Regeringens proposition 2005/06:83

Ursprungsgarantier för högeffektiv

Prop.

kraftvärmeel m.m.

2005/06:83

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen. Stockholm den 2 februari 2006 Göran[REDACTED_EFTERNAMN] Mona[REDACTED_EFTERNAMN] (Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet) Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås en rätt för elproducenter att få ursprungsgarantier för el som framställts med användning av högeffektiv kraftvärme. Försla- get innebär ett genomförande av Europarlamentets och rådets direktiv 2004/8/EG av den 11 februari 2004 om främjande av kraftvärme på grund- val av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi och om ändring av direktiv 92/42/EEG. Regleringen av ursprungsgaran- tier för högeffektiv kraftvärmeel bör samordnas med gällande bestäm- melser om ursprungsgarantier för förnybar el. Därför föreslås en ny ge- mensam lag om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och för- nybar el. Lagen föreslås träda i kraft den 1 juli 2006. Propositionen innehåller också förslag om att anläggande och använd- ande av ledningar för fjärrvärme inte längre skall kräva regeringens till- stånd enligt lagen (1978:160) om vissa rörledningar. Ändringen föreslås träda i kraft den 1 juli 2006. 1

Innehållsförteckning

Prop. 2005/06:83

1

Förslag till riksdagsbeslut..................................................................

3

2

Lagförslag..........................................................................................

4

2.1

Förslag till lag om ursprungsgarantier för högeffektiv

kraftvärmeel och förnybar el...............................................

4

2.2

Förslag till lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa

rörledningar.........................................................................

7

3

Ärendet och dess beredning...............................................................

8

4

Kraftvärmedirektivet .........................................................................

8

5

Ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel............................

10

5.1

Elproduktion med användning av högeffektiv

kraftvärme ger rätt till ursprungsgarantier ........................

10

5.2

Lag om ursprungsgarantier för högeffektiv

kraftvärmeel och förnybar el.............................................

12

5.3

Förbud mot utfärdande av ursprungsgarantier..................

13

5.4

Vite....................................................................................

14

5.5

Tillsynsavgift ....................................................................

14

5.6

Alternativa kriterier för vad som skall redovisas

som kraftvärme .................................................................

15

5.7

Mikrokraftvärme och småskalig kraftvärme.....................

15

6

Ändring i lagen om vissa rörledningar ............................................

17

7

Konsekvenser ..................................................................................

20

7.1

Konsekvenser för näringslivet ..........................................

20

7.2

Konsekvenser för myndigheter .........................................

21

8

Författningskommentarer ................................................................

22

8.1

Förslaget till lag om ursprungsgarantier för högeffektiv

kraftvärmeel och förnybar el.............................................

22

8.2

Förslaget till lag om ändring i lagen (1978:160)

om vissa rörledningar........................................................

28

Bilaga 1

Utredningens lagförslag.........................................................

29

Bilaga 2

Remissinstanserna .................................................................

32

Bilaga 3

Lagrådremissens lagförslag...................................................

33

Bilaga 4

Lagrådets yttrande .................................................................

37

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 2 februari 2006 ......

39

Rättsdatablad............................................................................................

40

2

1

Förslag till riksdagsbeslut

Prop. 2005/06:83

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1.

lag om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el,

2.

lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa rörledningar.

3 Prop. 2005/06:83 2 Lagförslag Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1

Förslag till lag om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el

Härigenom föreskrivs 1 följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om att den som producerar el med användning av förnybara energikällor eller högeffektiv kraftvärme skall ha rätt att från en myndighet få ett dokument som visar det. 2 § I denna lag avses med

biomassa: den biologiskt nedbrytbara fraktionen av

produkter, avfall eller rester av vegetabiliska eller animaliska ämnen från jordbruk,

produkter, avfall eller rester från skogsbruk eller från industrier som står jordbruket eller skogsbruket nära, och

industriavfall eller kommunalt avfall,

biobränsle: deponigas, gas från en avloppsreningsanläggning, biogas eller bränsle som har framställts ur biomassa,

förnybar energikälla: vindkraft, solenergi, geotermisk energi, vågenergi, vattenkraft eller biobränsle,

kraftvärme: samtidig framställning av dels el eller mekanisk energi, dels värme,

högeffektiv kraftvärme: kraftvärme som ger en bränslebesparing om minst tio procent jämfört med separat framställning av el och värme enligt fastställda referensvärden,

producent av förnybar el: den som i en elproduktionsanläggning produ- cerar el helt eller delvis med användning av en eller flera förnybara ener- gikällor, producent av högeffektiv kraftvärmeel: den som i en elproduktionsan- läggning producerar el med användning av högeffektiv kraftvärme,

ursprungsgaranti för förnybar el: ett dokument som är utfärdat av en myndighet och där det anges att en viss mängd förnybar el har produ- cerats,

ursprungsgaranti för högeffektiv kraftvärmeel: ett dokument som är ut- färdat av en myndighet och där det anges att en viss mängd högeffektiv kraftvärmeel har producerats,

garantimyndigheten: den myndighet som utfärdar sådana ursprungs- garantier som avses i denna lag,

tillsynsmyndigheten: den myndighet som utövar tillsyn enligt denna lag.

1 Jfr Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/8/EG av den 11 februari 2004 om främ-

jande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden

för energi och om ändring av direktiv 92/42/EEG (EUT L 52, 21.2.2004, s. 50, Celex

4

32004L0008).

3 § Om en producent av förnybar el begär det, skall garantimyndig- heten utfärda en eller flera ursprungsgarantier för förnybar el. Om elen har producerats med användning av vindkraft, solenergi, geo- termisk energi eller vågenergi får en ursprungsgaranti för förnybar el ut- färdas bara om elproduktionsanläggningen är godkänd enligt 2 kap. 5 § andra stycket lagen (2003:113) om elcertifikat. Om elen har producerats med användning av både förnybara energi- källor och andra energikällor, får en ursprungsgaranti för förnybar el ut- färdas bara för den andel av elen som har producerats med användning av förnybara energikällor. 4 § Om en producent av högeffektiv kraftvärmeel begär det, skall garantimyndigheten utfärda en eller flera ursprungsgarantier för hög- effektiv kraftvärmeel. Om elen har producerats med användning av både högeffektiv kraft- värme och på annat sätt, får en ursprungsgaranti för högeffektiv kraft- värmeel utfärdas bara för den andel av elen som har producerats med användning av högeffektiv kraftvärme .

5 § En ursprungsgaranti får utfärdas bara för el som har producerats efter det att producenten har anmält sin avsikt att begära en eller flera ursprungsgarantier för den el som produceras i anläggningen. En sådan anmälan skall göras till tillsynsmyndigheten. Första stycket gäller inte förnybar el som har producerats i en anlägg- ning som är godkänd enligt 2 kap. 5 § andra stycket lagen (2003:113) om elcertifikat .

6 § En ursprungsgaranti får utfärdas bara för el beträffande vilken den mängd som matats in i elnät och dess fördelning över tiden har mätts och rapporterats till garantimyndigheten. Om en ursprungsgaranti skall avse en andel av den producerade elen, får garantin utfärdas bara om den andelen har beräknats och rapporterats till garantimyndigheten. 7 § En ursprungsgaranti enligt 4 § får utfärdas bara om uppgifter om den kraftvärmeprocess som har använts för att producera elen har rappor- terats till garantimyndigheten. 8 § Producenten svarar för att garantimyndigheten får de uppgifter som myndigheten enligt 3 - 7 §§ behöver för att kunna utfärda en ursprungs- garanti. 9 § Tillsynsmyndigheten skall utöva tillsyn över att de uppgifter som avses i 8 § överensstämmer med producentens elproduktion. Om tillsynsmyndigheten i sin tillsyn finner att uppgifterna inte över- ensstämmer med producentens elproduktion, skall tillsynsmyndigheten underrätta garantimyndigheten om det. Tillsynsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen. Prop. 2005/06:83 5 10 § När garantimyndigheten har fått en underrättelse enligt 9 § andra Prop. 2005/06:83 stycket får myndigheten inte utfärda ursprungsgarantier för el som produ- ceras i den anläggning som underrättelsen avser. Ursprungsgarantier får dock utfärdas om producenten efter underrättel- sen har lämnat nya uppgifter och tillsynsmyndigheten meddelat att de nya uppgifterna överensstämmer med elproduktionen. 11 § Regeringen får meddela föreskrifter om avgift för utfärdande av en ursprungsgaranti enligt denna lag. 12 § En myndighets beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med- delar föreskrifter om

1.

bestämmande av den bränslebesparing som krävs för att kraftvärme skall anses som högeffektiv,

2.

ursprungsgarantiernas utformning och innehåll,

3.

uppgifter som skall finnas med i en anmälan enligt 5 §,

4.

beräkning, mätning och rapportering enligt 6 §,

5.

rapportering enligt 7 §, och

6.

vilka myndigheter som är garantimyndighet respektive tillsynsmyn- dighet.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006, då lagen (2003:437) om ur- sprungsgarantier avseende förnybar el skall upphöra att gälla.

2.

Äldre föreskrifter gäller fortfarande för beslut som har meddelats före den 1 juli 2006.

6 Prop. 2005/06:83

2.2

Förslag till lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa rörledningar

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1978:160) om vissa rörledningar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 § 2

Rörledning för transport av fjärr-

Rörledning för transport av råolja

värme eller av råolja eller produkt

eller produkt av råolja eller av an-

av råolja eller av annan vätska

nan vätska eller gas som är ägnad

eller gas som är ägnad att använ-

att användas som bränsle får ej

das som bränsle får ej utan särskilt

utan särskilt tillstånd (koncession)

tillstånd (koncession) framdragas

framdragas eller begagnas. Bestäm-

eller begagnas. Bestämmelser om

melser om naturgasledningar finns

naturgasledningar finns i naturgas-

i naturgaslagen (2005:403) .

lagen (2000:599). Koncession krävs icke för ledning som

1.

har eller avses få en längd av högst 20 kilometer,

2.

huvudsakligen skall nyttjas för tillgodoseende av enskilda hushålls behov eller

3.

uteslutande skall nyttjas inom hamn eller industriområde. Regeringen får i visst fall medge undantag från koncessionsplikt.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006.

2.

Äldre föreskrifter skall tillämpas på ett ärende om prövning av kon- cession för rörledning för transport av fjärrvärme som har inletts före den

1

juli 2006.

3.

Äldre föreskrifter gäller fortfarande för tillstånd som har beviljats före den 1 juli 2006.

2 Senaste lydelse 2000:601.

7

Prop. 2005/06:83 3 Ärendet och dess beredning I december 2002 beslutade regeringen att tillsätta en utredning om fjärr- värme på värmemarknaden med uppdraget att analysera ett antal frågor med avseende på konkurrenssituationen på fjärrvärmemarknaden (dir. 2002:160). I september 2003 beslutade regeringen om ett tilläggsdirektiv där utredningen fick i uppdrag att utvärdera behovet av koncessionsplikt för att bygga och använda rörledningar som utnyttjas för transport av fjärrvärme (dir. 2003:102). Den 11 februari 2004 antog Europaparlamentet och rådet direktiv 2004/8/EG om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi och om ändring av direktiv 92/42/EEG (kraftvärmedirektivet). I maj 2004 fick utredningen i uppdrag att föreslå hur kraftvärmedirektivet skall genomföras i Sverige (dir. 2004:58). I april 2005 redovisade utredningen sitt betänkande Fjärrvärme och kraftvärme i framtiden (SOU 2005:33). Betänkandet behandlar huvud- delen av de frågor som ingått i utredningens uppdrag. Innehållet i denna proposition avser dock endast frågan om genomförandet av kraftvärme- direktivet och frågan om koncessionsplikt för rörledningar som utnyttjas för transport av fjärrvärme. Övriga delar av betänkandet avser i huvudsak förslag till en ny fjärrvärmelag och bereds i Miljö- och samhällsbygg- nadsdepartementet. Utredningens lagförslag finns i bilaga 1 . Betänkandet har remissbe- handlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2 . En sam- manställning av remissyttrandena finns tillgänglig i Miljö- och samhälls- byggnadsdepartementet (dnr M2005/895/E). Lagrådet Förslagen har granskats av Lagrådet. Lagrådsremissens lagförslag återges i bilaga 3 . Lagrådet har inte haft några invändningar mot förslagen utom i fråga om vissa normgivningsbemyndiganden. I den delen har Lagrådet förordat en annan lösning. Lagrådets yttrande återges i bilaga 4 . Reger- ingen har följt Lagrådets förslag. Dessutom har vissa redaktionella änd- ringar gjorts i lagtexten. 4 Kraftvärmedirektivet

Syftet med det s.k. kraftvärmedirektivet (Europaparlamentets och rådets

direktiv 2004/8/EG av den 11 februari 2004 om främjande av kraftvärme

på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för

energi och om ändring av direktiv 92/42/EEG, EUT L 052, 21.2.2004,

s. 50, Celex 32004L0008) är att öka energieffektiviteten och förbättra för-

sörjningstryggheten genom att skapa en ram för främjande och utveckling

av högeffektiv kraftvärme. Med kraftvärme avses enligt direktivet samti-

dig framställning av dels el eller mekanisk energi, dels värme. Enligt

kraftvärmedirektivet är kraftvärme högeffektiv om den innebär en bränsle-

8

besparing om minst tio procent i jämförelse med separat framställning av el och värme. För att kunna bestämma den bränslebesparing som avses skall kommissionen senast den 21 februari 2006 fastställa harmoniserade referensvärden. I syfte att främja produktion av el med användning av högeffektiv kraftvärme anges i artikel 5 att medlemsstaterna skall kunna garantera ur- sprunget för el som producerats på detta sätt. En ursprungsgaranti skall utfärdas på begäran av en producent och i enlighet med objektiva, klara, tydliga och icke-diskriminerande kriterier. En ursprungsgaranti skall inne- hålla uppgifter bl.a. om energikällans lägre värmevärde, om användningen av den värme som framställts samtidigt med elen, om den mängd el som garantin avser samt om den energibesparing som gjorts i jämförelse med separat produktion av el och värme. Medlemsstaterna får låta ursprungs- garantierna innehålla ytterligare uppgifter. Medlemsstaterna skall ömsesidigt erkänna varandras ursprungsgarantier. En vägran att erkänna en ursprungsgaranti måste grundas på objektiva, klara, tydliga och icke-diskriminerande kriterier. Kraftvärmedirektivet rör även nationella stödsystem för kraftvärme. Medlemsstaterna skall se till att stöd till kraftvärmeproduktion bestäms med hänsyn till möjligheten att minska efterfrågan på energi genom eko- nomiskt och miljömässigt genomförbara åtgärder. Kommissionen skall göra en analys av om de nationella stödsystemen för kraftvärme har varit kostnadseffektiva. Denna analys skall presenteras för Europaparlamentet och rådet i samband med att kommissionen rapporterar om genomföran- det av kraftvärmedirektivet. I kraftvärmedirektivet anges att en ursprungs- garanti inte i sig ger rätt att få del av nationella stödsystem. Enligt kraftvärmedirektivet skall medlemsstaterna analysera den natio- nella potentialen för högeffektiv kraftvärme. Medlemsstaterna skall senast den 21 februari 2007, och därefter vart fjärde år, på begäran av kommis- sionen göra en utvärdering av de framsteg som gjorts för att öka andelen högeffektiv kraftvärme. Kraftvärmedirektivet syftar till att medlemsstaterna skall kunna för- verkliga den nationella potentialen för högeffektiv kraftvärme. Ett led i detta är att se till att administrativa förfaranden inte hindrar sådan elpro- duktion. Medlemsstaterna skall därför göra en utvärdering av de till- ståndsförfaranden som enligt nationell rätt gäller för högeffektiva kraft- värmeverk. En sådan utvärdering skall bl.a. syfta till att minska hinder för en ökad kraftvärmeproduktion och göra förfarandena effektivare och snabbare. Fram till slutet av 2010 har enskilda medlemsstater enligt artikel 12 i kraftvärmedirektivet möjlighet att, efter kommissionens godkännande, tillämpa andra metoder än de som föreskrivs i direktivet för att beräkna mängden kraftvärmeproducerad el och den energibesparing som uppnåtts genom kraftvärmeprocessen. Bestämmelsen riktar sig till de medlems- stater där kraftvärmeverken har en teknisk utformning som inte uppfyller kraftvärmedirektivets definition av kraftvärme men vars genomsnittliga effektivitet ändå uppfyller direktivets krav. Bestämmelsen betyder alltså inte något undantag från direktivets effektivitetskrav. De svenska kraft- värmeverken har en teknisk utformning som motsvarar direktivets defi- nition. Möjligheten till alternativa beräkningsmetoder saknar därför bety- delse för svensk del. Prop. 2005/06:83 9 Prop. 2005/06:83

5

Ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel

5.1

Elproduktion med användning av högeffektiv

kraftvärme ger rätt till ursprungsgarantier

Regeringens förslag: Produktion av el med användning av högeffek-

tiv kraftvärme skall ge rätt till ursprungsgarantier för högeffektiv kraft-

värmeel. En ursprungsgaranti är ett dokument som är utfärdat av en

myndighet och som anger att en viss mängd högeffektiv kraftvärmeel

har producerats. En ursprungsgaranti får utfärdas bara för el som har

producerats efter det att en producent har anmält sin avsikt att begära

en eller flera ursprungsgarantier för den el som produceras i den an-

läggning som avses med anmälan. En ursprungsgaranti får utfärdas

bara för el där den mängd som matats in i ett elnät och dess fördelning

över tiden har mätts och rapporterats till den myndighet som utfärdar

garantier. För att en ursprungsgaranti skall utfärdas krävs dessutom att

den utfärdande myndigheten har fått vissa uppgifter om den kraft-

värmeprocess som använts för att framställa elen.

Utredningens förslag överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget.

Bakgrund: Sedan den 1 oktober 2003 finns enligt lagen (2003:437) om

ursprungsgarantier avseende förnybar el en rätt för elproducenter att få

ursprungsgarantier för el som producerats med användande av förnybara

energikällor. Genom den lagen genomfördes Europaparlamentets och

rådets direktiv 2001/77/EG av den 27 september 2001 om främjande av

el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el

(EGT L 283, 27.10.2001, s. 33, Celex 32001L0077). Med förnybara energi-

källor avses enligt direktivet vindkraft, solenergi, vågenergi, geotermisk

energi, vattenkraft och biobränslen.

Ursprungsgarantier för förnybar el kan bara utfärdas för el som produ-

cerats efter det att elproducenten anmält sin avsikt att begära ursprungs-

garantier för den el som produceras i den anläggning som avses med an-

mälan. En sådan anmälan skall göras till Statens energimyndighet, som

utövar tillsynen över efterlevnaden av lagen om ursprungsgarantier avse-

ende förnybar el. När en anmälan har gjorts skall den mängd el som pro-

duceras i anläggningen mätas och rapporteras till den myndighet som

utfärdar ursprungsgarantier, garantimyndigheten. Affärsverket Svenska

kraftnät (Svenska kraftnät) är garantimyndighet. I de flesta fall går denna

rapportering till så att den som har koncessionen för det nät i vilket elen

matas in från produktionsanläggningen mäter och rapporterar mängden

inmatad el direkt till Svenska kraftnät. I de fall elen matas in i ett nät som

används utan koncession gäller i stället att elproducenten själv mäter och

rapporterar mängden inmatad el till Svenska kraftnät. En elproducent an-

söker hos Svenska kraftnät om att få ursprungsgarantier. En sådan ansö-

kan kan göras manuellt eller elektroniskt. Under förutsättning att Svens-

10

ka kraftnät har tillgång till de uppgifter som krävs utfärdar myndigheten en ursprungsgaranti. Garantin kan vara ett elektroniskt dokument. Ursprungsgarantier för förnybar el skall inte förväxlas med elcertifikat som utfärdas enligt lagen (2003:113) om elcertifikat. Enligt lagen om elcertifikat skall en viss andel av elbehovet täckas av certifierad el. Pro- ducenter av förnybar el har enligt lagen om elcertifikat under vissa förut- sättningar en rätt att få elcertifikat för sin elproduktion. Elcertifikat är föremål för handel. En producent av förnybar el kan sälja elcertifikat till en elproducent vars produktion inte berättigar till elcertifikat. Även om lagarna reglerar olika företeelser anknyter lagen om ur- sprungsgarantier avseende förnybar el i vissa delar till lagen om elcerti- fikat. För att få ursprungsgarantier för förnybar el som har framställts med användning av vindkraft, solenergi, vågenergi eller geotermisk energi krävs att den anläggning där elen har producerats är godkänd enligt lagen om elcertifikat. Om förnybar el har producerats i en anlägg- ning som är godkänd enligt lagen om elcertifikat kan elproducenten få ursprungsgarantier utan att dessförinnan ha anmält sitt intresse av detta till tillsynsmyndigheten. Det har även gjorts en organisatorisk samord- ning mellan lagen om elcertifikat och lagen om ursprungsgarantier av- seende förnybar el. Svenska kraftnät utfärdar både elcertifikat och ur- sprungsgarantier medan Statens energimyndighet utövar tillsyn enligt vad som sägs i båda lagarna.

Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 4 ges en beskrivning av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/8/EG av den 11 februari 2004 om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttig- gjord värme på den inre marknaden för energi och om ändring av direktiv 92/42/EEG (kraftvärmedirektivet). Direktivet syftar till att främ- ja elproduktion genom högeffektiv kraftvärme. Med högeffektiv kraft- värme avses samtidig framställning av el och värme som medför en bränslebesparing om minst tio procent jämfört med separat produktion av el och värme. I Sverige uppfyller nästan alla kraftvärmeverk detta krav. Enligt kraftvärmedirektivet skall medlemsstaterna anta en reglering som kan garantera ursprunget för el som producerats med användning av hög- effektiv kraftvärme. Den som i en produktionsanläggning producerar el med användning av högeffektiv kraftvärme bör därför få rätt till ur- sprungsgarantier för sin elproduktion. Av en ursprungsgaranti för hög- effektiv kraftvärmeel bör det framgå att en viss mängd el har producerats med användning av högeffektiv kraftvärme. En elproducent kan använda ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel som ett sätt att mark- nadsföra sin el i Sverige och i övriga medlemsstater i EU. Ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel bör bara kunna utfär- das för el som har producerats efter det att producenten anmält sin avsikt att begära utfärdande av ursprungsgarantier till tillsynsmyndigheten. När en elproducent har gjort en anmälan kan tillsynsmyndigheten kontrollera om elproduktionen i anläggningen har förutsättningar att uppfylla kraven på högeffektiv kraftvärme. Tillsynsmyndighetens kontroll bör avse att de uppgifter som en producent rapporterar löpande till Affärsverket svenska kraftnät stämmer överens med den verkliga elproduktionen i anlägg- ningen. Att elproducenter på förhand måste anmäla sitt intresse av att få ursprungsgarantier innebär att tillsynsmyndigheten vet vilka elproducen- ter som rapporterar uppgifter till garantimyndigheten inför utfärdande av Prop. 2005/06:83 11 ursprungsgarantier. Därmed vet tillsynsmyndigheten vilka produktions- Prop. 2005/06:83 anläggningar som myndigheten skall utöva tillsyn över. Anmälningsför- farandet underlättar därför tillsynen och bidrar till att säkerställa att ur- sprungsgarantier utfärdas på ett riktigt underlag. Den omgång som an- mälningsförfarandet innebär kompenseras av att förfarandet medför att garantimyndigheten på en producents begäran kan utfärda ursprungs- garantier utan någon prövning av underlaget. Förfarandet inför utfärdandet av ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel bör även i övrigt i huvudsak vara det samma som inför ut- färdandet av ursprungsgarantier för förnybar el. I likhet med vad som gäller för ursprungsgarantier för förnybar el bör ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel bara få utfärdas för el där den mängd som matats in i nätet och dess fördelning över tiden har mätts och rapporterats till garantimyndigheten. För att en ursprungsgaranti för högeffektiv kraft- värmeel skall få utfärdas bör dessutom krävas att garantimyndigheten fått vissa uppgifter om den kraftvärmeprocess som använts för att framställa elen. Sådana uppgifter är bl.a. energikällans lägre värmevärde, hur den samtidigt framställda värmen har använts och den bränslebesparing som uppnåtts jämfört med separat framställning av värme och el. En elprodu- cent bör svara för att garantimyndigheten får de uppgifter som behövs för att utfärda en ursprungsgaranti.

5.2

Lag om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el

Regeringens förslag: Lagreglerna om ursprungsgarantier för förnybar el och ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel samlas i en gemensam ny lag om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el.

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att bestämmelser om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel tas in i en särskild lag om sådana ursprungsgarantier.

Remissinstanserna: Endast Statens energimyndighet har yttrat sig i denna fråga och anfört att ursprungsgarantier för förnybar el och ur- sprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel bör regleras i en gemen- sam lag.

Skälen för regeringens förslag: Som förklarats i avsnitt 5.1 bör för- farandet inför utfärdandet av ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvär- meel vara i stort sett det samma som inför utfärdandet av ursprungs- garantier för förnybar el. En och samma garantimyndighet bör utfärda både ursprungsgarantier för förnybar el och ursprungsgarantier för hög- effektiv kraftvärmeel. Tillsynen över båda slagen av ursprungsgarantier bör också utövas av en och samma myndighet. Mot denna bakgrund bör bestämmelserna om ursprungsgarantier för förnybar el och ursprungs- garantier för högeffektiv kraftvärmeel samordnas i en lag. En gemensam lag främjar överskådlighet och enkelhet i regleringen. 12 Prop. 2005/06:83

5.3

Förbud mot utfärdande av ursprungsgarantier

Regeringens förslag: Om tillsynsmyndigheten i sin tillsyn finner att de uppgifter som en elproducent har lämnat till garantimyndigheten inte överensstämmer med producentens elproduktion skall tillsyns- myndigheten underrätta garantimyndigheten om det. När garantimyn- digheten fått en sådan underrättelse får garantimyndigheten inte ut- färda ursprungsgarantier för el som produceras i den anläggning som underrättelsen avser. Men ursprungsgarantier får utfärdas om produ- centen därefter lämnar nya uppgifter och tillsynsmyndigheten medde- lar att de nya uppgifterna överensstämmer med elproduktionen.

Utredningens förslag: Utredningen har inte övervägt följden av att en elproducent lämnar oriktiga uppgifter till garantimyndigheten.

Remissinstanserna har inte yttrat sig i denna fråga.

Skälen för regeringens förslag: Utredningen innehåller inte några överväganden i denna del. Förslaget om ett förbud mot utfärdande av ur- sprungsgarantier har beretts under hand med berörda myndigheter. Det bör finnas ett sanktionsmedel om en elproducent lämnar felaktiga uppgifter till garantimyndigheten. Under förutsättning att garantimyndig- heten har tillgång till ett fullständigt underlag utfärdar garantimyndig- heten en ursprungsgaranti på begäran av en elproducent. Garantimyndig- heten gör ingen prövning av riktigheten av de uppgifter som ligger till grund för utfärdandet av ursprungsgarantier. Det är tillsynsmyndigheten som genom sin tillsyn kan avgöra om de uppgifter som en elproducent har lämnat till garantimyndigheten stämmer överens med den verkliga elproduktionen i producentens anläggning. Om tillsynsmyndigheten i sin tillsyn finner att de uppgifter som en producent har lämnat till garanti- myndigheten inte överensstämmer med producentens verkliga elproduk- tion bör tillsynsmyndigheten underrätta garantimyndigheten om det. Följ- den av en sådan underrättelse bör vara att garantimyndigheten inte får utfärda ursprungsgarantier för el som produceras i den anläggning som underrättelsen avser. Om producenten därefter lämnar nya uppgifter till garantimyndigheten, bör förbudet mot utfärdande av ursprungsgarantier upphöra om garantimyndigheten får meddelande från tillsynsmyndig- heten om att uppgifterna överensstämmer med elproduktionen. Förbudet mot fortsatt utfärdande av ursprungsgarantier är ett påtryckningsmedel mot producenter som missbrukar systemet med ursprungsgarantier. Tillsynsmyndighetens beslut att sända en underrättelse till garantimyn- digheten om att uppgifter som en elproducent har lämnat till garantimyn- digheten inte stämmer med producentens elproduktion kan anses vara ett beslut som missgynnar en enskild elproducent. Tillsynsmyndighetens beslut bör därför kunna överklagas enligt allmänna förvaltningsrättsliga principer. 13 Prop. 2005/06:83

5.4

Vite

Regeringens förslag: Den möjlighet som i dag finns i lagen (2003:437) om ursprungsgarantier avseende förnybar el att förena en begäran om att få upplysningar eller att ta del av handlingar med vite skall utgå ur lagstiftningen.

Utredningen har inte behandlat denna fråga. Remissinstanserna har inte yttrat sig i denna fråga.

Skälen för regeringens förslag: Den föreslagna lagen ger producenter av högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el en rätt att få ursprungs- garantier för sin elproduktion. Förfarandet med ursprungsgarantier är fri- villigt. Elproducenten svarar för att garantimyndigheten får det underlag som behövs för att utfärda garantier. Om producenten inte gett garanti- myndigheten ett fullständigt underlag blir följden att garantimyndigheten inte utfärdar någon ursprungsgaranti. Om det kommer fram att de upp- gifter som rapporterats till garantimyndigheten inte stämmer överens med den verkliga elproduktionen i producentens anläggning skall till- synsmyndigheten underrätta garantimyndigheten om detta. En sådan un- derrättelse skall medföra att garantimyndigheten inte utfärdar ursprungs- garantier för den el som produceras i anläggningen. Detta är tillräckliga påföljder för det fall en elproducent lämnat ofullständiga eller felaktiga uppgifter till garantimyndigheten. Enligt den nuvarande lagen (2003:437) om ursprungsgarantier avseende förnybar el kan tillsynsmyndigheten förena en begäran om att få upplysningar eller att ta del av handlingar med vite. Vitesmöjligheten fyller ingen funktion och bör utgå ur lag- stiftningen. Någon ytterligare beredning i denna fråga behövs inte.

5.5

Tillsynsavgift

Regeringens bedömning: Någon avgift bör inte tas ut för tillsyn enligt lagen om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förny- bar el.

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit en avgift för tillsyn över ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel. Utredningen har inte övervägt en motsvarande avgift för tillsynen över ursprungsgarantier för förnybar el.

Remissinstanserna: Endast Statens energimyndighet har yttrat sig i denna fråga och har tillstyrkt utredningens förslag. Skälen för regeringens bedömning: Tillsynsmyndigheten skall utöva tillsyn över att de uppgifter som rapporterats till garantimyndigheten och som läggs till grund för utfärdandet av en ursprungsgaranti överensstäm- mer med producentens elproduktion. En ursprungsgaranti för förnybar el grundas i huvudsak på uppgifter som rapporterats till myndigheten direkt av den som har nätkoncessionen för det elnät i vilket elen från den aktu- ella produktionsanläggningen matas in. Hittills har antalet uppgifter som elproducenterna själva lämnat till garantimyndigheten varit begränsat.

14 För att garantimyndigheten skall kunna utfärda en ursprungsgaranti för Prop. 2005/06:83 högeffektiv kraftvärmeel krävs att elproducenten själv lämnat vissa upp- gifter om kraftvärmeprocessen till myndigheten. Skälen att kontrollera sådana uppgifter är större än i fråga om uppgifter som rapporterats till garantimyndigheten av en nätkoncessionsinnehavare. Behovet av tillsyn kan därför öka. Men efterfrågan på ursprungsgarantier för förnybar el har varit liten. Det är ovisst i vilken mån elproducenter kommer att efterfråga ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel. Därmed är det också osäkert hur stor kostnaden för tillsynen kommer att bli. Den tillsyn som utövas skall finansieras inom tillsynsmyndighetens befintliga ekono- miska ramar. Omfattningen av och kostnaden för tillsynen förväntas dock vara begränsad. Det saknas därför skäl att meddela föreskrifter om avgift för tillsyn.

5.6

Alternativa kriterier för vad som skall redovisas som kraftvärme

Regeringens bedömning: Sverige bör inte utnyttja möjligheten i kraft- värmedirektivet att under en övergångsperiod använda alternativa kri- terier för att bestämma vad som är högeffektiv kraftvärme.

Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte gjort någon annan bedömning. Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 12.3 i kraftvärme- direktivet får medlemsstaterna under en övergångsperiod fram till slutet av år 2010 använda andra kriterier än de som föreskrivs i direktivet för att fastställa vad som är högeffektiv kraftvärme. Kriterierna måste god- kännas av kommissionen i förväg. Syftet är inte att ge medlemsstater möjlighet att använda kriterier som innebär lägre effektivitetskrav. Arti- keln är avsedd för de medlemsstater där det finns kraftvärmeverk vars tekniska utformning inte stämmer överens med direktivets definition av kraftvärme men där kraftvärmeprocessen i sin helhet uppfyller effektivi- tetskraven. Nästan alla svenska kraftvärmeverk uppfyller kraftvärmedi- rektivets definition av högeffektiv kraftvärme. Därför saknas anledning för Sverige att använda andra kriterier för att definiera högeffektiv kraft- värme än de som anges i kraftvärmedirektivet.

5.7

Mikrokraftvärme och småskalig kraftvärme

Regeringens bedömning: Samma referensvärden bör användas vid fastställandet av effektiviteten av en småskalig kraftvärmeprocess som vid fastställandet av effektiviteten av en storskalig kraftvärmeprocess.

Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: 

Bara Lantbrukarnas riksförbund (LRF) och Sve- riges energiföreningars riksorganisation har yttrat sig i denna del och anfört att separata referensvärden bör gälla för mikrokraftvärme och små- skalig kraftvärme. I anslutning till detta har LRF yttrat att småskaliga lösningar behövs där storskalig teknik inte kan tillämpas på grund av de

15 lokala värmeunderlagen inte räcker till för storskalig teknik. Småskalig Prop. 2005/06:83 teknik kan inte göras lika effektiv som storskalig teknik eftersom skalför- delarna är sämre.

Bakgrund: I kraftvärmedirektivet avses med mikrokraftvärme ett kraft- värmeverk med en eleffekt understigande 0,05 megawatt. Med småskalig kraftvärme avses ett kraftvärmeverk med en eleffekt understigande 1 megawatt. Kraftvärmedirektivet öppnar för möjligheten att beteckna el som framställts med användning av mikrokraftvärme eller småskalig kraftvärme som högeffektiv kraftvärmeel även om sådana kraftvärme- processer inte når upp till det harmoniserade effektivitetskravet för hög- effektiv kraftvärme. Så länge mikrokraftvärme eller småskalig kraftvärme innebär en minst lika effektiv användning av bränslet som standardtek- niken för separat framställning av värme och el, får den framställda elen behandlas som högeffektiv kraftvärmeel. Förslaget om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om referensvärden för bestämmande av den bränslebesparing som krävs för att en kraftvärmeprocess ska anses som högeffektiv. Skälen för regeringens bedömning: Den svenska energipolitiken syf- tar bl.a. till en effektiv användning av energi. Att tillämpa lägre effektivi- tetskrav på småskaliga tekniker än på storskaliga skulle stå i strid med de energipolitiska mål som regeringen och riksdagen har fastställt. Kraftvär- medirektivets effektivitetskrav är relativt blygsamt och bör kunna tilläm- pas även på småskalig kraftvärmeteknik. Småskalig teknik har inte ett sådant egenvärde som motiverar att den undantas från det generella effek- tivitetskravet.

Konsumenthänsyn talar för att inte tillämpa andra referensvärden för småskaliga kraftvärmeprocesser. Från konsumentsynpunkt är det en för- del om en ursprungsgaranti för högeffektiv kraftvärmeel är tydligt kopp- lad till ett generellt effektivitetskrav. Om ursprungsgarantier i vissa fall ges till elproduktion som inte innebär någon bränslebesparing jämfört med separat framställning av el och värme kan ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel förlora i tydlighet. Småskalig kraftvärmeproduktion främjas redan på andra sätt. Vid små- skalig kraftvärmeproduktion används ofta biobränsle. Elproduktion med användning av biobränsle ger rätt till elcertifikat oavsett kraftvärmepro- cessens effektivitet. Både stor- och småskalig kraftvärmeproduktion får en reducerad energibeskattning av fossila bränslen jämfört med separat produktion av värme och el. Det finns alltså redan styrmedel som stödjer elproduktion genom småskaliga kraftvärmeprocesser. Med avseende på ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel bör därför samma referensvärden gälla vid fastställandet av effektiviteten av en småskalig kraftvärmeprocess som vid fastställandet av effektiviteten av en storskalig kraftvärmeprocess. 16 Prop. 2005/06:83 6 Ändring i lagen om vissa rörledningar

Regeringens förslag: Anläggande eller användande av rörledning för transport av fjärrvärme skall inte längre kräva tillstånd av regeringen.

Utredningens förslag överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget. Bakgrund Lagstiftning som avser fjärrvärmeledningar Enligt lagen (1978:160) om vissa rörledningar (rörledningslagen) krävs tillstånd (koncession) av regeringen för att anlägga och använda en led- ning för transport av fjärrvärme. Från kravet på tillstånd görs undantag för ledningar vars längd inte överstiger 20 kilometer, ledningar som an- vänds för att tillgodose enskilda hushålls behov och ledningar som an- vänds inom ett hamn- eller industriområde. Bakgrunden till att koncessionsplikt infördes för fjärrvärmeledningar 1981 var bl.a. planerna på att förse storstadsområdena med värme genom uppvärmt spillvatten från kärnkraftverken i Barsebäck, Forsmark och Ringhals. Syftet med införandet av tillståndsprövningen enligt rörled- ningslagen var att den skulle utgöra en samordning av de prövningar som skall ske av fjärrvärmeledningar enligt olika regelverk. Koncession för en rörledning får bara ges om det är lämpligt från all- män synpunkt att dra ledningen. Prövningen innebär en avvägning mellan olika samhälleliga intressen. Rörledningslagen hänvisar till vissa bestäm- melser i miljöbalken. För tillstånd krävs bl.a. att en miljökonsekvens- beskrivning upprättas och att ledningen uppfyller miljöbalkens allmänna hänsynsregler. En koncession anger ledningens sträckning och under vilka villkor ledningen får byggas. Energimarknadsinspektionen inom Statens energimyndighet utövar tillsyn över efterlevnaden av rörledningslagen och vad som med stöd av den har föreskrivits om framdragande och använd- ning av rörledningar. Bortsett från fall när det är fråga om vattenverksamhet omfattas fjärr- värmeledningar inte av krav på tillståndsprövning enligt miljöbalken. Miljöbalkens bestämmelser är dock alltid tillämpliga på en fjärrvärme- ledning. En sådan verksamhet skall därför följa de allmänna hänsynsreg- lerna i 2 kap. miljöbalken. Men förbud mot en fjärrvärmeledning kan inte meddelas med stöd av miljöbalken om ledningen har koncession enligt rörledningslagen. Koncession enligt rörledningslagen att bygga och använda en fjärrvär- meledning hindrar inte att ytterligare krav ställs på verksamheten enligt plan- och bygglagen (1987:10). Fjärrvärmeledningar får inte dras i strid med den kommunala planläggningen av markanvändningen. För fjärrvär- meledningar gäller dock inte något krav på bygglov. Dragning av en fjärrvärmeledning inom ett vägområde kan kräva till- stånd enligt väglagen (1971:948). Men om tillstånd har lämnats för led- ningen enligt rörledningslagen krävs inte tillstånd enligt väglagen. Då är det tillräckligt att en anmälan görs om dragningen av ledningen. 17 När en fjärrvärmeledning dras på annans fastighet blir ledningsrätts- lagen (1973:1144) tillämplig. Syftet med ledningsrättslagen är att ge den som vill dra en ledning på annans mark en sakrättsligt skyddad rätt till det, en s.k. ledningsrätt. En sådan rätt kan beviljas mot fastighetsägarens vilja. Vid prövningen av om en ledningsrätt skall ges sker en avvägning mellan de olägenheter som en ledningsrätt över fastigheten ger upphov till och andra alternativ för ledningsdragningen. Om koncession har be- viljats för ledningen enligt rörledningslagen ligger tillståndet till grund för prövningen enligt ledningsrättslagen. Prövningen enligt ledningsrätts- lagen gäller då i huvudsak vilka befogenheter och skyldigheter den som vill dra ledningen skall ha gentemot fastighetsägaren. Expropriationslagen (1972:719) innehåller bestämmelser om ianspråk- tagande av fastigheter som inte ägs av staten. Frågor om tillstånd till ex- propriation prövas av regeringen. Enligt expropriationslagen kan mark tas i anspråk tvångsvis för bl.a. dragande av fjärrvärmeledning. För till- stånd till expropriation krävs att det finns ett allmänt behov av ledningen. Vid prövningen sker en avvägning mellan de nackdelar från allmän och enskild synpunkt som expropriationen ger upphov till och de fördelar som kan vinnas. Ett tillstånd att dra ledningen enligt rörledningslagen styr inte prövningen av frågan om expropriation men tas med i bedöm- ningen. Utöver rörledningslagen finns det alltså andra bestämmelser som är tillämpliga på dragande och användning av en fjärrvärmeledning. Ge- mensamt för de olika bestämmelserna är att de syftar till att göra en av- vägning mellan intresset av att ledningen dras eller används och de nack- delar som detta kan medföra för såväl allmänna som enskilda intressen. I vissa delar har en samordning skett mellan tillståndsprövningen enligt rörledningslagen och den prövning som sker av en fjärrvärmeledning en- ligt andra regler. Tillståndsprövning av elnät och naturgasledningar El och naturgas är alternativa värmekällor till fjärrvärme som också kräver anläggande av ledningar. Enligt ellagen (1997:857) krävs koncession för att bygga och använda en elektrisk starkströmsledning. Det finns två former av nätkoncession. Den ena är nätkoncession för linje och den av- ser, i likhet med koncession enligt rörledningslagen, koncession för en ledning med en bestämd sträckning. Den andra formen av koncession är nätkoncession för område. En sådan koncession avser inte en särskild led- ning utan ger koncessionshavaren rätt att bygga och använda ledningar inom ett visst område. För transport av naturgas finns det två slag av rörledningar, trans- missionsledningar och distributionsledningar. En transmissionsledning är en rörledning som används för att överföra gas längre sträckor. Distribu- tionsledningar är rörledningar i vilka gasen distribueras vidare ut till för- brukarna. Koncessionskravet i naturgaslagen (2005:403) omfattar bara transmissionsledningar medan distributionsledningar undantas. Undan- taget för distributionsledningar motsvarar undantaget från koncessions- plikten för fjärrvärmeledningar som används för att tillgodose enskilda hushålls uppvärmningsbehov. I likhet med vad som gäller för fjärrvärmeledningar enligt rörlednings- lagen gäller att koncession för elnät och gasledningar bara ges om an- Prop. 2005/06:83 18 läggningen är lämplig från allmän synpunkt. I fråga om såväl elnät som naturgasledningar omfattar koncessionsprövningen också en kontroll av att verksamhetsutövaren är lämplig att inneha och driva ledningen. Skälen för regeringens förslag Den nuvarande utformningen av kravet på koncession för fjärrvärmeled- ningar enligt rörledningslagen är bristfällig. Från kravet på tillstånd görs undantag för fjärrvärmeledningar som huvudsakligen används för att till- godose enskilda hushålls behov. Fjärrvärmeledningar kan i princip alltid anses vara avsedda för att transportera hetvatten till enskilda hushåll för deras uppvärmningsbehov. I dag är det därför oklart vad som är en kon- cessionspliktig fjärrvärmeledning. Av utredningen framgår att av alla fjärrvärmeledningar som dragits sedan koncessionsplikten infördes 1981 har regeringen bara prövat koncessionsfrågor för två fjärrvärmeled- ningar. Som angetts ovan var syftet med att införa en koncessionsplikt att åstadkomma en samordning av de olika bedömningar som skall göras inför dragningen av en fjärrvärmeledning. Men den begränsade tillämp- ningen av koncessionsplikten kan sägas innebära att bestämmelserna om koncessionsplikt inte tjänar det avsedda syftet. Fjärrvärmeledningar utgör ofta ett lokalt distributionsnät som omfattar en tätort och därmed ett mindre geografiskt område. Detta kan jämföras med el- och naturgasnäten som sträcker sig över stora geografiska områ- den. Rörledningslagen gjordes tillämplig på fjärrvärmeledningar i sam- band med planer på att överföra större mängder uppvärmt spillvatten från kärnkraftsverken. Men dessa planer förverkligades aldrig. Antalet långa ledningar av betydande verkan för allmänna intressen har varit begränsat. Utredningen har kommit fram till att fjärrvärmeledningar inte heller inom den närmaste framtiden planeras att göras längre än vad som krävs för att tillgodose lokala uppvärmningsbehov. Att anlägga långa fjärrvärmeled- ningar innebär höga kostnader. Transport av hetvatten längre sträckor innebär också värmeförluster. Utbyggnaden av fjärrvärmeledningar har i dag inte en så stor infrastrukturell betydelse att staten behöver kontrollera den genom koncessionsprövning. Fjärrvärmeledningar har inte en sådan påverkan på miljön eller naturen att det motiverar en tillståndsprövning. Elnät kan utgöra en fara genom att elektriska och magnetiska fält påverkar omgivningen. För naturgas- ledningar finns det föreskrifter om säkerhetsavstånd som måste följas vid byggnation kring ledningarna. Transport av hetvatten i fjärrvärmeled- ningar är däremot förenat med betydligt mindre risker för omgivningen. I stället är en fjärrvärmeledning mer att jämställa med en vatten- och av- loppsledning som ingår i det lokala vatten- och avloppsnätet. För sådana ledningar finns inget krav på koncession. De miljö- och naturvårdsin- tressen som ändå kan göra sig gällande vid anläggandet och användandet av en fjärrvärmeledning tillgodoses genom den prövning av ledningen som sker enligt annan lagstiftning. I fråga om möjligheten för el och naturgas att konkurrera med fjärr- värme kan följande konstateras. Naturgaslagen gör undantag från konces- sionsplikten för distributionsledningar. För elnäten gäller att den som har nätkoncession för ett område inte behöver söka tillstånd för ledningar ut till de enskilda elanvändarna. Koncessionspliktiga el- och naturgasled- Prop. 2005/06:83 19 ningar är längre överföringsledningar som byggs och används för andra Prop. 2005/06:83 syften än uppvärmningsändamål. Tillståndsprövningen har därför ingen betydelse för beslut om anläggande av el- eller naturgasledningar för uppvärmningsändamål. Att avskaffa koncessionsplikten för fjärrvärme- ledningar skulle därför inte innebära någon snedvridning av konkurrensen mellan de olika uppvärmningsformerna. Fjärrvärmeledningar har inte en sådan inverkan på allmänna intressen som motiverar ett koncessionskrav. Koncessionsplikten bör därför av- skaffas.

7

Konsekvenser

7.1

Konsekvenser för näringslivet

Förslaget till lag om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och

förnybar el

Den föreslagna lagen innebär att alla producenter av högeffektiv kraft-

värmeel kan ansöka om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel.

I Sverige finns drygt hundra anläggningar som producerar el med an-

vändning av högeffektiv kraftvärme. Ursprungsgarantier kan utfärdas

även för småskalig produktion av högeffektiv kraftvärmeel. Den elpro-

duktion som sker i småskaliga anläggningar syftar dock oftast till att

tillgodose elförsörjningen i interna nät och inte till att producera el för

den öppna elmarknaden. Sådana anläggningar kan därför antas sakna

intresse för ursprungsgarantier.

Elproducenter kan använda ursprungsgarantier för högeffektiv kraft-

värmeel som ett sätt att marknadsföra sin el i Sverige och i övriga med-

lemsstater i EU. Det är svårt att avgöra i vilken mån elkunders val kom-

mer att påverkas av att en producent av högeffektiv kraftvärmeel kan visa

upp en ursprungsgaranti för sin el. Det är också ovisst om innehavet av

sådana ursprungsgarantier kan påverka konkurrenskraften hos svensk

kraftvärmeel på den inre marknaden. Sammantaget är det därför svårt att

bedöma vilka fördelar elproducenter kan ha av ursprungsgarantier för

högeffektiv kraftvärmeel.

Kostnaden för att få en ursprungsgaranti är för närvarande begränsad

till 100 kronor. En elproducent som vill få ursprungsgarantier utfärdade

för sin el ska även uppfylla en del administrativa krav. För att en elpro-

ducent skall kunna få ursprungsgarantier för förnybar el eller ursprungs-

garantier för högeffektiv kraftvärmeel krävs att elproducenten först gör

en anmälan till tillsynsmyndigheten. Anmälningsförfarandet fyller en

funktion för tillsynen över utfärdandet av ursprungsgarantier. Tillsynen

säkerställer att ursprungsgarantier utfärdas på ett riktigt underlag. När en

elproducent begär hos garantimyndigheten om att få ursprungsgarantier

utfärdar garantimyndigheten sådana utan någon ytterligare prövning. Den

administrativa omgången med en anmälan till tillsynsmyndigheten för att

få ursprungsgarantier i framtiden vägs upp av den fördelen en sådan

anmälan medför att garantimyndigheten sedan kan utfärda ursprungs-

garantier i omedelbar anslutning till att en elproducent begär det.

20

Vid bedömningen av de krav som ställs på en elproducent för att få en Prop. 2005/06:83 ursprungsgaranti skall hänsyn tas till att det står en elproducent fritt att ansöka om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel. Förslaget till ändring i lagen (1978:160) om vissa rörledningar Den föreslagna ändringen innebär att anläggande och användning av led- ningar för fjärrvärme inte längre skall kräva regeringens tillstånd enligt lagen (1978:160) om vissa rörledningar. Ändringen innebär en viss för- enkling av den reglering som gäller för fjärrvärmedistributörer.

7.2

Konsekvenser för myndigheter

Förslaget till lag om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el Den föreslagna lagen innebär en ny uppgift för Affärsverket svenska kraftnät som skall utfärda ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärme- el och en ny uppgift för Statens energimyndighet som skall vara tillsyns- myndighet. Men förfarandet kring ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel motsvarar det som gäller för ursprungsgarantier för för- nybar el. Rutinerna kring de båda slagen av ursprungsgarantier kan där- för samordnas. Sedan lagen (2003:437) om ursprungsgarantier avseende förnybar el trädde i kraft den 1 oktober 2003 har det varit en liten efterfrågan på ursprungsgarantier för förnybar el. Det kan antas att inte heller ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel kommer att utfärdas i någon större mängd. Myndigheternas arbete med att hantera ursprungs- garantier för högeffektiv kraftvärmeel kan därför förväntas bli av liten omfattning. Mot denna bakgrund medför förslaget bara begränsade kost- nader för myndigheterna. De kostnader som förslaget om ursprungs- garantier för högeffektiv kraftvärmeel innebär för Affärsverket svenska kraftnät och Statens energimyndighet skall därmed finansieras inom de finansiella ramar som gäller för myndigheterna. Affärsverket svenska kraftnäts löpande kostnader i samband med utfärdande av ursprungs- garantier för högeffektiv kraftvärmeel finansieras genom avgifter på motsvarande sätt som gäller för ursprungsgarantier för förnybar el. Förslaget till ändring i lagen (1978:160) om vissa rörledningar En ansökan om koncession enligt lagen (1978:160) om vissa rörledningar ges in till Statens energimyndighet. Myndigheten ansvarar för att kun- göra ansökan och att ärendet tillförs den utredning som krävs för reger- ingens prövning av verksamheten. Den föreslagna ändringen innebär att dessa uppgifter bortfaller för Statens energimyndighet såvitt avser fjärr- värmeledningar. 21

8

Författningskommentarer

Prop. 2005/06:83

8.1

Förslaget till lag om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el

Den nya lagen reglerar både ursprungsgarantier för förnybar el och ur- sprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel. Bestämmelserna i den nu- varande lagen (2003:437) om ursprungsgarantier avseende förnybar el har arbetats in i den nya lagen och samordnats med de nya bestämmelserna om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel. 2 § Paragrafen innehåller definitioner av termer och uttryck som används i lagen. Definitionerna av biomassa och biobränsle har sin motsvarighet i nu- varande 4 § andra och tredje styckena lagen (2003:437) om ursprungs- garantier avseende förnybar el. Definitionen av förnybar energikälla är ny. Med uttrycket avses de energikällor som används för framställning av förnybar el. Definitionen har tillkommit i förtydligande syfte och innebär ingen ändring i sak. Vad som avses med vindkraft, solenergi, geotermisk energi och vågenergi be- skrivs närmare i kommentaren till 2 kap. 1 § 1 - 4 lagen (2003:113) om elcertifikat (prop. 2002/03:40, s. 155 f). Med vattenkraft avses elproduk- tion genom användning av skillnader i vattens lägesenergi. Vad som avses med biobränsle anges i paragrafen. De referensvärden som avses i definitionen av högeffektiv kraftvärme är de harmoniserade referensvärden för effektivitet vid separat produk- tion av el och värme som Europeiska kommissionen fastställer i enlighet med artikel 4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/8/EG av den 11 februari 2004 om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi och om ändring av direktiv 92/42/EEG (kraftvärmedirektivet). Regeringen, eller den myn- dighet som regeringen bestämmer, meddelar föreskrifter om referens- värden och metod för att fastställa den bränslebesparing som uppnås genom en kraftvärmeprocess i jämförelse med separat framställning av el och värme.

Definitionerna av uttrycken producent av förnybar el och ursprungs- garanti för förnybar el motsvarar vad som anges i nuvarande 1 § lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el. Definitionen av en produ- cent av förnybar el syftar dock även till att klargöra att också den som producerar el med användning av både förnybara och 

icke-förnybara

 energikällor kan få rätt till ursprungsgarantier för förnybar el i enlighet med vad som föreskrivs i 3 § tredje stycket.

3 §

Första och andra styckena motsvarar 4 § första stycket och 8 § första stycket lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el. Paragraferna har ändrats språkligt men inte i sak. 22 I likhet med vad som är fallet enligt gällande rätt är det enligt första stycket producenter av förnybar el som har rätt att få ursprungsgarantier för förnybar el. Vad som avses med producent av förnybar el respektive ursprungsgaranti för förnybar el anges i 2 §. Regeringen, eller den myn- dighet som regeringen bestämmer, meddelar föreskrifter om de uppgifter som skall finnas med i en ursprungsgaranti för förnybar el. Denna ord- ning innebär ingen ändring i sak. Vad som nu föreskrivs i 8 § andra och tredje styckena lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el kom- mer i stället att regleras i en förordning eller i myndighetsföreskrifter. I de fall där elen producerats med användning av vindkraft, solenergi, geotermisk energi eller vågenergi krävs enligt andra stycket att den an- läggning där elen producerats är godkänd enligt 2 kap. 5 § andra stycket lagen om elcertifikat. Därmed gäller samma villkor som enligt nuvarande 4 § första stycket 1 lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el. Den närmare innebörden av bestämmelsen beskrivs i tidigare förarbets- uttalanden (prop. 2002/03:85, s. 41 f).

Tredje stycket motsvarar 6 § lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el. Bestämmelsen har ändrats språkligt men inte i sak. Den språk- liga förändringen består i huvudsak av att uttrycket förnybara energikällor används som en samlad benämning på de energikällor som används för produktion av förnybar el. Vad som avses med förnybar energikälla anges i 2 §. De produktionsanläggningar på vilka bestämmelsen är tillämplig beskrivs i tidigare förarbetsuttalanden (prop. 2002/03:85, s. 43). Enligt 6 § andra stycket skall elproducenten beräkna den andel av elen som har producerats med användning av förnybara energikällor och rapportera den mängden till garantimyndigheten. Denna rapporteringsskyldighet mot- svarar vad som nu gäller enligt 7 § tredje stycket lagen om ursprungs- garantier avseende förnybar el. Det finns kraftvärmeverk som eldas med förnybara energikällor. Om el har producerats med användning av både högeffektiv kraftvärme och en förnybar energikälla kan en elproducent begära att få både en ursprungs- garanti för förnybar el och en ursprungsgaranti för högeffektiv kraft- värmeel utfärdad för samma mängd el. 4 § Bestämmelsen är ny. Vad som i första stycket avses med producent av högeffektiv kraft- värmeel och med ursprungsgaranti för högeffektiv kraftvärmeel anges i 2 §. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, medde- lar föreskrifter om de uppgifter som skall finnas med i en ursprungs- garanti för högeffektiv kraftvärmeel. Föreskrifterna kommer att utformas i enlighet med artikel 5 i kraftvärmedirektivet. Där anges att en ursprungs- garanti skall innehålla bl.a. uppgift om hur den samtidigt framställda vär- men har använts och den bränslebesparing som uppnåtts genom kraft- värmeprocessen i jämförelse med separat framställning av el och värme.

Andra stycket avser kraftvärmeverk där framställningen av el ibland sker under förhållanden som inte uppfyller kraven för att kraftvärmen skall vara högeffektiv enligt definitionen i 2 §. Bestämmelsen är tillämp- lig på kraftvärmeverk vars tekniska utformning och driftvillkor tillåter att den elproduktion som sker genom kondensdrift eller fjärrvärmekylare Prop. 2005/06:83 23 under viss tidsperiod ökas på bekostnad av den värmeproduktion som tillvaratas. För dessa anläggningar gäller att el som produceras under så- dana driftsförhållanden inte är att anse som högeffektiv kraftvärmepro- duktion. Ursprungsgarantier får då endast utfärdas för den andel av elen som har framställts med användning av högeffektiv kraftvärme. I de situationer som avses i andra stycket är elproducenten enligt 6 § andra stycket skyldig att till garantimyndigheten särskilt rapportera den andel av elen som producerats med användande av högeffektiv kraft- värme. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, med- delar föreskrifter om hur denna rapportering skall ske. Dessa föreskrifter innebär att den mängd el som framställts med användning av högeffektiv kraftvärme skall beräknas i enlighet med den metod som anges i bilaga II till kraftvärmedirektivet. Det finns kraftvärmeverk som eldas med förnybara energikällor. Som anförts i kommentaren till 3 § gäller att om el har producerats med an- vändning av både högeffektiv kraftvärme och förnybara energikällor kan en elproducent begära att få både en ursprungsgaranti för förnybar el och en ursprungsgaranti för högeffektiv kraftvärmeel utfärdad för samma mängd el. 5 § Paragrafen motsvarar 5 § lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el. För producenter av förnybar el innebär bestämmelsen ingen ändring i sak. Den språkliga ändringen av paragrafen har gjorts i syfte att tydlig- göra att elproducenten endast kan få ursprungsgarantier för sådan elpro- duktion som sker efter det att elproducenten gjort en anmälan till tillsyns- myndigheten. Bestämmelsen är även tillämplig på elproducenter som vill få ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel. Som anförts i kommentaren till paragrafens nuvarande motsvarighet utfärdas en ursprungsgaranti på ett underlag som i huvudsak utgörs av de mätresultat som den berörde nätinnehavaren rapporterat till Affärsverket svenska kraftnät (Svenska kraftnät). Svenska kraftnät har utsetts att vara garantimyndighet enligt lagen (2003:437) om ursprungsgarantier avse- ende förnybar el. Skyldigheten för en innehavare av koncessionen för ett elnät att mäta, beräkna och rapportera den el som matas in i nätet regleras i förordningen (1999:716) om mätning, beräkning och rapportering av överförd el (mätningsförordningen). Enligt gällande föreskrifter skall innehavaren av nätkoncessionen för det nät i vilket el matas in från en anläggning som anmälts enligt 5 § lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el mäta och rapportera elen till Svenska kraftnät. Regeringen överväger att med stöd av bemyndigandet i 3 kap. 10 § ellagen (1997:857) göra en ändring i mätningsförordningen. Innebörden av en sådan ändring skulle vara att den som har koncessionen för det elnät i vilket el matas in från en anläggning som avses med en anmälan enligt denna bestämmelse skall mäta och rapportera elen till Svenska kraftnät. Om Svenska kraftnät utses till garantimyndighet enligt denna lag innebär det att den ordning som nu gäller för rapportering av mängden producerad el till garanti- myndigheten kommer att bestå. Ett kraftvärmeverk kan vara en godkänd produktionsanläggning enligt 2 kap. 5 § andra stycket lagen (2003:113) om elcertifikat. Enligt mätnings- Prop. 2005/06:83 24 förordningen gäller att el som matas in i näten från anläggningar som är godkända enligt 2 kap. 5 § andra stycket lagen om elcertifikat rapporteras till Svenska kraftnät av den som har koncessionen för det aktuella nätet. Men syftet med bestämmelsen om anmälningsskyldighet är inte bara att åstadkomma en rutin för mätning och rapportering av den el som produ- ceras i den anläggning som avses med en anmälan. Som anförts i avsnitt 5.1 fyller anmälningsförfarandet även en tillsynsfunktion. Oavsett om ett kraftvärmeverk är en godkänd produktionsanläggning enligt lagen om el- certifikat krävs därför att en elproducent gör en anmälan till tillsynsmyn- digheten för att ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel skall kunna utfärdas för el som produceras i anläggningen. Enligt andra stycket behöver en producent av förnybar el vars anlägg- ning är godkänd enligt 2 kap. 5 § andra stycket lagen om elcertifikat inte göra någon anmälan till tillsynsmyndigheten för att få ursprungsgarantier för förnybar el. De uppgifter som en sådan elproducent rapporterar till garantimyndigheten omfattas av tillsynen enligt lagen om elcertifikat. 6 §

Första stycket motsvarar nuvarande 7 § första och andra stycket lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el. Paragrafen har ändrats språkligt men för ursprungsgarantier för förnybar el innebär detta ingen ändring i sak. En ursprungsgaranti avser en viss mängd el. För att garantimyndigheten skall kunna utfärda en ursprungsgaranti anges därför i första stycket att myndigheten måste ha fått uppgift om den mängd el som matats in i el- nätet från produktionsanläggningen och dess fördelning över tiden. Som beskrivits i avsnitt 5.1 utfärdar Svenska kraftnät ursprungsgarantier för el som mätts och rapporterats till myndigheten i enlighet med föreskrifterna i förordningen (1999:716) om mätning, beräkning och rapportering av överförd el (jfr prop. 2002/03:85, s. 44). Regeringen överväger att göra en ändring i förordningen om mätning, beräkning och rapportering av överförd el av innebörden att den el som matas in i koncessionspliktiga nät från anläggningar som anmälts enligt 5 § skall mätas och rapporteras till Svenska kraftnät av koncessionsinnehavarna. Det finns produktionsanläggningar från vilka elen matas in i nät som får användas utan att någon koncession har meddelats för nätet, s.k. interna nät (jfr prop. 2002/03:85, s. 44). Detta gäller i huvudsak små- skaliga produktionsanläggningar. I sådana anläggningar sker elproduk- tionen ofta med användning av förnybara energikällor. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, meddelar föreskrifter om skyldighet för elproducenter att mäta och rapportera den mängd el som matas in i nät vilka används utan koncession.

Andra stycket motsvarar 7 § tredje stycket lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el. Bestämmelsen har fått ny lydelse men för ur- sprungsgarantier för förnybar el innebär detta ingen ändring i sak. Be- stämmelsen är tillämplig på sådan elproduktion som avses i 3 § tredje stycket och 4 § andra stycket. För en närmare beskrivning av bestäm- melsens innebörd hänvisas därför till kommentaren till de paragraferna. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, meddelar närmare föreskrifter om den beräkning och rapportering som avses här. Prop. 2005/06:83 25 Prop. 2005/06:83 7 § Bestämmelsen är ny och anger ett villkor för att ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel skall kunna utfärdas.

Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, meddelar

föreskrifter om de uppgifter som en ursprungsgaranti skall innehålla. För

ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel kommer dessa föreskrifter

att utformas i enlighet med artikel 5 i kraftvärmedirektivet. Där anges att

en ursprungsgaranti för högeffektiv kraftvärmeel skall innehålla uppgift

bl.a. om den bränslebesparing som uppnåtts i jämförelse med separat

framställning av el och värme samt om användningen av den värme som

framställts samtidigt med elen. För att garantimyndigheten skall kunna

utfärda ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel krävs att myn-

digheten har tillgång till de uppgifter om kraftvärmeprocessen som en

sådan ursprungsgaranti skall innehålla. Regeringen, eller den myndighet

regeringen bestämmer, meddelar föreskrifter om den rapportering som

avses här.

8 §

Bestämmelsen är ny. Den förtydligar vad som redan gäller för ursprungs-

garantier för förnybar el.

Lagen ger producenter av förnybar el och högeffektiv kraftvärmeel en

rätt att få ursprungsgarantier för sin elproduktion. För att kunna utfärda

en ursprungsgaranti krävs dock att garantimyndigheten har tillräckligt

underlag. Vilka uppgifter som garantimyndigheten måste ha tillgång till

för att kunna utfärda en ursprungsgaranti följer av 37 §§. Om garanti-

myndigheten saknar någon av dessa uppgifter innebär det att någon ur-

sprungsgaranti inte kan utfärdas.

9 §

Bestämmelsen är ny.

I första stycket anges vad som avses med den tillsyn som tillsynsmyn-

digheten skall utöva. Någon ändring i förhållande till vad som gäller

enligt lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el är inte avsedd.

Den ändrade lydelsen syftar till att tydliggöra innebörden av tillsynen.

Tillsynsmyndigheten skall se till att de uppgifter som sänds in till garan-

timyndigheten stämmer överens med elproduktionen i anläggningarna.

Kontrollen avser främst uppgifter som en elproducent själv skall rappor-

tera direkt till garantimyndigheten, bl.a. uppgifter om den mängd förny-

bar el som producerats i anläggningar som eldas med både förnybara och

icke-förnybara energikällor och uppgifter om kraftvärmeprocessen i ett

kraftvärmeverk.

Skälen för andra stycket behandlas i avsnitt 5.3. I 10 § anges följden

av en underrättelse från tillsynsmyndigheten till garantimyndigheten.

Tredje stycket motsvarar nuvarande 10 § lagen om ursprungsgarantier

avseende förnybar el. Bestämmelsen innebär att tillsynsmyndighetens möj-

lighet att vid vite förelägga någon att lämna upplysningar eller visa upp

handlingar upphör. Skälen för denna ändring behandlas i avsnitt 5.4. I ti-

digare förarbetsuttalanden anges exempel på bestämmelsens tillämpning

(prop. 2002/03:85 s. 46).

26

Prop. 2005/06:83 10 § Bestämmelsen är ny. Skälen för bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.3. En underrättelse från tillsynsmyndigheten är hinder mot att utfärda ursprungsgarantier för all el som produceras i den anläggning som underrättelsen avser. 11 § Paragrafen motsvarar 9 § lagen om ursprungsgarantier avseende förnybar el. 12 § Paragrafen motsvarar 11 § lagen om ursprungsgarantier avseende förny- bar el. Beslut som kan överklagas är bl.a. garantimyndighetens beslut enligt 3 och 4 §§ om utfärdande av ursprungsgarantier, tillsynsmyndighetens beslut att underrätta garantimyndigheten enligt 9 § och garantimyndig- hetens beslut enligt 11 § om att ta ut avgift för utfärdande av en ur- sprungsgaranti. 13 § Paragrafen är ny och innehåller upplysning om vilka föreskrifter som regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, meddelar för att verkställa lagens bestämmelser. Bestämmelsen har utformats enligt Lagrådets yttrande. Lagrådet har påpekat att de föreskrifter som avses här är att anse som verkställighetsföreskrifter som regeringen har kompetens att meddela utan bemyndigande från riksdagen. De föreskrifter som avses i första punkten kommer att innehålla de harmoniserade referensvärden som Europeiska kommissionen fastställer enligt kraftvärmedirektivet. Referensvärdena används för att bestämma den bränslebesparing som uppnås genom användning av en kraftvärme- process i jämförelse med separat framställning av el och värme. Den närmare innebörden av de föreskrifter som avses i andra punkten har beskrivits i kommentarerna till 3 och 4 §§. Uppgifter som ska finnas med i en anmälan till tillsynsmyndigheten enligt de föreskrifter som avses i tredje punkten är bl.a. uppgifter som identifierar den anläggning som avses med anmälan och uppgifter som behövs för tillsynen. Inne- börden av de föreskrifter som avses i fjärde och femte punkterna beskrivs i kommentarerna till de paragrafer till vilka dessa punkter hänvisar. Av den sjätte punkten framgår att regeringen utser vilka myndigheter som är garantimyndighet respektive tillsynsmyndighet. Den nuvarande hänvisningen i 2 och 3 §§ lagen om ursprungsgarantier avseende förny- bar el till de myndigheter som utses enligt lagen (2003:113) om elcerti- fikat har alltså utgått. 27

8.2

Förslaget till lag om ändring i lagen (1978:160) om

Prop. 2005/06:83

vissa rörledningar

1 § Bestämmelsen ändras på det sättet att rörledning för fjärrvärme inte längre nämns bland de rörledningar som omfattas av bestämmelsen. En redaktionell ändring görs med anledning av att en ny naturgaslag (2005:403) trädde i kraft den 1 juli 2005. 28 Utredningens lagförslag Prop. 2005/06:83 Bilaga 1 Förslag till lag (2006:000) om ändring i lag (1978:160) om vissa rörledningar Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1978:160) om vissa rörledningar m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Rörledning

för

transport av

Rörledning för transport av

fjärrvärme eller av råolja eller

råolja eller produkt av råolja eller

produkt av råolja eller av annan

av annan vätska eller gas som är

vätska eller gas som är ägnad att

ägnad att användas som bränsle får

användas som bränsle får ej utan

ej utan särskilt tillstånd (kon-

särskilt

tillstånd

(koncession)

cession) framdragas eller be-

framdragas eller begagnas. Be-

gagnas. Bestämmelser om natur-

stämmelser om

naturgasledningar

gasledningar finns i naturgaslagen

finns i naturgaslagen (2000:599).

(2000:599).

Koncession krävs icke för ledning som

1.

har eller avses få en längd av högst 20 kilometer,

2.

huvudsakligen skall nyttjas för tillgodoseende av enskilda hushålls behov eller

3.

uteslutande skall nyttjas inom hamn eller industriområde. Regeringen får i visst fall medge undantag från koncessionsplikt.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006.

2.

Ett ärende om prövning av koncession för rörledning för transport av fjärrvärme som har inletts men inte avgjorts genom beslut före denna lags ikraftträdande skall anses förfallet.

3.

Bestämmelserna i lagen (1978:160) om vissa rörledningar m.m. skall tillämpas på rörledningar för transport av fjärrvärme för vilka koncession meddelats med stöd av den lagen.

29 Prop. 2005/06:83 Bilaga 1 Förslag till lag (2005:000) om ursprungsgarantier avseende el från högeffektiv kraftvärme Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om en rätt för elproducenter att få ursprungsgarantier för el som producerats genom högeffektiv kraft- värme. Med ursprungsgaranti avses ett dokument som anger att en viss mängd el från högeffektiv kraftvärme har producerats. Med kraftvärme avses samtidig framställning av dels el eller mekanisk energi, dels värme. Kraftvärmen är högeffektiv när framställningen ger en bränslebesparing med minst tio procent jämfört med separat produk- tion av el och värme enligt fastställda referensvärden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela de ytterligare föreskrifter som behövs för fastställande av referens- värden och beräkningsmetodik. 2 § Regeringen skall utse en myndighet som skall handlägga de frågor som enligt denna lag, eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, ligger på garantimyndigheten. Tillsynen över efterlevnaden av denna lag eller föreskrifter meddelade med stöd av lagen utövas av den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheten). Tillsynen omfattar inte garantimyndigheten. 3 § Berättigade att få ursprungsgarantier är innehavaren av en produk- tionsanläggning där el produceras genom högeffektiv kraftvärme. 4 § Innehavaren av en produktionsanläggning som vill få ursprungs- garantier för framtiden skall anmäla detta till tillsynsmyndigheten. 5 § Om el har producerats i en sådan produktionsanläggning som avses i 3 § såväl med användande av högeffektiv kraftvärme som på annat sätt, får ursprungsgarantier utfärdas bara för den andel av elen som produ- cerats med användande av högeffektiv kraftvärme. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om sådan beräkning och rapportering. 6 § Ursprungsgarantier får utfärdas bara för sådan el som rapporterats till garantimyndigheten enligt de föreskrifter som meddelats av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela närmare föreskrifter om beräkning och rapportering. 7 § Garantimyndigheten skall på begäran av någon som är berättigad att få ursprungsgarantier utfärda en sådan garanti. En ursprungsgaranti skall innehålla uppgifter om 1. bränslets effektiva värmevärde, när det gäller elproduktionen, 30

2.

hur den värme som framställts samtidigt som elen har använts,

Prop. 2005/06:83

3.

den produktionsanläggning där elen från den högeffektiva kraft-

Bilaga 1

värmen har producerats,

4.

den mängd el från högeffektiv kraftvärme som har producerats och den tidsperiod under vilken produktionen har ägt rum, tidsperioden skall vara en eller flera kalendermånader, samt

5.

vilka bränslebesparingar som gjorts jämfört med separat produktion av el och värme enligt fastställda referensvärden.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela de ytterligare föreskrifter som kan behövas för fastställande av vilka uppgifter en ursprungsgaranti skall innehålla. 8 § Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter för myndigheters kostnader för utfärdandet av ursprungsgarantier och tillsyn enligt denna lag. 9 § Tillsynsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen. En begäran får förenas med vite. 10 § En myndighets beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft den 1 november 2005. 31 Remissinstanserna Prop. 2005/06:83 Bilaga 2 Riksrevisionen, Hovrätten för Övre Norrland, Stockholms tingsrätt, Lin- köpings tingsrätt, Kammarrätten i Stockholm, Länsrätten i Söderman- lands län, Åklagarmyndigheten, Rikspolisstyrelsen, Ekonomistyrnings- verket, Socialstyrelsen, Statskontoret, Statistiska centralbyrån (SCB), Akademiska Hus AB, Chalmers tekniska högskola, Konsumentverket, Naturvårdsverket, Boverket, Statens institut för kommunikationsanalys (SIKA), Konkurrensverket, Affärsverket svenska kraftnät, Elsäkerhets- verket, Statens energimyndighet, Jernkontoret, Stockholms kommun, Uppsala kommun, Mönsterås kommun, Skövde kommun, Luleå kommun, Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademin (IVA), Svenska Natur- skyddsföreningen, Svensk Handel, Svenskt Näringsliv, Företagarna, Lantbrukarnas Riksförbund (LRF), Svensk Energi, Svensk Fjärrvärme, Landsorganisationen i Sverige (LO), Näringslivets Regelnämnd, Vasa- kronan AB, Fastighetsägarna Sverige, FöretagarFörbundet, HSB:s riks- förbund, Hyresgästernas Riksförbund, Riksbyggen, Skogen och Kemin, Gruvorna och Stålet, Svenska Bioenergiföreningen (SVEBIO), Svenska Gasföreningen, Svenska Renhållningsverksföreningen (RVF), Sveriges Allmännyttiga Bostadsföretag (SABO), Sveriges BostadsrättsCentrum (SBC), Sveriges Energiföreningars Riksorganisation (SERO), Sveriges Kommuner och Landsting (SKL), Sveriges Konsumenter i Samverkan, Sveriges Konsumentråd, Villaägarnas Riksförbund 32 Lagrådremissens lagförslag Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el Härigenom föreskrivs 3 följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om att den som producerar el med användning av förnybara energikällor eller högeffektiv kraftvärme skall ha rätt att från en myndighet få ett dokument som visar det. 2 § I denna lag avses med

biomassa: den biologiskt nedbrytbara fraktionen av produkter, avfall eller rester av vegetabiliska eller animaliska ämnen från jordbruk eller av produkter, avfall eller rester från skogsbruk eller från industrier som står jordbruket eller skogsbruket nära och den biologiskt nedbrytbara frak- tionen av industriavfall eller kommunalt avfall,

biobränsle: deponigas, gas från en avloppsreningsanläggning, biogas eller bränsle som har framställts ur biomassa,

förnybar energikälla: vindkraft, solenergi, geotermisk energi, vågenergi, vattenkraft eller biobränsle,

kraftvärme: samtidig framställning av dels el eller mekanisk energi, dels värme,

högeffektiv kraftvärme: kraftvärme som ger en bränslebesparing om minst tio procent jämfört med separat framställning av el och värme enligt fastställda referensvärden,

producent av förnybar el: den som i en elproduktionsanläggning produ- cerar el helt eller delvis med användning av en eller flera förnybara ener- gikällor, producent av högeffektiv kraftvärmeel: den som i en elproduktionsan- läggning producerar el med användning av högeffektiv kraftvärme,

ursprungsgaranti för förnybar el: ett dokument som är utfärdat av en myndighet och där det anges att en viss mängd förnybar el har produ- cerats,

ursprungsgaranti för högeffektiv kraftvärmeel: ett dokument som är ut- färdat av en myndighet och där det anges att en viss mängd högeffektiv kraftvärmeel har producerats,

garantimyndigheten: den myndighet som utfärdar sådana ursprungs- garantier som avses i denna lag,

tillsynsmyndigheten: den myndighet som utövar tillsyn enligt det som sägs i denna lag.

3 Jfr Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/8/EG av den 11 februari 2004 om främ- jande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi och om ändring av direktiv 92/42/EEG (EUT L 52, 21.2.2004, s. 50, Celex 32004L0008). Prop. 2005/06:83 Bilaga 3 33 3 § Om en producent av förnybar el begär det, skall garantimyndig- heten utfärda en eller flera ursprungsgarantier för förnybar el. Om elen har producerats med användning av vindkraft, solenergi, geo- termisk energi eller vågenergi får en ursprungsgaranti för förnybar el ut- färdas bara om elproduktionsanläggningen är godkänd enligt 2 kap. 5 § andra stycket lagen (2003:113) om elcertifikat. Om elen har producerats med användning av både förnybara energi- källor och andra energikällor, får en ursprungsgaranti för förnybar el ut- färdas bara för den andel av elen som har producerats med användning av förnybara energikällor. 4 § Om en producent av högeffektiv kraftvärmeel begär det, skall garantimyndigheten utfärda en eller flera ursprungsgarantier för hög- effektiv kraftvärmeel. Om elen har producerats med användning av både högeffektiv kraft- värme och på annat sätt, får en ursprungsgaranti för högeffektiv kraft- värmeel utfärdas bara för den andel av elen som har producerats med användning av högeffektiv kraftvärme .

5 § En ursprungsgaranti får utfärdas bara för el som har producerats efter det att producenten har anmält sin avsikt att begära en eller flera ursprungsgarantier för den el som produceras i anläggningen. En sådan anmälan skall göras till tillsynsmyndigheten. Första stycket gäller inte förnybar el som har producerats i en anlägg- ning som är godkänd enligt 2 kap. 5 § andra stycket lagen (2003:113) om elcertifikat .

6 § En ursprungsgaranti får utfärdas bara för el där den mängd som matats in i elnät och dess fördelning över tiden har mätts och rapporterats till garantimyndigheten. Om en ursprungsgaranti skall avse en andel av den producerade elen, får garantin utfärdas bara om den andelen har beräknats och rapporterats till garantimyndigheten. 7 § En ursprungsgaranti enligt 4 § får utfärdas bara om uppgifter om den kraftvärmeprocess som har använts för att producera elen har rappor- terats till garantimyndigheten. 8 § Producenten svarar för att garantimyndigheten får de uppgifter som myndigheten enligt 3 - 7 §§ behöver för att kunna utfärda en ursprungs- garanti. 9 § Tillsynsmyndigheten skall utöva tillsyn över att de uppgifter som avses i 8 § överensstämmer med producentens elproduktion. Om tillsynsmyndigheten i sin tillsyn finner att uppgifterna inte över- ensstämmer med producentens elproduktion, skall tillsynsmyndigheten underrätta garantimyndigheten om det. Tillsynsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen. Prop. 2005/06:83 Bilaga 3 34

10 § När garantimyndigheten har fått en underrättelse enligt 9 § andra

Prop. 2005/06:83

stycket får myndigheten inte utfärda ursprungsgarantier för el som produ-

Bilaga 3

ceras i den anläggning som underrättelsen avser.

Ursprungsgarantier får dock utfärdas om producenten efter underrättel-

sen har lämnat nya uppgifter och tillsynsmyndigheten meddelat att de

nya uppgifterna överensstämmer med elproduktionen.

11 § Regeringen får meddela föreskrifter om avgift för utfärdande av

en ursprungsgaranti enligt denna lag.

12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om

1.

ursprungsgarantiernas utformning och innehåll,

2.

bestämmande av den bränslebesparing som krävs för att kraftvärme skall anses som högeffektiv,

3.

uppgifter som skall finnas med i en anmälan enligt 5 §,

4.

beräkning, mätning och rapportering enligt 6 §, och

5.

rapportering enligt 7 §.

13 § En myndighets beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 14 § Regeringen meddelar föreskrifter om vilka myndigheter som är garantimyndighet respektive tillsynsmyndighet. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006, då lagen (2003:437) om ur- sprungsgarantier avseende förnybar el skall upphöra att gälla. 35 Prop. 2005/06:83 Bilaga 3 Förslag till lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa rörledningar; Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1978:160) om vissa rörledningar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 § 4

Rörledning för transport av fjärr-

Rörledning för transport av råolja

värme eller av råolja eller produkt

eller produkt av råolja eller av an-

av råolja eller av annan vätska

nan vätska eller gas som är ägnad

eller gas som är ägnad att använ-

att användas som bränsle får ej

das som bränsle får ej utan särskilt

utan särskilt tillstånd (koncession)

tillstånd (koncession) framdragas

framdragas eller begagnas. Bestäm-

eller begagnas. Bestämmelser om

melser om naturgasledningar finns

naturgasledningar finns i naturgas-

i naturgaslagen (2005:403) .

lagen (2000:599). Koncession krävs icke för ledning som

1.

har eller avses få en längd av högst 20 kilometer,

2.

huvudsakligen skall nyttjas för tillgodoseende av enskilda hushålls behov eller

3.

uteslutande skall nyttjas inom hamn eller industriområde. Regeringen får i visst fall medge undantag från koncessionsplikt.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006.

2.

Äldre föreskrifter skall tillämpas på ett ärende om prövning av kon- cession för rörledning för transport av fjärrvärme som har inletts före den

1

juli 2006.

3.

Äldre föreskrifter gäller fortfarande för tillstånd som har beviljats före den 1 juli 2006.

4 Senaste lydelse 2000:601. 36

Lagrådets yttrande

Prop. 2005/06:83

Bilaga 4

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2006-01-25

Närvarande: f.d. justitierådet Lars K[REDACTED_EFTERNAMN], f.d. justitierådet Inger
[REDACTED_EFTERNAMN] och regeringsrådet Lars Wennerström.

Ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel m.m.

Enligt en lagrådsremiss den 8 december 2005 (Miljö- och samhällsbygg-

nadsdepartementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande

över förslag till

1. lag om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el,

2. lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa rörledningar.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Ylva
[REDACTED_EFTERNAMN].

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el 11, 12 och 14 § § I 14 § i lagen har intagits erinringar om att regeringen meddelar före- skrifter om vilka myndigheter som är garantimyndighet respektive till- synsmyndighet. Denna föreskriftsrätt följer i och för sig direkt av 8 kap. 13 § regeringsformen men kan ändå godtas som en ren informations- bestämmelse. Vad gäller bestämmelserna i 11 § rörande regeringens föreskriftsrätt i fråga om avgifter samt i 12 § rörande ursprungsgarantiernas utformning och innehåll m.m. har dessa utformats som normbemyndiganden. Beträffande avgifterna gäller att de får anses vara av sådan tvångs- karaktär att de i princip skall beslutas av riksdagen. Riksdagen äger dock på sätt som nu föreslås med stöd av 8 kap. 9 § regeringsformen bemyn- diga regeringen att meddela föreskrifter i ämnet (jfr Lagrådets yttrande i prop. 2002/03:85 s. 98). Vad härefter gäller bestämmelserna i 12 § kan produktion av el med förnybara energikällor eller högeffektiv kraftvärme i allmänhet hänföras till näringsverksamhet och därmed i och för sig till ett ämnesområde inom vilket riksdagen enligt 8 kap. 7 § första stycket 3 regeringsformen äger delegera normgivningskompetens. Föreskrifter i fråga om t.ex. beräkning, mätning och rapportering enligt 6 § (punkten 4) avser dock sådana verkställighetsföreskrifter som regeringen kan besluta om med stöd av 8 kap. 13 § regeringsformen (jfr motsvarande bestämmelse i 7 § fjärde stycket lagen (2003:437) om ursprungsgarantier avseende förnybar el). Motsvarande får anses gälla även vad som avhandlas i punkterna 1, 3 och 5 i 12 §. När det gäller föreskrifter om bestämmande av den 37

bränslebesparing som krävs för att kraftvärme skall anses som hög-

Prop. 2005/06:83

effektiv (punkten 2 ) kan dessa komma att innehålla vissa materiella be-

Bilaga 4

stämmelser. Mot bakgrund av den koppling i lagstiftningen som finns till

kraftvärmedirektivet, 2004/8/ EG, och dess bestämmelser på området

föreligger dock en sådan grad av precisering av ramen för regeringens

handlingsfrihet att regeringens föreskrifter på området får anses utgöra

sådana verkställighetsföreskrifter som regeringen äger utfärda med stöd

av 8 kap. 13 § regeringsformen. Bestämmelsen i 12 § bör därför i sin hel-

het ges formen av en erinran om förekomsten av föreskrifter på de

ansvarsområden som behandlas i paragrafen. Detta kan enklast ske på så

sätt att orden får meddela byts ut mot ordet meddelar eller genom att

bestämmelserna i 12 § sammanföres med den informationsbestämmelse

som finns i 14 §.

Förslaget till lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa

rörledningar

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

38

Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementet

Prop. 2005/06:83

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 2 februari 2006

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Y.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

M.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Orback,[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande:[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition Ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel m.m. 39 Rättsdatablad

Författningsrubrik

Bestämmelser som

Celexnummer för

inför, ändrar, upp-

bakomliggande EG-

häver eller upprepar

regler

ett normgivnings-

bemyndigande

Lag om ursprungsgaran-

11 §

32001L0077

tier för högeffektiv kraft-

32004L0008

värmeel och förnybar el

40