännande, så att stämplar från ett annat

EES-land under vissa förutsättningar likställs med

nationella stämplar.

 En undersökning har genomförts av kommissionen

hos berörda myndigheter i medlemsstaterna.

Majoriteten av medlemsstaterna har redan ändrat sina

bestämmelser på så sätt att en klausul om ömsesidigt

erkännande införts för att arbeten som tillverkats och

stämplats lagligt i en annan medlemsstat skall accepteras

på det egna territoriet. Medlemsstater som inte anpassat

sin nationella lagstiftning i detta avseende kan bli

föremål för s.k. överträdelseförfarande.

 Enligt lagen (1986:985) om handel med

ädelmetallarbeten gäller att utländska tillverkare eller

importörer vid yrkesmässig export av ädelmetallföremål

till Sverige endera skall låta registrera sina

namnstämplar i Sverige eller låta genomföra

tredjepartskontroll hos Sveriges Provnings- och

Forskningsinstitut AB (SP), som då sätter på den s.k.

kattfoten. Lagen gäller inte sådana arbeten som är

avsedda uteslutande för medicinskt, vetenskaplig eller

industriell användning eller uppenbarligen har

antikvariskt värde. Beträffande föremål av silver är

numera stämpling frivillig.

Speciella regler finns för import från Tyskland av

ädelmetallvaror, som är avsedda att förevisas såsom

prover eller utställningsföremål och därefter återutföras,

enligt kungörelsen (1962:25) om överenskommelse

mellan Konungariket Sveriges regering och

Förbundsrepubliken Tysklands regering rörande införsel

och återutförsel av ädelmetallvaruprover.

 SP har ett legalt monopol vad gäller

tredjepartskontrollen, men systemet ger också

tillverkaren/importören möjlighet att själv sätta på

finhaltsstämpel och namnstämpel utan efterkontroll av

SP. Detta förutsätter dock att namnstämpeln är

registrerad hos SP, vilket görs mot avgift.

Registreringsavgifterna uppgår till totalt ca 1 mkr. per

år och utgör ersättning till SP för registerhållningen.

Det svenska kravet på registrering av namnstämplar,

som finns för att kunna spåra tillverkaren/importören,

eller tredjepartskontroll hos SP står i konflikt med

artiklarna 30-36 i EG-fördraget angående varors fria

rörlighet samt nämnda rättsfall i domstolen på det sättet

att ytterligare åtgärder krävs för marknadsföring i

Sverige av importvaror som kontrollstämplats i annat

land. Om lagstiftningen i importlandet kräver att

stämplarna anbringas av tredje part, kan försäljningen

inte förbjudas om importvarorna stämplats på ett

motsvarande och godtagbart sätt av tredje part i

exportlandet. Det ligger på de nationella domstolarna att

avgöra om överensstämmelse föreligger mellan

informationen i stämplarna.

För att åstadkomma en fri varurörlighet behöver

därför märkningar och kontrollordningar från andra

EU-länder jämställas med den svenska om vissa

förutsättningar är uppfyllda. Detta bör genomföras

omgående. I en av SWEDAC upprättad promemoria

har med detta syfte föreslagits att i 8 § lagen om handel

med ädelmetallarbeten införs ett tredje stycke av

innebörd att med svensk kontrollstämpel (kattfoten)

skall jämställas kontrollstämpel från ett kontrollorgan i

något annat EES-land, om organet är kompetent och

oberoende. I promemorian framhålls att frågan om ett

visst utländskt organs kompetens och oberoende får

bedömas i det enskilda fallet av tillsynsmyndigheten. I

de flesta EES-länderna finns officiellt erkända

kontrollorgan, i allmänhet statliga, med uppgift att göra

stämpling av ädelmetallarbeten. Många av organen

deltar i samarbetet inom den tidigare nämnda

konventionen och många av de organ vars

kontrollstämplar kan bli aktuella att godta är därför

redan väl kända av svenska tillsynsorgan.

Intressenter i frågan, bl.a. Konsumentverket,

Sveriges Provnings- och Forskningsinstitut AB

(ädelmetallkontrollen) och branschorganisationen, har

beretts tillfälle att framföra synpunkter på SWEDAC:s

förslag vid ett möte i augusti 1997. Därvid framkom

enighet om att införa ett tillägg i lagen av nu föreslagen

lydelse. Synpunkter framfördes därutöver vad gäller

registerhållning av utländska kontrollstämplar för att

tillgodose kravet på spårbarhet samt att guld med finhalt

lägre än 14 karat även ska anses som ädelmetall i lagens

mening. Dessa frågeställningar berörs emellertid inte i

Houtwipperfallet.

Ett förslag till lagändring läggs nu fram för

riksdagen, se avsnitt 2.2. Ändringen föreslås träda i

kraft den 1 januari 1998. Förslagets innebörd är sådan

att Lagrådets yttrande skulle sakna betydelse. Någon

författningskommentar utöver det redan sagda synes inte

vara nödvändig.

Den ändring som nu föreslås har som syfte att så

snart som möjligt bringa svensk rätt i överensstämmelse

med EG-rätten som den kommit till uttryck i

Houtwippermålet. Det finns emellertid anledning att se

över den svenska ädelmetallkontrollen i vissa andra

avseenden. Regeringen avser att uppdra åt SWEDAC

att göra denna översyn.

Överenskommelsen med Tyskland om införsel och

återutförsel av ädelmetallprover torde numera sakna

betydelse genom Sveriges medlemskap i EU och bör

enligt regeringens mening sägas upp. Innan så sker

kommer emellertid frågan att tas upp i överläggningar

med den tyska regeringen.

Lagen (1992:1119) om teknisk kontroll

Den riksprovplatsavgift som AB Svensk Bilprovning

erlägger med stöd av 21 § lagen (1992:1119) om

teknisk kontroll avskaffas och denna paragraf upphävs.

Vissa andra ändringar av i huvudsak förtydligande slag

som föreslagits av SWEDAC bör också företas. Förslag

om detta läggs nu fram, se avsnitt 2.3.

Det gäller dels bestämmelserna om s.k. anmälda

organ. EU har under senare tid paraferat avtal om

ömsesidiga godtaganden av provningar och

certifieringar (s.k. MRA-avtal) med bl.a. USA,

Kanada, Australien och Nya Zeeland. Genom avtalen

ges ansvariga organ i EU:s medlemsländer rätt att utse

tekniska kontrollorgan, Conformity Assessment Bodies,

som får utföra provningar och certifieringar mot

bestämmelser som gäller i mottagarländerna. Dessa s.k.

CABs har på svenska betecknats Utsedda organ.

Bestämmelserna om anmälda organ i lagen bör omfatta

även dessa. Vad som sägs om anmälda organ i 2, 3, 5

och 20 §§ bör därför utformas på ett allmännare sätt så

att detta uppnås.

Det finns också skäl att sedan de sista

riksprovplatserna numera avskaffats upphäva de

bestämmelser i lagen som gäller riksprovplatser. Det

betyder att 6-10 §§ samt rubriken före 6 § upphävs och

att ändringar görs i 1, 2 och 19 §§. Lagändringarna har

sådan karaktär att lagrådets yttrande skulle sakna

betydelse. Någon författningskommentar utöver det

sagda synes inte vara behövlig.

En arbetsgrupp inom Närings- och

handelsdepartementet har i departements-promemorian

Principer för kommersiell provnings- och

certifieringsverksamhet (Ds 1997:17), som

remissbehandlats, föreslagit en ny paragraf, 16 a §, i

lagen om teknisk kontroll. Däri anges att en myndighet

får ansöka om att bli ackrediterad eller att bli anmält

organ för egen verksamhet endast under vissa

förutsättningar, dels att det finns särskilda skäl att

bedriva verksamheten i myndighetsform och dels att

myndigheten kan visa att frågorna om intressekonflikter

eller konkurrens-

snedvridningar har beaktats och lösts på ett godtagbart

sätt. Syftet är att komma till rätta med de jävs- och

konkurrensfrågor som kan uppkomma när myndigheter

med klara myndighetsfunktioner inom ett område

bedriver kommersiell provnings- eller

certifieringsverksamhet inom samma eller angränsande

områden. Arbetsgruppen tillsattes sedan frågan väckts i

en skrivelse från SWEDAC.

I promemorian anges vissa grundläggande principer

som bör gälla när myndigheter bedriver kommersiell

provnings- eller certifieringsverksamhet:

 Särskilda skäl måste finnas för att en myndighet

över huvud ägnar sig åt kommersiell provnings-

eller certifieringsverksamhet. Det är ingen primär

statlig uppgift att tillhandahålla provnings- och

certifieringsresurser och om så ändå görs bör

kommersiell verksamhet normalt drivas i

bolagsform.

 Verksamheten skall inte påverka föreskrivande,

kontrollerande och annan central

myndighetsverksamhet på ett negativt sätt.

Intressekonflikter måste särskilt uppmärksammas

om myndigheten har marknadskontrolluppgifter. En

myndighet bör inte vara anmält organ inom det

område som marknadskontrollen avser. Arbets-

gruppen föreslår att, i stället för SWEDAC,

regeringen skall pröva ansökningar från

myndigheter att bli anmält organ.

 Verksamheten skall inte påverka marknaden för

sådan verksamhet på ett negativt sätt.

Dessa principer har godtagits av de allra flesta

remissinstanserna och bör enligt regeringens mening

ligga till grund för myndigheternas verksamhet i aktuellt

avseende. Förhållandena kan givetvis skilja sig åt i olika

fall men principerna bör vara utgångspunkt för

bedömningen av de särskilda fallen. En myndighet som

överväger att inleda en kommersiell verksamhet måste

således göra en noggrann analys av potentiella

intressekonflikter och verksamhetens

marknadspåverkan. En sådan analys måste också göras

av det ansvariga departementet inom ramen för

styrningen av myndigheten. Det ankommer på

myndigheten att visa att verksamheten inte har oönskade

effekter. Givetvis bör också konkurrensutsatt

verksamhet prövas inom ramen för de principer som

gäller för det statliga åtagandet.

Vad gäller den föreslagna lagändringen har vissa

synpunkter förts fram som bör beaktas. SWEDAC

menar att man enligt de internationella standarder som

styr ackrediteringsverksamheten är skyldig att

ackreditera varje kompetent organ. Det är då inte

lämpligt att SWEDAC vid prövning av en ansökan om

ackreditering från en myndighet också tvingas ta

ställning till exempelvis de konkurrenspolitiska skäl som

kan tala mot att myndigheten driver den ackrediterade

verksamheten. En annan synpunkt som förts fram är att

kravet i den föreslagna 16 a § gäller vid all

ackreditering oavsett myndighetens uppgifter och

verksamhetens utformning. Ofta kan det finnas behov

för en myndighet att erhålla ett bevis på teknisk

kompetens i form av ackreditering för att kunna förete

detta t.ex. för sin egen marknadskontrollarbete i

internationella sammanhang.

Regeringen finner att man bör söka en lösning som

tillgodoser syftet med arbets-gruppens förslag och

samtidigt dessa synpunkter. En ansökan om

ackreditering av en statlig myndighet som har centrala

myndighetsuppgifter i form av bemyndigande att utfärda

föreskrifter eller ansvar för marknadskontroll eller

annan tillsyn bör föregås av en prövning av någon

annan än SWEDAC huruvida den verksamhet för

vilken ackreditering söks är förenlig med de tidigare

nämnda principerna. En sådan prövning är så nära

kopplad till styrningen av myndigheten att den bör göras

av regeringen. Genom begränsningen till vissa centrala

myndigheter kommer det att bli ett mycket begränsat

antal prövningsärenden. Som arbetsgruppen föreslagit

bör regeringen också pröva frågan om en myndighet

bör utses till anmält organ för en uppgift för vilken även

andra organ än myndigheter får anmälas. Även sådana

ärenden kan antas bli mycket sällsynt förekommande.

De föreskrifter som behövs för att åstadkomma detta

kan tas in i förordningen (1993:1065) om teknisk

kontroll. Något förslag till ändring lagen om teknisk

kontroll läggs därför inte fram i denna del.

B 3. Styrelsen för ackreditering och

teknisk kontroll: Bidrag till

riksmätplatser

1995/96

Utgift

12 198

1

Därav

1996

Utgift

9 436

1997

Anslag

8 760

Utgifts-

prognos

9 707

1998

Förslag

8 271

1999

Beräkna

t

8 271

2000

Beräkna

t

8 271

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Anslaget disponeras av SWEDAC för bidrag till

riksmätplatserna.

Alla material, produkter och processer karaktiseras

med hjälp av mätbara storheter. Korrekta och

tillförlitliga mätresultat kräver tillgång till mätdon som

är relaterade till internationella konventioner och

måttenheter. Denna relation benämns spårbarhet och

förutsätter att nationella normaler upprättshålls för de

grundläggande måttenheterna som används inom landet.

Riksmätplatserna har denna uppgift. Upprätthållande

och finansiering av primärmetrologin är ett offentligt

åtagande i samtliga europeiska och flertalet andra

industriländer.

I Sverige finns fyra institut/riksmätplatser som

sammantaget ombesörjer landets primära behov av

säkerställd och spårbar mätteknik, omfattande ett 40-tal

tekniska storheter. Riksmätplatserna finns hos Sveriges

Provnings- och Forskningsinstitut AB (SP), FFA, FFV

Mätteknik AB och SSI. Av de fyra nämnda mättekniska

primär-laboratorierna är två helstatliga bolag.

SP svarar för ca 75% av normaliehållningen i

Sverige och metrologiverksamheten omfattar totalt ca.

35 anställda. Denna bedrivs som en integrerad del med

annan verksamhet inom bolaget, bl.a. provningoch

forskning. SP har ca. 500 anställda.

Primärmetrologin, kalibrering av interna

referensnormaler och kalibrering mot kund sysselsätter

totalt ca. 45 personer vid landets riksmätplatser, vilket

betyder att de övriga riksmätplatserna vardera har 2-5

anställda inom området. Därtill kommer fristående

ackrediterade kalibreringslaboratorier, som hämtar sin

spårbarhet hos riksmätplatserna och utför kalibrering åt

kunder.

I SWEDAC:s myndighetsuppgifter ingår att ha ett

övergripande samordnings- och medelfördelningsansvar

för investeringar och underhåll av utrustning hos riks-

mätplatserna, att utöva tillsyn samt att planera

normaliehållningsinsatserna inom området. Av det

bidrag till riksmätplatserna som kanaliseras via

SWEDAC används ca två tredjedelar till att täcka

riksmätplatsernas kostnader för spårbarhet, dvs. att

kalibrera de nationella normalerna mot de

internationella normalerna och för att kalibrera

referensnormalerna mot de nationella normalerna.

Resterande medel används till investeringar och

underhåll av normaler och mätutrustning.

Vid ingången av innevarande budgetår fanns en

reservation om 0,9 miljoner kronor från det äldre

reservationsanslaget för samma ändamål.

Utredningen Svensk metrologi inför 2000-talet

Under åren har riksmätplatssystemet varit föremål för

ett stort antal utredningar. Även inom EU-

kommissionen har det nyligen genomförts en

kartläggning av metrologin i medlemsstaterna (RC-

SMT/97/20). De svenska utredningarna har

huvudsakligen varit inriktade på utbudets relevans,

verksamhetens organisation och dess finansiering.

Utredningen Svensk metrologi inför 2000-talet utgör

därvid inget undantag.

Utredaren påtalar att anslaget genom nedskärningar

nu blivit för litet för att kunna finansiera den primära

normaliehållningen. Primärmetrologin har kostnader för

internationell spårbarhet samt anskaffning av ny och

utbyte av gammal utrustning pga. teknikutvecklingen.

FoU-delen är också betydande.

Riksmätplatssystem finansieras väsentligen från fem

olika källor:

1. Bidrag till riksmätplatser för investeringar och drift

(B3) som administreras av SWEDAC.

2. Bidrag för mätteknisk FoU (B6) till Sveriges

Provnings- och Forskningsinstitut AB (SP)

3. Projektmedel för FoU från forskningsstiftelser,

NUTEK och andra organ.

4. Intäkter för konsulttjänster och utvecklingsarbete.

5. Bidrag som den egna moderorganisationen i vissa

fall måste tillskjuta för eventuella underskott i

verksamheten.

Därtill kommer intäkter från kalibrering av

referensnormaler och av kunders mätdon (drygt. 60%

av riksmätplatsverksamhetens totala intäkter, för SP:s

del 65%).

För att leva upp till målet att upprätthålla en

mätteknisk verksamhet med hög standard , av tillräcklig

omfattning, med effektiv användning av statliga

resurser konstaterar utredaren att det årliga

bruttobehovet för investeringar/underhåll och FoU

borde uppgå till vardera 11,5 mkr. Det årliga behovet

skulle därmed vara 23 mkr. Därtill kommer kostnader

för internationell spårbarhet på 6 mkr.

Primärmetrologin skulle därför, från dagens nivå,

behöva ett tillskott för främst investeringar på 8,7 mkr

och FoU. Ökningen motsvararas av att SWEDAC:s

bidrag till riksmätplatserna (B3) återställs till nivån som

det hade i början av 90-talet, dvs. 12 mkr. i dagens

penningvärde och utökas med ytterligare 6,7 mkr.

Ökningen av FoU-delen kan till viss del ske genom

externa projektmedel. Av riksmätplatserna är det endast

SP som erhåller bidrag för mätteknisk FoU.

Utredaren föreslår en utökning av utbudet av

kvalitetssäkrade mätningar främst inom kemin genom

inrättande av sk. referenslaboratorier. Vidare föreslås

att landets primärmetrologi administrativt koncentreras

till SP. Centralisering anses ge fördelar i förhållande till

nuvarande decentraliserade system. Förslaget skulle

innebära att SP skulle ges ett övergripande

administrativt ansvar för de nuvarande riksmätplatserna,

av vilka SSI i så fall ges status av referenslaboratorium,

för att undantas från SP:s administration. Motivet för att

sammanföra ansvaret för alla riksmätplatsfunktioner till

ett organ är en konsekvens av nödvändigheten att uppnå

en högre kostnads-effektivitet och att hitta ett enkelt och

hållbart finansieringssystem genom ett tydligt

huvudmannaskap. Fysisk koncentration, vars

konsekvenser inte mer än övergripande behandlas av

utredaren, skulle medföra tillkommande flyttkostnader

för utrustning och vissa andra kostnader.

Referenslaboratorierna föreslås bli riksmätplatsernas

motsvarighet inom kemisk metrologi. Områden som

allmän kemi, metallurgi, läkemedel, livsmedel och

bioteknik, medicinsk kemi samt miljö (främst mark,

vatten och luft) bör övervägas. Utöver denna nya

struktur för mätningar inom kemi föreslås att ett

referens-laboratorium för mätning av aktivitet (i första

hand av radon) inrättas vid SSI. Utredaren föreslår

också att en ny riksmätplatsfunktion för densitet inrättas

vid SP. Referenslaboratorier bör utses av regeringen

och stå under SWEDAC:s tillsyn. Kriterier för utseende

av referenslaboratorier måste utarbetas.

Utredningen konstaterar, liksom tidigare utredningar,

att de tjänster som ingår i riksmätplatsernas nuvarande

utbud är relevanta men att primärmetrologin idag måste

kämpa mot en kraftig underfinansiering.

Kalibreringsverksamheten, som ökat i efterfrågan, har

fått prioriteras i förhållande till FoU. Efterfrågan beror

till stor del på att näringslivet i ökad utsträckning inför

kvalitetssystem enligt ISO 9000-serien av standarder,

som bl.a. innefattar krav på spårbarhet för de mätdon

som används.

Kalibreringsintäkterna utgör idag drygt 60% av

riksmätplatsverksamhetens totala omsättning.

Internationellt sett är detta en mycket hög siffra.

Utredaren påtalar att riksmätplatserna drivits till denna

situation, som i många fall innebär konkurrens med

ackrediterade kalibreringslaboratorier, genom

otillräcklig finansiering av primärmetrologin. I och med

att de måste ägna huvudparten av sin tid åt externa

uppdrag minskar deras möjlighet att bedriva den FoU

som kan föra svensk metrologi framåt och därmed ge

den service som näringslivet kräver. I ett läge där

riksmätplatsernas utbud inte längre tillfredställer

näringslivets behov utsätts Sverige för betydande

konkurrensnackdelar eftersom endast de större

företagen har åtminstone en teoretisk möjlighet att

vända sig till utländska mätplatser.

Olika finansieringsmodeller har studerats.

Utredningen slår fast att en komplet-terande finansiering

av primärmetrologin genom bidrag från näringslivet inte

är genomförbart. Industriföretag är däremot beredda att

medverka vid uppbyggnad av för dem intressanta och

specifika resurser. Industrin är således inte är beredd att

på permanent grund medverka i en basfinansiering, då

denna anses vara en statlig angelägenhet. Näringslivet

finansierar metrologin skattevägen och genom att betala

för kalibrering av mätdon och instrument.

Nuvarande nivå på basfinansieringen av FoU

begränsar möjligheten att delta i forskningsprojekt då

det oftast förutsätts att medverkande institut/riksmätplats

skall bidra med 50% av egna/externa medel. KK-

stiftelsen och Stiftelsen för strategisk forskning och

andra stiftelser anses vara potentiellt intressanta för en

medfinansiering.

Remissinstanserna

Yttranden har inkommit från 29 av totalt 47 instanser.

Flertalet uttalar sig för en förstärkning den svenska

metrologin och påtalar dess betydelse. Flera

remissinstanser menar att utredaren underskattat det

verkliga behovet. En väl fungerande metrologi anses

vara av stor betydelse för konkurrenskraften hos det

svenska näringslivet och för dess framtid. Metrologin

betraktas som ett nationellt strategiskt teknikområde.

Det bör vara ett statligt intresse att upprätthålla denna

verksamhet långsiktigt. Speciellt viktigt är det med nära

tillgång till mättekniska tjänster för många små och

medelstora företag.

Det påtalas att behovet inom industrin av mätningar

med spårbarhet och hög noggrannhet stiger snabbt och

att detta är en utveckling som kommer att fortsätta.

Införande av kvalitetssystem, vanligen efter standarder i

ISO 9000-serien, innebär krav på att mätdon och

instrument skall vara spårbart

kalibrerade.Globaliseringen av industriell tillverkning

gör det nödvändigt att komponenter tillverkade på skilda

ställen skall kunna samverka i den slutliga produkten.

Naturvårdsverket anför att miljövårdsarbetet kräver

att mätdata är tekniskt tillförlitliga. En stor andel av alla

mätningar har direkt anknytning till lagar och

myndigheters föreskrifter, utfärdade för att skydda

människors liv, hälsa, säkerhet och miljö.

SSI visar på exempel där metrologin används för att

minska kassationer och att vidarutveckla produkter. SP

anför att tidhållningen (atomur) för Internet har direkt

koppling till den omfattande nationella IT-satsning som

genomförs. För att Internet skall fungera måste de

elektroniska meddelandepaketen tidsstämplas med hög

precision då de sänds iväg. Ytterligare exempel

redovisas.

Flertalet remissinstanser har haft svårt att avge

synpunkter på den övergripande strukturen och

finansieringen. Förslaget att koncentrera metrologin till

SP tillstyrks av SWEDAC, SP, KTH, STH, IVF, LM
[REDACTED_EFTERNAMN] AB, NUTEK och naturvårdsverket men

avstyrks av riksmätplatserna FFA och SSI.

Naturvårdsverket, SP, Institutet för metallforskning

och SWEDAC tillstyrker att ett system med

referenslaboratorier inrättas. Vad gäller

referenslaboratorium för allmän kemi hos SP i Borås

tillstyrks detta av CTH, Jernkontoret och NUTEK.

Naturvårds-verket anser att statens engagemang i

princip bör inskränka sig till att etablera

referenslaboratoriesystemet och att svara för

kompetensprövning samt tillsyn. Ytterligare

referenslaboratorier bör först inrättas när behov

föreligger och resp.

samhällssektor/bransch/intressegrupp är beredd att

finansiera verksamheten. Ett system med mentorer eller

sekundära referenslaboratorier behöver övervägas.

SWEDAC anser att tillsynsansvaret bör ligga hos dem.

I övrigt framförs olika förslag och synpunkter om vilka

som bör utses till referenslaboratorier. Flera

remissinstanser anser sig ha förutsättningar att utses till

referenslaboratorium.

Vad gäller den statliga finansieringen anser NUTEK

att denna bör vara åtskild från övriga anslag, så att

metrologin får en tydlig och egen finansiering.

SWEDAC anser att statliga medel inte skall utgå till

referenslaboratorier och att de alternativa

finansieringsformer för primärmetrologin som

övervägts men förkastats av utredaren inte är särskilt

realistiska. För att bevara objektiviteten och

trovärdighet av FoU-resultat bör finansieringen säkras

av opartiska medel, anser LM[REDACTED_EFTERNAMN].

KTH uttrycker en stark oro över en eventuell

finansiering med hjälp av kalibrerings-intäkter. Det

finns en risk att avgifterna blir så höga att endast

företag med verkligt tvingande behov skulle kunna hålla

sig med korrekt kalibrerade instrument, medan mindre

lönsamma företag får svårigheter att motivera

kalibrering. Alternativt kan de svenska

kalibreringsresurserna för några storheter bli så dåliga

att kvalificerade kunder väljer att gå till bättre rustade

laboratorier utomlands.

Flertalet remissinstanser påtalar att nuvarande

anslagsnivå är otillräcklig. Det finns en stark opinion

för en utökning av systemet till att även omfatta

referenslaboratora-torier och en höjning av anslagen.

FFA anser att konsekvenserna vid en oförändrad

ambitionsnivå blir att kunskapsbanken försvinner, något

som det tar lång tid att åter bygga upp.

I SP:s budgetunderlag 1997- 1999 anges att man

strävar mot en samlad nationell metrologi.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Av de redovisningar som lämnats av utredaren,

SWEDAC, SP och av remissinstanserna framgår att

riksmätplatserna har svårigheter att uppnå mål-

sättningen vad gäller en hög standard pga. medelsbrist.

Utbudet av fysikaliska storheter bedöms vara av

tillräcklig omfattning och relevans samt medelsanvänd-

ningen effektiv. Utbudet omfattar inte kemisk

metrologi.

Den framtida organisationen

Regeringen anser att riksmätplatsorganisationen bör ges

ett tydligt huvudmannaskap och avser därför ta initiativ

till att ytterligare utvärdera konsekvenserna av att

koncentrera primärmetrologin till helstatliga Sveriges

Provnings- och Forsknings-institut AB (SP). I

utvärderingen skall ingå att resurserna för

primärmetrologi identifieras och särskiljs från annan

verksamhet hos SP och de övriga riksmätplatserna. Då

primärmetrologin är starkt integrerad med provning och

forskning samt kalibrering, i konkurrens med

fristående ackrediterade kalibreringslaboratorier, bör

utvärderingen ta fasta på vilka konsekvenser som

uppstår vid en separering av de metrologiska

aktiviteterna i sin helhet och att dessa bedrivs i en egen

organisation.

Regeringen anser vidare att införande av ett system

med referenslaboratorier kan stärka den mättekniska

verksamheten i landet. Arbete krävs för att utveckla

kriterier och kompetenskrav som dessa skall uppfylla.

Tillkomsten av referenslaboratorier bör styras av de

behov som föreligger hos näringsliv och offentlig

förvaltning. Genom att särskilja och tydliggöra ansvaret

för primärmetrologin finns sannolikt goda förut-

sättningar för att etablera referenslaboratorier, i en

sammanhållen gemenskap. Vidare ges möjlighet till

erfarenhetsutbyte och övergripande marknadsföring.

För att genomföra en omorganisation av

riksmätplatserna och utökning av systemet med

referenslaboratorier krävs ett fördjupat underlag. Detta

avser såväl konsekvenser hos berörda riksmätplatser

som de regel- och budgettekniska ändringar som krävs.

Kriterier som ska uppfyllas av referenslaboratorierna

behöver också tas fram. Regeringen avser därför att

inhämta ytterligare underlag samt därutöver pröva

alternativa möjligheter till finansiering innan ett slutligt

ställningstagande kan ske.

B 4. Elsäkerhetsverket

1995/96

Utgift

46 295

1

Anslag

s-

sparan

de

32 0602

Därav

1996

Utgift

33 327

1997

Anslag

36 520

Utgifts

-

progno

s

39 300

1998

Förslag

36 961

1999

Beräkna

t

37 808

2000

Beräkna

t

38 923

1. Beloppen anges i tusental kronor. Bruttoutgifter mot anslaget för

 1995/96 var 58 647 tkr och inkomster mot anslaget 12 352 tkr.

2. Regeringen har våren 1997 beslutat att dra in 19 000 tkr av

anslags-

 sparandet som en besparing.

Elsäkerhetsverket är förvaltningsmyndighet för tekniska

säkerhetsfrågor på elområdet. De övergripande målen

för verksamheten är att förebygga av elektricitet

orsakad skada på

person och egendom samt störningar på

radiokommunikation och näringsverksamhet inom

området elektromagnetisk kompatibilitet (EMC).

Elsäkerhetsverket skall därvid svara för statliga insatser

för att bygga upp, upprätthålla och utveckla en god

säkerhetsnivå för elektriska anläggningar och elektrisk

materiel samt medverka till en tillfredsställande

elektromagnetisk kompatibilitet.

Inkomster hos Elsäkerhetsverket, som redovisas på

statsbudgetens inkomstsida under inkomsttiteln 2552

Övriga offentligrättsliga avgifter, beräknas till 36,3

miljoner kronor för nästa budgetår (oförändrat jämfört

med innevarande budgetår).

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Den prövning regeringen gjort visar att verksamheten

bedrivs med sådan inriktning att de uppsatta målen

huvudsakligen har uppnåtts.

Föreskrifter har utarbetats som är nödvändiga för att

elsäkerheten skall upprätthållas utan att de utgör hinder

för den tekniska utvecklingen eller för handeln med

andra länder. Elsäkerhetsverket redovisar att under året

har en genomgripande översyn genomförts av verkets

totala deltagande i standardiseringsarbete. Syftet har

varit att öka effektiviteten och skapa ett bättre underlag

för prioritering, styrning och samordning. Översynen

har lett till förändringar i standardiseringsdeltagandet

vad avser såväl inriktning, omfattning och fördelning

mellan deltagande med egen personal och köpta

tjänster. Verket framhåller att svenska förslag i

standardiseringsarbetet i hög utsträckning har vunnit

gehör.

Vad beträffar tillsyn av elanläggningar har verkets

arbete inriktats mot att motivera och bidra till att

säkerställa att ägare och användare av elektriska

anläggningar och elektrisk materiel iakttar

elsäkerhetsföreskrifterna samt att elinstallationer utförs

enligt gällande säkerhetsföreskrifter. Tillsynen på

elanläggningsområdet skall tillse att föreskrifter om

utförande, handhavande och skötsel följs samt att

erfarenheter från tillsynsarbetet återförs till föreskrifts-

och standardiseringsarbetet. Elsäkerhetsverket anför att

förändringar av verksamheten inom

elanläggningstillsynen fortgår som innebär en

upprioritering av fälttillsynen, bättre samordning av de

samlade tillsynsresurserna, uppbyggandet av ett effektivt

internt system för erfarenhetsåterföring från

tillsynsverksamheten samt en tydligare markering av

verkets myndighetsroll.

Tillsynen på elmaterielområdet utgörs till största

delen av marknadskontroller för att tillse att föreskrifter

om kontrollordning, samt om utförande, handhavande

och skötsel av elmateriel följs. Under året har

marknadskontrollen på fältet dvs besök hos bl.a.

tillverkare och importörer bedrivits med egen personal.

Tidigare köptes denna del av verksamheten liksom

tekniska provningstjänster externt. Elsäkerhetsverket

påtalar att de hittillsvarande erfarenheterna av denna

förändring är goda.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser (budgetåret 1995/96)

Regeringen konstaterar att RRV inte anfört några

invändningar i sin revisionsberättelse för

Elsäkerhetsverket avseende räkenskapsåret 1995/96.

Slutsatser

Regeringens bedömning är att verksamheten inom

myndigheten under den kommande perioden bör

bedrivas enligt den allmänna inriktning som gäller för

elsäkerhetsarbetet för budgetåret 1997. De övergripande

mål som gäller för perioden 1995/96 1998 bör ligga

fast.

I anslutning till insatserna skall verket följa den

internationella utvecklingen samt främja svenskt

deltagande i internationellt samarbete inom sitt

verksamhetsområde.

Regeringen förutsätter att Elsäkerhetsverket noga

följer utvecklingen vad gäller elolycksfall och elbränder

för att bl.a. analysera insatserna och elsäkerhetsnivåns

utveckling med särskild uppmärksamhet på

elmaterielområdet.

B 5. Sprängämnesinspektionen

1995/96

Utgift

18 611

1

Anslag

s-

sparan

de

7 379

Därav

1996

Utgift

13 123

1997

Anslag

15 150

Utgifts

-

progno

s

18 100

1998

Förslag

14 943

1999

Beräkna

t

15 409

2000

Beräkna

t

15 891

1. Beloppen anges i tusental kronor. Bruttoutgifter mot anslaget för

 1995/96 var 22 739 tkr och inkomster mot anslaget 4 128 tkr.

Sprängämnesinspektionen (SÄI) är central

förvaltningsmyndighet för frågor som rör brandfarliga

och explosiva varor. Det övergripande målet för

verksamheten är att förebygga att personer och

egendom kommer till skada vid hantering av sådana

varor.

Inkomster hos SÄI, som redovisas på statsbudgetens

inkomstsida under inkomsttiteln 2552 Övriga

offentligrättsliga avgifter, beräknas till ca 16,6 miljoner

kronor för nästa budgetår (innevarande budgetår ca 17

miljoner kronor).

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Den prövning regeringen gjort visar att verksamheten

bedrivs med sådan inriktning att de uppsatta målen

huvudsakligen har uppnåtts.

En av SÄI:s huvuduppgifter är att med stöd av

lagstiftningen om brandfarliga och explosiva varor

utarbeta regler i form av föreskrifter och allmänna råd

för hantering och import av sådana varor. I

verksamheten ingår även medverkan i andra

myndigheters föreskriftsarbete samt i nationellt och

internationellt standardiseringsarbete. Inspektionen

anger att aktiviteten inom området har legat på samma

höga nivå som förra året och att verksamheten i stor

utsträckning har präglats av det fortsatta arbetet med att

modernisera och förenkla det egna regelverket. Ett

betydande arbete har också lagts ned på att anpassa detta

till EU:s regler.

SÄI:s tillsynsarbete innebär inte bara kontroll och

övervakning utan även stöd och utveckling. Insatser

sker genom besök vid anläggningar, deltagande som

samrådspart vid projektering av större

anläggningsprojekt samt genom råd och stöd åt såväl

enskilda och företag som åt centrala, regionala och

kommunala myndigheter. SÄI har tagit fram en samlad

åtgärdsplan som syftar till ytterligare effektivisering,

utveckling och förbättring av både den centrala och den

lokala tillsynen över brandfarliga och explosiva varor.

Inom ramen för detta arbete har bl.a. en utbildningsplan

och ett utbildningspaket för räddningstjänsterna tagits

fram. Motsvarande arbete pågår för polismyndigheterna

inom området explosiva varor.

För att brandfarliga och explosiva varor skall få

hanteras krävs tillstånd. Vad beträffar explosiva varor

beslutar SÄI om tillstånd till tillverkning, överföring

och till försvarsmaktens hantering. Polismyndigheterna

beslutar i övriga ärenden. SÄI prövar frågor om

tillstånd till hantering av brandfarliga varor inom

försvarsmakten. För övrig hantering av brandfarliga

varor sker tillståndsprövningen kommunalt, i många fall

efter samråd med SÄI. Inspektionen påtalar att antalet

ansökningar om tillstånd till hantering av explosiva

varor har ökat markant.

Inspektionens godkännandeverksamhet innefattar

bl.a. handläggning av ansökningar vad gäller

godkännande och klassificering av explosiva varor,

godkännande av konstruktioner till förvaringsutrymmen

för explosiv vara samt granskning av underlag för

typgodkännande av cisterner och tillbehör. Vad

beträffar utredningar m.m. utförs insatser dels i

utredningar av olyckor och tillbud, dels i

verksamhetsövergripande nationella och internationella

arbetsgrupper. Medverkan i utredningar av olyckor görs

i huvudsak som sakkunnig åt polismyndighet samt på

eget initiativ.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser (budgetåret 1995/96)

Regeringen konstaterar att RRV inte anfört några

invändningar i revisionsberättelsen avseende SÄI.

Slutsatser

Regeringens bedömning är att verksamheten inom

myndigheten under det kommande året 1998 bör

bedrivas enligt den allmänna inriktning som gäller för

Sprängämnesinspektionen för perioden 1997 1999.

Det övergripande mål som gäller för

Sprängämnesinspektionens verksamhet för perioden

1997 1999 bör ligga fast.

B 6. Bidrag till standardisering,

provnings- och mätteknisk FoU

m.m.

1995/96

Utgift

126 945

1

Därav

1996

Utgift

84 630

1997

Anslag

77 802

Utgifts

-

progno

s

77 802

1998

Förslag

70 589

1999

Beräkna

t

71 930

2000

Beräkna

t

73 370

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Från anslaget utgår bidrag till

standardiseringsverksamheten för att SIS

Standardiseringen i Sverige som centralorgan,

tillsammans med åtta auktoriserade

standardiseringsorgan för olika verksamhetsområden,

skall verka för svensk standardisering nationellt,

europeiskt och globalt.

Vidare utgår bidrag till Sveriges Provnings- och

forskningsinstitut AB (SP) för uppgifter inom teknisk

forskning och utveckling av mät- och provningsteknik,

primärmetrologi samt därtill anknuten standardisering.

Från anslaget finansieras verksamheter inom området

teknisk informationsförsörjning. För detta ändamål

anvisas medel till Tekniska Nomenklaturcentralen

(TNC) och Tekniska Litteratursällskapet (TLS).

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Den svenska standardiseringsorganisationen har lämnat

resultatredovisning efter en modell som anpassats till

standardiseringsverksamheten. Denna modell

innehåller, förutom vissa nyckeltal, en redovisning av

väsentliga händelser under året och av arbetet på

områdena hälsa, skydd och miljö. Det kan noteras att

den svenska standardiseringsorganisationen väl klarat en

volymökning inom globalt och europeiskt

standardiseringsarbete.

Riksrevisionsverket har i en rapport överlämnad i

mars 1997 utrett hur effektivt statsanslaget till

standardiseringen används samt bedömt

ändamålsenligheten hos hittills tillämpad bidragsmodell.

Enligt RRV finns det skäl för staten att mera aktivt

medverka i och därmed få inflytande över

standardiseringen. RRV föreslår vidare en ny

finansieringsmodell. Denna innebär att huvuddelen av

det statliga stödet lämnas genom att de myndigheter som

medverkar i standardiseringsarbetet bidrar till att täcka

standardiseringens kostnader på samma villkor som

övriga intressenter.

RRV:s rapport har remissbehandlats och flertalet

remissorgan ställer sig i princip positiva till den

föreslagna finansieringsmodellen. Flera remissorgan

anför dock att den föreslagna modellen inte garanterar

att det statliga stödet bibehålls. Utredningens förslag

övervägs f.n. av regeringen.

SP:s tjänster inom FoU och rådgivning uppfyller väl

de angivna verksamhetsmålen. Resultaten ges en

omfattande och systematisk spridning med goda

nyttoeffekter. Verksamheten bedrivs i bred samverkan

med högskola och andra FoU-aktörer. Därigenom ges

goda effekter även i forskarutbildning och annan

kompetensutveckling. SP tillämpar en modell för

systematisk värdering av kvantitativa effekter. Denna

visar på ett högt utbyte av FoU-insatser av tillämpad

art, inte minst i kombination med rådgivning. Mot

denna bakgrund bedömmer regeringen att de FoU-

tjänster som SP i sin tvärtekniska verksamhet genomför

genom samarbete med andra FoU-aktörer,

internationellt samarbete och deltagande i EU:s

forskningsprogram, genom rådgivning till företag och

myndigheter samt genom standardiseringsarbete är en

mycket effektiv metod för att nå ut med ny teknik i

industriella tillämpningar.

TNC och TLS uppfyller väl de mål som angivits för

verksamheterna. Regeringen drar följande slutsatser:

TNC är, så som en förening som tillvaratar

terminologi, fackspråk och relevant språkvård, mycket

viktig inte minst i EU-arbetet. TLS som

intresseförening för bibliotekarier och informatiker i

företag, myndigheter och organisationer har en viktig

roll i att stödja informationstjänsten i företag och

organisationer. En annan viktig och väl utförd uppgift är

att sprida IT-kunnande av god kvalitet för att underlätta

och effektivisera intressenternas verksamhet.

5.3 Övriga frågor

5.3.1 Avgiftsfinansierade verksamheter

Patent- och registreringsverket

Verksamheten vid Patent- och registreringsverket

(PRV) finansieras genom avgifter. Avgifterna skall ge

full kostnadstäckning. Verksamheten med patent,

varumärken och mönster skall ge ett överskott, som

motsvarar kostnaden för Patentbesvärsrättens

verksamhet.

Patent- och registreringsverket är central

förvaltningsmyndighet för frågor om patent,

varumärken, mönster, efternamn och förnamn samt för

registreringsärenden angående aktiebolag, filialer,

handelsbolag, ekonomiska föreningar och europeiska

ekonomiska intressegrupperingar. PRV för även

register över fysiska personers och dödsbons konkurser

samt näringsförbud.

PRV:s ekonomiska resultat är tillfredställande.

Bolagsverksamhetens överskott på 32 miljoner kronor

förklaras av att planerad IT-satsningar ej kommit igång.

Verksamhetens ackumulerade resultat uppgår till 53

miljoner kronor. Dessa skall framför allt användas till

verkets IT-projekt. PRV har budgeterat negativa resultat

på 39,5 miljoner kr 1997 och på 63 miljoner kr 1998.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Inom verksamhetsgrenen patent redovisar PRV att antal

patentansökningar fortsätter att öka. Verksamhetsmålet

enligt regleringsbrevet att inom tre år meddela beslut i

patentärenden har inte uppfyllts. Verksamheten präglas

fortfarande av obalans mellan efterfrågan och

tillgängliga resurser. Ett problem som PRV står inför är

svårigheten att rekrytera och behålla ingenjörspersonal.

Detta är en av de frågor PRV prioriterar högst.

Inom varumärken låg den genomsnittliga

behandlingstiden för ett ärende på 8 månader att

jämföra med regleringsbrevets mål på 10 månader.

Produktionen har överstigit efterfrågan.

Arbetsproduktivitet och kostnadsproduktivitet sjönk

något.

Mönsterverksamheten hade en ökning av ärenden

samtidigt som produktionen sjönk. Den genomsnittliga

behandlingstiden var 13,5 månader att jämföra med

regeringens mål på 11 månader.

Verksamheten inom periodisk skrift har uppnått

regleringsbrevets mål om en högsta genomsnittlig

behandlingstid på två veckor.

Verksamhetsgrenen namn har uppnått

regleringsbrevets uppställda mål på en genomsnittlig

behandlingstid på tre månader. Inför budgetåret 1998

skall namnverksamheten följa principen full

kostnadstäckning.

Verksamhetsgrenen bolag har uppnått de

verksamhetsmål som regeringen satt upp. Införandet av

förseningsavgifter för inlämnandet av årsredovisningar

har gjort att andelen årsredovisningar som inlämnats i

tid ökat från ca 50% till nästan 95%.

Verksamhetsgrenen uppdrag (patent, varumärken

m.m, InterPat Sweden) har under budgetåret fått en

ökad efterfrågan av tjänster inom i stort sett alla

verksamhetsområden. Då PRV känt sig nödgat att

prioritera myndighetsuppgifterna före

uppdragsverksamheten har uppdrag inom vissa

teknikområden inte kunnat utföras.

BUDGET

OFFENTLIG

-RÄTTSLIG

VERKSAMH

ET

INTÄKTE

R

KOST-

NADER

RESULT

AT

(INTÄKT

-

KOSTNA

D)

UPPDRA

GSGIVA

RE

STATEN

%1

UPPDRA

GS-

GIVARE

ÖVRIGA

%

Utfall

1995/96

541

083

532

499

8 584

2

98

Varav

1996

368

741

368

338

404

2

98

Prognos

1997

440

000

477

000

-37

000

2

98

Budget

1998

370

000

421

000

-59

000

2

98

Beräknat

1999

375

000

Beräknat

2000

375

000

1.Exkl. statliga bolag och affärsverk.

UPPDRAGS-

VERKSAMH

ET

INTÄKTE

R

KOST-

NADER

RESULT

AT

(INTÄKT

-

KOSTNA

D)

UPPDRA

GSGIVA

RE

STATEN

%1

UPPDRA

GS-

GIVARE

ÖVRIGA

%

Utfall

1995/96

108

124

96

607

11

517

2

98

Varav

1996

79

165

68

258

10

906

2

98

Prognos

1997

88

000

91

000

-3 000

2

98

Budget

1998

90

000

94

500

-4500

2

98

Beräknat

1999

92

000

Beräknat

2000

94

000

1. Exkl. statliga bolag och affärsverk.

TJÄNSTE-

EXPORT

INTÄKTE

R

KOST-

NADER

RESULT

AT

(INTÄKT

-

KOSTNA

D)

UPPDRA

GSGIVA

RE

STATEN

%1

UPPDRA

GS-

GIVARE

ÖVRIGA

%

Utfall

1995/96

7 061

6 304

757

Varav

1996

4 700

4 200

500

Prognos

1997

4 800

4 300

500

Budget

1998

4 900

4 400

500

Beräknat

1999

5 000

Beräknat

2000

5 100

1. Exkl. statliga bolag och affärsverk.

Stora IT-satsningar under 1997 och 1998 gör att det

tillfälligt uppstår relativt stora underskott inom samtliga

offentligrättsliga verksamheter. Av budgeten inför år

1998 står patentverksamheten för ca 51% och

bolagsverksamheten för ca 38% av intäkterna.

Av uppdragsverksamhetens budget inför år 1998 står

bolagsverksamheten för ca 63% av intäkterna.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att Riksrevisionsverket inte

anfört några invändningar i sin revisionsberättelse

för räkenskapsåret 1995/96.

Slutsatser

PRV tillhandahåller produkter och tjänster som är av

stor betydelse för näringslivet. Många av verkets

tjänster efterfrågas allt mer. Informationen i verkets

register nyttjas av både den offentliga och privata

sektorn. Vidare har PRV ett djupt samarbete med olika

internationella organisationer och säkerställer därmed ett

svenskt inflytande på den internationella utvecklingen.

PRV:s årsredovisning visar att samtliga verksamhetsmål

uppnåtts förutom inom patent- och

mönsterverksamheterna. Patentverksamheten har haft

problem i flera år och PRV hänvisar till svårigheter att

rekrytera och behålla patentingenjörer.

Patentverksamhetens kompetensförsörjning,

tillsammans med IT-utvecklingen, var de högst

prioriterade frågorna innevarande budgetår. Dessa

frågor kommer även att prioriteras fortsättningsvis.

Anledningen till att målen inom mönsterverksamheten

inte uppnåtts är att vakanser inte ersatts i avvaktan på

besked om ett EG-mönster. Problemet är därför

tillfälligt. Regeringens sammantagna bedömning är att

verket levererar serviceinriktade tjänster med hög

kvalitet och att resultatet är tillfredsställande. En stor

och viktig uppgift för verket är genomförandet av

regeringens beslut att utlokalisera verksamhetsgrenarna

varumärken, mönster, namn och periodisk skrift till

Söderhamns kommun.

5.3.2 Granskning av försvarsuppfinningar

Ärendet och dess beredning: Industridepartementet

gav den 2 april 1991 ordföranden i Gransknings-

nämnden för försvarsuppfinningar (Gransknings-

nämnden) i uppdrag att göra en översyn av nämnden.

Uppdraget motiverades bl.a. av det stora antalet

sammanträden i förhållande till antal beslut om

hemlighållande. Uppdraget redovisades den 23 augusti

1991 i promemorian (Ds 1991:60) Granskning av

försvarsuppfinningar. I promemorian föreslås att

granskningsnämnden avskaffas och att nämndens

uppgifter övertas av Försvarets civilförvaltning (FCF)

och Patent- och registreringsverket (PRV).

Promemorian har remissbehandlats. En

sammanställning av remissyttranden finns tillgänglig i

Närings- och handelsdepartementet (I91/1612/3).

Beredningen av ärendet har vilat med hänsyn till en

pågående omorganisation inom det militära försvaret.

Denna medförde bland annat att FCF lades ned och att

dess patentenhet överfördes till Försvarets materielverk

(FMV). Regeringen gör nu bedömningen att

Granskningsnämnden skall vara kvar men att vissa av

dess uppgifter skall överföras till FMV. Ett förslag med

sådan innebörd har utarbetats och remissbehandlats.

Remissvaren finns tillgängliga hos Närings- och

handelsdepartementet (N97/2225). Lagförslaget

innehåller endast ändringar som föranleds av den nya

organisationen och en del ändrade bestämmelser vad

avser vissa tidsfrister. Mot denna bakgrund får förslaget

anses vara av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande

skulle sakna betydelse. Yttrande från Lagrådet har

därför inte inhämtats.

Regeringens förslag:

Regeringen föreslår att vissa av de uppgifter

Granskningsnämnden har överförs till Försvarets

materielverk (FMV). FMV får en förstärkt roll vid

beredningen av ärendena och skall bl.a. samordna

försvarsintressena. FMV kan besluta om att vidare

åtgärd (dvs. beslut om hemlighållande) inte behövs. I

andra fall skall FMV överlämna ärendet med eget

yttrande till Granskningsnämnden. FMV prövar slutligt

frågan om hemlighållande av de utländska

försvarsuppfinningar som omfattas av avtal med

främmande stat. Granskningsnämnden granskar slutligt

de ärenden som FMV överlämnar dit med begäran om

hemlighållande. Granskningsnämnden omprövar

förordnanden om hemlighållande av de utländska

försvarsuppfinningar som omfattas av avtal med

främmande stat. Granskningsnämnden granskar slutligt

de ärenden som FMV överlämnar dit med begäran om

hemlighållande. Granskningsnämnden omprövar

förordnanden om hemlighållande efter hörande av

FMV. Om FMV under beredningen finner att skäl för

hemlighållande inte längre finns, får FMV själv

upphäva förordnandet.

Remissinstanserna: Yttranden till promemorian (Ds

1991:60) Granskning av försvarsuppfinningar har

avgetts av Överbefälhavaren, Försvarets civilförvaltning

(FCF), Försvarets materielverk (FMV), Patent- och

registreringsverket (PRV), Patentbesvärsrätten (PBR),

Granskningsnämnden, Sveriges Industriförbund och

Svenska Patentombudsföreningen. Samtliga

remissinstanser utom PBR har tillstyrkt utredningens

förslag. PBR anser att Granskningsnämnden bör bestå

med det ansvarsområde den har i dag.

Yttranden över det nya förslaget har avgetts av

Försvarsmakten, FMV, PRV, PBR, Gransknings-

nämnden samt Sveriges Industriförbund. Samtliga

remissinstanser tillstyrker regeringens förslag eller har

lämnat det utan erinran. Flera synpunkter har dock

riktats mot olika tidsfrister. Vidare anser

Försvarsmakten att det är viktigt att FMV vid sin

prövning samråder med Försvarsmakten. FMV anser

att även beslut om att inte hemlighålla en uppfinning

skall kunna överklagas till regeringen. PBR ifrågasätter

om det är regeringen som skall vara

överprövningsinstans och anser att frågan om

överprövningsformen behöver genomlysas på ett mer

allsidigt sätt.

Granskningsnämnden för försvarsuppfinningar:

Frågor om hemlighållande av försvarsuppfinningar

prövas av en särskild granskningsnämnd. Nämndens

beslut får överklagas hos regeringen.

De ärendegrupper som förekommer hos nämnden är

följande.

1. Prövning av svenska försvarsuppfinningar.

2. Prövning av utländska försvarsuppfinningar.

3. Årlig omprövning av beslut om hemlighållande.

4. Yttrande till främmande stat med vilken avtal

föreligger inför förestående beslut att där häva ett

förordnande om hemlighållande respektive prövning

av frågan om att häva ett förordnande om

hemlighållande, om uppfinning upphör att vara

hemlig i den främmande staten.

5. Yttrande till regeringen i vissa fall.

6. Administrativa beslut.

Budgetåret 1995/96 (18 månader) hade

Granskningsnämnden 73 fall till prövning. Av dessa

förordnades 24 stycken som hemliga, 7 svenska och 17

utländska. Detta är något högre när det gäller svenska

uppfinningar och något lägre när det gäller utländska

uppfinningar om man jämför med de senaste årens

genomsnitt.

Skälen för regeringens förslag: Det behövs en

oberoende nämnd med bred intresserepresentation.

Granskningsnämnden för försvarsuppfinningar skall

därför inte avskaffas såsom utredningen föreslagit. I

övrigt följer regeringen i princip promemorians förslag

med den skillnaden att de uppgifter som enligt

promemorian skulle ligga på Försvarets civilförvaltning

i stället åläggs Försvarets materielverk (FMV).

Det som talar för att vissa av Granskningsnämndens

uppgifter övertas av en annan myndighet är att många

ärenden kan avgöras utan egentlig sakprövning.

Ärendeutvecklingen visar att antalet fall där svenska

försvarsuppfinningar behöver hållas hemliga med

hänsyn till försvarsintresset är mycket litet. Antalet

utländska fall har visserligen visat sig kunna bli stort,

men dessa fall påkallar ingen sakprövning, utan

ärendena inskränker sig till ett konstaterande av att det

föreligger ett avtal mellan Sverige och främmande stat

av ett visst innehåll. Samtidigt är nämnden på grund av

de tidsfrister som finns tvungen att hålla sammanträden

med en viss regelbundenhet. En överföring av vissa av

Granskningsnämndens uppgifter till FMV skulle

innebära en rationellare handläggning av ärendena. För

de enskilda uppfinnarna bör reformen medföra att de

tidsfrister som nu finns kan hållas.

FMV är en central förvaltningsmyndighet med

uppgift att anskaffa, vidmakthålla och avveckla materiel

och förnödenheter på uppdrag av Försvarsmakten samt

att inom detta område stödja Försvarsmaktens

verksamhet. FMV är vidare patentorgan för de

myndigheter som hör till Försvarsdepartementet och

skall handlägga ärenden som rör immaterialrättsliga

frågor. Myndigheten får inom sitt verksamhetsområde

även tillhandahålla tjänster åt andra än Försvarsmakten

och myndigheter som hör till Försvarsdepartementet.

Om FMV åläggs att samordna de olika

försvarsintressen som kan göra sig gällande, bl.a. de

operativa/taktiska synpunkterna, skulle beredningen bli

avsevärt bättre än idag. Visserligen är det möjligt att

låta Granskningsnämnden, som har det övergripande

ansvaret för beredningen, verkställa denna samordning.

Det skulle emellertid leda till att behovet av kommuni-

kation mellan olika myndigheter och sakkunniga skulle

öka.

Vad gäller de utländska försvarsuppfinningarna

utgörs huvuddelen av fall där det föreligger avtal mellan

Sverige och främmande land. I de fallen företar

Granskningsnämnden ingen sakprövning, utan

konstaterar enbart förekomsten av avtalet i fråga och

beslutar om hemlighållande på detta underlag. Dessa

ärenden förbereds för närvarande av FMV som enligt

avtalen har en mottagande och förmedlande roll.

Granskningsnämndens funktion är i praktiken reducerad

till en registrering. Det skulle därför vara till fördel om

dessa ärenden slutligt kunde avgöras av FMV. Det

skulle innebära en förenkling och avbyråkratisering.

Några nackdelar synes inte heller vara förenade med en

sådan reform.

Även beträffande prövning av om utländska

försvarsuppfinningar inte längre skall vara hemliga bör

FMV kunna anförtros att självständigt fatta beslut. Den

förstärkta rollen för FMV med förbättring av

samordningen av olika försvarsintressen gör att det får

antas att de olika försvarssynpunkterna har tillförts och

prövats i tillräcklig omfattning. En sådan ordning bör

gälla, såväl när det gäller att yttra sig till en utländsk

myndighet som i fråga om att häva ett förordnande,

sedan detta hävts utomlands. När det gäller att

undantagsvis behålla ett förordnande om hemlighållande

för en utländsk försvarsuppfinning, bör emellertid

beslutet fattas av Granskningsnämnden. Beträffande de

försvarsuppfinningar som inte är bilateralt reglerade bör

en självständig prövning göras på motsvarande sätt som

när det gäller svenska försvarsuppfinningar.

De argument som förts fram när det gäller FMV:s

kompetens att slutligt bedöma de fall, där det inte anses

vara av väsentlig betydelse för försvaret att en utländsk

försvarsuppfinning hålls hemlig, har givetvis bärkraft

också när de gäller svenska försvarsuppfinningar. Skulle

FMV anse att en uppfinning inte behöver hållas hemlig,

saknas således rimliga skäl att från försvarssynpunkt

göra en överprövning. FMV:s bedömning bör därför

kunna vara den slutliga också i de fallen.

FMV bör inte ges rätt att också meddela

förordnanden om hemlighållande. I de fall ett

förordnande om hemlighållande bedöms nödvändigt bör

det tas av en myndighet som inte är försvarsanknuten.

Vid beslut om hemlighållanden är det viktigt att alla

intressen är representerade. Detta har också flera

remissinstanser framhållit. Granskningsnämnden har en

bred intresserepresentation med företrädare för

näringsliv, Patent- och registreringsverket (PRV) och

Försvarsmakten.

Även om PRV, enligt det ursprungliga förslaget,

blev beslutande myndighet skulle behovet av att alla

intressen blir representerade förmodligen kunna

tillgodoses på administrativ väg. Detta skulle däremot

inte ge några större rationaliseringsvinster jämfört med

att behålla nuvarande Granskningsnämnd. Det är därför

mest lämpligt att låta Granskningsnämnden kvarstå som

beslutsmyndighet.

Om FMV finner att det är av väsentlig betydelse för

försvaret att uppfinningen hålls hemlig, skall

myndigheten med eget motiverat yttrande överlämna

ärendet till Granskningsnämnden för slutlig prövning.

Delar Granskningsnämnden denna bedömning skall

nämnden förordna att uppfinningen inte får

offentliggöras eller på annat sätt obehörigen röjas. När

det gäller prövningen och själva bedömningen skall

denna ske på samma sätt som tidigare (se prop.

1971:138 s. 51).

Granskningsnämndens beslut kan enligt nuvarande

ordning överklagas till regeringen. Enligt den reform

som föreslås skall såväl Granskningsnämnden som

FMV kunna meddela beslut om hemlighållande. Båda

myndigheternas beslut bör därför kunna överklagas. Det

är mest lämpligt att ärenden av denna typ även i

fortsättningen överklagas till regeringen. Frågor om

tillämpning av lagen om försvarsuppfinningar är inte

sådana att domstolsprövning är nödvändig av hänsyn till

den europeiska konventionen om skydd för de

mänskliga rättigheterna och de grundläggande

friheterna. Ärendenas karaktär talar snarast för att det

är regeringen som slutligt bör ta ställning i saken (jfr

Slutbetänkande av Fri- och rättighetskommittén, SOU

1994:117 s. 151 f).

Då FMV får en förstärkt roll under beredningen och

är ansvarig för samordningen av de olika

försvarsintressena är det rimligt att verket åläggs att

samråda med Försvarsmakten.

Regeringen har delvis beaktat remissinstansernas

synpunkter när det gäller olika tidsfrister. I förslaget

ändras vissa tidsfrister för att möjligheterna att hålla sig

inom tidsramarna skall öka och för att erhålla samma

tidsfrist för internationell och europeisk patentansökan.

Förslaget ger också en möjlighet att hemlighålla

patentsökta utländska försvarsuppfinningar i avvaktan på

prövning enligt lagen.

Ändringarna bör genomföras den 1 januari 1998.

Något behov av övergångsregler finns inte. De ärenden

som inte avgjorts av Granskningsnämnden och som

skall beslutas av FMV bör kunna överlämnas till FMV

för fortsatt prövning.

Kostnader m.m: För Försvarets materielverk innebär

förslagen inte några omfattande organisatoriska

förändringar.

För Granskningsnämndens del medför en reform av

detta slag färre antal ärenden att behandla. I endast ett

litet antal fall årligen bör Granskningsnämnden komma

att behöva ta ställning till en begäran från FMV:s sida

om att en uppfinning skall hållas hemlig.

Granskningsnämnden har också ansvar för de årliga

omprövningsfallen.

För de enskilda uppfinnarna bör reformen medföra

att de tidsfrister som nu finns kan hållas och att antalet

myndigheter som medverkar till huvuddelen av

prövningen kan begränsas, vilket är en förenkling. Inte

minst gäller det i förhållande till dem som är

rättsinnehavare till utländska försvarsuppfinningar.

6 Konkurrensfrågor

6.1 Omfattning/ändamål

Sunda konkurrensförhållanden och rättvisa spelregler

för såväl stora som små företag är viktiga

förutsättningar för en väl fungerande samhällsekonomi.

Konkurrensreglerna och det övervakande arbete som

bedrivs av Konkurrensverket, i första hand med stöd av

konkurrenslagens bestämmelser, utgör det huvudsakliga

medlet att uppnå en effektiv konkurrens till nytta för

konsumenterna. Utöver lagtillämpningsarbetet har

Konkurrensverket uppgifter när det gäller frågor om

avreglering och offentlig sektor, informationsspridning

samt vad gäller stöd till forskning på

konkurrensområdet. Det senare arbetet bedrivs med

stöd av det till verket knutna Rådet för

konkurrensfrågor. Vidare sker löpande samverkan med

länsstyrelserna som har till uppgift att främja

konkurrensen inom sina län.

Inom verksamhetsområdet behandlas även vissa

näringsrättsliga frågor, närmare bestämt den

avgiftsfinansierade verksamhet som bedrivs av

Revisorsnämnden. Revisorsnämnden har till

huvudsaklig uppgift att godkänna, auktorisera och utöva

tillsyn över revisorer.

UTGIFTSUTVECKLINGEN FÖR VERKSAMHETSOMRÅDE

KONKURRENSFRÅGOR

MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER)

1995/96

1996

19971

1998

1999

2000

89,5

62,3

75,1

65,6

65,6

67,7

1. Inkl. äldreanslag.

Resultatbedömning och slutsatser

En utvärdering av resultaten av det

konkurrensfrämjande arbetet medger inte att några

närmare bedömningar görs huruvida insatserna

resulterat i ett allmänt sett ökat konkurrenstryck eller i

fråga om preciserade effekter i konsumentledet. Arbetet

är till sin karaktär alltför långsiktigt och mångfacetterat

för att det i ett kortare perspektiv skall vara möjligt att

dra några sådana slutsatser. Det kan dock konstateras att

Konkurrenslagsutredningen i sitt betänkande (SOU

1997:20) gör bedömningen att verkningarna av den

nuvarande konkurrenslagen i huvudsak varit positiva.

När det gäller arbetet med att främja forskning på

konkurrensområdet har detta inneburit att en grund lagts

för ökade kunskaper om svenska

konkurrensförhållanden. Några långtgående slutsatser

kring hittills uppnådda resultat är inte möjliga att dra

med hänsyn till att verksamheten är relativt ny och då

de understödda forskningsprojekten i flertalet fall är

fleråriga och ännu ej har avslutats.

Med utgångspunkt i de mål som regeringen

formulerat och med hänsyn till konkurrensfrågornas

komplexitet och verkets arbetsbörda anser regeringen

som helhet att ett tillfredsställande resultat har uppnåtts.

Negativt är dock de långa handläggningstider som

uppstått för vissa typer av konkurrenslagsärenden och i

det sammanhanget svårigheterna att bli av med den s.k.

ärendebulk som följde på konkurrenslagens

ikraftträdande under 1993/94. Detta har också negativt

påverkat möjligheterna att ägna resurser åt egna initiativ

och uppföljande verksamhet.

6.2 Anslag

C 1. Konkurrensverket

1995/96

Utgift

85 214

1

Anslag

s-

sparan

de

18 1082

Därav

1996

Utgift

58 958

1997

Anslag

62 271

Utgifts

-

progno

s

69 408

1998

Förslag

62 106

1999

Beräkna

t

63 815

2000

Beräkna

t

65 811

1. Beloppen anges i tusental kronor.

2. 750 0000 kr har dragits in som besparing genom regeringsbeslut

1997-04-09

Konkurrensverket är central förvaltningsmyndighet för

konkurrensfrågor. Det redovisade utfallet för budgetåret

1995/96 visar att medel i väsentlig utsträckning kunnat

sparas. De bakomliggande faktorer som förklarar

utfallet är bl.a. att nyrekryteringen i samband med

starten av verksamheten budgetåret 1992/93 inte blev av

större omfattning än att ca 6 miljoner kronor kunde

reserveras för framtiden. Till detta har kommit att

verket under flera år haft en inte obetydlig

personalomsättning med ledtider mellan avgångar och

nyrekrytering. Detta har lett till att förbrukningen av

lönemedel och vissa kringkostnader kunnat hållas nere.

Enligt Konkurrensverkets prognos kommer

anslagsförbrukningen under 1997 att uppgå till knappt

70 miljoner kronor. En fortsatt stark dominans för

lagtillämpningsarbetet och en ökad anslagsförbrukning

under 1997 kan förutses bl.a. med hänsyn till de

särskilda åtgärder som under verksamhetsåret vidtagits

för att avarbeta den s.k. ärendebulken. Detta är enligt

regeringens uppfattning en nödvändig prioritering och

eventuella överskridanden i förhållande till anvisade

medel kan hanteras genom i anspråktagande av

anslagssparandet.

Förutsättningarna för Konkurrensverkets fortsatta

arbete påverkas i viss mån av de åtgärder regeringen

vidtagit efter förslag som lämnats i

Konkurrenslagsutredningens betänkande. Här avses de

nya s.k. bagatellregler i samband med förvärvsprövning

som har trätt i kraft den 1 juli 1997 och som förutses

förenkla procedurerna för företag och innebära en viss

avlastning på verkets arbetsbörda. Utredningen har

också lämnat vissa andra förslag till regeländringar för

att minska verkets ärendebelastning och för att göra

systemet enklare och mer effektivt. Dessa och övriga

förslag har remissbehandlats och bereds f.n. i

regeringskansliet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

För att underlätta bedömning av måluppfyllelse, och

som en grund för Konkurrensverkets utvecklings- och

planeringsarbete, låter myndigheten med jämna

mellanrum undersöka vad viktiga intressentgrupper

anser om verksamheten. Årsredovisningen för 1995/96

redovisar härvid att förtroendet för verket varken är

stort eller litet och att den uppmätta nivån verkar ha

stabiliserats. Attityden till konkurrenslagen är mindre

positiv än vid tidigare mätningar och undersökningen av

den kundupplevda kvaliteten visar i huvudsak på en

försämring jämfört med tidigare. Detta gäller bl.a.

möjligheterna att hos verket få snabba och enkla besked.

En positiv utveckling har dock kunnat noteras på vissa

punkter, det gäller uppfattningarna om verkets förmåga

att tolka lagen och göra opartiska bedömningar.

När det gäller Konkurrensverkets prestationer kan

konstateras att det under 1995/96 fattats närmare 1300

beslut som rör konkurrenslagen. Verket har gjort

ingripanden mot olika former av

konkurrensbegränsande samarbeten och mot missbruk

av dominerande ställning. När det gäller

förvärvsärenden har ett stort antal ärenden prövats och

avslutats. Negativa beslut har lämnats i ett smärre antal

fall medan flera fall har godkänts först efter det att

förvärvsparterna gjort frivilliga åtaganden. Inom ramen

för utredningsverksamheten har bl.a. lämnats ett antal

rapporter med förslag till åtgärder för ökad konkurrens

på marknader som avreglerats eller som omfattas av

konkurrensbegränsande regler. Det gäller t.ex.

områdena långväga busstrafik, inrikesflyg och bygg-

sektorn. Konkurrensverket har under budgetåret också

lämnat ca 200 yttranden över remitterade

utredningsförslag som på olika sätt berört

konkurrensaspekter.

En genomgripande omorganisation genomfördes vid

verket den 1 september 1995. Syftet med

omorganisationen var att effektivisera verksamheten och

att öka utrymmet för ärenden på verkets eget initiativ

och för uppföljning. De erfarenheter som gjorts under

verksamhetsåret 1995/96 och därefter är i huvudsak

positiva. Som nämnts ovan har under 1997 särskilda

åtgärder vidtagits från Konkurrensverkets sida genom

tillsättandet av en särskild avdelning för avarbetande av

gamla ärenden. Denna avarbetning avses vara avslutad

vid utgången av 1997. Prioriteringen innebär dock att

det inte är realistiskt med någon markant ökad andel

egna initiativ under verksamhetsåret 1997.

Arbetsformer och metoder för den senare verksamheten

måste också utvecklas och preciseras ytterligare.

Regeringen förutsätter dock att ökade insatser i dessa

delar skall kunna göras fr.o.m. budgetåret 1998.

Regeringens bedömningar med anledning av

revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte lämnat några invändningar i

sin revisionsberättelse avseende Konkurrensverket.

Slutsatser

Mot bakgrund av ovanstående gör regeringen

bedömningen att resurstilldelningen till

Konkurrensverket för budgetåret 1998 bör ligga kvar på

i stort sett oförändrad nivå. En smärre nivåminskning

vidtas med hänsyn till omfattningen av de medel som

kunnat sparas sedan tidigare samt behovet av att under

kommande budgetår upprätthålla nivån på det

forskningsfrämjande arbetet inom ramen för anslaget C

2 Konkurrensforskning.

En ökad prioritet bör ges åt arbetet med att ta egna

initiativ och ifråga om aktiva uppföljningsåtgärder av

redan fattade beslut.

C 2. Konkurrensforskning

1995/96

Utgift

4 306

1

Därav

1996

Utgift

3 365

1997

Anslag

1 736

Utgifts

-

progno

s

5 650

1998

Förslag

3 473

1999

Beräkna

t

1 807

2000

Beräkna

t

1 844

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Konkurrensverket disponerar medlen under anslaget för

att främja och stödja forskning inom konkur-

rensområdet. Verksamheten syftar till att ge kunskap

om olika marknaders funktionssätt, effekter av

konkurrensbegränsningar samt verkningarna av olika

konkurrenspolitiska medel.

Vid ingången av innevarande budgetår fanns en

reservation om 12,1 miljoner kronor på det äldre

reservationsanslaget för samma ändamål. Det belopp

som i praktiken finns disponibelt för nya satsningar är

dock betydligt mindre. Detta sammanhänger med att

redovisningen av utgifter endast avser faktiskt utbetalade

medel. Beslutade men ej utbetalda medel redovisas ej,

liksom ej heller de s.k. uppbundna medel som

öronmärks för att kunna fullfölja fleråriga projekt. Av

den redovisade reservationen vid ingången av

innevarande budgetår utgjorde 8,4 miljoner kr sådana

uppbundna medel till följd av tidigare beslut. Vid den

senaste beslutsomgången i maj 1997 har ytterligare

drygt 4,8 miljoner kr bundits upp. Med hänsyn till de

övriga kostnaderna för verksamheten innebär detta att

uppskattningsvis endast cirka en halv miljon kronor av

hittills anvisade medel kvarstår inför budgetåret 1998 i

form av ej öronmärkta medel.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Verkets forskningsfrämjande arbete sker främst genom

det stöd som lämnas till forskningsprojekt inom

universitet och högskolor. Discipliner som berörs är

juridik, företagsekonomi och nationalekonomi.

Därutöver utnyttjas medlen bl.a. för seminarier och för

arrangerandet av viss konferensverksamhet.

Det forskningsfrämjande arbetet startades under

budgetåret 1993/94. Hittills har totalt 36

forskningsprojekt erhållit stöd. Sedan verksamheten

startades har ett ökat intresse för forskningsområdet

inom universitet och högskolor iakttagits. Fler studenter

och forskare riktar in sig på områden med anknytning

till konkurrensfrågorna. Härmed ökar den teoretiska

kunskapsbasen vilket i sin tur leder till fler empiriskt

inriktade forskningsprojekt. Det kan gälla

undersökningar av konkurrensförhållanden på den

svenska marknaden och effekter av

konkurrensbegränsningar och regleringar av olika slag.

Sådana studier har betydelse för Konkurrensverkets

arbete på såväl kort som lång sikt, inte minst för det

fortlöpande arbetet med egen kompetensutveckling.

Genom Rådet för konkurrensfrågor och det stöd som

lämnas till forskningen får verket också kontaktytor och

möjlighet till utbyte med den akademiska världen i form

av exempelvis seminarieverksamhet. Verket har tagit

initiativ till en särskild utvärdering av inriktningen av

den hittillsvarande verksamheten. Utvärderingen väntas

bli klar senare i höst.

Regeringen redovisade i förra budgetpropositionen

en ambition att upprätthålla tillfredsställande nivå på

storleken av det särskilda anslaget till

konkurrensforskningen. En viss överföring av medel

från verkets förvaltningsanslag budgetåret 1998 bedöms

nu av regeringen vara möjlig. Sammantaget med de

resurser som inom ramen för forskningsanslaget

förutses kunna sparas från innevarande budgetår torde

enligt regeringens uppfattning den forskningsfrämjande

verksamheten kunna hållas på en rimlig nivå under

budgetåret 1998.

Slutsatser

Ett mer långsiktigt ställningstagande till inriktningen och

omfattningen av verksamheten bör anstå till nästa års

budgetarbete med hänsyn bl.a. till den utvärdering av

verksamheten som vidtagits och vars resultat kommer

att presenteras senare i höst.

6.3 Övriga frågor

6.3.1 Avgiftsfinansierad verksamhet

Revisorsnämnden

Revisorsnämnden har till uppgift att handlägga frågor

om godkännande, auktorisation och tillsyn av revisorer

samt registrering av revisionsbolag.

Det övergripande målet för myndighetens

verksamhet är att den skall leda till att samhällets behov

av kvalificerade oberoende externa revisorer och

revisionsbolag tillgodoses samt att den revisionsverk

TABELL: REVISORSNÄMNDEN RESULTATBUDGET (TUSENTAL KRONOR)

OFFENTLIGRÄTTS

LIG VERKSAMHET

INTÄKTER (SOM

FÅR

DISPONERAS)

KOSTNADER

RESULTAT

(INTÄKT-

KOSTNAD)

KOSTNADSTÄCKN

ING

%

UPPDRAGSGIVAR

E STATEN %

UPPDRAGSGIVAR

E ÖVRIGA %

Utfall

1995/96

15 539

13 713

1 826

112

-

100

Varav 1996

10 748

9 574

1 174

112

-

100

Prognos 1997

10 920

11 815

-895

92

-

100

Budget 1998

10 750

11 450

-700

94

-

100

Beräknat

1999

10 750

Beräknat

2000

10 750

samhet som de bedriver är av hög kvalité och uppfyller

höga etiska krav.

Revisorsnämnden skall vid fullgörandet av sin

tillsynsuppgift prioritera egna initiativ. Nämnden skall

också prioritera att tillämpningsföreskrifter till

lagstiftningen, i de delar som inte berörs av pågående

lagöversyn, färdigställs.

En lagöversyn pågår av de regler i den nya lagen om

revisorer (1995:528) som behandlar ägandet av

revisionsbolagen samt de problem och frågeställningar

som är förknippade med detta (Dir. 1996:106). Det

gäller bl.a. tillsynsmyndighetens möjligheter att bedriva

en effektiv tillsyn och riskerna för att revisorernas

oberoende kan komma i fara.

I prop. 1996/97:47 Ändringar i lagen om revisorer

föreslog regeringen kompletterande

övergångsbestämmelser till lagen (1995:528) om

revisorer med anledning av ovan nämnda översyn. De

nya reglerna trädde i kraft den 1 januari 1997. Enligt

dessa skall revisionsbolag som är godkänt eller

auktoriserat enligt äldre bestämmelser anses som

registrerat enligt de nya bestämmelserna. Giltighetstiden

för en sådan registrering går ut fem år från dagen för

godkännandet eller auktorisationen, dock tidigast vid

utgången av år 1998.

Utredningen kommer att redovisa sitt uppdrag först i

september 1998. Regeringen föreslår därför att

giltighetstiden går ut tidigast vid utgången av år 2000.

Ändringen är av sådan beskaffenhet att Lagrådets

hörande saknar betydelse. Yttrande från Lagrådet har

därför inte inhämtats.

Resultatbedömning

Budgetåret 1995/96 var Revisorsnämndens första

verksamhetsår. Jämförelsesiffror bakåt i tiden saknas

därför. Det kan konstateras att Revisorsnämnden har

bedrivit sin verksamhet i enlighet med de uppsatta

verksamhetsmålen. Måluppfyllelsen är dock svår att

bedöma p.g.a. den korta tid som Revisorsnämnden

bedrivit sin verksamhet.

Revisorsnämnden har inte kommit igång med någon

systematisk uppsökande tillsynsverksamhet under

budgetåret. En sådan tillsyn är en utvidgning av

revisorstillsynen som inte tidigare bedrivits. För att

kunna fullgöra en sådan uppgift har Revisorsnämnden

bedömt det nödvändigt att förstärka organisationen med

kvalificerad revisorskompetens. Sökandet efter lämpliga

personer har pågått sedan Revisorsnämnden bildades.

En rekrytering gjordes först under budgetårets

slutskede.

Revisorsnämnden kommer under 1997 att inrikta

resurserna på att bygga upp den systematiska

uppsökande tillsynsverksamheten så att den kan vara i

full gång budgetåret 1998, att färdigställa

tillämpningsföreskrifter för lagstiftningen (i delar som

inte berörs av pågående lagöversyn) och att inrätta och

första gången avhålla revisorsexamen och högre

revisorsexamen.

Revisorsnämndens verksamhet är avgiftsfinansierad.

Det beräknade underskottet under 1998 sammanhänger

med att summan av de avgifter som nämnden beräknar

att få in för examinationsverksamhet under 1998 kraftigt

understiger produktionskostnaderna för examination och

lämplighetsprov. Fram till år 2002 är det inte

obligatoriskt att genomgå revisorsexamen eller högre

revisorsexamen. Godkännande och auktorisation kan

sökas enligt övergångsbestämmelser. Revisorsnämnden

räknar därför med att ytterst få kommer att genomgå

examen under de närmaste åren. Revisorsnämnden

förutser dock att det överskott som uppkommit under

nämndens första verksamhetsår 1995/96, ca 1,8

miljoner kr, kan tas i anspråk för att täcka de underskott

som förväntas uppstå under åren fram till sekelskiftet.

Regeringens bedömningar med anledning av

revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att det vid Riksrevisionsverksets

granskning av Revisorsnämndens årsredovisning för

1995/96 inte framförts några invändningar.

Slutsatser

Mot bakgrund av ovanstående bedömer regeringen att

inriktningen av den verksamhet som bedrivs vid

Revisorsnämnden skall behållas oförändrad för år 1998.

6.3.2 Råd för konkurrens på lika villkor

mellan offentlig och privat sektor

En särskild utredare fick under år 1994 av regeringen i

uppdrag att kartlägga och vid behov föreslå åtgärder för

att motverka konkurrensproblem i samband med att

offentliga och privata aktörer möts på marknaden (dir.

1994:72). Utredaren presenterade sina slutsatser i

betänkandet Konkurrens i balans - åtgärder för en ökad

konkurrensneutralitet vid offentlig prissättning m.m.

(SOU 1995:105).

Utredaren föreslog en särskild lagstiftning med krav

på att offentlig näringsverksamhet under vissa

förutsättningar skall redovisas skild från annan

verksamhet, att priset skall baseras på en kostnadskalkyl

som täcker alla typer av kostnader och att prissättningen

inte får medföra en från allmän synpunkt otillbörlig

prissättning. Överträdelse av lagen föreslogs kunna leda

till ett förbud vid vite att fortsätta det

konkurrenssnedvridande förfarandet. Frågor om sådant

förbud föreslogs kunna prövas av Marknadsdomstolen.

En tillsynsmyndighet skulle enligt förslaget inrättas för

tillämpning av lagen.

Remissbehandlingen visade att åsikterna går starkt

isär om vilka åtgärder som kan behövas för att skapa en

konkurrens på lika villkor. I fortsatta diskussioner med

representanter för offentlig och privat sektor har

framkommit att ett lämpligt sätt att hantera frågan

bedöms vara att det bildas ett partssammansatt forum

för frågor om konkurrens på lika villkor på kort och

lång sikt.

Ett sådant forum avses därför inrättas i form av ett

råd för frågor om konkurrens på lika villkor mellan

offentlig och privat sektor. I rådet skall ingå

representanter för offentlig och privat verksamhet.

Rådets uppgift skall vara att, med beaktande av de olika

grundförutsättningar som gäller för privat och offentlig

sektor, söka undanröja konkurrenskonflikter mellan

privat och offentlig verksamhet. Rådets verksamhet

skall inriktas på fall av allmänt intresse och särskild

uppmärksamhet skall ägnas åt frågor som rör

prissättning och konkurrens på så lika villkor som

möjligt. Verksamheten skall syfta till att ge vägledning

för framtiden om hur konkurrenssnedvridande

förfaranden kan undvikas och om möjligt att vissa typer

av konkurrenskonflikter kan mönstras ut. Rådet skall

fortlöpande samråda med Konkurrensverket och

Nämnden för offentlig upphandling samt med andra

berörda organ t.ex. inom redovisningsområdet.

Med utgångspunkt i de erfarenheter rådet fortlöpande

får av förhållandena på marknaden skall rådet skaffa sig

en samlad bild av vad som kan vara osund konkurrens.

Med detta som underlag skall rådet diskutera

principiella konkurrensfrågor, sprida information om

goda exempel på en väl fungerande konkurrens och

söka nå en samsyn för framtiden om hur de långsiktiga

spelreglerna på området bäst formuleras. I sina

diskussioner skall rådet beakta att förutsättningarna för

konkurrens skiljer sig i olika delar av landet.

6.3.3. Länsstyrelsernas konkurrensfrämjande

arbete

Länsstyrelserna skall enligt konkurrensförordningen

(1992:173) främja konkurrensen. De skall bl.a.

informera om konkurrensfrågor, uppmärksamma

Konkurrensverket på förhållanden som tyder på

överträdelser av konkurrensbestämmelserna,

uppmärksamma regleringar som hindrar en effektiv

konkurrens samt lämna förslag till och, efter samråd

med Konkurrensverket, redovisa förslag till

avregleringar och andra åtgärder för att undanröja

konkurrenshinder i offentlig sektor.

Länsstyrelserna har också under räkenskapsåret haft

ett regeringsuppdrag att informera om EG:s

statsstödsregler samt att följa utvecklingen på

elmarknaden.

Bedömning

Länsstyrelserna har under året i huvudsak ägnat sig åt

regeringsuppdraget.

I regeringsuppdraget valdes sex länsstyrelser

(Västerbotten, Jämtland, Kopparberg, Stockholm,

Kronoberg, Malmöhus) ut som skulle ta fram en modell

för hur konkurrensaspekter kan vägas in i stödgivningen

i länsstyrelsernas egen verksamhet

Detta arbete har redovisats i en rapport till

regeringen med förslag till åtgärder i syfte att

bidragsgivningen skall bli mer konkurrensneutral och

därmed mera effektiv.

Länsstyrelserna har också ägnat sig åt olika typer av

projekt och enstaka uppgifter på området. Det är dock

svårt att utifrån den information som givits i

årsredovisningarna värdera hur arbetet har utförts och

på vilken nivå.

Ett allmänt intryck är att länsstyrelserna på grund av

resursbrist inte haft möjlighet att ta några nya initiativ

på området. Kontaktverksamheten med

Konkurrensverket bör emellertid på sikt leda till fler

och fördjupade aktiviteter.

I regleringsbrevet för 1997 har också lämnats mer

preciserade verksamhetsmål för länsstyrelserna. Detta

bör kunna leda till en större aktivitet på området och ge

bättre ledning för vad länsstyrelserna kan arbeta med.

7 Teknisk forskning och utveckling

7.1 Omfattning/ändamål

Målet för verksamhetsområdet är att stärka näringslivets

kompetensutveckling, konkurrenskraft och tillväxt.

Detta görs genom att en stor del av de näringspolitiska

medlen anvisas till teknisk forskning och utveckling.

Verksamheten inom området bedrivs av

myndigheterna Närings- och teknikutvecklingsverket,

NUTEK, och Rymdstyrelsen som initierar och

finansierar forsknings- och utvecklingsprojekt samt

tillhandahåller tjänster och resurser som bidrar till

näringslivets förnyelse och tillväxt. Inom området

anvisas dessutom medel avseende bidrag till Stiftelsen

Sveriges teknisk- vetenskapliga attachéverksamhet,

STATT, och Ingenjörsvetenskapsakademien, IVA.

Riktlinjerna för verksamhetsområdet för åren 1997

1999 lades fast i proposition Forskning och samhälle

(prop. 1996/97:5, bet. 1996/97:UbU43, rskr.

1996/97:99).

UTGIFTSUTVECKLINGEN FÖR VERKSAMHETSOMRÅDE

TEKNISK FORSKNING OCH UTVECKLING

MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER)

1995/96

1996

1997

1998

1999

2000

2

253,2

1

697,8

1

551,5

1

246,6

1

271,6

1

297,9

För år 1998 har besparingar gjorts med 110 miljoner

kronor på anslaget D 1 Teknisk forskning och

utveckling, med 57,7 miljoner kronor på anslaget D 3

Rymdverksamhet samt med 2 miljoner kronor på

anslaget D 4 Bidrag till Stiftelsen Sveriges teknisk-

vetenskapliga attachéverksamhet.

Prioriteringarna under anslagen kommer att anpassas

till de förändrade anslagsnivåerna.

7.2 Anslag

D 1. Teknisk forskning och

utveckling

1995/96

Utgift

1 181

618

1

Anslag

s-

sparan

de

978 709

Därav

1996

Utgift

1 029

726

1997

Anslag

783 447

Utgifts

-

progno

s

925 500

1998

Förslag

672 953

1999

Beräkna

t

686 385

2000

Beräkna

t

700 326

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Anslaget disponeras av främst Närings- och tek-

nikutvecklingsverket, NUTEK. Det övergripande målet

för verksamheten är att bidra till att stimulera

näringslivets teknikutveckling och skapa gynnsamma

förutsättningar för företagen genom en

konkurrenskraftig och industriinriktad FoU-miljö i

landet, anslaget skall vidare bidra till att skapa lika goda

förutsättningar för näringslivets teknikutveckling som de

som råder i våra viktigaste konkurrentländer. För detta

krävs vetenskaplig och teknisk kunskap och kompetens

inom områden som är av särskilt intresse för

näringslivet. NUTEK:s forskningsprogram skall

utformas så att ett starkt engagemang från näringslivet

uppnås samtidigt som insatserna medverkar till att nya

teknikbaserade företag etableras och att

tillväxtmöjligheterna i befintliga företag tillvaratas.

Insatserna skall initiera och stödja forskning och

utveckling inom viktiga generiska områden såsom

informationsteknik, bioteknik och materialteknik.

Prioriterade områden är processteknik, miljöteknik,

verkstadsteknik, transportteknik och medicinsk teknik.

Andra insatsområden är Komplexa tekniska system,

Mindre företags kompetens- och teknikförsörjning,

Tjänsteproduktion och IT-användning samt Människa,

teknik, organisation (MTO). Inom anslaget ryms medel

för kompetenscentrum, industriforskningsinstitutens

kollektiva forskningsprogram samt särskilda program

för fordonsteknik, flygteknik, verkstadsteknik och

träråvarubaserad industri.

Programmet för träråvarubaserad industri går in på

sitt andra år av en treårig förlängning. Programmets

storlek beräknas till 10 miljoner kronor årligen. Det

fordonstekniska programmet går in på sitt andra år i en

femårig förlängning. Medelstilldelningen beräknas till

30 miljoner kronor per år. Medel anvisas också för

deltagande i det europeiska forskningssamarbetet

EUREKA och för åtgärder som syftar till att stimulera

svenskt deltagande i EU:s ramprogram för forskning

och utveckling. (Prop 1996/97:5, Forskning och

samhälle).

Med anledning av de neddragningar som gjorts på

förevarande anslag har förhandlingar förts som

utmynnat i att en del av finansieringen av vissa

forskargrupper övertagits av Stiftelsen för strategisk

forskning. Stiftelsen för kunskaps- och

kompetensutveckling har övertagit basfinansieringen av

industriforskningsinstituten, såsom beskrivits i

regeringens ekonomiska vårproposition (prop.

1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:224),

med ca 100 miljoner kronor per år t.o.m. den 31

december år 1999. Den sistnämnda stiftelsen finansierar

även vissa omstruktureringskostnader i samband med

bolagisering av industriforskningsinstitut och andra

strukturförändringar. På detta sätt har redan under

innevarande budgetår ungefär hälften av de gjorda

besparingarna på anslaget D 1 kunnat ersättas med

stiftelsemedel.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Regeringen bedömer att verksamheten avseende teknisk

forskning och utveckling bedrivits på ett ändamålsenligt

sätt och att de resultat som uppnåtts väl svarar mot de

fastställda målen.

Resultat av forskningsverksamhet syns främst på

längre sikt och kan vara svåra att koppla till viss

finansiär. NUTEK:s prestationer inom området teknisk

forskning och utveckling ger effekter i flera led och

under lång tid. Prestationerna består huvudsakligen av

att överblicka behov av FoU-insatser som svarar mot de

mål som föreligger, initiera, etablera och driva FoU-

program samt därefter följa upp, informera om

resultaten, utvärdera och återföra erfarenheterna i

planeringsprocessen. Uppgiften att bidra till

tekniköverföringen mellan högskola och näringsliv har

fått en ökad vikt.

NUTEK:s insatser för FoU formuleras i nära

samarbete med företag och inom forskarsamhället. Ca

900 personer är engagerade i ett nätverk av styr- och

referensgrupper som tillsammans med NUTEK:s

handläggare styr verksamheten. Under budgetåret

1995/96 löpte ett femtiotal större forskningsprogram.

Samarbeten, nätverk och resultatöverföring byggs in i

programmen med målet att den kunskap och kompetens

som projekten utmynnar i skall nyttiggöras i

näringslivet. NUTEK blir på detta sätt en mycket viktig

aktör inom området tekniköverföring och samverkan

mellan högskola och näringsliv. Ett viktigt exempel på

prestation är de nu uppstartade 28 kompetenscentrum

vid landets högskolor. Syftet med kompetenscentrum är

att skapa starka forskningsmiljöer vid svenska högskolor

där företag aktivt medverkar med såväl arbetsinsatser

som finansiering. Effekten av varje centrum är att ett

nytt samarbete mellan näringsliv och högskola

etablerats. Det långsiktiga samarbetet är till nytta för

näringlivet samtidigt som det berikar högskolan och

ställer forskarna inför aktuella problemställningar.

Effekten av NUTEK:s insatser är bl.a att

kompetensnivån höjs i företagen, att verksamheten vid

landets högkolor i större utsträckning används som en

resurs för näringslivet och att forskning kommer till

stånd på områden av särskild betydelse för näringslivets

förnyelse och tillväxt. Detta bidrar ytterst till förbättrade

och nya produkter och system inom näringslivet, stärkt

lönsamhet, stärkt långsiktig utveckling, industriell

förnyelse och stärkt konkurrensförmåga samt

miljövinster.

TABELL: BEMYNDIGANDE ATT TECKNA AVTAL OM

LÅNGSIKTIG FORSKNING OCH UTVECKLING

BEMYNDIGANDEBEHOV

(MILJONER KRONOR)

1999

2000

2001

2002

Bemyndigandebeh

ov för tidigare

gjorda och under

1998 planerade

åtaganden

575

500

425

130

Informationsteknik

Närings- och teknikutvecklingsverket, NUTEK, har på

uppdrag av regeringen föreslagit en nationell strategi

med syfte att förnya och bredda den industriella

utvecklingsbasen för svensk IT-industri för att

därigenom stimulera det svenska näringslivets förnyelse

inom bransch- och produktområden med särskilt stor

tillväxtpotential. En sådan nationell strategi kommer

även att få inverkan på det nationella FoU-systemet och

har som yttersta mål att skapa nya, tekniskt

kvalificerade, arbetstillfällen med långsiktig bärighet.

En viktig del i en sådan strategi är att öka volymen

av vissa strategiskt viktiga, ofta utländska,

industriinvesteringar till Sverige. NUTEK har visat att

Sverige kan ha goda förutsättningar att i konkurrens

med andra länder locka utländska storföretag att

förlägga nya produktionsanläggningar för

halvledarkomponenter till Sverige. Det rör sig om

mycket stora investeringsbelopp, ca 10 miljarder kronor

per fabrik, vilket beräknas motsvara ca 1.000 direkta

arbetstillfällen. Den sekundära effekten beräknas

generellt till ytterligare ca 2.000 arbetstillfällen per

fabrik.

Andra europeiska länder, bl.a. England och

Irland, har varit framgångsrika i att med stöd av

nationella strategier och program samt marknadsföring

locka till sig utländska, främst amerikanska och

asiatiska, företag.

Om Sverige ska kunna vara med i den process som

karaktäriserar de internationella halvledarföretagens

etableringsbeslut måste Sverige överväga att agera på

liknande sätt som de länder vi konkurrerar med.

NUTEK:s principförslag innebär att det tillsätts en

särskild organisation inom lämplig befintlig myndighet

som med särskild uppgift under en tidsrymd av i första

hand fem år ska svara för genomförandet av den

nationella strategin när det gäller att koordinera och

genomföra riktade aktiviteter mot den internationella

halvledarindustrin i det övergripande syftet att förmå

några av dessa att inom femårsperioden ha etablerat nya

fabriker i Sverige. NUTEK föreslår vidare att tre

separata arbetsgrupper tillsätts varav två med industriell

inriktning ( elektronik och IT-tjänster resp.

 halvledar- och komponenttillverkning ) och en med

inriktning mot utbildning, FoU och klusterbildning .

En annan viktig del i den föreslagna strategin är att

skapa förutsättningar för att underlätta bl.a. ovan

nämnda utländska investeringar. Ett sådant program

saknas idag och måste efter förslag från regeringen

godkännas av såväl riksdagen som EU-kommissionen.

Sverige bedöms knappast ha någon reell möjlighet att

delta i den internationella länderkonkurrensen om dessa

fabriksetableringar om vi inte samtidigt har möjlighet att

kunna erbjuda statligt etableringsstöd. Exempel på

sådant stöd är att staten ställer ut garantier. Vad avser

ett eventuellt garantiprogram är det ej möjligt att nu

bestämma omfattningen av ett sådant. Regeringen

föreslår därför att riksdagen bemyndigar regeringen dels

att ställa ut kreditgarantier utan att beloppet för tillfället

begränsas, dels att principen om riskrelaterad avgift för

garantier kan frångås. Denna möjlighet ska ses som en

beredskap och kunna ianspråktas i fall där frågan om

fabriksetablering/-ar aktualiseras. Regeringen avser

återkomma till riksdagen senast under våren 1998 med

närmare förslag till uformning och omfattning av det

här föreslagna ekonomiska programmet för att gynna

nyetableringar av bl.a. halvledarfabriker i Sverige.

Ett tredje viktigt element är att ovan nämnda strategi

och program även återspeglas i forsknings- och

utbildningssystemet. Målet är att det ska finnas en

tillräckligt stor och tydlig försörjningskompetens i landet

för att bl.a. utländska halvledartillverkare ska finna

Sverige intressant som investeringsland och för att en

kompetent och konkurrenskraftig svensk

framtidsindustri ska kunna baseras på elektronik och

mjukvara.

Regeringen delar i allt väsentligt NUTEK:s förslag

och bedömningar.

Slutsatser

Resultatbedömningen har inte föranlett förändringar av

övergripande mål. Det övergripande mål som gäller för

perioden 1997 1999 bör ligga fast.

I den ekonomiska vårpropositionen (prop

1996/97:150) beräknas en varaktig besparing på 119

miljoner kronor från 1998 förutom de besparingar på

286,6 miljoner kronor som genomförts för budgetåret

1997. En del av dessa besparingar har kunnat

kompenseras genom att stiftelsemedel tagit över

finansieringen av vissa forskargrupper och

industriforskningsinstitutens basfinansiering.

Sammantaget kommer dock NUTEK att, även under

budgetåret 1998, tvingas ompröva sitt stöd till flera

olika forskningsprogram. Denna omprövning bör

tillställas regeringen för kännedom.

De stora förändringar som genomförts av NUTEK:s

ekonomiska ramar har lett till behov av en översyn av

strukturen på verksamheten under anslaget D1. Denna

översyn som redan inletts har till syfte att åstadkomma

mer koncentrerade insatser på nya men något färre

områden än tidigare.

För budgetåret 1997 har regeringen, i likhet med

tidigare budgetår av riksdagen bemyndigats att

godkänna avtal och beslut som rör teknisk forskning och

utveckling m.m. vilka innebär åtaganden för flera

budgetår. Även under budgetåret 1998 bör det finnas

möjlighet att för delar av verksamheten göra

ekonomiska åtaganden som exempelvis omfattar

långsiktiga FoU-program.

Det bör ankomma på regeringen att utfärda närmare

föreskrifter för medlens användning.

D 2. Rymdstyrelsen:

Förvaltningskostnader

1995/96

Utgift

8 731

1

Anslag

s-

kredit

86

Därav

1996

Utgift

6 102

1997

Anslag

14 270

Utgifts

-

progno

s

14 184

1998

Förslag

14 351

1999

Beräkna

t

14 797

2000

Beräkna

t

15 257

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Under anslaget anvisas medel till förvaltningskostnader

vid Rymdstyrelsen. Regeringens överväganden

redovisas under anslaget D 3 Rymdverksamhet.

Övergripande näringspolitiska mål för

Rymdstyrelsens verksamhet är att åstadkomma ökad

 konkurrenskraft genom att svensk industri ges

förutsättningar att utveckla konkurrenskraftiga

rymdprodukter och rymdtjänster,

 teknikspridning som skall ge positiva näringseffekter

även utanför rymdindustrin,

 europasamverkan innebärande att Sverige skall vara

en attraktiv partner i det europeiska

industrisamarbetet,

 regionutveckling som bidrar till näringslivets

utveckling i Kiruna-regionen.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att Riksrevisionsverket inte

riktat några invändningar i revisionsberättelsen avseende

Rymdstyrelsen.

D 3. Rymdverksamhet

1995/96

Utgift

795 676

1

Anslag

s-

kredit

2 232

Därav

1996

Utgift

626 732

1997

Anslag

576 091

Utgifts

-

progno

s

573 859

1998

Förslag

524 013

1999

Beräkna

t

535 132

2000

Beräkna

t

547 024

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Under detta anslag anvisas medel för rymdforskning,

fjärranalys och industriutveckling samt för deltagande i

det europeiska rymdsamarbetet inom European Space

Agency, ESA, och Sveriges bilaterala samarbete främst

med Frankrike.

Inom ramen för den nationella rymdforskningen

bedrivs satellitprojektet Odin. Projektet, som är mera

avancerat än tidigare satellitprojekt, bedrivs under

svensk ledning i samarbete med Finland, Frankrike och

Kanada. Det vetenskapliga syftet är att kartlägga

förekomsten av bl a vattenånga, syrgas och ozon såväl i

astronomiska objekt som i jordens atmosfär. Arbetet

med denna komplexa satellit fortgår och uppsändning

planeras att ske under år 1998.

Mål för det nationella fjärranalysprogrammet är att

såväl satellitbaserad som icke satellitbaserad

fjärranalysteknik skall utnyttjas för angelägna

tillämpningar. Under 1995/96 har beslutats om fyra

långsiktiga och målinriktade programområden,

miljöövervakning, topografisk kartläggning, skogsbruk

och meteorologi som en del av fjärranalysprogrammet.

Målsättningen är att programmen skall leda till praktisk

operativ tillämpning inom 3-4 år.

Industriutveckling sker inom alla Rymdstyrelsens

program som innehåller industriarbete. I syfte att

långsiktigt höja industrins kompetens inom dess

specialområden har därutöver ett nationellt, med

industrin samfinansierat, industriutvecklingsprogram

inrättats.

Huvuddelen av den svenska rymdverksamheten

bedrivs i internationellt samarbete, framför allt inom

European Space Agency, ESA. Samarbetet avser

långsiktiga utvecklings- och tillämpningsprogram inom

bl.a. jordobservation (fjärranalys) och

telekommunikation samt rymdtransporter genom

Arianeprojektet och dess efterföljare. Inriktningen på

det svenska deltagandet i ESA bestäms i stor

utsträckning av den speciella kompetens som utvecklats

under en lång rad av år. Industrins deltagande sker på

en hög teknisk nivå, t.ex. Saab[REDACTED_EFTERNAMN] Space med

feltoleranta datorer för satelliter och för styrning av

Ariane-raketen och Volvo Aero Corporation med

motordelar för Ariane-raketen. Rymdbolaget deltar med

rymdtjänster som drift av rymdbasen Esrange och

ESA:s satellitstation Salmijärvi och utvecklingsarbete

inom elektronik och mekanik samt metodik för

bearbetning och analys av satellitbilder. Sverige stödjer

det arbete som pågår inom ESA för att effektivisera

organisation och arbetssätt.

Samarbetet med Frankrike domineras av

fjärranalysprogrammet SPOT som har pågått under

många år. Samarbetet är grunden för verksamheten

inom Satellitbild, dotterbolag till Rymdbolaget, med

betydande verksamhet i Kiruna.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Rymdverksamheten och dess resultat framställs klart

och informativt i årsredovisningen.

Verksamheten är av långsiktig karaktär och dess

resultat syns därför främst på lång sikt. Effekten av

Rymdstyrelsens samlade insatser är bl.a. att

kompetensnivån höjs inom rymdföretagen och att dessas

konkurrenkraft stärks internationellt. Saab[REDACTED_EFTERNAMN]

Space och Volvo Aero Corporation får i ökande grad

kommersiella kontrakt utanför ESA etc., vilket visar att

konkurrenskraften ökar hos den svenska rymdindustrin.

Rymdteknisk kunskap förs ut i samhället på flera

sätt. Ett viktigt sådant är via rymdindustrins samverkan

med universitet och högskolor. Både Saab[REDACTED_EFTERNAMN]

Space och Volvo Aero Corporation har flera

doktorander verksamma. De två företagen ingår i stora

svenska industrikoncerner och sprider sitt kunnande till

andra delar av koncernen och till underleverantörer.

Rymdstyrelsens satsningar inom

fjärranalysprogrammet har bl.a. resulterat i ökade

möjligheter att använda fjärranalysteknik för angelägna

samhälleliga tillämpningar. I ett europeiskt samarbete,

Clean Seas, studeras möjligheter att med såväl optiska

som radarbaserade satellitsystem detektera föroreningar,

t.ex. oljespill eller den giftiga blågröna algens

blomning. Metodutveckling pågår som har resulterat i

att satellitbaserad fjärranalys kan användas i marin

miljöövervakning i nordiska vatten.

Satellitbaserad fjärranalys används operationellt inom

det norrländska skogsbruket av Assi Domän för att

hålla skogskartan aktuell. Även MoDo[REDACTED_EFTERNAMN] AB och

SCA[REDACTED_EFTERNAMN] AB prövar satellitfjärranalys. Utveckling av

metoder för statistisk analys av bestånds-egenskaper

pågår.

Flera tillämpningar har lett till efterfrågade

kommersiella produkter. En sådan är Rymdbolagets

utveckling av flygburna havsövervakningssystem som

säljs över hela världen och är ett hjälpmedel för

sjöräddning, övervakning av miljöstörningar och

gränsöverträdelser liksom för allmän övervakning av

havsytan.

Rymdaktiviterna har en positiv inverkan på

näringsverksamheten i Kiruna. Under år 1996 inrättades

ett miljö- och rymdinstitut (MRI) och ett

miljödatacenter (MDC) i Kiruna, vilket kommer att ge

ytterligare positiva effekter på näringsverksamheten.

Uppbyggnad av dessa verksamheter kommer att pågå de

närmaste åren.

Övrigt

För budgetåret 1997 har regeringen, i likhet med

tidigare budgetår, av riksdagen bemyndigats att

godkänna avtal och beslut, som rör stöd till

rymdverksamhet, vilka innebär åtaganden för flera

budgetår. Ingående bemyndigandeskuld år 1998

beräknas till 1 259,6 miljoner kronor.

TABELL: BEMYNDIGANDEN ATT TECKNA AVTAL OM

LÅNGSIKTIG FORSKNING OCH UTVECKLING

ÅR

1998

1999

2000

2001

SUMMA

Utnyttjat

bemyndiga

nde t.o.m.

1995/96

451,8

1

409,2

338,

1

432,

3

1 179,6

Anvisat

bemyndiga

nde för

1997

28,9

37,7

37,4

4,9

80,0

Begärt

bemyndiga

nde för

1998

71,0

72,1

195,

0

338,1

Summa

480,7

517,9

447,6

632,2

1 597,7

1. Beloppen anges i miljoner kronor.

Slutsatser

Regeringen bedömer att rymdverksamheten i allt

väsentligt bedrivits på ett ändamålsenligt sätt och att de

resultat som uppnåtts väl svarar mot de fastställda

målen.

Resultatbedömningen har inte föranlett förändringar i

de övergripande målen. De näringspolitiska mål som

gäller för perioden 1997-1999 bör ligga fast.

Även under budgetåret 1998 bör det skapas möjlighet

att för delar av verksamheten göra ekonomiska

åtaganden som exempelvis omfattar långsiktiga program

under en flerårig planeringsperiod. Regeringen bör

därför av riksdagen bemyndigas att under budgetåret

1998 få fatta beslut om stöd till rymdverksamhet som

innebär utgifter om högst 338,1 miljoner kronor under

kommande budgetår.

Som en följd av att riksdagen godkänt den inriktning

av besparingsåtgärder som regeringen förordat för

budgetåret 1998 (prop 1994/95:100 bil. 13, bet.

1994/95:NU18, rskr. 1994/95:300) minskas anslaget

med 50,7 miljoner kronor. Vidare har en besparing på

7 miljoner kronor gjorts på anslaget för att finansiera av

regeringen föreslagna utgiftsökningar (prop.

1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284).

D 4. Bidrag till Stiftelsen Sveriges

teknisk-vetenskapliga

attachéverksamhet

1995/96

Utgift

48 800

1

0

Därav

1996

Utgift

32 533

1997

Anslag

32 533

Utgifts

-

progno

s

32 533

1998

Förslag

29 892

1999

Beräkna

t

29 892

2000

Beräkna

t

29 892

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Stiftelsen Sveriges teknisk-vetenskapliga

attachéverksamhet, STATT, är en offentlig stiftelse

med svenska staten och Ingenjörsvetenskapsakademien

som huvudmän. Syftet med verksamheten är att -

genom bevakning och rapportering om den tekniska och

industriella utvecklingen inom olika industrinationer -

bidra till ökad produktivitet och konkurrenskraft i

svenskt näringsliv.

Regeringens överväganden

STATT:s verksamhetsidé har formulerats på följande

sätt:

Sveriges tekniska attachéer ska genom sin

internationella bevakning bidra till ökad tillväxt i

Sverige genom

 att utföra kvalificerade innovationspolitiska analyser

som underlag för en konkurrenskraftig svensk

innovationspolitik,

 att medverka till att stärka små och medelstora

företags internationella konkurrenskraft genom en

effektiv insats för tekniköverföring,

kompetenshöjning och internationalisering,

 att öka förståelsen för de nya teknikernas betydelse

för samhällsutvecklingen och för de komplicerade

sambanden teknik-människa-samhälle.

Resultatbedömning

Sveriges tekniska attachéer har påbörjat förändring av

sin inriktning. Resurserna inom det statliga uppdraget

koncentreras på innovationspolitisk bevakning och

analys samt på att stärka små och medelstora företag

genom tekniköverföring kompetens-

höjning och internationalisering. Ett samarbete sker med

bl.a. Exportrådet, inte minst inom

utlandsorganisationen.

Resultaten av förändringarna kommer att visa sig i

sin helhet först på något års sikt. Hittills har

kontorsnätet och dess bemanning setts över och en ny

befattning Teknisk vetenskaplig attaché, industriattaché,

med särskilt ansvar för företagskontakter införts.

Vid anslagsberäkningen har hänsyn tagits till en

besparing om 2 miljoner kronor för att finansiera av

regeringen föreslagna utgiftsökningar.

D 5. Bidrag till Ingenjörsveten-

skapsakademien

1995/96

Utgift

8 200

1

Därav

1996

Utgift

5 400

1997

Anslag

5 467

Utgifts

-

progno

s

5 467

1998

Förslag

5 359

1999

Beräkna

t

5 359

2000

Beräkna

t

5 359

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA) är ett samfund av

invalda ledamöter som är verksamma inom teknik,

vetenskap, industriell produktion och ekonomi. IVA: s

huvuduppgift är, såsom det uttrycks i dess stadgar, att

till samhällets gagn främja ingenjörsvetenskap och

näringsliv. Verksamheten inriktas på att följa, analysera

och informera om den tekniska och industriellt-

ekonomiska utvecklingen, samt att skapa och initiera

samverkan mellan olika teknikområden.

Från anslaget lämnas statens bidrag till IVA:s

grundläggande verksamhet, som till exempel dess

ledningsfunktion, utredningsverksamhet, IVA:s utlands-

och informationsverksamhet samt ekonomiverksamhet.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

IVA har en omfattande kompetens och bidrar till att

stärka och utveckla Sveriges industriella kompetens och

konkurrenskraft.

IVA bidrar med värdefulla utredningar och

synpunkter som underlag till utformningen av FoU-

politiken. Dess omfattande nationella och internationella

kontaktnät är av stor betydelse för information till

regeringen om utvecklingstendenser och srömningar

inom näringslivet.

8 Utrikeshandel, export- och investerings-

främjand

8.1 Omfattning/ändamål

Inom verksamhetsområdet Utrikeshandel, export- och

investeringsfrämjande redovisas ett antal olika

verksamheter. Kommerskollegium är central myndighet

på det handelspolitiska området. Sveriges Exportråd

drivs gemensamt av staten och Sveriges Allmänna

Exportförening och är centralt serviceorgan för

exportfrämjande åtgärder. Exportkreditnämnden (EKN)

har till uppgift att främja exporten genom att utfärda

olika typer av garantier, i synnerhet

exportkreditgarantier. AB Svensk Exportkredit (AB

SEK) tillhandahåller medel- och långfristiga

exportkrediter, bl.a. statsstödda exportkrediter.

Delegationen för utländska investeringar i Sverige

(Invest in Sweden Agency) är central myndighet för

investeringsfrämjande åtgärder.

UTGIFTSUTVECKLINGEN FÖR VERKSAMHETSOMRÅDET

MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER)

1995/96

1996

19971

1998

1999

2000

570,8

407,8

393,0

272,4

241,3

240,0

1. Inkl. äldreanslag.

Sammanfattande kommentarer till verksamhetsutfall

och ekonomiskt utfall

De verksamheter som redovisas inom detta

verksamhetsområde har hållit sig inom sina

budgetramar. På exportfinansieringssidan bör

framhållas att EKN visar ett positivt resultat och att

belastningen på statsbudgeten bedöms minska.

Större förändringar

Vissa justeringar föreslås i avtalet om Sveriges

Exportråd i syfte att stärka rådets centrala ställning på

det exportfrämjande området.

Prioriteringar för 1998

Hittillsvarande prioriteringar ligger fast.

Resultatbedömning och slutsatser

De verksamheter som redovisas inom detta

verksamhetsområde har uppfyllt sina övergripande mål.

8.2 Anslag

E 1. Kommerskollegium

1995/96

Utgift

73 791

1

Anslag

s-

sparan

de

1 099

Därav

1996

Utgift

49 737

1997

Anslag

48 169

Utgifts

-

progno

s

50 469

1998

Förslag

46 533

1999

Beräkna

t

47 928

2000

Beräkna

t

49 367

1. Beloppen anges i tusental kronor.

Kommerskollegium är central förvaltningsmyndighet

för utrikeshandel och handelspolitik.

De yttre ramarna för den svenska handelspolitiken

befästes genom EU-medlemskapet liksom också genom

de nya världshandelsreglerna i WTO. Samtidigt har

antalet frågor och problem som måste utredas och

analyseras ökat kraftigt och/eller ändrat karaktär.

Sverige tvingas idag analysera, granska och ta ställning

till förslag och idéer som initieras inte bara av den

Europeiska kommissionen utan även av övriga 14

medlemsländer. Vidare fick Sverige genom

medlemskapet ta över ett handelspolitiskt system som i

vissa avseenden var mer restriktivt än tidigare.

Kollegiets analyser och förslag har koncentrerats på att

liberalisera och förenkla EU:s importregler i olika

avseenden. Till detta kommer hanteringen av det

betydligt större regelverk för världshandeln som nu

administreras av världshandelsorganisationen WTO och

som omfattar i stort sett alla handelsnationer i världen.

Kommerskollegium har inlett ett viktigt arbete med

att kartlägga svenska företags problem med

handelshinder både inom EU och på

tredjelandsmarknader. Handelshinderarbetet har bäring

på såväl den inre marknaden, EG:s tullunion som EU:s

yttre handelspolitik.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Regeringen konstaterar att kollegiet har redovisat sin

verksamhet i enlighet med uppställda krav och mål.

Verksamhetsmålet för utredningar Att i god tid

förse regeringen med kvalificerat underlag inför beslut

och förhandlingar har uppnåtts. Kvaliteten på

utredningarna mäts genom en enkät som tillställs

huvuduppdragsgivaren Regeringskansliet. Enligt

enkätsvaren ansågs produktkvaliteten vara mycket hög.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att Riksrevisionsverket inte

anfört några invändningar i sin revisionsberättelse för

räkenskapsåret 1995/96.

Slutsatser

Regeringen konstaterar att utifrån tillgängligt material

från Kommerskollegium har samtliga mål uppnåtts.

Kollegiets analyser och övriga insatser bidrog till att

Sverige under perioden kunde påverka EU:s

handelspolitik i liberal riktning.

Arbetet med att kartlägga svenska företags problem

med handelshinder skall intensifieras. Kollegiets arbete

med europainformation bör i än högre grad inriktas mot

näringslivet och fackmyndigheterna. För ökad

effektivitet bör detta i större utsträckning än hittills

integreras med kollegiets övriga sakverksamhet.

Ändring föreslås i lagen (1975:85) med

bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller

utförsel av varor.

Lagstiftningsfrågan behandlas i det följande.

Lagförslaget finns i avsnitt 2.

Förslag till ändring av lagen (1975:85) med

bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller

utförsel av varor.

Enligt lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela

föreskrifter om in- eller utförsel av varor får regeringen

införa begränsningar om det är påkallat av bl.a. hänsyn

till risk för störning inom samhällsekonomin eller

folkförsörjningen eller av särskilda handelspolitiska

skäl. Med stöd av denna lag har regeringen utfärdat

förordningen (1984:53) om import- och

exportreglering.

Regeringen avser att göra en översyn av nämnda

förordning. I den nuvarande förordningen stadgas bl.a.

att beslut som har meddelats av de i förordningen

upptagna licensmyndigheterna, Kommerskollegium,

Fiskeriverket och Jordbruksverket, får överklagas hos

regeringen. I enlighet med huvudprincipen om rätt till

domstolsprövning av förvaltningsbeslut föreslår

regeringen att dessa beslut i stället skall kunna

överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

Överklagandebestämmelsen bör tas in i lag och

prövningstillstånd bör krävas vid överklagande till

kammarrätten. Ändringen föreslås ske genom ett tillägg

till 1975 års lag. Under de senaste åren har endast ett

beslut enligt förordningen överklagats. Förslaget

förväntas därför inte medföra några ökade kostnader för

förvaltningsdomstolarna.

Vid underhandskontakter med de berörda

myndigheterna har dessa tillstyrkt eller inte haft något

att erinra mot ändringsförslaget. Eftersom regleringen

kommer att överensstämma med vad som gäller för

förvaltningsärenden i allmänhet finns inte skäl att

inhämta yttrande från Lagrådet. Någon

författningskommentar utöver det sagda synes inte

behövlig.

E 2. Exportfrämjande verksamhet

1995/96

Utgift

243 655

1

Därav

1996

Utgift

119 068

1997

Anslag

136 051

Utgifts

-

progno

s

136 051

1998

Förslag

127 656

1999

Beräkna

t

127 656

2000

Beräkna

t

127 656

1 Beloppen anges i tusental kronor.

Anslaget disponeras för utbetalning till Sveriges

Exportråd. Vid ingången av innevarande budgetår

fanns en reservation om 5,3 miljoner kronor på det

äldre reservationsanslaget för samma ändamål.

Regeringens överväganden

Förslag till ändring av avtalet om Sveriges Exportråd

Exportrådets verksamhet grundar sig på ett avtal

mellan staten och Sveriges Allmänna

Exportförening. Nu gällande avtal är från 1992

(prop. 1991/92:108, Bilaga 3, bet. 1991/92:NU23,

rskr. 1991/92:227).

RRV har i rapporten Statliga insatser för att främja

export från små och medelstora företag föreslagit att

Exportrådets roll som centralt organ inom

exportfrämjandet förstärks och att de övriga aktörernas

roller och uppgifter förtydligas (RRV 1996:67).

Rapporten har remissbehandlats.

Regeringen delar RRV:s syn på att Exportrådets roll

som centralt exportfrämjande organ bör stärkas och

lämpliga samarbetsformer utvecklas med andra aktörer

på detta område. Regeringen anser emellertid inte att

Exportrådet skall utvärdera andra organs

exportfrämjande arbete eller disponera samtliga

tillgängliga anslag för fördelning till andra organ, vilket

ligger i RRV:s förslag.

Det ligger ett stort värde i regionala och lokala

engagemang för att fånga upp exportmogna och

utvecklingsbara företag samt idéer och förslag till aktiva

insatser. Det åligger Exportrådet att i samarbete med

andra organ se till att så sker. Samarbetet med ALMI

Företagspartner AB och regionala handelskammare

välkomnas därför varmt av regeringen. Samarbetet med

NUTEK bör utvecklas, inte minst när det gäller

NUTEK:s engagemang inom EU-området för små

företag. En rad initiativ tas också inom länsstyrelser och

på kommunal nivå där exportfrämjande ses som ett led i

regionernas näringspolitiska utveckling. Enligt

regeringens mening är det angeläget att länsstyrelser

men även kommuner i ökad utsträckning anlitar

Exportrådets kompetens i Sverige och utomlands när det

gäller insatser av exportfrämjande natur. Ett exempel är

de s.k. konsultcheckarna som länssstyrelserna kan

lämna till företag vilka mycket väl kan användas för att

köpa tjänster av Exportrådet.

Ett nära samarbete bör även i fortsättningen ske med

Sveriges Teknisk-vetenskapliga Attachéverksamhet

(STATT) och med aktörer som har ansvar för

exportfinansieringsfrågor. Ett samarbete med Sida bör

också utvecklas så att den svenska resursbasen kan tas

tillvara i större utsträckning vid upphandling i det

bilaterala biståndet.

När det gäller utlandsverksamheten är det enligt

regeringens mening angeläget att tillgängliga knappa

resurser utnyttjas på bästa sätt. Utlandskontor bör därför

inte etableras med hjälp av statliga medel utan att

respektive organ har samrått med Exportrådet. Ett

utökat samarbete från Exportrådets sida förutses med

Invest in Sweden Agency, STATT och även med

utrikesrepresentationen. Exportfrämjandet kommer även

under 1998 ges stor vikt inom utrikesrepresentationen, i

synnerhet i länder där det inte finns handelssekreterare

eller där Exportrådet inte ingått samarbetsavtal med

handelskammare. Ett fortsatt viktigt samarbetsområde

rör upphandling från internationella

finansieringsinstitutioner.

Samarbetet skall ses om ett uttryck för ömsesidig

nytta så att respektive organs övergripande mål kan

uppnås mer effektivt. Regeringen anser samtidigt att

avtalet om Sveriges Exportråd skall kompletteras på sätt

som framgår av 4 §. Ett tillägg görs vari anges att rådet

skall samarbeta med andra organ som med statliga

medel genomför eller låter genomföra exportfrämjande

insatser. Detta samarbete används också i det årliga

budgetunderlaget på så sätt att underlaget speglar en

samlad syn på exportfrämjandet. Motsvarande krav

avseende samarbete ställs på andra organ genom

regeringens försorg. Därigenom erhålls också

övergripande information om exportfrämjande

satsningar så att en samlad bedömning kan göras i

regeringskansliet.

När det gäller frågan om Exportrådets engagemang i

importfrågor, som tagits upp av några remissinstanser,

så finns det enligt regeringens mening inte tillräckliga

skäl att förorda en förändring av Exportrådets karaktär

och uppgifter. I stället bör ett fortsatt nära samarbete

ske med importörernas organ på detta område.

Exportrådet har däremot en uppgift att se export som en

del i ett större internationaliseringssammanhang.

Genomgångar med enskilda företag kan t.ex. leda till

helt andra slutsatser än att satsa på export. Vidare kan

exportfrämjande ibland ställa krav på importåtgärder.

Ett nära samarbete med NUTEK och ALMI i

internationaliseringsarbetet är därvid av stor vikt. För

att markera Exportrådets roll i företagens

internationaliseringsarbete bör 2 § i avtalet justeras.

Rådets uppgift är att initiera, samordna, marknadsföra

och genomföra åtgärder för att främja svensk export

och internationalisering i samband med export.

De föreslagna ändringarna i avtalet om Exportrådet

har tagits fram i förhandling mellan representanter för

staten och Sveriges Allmänna Exportförening.

Medel för exportfrämjande

Riksrevisionsverket har mot bakgrund av de minskande

anslagen till Exportrådet och ökad tillgänglighet av

andra statliga medel på t.ex. regional nivå föreslagit att

medel förs till Exportrådet från andra anslag på

statsbudgeten. Enligt regeringens mening bör det ökade

samarbetet mellan Exportrådet och andra aktörer leda

till att dessa i ökad utsträckning lägger uppdrag på rådet

för olika exportfrämjande insatser. En överföring av

anslagsmedel enligt RRV:s förslag är däremot inte

aktuell. Det RRV:s förslag åsyftar torde i stället uppnås

genom ökat samarbete. En översyn om några år får visa

om så är fallet. Samtidigt bör framhållas att andra

aktörer ibland lämnar motsvarande tjänster som

Exportrådet men med en viss subventionsgrad. Enligt

regeringens mening är det ytterst angeläget att offentliga

aktörer inte med offentliga medel erbjuder olika

subventioneringsgrad för likartade tjänster.

Regeringen konstaterar att Exportrådet och dess

verksamhet fortsätter att anpassas till ställda krav.

Verksamheten koncentreras till de två

kärnverksamheterna exportservice och

exportutveckling. Rådet fortsätter inriktningen mot ökad

kundanpassning, ökad långsiktighet i affärsrelationerna

och ökad affärsmässighet i verksamheten. Detta

avspeglas också i de individuella uppdragen som har

ökat väsentligt (från 74 miljoner kronor budgetåret

1991/92 till 200 miljoner kronor 1996).

Uppdragsintäkterna förutses öka med ca 20 % per år

framöver. För 1997 förutses det statliga uppdragets

andel av omsättningen minska ytterligare och uppgå till

ca en tredjedel.

De små och medelstora företagen prioriteras i

verksamheten, bl.a. genom den starka satsningen på

exportservice och småföretagskonsulter. Exportrådet

ägnar huvuddelen av det statliga uppdraget till

exportservice för mindre företag. Antalet exportaktioner

har minskat kraftigt och kommer att ytterligare

begränsas framöver. I övrigt läggs mycket arbete på IT-

utveckling, förstärkt samverkan i Sverige och utomlands

samt uppföljning och utvärdering av verksamheten.

Regeringen anser att Exportrådet fortsätter att

utvecklas positivt enligt de långsiktiga förutsättningar

som lades fast i statsmakternas beslut år 1992 och att

exportfrämjandet har stor betydelse som instrument i

näringspolitiken och handelspolitiken. Regeringen

förutser en stärkt central roll med de föreslagna

ändringarna i avtalet om Exportrådet och motsvarande

krav på andra berörda organ.

AVTAL

mellan Svenska staten och Sveriges Allmänna

Exportförening om ändringar i avtal från 1992-05-21

(prop.1991/92:108, bet. 1991/92:NU23, rskr.

1991/92:227) vad gäller 2 och 4 §§

2 §

Rådets uppgift är att initiera, planera, samordna,

marknadsföra och genomföra åtgärder för att främja

svensk export och internationalisering i samband med

export.

Rådet skall särskilt

1. insamla, bearbeta och tillhandahålla

marknadsinformation,

2. lämna råd i samband med export och

internationalisering,

3. stimulera och stödja kollektiva och enskilda

exportansträngningar.

4 §

Rådet skall till regeringen årligen avge budgetunderlag

för handelssekreterarnas verksamhet och för annan

exportfrämjande verksamhet som finansieras med

statliga medel genom rådet utifrån en samlad syn på

exportfrämjande insatser. Rådet skall också årligen för

regeringen redovisa användningen av sådana medel med

utgångspunkt i gällande riktlinjer.

Handelssekreterare utses av regeringen på förslag av

rådet.

Rådet skall samarbeta med andra organ, som med

statliga medel genomför eller låter genomföra

exportfrämjande insatser.

E 3. Exportkreditnämnden1

1995/96

Utgift

174 757

2

Därav

1996

Utgift

146 691

1997

Anslag

120 000

3

Utgifts

-

progno

s

116 900

1998

Förslag

50 000

1999

Beräkna

t

20 439

2000

Beräkna

t

20 910

1. Anslaget benämndes tidigare Exportkreditnämnden, täckande av

vissa

 utgifter för skadeersättningar

2. Beloppen anges i tusental kronor.

3. Anslagsbeloppet minskades med 3,1 miljoner kronor i tilläggsbudget

för

 bå 1997

Exportkreditnämnden (EKN) skall genom utfärdande av

garantier främja svensk export. Garantin utgör en

försäkring mot vissa förlustrisker i samband med export

till och investeringar i utlandet. För garantin betalas en

premie som är relaterad till risken. Garantigivningen

sker sedan 1 januari 1997 i ett ordinarie garantisystem

med resultatkravet att verksamheten totalt sett skall vara

självbärande över tiden.

Anslaget används för att ge EKN kompensation för

den ränta nämnden betalar för sin upplåning avseende

den gamla verksamheten (garantier utfärdade före den 1

juli 1990) samt för att ge EKN ersättning för

skuldlättnader (prop. 1991/92:100 bil 4, s. 224, 227,

bet. 1991/92:NU23, rskr. 1991/92:227). För att EKN

skall kunna fullgöra sina åtaganden infördes för

budgetåret 1997 en obegränsad upplåningsrätt i

Riksgäldskontoret.

Utfallet för budgetåret 1995/96 motsvarade ungefär

den utgiftsprognos som gjordes i budgetpropositionen

1996. För 1997 budgeterades 120 miljoner kronor. I

tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret 1997

(prop. 1996/97:150, bet. 1996/97:FiU 20, rskr.

1996/97:284) minskades anslaget till 116,9 miljoner

kronor (se vidare anslaget E 4 AB Svensk Exportkredits

statsstödda exportkreditgivning). EKN beräknar att man

budgetåret 1997 kommer att utnyttja omkring 80

miljoner kronor för räntekompensation. Därutöver

avser regeringen under innevarande budgetår besluta

om ersättning till EKN för skuldlättnader på Egypten i

enlighet med tidigare beslut om kompensation till EKN.

Beloppet, troligen ca 25 miljoner kronor, ryms inom

anslagsutrymmet.

Den särskilda garantiramen för de baltiska staterna,

Ryssland m.fl. länder som EKN administrerar på

regeringens uppdrag, behandlas under utgiftsområde 7,

anslag B 2 Avsättning för förlustrisker vad avser

garantier för finansiellt stöd och exportkreditgarantier.

Regeringen har den 2 april 1997 beslutat om

utredningsdirektiv gällande det statsstödda

exportfinansieringssystemet. Utredningen skall

redovisas senast den 31 december 1997. Utredningen

berör bl.a. EKN:s verksamhet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

EKN redovisar, förutom resultatet för det förlängda

budgetåret 1995/96, också prognoser för det s.k.

kassamässiga resultatet för budgetåren 1997, 1998 och

1999 samt bedömningar av det ackumulerade

riskvärderade resultatet per den 31 december 1996

enligt tre alternativ; normalt, optimistiskt och

pessimistiskt. Redovisningen visar också fördelningen

mellan den gamla och den nya verksamheten (garantier

utfärdade fr.o.m. 1 juli 1990). De riskmässiga

resultaten visar, förutom de kassamässiga flödena, även

uppskattade värden av EKN:s utestående fordringar och

engagemangsrisker. Prognoserna för såväl det

kassamässiga som det riskmässiga resultatet präglas av

betydande osäkerhet bl.a. till följd av att en stor del av

garantiengagemanget och fordringarna är koncentrerade

till ett fåtal länder.

Totalt redovisade EKN för det förlängda budgetåret

1995/96 ett kassamässigt överskott om ca 2 miljarder

kronor. Återvinningarna, de högsta någonsin, uppgick

till 1,8 miljarder kronor och skadeutbetalningarna till ca

500 miljoner kronor. Vid årets slut uppgick de

utestående fordringarna till 16,2 miljarder kronor (varav

12,7 miljarder kronor utgör EKN:s andel). EKN

förutser i normalalternativet fortsatta kassamässiga

överskott under de närmaste åren (1997-1999) om drygt

1 miljard kronor per år (se tabell 1).

Det ackumulerade riskmässiga resultatet per 31

december 1996 pekar i normalalternativet mot ett

överskott om drygt 4 miljarder kronor. Överskotten

hänför sig huvudsakligen till den gamla verksamheten,

medan den nya pekar mot ett resultat strax över noll (se

tabell 2). Detta betyder att den gamla verksamheten

bedöms att gå ihop och t.o.m. ge ett överskott även

sedan hänsyn tagits till de belopp som utbetalats direkt

från statsbudgeten genom åren, totalt 3,9 miljarder

kronor. Av dessa utgör 2,9 miljarder kronor

räntekompensation för upplåning i den gamla

verksamheten som EKN förväntas återbetala till staten

(i nominella belopp). EKN beräknar att, om inget

oförutsett inträffar, alla lån hänförliga till den gamla

verksamheten kan vara återbetalda före år 2000,

varefter en återbetalning kan börja av

räntekompensationen.

Ramar för EKN-garantier

Den av riksdagen fastställda totala ramen för den

ordinarie garantiverksamheten uppgår f.n. till 100

miljarder kronor. Regeringen har beslutat att EKN:s

garantiåtaganden kan uppgå till 80 miljarder kronor,

varav 5 miljarder kronor får avse s.k. SLV-garantier

(stipulated loss value-garantier avseende export av civila

flygplan). Utöver ramen för den ordinarie

garantiverksamheten finns en särskild ram för

investeringsgarantier på 3 miljarder kronor.

TABELL 1: PROGNOSER FÖR EKN:S KASSAMÄSSIGA RÖRELSERESULTAT (I MILJONER KR)

KASSAMÄSSIGA

RÖRELSERESULTAT

 NORMALALTERNATIV

1997 1998

1999

 OPTIMISTISKT

1997 1998

1999

 PESSIMISTISKT

1997 1998

1999

Gamla verksamheten

 620 700

610

 670 720

820

170 - 70

40

Nya verksamheten

 440 630

610

 480 670

670

-200 -860

-830

EKN totalt

1.060 1.330

1.220

1.150 1.390

1.490

 -30 -930

-790

TABELL 2: PROGNOSER FÖR EKN:S ACKUMULERADE RISKMÄSSIGA RESULTAT (I MILJARDER KR,

 I SIFFRORNA

INGÅR EJ BELOPP SOM ERHÅLLITS FRÅN STATSBUDGETEN, SAMMANLAGT 3,9 MILJARDER

KRONOR T.O.M. 31

DEC 1996)

ACKUMULERADE RISKMÄSSIGA

RESULTAT 31/12 1996

NORMAL

 OPTIMISTISKT

 PESSIMISTISKT

Gamla verksamheten

+ 4,0

+ 5,8

- 0,2

Nya verksamheten

+ 0,5

+1,3

-3,4

EKN totalt

+ 4,5

+7,1

-3,6

Ramutnyttjandet uppgick den 31 december 1996 till

54,1 miljarder kronor för den ordinarie

garantiverksamheten och till 0,6 miljarder kronor för

investeringsgarantierna. Siffrorna avser

nettoengagemanget efter det att EKN gjort

schablonmässiga justeringar för hur stor del av

utfästelsebeloppen man uppskattar kommer att leda till

affärer.

Regeringen gör bedömningen att totalramen för den

ordinarie garantiverksamheten inte behöver höjas under

budgetåret 1998 och därför bör fastställas till 100

miljarder kronor. Vidare görs bedömningen att ramen

för investeringsgarantier bör förbli oförändrad, d.v.s.

fastställas till 3 miljarder kronor.

Finansiering av verksamheten

EKN kan, när likvida reserver inte är tillräckliga, låna i

bl.a. Riksgäldskontoret. EKN har under budgetåret

1997 en obegränsad upplåningsrätt i Riksgäldskontoret.

Det är regeringens bedömning att den obegränsade

upplåningsrätten bör gälla även för budgetåret 1998.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att revisorerna inte anfört några

invändningar i sin revisionsberättelse för räkenskapsåret

1995/96. Revisorerna kommenterar också positivt den

goda interna kontrollen och myndighetens vilja att

förbättra rutiner och system.

Övrigt

Uppdelning i gammal och ny verksamhet

I slutet av 1980-talet bedömdes det samlade resultatet av

den dittillsvarande garantiverksamheten, till följd av

skuldkrisen och stora skadeutbetalningar, gå mot stora

definitiva förluster. Riksdagen beslutade därför i mars

1990 (prop 1989/90:44, bet. 1989/90:NU19, rskr.

1989/90:153) att regeringen skulle kunna frångå

principen om att underskott skulle finansieras med

räntebärande upplåning. Regeringen bemyndigades att

vid behov besluta om räntefrihet för sådan upplåning

som avsåg fordringar som inte bedömdes möjliga att

återvinna.

En skiljelinje drogs mellan upplåning avseende

garantigivning före den 1 juli 1990 (gammal

verksamhet) och garantier utfärdade fr.o.m. den 1 juli

1990 (ny verksamhet). För upplåning i gammal

verksamhet har EKN erhållit räntekompensation och för

upplåningen i nya verksamheten har ränta erlagts.

Sedan denna uppdelning gjordes har

återvinningsutsikterna kraftigt förbättrats och

engagemanget i den gamla verksamheten minskat

avsevärt. Regeringen anser mot denna bakgrund att

behovet av uppdelningen i gammal och ny verksamhet

bör ses över. Regeringen avser utreda frågan.

Garantier i kris- och krigsläge

EKN blev enligt regeringsbeslut 1993

beredskapsmyndighet inom funktionen

 Utrikeshandel . Funktionsansvarig myndighet är

Kommerskollegium. I totalförsvarspropositionen (prop.

1996/97:4) tar regeringen upp behovet av att fortsatt

utreda möjligheten att i kris- och krigslägen ge s.k.

importgarantier samt utformandet av

exportkreditgarantierna under kris- och krigslägen.

EKN har i enlighet med propositionen inkommit med en

skrivelse till regeringen den 14 april 1997 avseende

EKN:s garantiverksamhet i kris- och krigslägen.

Skrivelsen har delgivits för kommentarer bl.a. till

Kommerskollegium (KK) och Överstyrelsen för civil

beredskap (ÖCB). ÖCB betonar hur viktigt det är att

Sverige kan bibehålla viktig handel med strategiska

produkter i ett krisläge, särskilt sedan omfattande

neddragningar gjorts av beredskapslagringen i landet.

ÖCB och KK är positiva till EKN:s förslag om att

utforma särskilda garantier för kris- och krigslägen,

både avseende import och export.

Syftet med importgarantier är att bidra till att trygga

den import som krävs för försvarsansträngningar och

befolkningens försörjning. Importgarantin skall kunna

lyfta av den tillkommande risk som kris- och

krigssituationen innebär för importören och den

utländske exportören. Exempel på garantityper som,

enligt EKN, kan vara aktuella är exportkreditgaranti till

utländsk exportör och exportfinansstödsgaranti till

dennes finansiär. Andra exempel på garantityper är

importkreditgaranti till den svenske importören och

garantier till importörens finansiärer. EKN föreslår att

garantierna bl.a. skall kunna täcka svensk importörs

respektive utländsk exportörs bristande uppfyllande av

avtal.

När det gäller exportkreditgarantier kan förhållanden

uppstå som omöjliggör normal garantigivning. EKN

anser att man i sådana fall måste bemyndigas att lämna

garantier för sådan export som av ansvariga

myndigheter bedöms särskilt angelägen. Exempel på

risker som, enligt EKN, måste kunna garanteras är

alternativa former av betalning, t.ex. bytesaffärer, och

fullgörandegaranti för skadestånd i det fall den svenske

exportörens åtagande inte fullföljs.

EKN föreslår vidare att samtliga garantier för kris-

och krigslägen måste kunna täcka skador till följd av

svensk myndighets åtgärd och utformas som ovillkorliga

garantier med 100 % täckning, d.v.s. utan självrisk. I

ett läge då importen eller exporten är mer ett

samhällsintresse än ett företagsintresse bör premie

normalt inte tas ut. Istället föreslår EKN att nämnden

regelbundet till regeringen redovisar förlustriskerna så

att avsättningar på statsbudgeten kan ske i enlighet med

det som gäller för statens garantigivning. EKN betonar

att inga avsättningar till säkerhetsreserver kommer att

krävas innan beslut fattas om att garantisystemen för

kris- och krigslägen blir operationella.

Det internationella regelverk som reglerar statsstödd

garantigivning hindrar inte ett land från att i ett kris- och

krigsläge tillämpa särskilda villkor.

Regeringen föreslår att garantiverksamheten i kris-

och krigslägen skall regleras i en särskild förordning

och begär riksdagens bemyndigande att, med

utgångspunkt från EKN:s förslag, utforma regler och

villkor för importgarantier respektive

exportkreditgarantier för kris- och krigslägen.

Garantigivningen föreslås ske inom den av riksdagen

beviljade ramen för den ordinarie garantiverksamheten.

Regeringen föreslås av riksdagen erhålla bemyndigande

att i ett kris- eller krigsläge besluta hur stor del av

ramen som skall få disponeras för denna garantigivning.

Det internationella arbetet - EU-anpassning och

internationell harmonisering

Den europeiska kommissionen har nyligen antagit regler

i form av ett meddelande om konkurrensutsatt

exportkreditförsäkring. Detta definieras som försäkring

av kommersiella risker på privata gäldenärer i de flesta

OECD-länder vad gäller riskperioder på upp till två år.

Syftet är att förhindra att statsstödd verksamhet

konkurrerar på ojämlika villkor med privata

försäkringsbolag. En del av EKN:s verksamhet berörs

av reglerna. Regeringen har efter riksdagens

medgivande fattat beslut om att EKN senast 31

december 1997 skall avveckla denna verksamhet. EKN

har beslutat att t.o.m. detta datum ta emot nya

ansökningar.

Vad gäller meddellånga och långa garantier har

kommissionen på basis av ett beslut i ministerrådet

framlagt ett nytt direktivförslag som syftar till att skapa

lika konkurrensvillkor för EU:s exportörer. Förslaget

kommer under hösten 1997 att diskuteras i den berörda

rådsarbetsgruppen.

Inom ramen för OECD:s s.k. consensus-

överenskommelse har diskussioner de senaste åren förts

vilka syftat till att fastställa riktlinjer för premiesättning

och relaterade villkor vid statsstödd garantigivning.

Parterna i överenskommelsen enades i juni 1997 om

sådana riktlinjer. Dessa innebär bl. a. att minimipremier

fastställs för politiska risker och att en gemensam

landklassificering införs. Riktlinjerna kommer att

inarbetas i consensusöverenskommelsen.

E 4. AB Svensk Exportkredits

statsstödda exportkreditgivning

1995/961

Utgift

39 059

2

Därav

1996

Utgift

27 338

1997

Anslag

16 500

Utgifts

-

progno

s

19 6003

1998

Förslag

9 063

1999

Beräkna

t

5 159

2000

Beräkna

t

1 104

1. Anslagen E 7 Kostnader för statsstödd exportkreditgivning genom

AB

 Svensk Exportkredit, E8 Kostnader för statsstödd

exportkreditgivning

 avseende export av fartyg m.m. samt E 9 Ersättning för extra

kostnader

 för förmånlig kreditgivning till u-länder.

2. Beloppen anges i tusental kronor.

3. Anslaget har ökats med 3,1 miljoner kronor i tilläggsbudget

Anslaget disponeras för ersättning till AB Svensk

Exportkredit (AB SEK) för eventuellt underskott

utgörande skillnaden mellan intäkter och kostnader,

huvudsakligen ränteintäkter och räntekostnader,

inom ramen för systemet med statsstödda

exportkrediter. Villkoren för krediterna följer den

överenskommelse om statligt stöd vid

exportkreditgivning som Sverige biträtt inom ramen

för OECD, den s.k. consensus-överenskommelsen.

AB SEK bedriver upp- och utlåning för statsstödda

krediter i en särskild, avgränsad del av verksamheten

och redovisar dem i särskild balans- och

resultaträkning.

Anslaget omfattar även kostnader för räntestöd till

finansiering av export av fartyg, en stödform som

upphörde år 1989, och kostnader för vissa förmånliga

krediter till u-länder, dock enbart åtaganden som gjorts

t.o.m. år 1984. I den redovisning av

anslagsbelastningen som AB SEK gör tre gånger per år,

särredovisas de ovan nämnda delposterna.

Statens ersättning till AB SEK, liksom AB SEK:s

skyldighet att redovisa medel till staten, regleras i ett

avtal från 14 maj 1990.

Regeringen har den 2 april 1997 beslutat om

utredningsdirektiv gällande det statsstödda

exportfinansieringssystemet. Utredningen skall

redovisas senast den 31 december 1997. Utredningen

berör bl.a. AB SEK:s verksamhet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Anslagsbelastningen hänförs f.n. uteslutande till

kostnader för vissa förmånliga krediter till u-länder.

Kostnaderna minskar i takt med att dessa åtaganden

upphör. I det övriga statsstödda systemet redovisar

AB SEK f.n. ett överskott, staten tillgodo, för det

förlängda budgetåret 1995/96 303 miljoner kronor.

För budgetåret 1997 förutses ett överskott,

uppskattningsvis 150 miljoner kronor. Även för de

närmaste budgetåren väntas överskott. Överskotten

inbetalas till inkomsttitel.

E 5. Investeringsfrämjande

1995/96

Utgift

39 558

1

Därav

1996

Utgift

36 906

1997

Anslag

41 000

Utgifts

-

progno

s

64 7162

1998

Förslag

39 168

1999

Beräkna

t

40 074

2000

Beräkna

t

41 005

1. Beloppen anges i tusental kronor.

2. Utgifterna inkluderar även utnyttjade anslagsbehållningen från

anslaget

 12 A5 Investeringsfrämjande budgetåret 1995/96.

Delegationen för utländska investeringar i Sverige,

Invest in Sweden Agency, ISA, är den centrala

myndigheten för investeringsfrämjande åtgärder. På

vissa av de prioriterade utlandsmarknaderna skall

ISA bedriva verksamhet genom egen

utlandsrepresentation.

Verksamheten finansieras dels från anslag, dels med

bidrag från s.k. partners i projektverksamheten.

Anslagsbehållningen på reservationsanslaget

12 A5 Investeringsfrämjande var efter budgetåret

1995/96 36 317 tkr. Bakgrunden till behållningen är att

verksamheten under hösten 1995 huvudsakligen var

inriktad på att bilda myndigheten och då förbrukades

endast cirka 5 miljoner kronor, att det under 1996 inte

uppstod några kostnader för internationella sökprocesser

och att länderverksamheten startade successivt under

1996. Överskottet från budgetåret 1995/96 är

huvudsakligen avsatt för internationella sökprocesser

under 1997 och ett särskilt progam för

kompetensutveckling för att i samarbete med kommuner

och län stärka de lokala och regionala resurserna för

investeringsfrämjandet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Regeringen konstaterar att ISA har redovisat sin

verksamhet i enlighet med uppställda krav och mål.

År 1995/96 har haft karaktären av ett

uppbyggnadsår, både vad gäller verksamheten i Sverige

och på flertalet prioriterade marknader utomlands.

Arbetet har främst varit inriktat på att bilda

myndigheten, rekrytera personal till kontoren i

Stockholm, New York och Tokyo samt att lägga en

metodisk och långsiktig grund för

investeringsfrämjandet.

Mot bakgrund av att 1995/96 varit ISA:s första

verksamhetsår har det inte varit möjligt att utförligt

kommentera de uppnådda resultatens förhållande till de

övergripande målen att utländska företag genomför

nyinvesteringar och nyetableringar i Sverige samt

samverkar med svenska företag i landet .

Regeringen har tillkallat en särskild utredare för

utvärdering av verksamheten vid ISA avseende tiden 1

juli 1995 - 30 september 1997. Utvärderingen avser

främst de arbetsmetoder och den strategi som

myndigheten valt. Utredaren skall redovisa sitt arbete

senast den 31 december 1997.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att Riksrevisionsverket inte

anfört några invändningar i sin revisionsberättelse för

räkenskapsåret 1995/96.

9 Konsumentfrågor

9.1 Omfattning/ändamål

Till konsumentområdet hör följande myndigheter:

Marknadsdomstolen, Konsumentverket, Allmänna

reklamationsnämnden och Fastighetsmäklarnämnden.

Vidare omfattar konsumentpolitiken frågor som rör stöd

till konsumentorganisationer och konsumentforskning

samt bidrag till miljömärkning av produkter.

Utgiftsutvecklingen inom verksamhetsområdet

Konsumentfrågor framgår av följande sammanställning:

UTGIFTSUTVECKLINGEN

MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER)

1995/96

1996

1997

1998

1999

2000

160,2

113,2

114,0

103,0

105,7

108,4

1. Inkl. äldreanslag.

Sammanfattande kommentar till verksamhetsutfall

och ekonomiskt utfall

EU-medlemskapet kombinerat med beslutade be-

sparingar har medfört att flera av myndigheterna på

konsumentområdet fått utökade arbetsuppgifter men

realt reducerade anslagsbelopp. Detta har ställt höga

krav på effektiviseringar och prioriteringar i

verksamheterna. Det är regeringens bedömning att detta

arbete i huvudsak hanterats på ett bra sätt av

myndigheterna.

Större förändringar

Miljö- och livsmedelsfrågorna har kommit att bli allt

viktigare sett i ett konsumentperspektiv. Inom EU har

förändringar genomförts på bl.a. livsmedelsområdet,

vilka kan komma att påverka det konsumentpolitiska

arbetet även i Sverige.

Prioriteringar för 1998

Att konkretisera miljömålet inom konsument-

politiken och ta fram en åtgärdsinriktad handlingsplan

på området konsumtion och miljö.

Att stärka konsumenternas ställning som

marknadsaktörer, bl.a. genom åtgärder för bättre pris-

information inom dagligvaruhandeln.

Att arbeta för att konsumenterna skall få en

starkare ställning i EU. Särskilt viktigt är att konsu-

mentintresset och ett ökat konsumentinflytande

tillgodoses vad gäller livsmedel, det europeiska

standardiseringsarbetet, finansiella tjänster och det nya

mediasamhället.

9.2 Resultatbedömning och

slutsatser

Resultatbedömningen görs utifrån de konsumentpolitiska

målen, nämligen att konsumenterna skall ha en stark

ställning på marknaden, att hushållen skall ha goda

möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra

resurser effektivt, att konsumenternas hälsa och

säkerhet skyddas samt att sådana konsumtions- och

produktionsmönster utvecklas som minskar

påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt

hållbar utveckling.

Av betydelse för målet att konsumenterna skall ha en

stark ställning på marknaden är bl.a. Allmänna

reklamationsnämndens arbete med att pröva

konsumenttvister och rekommendera lösningar av

tvisterna. Efterlevnaden av nämndens beslut har visat

sig vara god. Följsamheten i procent för budgetåret

1993/94 var 65 procent, 69 procent för 1994/95 och 65

procent för andra halvåret 1995 och första halvåret

1996. Följsamheten är dock i verkligheten troligen

åtminstone 75 procent. Anledningen är att en del

företag, efter publicering av nämndens årliga

undersökning, vidtar rättelse.

Konsumentverkets/KO:s arbete för en hög

efterlevnad av den konsumentskyddande lagstiftningen

har visat sig ge goda resultat genom att näringsidkarna

ofta rättat sig efter de påpekanden som gjorts.

Branschöverenskommelser, bl.a. om förbättringar vad

gäller avtalsvillkor, har haft stor betydelse för att stärka

konsumenternas ställning på marknaden.

När det gäller målet att hushållen skall ha goda

möjligheter att utnyttja sina ekonomiska och andra

resurser effektivt kan nämnas att Konsumentverkets

utvärdering av skuldsaneringslagen (1994:334) lett till

förbättringar i skuldsaneringsförfarandet. För att

påskynda skuldsaneringsförfarandet har

arbetsuppgifterna för budgetrådgivare i kommun och

handläggare på kronofogdemyndighet renodlats utifrån

deras respektive kompetensområden. Detta är ett direkt

resultat av Konsumentverkets utvärdering.

Vidare har Konsumentverkets matkostnadsundersökning

gett konsumenterna ökade möjligheter att ta del av

väsentlig prisinformation. Matkorgen bedöms ha en

prispressande effekt på de orter som deltar i

undersökningen. Av betydelse för detta mål är dessutom

att Konsumentverkets stöd visat sig vara viktigt för

utvecklingen av den kommunala

konsumentverksamheten. Därutöver har

Konsumentverkets provningsverksamhet visat sig vara

ett medel för att påverka produktutvecklingen i en för

konsumenten/brukaren positiv riktning.

Svenska konsumentkrav har fått gehör i den

europeiska standardiseringen, vilket bidragit till

uppfyllelsen av målet att konsumenternas hälsa och

säkerhet skyddas inom bl. a. leksaksområdet samt när

det gäller cykel- och småbarnshjälmar. Produkt-

standardiseringen påverkar dessutom konsumenternas

val av produkter, framför allt indirekt.

Konsumentverket genomför marknadskontroller, vilka

generellt leder till en hög efterlevnad. Detta innebär att

det i dag är svårt att finna undermåliga produkter på

flera områden där man gjort marknadskontroller.

Exempelvis gäller det vissa leksaker och personlig

skyddsutrustning.

Målet att sådana konsumtions- och

produktionsmönster utvecklas som minskar

påfrestningarna på miljön och bidrar till en långsiktigt

hållbar utveckling formulerades så sent som år 1995.

Överslagsberäkningar från Naturvårdsverket visar att

hushållen står för nära hälften av de svenska utsläppen.

Ett arbete med att utveckla en handlingsplan när det

gäller konsumenterna och miljön pågår.

SIS Miljömärkning har utvärderat miljöeffekterna av

miljömärkning samt undersökt konsumenternas

kännedom om och attityder till miljömärkning.

Resultatet visar att miljömärkningen på vissa områden

som till exempel papperstillverkning och kemisk-

tekniska produkter bidragit till minskad miljöbelastning.

Konsumentundersökningen visade att över 80 procent av

de tillfrågade kände igen miljömärket Svanen och att

märket åtnjuter trovärdighet hos konsumenterna. På

nordisk nivå har ett arbete inletts för att utvärdera

miljöeffekterna av miljömärkningssystemet.

Miljöargument i marknadsföringen har granskats av

Konsumentverket med stöd av marknadsföringslagen.

Kontakter med näringsidkare har i stor utsträckning lett

till frivillig rättelse.

Under budgetåret 1998 avser regeringen att prioritera

framtagandet av en åtgärdsinriktad handlingsplan för att

konkretisera miljömålet i konsumentpolitiken,

utveckling av metoder för bättre prisinformation inom

dagligvaruhandeln samt åtgärder för att stärka

konsumenternas ställning inom EU. Inom

Regeringskansliet bereds för närvarande betänkandet

Bättre information om konsumentpriser (SOU 1997:19)

samt betänkandet Konsumenterna och miljön (SOU

1996:108).

9.3 Anslag

F 1. Marknadsdomstolen

1995/96

Utgift

6 004

1

Anslag

s-

sparan

de

5 4432

Därav

1996

Utgift

4 208

1997

Anslag

5 888

Utgifts

-

progno

s

4 888

1998

Förslag

4 686

1999

Beräkna

t

4 825

2000

Beräkna

t

4 969

1- Beloppen anges i tusental kronor

2. Regeringen beslutade om en indragning om 2 000 i

vårpropositionen

En jämförelse mellan budget och utfall 1995/96 visar att

anslaget inte utnyttjats fullt ut. Det ackumulerade

anslagssparandet uppgick vid årsskiftet 1996/97 till

5 443 000 kronor. Riksdagens beslut med anledning av

regeringens vårproposition innebar besparingar på

Marknadsdomstolen om 1 587 000 kr. Vidare har

regeringen beslutat om en indragning på 2 000 000

kronor av Marknadsdomstolens anslagssparande.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Marknadsdomstolen är en specialdomstol som i

enlighet med lagen ( 1970:417) om marknadsdomstol

m. m. handlägger mål och ärenden enligt

konkurrenslagen (1993:20), marknadsföringslagen

(1995:450), lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i

konsumentförhållanden, lagen (1984:292) om

avtalsvillkor mellan näringsidkare,

produktsäkerhetslagen (1988:1604), samt lagen

(1994:615) om ingripande mot otillbörligt beteende

avseende offentlig upphandling. Vidare handlägger

marknadsdomstolen mål och ärenden enligt lagen

(1978:763) med vissa bestämmelser om marknadsföring

av alkoholdrycker, tobakslagen (1993:581),

konsumentförsäk-

ringslagen (1980:38), prisinformationslagen (1991:

601), konsumentkreditlagen (1992:830),

valutaväxlingslagen (1996:1006), lagen (1996:1118) om

marknadsföring av kristallglas samt lagen (1997:218)

om konsumentskydd vid avtal om tidsdelat boende.

Det övergripande målet för Marknadsdomstolen är

att på ett rättssäkert sätt och inom rimlig tid avgöra de

mål och ärenden som den har att handlägga samt att

leda rättsutvecklingen och främja en enhetlig

rättstillämpning inom det marknadsrättsliga området.

Målens svårighetsgrad varierar vilket försvårar

möjligheten att mäta effektiviteten. Av årsredovisningen

framgår att styckkostnaden sjunkit för vissa prestationer

medan den ökat för andra. Domstolen har under

budgetåret 1995/96 avgjort 57 mål och ärenden.

Handläggningstiden har i genomsnitt varit 8 månader.

Regeringen gör bedömningen att effektiviteten i

verksamheten är god.

Stockholms tingsrätt är första instans i mål enligt

marknadsföringslagen. Marknadsdomstolen är andra

och sista instans i mål enligt samma lag. I mål enligt

konkurrenslagen sker prövningen i tre instanser.

Konkurrensverket är beslutsmyndighet. Verkets beslut

överklagas till Stockholms tingsrätt, vars domar och

beslut i sin tur kan överklagas till Marknadsdomstolen. I

Konkurrenslagsutredningens betänkande

Konkurrenslagen 1993 1996 (SOU 1997:20), har bl.a.

föreslagits förändringar i instansordningen för

prövningen av ärenden enligt konkurrenslagen.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att RRV inte har haft några

invändningar i revisionsberättelsen avseende

Marknadsdomstolen.

Slutsatser

Mot denna bakgrund bör Marknadsdomstolen anvisas

ett anslag på 4 686 000 kronor.

F 2. Konsumentverket

1995/96

Utgift

110 082

1

Anslag

s-

sparan

de

2 586

Därav

1996

Utgift

77 114

1997

Anslag

69 445

Utgifts

-

progno

s

73 192

1998

Förslag

67 876

1999

Beräkna

t

69 956

2000

Beräkna

t

72 102

1. Beloppen anges i tusental kronor

Konsumentverket är central förvaltningsmyndighet för

konsumentfrågor. De övergripande målen för

verksamheten är att ge hushållen möjligheter att utnyttja

sina ekonomiska och andra resurser effektivt, ge

konsumenterna en stark ställning på marknaden, skydda

konsumenternas hälsa och säkerhet och medverka till att

sådana konsumtions- och produktionsmönster utvecklas

som minskar påfrestningarna på miljön och bidrar till en

långsiktigt hållbar utveckling.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

När det gäller Konsumentverkets verksamhet har

insatser som främjar från miljösynpunkt långsiktigt

hållbara konsumtions- och produktionsmönster hög

prioritet, liksom insatser i det svenska arbetet med

konsumentpolitiken i EU, rörande bl.a. produktsäkerhet

och konsumenternas ställning när det gäller finansiella

tjänster. Särskilt viktigt är det att också stödja hushåll

med svag ekonomi.

I anslutning till de övergripande målen för poli-

tikområdet fullgörs de uppgifter som ankommer på

Konsumentombudsmannen (KO) enligt lagen

(1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden,

marknadsföringslagen (1995:450),

produktsäkerhetslagen (1988:1604) och lagen

(1997:379) om försöksverksamhet avseende medverkan

av Konsumentombudsmannen i vissa tvister träder i

kraft december 1997 samt radio- och TV-lagen

(1996:844). Verket fullgör vidare uppgifter enligt lagen

(1978:763) med vissa bestämmelser om marknadsföring

av alkoholdrycker, konsumentförsäkringslagen

(1980:38), prisinformationslagen (1991:601),

konsumentkreditlagen (1992:830), lagen (1992:1231)

om märkning av textilier , lagen (1992:1672) om

paketresor, lagen (1992:1232) om märkning av

hushållsapparater, lagen (1992:1326) om personlig

skyddsutrustning för privat bruk, lagen (1992:1327) om

leksakers säkerhet, tobakslagen (1993:581), lagen

(1995:669) om märkning av skor samt lagen

(1996:1118) om marknadsföring av kristallglas.

Konsumentverket har också bemyndigande att ge ut

föreskrifter enligt lagen (1994:1772) om tillämpningen

av det europeiska miljömärkningssystemet och

förordningen (1994:1169) om europeisk miljömärkning.

För att kunna mäta effekter och utröna behovet av

åtgärder har Konsumentverket under 1995/96

genomfört marknadsstudier inom olika områden. Verket

har också utvärderat tillämpningen av den nya

skuldsaneringslagen samt utfört varuprovningar. Arbetet

med att förbättra och effektivisera stödet till de

kommunala konsumentvägledningarna har fortsatt, bl.a.

genom databaserad information. Under budgetåret har

drygt 5 200 ärenden registrerats hos

Konsumentverket vilket i princip är oförändrat jämfört

med året innan. Styckkostnaden för ett ärende har varit

2 800 kronor vilket är en sänkning med 200 kronor

jämfört med föregående år. Cirka 41 procent av det

totala antalet ärenden har snabbhandlagts. Genomsnittlig

handläggningstid för dessa ärenden var 2,6 dagar, en

sänkning med 0,1 dagar från föregående år.

EU-medlemskapet kombinerat med beslutade

besparingar har medfört att Konsumentverket fått

utökade arbetsuppgifter men realt reducerade

anslagsbelopp. Detta har ställt höga krav på

effektiviseringar och prioriteringar i verksamheten.

Regeringen anser att konsumentinflytande på den

europeiska standardiseringen är nödvändigt för att varor

som säljs i Sverige skall vara säkra och för att stärka

konsumenternas ställning i Europa. Konsumentverket

får disponera medel inom utgiftsområde 24 under

anslaget B 6 Bidrag till standardisering och provnings-

och mätteknisk FoU m.m. för bidrag till

standardiseringskommissionen för

standardiseringsprojekt.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

RÅD OCH RÖN

UPPDRAGS-

VERKSAMHET

(TUSENTAL

KRONOR)

INTÄKTER

(SOM FÅR

DISPONER

AS)

KOSTNADE

R

RESULT

AT

(INTÄKT

-

KOSTNA

D)

KOSTNAD

S -

TÄCKNIN

G

%

Utfall

1995/96

27 200

28 800

-1600

94

varav 1996

19 500

19 000

500

103

Prognos

1997

20 600

20 700

-100

100

Beräknat

1998

20 700

20 700

0

100

Beräknat

1999

21 100

21 800

-700

97

Beräknat

2000

22 000

22 500

-500

98

Tidskriften Råd & Rön skall finansieras med avgifter.

Ambitionen är full kostnadstäckning, men det finns

inget formellt krav på detta, dels för att Råd & Rön är

under utveckling för att också bli en elektronisk

tidskrift, dels för att tidningen är den viktigaste kanalen

i det informationsuppdrag gentemot medborgarna som

Konsumentverket har. Dessutom är tidningen annonsfri,

vilket innebär att det är mycket svårt att uppnå full

kostnadstäckning.

VARUPROVNING

UPPDRAGS-

VERKSAMHET

(TUSENTAL

KRONOR)

INTÄKTER

(SOM FÅR

DISPONER

AS)

KOSTNADE

R

RESULT

AT

(INTÄKT

-

KOSTNA

D)

KOSTNAD

S -

TÄCKNIN

G

%

Utfall

1995/96

4 479

4 863

-384

92

varav 1996

2 240

2 432

-192

92

Prognos

1997

4 550

4 544

6

100

Beräknat

1998

6 500

6 500

0

100

Beräknat

1999

6 500

6 500

0

100

Beräknat

2000

6 500

6 500

0

100

Varuprovning på uppdrag omfattar bland annat

hushållsapparater.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Konsumentverket har erhållit en invändning från RRV i

revisionsberättelsen. Det är smärre brister i den interna

kontrollen som föranlett denna invändning.

Konsumentverket har redan åtgärdat ett antal av de

punkter som RRV tar upp, och på andra punkter har en

översyn påbörjats. Konsumentverket anför att inför

årsredovisningen för år 1997 kommer samtliga punkter

att vara åtgärdade. Regeringen följer inom ramen för

myndighetsdialogen fortlöpande detta arbete.

Slutsatser

Med utgångspunkt i de verksamhetsmål som redovisats i

regleringsbrevet för 1995/96 är regeringens bedömning

att Konsumentverket i stort uppfyllt de uppsatta målen.

Som även RRV har påpekat bör dock verket i högre

grad söka tydliggöra vad som är effekter av

myndighetens prestationer och vad som kan vara

effekter av externa faktorer. Även i övrigt torde

åtgärder i linje med RRV:s synpunkter kunna underlätta

en bedömning av måluppfyllelse.

Det finns ett behov av att ange tydligare prioriter-

ingar i Konsumentverkets verksamhet. Regeringen

kommer även i fortsättningen att inom ramen för

myndighetsdialogen med verket utveckla och förbättra

verksamhetsmål samt resultat- och kvalitetsmått.

Konsumentverket bör anvisas ett anslag på

67 876 000 kronor.

F 3. Allmänna reklamationsnämden

1995/96

Utgift

18 903

1

Anslag

s-

sparan

de

2 365

Därav

1996

Utgift

13 100

1997

Anslag

13 788

Utgifts

-

progno

s

16 310

1998

Förslag

13 560

1999

Beräkna

t

13 906

2000

Beräkna

t

14 123

1. Beloppen anges i tusental kronor

En jämförelse mellan budget och utfall 1995/96 visar att

anslaget inte utnyttjats fullt ut utan anslagssparandet

ökat något. Allmänna reklamationsnämnden (ARN)

kommer att under innevarande budgetår utnyttja i

princip hela anslagssparandet för att göra investeringar i

ett nytt datasystem som på sikt torde leda till vissa

rationaliseringar. I samband med införandet av det nya

datasystemet kommer nämnden även att få vissa ökade

kostnader för utbildning under år 1998. Regeringen

avser följa upp effekterna av det nya datasystemet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Allmänna reklamationsnämnden (ARN) har till uppgift

att pröva tvister mellan konsumenter och näringsidkare

rörande varor, tjänster och andra nyttigheter som

tillhandahållits huvudsakligen för enskilt bruk, så

kallade konsumenttvister, och ge rekommendationer om

hur tvister bör lösas. Nämnden skall också yttra sig i

konsumenttvister på begäran av domstolar, stödja den

kommunala konsumentverksamhetens medling i

konsumenttvister genom bland annat utbildning,

rådgivning och information samt informera

konsumenter och näringsidkare om nämndens praxis.

Genom en ändring i instruktionen finns det från den

första september i år en möjlighet till avgörande i

plenum, i syfte att uppnå mer enhetliga avgöranden.

Årsredovisningen ger en god bild av den verksamhet

som ARN har bedrivit under året. Den genomsnittliga

handläggningstiden för prövning av konsumenttvister är

i stort densamma som året innan, dvs. 3,3 månader.

Väntetiden för ärenden som avgjorts med

intresseledamöter är 4,9 månader och för ärenden som

avgjorts utan intresseledamöter 1,4 månader.

Väntetiderna har allmänt sett kortats betydligt under de

senaste åren. Tillströmningen av tvister har ökat under

budgetåret 1995/96. Det är främst på områdena el,

motor och bostad som ökningen skett. När det gäller

bankfrågor har ärendetillströmningen däremot sjunkit.

Regeringens bedömning med anledning

avrevisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att RRV inte har haft några

invändningar i revisionsberättelsen avseende ARN.

Arbetet med att förbättra och utveckla årsredovisningen

kommer att fortsätta inom ramen för

myndighetsdialogen.

Slutsatser

Mot denna bakgrund bör Allmänna reklamations-

nämnden anvisas ett anslag på 13 560 000 kronor.

F 4. Fastighetsmäklarnämnden

1995/96

Utgift

6 381

1

Anslag

s-

sparan

de

819

Därav

1996

Utgift

6 381

1997

Anslag

5 945

Utgifts

-

progno

s

6 764

1998

Förslag

6 068

1999

Beräkna

t

6 189

2000

Beräkna

t

6 313

1. Beloppen anges i tusental kronor

Fastighetsmäklarnämnden inrättades den 1 oktober 1995

i enlighet med den nya fastighetsmäklarlagen

(1995:400) som trädde i kraft samma dag. Nämnden

köper kanslitjänster av Kammarkollegiet.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Fastighetsmäklarnämnden skall verka som central

myndighet för registrering av och tillsyn över

fastighetsmäklare och skall särskilt inrikta sin

verksamhet på att fastighetsmäklarna följer god

fastighetsmäklarsed, att information sprids om vad god

fastighetsmäklarsed innebär samt att mäklarna har en

god utbildning för sin uppgift. Nämnden skall se till att

de kunskapskrav som ställs på fastighetsmäklare är

ändamålsenliga och svara för att prövning av

kunskaperna sker.

Utgångspunkten är att staten skall få full kost-

nadstäckning för arbetet med registrering av och tillsyn

över fastighetsmäklare genom avgifter från mäklare.

Det har visat sig att nämndens resursbehov varit

större än vad som kunnat förutses. På grund av detta

har det under första och andra verksamhetsåret blivit en

viss eftersläpning i ärendehanteringen.

En arbetsgrupp under lagutskottet har utvärderat

1995 års fastighetsmäklarlag. Den valda

organisationsmodellen att Kammarkollegiet sköter

kansligöromål och tillhandahåller den personal som

bereder och föredrar ärenden inför nämnden, verkar,

enligt arbetsgruppens rapport, inte förenlig med ett

effektivt tillsynsarbete. Statskontoret har i en rapport

(1996:11) ifrågasatt behovet av en författningsreglerad

anslutning till en värdmyndighet. Statskontoret menar

att nämnden har egna medel och kompetens nog att

kunna anställa viss egen personal och i övrigt köpa

konsulter och administrativt stöd.

Fastighetsmäklarnämnden har varit verksam i knappt

två år. Under verksamhetsåret 1995/96 har

Fastighetsmäklarnämnden registrerat 525 nya

fastighetsmäklare samt avgjort 175 tillsynsärenden.

Fastighetsmäklarnämnden har genom sina föreskrifter

(KAMFS 1996:1) åstadkommit en plan för

fastighetsmäklarutbildningen under en övergångsperiod

fram till dess att ett nytt utbildningssystem träder i kraft.

Bland annat har kunskapskraven för utbildningen av

fastighetsmäklare skärpts. Nämnden har utarbetat och

överlämnat ett förslag till nytt utbildningssystem till

regeringen. I avvaktan på regeringens ställningstagande

i fråga om en ny utbildning för fastighetsmäklare har

nämnden arbetat med frågan på vilket sätt man kan

fortbilda och vidareutbilda redan registrerade mäklare.

Under första halvåret 1997 har

Fastighetsmäklarnämnden avgjort 224 tillsynsärenden

och balansen av tillsynsärenden har minskat från 231

ärenden 31 december 1996 till 121 ärenden 30 juni

1997.

Under år 1997 anordnar nämnden centrala skriftliga

prov för examination av blivande fastighetsmäklare.

Proven finansieras genom avgifter som nämnden

disponerar. Under första halvåret genomfördes 1 500

prov.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

UPPDRAGS-

VERKSAMHET

(TUSENTAL

KRONOR)

INTÄKTER

(SOM FÅR

DISPONER

AS)

KOSTNADE

R

RESULT

AT

(INTÄKT

-

KOSTNA

D)

KOSTNAD

S -

TÄCKNIN

G

%

Utfall

1995/96

1

varav 1996

Prognos

1997

2 000

2 000

0

100

Budget 1998

500

500

0

100

1. 1995/96 disponerade inte nämnden avgifterna

Fastighetsmäklarnämnden kommer att anordna endast

ett prov under år 1998 under förutsättning att en ny

utbildningsordning införs.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att RRV inte har haft några

invändningar i revisionsberättelsen avseende

Fastighetsmäklarnämnden.

Slutsatser

Med anledning av de iakttagelser som gjorts har

Kammarkollegiet och Fastighetsmäklarnämnden redan,

inom ramen för ett särskilt projekt, vidtagit åtgärder för

att minska balansen av tillsynsärenden. Regeringen

såväl som berörda myndigheter anser dock i likhet med

de utvärderingar som gjorts att en mer genomgående

översyn av nämndens organisation fordras för att

effektivisera och åstadkomma en bättre styrning och

kontroll av verksamheten.

I samband med detta bör även en utvärdering av

projektet att minska balansen av tillsynsärenden göras.

Mot denna bakgrund bör Fastighetsmäklarnämnden

anvisas ett anslag på 6 068 000 kronor.

F 5. Stöd till konsument-

organisationer

1995/96

Utgift

8 706

1

Därav

1996

Utgift

6 208

1997

Anslag

4 100

Utgifts

-

progno

s

4 741

1998

Förslag

4 100

1999

Beräkna

t

4 100

2000

Beräkna

t

4 100

1. Beloppen anges i tusental kronor

Sedan år 1990 har särskilda medel anslagits till stöd för

ideella konsumentorganisationer. Medlen skall bl.a.

kunna användas till stöd åt befintliga konsu-

mentorganisationer och för att stödja och stimulera

uppbyggnaden av nya organisationer.

Jämförelse mellan budget och utfall 1995/96 visar att

en stor del av anslaget inte utbetalats. Vid ingången av

innevarande budgetår fanns en reservation om 1,1

miljoner kronor på det äldre reservationsanslaget för

samma ändamål. Förklaringen till detta är att det

föreligger vissa eftersläpningar i utbetalningar av medel.

Anslagna och reserverade medel för innevarande

budgetår har redan utnyttjats.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Konsumentverket har under budgetåret 1995/96 beviljat

bidrag på sammantaget 5 053 000 kronor till org-

anisationer för olika konsumentprojekt. Antalet

beviljade ansökningar var 59.

Särskilt stora ansträngningar har gjorts för att nå

unga konsumenter i föreningar och organisationer. En

fristående forskare har fått i uppdrag att utvärdera de

projekt Konsumentverket beviljat stöd till

mellan åren 1994 och 1996. Redovisning skall ske till

verket i oktober 1997. I en delrapport redovisas att 60

procent av organisationerna upplever att projektbidragen

gett direkta effekter, t.ex. i form av fler medlemmar,

ökat intresse för och medvetenhet om konsumentfrågor,

80 procent av organisationerna uppger dessutom att

deras projekt lett till fastare sammanhållning i

konsumentfrågor inom organisationen och 90 procent att

organisationen fått positiv uppmärksamhet till följd av

projektet. Sammantaget är detta ett mycket bra resultat,

sett i relation till de förhållandevis små belopp som

genom projektansökningarna kommit varje organisation

till del.

Regeringen anser att konsumentorganisationerna

spelar en viktig roll i Europasamarbetet. I sin egenskap

av frivilliga organisationer utövar de inflytande genom

andra kanaler än dem som EU-ländernas regeringar

har. Sveriges konsumentråd har under året medverkat i

ett antal samarbetsorgan med bäring på Europaarbetet.

Konsumentrådet genomförde våren 1996,

tillsammans med Lantbrukarnas Riksförbund, en

konferens i EU-parlamentet om antibiotika i

djuruppfödningen. Inom EU:s konsumentkommitté har

konsumentrådet aktualiserat behovet av förändrade

regler och bättre hantering av EU:s bidrag till

konsumentorganisationers projekt.

Slutsatser

Sveriges konsumentråd och Konsumenter i samverkan

är på olika sätt representerade i europeiskt

konsumentarbete. Det är regeringens bedömning att

båda organisationerna även fortsättningsvis skall kunna

medverka till en fördjupad diskussion och debatt om hur

konsumentskyddet skall kunna stärkas i Europa och

sprida information om EU till sina respektive

medlemsorganisationer. Mot denna bakgrund anser

regeringen att såväl Sveriges konsumentråd som

Konsumenter i samverkan bör få fortsatt ekonomiskt

stöd för att företräda konsumenterna i Europaarbetet.

Medel för detta har beräknats under detta anslag.

Även andra organisationer bör liksom hittills kunna

få ekonomiskt stöd för konsumentprojekt som bör

fördelas av Konsumentverket.

Mot denna bakgrund bör anvisas ett anslag på

4 100 000 kronor för stöd till konsumentorganisationer.

F 6. Stöd till konsumentforskning

1995/96

Utgift

3 268

1

Därav

1996

Utgift

2 710

1997

Anslag

2 070

Utgifts

-

progno

s

4 454

1998

Förslag

2 114

1999

Beräkna

t

2 156

2000

Beräkna

t

2 199

1- Beloppen anges i tusental kronor

Jämförelse mellan budget och utfall 1995/96 visar att en

stor del av anslaget inte utnyttjats. Vid ingången av

innevarande budgetår fanns en reservation om 2,4

miljoner kronor på det äldre reservationsanslaget för

samma ändamål. Förklaringen till detta är att det

föreligger vissa eftersläpningar i utbetalningar av medel.

Prognosen för innevarande budgetår är att anslagna och

reserverade medel kommer att utnyttjas.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

I budgetpropositionen för år 1997 föreslog regeringen

att Forskningsrådsnämnden skulle anvisas 1 570 000

kronor för att utveckla konsumentforskningen.

Dessutom anvisades Konsumentverket 500 000 kronor

för att bland annat avveckla pågående projekt,

vidarebefordra erfarenheter och delta i arbetet med att

utveckla konsumentforskningen. Riksdagen beslutade i

enlighet med regeringens förslag.

Konsumentverket har under budgetåret beviljat 4,3

miljoner kronor till 29 projekt. Närmare 90 procent av

detta belopp har beviljats till universitet och högskolor.

Konsumentverket har initierat ett programarbete

rörande konsumentsäkerhetsforskning som lett till ett

samverkansprojekt med Folkhälsoinstitutet, NUTEK

och Socialstyrelsen. Verket har också bistått den

nordiska koordinatorn för konsumentforskning, vars

uppgift är att ta initiativ inom det nordiska

forskningsprogrammet, med att initiera projekt för att

genomföra det nordiska handlingsprogrammet för

konsumentforskning.

På grund av forskningens långsiktiga karaktär och på

grund av att verksamheten nyligen överflyttats till

Forskningsrådsnämnden är det i nuläget inte möjligt att

påvisa konkreta resultat.

Slutsatser

Regeringen bedömer att det ännu är för tidigt att

utvärdera Forskningsrådsnämndens arbete.

Forskningsrådsnämnden tog den 1 januari år 1997 över

ansvaret för stödet till konsumentforskningen och

verksamheten är därför i ett uppbyggnadsskede.

Regeringen gör bedömningen att Konsumentverket även

för år 1998 bör anvisas medel för att ha möjlighet att

aktivt medverka i arbetet med att utveckla

konsumentforskningen. Verket har den samlade

erfarenheten av hittills utförd svensk

konsumentforskning och kan bidra med värdefulla

konsumentpolitiska bedömningar av forskningsarbetet.

Regeringen föreslår mot denna bakgrund att anslaget

till konsumentforskning skall uppgå till 2 114 000

kronor.

F 7. Bidrag till miljömärkning av

produkter

1995/96

Utgift

6 900

1

Därav

1996

Utgift

3 450

1997

Anslag

4 600

Utgifts-

prognos

4 600

1998

Förslag

4 600

1999

Beräkna

t

4 600

2000

Beräkna

t

4 600

1. Beloppen anges i tusental kronor

Målet för miljömärkningsverksamheten är att genom

frivillig miljömärkning stimulera utveckling och

användning av produkter som ur miljösynpunkt är bättre

än andra i övrigt jämförbara produkter.

Ett harmoniserat nordiskt system för miljömärkning

av produkter, Svanen, infördes under år 1989.

Danmark som tidigare deltagit som observatör anslöt sig

till ordningen i juni 1997. Den frivilliga

miljömärkningen i Sverige, inom ramen för detta

system, organiseras och drivs av SIS- Standardiseringen

i Sverige (SIS) och leds av Miljömärkningsstyrelsen.

Miljömärkningen skall på sikt finansieras genom

avgifter och ersättningar från de företag som får sina

produkter miljömärkta.

Sedan den 1 maj 1992 gäller inom EU en förordning

om miljömärkning. Enligt denna skall medlemsländerna

utse ett eller flera behöriga organ för att handha de

uppgifter som anges. Regeringen har utsett SIS att vara

svenskt behörigt organ för EU:s miljömärkningssystem.

Europeiska kommissionen har presenterat ett förslag

till en ny miljömärkningsförordning, vilket kommer att

behandlas av rådet tidigast under år 1998. Förslaget

syftar till att effektivisera arbetet med miljömärkning

inom EU.

Det frivilliga Nordiska Miljömärkningssystemet styrs

av riktlinjer som är fastställda av nordiska

ministerrådet. En begränsning i systemet är att endast

det nationella organet får tilldela miljömärknings-

licenser. En svensk utgångspunkt är att i det nordiska

miljömärkningssamarbetet initiera frågan om en

öppning av systemet för ackrediterade (kompetens-

prövade) aktörer.

De utgifter som hänförs till det nordiska systemet är

främst kostnader för kriterieutveckling och revidering

av redan fastställda kriterier samt information om och

marknadsföring av systemet. Utgifter som följer av att

handha EU:s miljömärkningssystem

gäller i huvudsak kostnader för att delta i

kommissionsmöten av olika karaktär såsom möten med

behöriga organ, expertgruppsmöten för

kriterieutveckling m.fl.

Enligt SIS redovisning finansierades ca 2/3 av

miljömärkningsverksamheten under år 1996 genom

licensintäkter från den nordiska miljömärkningen.

Omstrukturering till aktiebolag

Miljömärkningssystemen förvaltas i dag av SIS i

enlighet med ett uppdragsavtal mellan SIS och

staten. Regeringen avser att i samråd med SIS under

år 1998 omstrukturera organisationen av

miljömärkningsverksamheten. Avsikten är att denna

tills vidare skall bedrivas inom ett av staten och SIS,

för ägarna icke vinstgivande, ägt bolag. Där-

igenom skapas en klarare och effektivare

organisation med en tydligare beslutsstruktur än i

den nuvarande ordningen och det svenska

deltagandet i det nordiska samarbetet underlättas.

Huvudinriktningen för bolagets verksamhet skall

vara densamma som i nuvarande organisation och dess

skötsel m.m. liksom tidigare regleras i ett avtal mellan

ägarna. Verksamheten skall syfta till att som nationellt

organ förvalta det av Nordiska Ministerrådet skapade

miljömärkningssystemet "Svanen" och det

miljömärkningssystem, "Blomman", inom EU som

regleras i förordningen EEC 880/92. Bolaget skall

även, på uppdrag av staten, kunna bedriva annan

därmed förenlig frivillig miljömärkningsverksamhet.

Avsikten är att staten tills vidare skall äga 10 procent

av aktiekapitalet och röstetalet för samtliga aktier,

genom förvärv av dessa för en köpeskilling av 1 krona,

och resterande aktier av SIS.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

EU:s miljömärkningssystem har hittills gett

begränsade intäkter. Kostnaderna för deltagandet i

EU:s miljömärkning uppgick år 1996 till ca

1 500 000, licensintäkterna dock enbart till 253 000

kronor. Under år 1998 förväntas inte EU-

märkningen ge intäkter som mer än marginellt kan

bidra till att täcka kostnaderna.

Ca 1 500 svanmärkta produkter finns på den svenska

marknaden. Licenser innehas av 130 svenska företag.

Trettio utländska företag har registrerat sina företag hos

SIS. Inom EU finns ca 160 milömärkta produkter i nio

medlemsländer. Omkring 25 företag, av vilka fyra är

svenska, innehar licenser.

Slutsatser

Med hänsyn till att det nordiska

miljömärkningssystemet kräver ett omfattande

nordiskt samarbete samt till att EU:s

miljömärkningssystem inte förutses ge intäkter av

någon betydelsefull storlek anser regeringen att

miljömärkningsverksamheten bör få fortsatt statligt

stöd. Stödet

är avsett att bidra till att täcka kostnader för

kriterieutveckling och revidering av redan fastställda

kriterier inom det nordiska miljömärkningssystemet

samt att täcka de kostnader som kan hänföras till

EU:s miljömärkningsordning. Regeringen avser att

inledningsvis avsätta 2 800 000 kronor som bidrag

till kostnaderna för det nordiska arbetet och

1 800 000 kronor för att täcka kostnaderna för

arbetet som kan hänföras till EU:s

miljömärkningssystem.

För att skapa en klarare och effektivare organisation

med tydligare beslutsstruktur än i nuvarande ordning

och underlätta det svenska deltagandet i det nordiska

samarbetet anser regeringen att

miljömärkningsverksamheten bör bedrivas i

bolagsform, i vilket bolag staten skall äga upp till

10 procent av aktiekapitalet och röstetalet för samtliga

aktier.

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 79

 7

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 18

 79

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 20

 21

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 79

 79

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 79

 79

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 79

 79

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 79

 79

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 79

 79

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 24

 79

 79