Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att skattereduktionen

för fackföreningsavgift avskaffas fr.o.m. 1993 års

taxering. Regeringen meddelar också att den avser

att återkomma till riksdagen med förslag om

avskaffande av arbetsgivares avdragsrätt för avgift

till arbetsgivarorganisation, som avser tiden efter

den 31 december 1991, till den del den inte avser

konfliktändamål.

Vidare aviseras i propositionen att en översyn

skall göras avseende regelsystemet för beskattning

av traktamenten och vissa andra

kostnadsersättningar samt beskattningen av vissa

naturaförmåner. Även den framtida utformningen

av avdrag för bilresor mellan bostad och arbetsplats

skall utredas.

I avvaktan på att bilreseavdraget ses över

föreslås att det nuvarande avdragsbeloppet om 12

kr. per mil skall gälla även vid 1993 års taxering.

Vissa ändringar av närmast lagteknisk art

föreslås beträffande schablonavdraget i

inkomstslaget tjänst och det särskilda

grundavdraget för pensionärer.

Den särskilda sexmånadersregeln som gäller för

sjömän på utländska fartyg föreslås få fortsatt

giltighet t.o.m. 1993 års taxering. De

arbetsuppgifter som för närvarande åligger

sjömansskattekontoret föreslås överflyttade till

skattemyndigheten i Göteborgs och Bohus län.

Slutligen föreslås vissa tekniska ändringar i

beskattningen för personer som är bosatta

utomlands.

1 Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

 Härigenom föreskrivs att 20 §, 33 § 2 mom.,

punkt 3 av anvisningarna till 54 §

kommunalskattelagen (1928:370) samt punkt 29 av

övergångsbestämmelserna till lagen (1990:650) om

ändring i kommunalskattelagen skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 20 §1

Vid beräkningen av inkomsten från särskild

förvärvskälla skall alla omkostnader under

beskattningsåret för intäkternas förvärvande och

bibehållande avräknas från samtliga intäkter i

pengar eller pengars värde (bruttointäkt) som har

influtit i förvärvskällan under beskattningsåret.

Avdrag får inte göras för:

den skattskyldiges levnadskostnader och därtill

hänförliga utgifter, såsom vad skattskyldig utgett

som gåva eller som periodiskt understöd eller

därmed jämförlig periodisk utbetalning till person i

sitt hushåll;

sådana kostnader för hälsovård, sjukvård samt

företagshälsovård som anges i anvisningarna;

kostnader i samband med plockning av vilt

växande bär och svampar eller kottar till den del

kostnaderna inte överstiger de intäkter som är

skattefria enligt 19 §;

värdet av arbete, som i den skattskyldiges

förvärvsverksamhet utförts av den skattskyldige

själv eller andre maken eller av den skattskyldiges

barn som ej fyllt 16 år;

ränta på den ränta på den

skattskyldiges egen kapital skattskyldiges eget kapital

som har nedlagts i hans som har nedlagts i hans

förvärvsverksamhet; förvärvsverksamhet;

svenska allmänna skatter;

kapitalavbetalning på skuld;

ränta enligt 8 kap. 1 § studiestödslagen

(1973:349);

avgift enligt lagen (1972:435) om överlastavgift;

avgift enligt 10 kap. plan- och bygglagen

(1987:10);

avgift enligt 10 kap. 7 § utlänningslagen

(1989:529);

avgift enligt 26 § arbetstidslagen (1982:673);

skadestånd, som grundas på lagen (1976:580)

om medbestämmande i arbetslivet eller annan lag

som gäller förhållandet mellan arbetsgivare och

arbetstagare, när skadeståndet avser annat än

ekonomisk skada;

företagsbot enligt 36 kap. brottsbalken;

straffavgift enligt 8 kap. 7 § tredje stycket

rättegångsbalken;

belopp för vilket arbetsgivare är

betalningsskyldig enligt 75 § uppbördslagen

(1953:272) eller för vilket betalningsskyldighet

föreligger på grund av underlåtenhet att göra

avdrag enligt lagen (1982:1006) om avdrags- och

uppgiftsskyldighet beträffande vissa

uppdragsersättningar;

avgift enligt lagen (1976:206) om

felparkeringsavgift;

kontrollavgift enligt kontrollavgift enligt lagen

(1984:318) om kontrollavgift (1984:318) om kontrollavgift

vid olovlig parkering; vid olovlig parkering;

överförbrukningsavgift enligt

ransoneringslagen (1978:268);

vattenföroreningsavgift enligt lagen (1980:424)

om åtgärder mot vattenförorening från fartyg;

avgift enligt 3 § lagen (1975:85) med

bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller

utförsel av varor;

lagringsavgift enligt lagen (1984:1049) om

beredskapslagring av olja och kol eller lagen

(1985:635) om försörjningsberedskap på

naturgasområdet;

avgift enligt 18 § lagen (1902:71 s. 1),

innefattande vissa bestämmelser om elektriska

anläggningar;

ränta på lånat kapital till den del räntan

motsvaras av sådan eftergift av ränta eller

amortering eller täcks av sådant statligt bidrag som

avses i punkt 3 av anvisningarna till 19 §;

kapitalförlust m.m. i kapitalförlust m.m. i

vidare mån än som vidare mån än som

särskilt föreskrivs; särskilt föreskrivs.

mätnings- och

granskningsavgift som avses i

2 § lagen (1982:1193) om

skattereduktion för

fackföreningsavgift.

 (Se vidare anvisningarna.)

(Se vidare anvisningarna.)

 33 §

2 m o m.2 Skattskyldig, som 2 m o m. Skattskyldig, som

haft intäkt av tjänst i haft intäkt av tjänst i

form av kontant lön eller form av kontant lön eller

sådan annan ersättning, sådan annan ersättning,

som enligt 11 kap. 2 § som enligt 11 kap. 2 §

lagen (1962:381) om allmän lagen (1962:381) om allmän

försäkring skall anses försäkring skall anses

som inkomst av anställning, som inkomst av anställning,

dock inte intäkt av dock inte intäkt av

verksamhet som avses i 1 mom. verksamhet som avses i 1 mom.

tredje stycket, skall tredje stycket, skall

utöver kostnader som avses utöver kostnader som avses

i 1 mom. tredje stycket och i 1 mom. tredje stycket,

punkterna 3--3 c och 7 av punkterna 3--3 c och 7 av

anvisningarna anses ha haft anvisningarna och

utgifter till ett belopp av färdkostnad för resa i

minst 4 000 kronor. Avdraget tjänsten anses ha haft

får dock inte överstiga utgifter till ett belopp av

tio procent av intäkten minst 4 000 kronor. Avdraget

avrundat till närmast får dock inte överstiga

högre hundratal kronor, och tio procent av denna intäkt

ej heller ensamt eller avrundat till närmast

tillsammans med kostnader som högre hundratal kronor, och

avses i 1 mom. tredje stycket ej heller ensamt eller

och nyssnämnda tillsammans med färdkostnad

anvisningspunkter överstiga för resa i tjänsten samt

intäkten. kostnader som avses i

 nyssnämnda

 anvisningspunkter överstiga

 intäkten.

 Anvisningar

 till 54 §

3.3 Skattefrihet enligt 54 § första stycket

föreligger om anställningen och vistelsen

utomlands varat minst sex månader i den mån

inkomsten beskattats i verksamhetslandet. Om

anställningen och vistelsen utomlands varat minst

ett år i samma land och avsett anställning hos annan

än svenska staten, svensk kommun, svensk

landstingskommun eller svensk församling medges

dock sådan befrielse även om inkomsten inte

beskattats i verksamhetslandet på grund av

lagstiftning eller administrativ praxis i detta land

eller annat avtal än avtal för undvikande av

dubbelbeskattning som detta land ingått.

Vad nu sagts gäller dock Vad nu sagts gäller dock

inte vid anställning ombord inte vid anställning ombord

på utländskt fartyg. I på utländskt fartyg. I

fråga om sådan fråga om sådan

anställning gäller vid anställning gäller vid

1986--1992 års taxeringar 1986--1993 års taxeringar

att skattefrihet föreligger att skattefrihet föreligger

om anställningen och om anställningen och

vistelsen utomlands varat vistelsen utomlands varat

minst sex månader och minst sex månader och

avsett anställning hos avsett anställning hos

arbetsgivare, som är en arbetsgivare, som är en

inländsk juridisk person inländsk juridisk person

eller en här i riket bosatt eller en här i riket bosatt

fysisk person, och fysisk person, och

anställningen utövats anställningen utövats

ombord på utländskt ombord på utländskt

fartyg som huvudsakligen fartyg som huvudsakligen

går i sådan oceanfart går i sådan oceanfart

som avses i 1 kap. 7 § 8 som avses i 1 kap. 7 § 8

fartygssäkerhetsförordningen fartygssäkerhetsförordningen

(1988:594). (1988:594).

 I tid för vistelse som avses i första

och andra

styckena får inräknas kortare avbrott för semester,

tjänsteuppdrag eller liknande, som inte är förlagda

till början eller slutet av anställningen utomlands.

Uppehåll i Sverige för här avsedda ändamål får inte

sträcka sig längre än som motsvarar högst sex dagar

för varje hel månad som anställningen utomlands

varar eller under ett och samma anställningsår till

mer än 72 dagar.

Har den skattskyldige påbörjat anställningen

och kunde det därvid på goda grunder antas att

inkomsten av anställningen skulle komma att

undantas från skatt i Sverige enligt 54 § första

stycket f men inträffar under anställningstiden

ändrade förhållanden som medför att villkoren för

att undanta inkomsten från skatt i Sverige inte

föreligger, skall inkomsten likväl undantas från

beskattning i Sverige om de ändrade förhållandena

beror på omständigheter över vilka den

skattskyldige inte kunnat råda och en beskattning

skulle te sig uppenbart oskälig.

29.4 Vid 1992 och 1993 års 29. Vid 1992 och 1993 års

taxeringar skall vid reduktion taxeringar skall vid reduktion

av det särskilda av det särskilda

grundavdraget enligt punkt 1 grundavdraget enligt punkt 1

fjärde stycket av fjärde stycket av

anvisningarna till 48 § med anvisningarna till 48 § med

pension likställas inkomst pension likställas inkomst

av passiv näringsverksamhet av passiv näringsverksamhet

enligt 25 § och inkomst av enligt 25 § och inkomst av

kapital enligt 3 § 14 mom. kapital enligt 3 § 14 mom.

lagen (1947:576) om statlig lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt, till den del inkomstskatt, till den del

inkomsten av kapital inkomsten av kapital

överstiger 1 600 kronor. överstiger 1 600 kronor.

Vidare skall vid reduktion Vidare skall vid reduktion

enligt punkt 1 femte stycket enligt punkt 1 femte stycket

av nämnda anvisningar med av nämnda anvisningar med

taxerad förvärvsinkomst taxerad förvärvsinkomst

likställas inkomst av likställas inkomst av

kapital enligt nämnda kapital enligt nämnda

moment. moment till den del inkomsten

 av kapital överstiger 1 600

 kronor.

 Vid 1992 och 1993 års taxeringar skall

det

särskilda grundavdraget även reduceras på grund

av förmögenhet enligt de äldre bestämmelserna

avseende avdrag för nedsatt skatteförmåga i punkt

2 av anvisningarna till 50 § och -- i fråga om makar --

52 § 1 mom. andra stycket. Vad som där sägs om

fastighet, som avses i den äldre lydelsen av 24 § 2

mom. samt sådan bostadsbyggnad med tillhörande

tomt på jordbruksfastighet som används som

bostad av den skattskyldige, skall avse sådan

privatbostadsfastighet som anges i 5 § första

stycket.

Bestämmelserna i första och andra styckena får

inte leda till lägre särskilt grundavdrag än vad den

skattskyldige skulle ha medgetts i grundavdrag

enligt 48 § 2 mom. första -- femte styckena och 48 §

3 mom. om dessa regler i stället hade tillämpats för

denne.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992 och

tillämpas första gången vid 1993 års taxering. De

nya bestämmelserna i 33 § 2 mom. och punkt 29 av

övergångsbestämmelserna till lagen (1990:650) om

ändring i kommunalskattelagen tillämpas dock

första gången vid 1992 års taxering.

1 Senaste lydelse 1990:1421.

2 Senaste lydelse 1991:585.

3 Senaste lydelse 1990:1421.

4 Senaste lydelse 1990:1421.

2 Förslag till

Lag om avdrag för kostnader för bilresor till och

från arbetsplatsen vid 1993 års taxering

 Härigenom föreskrivs följande.

 Avdrag för kostnad för resa med egen bil till

och från arbetsplatsen enligt punkt 4 av

anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen

(1928:370) skall vid 1993 års taxering medges, i

stället för enligt schablon som anges i andra stycket

nämnda anvisningspunkt, med 1 krona 20 öre per

kilometer.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

3 Förslag till

Lag om upphävande av lagen (1982:1193) om

skattereduktion för fackföreningsavgift

 Härigenom föreskrivs att lagen (1982:1193)

om skattereduktion för fackföreningsavgift skall

upphöra att gälla vid utgången av år 1991. Den

upphävda lagen gäller dock fortfarande vid 1992

och tidigare års taxeringar.

4 Förslag till

Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

 Härigenom föreskrivs att 2 § 2 mom.

uppbördslagen (1953:272)1 skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §

2 mom. I denna lag förstås med

s l u t l i g s k a t t: s l u t l i g s k a t t:

skatt som har påförts skatt som har påförts

vid den årliga debiteringen vid den årliga debiteringen

på grund av på grund av

skattemyndighets beslut eller skattemyndighets beslut eller

på grund av annat beslut, på grund av annat beslut,

som enligt gällande som enligt gällande

föreskrifter skall beaktas föreskrifter skall beaktas

vid sådan debitering, och vid sådan debitering, och

återstår efter återstår efter

iakttagande av iakttagande av

bestämmelserna om bestämmelserna om

nedsättning av skatt enligt nedsättning av skatt enligt

4 mom. samt 3 § lagen 4 mom.;

(1982:1193) om skattereduktion

för fackföreningsavgift;

preliminär skatt: i 3 § nämnd skatt, som

betalas i avräkning på slutlig skatt;

överskjutande ingående mervärdeskatt:

den del av ingående mervärdeskatt som återstår

sedan utgående mervärdeskatt avräknats;

kvarstående skatt: skatt, som återstår att

betala, sedan preliminär skatt och överskjutande

ingående mervärdeskatt har avräknats från slutlig

skatt;

överskjutande skatt: sådan preliminär

skatt och överskjutande ingående mervärdeskatt

som överstiger slutlig skatt;

tillkommande skatt: skatt som skall

betalas på grund av eftertaxering eller enligt beslut

om debitering sedan påföringen av slutlig skatt har

avslutats;

kvarskatteavgift: avgift enligt 27 § 3

mom.;

respitränta: ränta enligt 32 § ;

anståndsränta: ränta enligt 49 § 4 mom.;

ö-skatteränta: ränta enligt 69 § 1 mom.;

restitutionsränta: ränta enligt 69 § 2

mom.;

skattereduktion: nedsättning av skatt

enligt 4 mom.;

inkomstår: det kalenderår, som närmast

har föregått taxeringsåret;

uppbördsår: tiden från och med februari

månad ett år till och med januari månad det

följande året;

uppbördsmånad: varje månad under

uppbördsåret;

gift skattskyldig: skattskyldig som

taxeras med tillämpning av 52 § 1 mom.

kommunalskattelagen (1928:370) och 11 § 1 mom.

lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt;

ogift skattskyldig: annan skattskyldig

fysisk person än nyss har sagts.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992 och

tillämpas första gången i fråga om preliminär skatt

för år 1992 och slutlig skatt på grund av 1993 års

taxering.

1Lagen omtryckt 1991:97.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771.

5 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt

 Härigenom föreskrivs att 12 § 4 mom. lagen

(1958:295) om sjömansskatt1 skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 12 §

4 m o m.2 Sjömansskatt 4 m o m. Sjömansskatt

enligt 7 § får genom enligt 7 § får genom

beslut om jämkning beslut om jämkning

nedsättas i den mån nedsättas i den mån

förutsättningarna för förutsättningarna för

skattereduktion enligt lagen skattereduktion för

(1982:1193) om skattereduktion underskott av kapital enligt 3

för fackföreningsavgift § 14 mom. lagen (1947:576)

är uppfyllda. Jämkning om statlig inkomstskatt

får vidare ske om föreligger.

förutsättningar för

skattereduktion för

underskott av kapital enligt 3

§ 14 mom. lagen (1947:576)

om statlig inkomstskatt

föreligger.

 Jämkning enligt detta moment får dock

endast

medges i den mån skattereduktion ej kan antas ha

skett i fråga om statlig inkomstskatt, kommunal

inkomstskatt, skogsvårdsavgift eller statlig

fastighetsskatt.

Bosättning eller stadigvarande vistelse här i riket

krävs dock inte för jämkning enligt detta moment.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om

sjömansskatt som erlagts eller skulle ha erlagts före

ikraftträdandet.

1Lagen omtryckt 1970:933.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:777.

2Senaste lydelse 1990:1433.

6 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1970:172) om begränsning

av skatt i vissa fall

 Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1970:172)

om begränsning av skatt i vissa fall1 skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 §2

Spärrbelopp enligt 3 § jämförs med

sammanlagda beloppet av statlig inkomstskatt,

förmögenhetsskatt och kommunal inkomstskatt

som beräknats för den skattskyldige på grund av

taxeringen (skattebeloppet). I skattebeloppet

inräknas även sjömansskatt, om den skattskyldige

erlagt sådan skatt under beskattningsåret.

Är den skattskyldige Är den skattskyldige

berättigad till berättigad till

nedsättning av statlig nedsättning av statlig

inkomstskatt, kommunal inkomstskatt, kommunal

inkomstskatt eller inkomstskatt eller

förmögenhetsskatt genom förmögenhetsskatt genom

skattereduktion som avses i 2 skattereduktion som avses i 2

§ 4 mom. uppbördslagen § 4 mom. uppbördslagen

(1953:272) eller 3 § lagen (1953:272) eller genom

(1982:1193) om skattereduktion avräkning av utländsk

för fackföreningsavgift skatt enligt särskilda

eller genom avräkning av föreskrifter, skall

utländsk skatt enligt skattebelopp enligt första

särskilda föreskrifter, stycket beräknas som om

skall skattebelopp enligt skattereduktion eller

första stycket beräknas avräkning av skatt inte

som om skattereduktion eller hade skett. Detsamma gäller

avräkning av skatt inte nedsättning av

hade skett. Detsamma gäller sjömansskatt enligt 12 §

nedsättning av 4 mom. lagen (1958:295) om

sjömansskatt enligt 12 § sjömansskatt.

4 mom. lagen (1958:295) om

sjömansskatt.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992 och

tillämpas första gången vid 1993 års taxering.

1Senaste lydelse av lagens rubrik

1974:772.

2Senaste lydelse 1991:415.

7 Förslag till

Lag om överflyttande av arbetsuppgifter från

riksskatteverkets sjömansskattekontor till

skattemyndigheten i Göteborgs och Bohus län

 Härigenom föreskrivs följande.

 De uppgifter som, enligt lagen (1958:295) om

sjömansskatt, sjömansskattekungörelsen

(1958:301), lagen (1984:668) om uppbörd av

socialavgifter eller annan författning, sköts av

riksskatteverkets sjömansskattekontor skall i

stället fullgöras av skattemyndigheten i Göteborgs

och Bohus län.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

8 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1991:586) om särskild

inkomstskatt för utomlands bosatta

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen

(1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands

bosatta

dels att 16 § skall upphöra att gälla,

dels att 3 och 18 §§ skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §

Skattskyldiga är fysiska Skattskyldiga är fysiska

personer som är bosatta personer som är bosatta

utomlands och uppbär enligt utomlands och uppbär

denna lag skattepliktig inkomst som är

inkomst. skattepliktig enligt 5 §

 och som inte undantagits

 från skatteplikt enligt 6

 § 1 eller 4.

 Sådana personer som avses i 69 §

kommunalskattelagen (1928:370) är inte

skattskyldiga enligt denna lag.

 18 §

Den som har gjort skatteavdrag Den som har betalat ut belopp

enligt denna lag är skyldig till någon som är

att lämna kontrolluppgift. skattskyldig enligt denna lag

För sådan uppgift är skyldig att lämna

gäller bestämmelserna om kontrolluppgift.

kontrolluppgift i lagen Kontrolluppgift skall i

(1990:325) om förekommande fall även

självdeklaration och uppta ersättning som anges

kontrolluppgifter i i 6 § 2, 3, 5 och 6. För

tillämpliga delar. sådan uppgift gäller i

 övrigt bestämmelserna om

 kontrolluppgift i lagen

 (1990:325) om

 självdeklaration och

 kontrolluppgifter i

 tillämpliga delar.

9 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1952:166) om

häradsallmänningar

 Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (1952:166)

om häradsallmänningar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 8 §

Är rätt till delaktighet Är rätt till delaktighet

i häradsallmänning i häradsallmänning

förenad med fastighet som förenad med fastighet som

ej är taxerad såsom ej är taxerad såsom

jordbruksfastighet, må lantbruksenhet, må

länsstyrelsen, på länsstyrelsen, på

framställning av framställning av

allmänningsstyrelsen och allmänningsstyrelsen och

efter hörande av efter hörande av

fastighetens ägare eller i fastighetens ägare eller i

3 § omförmäld 3 § omförmäld

innehavare av fastigheten, innehavare av fastigheten,

förordna att rätten till förordna att rätten till

delaktighet skall avlösas delaktighet skall avlösas

mot ersättning i penningar. mot ersättning i penningar.

Ersättningens belopp

 fastställes av

 länsstyrelsen och skall

 bestämmas till två och

 en halv gånger sammanlagda

 värdet av den på

 fastighetens delaktighetstal

 belöpande utdelningen

 från allmänningen för

 de senast förflutna tio

 åren. Länsstyrelsen

 skall utsätta viss dag,

 då löseskillingen senast

 skall hava erlagts och bevis

 därom inkommit till

 länsstyrelsen vid

 påföljd att

 förordnandet om

 avlösning eljest är

 förfallet. Då beslut om

 avlösning vunnit laga kraft

 och bevis som omförmäles

 i andra stycket inkommit till

 länsstyrelsen, åligger

 det länsstyrelsen att

 ofördröjligen

 översända meddelande om

 avlösningen till den som

 för fastighetsregistret.

 Genom dennes försorg skall

 anteckning om avlösningen

 verkställas i registret.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.januari

1992.

10 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1952:167) om

allmänningsskogar i Norrland och Dalarna

 Härigenom föreslås att 7 a § lagen (1952:167)

om allmänningsskogar i Norrland och Dalarna skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 a §1

Är rätt till delaktighet Är rätt till delaktighet

i allmänningsskog i allmänningsskog

förenad med fastighet som förenad med fastighet som

ej är taxerad såsom ej är taxerad såsom

jordbruksfastighet, må lantbruksenhet, må

länsstyrelsen, på länsstyrelsen, på

framställning av framställning av

allmänningsstyrelsen och allmänningsstyrelsen och

efter hörande av efter hörande av

fastighetens ägare eller i fastighetens ägare eller i

3 § omförmäld 3 § omförmäld

innehavare av fastigheten, innehavare av fastigheten,

förordna att rätten till förordna att rätten till

delaktighet skall avlösas delaktighet skall avlösas

mot ersättning i penningar. mot ersättning i penningar.

 Ersättningens belopp fastställes av

länsstyrelsen och må, efter vad som finnes skäligt,

bestämmas till högst två och en halv gånger

sammanlagda värdet av den del av

allmänningsskogens behållna avkastning för de

senaste tio åren, som svarar mot fastighetens

delaktighetstal. Länsstyrelsen skall utsätta viss dag,

då löseskillingen senast skall hava erlagts och bevis

därom inkommit till länsstyrelsen vid påföljd att

förordnandet om avlösning eljest är förfallet.

Då beslut om avlösning vunnit laga kraft och

bevis som omförmäles i andra stycket inkommit till

länsstyrelsen, åligger det länsstyrelsen att

ofördröjligen översända meddelande om

avlösningen till den som för fastighetsregistret.

Genom dennes försorg skall anteckning om

avlösningen verkställas i registret.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

1 Senaste lydelse 1955:134.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 31 oktober 1991

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande,

och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om justeringar i beskattningen i

inkomstslaget tjänst, m.m.

1 Inledning

I samband med 1991 års skattereform har

omfattande förändringar företagits inom

inkomstslaget tjänst. Förutom en viss utvidgning av

själva inkomstslaget, har företagits genomgripande

förändringar bl.a. av

traktamentsbeskattningsreglerna, reglerna rörande

avdrag för kostnader för resor i tjänsten samt

beträffande värderingen av vissa naturaförmåner,

såsom förmån av fri bil, fria måltider och lån på

förmånliga villkor.

En av de principer som har legat till grund för

skattereformen har varit att olika typer av

förmåner, oavsett om de utgår i form av kontant lön

eller som naturaförmåner, skall beskattas

likformigt. Det skall således inte vara förmånligare

att ta ut en ersättning i form av naturaförmån än i

form av kontantlön. Denna princip är även enligt

min mening riktig.

Jag anser emellertid att det kan ifrågasättas om

inte vissa av de nya reglerna blivit alltför restriktivt

utformade från den skattskyldiges synpunkt sett.

Vidare synes de nya reglerna i många fall ha gett

upphov till administrativt krångel för anställda,

arbetsgivare och egenföretagare. Det är enligt min

bedömning angeläget att, utan att frångå de

grundläggande principerna för

förmånsbeskattningen, se över regelsystemet vad

gäller beskattningen av traktamenten och vissa

andra kostnadsersättningar. Det är också

nödvändigt att beskattningen av vissa

naturaförmåner granskas i syfte att uppnå enklare

regler. Jag avser därför att senare i höst återkomma

med förslag om att en kommitté tillsätts med uppgift

att se över bl.a. de nu nämnda frågorna. Även den

framtida utformningen av avdraget för kostnader

för resor med bil mellan bostad och arbetsplats bör

ses över i detta utredningsarbete.

Jag vill i detta sammanhang också ta upp en

fråga som rör uttag av socialavgifter på jämkade

förmånsvärden av naturaförmåner.

Naturaförmåner som värderas schablonmässigt,

t.ex. bilförmån, kan i vissa fall jämkas vid

inkomsttaxeringen. Jämkningsmöjligheterna vid

inkomsttaxeringen föreligger oavsett i vilken form

en verksamhet bedrivs. På socialavgiftssidan

medför dock ett jämkningsbeslut skilda effekter

såvitt gäller förmån som tillkommer företagets

ägare beroende på om en verksamhet drivs som

enskild näringsverksamhet eller i aktiebolagsform.

Egenavgifterna för den som driver enskild

näringsverksamhet beräknas på den taxerade

inkomsten och således på ett eventuellt jämkat

förmånsvärde. Drivs verksamheten däremot i

aktiebolagsform beräknas arbetsgivaravgifterna

enligt 5 § lagen (1984:688) om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare alltid på ett ojämkat

förmånsvärde. Dessa skillnader kan vara av

avsevärd ekonomisk betydelse i vissa fall.

Det torde framstå som omotiverat och orättvist

för många näringsidkare att valet av företagsform

avgör möjligheten till jämkning av underlaget för

socialavgifterna.

Det finns enligt min mening anledning att ändra

reglerna på så sätt att ett jämkat förmånsvärde i

dessa fall även påverkar underlaget för

arbetsgivaravgifter. Ett arbete med att ta fram ett

förslag med den angivna inriktningen har bedrivits

inom finansdepartementet. Det har emellertid visat

sig att de ändringar som erfordras för att uppnå

denna förändring medför komplikationer av såväl

lagteknisk som administrativ art bl.a. vad gäller

jämkningsförfarandet, beräkningen av

pensionsgrundande inkomst och uppbördsfrågor.

Det krävs därför ytterligare beredning av frågan

innan ett förslag kan läggas fram. Denna beredning

skall ske skyndsamt och jag räknar med att kunna

återkomma med ett förslag till riksdagen våren

1992 och att de nya reglerna bör kunna tillämpas

redan under inkomståret 1992.

I nu förevarande proposition kommer jag, vad

gäller inkomst av tjänst, att ta upp frågan om en

förlängning av den tillfälliga regleringen av nivån

på avdraget för bilresor mellan bostad och

arbetsplats. Dessutom kommer jag att föreslå vissa

mindre justeringar av närmast lagteknisk art av

schablonavdraget och det särskilda grundavdraget

för pensionärer.

Jag kommer vidare att ta upp frågorna om

skattereduktionen för fackföreningsavgift och

arbetsgivares avdragsrätt för kostnader för

organisationsverksamhet.

Förslag lämnas också om vissa tekniska

ändringar i beskattningen för personer som är

bosatta utomlands.

Slutligen kommer jag att ta upp ett par

begränsade frågor rörande sjömansskattesystemet,

nämligen förlängningen av den s.k.

sexmånadersregeln och en administrativ förändring

vad gäller sjömansskattekontorets arbetsuppgifter.

2 Avdraget för kostnader för resor till och från

arbetet

Mitt förslag: Avdrag för kostnader för

resor mellan bostad och arbetsplats med bil skall

medges med 12 kr. per mil vid 1993 års taxering.

Beloppet skall gälla oavsett körsträckans längd.

Skälen för mitt förslag: Avdragsrätten för

kostnader för resor till och från arbetsplatsen är

reglerad i punkt 4 av anvisningarna till 33 §

kommunalskattelagen (1928:370), KL. Enligt

anvisningspunkten skall avdraget bestämmas enligt

schablon. Beräkningen av schablonavdragets

storlek har utförts av riksskatteverket.

Nämnda bestämmelser lämnades oförändrade i

1991 års skattereform. Emellertid kom

avdragsbeloppet att uttryckligen regleras -- samt att

höjas -- genom föreskrifter i en särskild lag,

nämligen lagen (1990:1451) om avdrag för

kostnader för bilresor till och från arbetsplatsen vid

1991 och 1992 års taxeringar. Som framgår är

höjningen av endast tillfällig karaktär.

Avdragsbeloppet som stadgas i denna lag uppgår

vid taxeringen år 1992 till 12 kr. per mil, oavsett

körsträckans längd.

Som inledningsvis aviserats kommer grunderna

för avdraget att ses över. I avvaktan på resultatet av

en sådan utredning anser jag att det är angeläget att

tillfälligt reglera avdragsrätten även vid 1993 års

taxering på samma sätt som skett vid de två

föregående taxeringarna. Detta bör ske genom en

särskild lag.

3 Skattereduktion för fackföreningsavgift och

arbetsgivares avdragsrätt för kostnader för

organisationsverksamhet

Mitt förslag: Skattereduktionen för

fackföreningsavgift avskaffas fr.o.m. 1993 års

taxering.

Min bedömning: Arbetsgivares rätt till

avdrag för avgift till arbetsgivarförening, till den del

den inte avser medel för konfliktändamål,

avskaffas för avgifter som avser tiden efter den 31

december 1991.

Skälen för mitt förslag och min

bedömning: Enligt punkt 1 första stycket av

anvisningarna till 20 § KL är avgifter till föreningar

och andra sammanslutningar i vilka den

skattskyldige är medlem i princip inte avdragsgilla.

Från regeln om att avdrag inte får ske för

medlemsavgift har i praxis undantagits avgifter till

arbetsgivarorganisationer. Sådana avgifter har

åtminstone delvis ansetts ha karaktär av

försäkringspremie.

Skattereduktion för fackföreningsavgifter

infördes år 1983 med tillämpning första gången vid

1984 års taxering (prop. 1982/83:50, SkU 15, SFS

1982:1193). Det huvudsakliga skälet till att medge

reduktion för fackföreningsavgift var enligt

propositionen att skapa skattemässig jämställdhet

mellan arbetsgivarens och löntagarens kostnader

för resp. facklig organisationsverksamhet.

Skattereduktion för fackföreningsavgift medges

fysisk person som varit bosatt eller vistats i Sverige

under någon del av inkomståret. Underlaget för

beräkning av skattereduktion är den medlemsavgift

samt mätnings- och granskningsavgift som den

skattskyldige under inkomståret har erlagt till

arbetstagarorganisation. Skattereduktionen

uppgår till 20 % av underlaget.

En skattskyldig som vill erhålla skattereduktion

skall framställa särskilt yrkande om det. Yrkandet

kan framställas genom den skattskyldiges

arbetstagarorganisation senast den 31 mars

taxeringsåret till riksskatteverket. Om

organisationen vidarebefordrar yrkandet på ADB-

medium är tidsgränsen den 30 april taxeringsåret.

Den skattskyldige kan även själv senast den 30

september taxeringsåret framställa yrkande hos

skattemyndigheten. Även efter nämnda tidpunkt

kan den skattskyldige framställa sådant yrkande

såsom en begäran om omprövning enligt 84 §

uppbördslagen (1953:272).

Frågan om avdragsrätt för fackföreningsavgifter

har i allmänhet kopplats till frågan om

arbetsgivares rätt till avdrag för avgift till

arbetsgivarförening. Enligt gällande praxis har

arbetsgivare rätt till avdrag för dessa avgifter.

Konfliktbidrag från arbetsgivarförening är i

enlighet härmed skattepliktiga. Konfliktunderstöd

från fackföreningar är däremot skattefria.

Det har i riksdagen rått bred enighet om att det

bör råda skattemässig jämställdhet mellan

arbetsgivare och arbetstagare beträffande

kostnader för organisationsverksamhet resp.

fackföreningsavgifter. Även jag delar denna

uppfattning. Den utformning som reglerna för

närvarande har är emellertid principiellt felaktig.

Som tidigare nämnts är avgifter till föreningar

och andra sammanslutningar som den skattskyldige

är medlem i normalt inte avdragsgilla.

Fackföreningsavgiften är således att betrakta som

en privat levnadskostnad för vilken avdrag inte bör

medges. Å andra sidan bör konfliktersättningar

inte vara skattepliktiga. Även arbetsgivares

kostnader för organisationsverksamhet bör i

enlighet med de nämnda principerna inte vara

avdragsgilla, med undantag för sådana kostnader

som avser medel för konfliktändamål. Avgifter av

sistnämnda slag har karaktär av försäkringspremie

och bör därför enligt de grundläggande principerna

för företagsbeskattningen vara avdragsgilla även i

fortsättningen. I konsekvens härmed bör utbetalda

konfliktersättningar vara skattepliktiga.

En förändring i enlighet med vad jag här anfört

innebär skattemässig likabehandling mellan

arbetsgivares och löntagares kostnader för resp.

facklig organisationsverksamhet. Samtidigt uppnås

bättre överensstämmelse med grundläggande

skatterättsliga principer än vad nuvarande regler

innebär.

Enligt min mening talar starka principiella och

statsfinansiella skäl för att skattereduktionen för

fackföreningsavgift avskaffas. Samma skäl

motiverar att avdragsrätten för arbetsgivares

kostnader för organisationsverksamhet, till den del

dessa inte avser konfliktändamål, tas bort. Av

rättviseskäl bör båda åtgärderna vidtas samtidigt.

Med hänsyn till bl.a. den statsfinansiella

situationen anser jag det synnerligen angeläget att

denna förändring sker redan från och med nästa år.

Åtgärden medför en väsentlig budgetförstärkning

på i storleksordningen 1,5 miljarder kr.

Jag föreslår således att skattereduktionen för

fackföreningsavgift avskaffas redan från och med

1993 års taxering. Fackföreningsavgifter som

erläggs under år 1992 skall således inte vara

skattereduktionsgrundade.

Frågan om ändrade regler för arbetsgivares

avdragsrätt för kostnader för

organisationsverksamhet är av betydligt mer

komplicerad natur än frågan om slopad

skattereduktion för fackföreningsavgift. Bl.a.

gäller det att på ett rimligt sätt skilja den del av

kostnaderna som avser konfliktändamål från övriga

kostnader för organisationsverksamhet. Ett sådant

förslag bör inte föreläggas riksdagen utan att ha

varit föremål för remissbehandling. Något

preciserat förslag i denna del kan därför inte läggas

fram nu. Jag avser att våren 1992 återkomma med

ett författningsförslag i denna del. Det kommande

förslaget bör gälla från och med ingången av år

1992. De skäl som jag har redovisat i det

föregående utgör enligt min mening anledning att

med tillämpning av undantagsbestämmelsen i

2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen avskaffa

avdragsrätten för här avsedda kostnader som

hänför sig till tiden efter 1991 års utgång.

Mätnings- och granskningsavgift som den

skattskyldige erlagt till arbetstagarorganisation har

genom en lagändring, som gäller fr.o.m. 1992 års

taxering, räknats in i underlaget för beräkning av

skattereduktion för fackföreningsavgifter. Därmed

slopades avdragsrätten för dessa avgifter. I och med

att skattereduktionen för fackföreningsavgifter

avskaffas bör avdragsrätten för dessa avgifter

återinföras.

Slopandet av skattereduktionen för

fackföreningsavgifter medför att ändringar behöver

göras i 20 § KL, 2 § 2 mom. uppbördslagen, 12 §

4 mom. lagen (1958:295) om sjömansskatt och 4 §

lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa

fall.

I samband med att 20 § KL föreslås ändrad bör i

detta sammanhang även några redaktionella

rättelser i lagtexten vidtas.

I prop. 1991/92:60 om skattepolitik för tillväxt

föreslås också ändringar i såväl 20 § KL som 12 §

4 mom. lagen om sjömansskatt och lagen om

begränsning av skatt i vissa fall. Frågorna bör

samordnas vid utskottsbehandlingen.

4 Justering av schablonavdraget i inkomstlaget

tjänst

Mitt förslag: Vissa justeringar av

lagteknisk karaktär företas rörande

schablonavdraget i inkomstslaget tjänst.

Skälen för mitt förslag: I samband med

1991 års skattereform höjdes det s.k.

schablonavdraget i inkomstslaget tjänst från 3 000

kr. till 4 000 kr. -- jfr 33 § 2 mom. KL. Dessutom

vidtogs bl.a. en förändring avseende beräkningen

av schablonavdraget som sammanhängde med

skattereglerna för hobbyverksamhet. Enligt dessa

är intäkter från hobbyverksamhet i princip

skattepliktiga i inkomstslaget tjänst enligt 31 § KL

medan avdrag medges för kostnader i sådan

verksamhet enligt 33 § 1 mom. tredje stycket KL. I

korthet innebär avdragsreglerna att avdrag under

vissa förutsättningar kan medges ett beskattningsår

även för kostnader som betalats året före

beskattningsåret.

Schablonavdragsgrundande intäkt är som en

följd av de nya reglerna viss intäkt av tjänst, dock

inte sådan intäkt av självständigt bedriven

verksamhet som inte skall hänföras till

näringsverksamhet, dvs. hobbyverksamhet.

Liksom tidigare får schablonavdraget inte överstiga

10 % av intäkten och det får inte heller, ensamt eller

tillsammans med andra kostnader som avses i

närmare angivna anvisningspunkter till paragrafen

(ökade levnadskostnader vid resor utom

verksamhetsorten, kostnader för hemresor m.m.),

överstiga intäkten. Till denna begränsning av

schablonavdraget fogades emellertid vid nämnda

tidpunkt också ett beaktande av kostnader i

hobbyverksamhet genom att i andra meningen i

33 § 2 mom. KL även omnämndes kostnader som

avses i 1 mom. tredje stycket.

Med hänsyn till uppbyggnaden av den aktuella

bestämmelsen bör emellertid schablonavdragets

storlek inte begränsas på grund av att kostnader

som avses i 1 mom. tredje stycket nämnda paragraf

förekommer. Bestämmelsen bör därför ändras i

enlighet härmed.

I den lydelse av punkt 3 av anvisningarna till 33 §

KL som gällde t.o.m. 1991 års taxering nämndes

som avdragsgilla kostnader i tjänsten inte bara

ökade levnadskostnader utan även kostnaden för

resan. Därigenom kom kostnader för t.ex. taxi eller

tågresor att vara avdragsgilla vid sidan av

schablonavdraget. Detta blir inte fallet med den

nuvarande lydelsen av punkt 3. Det blir först när

man kommer över schablonavdragsbeloppet som

man i praktiken kan tillgodoräkna sig avdraget.

Det synes inte ha varit avsikten med de

ändringar som i samband med skattereformen

företogs i nämnda bestämmelse att kostnader för

resa i tjänsten skulle ingå i schablonavdraget. Jag

föreslår därför en ändring av gällande regler så att

kostnader för resor i tjänsten även i fortsättningen

blir avdragsgilla vid sidan av schablonavdraget.

Även detta föranleder en ändring i 33 § 2 mom. KL.

Ändringarna bör gälla retroaktivt från och med

1992 års taxering.

5 Justering av det särskilda grundavdraget för

pensionärer

Mitt förslag: Bestämmelsen om att det

särskilda grundavdraget för pensionärer skall

avtrappas mot kapitalinkomster endast till den del

de överstiger 1 600 kr. utvidgas till att omfatta även

skattskyldig som gått i pension under

beskattningsåret.

Skälen för mitt förslag: Enligt punkt 29 av

övergångsbestämmelserna till lagen (1990:650) om

ändring i KL avtrappas det särskilda grundavdraget

för pensionärer vid 1992 och 1993 års taxeringar

mot kapitalinkomster, inkomster av passiv

näringsverksamhet och mot förmögenhet. Från och

med 1994 års taxering avtrappas det särskilda

grundavdraget inte mot inkomster av nämnt slag

eller mot förmögenhet. Den ursprungliga

utformningen av bestämmelsen innebar att även

pensionärer som endast har små ränte- eller

utdelningsinkomster och relativt låga

pensionsinkomster skulle få ett minskat särskilt

grundavdrag under åren 1991 och 1992 på grund av

kapitalinkomsterna. För att undvika denna effekt

föreslogs i prop. 1990/91:54 en ändring av nämnda

övergångsbestämmelse så att det särskilda

grundavdraget skulle avtrappas mot

kapitalinkomster endast till den del de överstiger

1 600 kr. Den föreslagna justeringen gällde endast

dem som varit pensionärer under hela

beskattningsåret. För skattskyldiga som gått i

pension under beskattningsåret infördes ingen

motsvarande lättnad.

Riksdagen godkände propositionens förslag i

dessa delar (1990/91:SkU10, rskr. 106, SFS

1990:1421).

Samtidigt genomfördes en ändring i lagen om

självdeklaration och kontrolluppgifter så att

folkpensionärer inte skall behöva lämna

självdeklaration så snart de har kapitalinkomster.

Även här anges en gräns på 1 600 kr.

Skälen för att medge en lindring av

avtrappningen av det särskilda grundavdraget mot

kapitalinkomster är i och för sig inte lika starka när

det gäller den grupp pensionärer som går i pension

under beskattningsåret. Avtrappningen av det

särskilda grundavdraget sker för denna grupp mot

taxerad inkomst och påverkas således av

arbetsinkomsterna. De har också i stor

utsträckning betydande arbetsinkomster och

därmed ofta inte högre särskilt grundavdrag än vad

som motsvarar grundavdraget för ickepensionärer.

De måste vidare i regel ändå deklarera. Även i

denna grupp kan det emellertid finnas pensionärer

för vilka det är lika motiverat att begränsa

avtrappningen mot kapitalinkomster som

beträffande dem som varit folkpensionärer under

hela beskattningsåret. Jag föreslår därför att en

motsvarande begränsning av avtrappningen mot

kapitalinkomster införs för dem som går i pension

under beskattningsåret. Detta innebär också en viss

administrativ förenkling. Den nya bestämmelsen

bör gälla redan vid 1992 års taxering.

Förslaget föranleder en ändring i punkt 29 av

övergångsbestämmelserna till lagen (1990:650) om

ändring i KL.

6 Beskattning av sjömän

6.1 Administrativa förändringar

Mitt förslag: De arbetsuppgifter som enligt

lagen (1958:295) om sjömansskatt,

sjömansskattekungörelsen (1958:301), lagen

(1984:668) om uppbörd av socialavgifter eller enligt

annan författning ankommer på riksskatteverkets

sjömansskattekontor skall i stället fullgöras av

skattemyndigheten i Göteborgs och Bohus län.

Skälen för mitt förslag: I

finansdepartementets promemoria (Ds 1991:41)

Beskattning av sjömän, föreslogs att

sjömansskattesystemet skulle avskaffas fr.o.m. år

1992. Ett genomförande av detta förslag hade

inneburit att riksskatteverkets särskilda

sjömansskattekontor i Göteborg hade måst

avvecklas. Regeringen har valt att inte nu lägga

fram ett sådant förslag. En ny sjöfartspolitik skall

läggas fast och frågan om den framtida

beskattningen av sjömän är beroende av

ställningstagandena till sjöfartspolitiken i sin

helhet. Det nuvarande sjömansskattesystemet blir

således kvar för åtminstone år 1992.

Situationen för personalen vid

sjömansskattekontoret i Göteborg, ca 20 personer,

har sedan länge utmärkts av osäkerhet om den

framtida anställningen. Enligt promemorians

förslag skulle de kvarvarande arbetsuppgifterna

efter ett upphävande av sjömansskattelagen

överföras till skattemyndigheten i Göteborgs och

Bohus län. Riksskatteverket har i sitt remissvar

framhållit att oavsett om någon reformering av

sjömansskatten kommer till stånd eller inte bör det

nuvarande sjömansskattekontorets uppgifter

överföras till skattemyndigheten i Göteborgs och

Bohus län. På detta sätt klargörs situationen för

sjömansskattekontorets personal. Även för

riksskatteverket medför denna lösning

administrativa fördelar.

Jag delar riksskatteverkets uppfattning att det är

lämpligt att föra över handläggningen av de

ärenden som i dag behandlas av

sjömansskattekontoret till skattemyndigheten i

Göteborgs och Bohus län. En särskild lag bör

därför införas som föreskriver att de uppgifter som

enligt sjömansskattelagen eller andra författningar

ankommer på sjömansskattekontoret i stället skall

fullgöras av skattemyndigheten i Göteborgs och

Bohus län. Sjömansskattenämnden bör dock även i

fortsättningen vara en av regeringen förordnad

nämnd inom riksskatteverket. Lagen föreslås träda

i kraft den 1 januari 1992.

6.2 Anställda ombord på utländska fartyg

Mitt förslag: Den särskilda

sexmånadersregeln för sjömän på utländska fartyg

ges fortsatt giltighet t.o.m. 1993 års taxering.

Skälen för mitt förslag: Inkomster som

åtnjutits under vistelse utomlands och som

uppburits vid anställning hos arbetsgivare som

bedriver näringsverksamhet från fast driftställe i

det land där arbetet utförs är, t.o.m. 1991 års

taxering, skattefria om anställningen och vistelsen

utomlands varat minst sex månader och inkomsten

belastat driftstället som omkostnad. Sådan

skattefrihet gäller normalt inte vid anställning

ombord på utländskt fartyg. Från denna

huvudregel infördes dock genom lagstiftning år

1985 ett tidsbegränsat undantag (prop.

1984/85:175, SkU 59, rskr. 351, SFS 1985:362).

Undantaget tar sikte på ombordanställda på

utländska fartyg, vilka huvudsakligen går i sådan

oceanfart som avses i 1 kap. 7 § 8

fartygssäkerhetsförordningen (1988:594), och där

anställningen och vistelsen utomlands varat minst

sex månader hos arbetsgivare, som är inländsk

juridisk person eller en här i riket bosatt fysisk

person. Regeln avsågs gälla enbart vid 1986--1988

års taxeringar. Bakgrunden till bestämmelsen var

det s.k. internationaliseringsavtalet som kom till

för att stärka svensk sjöfarts konkurrenskraft.

Regelns giltighetstid har dock förlängts till att gälla

även 1989 t.o.m. 1992 års taxeringar.

Som jag nämnt avser regeringen att göra en

allmän översyn av sjöfartspolitiken. I avvaktan på

att en sådan översyn blir färdig föreslår jag att

giltighetstiden för den särskilda sexmånadersregeln

för sjömän förlängs till att avse också 1993 års

taxering. Mitt förslag föranleder en ändring i punkt

3 av anvisningarna till 54 § KL.

7 Vissa tekniska ändringar i lagen (1991:586)

om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta

Mitt förslag: Skattemyndigheten föreslås

få möjlighet att meddela beslut om skattebefrielse

enligt 8 § lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt

för utomlands bosatta.

Arbetsgivare som betalar ut ersättning vilken är

undantagen från skatteplikt enligt denna lag

föreslås lämna kontrolluppgift om detta i stället för

meddelande månaden efter utbetalningen.

Skälen för mitt förslag: Med den

utformning som 3 § lagen om särskild inkomstskatt

för utomlands bosatta erhållit är det inte möjligt för

skattemyndigheten att med stöd av 8 § utfärda

beslut om skattebefrielse i det fall en person

uppburit inkomst som är undantagen från

beskattning enligt denna lag. Det är angeläget för

såväl den som uppbär ersättningen som för

utbetalaren -- vilken kan bli ansvarig för inte

innehållen skatt -- att genom ett formellt beslut

erhålla besked från skattemyndigheten om

huruvida en inkomst är undantagen från

beskattning eller inte. Därför föreslås att den

formella skattskyldigheten enligt ovan nämnda lag

utvidgas till att omfatta personer som uppbär vissa

i 6 § angivna inte skattepliktiga inkomster.

Därigenom ges skattemyndigheten möjlighet att

meddela beslut om skattebefrielse enligt 8 § denna

lag.

Den föreslagna ändringen gör det också möjligt

att lämna sådant meddelande som anges i 16 § i

fråga om inkomster som undantagits från

beskattning i denna lag. Då detta skulle bli onödigt

betungande för t.ex. pensionsutbetalare som gör

sådana utbetalningar varje månad föreslås att

utbetalaren i stället lämnar kontrolluppgift enligt

bestämmelserna i lagen om självdeklaration och

kontrolluppgifter.

Förslagen innebär ändringar i 3 och 18 §§ lagen

om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta

samt att 16 § samma lag upphävs. Eftersom

avsikten är att de föreslagna ändringarna skall träda

i kraft samtidigt med lagen i övrigt behövs inte

någon särskild bestämmelse om ikraftträdandet.

8 Viss begreppsjustering

Mitt förslag: Begreppet ''''''''taxerad som

jordbruksfastighet'''''''' i lagen om häradsallmänningar

och i lagen om allmänningsskogar i Norrland och

Dalarna ersätts med begreppet ''''''''taxerad som

lantbruksenhet''''''''.

Skälen för mitt förslag: I samband med att

beskattningsnaturen jordbruksfastighet och annan

fastighet slopades vid fastighetstaxeringen fr.o.m.

den 1 januari 1991 vidtogs samtidigt vissa

begreppsändringar också i annan lagstiftning. Bl.a.

ersattes orden ''''''''taxerad som jordbruksfastighet'''''''' i

ett flertal författningar med ''''''''taxerad som

lantbruksenhet'''''''' (jfr prop. 1990/91:47, SkU6, rskr.

80, SFS 1990:1384--1394).

En konsekvensändring av detta slag behöver

göras även i 8 § lagen (1952:166) om

häradsallmänningar och i 7 a § lagen (1952:167) om

allmänningsskogar i Norrland och Dalarna, där

orden ''''''''taxerad som jordbruksfastighet''''''''

fortfarande står kvar.

Jag har i denna fråga samrått med chefen för

jordbruksdepartementet.

9 Budgeteffekter

Slopandet av skattereduktionen för

fackföreningsavgift och slopad avdragsrätt för

arbetsgivares kostnader för

organisationsverksamhet medför ökade

skatteintäkter om uppskattningsvis 1,5 miljarder

kr. per år, varav 1,15 miljarder avser

skattereduktionen för fackföreningsavgift. De

övriga förslagen kan inte antas ge annat än

obetydliga budgeteffekter.

10 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu anfört har inom

finansdepartementet upprättats förslag till

 1. lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370),

2. lag om avdrag för kostnader för bilresor till

och från arbetsplatsen vid 1993 års taxering,

3. lag om upphävande av lagen (1982:1193) om

skattereduktion för fackföreningsavgift,

4. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272),

5. lag om ändring i lagen (1958:295) om

sjömansskatt,

6. lag om ändring i lagen (1970:172) om

begränsning av skatt i vissa fall,

7. lag om överflyttande av arbetsuppgifter från

riksskatteverkets sjömansskattekontor till

skattemyndigheten i Göteborgs och Bohus län,

8. lag om ändring i lagen (1991:586) om särskild

inkomstskatt för utomlands bosatta,

9. lag om ändring i lagen (1952:166) om

häradsallmänningar,

10. lag om ändring i lagen (1952:167) om

allmänningsskogar i Norrland och Dalarna.

Förslagen är av sådan beskaffenhet att lagrådets

hörande skulle sakna betydelse. Yttrande från

lagrådet behöver därför inte inhämtas över

lagförslagen.

11 Hemställan

Jag hemställer att regeringen

dels föreslår riksdagen att anta de

upprättade lagförslagen,

dels bereder riksdagen tillfälle att ta del

av vad jag har anfört i övrigt om arbetsgivares rätt

till avdrag för avgift till arbetsgivarförening (avsnitt

3).

12 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens

överväganden och beslutar att genom proposition

förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört

för de åtgärder och det ändamål som han har

hemställt om.

Innehållsförteckning

Propositionen1

Propositionens huvudsakliga innehåll1

Propositionens lagförslag2

 1.

lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)2

 2.

lag om avdrag för kostnader för bilresor till och

från arbetsplatsen vid 1993 års taxering6

 3.

lag om upphävande av lagen (1982:1193) om

skattereduktion för fackföreningsavgift7

 4.

lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)8

 5.

lag om ändring i lagen (1958:295) om

sjömansskatt9

 6.

lag om ändring i lagen (1970:172) om

begränsning av skatt i vissa fall10

 7.

lag om överflyttande av arbetsuppgifter från

riksskatteverkets sjömansskattekontor till

skattemyndigheten i Göteborgs och Bohus län11

 8.

lag om ändring i lagen (1991:586) om särskild

inkomstskatt för utomlands bosatta12

 9.

lag om ändring i lagen (1952:166) om

häradsallmänningar13

10.

lag om ändring i lagen (1952:167) om

allmänningsskogar i Norrland och Dalarna14

Utdrag ur regeringsprotokollet den 31 oktober

199115

1

Inledning15

2

Avdraget för kostnader för resor till och från

arbetet16

3

Skattereduktion för fackföreningsavgift och

arbetsgivares avdragsrätt för kostnader för

organisationsverksamhet17

4

Justering av schablonavdraget i inkomstslaget

tjänst19

5

Justering av det särskilda grundavdraget för

pensionärer20

6

Beskattning av sjömän21

6.1

Administrativa förändringar21

6.2

Anställda ombord på utländska fartyg22

7

Vissa tekniska ändringar i lagen (1991:586) om

särskild inkomstskatt för utomlands bosatta23

8

Viss begreppsjustering23

9

Budgeteffekter24

10

Upprättade lagförslag24

11

Hemställan24

12

Beslut25