Regeringens proposition

1995/96:208

Underhållsstöd till barn till särlevande föräldrar,

m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 23 maj 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Maj-Inger[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen lämnas förslag till ett nytt samhällsstöd, kallat under-

hållsstöd, som skall ersätta det nuvarande bidragsförskottet och det särskilda

bidraget till vissa adoptivbarn. Underhållsstöd skall enligt förslaget lämnas

med 1 173 kronor per månad till barn vars föräldrar inte bor tillsammans.

Underhållsstöd skall lämnas både när barnet bor hos endast en av föräldrarna och

när barnet bor växelvis hos båda föräldrarna. I det senare fallet skall

underhållsstöd lämnas som ett utfyllnadsbidrag som bestäms med hänsyn till att

båda föräldrarna bidrar till barnets försörjning genom att ha barnet hos sig.

Dessutom föreslås att den förälder som barnet inte bor tillsammans med skall

vara skyldig att återbetala hela eller viss del av underhållsstödet till staten.

Återbetalningsbeloppet beräknas som en viss procent av den återbetalnings-

skyldiga förälderns inkomst. Det föreslås vidare att det i föräldrabalken införs

en regel om att den förälder som är återbetalningsskyldig enligt de föreslagna

reglerna om underhållsstöd skall anses ha fullgjort sin underhållsskyldighet

intill det belopp som lämnas i underhållsstöd till barnet. Föräldrabalkens reg-

ler om underhållsbidrag kvarstår i övrigt oförändrade. Enligt förslaget

upphävs föräldrabalkens regler om socialnämndernas skyldighet att se till att

barn vars föräldrar är ogifta tillförsäkras underhåll samt reglerna om

socialnämndernas rätt att föra talan om underhåll i sådana fall. Vidare föreslås

vissa ändringar i utsökningsbalken.

 1

Den nya lagstiftningen om underhållsstöd föreslås träda i kraft den 1 december

1996 och tillämpas första gången i fråga om underhållsstöd som avser tiden efter

den 31 januari 1997. Ändringarna i föräldrabalken och utsökningsbalken föreslås

träda i kraft den 1 februari 1997.

 Propositionen omfattar också ett förslag till ändring i lagen (1993:737) om

bostadsbidrag. Ändringen gäller införande av en uppgiftsskyldighet för banker

m.fl. beträffande bidragssökandes förhållanden som är av betydelse för

tillämpningen av lagen om bostadsbidrag.

 2

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut........................5

2 Lagtext............................................5

 2.1 Förslag till lag om underhållsstöd.............5

 2.2 Förslag till lag om ändring i föräldrabalken..15

 2.3 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken17

 2.4 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen

 (1928:370).....................................20

 2.5 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen

 (1980:620).....................................22

 2.6 Förslag till ändring i lagen (1993:737) om bostadsbidrag23

3 Ärendet och dess beredning........................24

4 Nuvarande förhållanden............................25

 4.1 Inledning.....................................25

 4.2 Regler om bidragsförskott m.m.................26

 4.3 Regler om underhåll...........................27

 4.4 Uppgifter om bidragsskyldiga och om barn som får

 bidragsförskott, m.m...........................28

5 Nya regler om samhällsstöd........................30

 5.1 Utgångspunkter för ändringar i reglerna om samhällsstöd30

 5.2 Förutsättningar för underhållsstöd............35

 5.3 Underhållsstödets storlek.....................39

 5.4 Återbetalningsskyldighet mot staten...........42

 5.4.1 Allmänna utgångspunkter..................42

 5.4.2 Procentregler............................44

 5.4.3 Inkomstbegreppet.........................47

 5.4.4 Ränta på återbetalningsskyldigheten......51

 5.4.5 Anstånd och eftergift....................52

 5.4.6 Konsekvenser för den återbetalningsskyldige54

 5.5 Underhållsstöd i form av utfyllnadsbidrag.....61

 5.6 Underhållsbidrag när återbetalning sker enligt reglerna om

 underhållsstöd.................................62

 5.7 Socialnämndens skyldighet enligt FB avskaffas.65

6 Indrivning av statens fordran.....................66

 6.1 Handläggning hos kronofogdemyndigheterna m.m..66

 6.2 Indrivning i utlandet.........................68

7 Överklagande av beslut............................71

8 Ekonomiska effekter av förslaget..................72

9 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser.........78

10 Uppgiftsskyldighet för banker m.fl. i

 bostadsbidragsärenden.............................79

11 Författningskommentar.............................80

 11.1 Förslaget till lag om underhållsstöd.........80

 11.2 Förslaget till lag om ändring i föräldrabalken101

 11.3 Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken103

 11.4 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen

 (1928:370)...................................104

 11.5 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen

 (1980:620)...................................105

 11.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:737) om

 bostadsbidrag................................105

Bilaga 1 Förteckning över remissinstanserna, promemorians förslag

 och sammanfattning av remissyttrandena.......106

Bilaga 2 Lagförslagen i departementspromemorian.....120

Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag................139

Bilaga 4 Lagrådets yttrande.........................159

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 maj 1996178

 3

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1. lag om underhållsstöd,

 2. lag om ändring i föräldrabalken,

 3. lag om ändring i utsökningsbalken,

 4. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

 5. lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620),

 6. lag om ändring i lagen (1993:737) om bostadsbidrag.

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om underhållsstöd

 Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 § Underhållsstöd lämnas till barn enligt bestämmelserna i denna lag.

2 § I denna lag avses med bidragsskyldig den som enligt 7 kap. 2 § första

stycket föräldrabalken skall fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala

underhållsbidrag till barnet.

 Med förälder som har vårdnaden om ett barn likställs i lagen den som med

socialnämndens medgivande har tagit emot ett utländskt barn för stadigvarande

vård och fostran i syfte att adoptera det.

Förutsättningar för att underhållsstöd skall lämnas

3 § Ett barn har rätt till underhållsstöd, om föräldrarna inte bor tillsammans

eller den ena föräldern är avliden. Det krävs dessutom att barnet varaktigt bor

och är folkbokfört hos en av föräldrarna (boföräldern) samt att boföräldern bor

här i landet och, om barnet är underårigt, är vårdnadshavare för barnet.

 Ett barn har också rätt till underhållsstöd, om det varaktigt bor och är

folkbokfört hos en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare som bor här i

landet eller hos någon eller några som bor här i landet och som var särskilt

förordnade vårdnadshavare för barnet, när det fyllde 18 år. Vad som i lagen sägs

om boförälder gäller då den eller de särskilt förordnade vårdnadshavarna.

Bestämmelserna i 4 § 1 och 5 § tillämpas inte i dessa fall.

 Är barnet inte svensk medborgare, krävs för rätt till underhållsstöd, utöver

vad som anges i första och andra styckena, att boföräldern eller barnet vistas

här sedan minst sex månader. Ett barn som lämnar Sverige skall fortfarande anses

vara bosatt här, om den som begär underhållsstöd eller som stöd betalas ut till

visar att utlandsvistelsen är avsedd att vara längst sex månader. Om boföräldern

sänds av en statlig arbetsgivare till ett annat land för att arbeta för

arbetsgivarens räkning, skall barnet och boföräldern under utsändningstiden

anses bosatta i Sverige.

 Vad som sägs i tredje stycket om krav på vistelse här i landet sedan minst sex

månader gäller inte, om något annat är särskilt föreskrivet.

4 § Ett barn har inte rätt till underhållsstöd, om

 1. barnets mor är boförälder och hon uppenbarligen utan giltigt skäl låter bli

att vidta eller medverka till åtgärder för att få faderskapet till barnet

fastställt,

 2. det finns anledning anta att, om det finns en bidragsskyldig förälder,

denne i rätt ordning betalar underhåll som inte är lägre än det belopp som

enligt denna lag skulle betalas ut i underhållsstöd till barnet,

 3. det är uppenbart att den bidragsskyldige föräldern på något annat sätt ser

till att barnet får motsvarande underhåll,

 4. boföräldern trots föreläggande enligt 31 § första stycket utan giltigt skäl

låter bli att vidta eller medverka till de åtgärder som begärs, eller

 5. barnet har rätt till barnpension efter en bidragsskyldig förälder på grund

av 8 kap. 2 § eller 14 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring.

5 § När barnets föräldrar är folkbokförda på samma adress anses de bo

tillsammans, om inte den som begär underhållsstöd eller som stöd betalas ut till

visar annat. Föräldrar som är gifta med varandra anses bo tillsammans även om de

inte är folkbokförda på samma adress, om inte den som begär underhållsstöd eller

som stöd betalas ut till visar annat.

 Om det kommer fram andra omständigheter som gör det sannolikt att föräldrarna

bor tillsammans måste den som begär underhållsstöd eller som stöd betalas ut

till visa att de inte gör det.

6 § Underhållsstöd lämnas från och med den månad under vilken föräldrarna

flyttat isär eller rätt till stöd annars uppkommit, dock inte för längre tid

tillbaka än en månad före ansökningsmånaden.

 Underhållsstöd lämnas till och med den månad under vilken barnet fyllt 18 år

eller till och med den tidigare månad under vilken rätten till stöd annars

upphört.

7 § Ett barn har rätt till förlängt underhållsstöd, om barnet går i skolan när

han eller hon fyller 18 år eller återupptar skolgången innan han eller hon

fyller 19 år. Förlängt underhållsstöd lämnas så länge barnet bedriver studier

som ger rätt till förlängt barnbidrag enligt lagen (1986:378) om förlängt

barnbidrag eller studiehjälp enligt 3 kap. studiestödslagen (1973:349), dock

längst till och med juni det år då barnet fyller 20 år. Studier som omfattar

kortare tid än åtta veckor eller deltidsstudier medför dock inte rätt till

förlängt underhållsstöd.

 Ett barn har inte rätt till förlängt underhållsstöd i fall som avses i 4 §.

Härvid skall vad som sägs om boföräldern i 4 § 1 och 4 gälla den studerande.

Rätt till förlängt underhållsstöd föreligger inte heller, om den studerande har

ingått äktenskap.

 Förlängt underhållsstöd lämnas från och med månaden efter det att den

studerande har fyllt 18 år eller återupptagit skolgången till och med den månad

under vilken rätt till stöd upphör. Förlängt underhållsstöd lämnas dock inte för

längre tid tillbaka än en månad före ansökningsmånaden.

Underhållsstödets storlek

8 § Underhållsstöd till ett barn lämnas med 1 173 kronor per månad. Om det finns

anledning att anta att en bidragsskyldig förälder i rätt ordning betalar ett

underhåll till barnet som motsvarar lägst det belopp som skulle ha fastställts

enligt 24-28 §§, avräknas detta belopp från underhållsstödet.

 Om barnet växelvis bor varaktigt hos båda föräldrarna eller om sökanden i

annat fall begär det, lämnas underhållsstöd med 1 173 kronor per månad med

avräkning för det belopp som skulle ha fastställts, om 24-28 §§ hade tillämpats

på inkomsten hos den av föräldrarna som inte är boförälder.

 Om ett barn bor hos en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare eller hos

någon eller några som var särskilt förordnade vårdnadshavare när barnet fyllde

18 år, lämnas dubbla underhållsstöd enligt första stycket.

9 § Om underhållsbidrag har fastställts enligt föräldrabalken i form av ett

engångsbelopp, skall avräkning från underhållsstödet ske med vad det fastställda

underhållsbidraget skäligen kan anses motsvara i underhåll per månad.

 Om den bidragskyldige bor utomlands och det finns anledning att anta att han

eller hon i rätt ordning betalar fastställt underhållsbidrag, skall detta belopp

räknas av från underhållsstödet i stället för vad som sägs i 8 § första stycket

andra meningen.

10 § Om barnet har en sådan inkomst som framkommer vid en tillämpning av 25-27

§§, skall underhållsstödet minskas med ett belopp som motsvarar hälften av

inkomsten. I stället för den minskning av framräknat belopp som anges i 26 §

andra stycket skall beloppet minskas med 48 000 kronor.

 Om den bidragsskyldige enligt 23 § andra stycket har medgetts avdrag med ett

visst belopp vid fullgörande av sin återbetalningsskyldighet, skall kommande

underhållsstöd minskas med motsvarande belopp.

11 § Underhållsstöd lämnas inte för sådan kalendermånad då barnet under hela

månaden

 1. på statens bekostnad får vård på institution eller annars kost och logi,

 2. bor i familjehem eller bostad med särskild service för barn och ungdomar

enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, eller

 3. vårdas i familjehem eller hem för vård eller boende inom socialtjänsten.

Ansökan och beslut

12 § Underhållsstöd lämnas efter skriftlig ansökan av boföräldern hos den

allmänna försäkringskassan. Ansökan om förlängt underhållsstöd skall göras av

den studerande.

 Ansökan skall innehålla nödvändiga upplysningar för bedömningen av barnets

rätt till stöd och en försäkran på heder och samvete att de lämnade uppgifterna

är riktiga. Om sökanden inte själv kan lämna en sådan försäkran, skall

riktigheten av upplysningarna intygas av två trovärdiga personer som är

förtrogna med förhållandena.

13 § När underhållsstöd sökts skall försäkringskassan omedelbart sända

meddelande om ansökan till den bidragsskyldige, under förutsättning att hans

eller hennes vistelseort är känd eller går att ta reda på. Meddelandet skall

innehålla en uppmaning till den bidragsskyldige att yttra sig muntligen eller

skriftligen inom en viss tid, om han eller hon har något att invända mot ansökan

eller har något att anföra i fråga om återbetalningsskyldighet enligt 21 §. I

meddelandet skall även underrättelse lämnas om innehållet i 3, 4, 8-0 och

21-28 §§. Meddelandet skall delges, om återbetalningsskyldighet enligt 21 § kan

komma i fråga.

14 § När försäkringskassan har meddelat beslut i ärendet, skall sökanden

skriftligen underrättas om beslutet. Har stöd beviljats, skall underrättelse

lämnas om innehållet i 18 och 20 §§.

 Beslut om att bevilja underhållsstöd och att fastställa återbetalnings-

skyldighet skall delges den bidragsskyldige. Denne skall också underrättas om

innehållet i 23, 29 och 30 §§ denna lag samt 7 kap. 2 a § föräldrabalken.

15 § Om det inte utan dröjsmål kan avgöras om någon har rätt till underhållsstöd

men det finns sannolika skäl för att sådan rätt föreligger och underhållsstöd är

av väsentlig betydelse för barnet, skall försäkringskassan, för tiden till dess

slutligt beslut kan fattas, besluta att stöd skall betalas ut med ett skäligt

belopp.

 Om det senare bestäms att underhållsstöd inte skall lämnas eller att stöd

skall lämnas med ett lägre belopp än som har betalats ut enligt första stycket,

är den som stödet har betalats ut till inte skyldig att betala tillbaka

överskjutande belopp i andra fall än när

 1. han eller hon genom att lämna oriktiga uppgifter eller genom att inte

fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet eller på annat sätt har

förorsakat en felaktig utbetalning, eller

 2. han eller hon i annat fall skäligen borde ha insett att utbetalningen var

felaktig.

 Även i fall som avses i andra stycket kan återbetalningsskyldighet efterges

helt eller delvis, om det finns särskilda skäl.

Utbetalning

16 § Underhållsstöd skall betalas ut av försäkringskassan månadsvis i förskott.

Om det belopp som skall betalas ut för ett barn en viss månad är lägre än 50

kronor, bortfaller beloppet. I övrigt avrundas belopp som slutar på öretal till

närmast lägre krontal.

 Om en bidragsskyldig förälder, innan han eller hon enligt 14 § har delgetts

beslut om återbetalningsskyldighet, har betalat underhåll till barnet för en

viss månad, skall motsvarande belopp dras av från underhållsstödet för den

månaden.

 Om det underhållsstöd som hänför sig till en viss månad inte har lyfts inom

sex månader efter utgången av den månaden, är underhållsstödet förverkat.

17 § Underhållsstödet betalas ut till boföräldern. Har två särskilt förordnade

vårdnadshavare utsetts att utöva vårdnaden gemensamt, utbetalas underhållsstödet

till den kvinnliga vårdnadshavaren eller, om vårdnadshavarna begär det, till den

manlige vårdnadshavaren.

 Förlängt underhållsstöd betalas ut till den studerande.

 Om det finns synnerliga skäl, får underhållsstödet på framställan av

socialnämnden betalas ut till någon annan lämplig person eller till nämnden att

användas för barnets bästa.

Anmälningsskyldighet

18 § Den som underhållsstöd betalas ut till är skyldig att anmäla sådant

förhållande som kan påverka rätten till och storleken av stödet. Anmälan skall

göras till försäkringskassan så snart den som stödet betalas ut till får veta

att förhållandena har ändrats eller kommer att ändras.

Ändring av beslut

19 § Försäkringskassan skall besluta om indragning eller nedsättning av

underhållsstödet, om något förhållande har inträffat som föranleder att

underhållsstöd inte skall lämnas eller skall lämnas med ett lägre belopp.

 Om det finns sannolika skäl för att underhållsstöd skall dras in eller

minskas, kan försäkringskassan besluta att stödet inte skall betalas ut eller

betalas ut med lägre belopp till dess slutligt beslut meddelats.

Återkrav

20 § Har underhållsstöd lämnats felaktigt eller med för högt belopp, skall

försäkringskassan besluta om återkrav av beloppet från den som det har betalats

ut till. Om det finns särskilda skäl, får dock försäkringskassan efterge

återkravet helt eller delvis.

 Vid en senare utbetalning av underhållsstöd eller annan ersättning som skall

betalas ut av allmän försäkringskassa till någon som skall betala tillbaka

underhållsstöd enligt första stycket får försäkringskassan hålla inne ett

skäligt belopp i avräkning på vad som har lämnats för mycket.

Återbetalningsskyldighet för den bidragsskyldige

21 § När underhållsstöd lämnas till ett barn och det finns en bidragsskyldig

förälder, skall denne återbetala ett belopp till staten som helt eller delvis

motsvarar underhållsstödet. Återbetalningsskyldigheten fastställs av

försäkringskassan i enlighet med 24-28 §§ samtidigt som eller snarast efter det

att beslutet om underhållsstöd meddelas.

 Beslut om återbetalningsskyldighet skall inte meddelas, om 8 § första stycket

andra meningen eller 8 § andra stycket tillämpas eller om underhållsskyldighet

enligt föräldrabalken har fastställts i form av ett engångsbelopp. Om den

bidragsskyldige är bosatt utomlands och en tillämpning av 31 § därför övervägs,

behöver återbetalningsskyldighet inte fastställas.

 Återbetalningsskyldighet får inte beslutas för tid under vilken försäk-

ringskassan har trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag enligt 31 § och

aldrig för längre tid tillbaka än tre år före den dag då meddelande enligt 13 §

sändes till den bidragsskyldige.

22 § Har försäkringskassan enligt 15 § beslutat om underhållsstöd för tid till

dess slutligt beslut kan fattas, fastställs återbetalningsskyldighet för den

bidragsskyldige för motsvarande tid.

 Om underhållsstöd har lämnats till ett barn och det pågår ett mål om

fastställande av faderskap till barnet, får den man som är instämd åläggas

återbetalningsskyldighet, om det finns sannolika skäl för att han är far till

barnet. Beslut om återbetalningsskyldighet får dock inte meddelas, om flera män

är instämda i målet.

 Bestäms den slutliga återbetalningsskyldigheten till ett lägre belopp än vad

som för samma tid har betalats enligt första eller andra stycket, skall

skillnaden betalas ut till den bidragsskyldige. Bestäms den slutliga åter-

betalningsskyldigheten till ett högre belopp, skall den bidragsskyldige betala

in skillnaden till försäkringskassan.

 Har återbetalningsskyldighet fastställts slutligt för en man och frias han

senare från faderskapet till barnet, har han rätt att få tillbaka vad han har

betalat jämte ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från varje betalningsdag.

23 § Belopp som skall återbetalas till staten enligt 21 eller 22 § skall

erläggas till försäkringskassan förskottsvis för kalendermånad. Underhåll som

har betalats till barnet innan den bidragsskyldige delgavs beslutet om

återbetalningsskyldighet får dock, i den mån det svarar mot underhållsstödet,

avräknas från vad som skall erläggas till försäkringskassan.

 Om den bidragsskyldige har haft barnet hos sig under en sammanhängande tid av

minst fem hela dygn, får han eller hon vid fullgörande av sin

återbetalningsskyldighet tillgodoräknas ett avdrag som föräkringskassan

bestämmer enligt vad som föreskrivs om underhållsbidrag i 7 kap. 4 § första

stycket föräldrabalken. Avdrag medges endast om anmälan om vistelsen görs till

försäkringskassan inom tre månader från utgången av den kalendermånad då barnets

vistelse hos den bidragsskyldige upphörde.

24 § Återbetalningsskyldighet enligt 21 § skall för varje barn som har rätt till

underhållsstöd bestämmas till ett visst belopp per år. Beloppet skall motsvara

det procenttal av den bidragsskyldiges inkomst som anges i det följande. Vid

bestämmandet av procenttalet skall hänsyn tas till samtliga barn för vilka den

bidragsskyldige är underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken.

 Är den bidragsskyldige underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken för

ett, två eller tre barn utgör procenttalet tio, sex och en fjärdedels respektive

fem procent. Föreligger underhållsskyldighet för fler än tre barn, skall

procenttalet motsvara det tal som erhålls, om man dividerar summan av femton och

antalet barn utöver tre med det totala antalet barn. Procenttalet bestäms till

ett tal med högst två decimaler.

 Återbetalningsskyldigheten för ett barn får aldrig överstiga vad som lämnas i

underhållsstöd till barnet under den tid återbetalningsskyldigheten avser.

 Om det belopp som skall betalas för ett barn under en månad slutar på öretal,

avrundas beloppet till närmast lägre krontal. Om månadsbeloppet för ett barn

blir lägre än 100 kronor, bortfaller återbetalningsskyldigheten.

25 § Den bidragsskyldiges inkomst enligt 24 § beräknas i enlighet med det senast

fattade taxeringsbeslutet enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324) och med

utgångspunkt i

 1. inkomst av tjänst enligt 34 § kommunalskattelagen (1928:370),

 2. intäkt av kapital enligt 3 § 1 mom. lagen (1947:576) om statlig

inkomstsskatt, och

 3. inkomst av näringsverksamhet enligt 25 § kommunalskattelagen justerad

enligt andra stycket.

 Inkomsten av näringsverksamhet skall

ökas med belopp med vilket inkomst av näringsverksamhet har minskats genom

avdrag för

 a) underskott från tidigare beskattningsår,

 b) utgift för egen pension intill ett halvt basbelopp enligt 1 kap. 6 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring,

 c) avsättning till periodiseringsfond,

 d) ökning av expansionsmedel, och

minskas med belopp med vilket inkomst av näringsverksamhet har ökats genom

 a) återföring till beskattning av avdrag för avsättning till periodise-

ringsfond, och

 b) minskning av expansionsmedel.

26 § Till beloppen enligt 25 § skall läggas

 1. inkomst, inklusive kostförmån, som beskattas enligt lagen (1958:295) om

sjömansskatt,

 2. studiemedel i form av studiebidrag, och

 3. en procent av den del av den bidragsskyldiges skattepliktiga förmögenhet

som överstiger 800 000 kronor.

 Det sålunda framräknade beloppet skall minskas med 24 000 kronor och utgör

därefter den inkomst som skall ligga till grund för beräkningen av åter-

betalningsskyldigheten.

27 § När återbetalningsskyldighet fastställs för förfluten tid skall till grund

för inkomstberäkningen enligt 25 § läggas det taxeringsbeslut som förelåg den

eller de månader återbetalningsskyldigheten hänför sig till.

28 § Återbetalningsskyldighet kan trots vad som sägs i 25-27 §§ bestämmas genom

en skälighetsbedömning, om det är uppenbart att den bidragsskyldige har en

förvärvsförmåga som väsentligt överstiger vad som motsvarar inkomsten beräknad

enligt nämnda paragrafer och han eller hon inte visar godtagbar anledning till

att förvärvsförmågan inte utnyttjas.

29 § Försäkringskassan skall utan dröjsmål vidta åtgärder för att driva in

fordringen, om den bidragsskyldige inte fullgör sin återbetalningsskyldighet.

30 § Återbetalningsskyldighet som fastställts enligt 24-28 §§ skall omprövas när

ett nytt beslut om årlig taxering föreligger och när grunden för tillämplig

procentsats enligt 24 § ändras.

 Återbetalningsskyldighet för viss tid kan också, på ansökan av den bidrags-

skyldige eller på initiativ av försäkringskassan, jämkas om det taxeringsbeslut

som legat till grund för försäkringskassans bedömning ändrats väsentligt.

Bestäms återbetalningsskyldigheten till lägre belopp än vad den bidragsskyldige

i enlighet med tidigare beslut betalat för samma tid, skall skillnaden och

betald ränta som hänför sig till skillnadsbeloppet betalas ut till den

bidragsskyldige. Bestäms återbetalningsskyldigheten till högre belopp än vad den

bidragskyldige i enlighet med tidigare beslut betalat för samma tid, skall den

bidragsskyldige betala in skillnaden till försäkringskassan.

 Beslut om återbetalningsskyldighet får upphävas helt eller delvis om den bi-

dragsskyldige bosatt sig utomlands.

31 § Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands och underhållsbidrag är

fastställt, inträder försäkringskassan i barnets rätt till underhållsbidrag till

den del det svarar mot utbetalt underhållsstöd. Om underhållsbidrag inte är

fastställt, kan försäkringskassan förelägga boföräldern att vidta eller medverka

till åtgärder för att få underhållsbidrag fastställt. Boföräldern skall till

försäkringskassan ge in en skriftlig handling om fastställt underhållsbidrag som

kan ligga till grund för indrivning av bidraget, om försäkringskassan begär det.

Om barnet har fyllt 18 år skall vad som sägs om boföräldern i detta stycke i

stället gälla barnet.

 I fall som avses i första stycket tillämpas även 23, 29 och 32-35 §§ samt 37 §

tredje stycket. Vad som där sägs om återbetalningsskyldighet gäller då

skyldighet att betala fastställt underhållsbidrag till försäkringskassan. Betal-

ning till försäkringskassan skall dock ske allteftersom underhållsbidraget

förfaller till betalning.

 Försäkringskassan bör ge den som får föra barnets talan tillfälle att i

samband med försäkringskassans krav på betalning i enlighet med denna paragraf

utkräva den del av obetalda underhållsbidrag som överstiger underhållsstödet.

Anstånd

32 § Försäkringskassan får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis

bevilja anstånd med att fullgöra återbetalningsskyldigheten. Anstånd skall

medges i den mån det behövs för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som

behövs för eget och familjens underhåll. Därvid skall bestämmelserna om

förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken tillämpas. Anstånd får

också beviljas om det annars finns anledning till det med hänsyn till den

bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda

förhållanden.

33 § Ett beslut om anstånd gäller för högst ett år.

 Det belopp som beslutet om anstånd avser skall betalas före återbetalning som

avser senare tid. Den bidragsskyldige är, sedan anståndsbeslutet upphört, inte

skyldig att på grund av anståndet någon månad betala mer till försäkringskassan

än det månadsbelopp som återbetalningsskyldigheten fastställs till eller skulle

ha fastställts till, om 24-28 §§ hade tillämpats på den bidragsskyldiges

inkomst. För överstigande belopp skall nytt beslut om anstånd meddelas.

34 § Försäkringskassan skall upphäva eller ändra ett beslut om anstånd, om

sådana ändrade förhållanden har inträtt som medför att anstånd inte längre bör

gälla eller bör gälla i mindre omfattning. Den som har beviljats anstånd är

skyldig att göra anmälan om ändrade förhållanden till försäkringskassan.

Eftergift

35 § Försäkringskassan får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis

efterge statens fordran avseende återbetalningsskyldighet och ränta, om det

finns synnerliga skäl med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller

ekonomiska förhållanden.

Ränta

36 § Om den bidragsskyldige inte betalar fastställt återbetalningsbelopp i rätt

tid eller har beviljats anstånd med återbetalning, skall ränta betalas på

skulden. Försäkringskassan behöver inte kräva betalning för räntebelopp som

avser kortare dröjsmål med betalning. Före varje kalenderår fastställer

regeringen den ränta som skall gälla.

 Av den bidragsskyldige inbetalade belopp skall i första hand avräknas på

upplupen ränta.

Behörig försäkringskassa

37 § Ett ärende om stöd enligt denna lag prövas av den allmänna försäkringskassa

som boföräldern är inskriven hos eller skulle ha varit inskriven hos, om ålders-

villkoret i 1 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring varit uppfyllt.

 Finns det ingen behörig försäkringskassa enligt första stycket eller har

barnet fyllt 18 år, prövas ärendet av den försäkringskassa hos vilken barnet är

inskrivet eller skulle ha varit inskrivet, om det uppfyllt det nämnda

åldersvillkoret.

 Frågor om återbetalningsskyldighet och om minskning av underhållsstöd enligt

10 § andra stycket prövas dock av den försäkringskassa som den bidragsskyldige

är inskriven hos eller skulle ha varit inskriven hos, om åldersvillkoret i 1

kap. 4 § lagen om allmän försäkring varit uppfyllt. Är den bidragsskyldige inte

inskriven och skulle han eller hon inte heller under angiven förutsättning ha

varit inskriven hos allmän försäkringskassa, skall Stockholms läns allmänna

försäkringskassa pröva dessa frågor.

Överklagande

38 § Beslut enligt denna lag gäller omedelbart, om inte något annat anges i

beslutet.

 Bestämmelserna i 20 kap. 10-13 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring om

omprövning och ändring av en försäkringskassas beslut samt överklagande av

försäkringskassans beslut tillämpas också i ärende enligt denna lag.

 I försäkringskassan skall socialförsäkringsnämnden pröva ärenden om eftergift

enligt 35 §. Detsamma skall gälla omprövning av beslut om återkrav enligt 20 §,

om det belopp som felaktigt har betalats ut överstiger tio procent av bas-

beloppet enligt 1 kap. 6 § lagen om allmän försäkring.

Övrigt

39 § Rätten till underhållsstöd får inte överlåtas och får inte utmätas.

40 § I ärenden enligt denna lag får delgivning inte ske genom kungörelse enligt

15 § delgivningslagen (1970:428). Meddelande enligt 13 § som skall delges får

delges enligt 12 § delgivningslagen endast om det finns anledning att anta att

den bidragsskyldige har avvikit eller på annat sätt håller sig undan.

41 § Beslut om återbetalningsskyldighet och ränta får verkställas enligt

bestämmelserna i utsökningsbalken.

42 § Vad som i lagen (1962:381) om allmän försäkring är föreskrivet om

Riksförsäkringsverkets tillsyn över de allmänna försäkringskassorna tillämpas

också i fråga om försäkringskassornas handläggning av underhållsstöd enligt

denna lag.

 Bestämmelserna i 17 kap. 1 § och 20 kap. 9 § lagen om allmän försäkring om

sammanträffande av förmåner, bistånd enligt socialtjänstlagen samt

uppgiftsskyldighet för statliga och kommunala myndigheter och för arbetsgivare

och försäkringsinrättningar tillämpas också i ärenden enligt denna lag.

43 § Regeringen får

 1. träffa överenskommelse med andra stater om utsträckt tillämpning av denna

lag, och

 2. förordna att barn som inte har något medborgarskap eller som är politisk

flykting skall ha samma rätt till underhållsstöd som svenskt barn.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 december 1996 och tillämpas första gången i

fråga om underhållsstöd och återbetalningsskyldighet som avser tid efter den 31

januari 1997.

 2. Genom lagen upphävs lagen (1964:143) om bidragsförskott, lagen (1984:1095)

om förlängt bidragsförskott för studerande och lagen (1984:1096) om särskilt

bidrag till vissa adoptivbarn. Bidragsförskott och bidrag enligt de upphävda

lagarna lämnas dock för tid före den 1 februari 1997.

 3. De upphävda lagarna tillämpas även i fortsättningen i fråga om

bidragsförskott och bidrag som har lämnats enligt dessa lagar.

 4. Den som för januari 1997 uppbär bidragsförskott eller bidrag enligt någon

av de upphävda lagarna skall utan särskilt beslut anses ha fått rätt till

underhållsstöd enligt den nya lagen, om inte försäkringskassan beslutar något

annat. Beslut om bidragsskyldigs återbetalningsskyldighet skall dock meddelas

enligt den nya lagen.

 5. Det belopp som betalas in enligt ett beslut om återbetalningsskyldighet

enligt den nya lagen skall, sedan avräkning har skett för upplupen ränta enligt

36 § andra stycket i den nya lagen, i första hand avräknas på fordringar som har

uppkommit enligt de upphävda lagarna.

 5

2.2 Förslag till lag om ändring i föräldrabalken

 Härigenom föreskrivs i fråga om föräldrabalken1

 dels att 7 kap. 11 § skall upphöra att gälla,

 dels att 7 kap. 2 och 14 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i balken skall införas en ny paragraf, 7 kap. 2 a §, av följande

lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

7 kap.

2 §

 En förälder skall fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala

underhållsbidrag till barnet, om föräldern

 1. inte har vårdnaden om barnet och inte heller varaktigt bor tillsammans med

barnet, eller

 2. har vårdnaden om barnet gemensamt med den andra föräldern men barnet

varaktigt bor tillsammans med endast den andra föräldern.

 Underhållsbidrag fastställs genom dom eller avtal.

 Vårdnadshavaren får företräda barnet i frågor om underhållsbidrag, även om

vårdnadshavaren inte har uppnått myndig ålder. Också förmyndare har rätt att

företräda barnet. Avtal om underhållsbidrag kan slutas även före barnets

födelse.

-------------------------------------------------------

 I mål om underhåll till

 barnet skall var och en

 som enligt tredje stycket

 får företräda barnet ges

 tillfälle att yttra sig.

 2 a §

 En förälder som är

 återbetalningsskyldig en-

 ligt lagen (1996:000) om

 underhållsstöd anses ha

 fullgjort sin underhålls-

 skyldighet intill det be-

 lopp som lämnas i un-

 derhållsstöd till barnet.

14 §2

-------------------------------------------------------

 I mål om underhåll till

barn har socialnämnd som

enligt 11 § skall tillse

att barnet tillförsäkras un-

derhåll rätt att föra talan

för barnet. Var och en som

kan föra talan för barnet

skall beredas tillfälle att

yttra sig i målet.

 Underhållsbidrag får bestämmas till olika belopp för särskilda delar av

underhållstiden.

 Underhåll till barn får ej mot den underhållsskyldiges bestridande bestämmas

för tid efter det barnet fyllt arton år, innan det kan tillförlitligt bedömas om

underhållsskyldighet föreligger därefter.

1 Balken omtryckt 1995:974.

2 Ändringen innebär att första stycket upphävs.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 februari 1997.

 2. Har talan om underhållsbidrag väckts före ikraftträdandet, tillämpas äldre

bestämmelser i fråga om socialnämnds rätt att föra talan för barnet.

 6

2.3 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken

 Härigenom föreskrivs att 7 kap. 14-16, 18, 19 och 23 §§ utsökningsbalken skall

ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

7 kap.

14 §1

 Vid utmätning av lön har följande fordringar i nämnd ordning företräde framför

andra fordringsanspråk:

-------------------------------------------------------

 1. fordran som avser un- 1. fordran som avser un-

derhållsbidrag enligt äkten- derhållsbidrag enligt äkten-

skapsbalken och föräldrabal- skapsbalken och föräldrabal-

ken, ken samt fordran som avser

 återbetalningsskyldighet

 enligt lagen (1996:000) om

 underhållsstöd,

 2. konkursbos fordran på gäldenärens lön enligt 3 kap. 4 § konkurslagen

(1987:672), om lönen innehållits under konkursen,

 3. fordran som avses i 2 § lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m.

 Företrädesrätten enligt första stycket 1 gäller även sådant utländskt un-

derhållsbidrag som får verkställas i Sverige, om bidragsfordringen vid

verkställighetstillfället inte är äldre än fem år.

15 §2

-------------------------------------------------------

 Avdrag för preliminär Avdrag för preliminär

skatt har företräde framför skatt har företräde framför

utmätning av lön. Utmätning utmätning av lön. Utmätning

för underhållsbidrag med för en fordran med

företrädesrätt enligt 14 § ochföreträdesrätt enligt 14 §

förrättningskostnaderna i må-första stycket 1 och

let har företräde framför förrättningskostnaderna i

avdrag för kvarstående målet har företräde framför

skatt. Vid utmätning av lön avdrag för kvarstående

för annan fordran har av- skatt. Vid utmätning av lön

drag för kvarstående skatt för annan fordran har

företräde. En fordran enligt avdrag för kvarstående skatt

14 § första stycket 1 har företräde. En fordran enligt

företräde framför förrättnings-14 § första stycket 1 har

kostnaderna i målet. företräde framför förrättnings-

 kostnaderna i målet.

16 §3

-------------------------------------------------------

 Vid samtidig utmätning för Vid samtidig utmätning för

flera underhållsbidrag med flera fordringar med före-

företrädesrätt enligt 14 § trädesrätt enligt 14 § första

skall det innehållna be- stycket 1 skall det inne-

loppet fördelas efter de hållna beloppet fördelas

löpande bidragens storlek. efter de löpande

Om mer än som svarar mot de fordringarnas storlek. Om

löpande bidragen har ut- mer än som svarar mot de lö-

mätts, har bidrag som har pande fordringarna har ut-

stått ute längre företräde mätts, har belopp som har

 stått ute längre

1 Senaste lydelse

1995:298.

2 Senaste lydelse

1995:298.

3 Senaste lydelse företräde vid fördelningen av

1995:298. det överskjutande beloppet.

vid fördelningen av det

överskjutande beloppet.

-------------------------------------------------------

 En delbetalning som En delbetalning som

flyter in på en viss under- flyter in på en viss be-

hållsberättigads fordran rättigads fordran avräknas i

avräknas i första hand på denförsta hand på den fordran

fordran som har stått ute som har stått ute längst.

längst.

18 §4

-------------------------------------------------------

 Har utmätning för fordran Har utmätning för fordran

med företrädesrätt enligt 14 §med företrädesrätt enligt 14 §

beviljats i förmån som avses beviljats i förmån som avses

i 1 § första stycket 3 eller i 1 § första stycket 3 eller

4 och blir därefter 4 och blir därefter rättig-

rättigheten som sådan utmätt heten som sådan utmätt för

för annan fordran, har den annan fordran, har den

förra fordringen företräde förra fordringen företräde

till betalning ur vad som till betalning ur vad som

flyter in till följd av den flyter in till följd av den

senare utmätningen. I fråga senare utmätningen. I fråga

om underhållsbidrag med om fordran med företrädesrätt

företrädesrätt enligt 14 § enligt 14 § första stycket 1

gäller detta i fråga om gäller detta i fråga om

bidragsbelopp som har för- belopp som har förfallit

fallit till betalning när till betalning när beslutet

beslutet om utmätning av om utmätning av rättigheten

rättigheten meddelas eller meddelas eller förfaller

förfaller näst därefter. näst därefter.

 Har utmätning beviljats i förmån som avses i 1 § första stycket 3 eller 4 för

någon annan fordran än som avses i 14 § och blir därefter rättigheten som sådan

utmätt för ytterligare fordran, skall den senare utmätningen anses ha skett även

för den obetalda delen av den förra fordringen.

 19 §5

-------------------------------------------------------

 Även om gäldenären är i kon- Även om gäldenären är i kon-

kurs får utmätning enligt kurs får utmätning enligt

detta kapitel ske för detta kapitel ske för

fordran, som avser under- fordran med företrädesrätt

hållsbidrag med företrädesrättenligt 14 § första stycket

enligt 14 §. Utmätning får 1. Utmätning får också ske för

också ske för konkursboets konkursboets räkning.

räkning.

 Försätts gäldenären i Försätts gäldenären i

konkurs under pågående utmät-konkurs under pågående

ning av lön för någon annan utmätning av lön för någon

fordran än som avser under- annan fordran än sådan som

hållsbidrag med företrädesrätthar företrädesrätt enligt 14 §

enligt 14 §, skall utmät- första stycket 1, skall ut-

ningen fortsätta för kon- mätningen fortsätta för kon-

kursboets räkning, om inte kursboets räkning, om inte

konkursförvaltaren begär att konkursförvaltaren begär att

verkställigheten skall upp- verkställigheten skall upp-

höra.

 höra.

4 Senaste lydelse 1995:298.

5 Senaste lydelse 1995:298.

 23 §6

-------------------------------------------------------

 Har arbetsgivaren Har arbetsgivaren

innehållit medel vid innehållit medel vid utmät-

utmätning av lön i allmänt målning av lön i allmänt mål för

för fordran som avses i 2 § fordran som avses i 2 §

lagen (1993:891) om lagen (1993:891) om

indrivning av statliga indrivning av statliga

fordringar m.m., är gälde- fordringar m.m., är gälde-

nären inte längre nären inte längre betal-

betalningsskyldig för den ningsskyldig för den del av

del av fordringen som fordringen som motsvaras

motsvaras av det innehållna av det innehållna beloppet,

beloppet, även om det inte även om det inte kan tas ut

kan tas ut hos hos arbetsgivaren.

arbetsgivaren. Detsamma Detsamma gäller när medel

gäller när medel har har innehållits för fordran

innehållits för fordran som som avser underhållsbidrag,

avser underhållsbidrag, om om fordringen tillkommer

fordringen tillkommer all- allmän försäkringskassa

män försäkringskassa enligt enligt 31 § lagen

15 § lagen (1964:143) om (1996:000) om under-

bidragsförskott eller 12 § hållsstöd.

lagen (1984:1095) om för-

längt bidragsförskott för

studerande.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 februari 1997.

 2. I fråga om fordran enligt lagen (1964:143) om bidragsförskott eller lagen

(1984:1985) om förlängt bidragsförskott för studerande gäller 23 § i sin äldre

lydelse.

 3. Belopp som vid fördelning enligt 7 kap. 16 § första stycket tilldelats

fordran enligt lagen (1996:000) om underhållsstöd skall i första hand avräknas

på fordringar som för samma barn uppkommit enligt den upphävda lagen (1964:143)

om bidragsförskott och den upphävda lagen (1984:1095) om förlängt

bidragsförskott.

6 Senaste lydelse 1995:298.

 7

2.4 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

 Härigenom föreskrivs att 20 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande

lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

20 §1 Vid beräkningen av inkomsten från särskild förvärvskälla skall alla

omkostnader under beskattningsåret för intäkternas förvärvande och bibehållande

avräknas från samtliga intäkter i pengar eller pengars värde (bruttointäkt) som

har influtit i förvärvskällan under beskattningsåret.

 Avdrag får inte göras för:

 den skattskyldiges levandskostnader och därtill hänförliga utgifter, så som

vad skattskyldig utgett som gåva eller som periodiskt understöd eller därmed

jämförlig periodisk utbetalning till person i sitt hushåll;

 kostnader i samband med plockning av vilt växande bär och svampar eller kottar

till den del kostnaderna inte överstiger de intäkter som är skattefria enligt 19

§;

 värdet av arbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhet utförts av den

skattskyldige själv eller andre maken eller av den skattskyldiges barn som ej

fyllt 16 år;

 ränta på den skattskyldiges eget kapital som har nedlagts i hans för-

värvsverksamhet;

 svenska allänna skatter;

 kapitalavbetalning på skuld;

-------------------------------------------------------

 ränta enligt 8 kap. 1 § ränta enligt 8 kap. 1 §

studiestödslagen studiestödslagen

(1973:349), 52, 52 a och (1973:349), 52, 52 a och

55 §§ lagen (1941:416) om 55 §§ lagen (1941:416) om

arvskatt och gåvoskatt, 32 § arvskatt och gåvoskatt, 32 §

och 49 § 4 mom. och 49 § 4 mom.

uppbördslagen (1953:272), uppbördslagen (1953:272),

5 kap. 12 § lagen 5 kap. 12 § lagen

(1984:151) om punktskatter (1984:151) om punktskatter

och pris- och

regleringsavgifter, 13 och prisregleringsavgifter, 13

14 §§ lagen (1984:668) om och 14 §§ lagen (1984:668)

uppbörd av socialavgifter om uppbörd av

från arbetsgivare, 30 § tul- socialavgifter från arbets-

lagen (1987:1065), 60 § givare, 30 § tullagen

fordonsskattelagen (1987:1065), 60 § for-

(1988:327) och 16 kap. donsskattelagen

12 och 13 §§ mervärdesskatte-(1988:327), 16 kap. 12 och

lagen (1994:200) samt 13 §§ mervärdesskattelagen

kvarskatteavgift och dröjs- (1994:200) och 36 § lagen

målsavgift beräknad enligt (1996:000) om underhållsstöd

uppbördslagen; samt kvarskatteavgift och

 dröjsmålsavgift beräknad

 enligt uppbördslagen;

 avgift enligt lagen (1972:435) om överlastavgift;

 avgift enligt 10 kap. plan- och bygglagen (1987:10);

 avgift enligt 10 kap. 7 § utlänningslagen (1989:529);

 avgift enligt 8 kap. 5 § arbetsmiljölagen (1977:1160);

 avgift enligt 26 § arbetstidslagen (1982:673);

1 Senaste lydelse 1995:651.

 skadestånd, som grundas på lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet

eller annan lag som gäller förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare,

när skadeståndet avser annat än ekonomisk skada;

 företagsbot enligt 36 kap. brottsbalken;

 straffavgift enligt 8 kap. 7 § tredje stycket rättegångsbalken;

 belopp för vilket arbetsgivare är betalningsskyldig enligt 75 § uppbördslagen

(1953:272) eller för vilket betalningsskyldighet föreligger på grund av

underlåtenhet att göra avdrag enligt lagen (1982:1006) om avdrags- och

uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar;

 avgift enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift;

 kontrollavgift enligt lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig

parkering;

 överförbrukningsavgift enligt ransoneringslagen (1978:268);

 vattenföroreningsavgift enligt lagen (1980:424) om åtgärder mot

vattenförorening från fartyg;

 avgift enligt 3 § lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om

in- eller utförsel av varor;

 lagringsavgift enligt lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol

eller lagen (1985:635) om försörjningsberedskap på naturgasområdet;

 avgift enligt 18 § lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om

elektriska anläggningar;

 kapitalförlust m.m. i vidare mån än som särskilt föreskrivs;

 avgift enligt 10 kap. 5 § lagen (1994:1776) om skatt på energi;

 ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) för vilken det finns

rätt till avdrag enligt 8 kap. eller rätt till återbetalning enligt 10 kap.

nämnda lag;

 avgift enligt 11 kap. 16 § och 13 kap. 6 a § aktiebolagslagen (1975:1385).

 (Se vidare

anvisningarna.)

 Denna lag träder i kraft den 1 februari 1997.

 8

2.5 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620)

 Härigenom föreskrivs att 48 § socialtjänstlagen (1980:620)1 skall ha följande

lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

48 §2

-------------------------------------------------------

 Uppdrag att besluta på Uppdrag att besluta på

socialnämndens vägnar får närsocialnämndens vägnar får när

det gäller föräldrabalken det gäller föräldrabalken

avse endast uppgifter som avse endast uppgifter som

anges i följande lagrum anges i följande lagrum

 1 kap. 4 § föräldrabalken, 1 kap. 4 § föräldrabalken,

 2 kap. 1, 4-6, 8 och 9 §§ 2 kap. 1, 4-6, 8 och 9 §§

föräldrabalken, dock inte föräldrabalken, dock inte

befogenhet enligt 9 § att befogenhet enligt 9 § att

besluta att inte påbörja besluta att inte påbörja

utredning eller att lägga utredning eller att lägga

ned en påbörjad utredning, ned en påbörjad utredning,

 3 kap. 5, 6, och 8 §§ 3 kap. 5, 6, och 8 §§

föräldrabalken, föräldrabalken,

 6 kap. 19 § föräldrabalken 6 kap. 19 § föräldrabalken

beträffande beslut att utse beträffande beslut att utse

utredare i mål och ärenden utredare i mål och ärenden

om vårdnad eller umgänge, om vårdnad eller umgänge,

 7 kap. 7, 11 och 14 §§ 7 kap. 7 § föräldrabalken

föräldrabalken, dock inte beträffande godkännande av

befogenhet enligt 7 § att avtal om att

godkänna avtal som inne- underhållsbidrag skall be-

fattar åtagande att utge talas för längre perioder än

engångsbelopp, tre månader,

 11 kap. 16 § andra 11 kap. 16 § andra

stycket föräldrabalken. stycket föräldrabalken.

 Uppdrag att besluta på Uppdrag att besluta på

socialnämndens vägnar får socialnämndens vägnar får

inte heller omfatta inte heller omfatta

befogenhet att meddela befogenhet att meddela

beslut i frågor som avses i beslut i frågor som avses i

27 § denna lag eller att 27 § denna lag eller att

fullgöra vad som ankommer på fullgöra vad som ankommer på

nämnden enligt 5 § lagen nämnden enligt 5 § lagen

(1947:529) om allmänna (1947:529) om allmänna

barnbidrag eller 9 § lagen barnbidrag eller 17 § lagen

(1964:143) om bi- (1996:000) om underhålls-

dragsförskott. stöd.

 Denna lag träder i kraft den 1 februari 1997.

1 Lagen omtryckt 1988:871.

2 Senaste lydelse 1994:1571.

 9

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:737) om

bostadsbidrag

 Härigenom föreskrivs att det i lagen (1993:737) om bostadsbidrag skall införas

en ny paragraf, 20 a §, av följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 20 a § Banker och andra

 penninginrättningar skall på

 begäran lämna domstol,

 Riksförsäkringsverket eller

 den allmänna försäkringskas-

 san uppgift för namngiven

 person rörande förhållande

 som är av betydelse för

 tillämpningen av denna lag.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 10

3 Ärendet och dess beredning

Det har i flera sammanhang konstaterats att statens kostnader för bi-

dragsförskott har ökat avsevärt. I dessa sammanhang har det anförts att

samordningen mellan reglerna för underhållsbidrag och reglerna för

bidragsförskott innebär negativa verkningar.

 Riksdagen beslutade efter förslag i propositionen Vissa ekonomisk-politiska

åtgärder, m.m. (prop. 1994/95:25, bet. 1994/95:FiU1, rskr. 1994/95:145) om vissa

besparingar inom bidragsförskottssystemet. Beslutet innebar bl.a. att bidrags-

förskottet fr.o.m. den 1 januari 1995 inte längre skall vara knutet till

basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring utan anges i kronor och

ligga kvar på samma nivå som år 1994 (14 080 kronor per barn och år). I

propositionen aviserade regeringen att man avsåg att återkomma med förslag till

utgiftsminskningar, som tillsammans med det nämnda beslutet om bidragsförskott-

snivån, skall ge en besparing på 700 miljoner kronor senast år 1998. Det anför-

des att om andra besparingsförslag inte läggs fram kommer regeringen för att

uppnå denna besparing föreslå att bidragsförskottet sänks till 13 780 kronor den

1 juli 1996, till 13 200 kronor den 1 januari 1997 och till 12 600 kronor den 1

januari 1998.

 En arbetsgrupp inom Socialdepartementet har i en promemoria Underhållsstöd

till barn till särlevande föräldrar (Ds 1996:2) lämnat förslag till hur reglerna

för samhällsstöd till barn som inte bor tillsammans med båda sina föräldrar kan

ändras så att de negativa verkningarna av samordningen mellan reglerna om

underhållsbidrag och reglerna för bidragsförskott så långt möjligt elimineras,

samtidigt som den aviserade besparingen uppnås. Samråd om förslaget ägde rum med

företrädare för samtliga riksdagspartier vilka, med undantag för folkpartiets

representant, uttalade stöd för grundprinciperna i förslaget.

 Departementspromemorian har remissbehandlats och ligger huvudsakligen till

grund för förslagen i denna lagrådsremiss. En förteckning över

remissinstanserna samt en sammanfattning av förslagen och remissyttrandena finns

i bilaga 1. En utförligare sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig

i Socialdepartementet (dnr S96/308/F).

 Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. I ärendet har dessutom ett antal

skrivelser inkommit från organisationer och enskilda. Förutsättningarna för att

genomföra arbetsgruppens förslag har emellertid ändrats. För att uppnå målet för

saneringsprogrammet för de offentliga finanserna krävs ytterligare

utgiftsminskningar. Detta medför att kostnaderna för bidragsförskottssystemet,

utöver vad som tidigare beslutats, skall mins-kas med ytterligare ca 1 miljard

kronor fr.o.m. år 1997.

 Frågor om underhållsbidrag och bidragsförskott har bl.a. också övervägts i

betänkandet Underhållsbidrag och bidragsförskott (SOU 1995:26). I betänkandet

föreslogs bl.a. förenklingar i reglerna för beräkning av underhållsbidrag och

vissa begränsningar i rätten till bidragsförskott. Däremot ingick det inte i

utredningens direktiv att pröva några mer genomgripande förändringar med sikte

på att bryta sambandet mellan reglerna om underhållsbidrag och reglerna om

bidragsförskott. Betänkandets förslag innebar inte heller besparingar i den

storleksordning som nu är aktuell.

 Avsikten var, vilket framgår av departementspromemorian (Ds 1996:2), att de

förslag som lämnats i betänkandet skulle behandlas tillsammans med förslagen i

departemenspromemorian. Det har emellertid visat sig att detta inte är möjligt

av tidsskäl. För att uppnå det fastställda sparkravet för år 1997 krävs att en

proposition i frågan måste föreläggas riksdagen före sommaren 1996. De förslag

som utredningen har lagt fram har inte några budgetkonsekvenser som behöver

beaktas i samband med de regler som behandlas i detta förslag. Regeringen avser

därför att behandla Underhållsbidrags- och bidragsförskottsutredningen - 93:s

förslag i ett annat sammanhang.

 Regeringen har nyligen förelagt riksdagen förslag till relativt omfattande

ändringar i lagen (1993:737) om bostadsbidrag (prop. 1995/96:186).

Propositionens förslag bygger på ett betänkande av Bostadsbidragsutredningen -

95, Bostadsbidragen - effektivare inkomstprövning - besparingar (SOU 1995:133).

En av de föreslagna ändringarna är införande av en förmögenhetsprövning, som

innebär att bostadsbidraget reduceras på grund av förmögenhet överstigande ett

visst belopp. Under beredningen har myndigheter, försäkringskassor m.fl. lämnat

synpunkter på utredningens förslag dels vid en hearing, dels skriftligt. Härvid

har frågan om kontroll av förmögenhetsuppgifter tagits upp, vilket har föranlett

det förslag till komplettering av lagen om bostadsbidrag med en uppgifts-

skyldighet för banker m.fl. som propositionen innehåller.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 2 maj 1996 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4.

 Lagrådet finner att den föreslagna lagstiftningen föranleder åtskilliga

invändningar, men att dessa inte är av sådan art att Lagrådet har anledning att

avstyrka att förslaget genomförs. Om förslaget skall läggas till grund för

lagstiftning anser Lagrådet emellertid att lagtexten bör justeras på en rad

punkter. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. Därutöver har

vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexterna. Vi återkommer till Lagrådets

synpunkter dels i avsnittet 5.4.3, dels i författningskommentaren.

4 Nuvarande förhållanden

4.1 Inledning

I detta kapitel lämnas en kort redogörelse för gällande bestämmelser om

bidragsförskott (avsnitt 4.2) och underhållsbidrag (avsnitt 4.3) samt redovisas

vissa uppgifter om bidragsskyldiga och barn som får bidragsförskott, m.m.

(avsnitt 4.4). För en mer utförlig redovisning hänvisas till betänkandet

Underhållsbidrag och bidragförskott (SOU 1995:26)

4.2 Regler om bidragsförskott m.m.

Bestämmelser om bidragsförskott finns i lagen (1964:143) om bidragsförskott

(BFL). Bidragsförskottet uppgår för närvarande till 14 080 kronor per år (4 §

första stycket), dvs. till 1 173 kronor i månaden.

 Bidragsförskott kan lämnas när inte någon av föräldrarna eller endast en av

dem har vårdnaden om barnet. Bidragsförskott lämnas i förhållande till den

förälder som inte har vårdnaden om barnet. En förutsättning för att

bidragsförskott skall lämnas är att denna förälder inte varaktigt bor

tillsammans med barnet. Bidragsförskott kan lämnas också när båda föräldrarna

har vårdnaden om barnet gemensamt, men barnet varaktigt bor tillsammans med

endast en av dem. Bidragsförskott lämnas då i förhållande till den andra

föräldern (1 § andra stycket).

 Bidragsförskott lämnas inte om den förälder som barnet bor hos uppenbarligen

utan giltigt skäl underlåter att vidta eller medverka till åtgärder för att få

ett underhållsbidrag fastställt. Bidragsförskott lämnas inte heller om det finns

grundad anledning att anta att den bidragsskyldige i vederbörlig ordning betalar

fastställt underhållsbidrag till barnet och underhållsbidraget uppgår till minst

samma belopp som bidragsförskottet (2 §).

 Beslut om bidragsförskott fattas av de allmänna försäkringskassorna (5 §) och

består av två delar; en förskottsdel och en utfyllnadsdel. Förskottsdelen

motsvarar fastställt underhållsbidrag och betalas om underhållsbidraget inte

erläggs i tid eller med rätt belopp. Underhållsbidrag förskotteras med högst det

belopp som svarar mot bidragsförskottet (för närvarande 1 173 kronor per månad).

Utfyllnadsdelen utgör skillnaden mellan bidragsförskottet och

underhållsbidraget.

 Finns det grundad anledning anta att det fastställda underhållsbidraget

betalas i vederbörlig ordning, betalas bidragsförskott endast i form av

utfyllnadsbidrag (4 § andra stycket). Om det underhållsbidrag som fastställts

uppenbarligen understiger vad den bidragsskyldige bör betala, lämnas inte

bidragsförskott med högre belopp än underhållsbidraget (4 § tredje stycket).

Något utfyllnadsbidrag betalas alltså inte.

 Det belopp som staten förskotterat skall den bidragsskyldige betala tillbaka

till staten. Utfyllnadsbidraget däremot är ett rent samhällsstöd som inte

återkrävs från den bidragsskyldige.

 Bidragsförskott betalas längst t.o.m. den månad under vilken barnet fyller 18

år (3 § andra stycket). Härefter kan barnet få förlängt bidragsförskott enligt

bestämmelser i lagen (1984:1095) om förlängt bidragsförskott för studerande

(FBFL).

 Bestämmelser om särskilt stöd motsvarande bidragsförskottet till barn som är

adopterade av endast en person finns i lagen (1984:1096) om särskilt bidrag till

vissa adoptivbarn (SBAL). Reglerna för bidraget motsvarar i huvudsak dem som

gäller för bidragsförskott och förlängt bidragsförskott.

4.3 Regler om underhåll

Föräldrars underhållsskyldighet

Bestämmelser om föräldrars underhållsskyldighet gentemot sina barn finns i

7 kap. föräldrabalken (FB). Föräldrarnas underhållsskyldighet beror på deras

respektive ekonomiska förmåga och barnets behov av underhåll. Föräldrarna skall

svara för underhåll åt barnet efter vad som är skäligt med hänsyn till barnets

behov och föräldrarnas samlade ekonomiska förmåga. När underhållsskyldigheten

bestäms skall hänsyn tas till barnets egna inkomster och tillgångar samt till

barnets sociala förmåner enligt de föreskrifter som finns för dessa. Sinsemellan

skall föräldrarna ta del i kostnaderna för barnets underhåll var och en efter

sin förmåga. Föräldrarnas underhållsskyldighet är således inte ovillkorlig.

 Underhållsskyldigheten upphör när barnet fyller 18 år. Går barnet i skolan vid

den tidpunkten eller återupptar barnet skolgången före 19 års ålder är

föräldrarna underhållsskyldiga så länge skolgången pågår, dock längst till dess

barnet fyller 21 år. Till skolgång räknas studier i grundskolan, gymnasieskolan

och annan jämförlig grundutbildning (1 §).

Underhållsbidrag

En förälder som inte varaktigt bor tillsammans med barnet skall fullgöra sin

underhållsskyldighet genom att betala underhållsbidrag till barnet. En förälder

som har vårdnaden om barnet gemensamt med den andra föräldern skall fullgöra sin

underhållsskyldighet genom att betala underhållsbidrag till barnet om barnet

varaktigt bor tillsammans med endast den andra föräldern (2 § första stycket).

Även en förälder som bor tillsammans med sitt barn kan åläggas att betala

underhållsbidrag om han eller hon försummar sin underhållsskyldighet (6 §).

Underhållsbidrag skall som regel betalas förskottsvis för kalendermånad (7 §).

 När underhållsbidrag skall bestämmas får den bidragsskyldiga föräldern

förbehålla sig ett normalbelopp för egna levnadskostnader (årligen 120 procent

av basbeloppet enligt lagen [1962:381] om allmän försäkring) och ett skäligt

belopp för bostadskostnad. Vidare får den bidragsskyldige förbehålla sig ett

belopp för hemmavarande barns försörjning (årligen 40 procent av basbeloppet för

varje barn). Avräkning skall dock göras för vad som betalas till sådana barn av

resp. barns andra förälder, eller för dennes räkning, t.ex. genom

bidragsförskott. Om det finns särskilda skäl, får den bidragsskyldige förbehålla

sig ett belopp för underhåll åt en make som han eller hon varaktigt bor

tillsammans med (årligen 60 procent av basbeloppet). Med make jämställs den som

den bidragsskyldige bor tillsammans med, om de har barn tillsammans.

 Underhållsbidrag bestäms genom dom eller avtal. Det anpassas automatiskt till

ändringarna i penningvärdet. Bestämmelser om detta finns i lagen (1966:680) om

ändring av vissa underhållsbidrag, den s.k. indexlagen.

Föräldrarna kan genom avtal ändra vad som bestämts om underhållet i en dom eller

ett avtal. Domstol kan jämka en dom eller ett avtal om underhåll, om ändring i

förhållandena föranleder det. För tiden innan talan har väckts får dock mot

parts bestridande jämkning göras endast på så sätt att obetalda bidrag sätts ned

eller tas bort (10 § första stycket). Ett avtal om underhåll kan också jämkas av

rätten, om avtalet är oskäligt med hänsyn till omständigheterna vid dess

tillkomst och förhållandena i övrigt (10 § andra stycket). Ett fastställt

underhållsbidrag som inte har ändrats under en tid av sex år kan alltid omprövas

för framtiden utan att anledning till jämkning enligt de just återgivna reglerna

behöver åberopas (10 § tredje stycket).

 Till ledning för bl.a. vissa myndigheters rättstillämpning har Socialstyrelsen

utarbetat allmänna råd som har publicerats i skriften Underhållsbidrag till

barn, Allmänna råd från Socialstyrelsen 1989:6.

4.4 Uppgifter om bidragsskyldiga och om barn som får

bidragsförskott, m.m.

Nettokostnaderna för bidragsförskott har ökat påtagligt under senare år; från

2 140 miljoner kronor år 1990 till 3 280 miljoner kronor år 1995.

 En orsak till utgiftsökningen är att antalet barn som får bidragsförskott har

ökat från omkring 275 000 år 1990 till omkring 315 000 år 1995. Utgiftsökningen

beror också på att fastställda och inbetalade underhållsbidrag minskat i storlek

i förhållande till utbetalade bidragsförskott. År 1990 finansierades 33,8

procent av de totala kostnaderna för bidragsförskott genom inbetalningar från de

bidragsskyldiga. År 1994 hade andelen sjunkit till 27,4 procent. Återkrävda

belopp i förhållande till utbetalade belopp minskade under samma period från 37

till 35 procent.

 Antalet bidragsskyldiga inom bidragsförskottssystemet uppgår till omkring

218 000. Omkring 315 000 barn har bidragsförskott eller förlängt

bidragsförskott.

 Bland de barn som får bidragsförskott fördelar sig underhållsbidragens

genomsnittliga storlek enligt följande. Uppgifterna avser förhållandena i juli

1995.

Antal barn Underhållsbidrag kr/månad

106 986 0

180 910 1 - 1 173

 20 500 1 174 -

Det genomsnittliga underhållsbidraget uppgår till 452 kronor per barn och månad.

Även barn till bidragsskyldiga som har ett underhållsbidrag fastställt till noll

kr och barn till bidragsskyldiga för vilka underhållsbidrag inte har fastställts

ingår i beräkningen. Barn för vilka faderskapet inte är fastställt ingår inte i

sammanställningen.

 Av de bidragsskyldiga har 125 165 en skuld till det allmänna för förskotterade

underhållsbidrag. Den totala skulden uppgår till drygt 1 449 miljoner kronor.

Den genomsnittliga skulden för dem som är skuldsatta uppgår till 11 583 kronor.

En anledning till att skulder uppstår med dagens regler är att det kan dröja

lång tid från det underhållsskyldigheten uppstår och bidragsförskott börjar

utbetalas tills dess underhållsbidraget är fastställt och den bidragsskyldige

börjar betala. Under denna tid kan stora skulder ha ackumulerats.

Inbetalningsgraden, dvs. hur mycket av återkrävt belopp som betalas in, är i dag

78 procent.

 För att få en bild av hur höga underhållsbidrag som fastställts i olika

inkomstlägen har Socialdepartementet låtit göra en samkörning av in-

komstuppgifter från taxeringen avseende inkomståret 1993 och de fastställda

underhållsbidragen per den 31 december 1993 för ett tioprocentigt urval av de

bidragsskyldiga i bidragsförskottssystemet (tabell 1).

Tabell 1: Underhållsbidrag (uhb*) per barn och per underhållsskyldig

(uhs) för underhållsskyldiga med olika inkomstnivåer (kr/mån).

År 1993

--------------------------------------------------------

 Inkomst Underhålls- Underhålls- Antal uhs

 bidrag bidrag

 kr/barn kr/uhs

--------------------------------------------------------

 0 259 395 20 830

--------------------------------------------------------

 1-9 999 276 418 53 630

--------------------------------------------------------

 10 000- 468 696 64 940

 14 999

--------------------------------------------------------

 15 000- 644 965 39 200

 19 999

--------------------------------------------------------

 20 000- 773 1 135 9 460

 24 999

--------------------------------------------------------

 25 000- 921 1 333 2 590

 29 999

--------------------------------------------------------

 30 000- 953 1 378 1 860

--------------------------------------------------------

 Samtliga 452 678 192 510

--------------------------------------------------------

* Även de fall där uhb är fastställt till noll eller ännu inte fastställts har

beaktats i tabellen.

Med inkomst avses här förvärvsinkomst, dvs. löne- och företagarinkomst. Pen-

sions- och socialförsäkringsinkomster har inte beaktats vilket innebär att

arbetslösa, långtidssjukskrivna, förtidspensionärer kan ingå i den grupp som har

noll kronor i förvärvsinkomst. Inkomsterna kan också för övriga grupper vara

något högre än vad som anges i tabellen. Bidragsförskottsnivån låg år 1993 på

1 147 kronor per barn och månad.

Tabellen visar hur höga de fastställda underhållsbidragen per barn och per un-

derhållsskyldig är för bidragsskyldiga med olika inkomster. Av tabellen framgår

bland annat att även föräldrar med låga inkomster i många fall är skyldiga att

betala underhållsbidrag. Underhållsbidragen ökar med stigande inkomst. Ökningen

är dock relativt liten och även bland de föräldrar som har de högsta inkomsterna

understiger det genomsnittliga underhållsbidraget bidragsförskottsnivån. För

föräldrar i bidragsförskottssystemet med en månadsinkomst över 30 000 kronor är

förskottsdelen av bidragsförskottet i genomsnitt 953 kronor. Ett utfyllnads-

bidrag på i genomsnitt 194 kronor utgår i dessa fall. Många föräldrar med höga

inkomster är i och för sig inte med i bidragsförskottssystemet. Men det faktum

att bidragsförskott faktiskt lämnas när den bidragsskyldiga föräldern har höga

inkomster är en av bristerna i dagens system.

5 Nya regler om samhällsstöd

5.1 Utgångspunkter för ändringar i reglerna

om samhällsstöd

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Samhällsstödet till barn vars |

| föräldrar inte bor tillsammans skall vara oberoende|

| av föräldrabalkens regler om underhållsbidrag. Det |

| skall utformas så att statens kostnader minskar. |

| Samhällsstödet skall i fortsättningen benämnas under-|

| hållsstöd. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna ställer sig bakom de

grundläggande principerna för arbetsgruppens förslag. Kammarrätten i Göteborg

anför att flertalet av de olägenheter som är förknippade med nuvarande ordningen

elimineras. Centerkvinnorna anför att det är bra att man här har eftersträvat

ett system som ur samhällsekonomisk synpunkt är kostnadsnedbringande, men även

för den enskilda människan enkelt och mindre byråkratiskt. Folkpartiets

kvinnoförbund stöder i stort de förslag som framförs och anser vidare att det är

bra att förslaget understryker att det är båda föräldrarna som har ansvaret för

barnen medan samhällets uppgift är att träda in först när föräldrarna inte har

möjlighet att klara det själva. Socialdemokratiska kvinnoförbundet är positivt

till förslaget och understryker vikten av att framhålla att det är föräldrarna

som har det grundläggande ansvaret för barnets försörjning. Förbundet framhåller

vidare att reglerna för underhållsstöd måste utformas så att de stimulerar till

gemensam vårdnad.

Några remissinstanser är tveksamma eller avstyrker förslaget. Socialstyrelsen

anser att promemorian innehåller många positiva förslag men enligt styrelsens

mening kan dock förslaget komma att uppfattas negativt av vissa föräldrar, som

kan uppleva att han eller hon betalar en avgift till samhället och inte till

sina barn, vilket kan medföra negativa konsekvenser för kontakterna med barnet.

BRIS framför liknande synpunkter. Några remissinstanser anser sig inte kunna

tillstyrka förslaget. Länsrätten i Uppsala län ifrågasätter om den ur ett

civilrättsligt avtal mellan enskilda eller av en dom på underhållsskyldighet

härledda rätten till underhållsbidrag kan fråntas någon genom den aktuella

lagen. Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet anser problemen med

nuvarande negativa verkningar av samordningen mellan reglerna för underhålls-

bidrag och reglerna för bidragsförskott i stället bör lösas genom att rätten

till utfyllnadsbidrag avskaffas och det härefter aktuella behovet av

samhällsstöd tillgodoses inom bostadsbidragssystemet. Sveriges advokatsamfund

anser att det är felaktigt att förvandla nuvarande underhållsbidrag till en

avgift. Föreningen jurister vid de allmänna advokatbyråerna avstyrker förslaget

såväl av principiella skäl som på grund av att de anser att förslaget inte

medför ett bättre bidragssystem. Föreningen förordar i stället att avsevärda

förenklingar göres i föräldrabalken.

 Skälen för regeringens förslag: Bidragsförskotten har spelat en viktig fördel-

ningspolitisk roll. De har gjort det möjligt för ensamföräldrar att ge sina barn

en rimlig ekonomisk standard och har underlättat ensamstående föräldrars situa-

tion. Många ensamföräldrar har en ansträngd ekonomisk situation. Internationella

jämförelser visar dock att det svenska familjestödet generellt har varit

framgångsrikt på så sätt att fattigdom har kunnat undvikas bland barn - i famil-

jer med såväl en som två föräldrar - utan att det har uppstått besvärande margi-

naleffekter som har hindrat föräldrarna från att förvärvsarbeta. Bidragsför-

skotten har haft en stor betydelse i detta sammanhang. De har lett till att

flertalet barn till ensamstående föräldrar har kunnat leva ett ekonomiskt tryggt

och socialt väl integrerat liv. Svenska män och kvinnor behöver inte heller av

ekonomiska skäl stanna i konfliktfyllda och dåliga relationer. Genom att reglera

föräldrars underhållsbidragsskyldighet och vid bristande förmåga att betala

underhåll ge samhällsstöd, garanterar samhället barn till särlevande föräldrar

en viss ekonomisk standard. Utan denna garanti skulle många barn hamna i en

mycket svår ekonomisk och social situation. Det skulle bli fallet dels om en

underhållsbidragsskyldig förälder inte har någon förmåga eller endast en

begränsad förmåga att bidra till sitt barns försörjning, dels om föräldern

visserligen kan bidra till barnets underhåll men inte betalar i rätt tid.

 Det anförda talar för att det finns anledning att behålla en ordning som

innebär att det allmänna träder in och ger barn till särlevande föräldrar ett

garanterat bidrag till sin försörjning, om barnet inte har möjlighet att direkt

av den bidragsskyldige föräldern få ett underhåll av tillräcklig storlek.

 Reglerna om bidragsförskott har emellertid kritiserats i olika sammanhang. Det

har konstaterats att bidragsförskotten medför stora kostnader för staten.

Riksrevisionsverket (RRV) har i en nyligen utförd effektivitetsrevision

(Bidragsförskott - effektivitetsrevision av ett statligt stöd till barnfamiljer,

RRV 1995:34, s. 9, 37 f. och 75 f.) konstaterat att bidragsförskott i en inte

obetydlig omfattning betalas till barn som inte kan anses vara i behov av det

och att samhällsstödet i stor utsträckning kommit att få en omvänd

fördelningsprofil. Ett annat problem som konstaterades av RRV var att

underhållsbidrag inte omprövas tillräckligt ofta. Detta leder enligt RRV till

för låga underhållsbidrag. Marginaleffekterna för den bidragsskyldige har vidare

i vissa fall uppgått till 100 procent, vilket strider mot målsättningen att det

ska finnas drivkrafter till egen försörjning.

 Det har vidare i andra sammanhang anförts kritik mot det nära samband som

råder mellan den offentligrättsliga regleringen av bidragsförskott och de

civilrättsliga reglerna om underhållsbidrag. Sambandet kan kort beskrivas så att

reglerna om bidragsförskott utgår från reglerna om underhållsbidrag. Det innebär

att den del av bidragsförskottet som skall återbetalas av den bidragsskyldiga

föräldern till staten (förskottsdelen) bestäms av det underhållsbidrag som

fastställs genom dom eller avtal. I konsekvens med detta bestäms också den del

av bidragsförskottet som är ett rent bidrag från staten (utfyllnadsdelen) av det

underhållsbidrag som fastställs.

 Sambandet mellan reglerna leder i vissa fall till oönskade konsekvenser.

Enligt reglerna om bidragsförskott har barnet rätt till bidragsförskott så snart

det inte lever med båda sina föräldrar. Detta gäller även om barnet inte har

behov av något underhållsbidrag, därför att barnet har egna inkomster eller

därför att den förälder som barnet bor hos ensam kan försörja barnet. Reglerna

medför också att utfyllnadsbidraget höjs, om ekonomin hos den förälder som

barnet bor hos förbättras och underhållsbidraget därför sänks. Underhålls-

bidraget är således inte någon bra mätare på barnets behov av ekonomiskt stöd

från det allmänna. Därtill kan anföras att reglerna om bidragsförskott medför

administrationskostnader för staten eftersom försäkringskassorna måste

kontrollräkna att underhållsbidraget är riktigt innan bidragsförskott kan

lämnas. Barnet eller någon av dess föräldrar torde knappast agera för att

underhållsbidraget skall höjas, annat än om ett underhållsbidrag som överstiger

bidragsförskottets nivå kan bli aktuellt.

 De nu nämnda problemen har varit kända under lång tid och olika förslag till

lösningar har framförts, bl.a. i betänkandet Samhällsstöd till

underhållsbidragsberättigade barn I-III (SOU 1990:8 och SOU 1990:48) samt i

departementspromemorian Ensamförälderstöd (Ds 1992:53). De förslag som fördes

fram i dessa sammanhang har inte lett till lagstiftning.

 Mot bakgrund av det anförda och saneringsprogrammet för de offentliga

finanserna bör det ånyo övervägas om reglerna om samhällsstöd till barn vars

föräldrar lever åtskilda kan utformas på ett annat sätt än i dag. Både

föräldrabalkens regler om underhållsbidrag och reglerna om bidragsförskott

syftar till att reglera frågor som gäller barns försörjning, men från olika

utgångspunkter. Föräldrabalken innehåller en civilrättslig reglering av

föräldrarnas underhållsansvar gentemot sina barn. Enligt dessa regler fördelas

underhållsansvaret mellan föräldrarna inom ramen för barnets behov och

föräldrarnas förmåga att bidra till barnets behov av underhåll. Gällande rätt

innebär att barnet skall ha en standard som beror av föräldrarnas ekonomi.

Sinsemellan skall föräldrarna fördela kostnaderna för barnet efter sin

ekonomiska förmåga. Underhållsbidrag som skall utges av en förälder kan alltså i

princip inte bestämmas enbart med ledning av den bidragsskyldiga förälderns

inkomster. Reglernas funktion är att reglera alla slags situationer, såväl när

föräldrarna lever tillsammans som när de lever åtskilda, och oavsett om

samhällsstöd lämnas eller inte. Det nu angivna bör gälla även för framtiden. Det

finns inget behov att ändra dessa regler i detta sammanhang.

 Samhällsstödet har en annan funktion än reglerna om underhållsbidrag. Det

syftar till att garantera barn till särlevande föräldrar en viss försörjning och

vilar på offentligrättslig grund. Det är därför inte givet, varken från

praktiska eller rättstekniska utgångspunkter, att samhällsstödet skall bygga på

FB:s regler om underhållsbidrag. Tvärtom visar de hittills vunna erfarenheterna

tydligt att en sådan ordning i vissa fall leder till negativa konsekvenser.

 En diskussion om samhällsstödets framtida utformning bör dock inte föras

enbart utifrån de problem som uppkommer genom samordningen av reglerna om

bidragsförskott och reglerna om underhållsbidrag. Det finns även andra

angelägna syften med en reform som bör beaktas.

 Regeringens första mål är att genomföra de ytterligare besparingar som krävs i

saneringsprogrammet för de offentliga finanserna.

 Den nuvarande utformningen av reglerna om bidragsförskott har lett till att

det försörjningsansvar som åvilar den förälder som inte bor tillsammans med

barnet, i praktiken har kommit att i stor utsträckning fullgöras av det

allmänna. De nya reglerna om samhällsstöd bör utformas så att det tydligt

framgår att det i första hand är föräldrarna som har det ekonomiska ansvaret för

sitt barn. Därvid bör eftersträvas att den besparing som måste genomföras blir

fördelningspolitiskt rimlig. Ensamföräldrar har tidigare drabbats av ett flertal

olika statliga besparingar, bl.a. genom att nivån för bidragsförskotten inte

längre automatiskt räknas upp när basbeloppet höjs. Besparingen bör därför inte

ske på så sätt att samhällsstödet minskas. Utgångspunkten bör i stället vara att

besparingen skall åstadkommas genom att försörjningsförmågan hos den förälder

som barnet inte bor hos tas i anspråk i större omfattning än vad som sker med de

nuvarande reglerna.

 Dessutom bör beaktas att allt fler föräldrar som bor åtskilda inte bara har

den rättsliga vårdnaden om barnet utan även har den faktiska vården om barnet

gemensamt. Det innebär att allt fler barn numera bor växelvis hos var och en av

sina föräldrar. Ytterligare en utgångspunkt bör därför vara att samhällsstödet

skall omfatta även dessa situationer. Det är angeläget att reglerna utformas så

att de inte motverkar att nära och goda relationer kan upprätthållas mellan

barnet och dess båda föräldrar. Tvärtom bör samhällsstödet underlätta för

föräldrar att ta sitt ansvar gentemot sina barn.

 Slutligen bör en strävan vara att reglerna blir enkla och tydliga. Det är

angeläget att föräldrarna själva i en given situation, t.ex. vid en skilsmässa,

kan överblicka sina ekonomiska förpliktelser.

 Mot bakgrund av den anförda kritiken mot den nuvarande ordningen och med de

angivna utgångspunkterna anser regeringen att ett nytt samhällsstöd bör utformas

så att sambandet mellan reglerna om samhällsstöd och reglerna om

underhållsbidrag minskar. Vidare bör försörjningsförmågan hos den förälder som

barnet inte bor hos tas i anspråk i större utsträckning.

 Liksom hittills bör det allmänna genom försäkringskassan vid behov därav lämna

ett bidrag till barn, vars föräldrar lever åtskilda, och den förälder som inte

bor tillsammans med barnet bör vara skyldig att till staten återbetala hela

eller en viss del av bidraget. Återbetalningsskyldigheten bör bestämmas enbart

med utgångspunkt i den underhållsbidragsskyldige förälderns betalningsförmåga.

Med hänsyn till de uppgifter som inom bidragsförskottssystemets ram redan åvilar

försäkringskassorna ligger det nära till hands att överväga en lösning som

innebär att försäkringskassorna ges möjlighet att oberoende av reglerna om

underhållsbidrag pröva i vilken utsträckning det utgivna samhällsstödet skall

återbetalas till staten av den förälder som inte bor tillsammans med barnet. En

sådan lösning kan vara att reglerna om samhällsstöd görs oberoende av reglerna

om underhållsbidrag och att återbetalningsskyldigheten till staten bestäms

särskilt inom ramen för de regler som gäller för samhällsstödet.

 En sådan ordning är förenad med flera fördelar. Reglerna om återbetalning till

staten kan utformas så att den bidragsskyldige förälderns förmåga att bidra till

barnets försörjning tas i anspråk fullt ut, vilket sannolikt leder till en

besparing för staten. Vidare skulle man undgå risken att föräldrarna försöker få

ett lågt underhållsbidrag bestämt i syfte att öka samhällets bidrag till barnet.

Återkrav och återbetalning skulle bli en angelägenhet mellan försäkringskassan

och den återbetalningsskyldige föräldern. Vid utformningen av ett nytt system

för samhällsstödet måste dock uppmärksammas att återbetalningsskyldigheten inte

får bli så betungande för den bidragsskyldige att det allvarligt försvårar

umgänge med barnet.

 En annan fördel med den föreslagna ordningen är att föräldrar ofta kan undvika

att ta upp frågan om civilrättsligt fastställda underhållsbidrag. Om

samhällsstöd lämnas blir det som regel bara i sådana fall där föräldrabalkens

regler leder till ett underhållsbidrag överstigande samhällsstödets belopp som

boföräldern kan ha intresse av att aktualisera den frågan.

 Den föreslagna ordningen förutsätter emellertid att reglerna om samhällsstöd

och reglerna om underhållsbidrag även i fortsättningen har ett visst samband. En

underhållsskyldig förälder bör kunna fullgöra sin underhållsskyldighet genom att

till det allmänna återbetala en så stor del av samhällsstödet som

försäkringskassan bestämmer. Att återbetala samhällsstödet till staten bör

alltså vara ett sätt att fullgöra underhållsbidragsskyldigheten (se avsnitt

5.6).

 Det bör vara möjligt för försäkringskassan att betala samhällsstöd som ett

utfyllnadsbidrag i de fall en förälder betalar ett belopp som motsvarar

återbetalningsskyldigheten till staten direkt till barnet.

 Det nu föreslagna samhällsstödet skall benämnas underhållsstöd. Förslaget

presenteras mer ingående i de följande avsnitten.

5.2 Förutsättningarna för underhållsstöd

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Underhållsstöd skall lämnas till|

| barn vars föräldrar inte bor tillsammans, oberoende|

| av om barnet varaktigt bor hos endast en av |

| föräldrarna eller växelvis hos båda föräldrarna. |

| Underhållsstöd skall lämnas till barn som bor i |

| Sverige. Underhållsstödet administreras av |

| försäkringskassan. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket föreslår att det införs en be-

stämmelse som innebär att det för att underhållsstöd skall beviljas krävs att

boföräldern ensam eller tillsammans med barnets andra förälder är vårdnadshavare

för barnet. Försäkringsanställdas förbund (FF)är positiva till att rätten till

underhållsstöd kopplas till krav på att barnet är folkbokfört och faktiskt skall

bo hos boföräldern. FF anför vidare att en ordning som innebär att

underhållsstöd kan lämnas utan att vårdnadsfrågan är löst inte medför några

större problem. Försäkringskasseförbundet och Folkpartiets kvinnoförbund anser

att det även i fortsättningen skall krävas att boföräldern också har den

rättsliga vårdnaden om barnet.

 Flera remissinstanser är positiva till förslaget att underhållsstöd kan lämnas

vid växelvis boende, däribland Konsumentverket, Umeå kommun, Askersunds kommun

och Föreningen Söndagsbarn. Socialstyrelsen avstyrker förslaget i denna del.

Styrelsen anser att förslaget medför en överkompensation för de föräldrar som

har möjlighet att ha barnet växelvis boende jämfört med andra föräldrar.

Styrelsen påpekar vidare att barn inte alltid är folkbokfört där det i dagligt

tal anses bo. BRIS, och Uddevalla kommun ifrågasätter förslaget om att stöd kan

lämnas vid växelvis boende och befarar att det kan skapa konflikter mellan för-

äldrarna. BRIS pekar på att växelvis boende inte alltid är till fördel för

barnet. BRIS anser vidare att underhållsstöd bör utges om barnet bor hos någon

annan än förälder, t.ex. hos mormor. Försäkringsanställdas förbund befarar att

underhållsstöd vid växelvis boende kan leda till att föräldrarna strider om hos

vem barnet skall vara folkbokfört, eller väljer att folkbokföra barnet så att

högsta möjliga stöd utges.

 Skälen för regeringens förslag: Underhållsstöd bör liksom när det gäller

bidragsförskott lämnas efter ansökan. En förutsättning för att underhållsstöd

skall kunna lämnas skall vara att barnets föräldrar inte bor tillsammans.

 Gemensam vårdnad är numera huvudalternativet i föräldrabalkens regler om

vårdnad även för sådana fall där föräldrarna inte bor tillsammans. Inom den

rättsliga ram som gemensam vårdnad ger, kan sedan föräldrarna själva i huvudsak

välja hur den faktiska vården skall utformas. Oftast bor barnet hos en förälder

och umgås med den andra föräldern. I vissa fall, både vid gemensam vårdnad och

vid ensam vårdnad förekommer s.k. växelvis boende, dvs. att barnet i stor

omfattning bor hos båda föräldrarna. All erfarenhet talar för att det är bäst

för barnet om det kan vidmakthålla nära och goda relationer till båda sina

föräldrar även när föräldrarna inte lever tillsammans. De ändringar i

föräldrabalkens vårdnadsregler som har gjorts under senare år har därför syftat

till att främja samförståndslösningar och vidga utrymmet för gemensam vårdnad.

Även när det gäller barnets underhåll bör reglerna ha en sådan inriktning.

Reglerna om underhållsstöd bör därför enligt regeringens uppfattning utformas så

att samhällsstöd kan lämnas såväl till barn som varaktigt bor hos endast en av

föräldrarna, som till barn som bor växelvis hos båda föräldrarna.

 Underhållsstöd bör dock lämnas enbart om barnet är folkbokfört hos en av

föräldrarna och också varaktigt bor tillsammans med den föräldern (boföräldern),

vilket inte hindrar att barnet varaktigt kan bo tillsammans även med den andra

föräldern. Med förälder bör jämställas särskilt förordnad vårdnadshavare. Att

underhållsstödet betalas till den förälder som barnet är folkbokfört hos och att

återbetalningsskyldigheten beräknas på den andras inkomster (se avsnitt 5.5.)

innebär en samstämmighet med reglerna för särskilt bidrag för barn enligt lagen

(1993:737) om bostadsbidrag. Samstämmigheten innebär att man förhindrar att en

förälder uppbär utfyllnadsdelen av underhållsstödet, medan den andra uppbär

bostadsbidrag för samma barn, vilket sammanlagt skulle innebära mer i bidrag om

föräldrarna har olika hög inkomst än vad som är avsett av lagstiftaren. Även i

nuvarande lagstiftning krävs, i de fall föräldrarna har gemensam vårdnad om

barnet, att barnet bor varaktigt hos en av föräldrarna för att bidragsförskott

skall lämnas. Någon anledning att, när fråga är om underhållsstöd, skilja på

barn som står under båda föräldrarnas juridiska vårdnad och de som endast har en

förälder som vårdnadshavare finns inte. Se närmare om begreppet "varaktigt bor"

under 3 § författningskommentaren.

 Vidare bör en förutsättning för att underhållsstöd skall lämnas vara att

boföräldern har del i vårdnaden om barnet. I annat fall kan den situationen

inträffa att underhållsstöd skall lämnas utan att någon förälder kan åläggas

återbetalningsskyldighet, eftersom återbetalningsskyldigheten är knuten till om

bidragsskyldighet enligt föräldrabalken föreligger.

 Vid växelvis boende har båda föräldrarna kostnader för barnet. Vardera

förälder står för barnets kostnader under den tid barnet vistas hos honom eller

henne. Någon bidragsskyldighet kan inte heller fastställas enligt föräldrabalken

vid växelvis boende. Den förälder som inte är boförälder bör vid växelvis boende

inte heller åläggas återbetalningsskyldighet gentemot staten. Samtidigt har

boföräldern lägre kostnader för barnet under den tid det vistas hos den andra

föräldern. Underhållsstödet till boföräldern bör, när fråga är om växelvis

boende, därför minskas i motsvarande mån och lämnas som ett utfyllnadsbidrag som

betalas till boföräldern. Vid växelvis boende förutsätts att föräldrarna också

kan komma överens om hur underhållsstödet eventuellt bör fördelas mellan dem.

 Även i vissa andra situationer bör endast en utfyllnadsdel av underhållsstödet

kunna betalas ut. Se närmare om utfyllnadsbidrag i avsnitt 5.5.

 När barnet bor hos en av föräldrarna bör utgångspunkten vara att under-

hållsstöd lämnas under samma förutsättningar som bidragsförskott och förlängt

bidragsförskott lämnas i dag.

 Enligt 2 § lagen (1964:143) om bidragsförskott lämnas inte bidragsförskott om

vårdnadshavaren uppenbart utan giltigt skäl underlåter att vidta eller medverka

till åtgärder för att få underhållsbidrag eller faderskap till barnet

fastställt. Enligt samma bestämmelse lämnas inte heller bidragsförskott om det

finns grundad anledning att anta att den underhållsskyldige i vederbörlig

ordning betalar fastställt underhållsbidrag som inte understiger vad som skulle

utgå i bidragsförskott eller om det är uppenbart att den underhållsskyldige på

annat sätt sörjt eller sörjer för att barnet får motsvarande underhåll. En

liknande ordning bör gälla för underhållsstöd. Eftersom underhållsstöd kan

lämnas oavsett om något underhållsbidrag är fastställt eller inte bör dock

regleringen vara något annorlunda. Det innebär att underhållsstöd inte bör

lämnas om boföräldern uppenbarligen utan giltigt skäl underlåter att medverka

till att få faderskapet till barnet fastställt, eller om den bidragsskyldiga

föräldern genom att betala underhållsbidrag till barnet eller på annat sätt

bidrar till barnets försörjning med ett belopp som uppgår till minst un-

derhållsstödets belopp.

 Om ingendera av ett barns föräldrar är lämplig som vårdnadshavare skall

vårdnaden om barnet anförtros en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare.

En särskilt förordnad vårdnadshavare är inte underhållsskyldig mot barnet;

underhållsskyldigheten åvilar även i denna situation barnets föräldrar. Även

dessa barn bör, liksom hittills enligt BFL, garanteras ett visst underhåll genom

att underhållsstöd kan lämnas till barnet. Den försörjningsgaranti som

underhållsstödet innebär bör i dessa fall avse båda föräldrarna. Barnet får då

dubbelt underhållsstöd. Återbetalningsskyldighet skall då också kunna

fastställas för båda föräldrarna.

 Vilken anknytning barnet skall ha till Sverige för att det skall ha rätt till

underhållsstöd bör avgöras på samma sätt som enligt BFL. Underhållsstöd bör

således lämnas till barn som är bosatta i Sverige. Om barnet inte är svensk

medborgare bör dock underhållsstöd lämnas bara om också den förälder som barnet

varaktigt bor tillsammans med är bosatt i Sverige och barnet eller föräldern

vistas här sedan minst sex månader. Ett barn som lämnar Sverige skall

fortfarande anses bosatt här, om den som begär underhållsstöd eller som stöd

betalas ut till visar att utlandsvistelsen är avsedd att vara längst sex

månader. Medföljande barn till den som av en statlig arbetsgivare sänds till ett

annat land för arbete för arbetsgivarens räkning, skall under utsändningstiden

anses bosatta i Sverige.

 I vissa fall bör man avvika från utgångspunkten att förutsättningarna för

underhållsstöd bör vara samma som för bidragsförskott. Förutom när det gäller

barn som bor hos en särskilt förordnad vårdnadshavare bör det nämligen för att

underhållsstöd skall lämnas krävas att barnet varaktigt skall bo hos en av sina

föräldrar oavsett om föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet eller inte, och

även vara folkbokfört där. Det innebär att samhällsstöd, till skillnad från i

dag, inte kommer att lämnas till barn som står under vårdnad av endast en av

föräldrarna om barnet inte varaktigt bor hos denna förälder. Ytterligare en

skillnad mot vad som gäller i dag är att underhållsstöd inte i något fall skall

utgå till barn som under hel månad vårdas i familjehem eller hem för vård och

boende inom socialtjänsten. I dag betalas i sådana situationer bidragsförskott

ut till det kommunala organ som svarar för vårdkostnaden om förutsättningar för

bidragsförskott förelåg vid placeringen. I vissa fall lämnas dock inte heller i

dag bidrag i dessa situationer. Står barnet under vårdnad av båda föräldrarna

och bedöms placeringen som varaktig lämnas inte bidragsförskott. För barn som

bor i bostad med särskild service eller i familjehem med stöd av lagen

(1993:380) om stöd och service till vissa funktionshindrade utges inte heller

något bidragförskott i dag.

 Regeringen anser att underhållsstödet, liksom i dag bidragsförskottet, inte

faller in under begreppet familjeförmåner i rådets förordning (EEG)nr 1408/71

utan omfattas av reglerna i förordningen(EEG) nr 1612/68. Detta medför att

underhållsstöd endast utbetalas till barn bosatta i Sverige.

 De regler för underhållsstöd som regeringen nu föreslår förutsätter inte att

underhållsbidrag kan fastställas enligt föräldrabalkens regler. Underhållsstödet

är inte ett förskott på underhållsbidrag. Det innebär att underhållsstöd kan

lämnas oavsett om något underhållsbidrag är fastställt eller inte.

Underhållsstöd kan alltså lämnas även i de fall en förälder är ensamförsörjare

därför att barnets andra förälder är avliden.

 Ett barn, vars förälder avlider, är normalt berättigat till barnpension. Det

är emellertid föräldern och inte barnet som försäkringsmässigt är försäkrad och

därmed styr rätten till barnpension. Det är därför reglerna i den avlidne

förälderns bosättningsland som avgör om någon barnpension kan betalas ut till

ett barn som är bosatt i Sverige. I det fall en avliden förälder var bosatt i

ett land som saknar försäkring för barnpension får därför barnet ingen

barnpension från det landet samtidigt som svensk barnpension inte kan utges

eftersom den avlidne inte var bosatt i Sverige. Enligt nuvarande regler för

bidragsförskott kan detta utges i förhållande till en förälder oavsett var

föräldern är bosatt så länge föräldern lever. Om föräldern avlider upphör dock

rätten till bidragsförskott. I vissa fall kan således ett i Sverige bosatt barn

sakna rätt till bidragsförskott därför att föräldern avlidit samtidigt som

barnet saknar rätt till barnpension för att föräldern inte har varit bosatt i

Sverige. Det torde dock röra sig om enstaka fall men det är naturligtvis

orimligt att dessa barn inte omfattas av någon av stödformerna. Riksdagen har

också uttalat att en utredning bör ske av vilka andra möjligheter som kan finnas

att kompensera ett barn, som inte kan få efterlevandepension när en förälder

avlider, för bortfallet av detta stöd till försörjningen (bet. 1992/93:SfU4,

rskr. 1992/93:69). Med föreliggande förslag löses detta problem.

För att de barn som får barnpension inte skall överkompenseras bör dessa dock

uttryckligen undantas från lagens tillämpningsområde.

 I och med att det inte förutsätts att en underhållsbidragsskyldig förälder

finns, behövs inte längre det särskilda bidraget till vissa adoptivbarn. Den

kategorin barn kommer i stället att omfattas av lagen om underhållsstöd.

 Likaså bör lagen omfatta de barn som efter fyllda arton år fortsätter att

studera och som i dag får förlängt bidragsförskott.

 I likhet med vad som nyligen beslutats inom bostadsbidragssystemet bör

återbetalning ske av för mycket utbetalt bidrag utan att någon prövning behöver

göras av om bidragstagaren har förorsakat felet eller borde ha insett det.

Möjligheten till eftergift av återkrav bör dock finnas kvar. (Se närmare under

författningskommentaren till 20 § lagen om underhållsstöd). En sådan förändring

i förhållande till reglerna om bidragsförskott som nu har sagts kan inte anses

innebära att alltför stora krav läggs på bidragstagarna. Den förenkling som

uppnås innebär också fördelar för den enskilde i form av ett mer lättbegripligt

system.

5.3 Underhållsstödets storlek

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Underhållsstödet skall uppgå |

| till 1 173 kronor per månad och barn. |

| Om barnet har egna inkomster, skall |

| underhållsstödets belopp minskas. Vid inkomster som|

| överstiger 48 000 kronor per år skall |

| underhållsstödet minska med 50 procent av över- |

| skjutande belopp. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Arbetsgruppen föreslår att underhållsstödet skall uppgå

till 1 200 kronor per månad och barn. Förslaget överensstämmer i övrigt med re-

geringens förslag.

 Remissinstanserna: Det fåtal remissinstanser som har berört nivåerna på stödet

respektive grundavdraget för barns egna inkomster är i huvudsak positiva.

Jönköpings kommun och Föreningen Söndagsbarn anser att den föreslagna bidrags-

nivån ligger på en lämplig nivå. Tjänstemännens centralorganisation och Social-

demokratiska kvinnoförbundet saknar i promemorians lagförslag någon skrivning om

hur underhållsstödet skall värdesäkras i förhållande till exempelvis inflation.

Sveriges Advokatsamfund pekar på att den föreslagna nivån inte innebär någon

förbättring för den ensamstående boföräldern viket hade varit önskvärt.

Försäkringskasseförbundet anser att stödet bör få en annan lösning där stödet

bör lämnas med beaktande av båda föräldrarnas sammanlagda inkomst. Kon-

sumentverket anser att stödet bör relateras till barnets ålder. Umgängesrätts

Föräldrarnas Riksförening framför liknande synpunkter. Uddevalla kommun anser

att det är anmärkningsvärt att samhällsstödet höjs när huvudmotivet för

förslaget är att spara pengar. Juridiska fakultetsnämn-

den vid Uppsala universitet anser att reglerna för när barnets inkomster skall

reducera stödet är omotiverat generösa.

 När det gäller frågan om inkomstprövning av underhållsstödet mot vård-

nadshavarens inkomst har remissinstanserna ingen enhetlig uppfattning.

 Konsumentverket framhåller att en behovsprövning skulle leda till besvärande

marginaleffekter. Folkpartiets kvinnoförbund ser det som positivt att det inte

skall finnas någon koppling mellan vårdnadshavarens inkomst och samhällets stöd.

Socialdemokratiska kvinnoförbundet ser med tillfredsställelse på att stödet

skall var ett generellt bidrag lika för alla barn.

 Riksförsäkringsverket (RFV) och Försäkringskasseförbundet pekar på att

ytterligare besparingar för det allmänna skulle ske om förslaget kompletteras

med en prövning av stödets storlek även i förhållande till boförälders

inkomstförhållanden. Riksrevisionsverket anser att det på lång sikt är centralt

att finna en form där även vårdnadshavarens försörjningsförmåga beaktas utan att

målkonflikter uppstår på andra områden.

 Svea hovrätt, Länsrätten i Uppsala län, Socialstyrelsen, Umeå kommun,

Uddevalla kommun, Sveriges advokatsamfund, Försäkringskasseförbundet, Juridiska

fakultetsnämnden vid Uppsala universitet, Föreningen Barns Rätt till 2

föräldrar, Försäkringsanställdas förbund och Föreningen Söndagsbarn anser att

boförälderns ekonomi bör påverka samhällsstödets belopp.

 Skälen för regeringens förslag: Barn till särlevande föräldrar har ofta en

besvärlig ekonomisk situation. Av de föräldrar som tar emot underhållsbidrag

eller bidragsförskott är 84 procent ensamstående. Alla studier som gjorts på

området visar att ensamstående föräldrar har en påtagligt mycket sämre ekonomisk

situation än kärnfamiljer och ombildade familjer. Det beror på att endast en

person bidrar med inkomsten till familjen medan många av hushållets kostnader

ligger på samma nivå som i tvåföräldershushåll. Ensamförälderhushåll har

dessutom i mindre utsträckning än tvåförälderhushåll möjlighet att förbättra sin

ekonomiska situation genom att arbeta mera. Ensamstående föräldrar arbetar redan

i dag i stor utsträckning heltid (se bl.a. SOU 1995:26 s. 97 ff.). De har också

drabbats hårt genom den senaste tidens besparingar inom olika bidragssystem.

Barnbidraget, som spelar en stor roll för ensamföräldrar har reducerats i

storlek. I bostadsbidraget, som de flesta ensamföräldrar uppbär, görs också

besparingar. Mot denna bakgrund föreslogs i budgetpropositionen år 1995 ett

särskilt återlägg till faktiskt ensamboende föräldrar som kompensation för

sänkningen av barnbidraget. Socialutskottet motsatte sig dock ett riktat stöd

till ensamföräldrar inom ramen för barnbidragssystemet. Men de knappa ekonomiska

omständigheter som många ensamstående föräldrar lever under påtalades. Utskottet

ansåg dock att detta borde lösas i andra sammanhang än inom ramen för barn-

bidragssystemet.

 Regeringen föreslår nu att underhållsstöd skall lämnas med samma belopp som nu

gäller för bidragsförskott, 1 173 kronor per barn och månad vilket motsvarar

ungefär hälften av normalkostnaderna för ett barn sedan hänsyn tagits till det

allmänna barnbidraget. Förslaget avviker från arbetsgruppens förslag som innebar

en höjning av bidraget med 27 kronor per barn och månad. Regeringens

ställningstagande i frågan motiveras av de krav på besparingar som följer av

saneringsprogrammet. Den i promemorian föreslagna höjningen skulle öka

kostnaderna för underhållsstödet med ca 100 miljoner kronor.

 De nuvarande reglerna om bidragsförskott har kritiserats bl.a. för att

bidragsförskott betalas till barn som inte har något behov av ekonomiskt stöd;

antingen på grund av egna inkomster eller på grund av att den förälder som

barnet bor hos, eller båda föräldrarna, kan försörja barnet.

 Om barnet har egna inkomster är det rimligt att dessa beaktas och att

underhållsstödet minskas om inkomsterna är tillräckligt höga. Ferieinkomster och

andra mindre inkomster bör dock inte påverka underhållsstödet. Därför föreslår

regeringen att inkomster som överstiger 48 000 kronor per år skall beaktas och

medföra att underhållsstödet minskar med 50 procent av överskjutande belopp.

 Även en behovsprövning i förhållande till den förälder som barnet bor hos har

diskuterats. Närmare hälften av remissinstanserna har berört frågan om

inkomstprövning av bidraget mot boförälderns inkomster. De remissinstanser som

förordar en inkomstprövning befarar, i likhet med Riksrevisionsverket (RRV) att

om ett statligt stöd betalas ut till vårdnadshavaren oberoende av dennes

ekonomiska omständigheter kan detta undergräva legitimiteten i systemet. Enligt

RRV måste ett statligt stöd som beaktar vårdnadshavarens ekonomi dock utformas

så att marginaleffekter minimeras samtidigt som administrationskostnaderna inte

bör öka. Konsumentverket anser att stödet inte bör behovsprövas och att

problemet med att stöd betalas ut till barn som inte har behov av stöd kommer

att minska med det föreslagna systemet. Verket framhåller vidare att en

behovsprövning skulle kunna leda till besvärande marginaleffekter.

 Det finns flera skäl som talar mot en behovsprövning. Som det framgår av bl.a.

Underhållsbidrags- och bidragsförskottsutredningens betänkande (SOU 1995:26) är

det en mycket liten grupp boföräldrar som har höga inkomster. Statens utgifter

för samhällsstödet skulle inte minska annat än marginellt om en behovsprövning

införs. Underhållsstödets belopp är bestämt så att det skall motsvara halva

normalbehovet för ett barn utöver barnbidraget. Det är rimligt att barn till

särlevande föräldrar tillförsäkras ett sådant bidrag. Boföräldern svarar

regelmässigt för en motsvarande del av barnets försörjning och ofta betydligt

mer. Därtill kommer att vårdnadshavare med goda och medelgoda inkomster vid en

inkomstökning ofta får lägre bostadsbidrag och höjda avgifter för barnomsorg.

Marginaleffekterna för dessa föräldrar är således stora redan i dag och en

behovsprövning skulle förstärka dem. Dessutom innebär en behovsprövning

administrativa merkostnader.

 Det anförda visar att en behovsprövning är förenad med många nackdelar. Mot

denna bakgrund kan den marginella utgiftsminskning som skulle uppkomma för

staten inte anses så betydelsefull att en behovsprövning bör införas.

5.4 Återbetalningsskyldighet mot staten

5.4.1 Allmänna utgångspunkter

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: För det underhållsstöd som lämnas|

| till barnet skall den förälder som inte bor |

| tillsammans med barnet vara återbetalningsskyldig |

| gentemot staten. Återbetalningsskyldigheten skall |

| bestämmas enligt en schabloniserad procentmetod. |

| Återbetalningsskyldighet skall inte fastställas |

| om underhållsbidrag bestämts som ett engångsbelopp. |

| Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens|

| förslag. |

| Remissinstanserna: Riksrevisionsverket anser |

| att den föreslagna procentmetoden uppfyller kravet |

| på enkelhet, samtidigt som möjligheterna till |

| manipulation försvåras, eftersom inkomsterna |

| relativt lätt kan kontrolleras. Askersunds kommun |

| stöder principen att återbetalningsskyldigheten bör|

| bestämmas enbart med utgångspunkt i den |

| underhållsskyldiges betalningsförmåga. |

| Konsumentverket anser att det är en förbättring att|

| återbetalningsskyldigheten frikopplas från |

| föräldrabalkens bestämmelser om underhållsbidrag. |

| Försäkringsanställdas förbund anser att det är |

| positivt att återbetalningsskyldigheten skall |

| bestämmas oberoende av den andre förälderns |

| inkomster. |

| Skälen för regeringens förslag: Föräldrar skall |

| svara för sina barns försörjning. Även om |

| underhållsstöd lämnas till barn till särlevande |

| föräldrar är utgångspunkten att båda föräldrarna efter|

| förmåga skall bidra till barnets försörjning. Det är|

| därför inte rimligt att staten, som nu ofta är |

| fallet, står för kostnader för barnet som den förälder|

| som inte barnet bor hos har möjlighet att bidra |

| till. Att svara för sina barns försörjning bör vara|

| en etablerad samhällelig norm. Denna norm har i |

| dag delvis urholkats genom att samhällsstöd i vissa|

| fall betalas till barn, trots att den förälder som |

| barnet inte bor hos har förmåga att bidra till |

| barnets underhåll. |

| Det finns underhållsbidragsskyldiga föräldrar med|

| stora ekonomiska och sociala problem och som kan |

| ha svårt att fullt ut bidra till sitt barns |

| försörjning. Men generellt sett avviker inte de |

| bidragsskyldigas ekonomiska situation från |

| genomsnittet hos befolkningen i övrigt och de har |

| allmänt sett en bättre ekonomisk situation än de |

| ensamstående föräldrar som bor tillsammans med sitt|

| barn. Det finns också en större inkomstspridning |

| hos föräldrar som inte bor tillsammans med sitt |

| barn än bland ensamstående boföräldrar (se SOU |

| 1995:26, kap. 3). Därtill kommer att tillämpningen |

| av reglerna om bidragsförskott och reglerna om |

| underhållsbidrag successivt lett till att allt |

| lägre genomsnittliga bidrag till barnens försörjning|

| kommer från föräldrar som inte bor stadigvarande med|

| sitt barn. Både från principiella utgångspunkter och|

| av ekonomiska |

| |

| skäl är det angeläget att den del av försörjningen som|

| den bidragsskyldiga föräldern står för ökar. |

| En ökning av försörjningsbidraget från de föräldrar|

| som inte har sitt barn boende hos sig bör enligt |

| regeringens mening åstadkommas genom att särskilda |

| regler införs, som innebär att dessa föräldrar blir|

| skyldiga att helt eller delvis återbetala under- |

| hållsstödet till staten. |

| Återbetalningsskyldigheten mot staten bör |

| bestämmas med hänsyn till den bidragsskyldiges |

| ekonomiska förhållanden så att dennes betal- |

| ningsförmåga tas i anspråk i den utsträckning som kan|

| anses rimlig. Återbetalningsskyldigheten bör vara |

| oberoende av den andra förälderns ekonomiska |

| förhållanden. Därigenom påverkas inte statens |

| kostnader för underhållsstöd av de ekonomiska |

| förhållandena hos boföräldern. Bandet mellan barnet|

| och föräldrarna sätts på så vis också i förgrunden medan|

| föräldrarnas ekonomiska beroende av varandra |

| minskar. |

| Om den förälder som barnet bor hos har goda |

| ekonomiska förhållanden, medan den |

| återbetalningsskyldiga föräldern har relativt låga |

| inkomster, kan det faktum att |

| återbetalningsskyldigheten till staten bestäms |

| oberoende av den andra förälderns goda ekonomi |

| upplevas som orättvist. Om barnets intresse och |

| den relation som barnet har med vardera föräldern |

| sätts i förgrunden snarare än föräldrarnas inbördes för-|

| hållande, är det ändå naturligt att återbetalning |

| skall ske efter förmågan hos den åter- |

| betalningsskyldiga föräldern. Att på så sätt framhäva|

| relationerna mellan var och en av föräldrarna och |

| barnet, ligger i linje med den syn på barnets rätt,|

| familjen och föräldraskapet som det finns stor sam-|

| syn kring i samhället i dag. |

| Återbetalningsskyldigheten mot staten är heller |

| ingenting som föräldrarna har möjlighet att reglera|

| sinsemellan. Därmed torde risken för konflikter |

| mellan dem minska. Fördelarna med den föreslagna |

| ordningen får därför anses överväga nackdelarna. |

| Reglerna om återbetalningsskyldighet bör vara så |

| enkla som möjligt. Särlevande föräldrar bör själva |

| kunna beräkna vilken återbetalningsskyldighet som |

| uppkommer när underhållsstöd lämnas till barnet. |

| Enkla regler medför administrativa besparingar. |

| Underhållsbidrag enligt föräldrabalken kan |

| fastställas som ett engångsbelopp. Engångsbidrag |

| skall betalas till socialnämnden om barnet är under|

| 18 år. För beloppet skall normalt inköpas en livränta|

| åt barnet (7 kap. 7 § fjärde stycket och 4 kap. 6 §|

| andra stycket FB). Om livräntan understiger |

| bidragsförskottets belopp lämnas bidragsförskott som|

| utfyllnadsbidrag, . |

| Frågan är vilka regler som då bör gälla för under-|

| hållsstöd och återbetalningsskyldighet. I praktiken|

| synes avtal om engångsbelopp vara ytterst |

| ovanliga. I betänkandet Underhållsbidrag och |

| bidragsförskott anges att av 87 tillfrågade |

| kommuner uppgav endast en kommun att kommunen |

| under år 1993 i ett fall hade haft ett avtal om |

| engångsbidrag att handlägga (se SOU 1995:26 s. |

| 203). |

| I avsnitt 5.5 föreslås att underhållsstöd i dessa|

| fall skall betalas som ett utfyllnadsbidrag, dvs. |

| en utfyllnad upp till underhållsstödets nivå. Ut- |

| fyllnadsbidraget är ett rent samhällsstöd och |

| återkrävs inte av den återbetalningsskyldige. |

| |

| En förälder som en gång har betalat underhållsbidrag|

| i form av ett engångsbidrag i syfte att för all |

| framtid reglera sin underhållsskyldighet bör inte |

| åläggas att betala till staten till följd av de nya|

| reglerna om underhållsstöd. Därför bör återbetalnings-|

| skyldighet för den bidragsskyldige inte fastställas|

| om underhållsbidrag betalas i form av ett engångs- |

| belopp. |

| När den bidragsskyldige är bosatt utomlands bör |

| försäkringskassan ha möjlighet att låta bli att |

| fastställa återbetalningsskyldighet. I det fallet |

| bör i stället ett fastställt underhållsbidrag kunna|

| åberopas mot den bidragsskyldige. Det kan vara en |

| fördel vid indrivning i utlandet, se närmare om |

| detta i avsnitt 6.2. Om försäkringskassan räknar med|

| att den bidragsskyldiga föräldern frivilligt kommer|

| att betala i enlighet med ett beslut om |

| återbetalningsskyldighet finns det dock inget som |

| hindrar att försäkringskassan beslutar om |

| återbetalningsskyldighet trots att den |

| bidragsskyldiga föräldern bor utomlands. |

| Den närmare utformningen av reglerna om |

| återbetalningsskyldighet diskuteras i de följande |

| |

| |

| avsnitten. |

| |

| |

| 5.4.2 Procentregler |

| |

|

O |

 Promemorians förslag: Utredningen föreslår att grundavdraget skall vara 48 000

kronor och att procentsatsen för fastställandet av återbetalningsskyldighet för

ett barn skall vara 9 % och 6 % per barn för två barn. Förslaget överensstämmer

i övrigt med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Jönköpings tingsrätt anser att det är viktigt att de olika

procentsatserna bestäms på ett sådant sätt att de avspeglar samhällets syn på

att det i första hand är föräldrarna och inte det allmänna som skall svara för

barnens försörjning. Riksrevisionsverket ifrågasätter om inte underhållsskyldig-

heten upp till garantinivå bör kunna fullgöras vid en lägre inkomstnivå. Lik-

nande synpunkter framförs av Svea hovrätt, Jönköpings tingsrätt, Askersunds

kommun och Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet. Sveriges

Akademikers Centralorganisation

anför att det är positivt att halvsyskon får samma rätt till ekonomiskt stöd

från den gemensamma föräldern.

 Konsumentverket, Umeå kommun, Askersunds kommun och Försäkringsanställdas

förbund uttrycker oro över att återbetalningsskyldiga föräldrar med svag ekonomi

kommer att drabbas alltför hårt. RRV pekar på att beräkningar visar att det be-

lopp som skall betalas till staten ökar för bidragsskyldiga föräldrar med

månadsinkomster under 14 000 kronor per månad och sjunker i de högre

inkomstlägena. Bl.a. Försäkringsanställdas förbund, Försäkringskasseförbundet,

och Umeå kommun har framfört liknande synpunkter.

 Skälen för regeringens förslag: Återbetalningsskyldigheten bör bestämmas

enligt ett enkelt system med så få tolkningsmoment och inslag av skönsmässiga

bedömningar som möjligt. Det bör vara lätt att anpassa

återbetalningsskyldigheten till ändrade förhållanden. En lämplig metod blir

därför att bestämma återbetalningsskyldigheten som en viss procent av den

återbetalningsskyldiges årliga bruttoinkomst.

 Regeringens inriktning för arbetet med att skapa ett nytt system har varit att

öka den genomsnittliga storleken på de belopp som de bidragsskyldiga skall

betala. Skälen är dels det principiellt riktiga i att dessa föräldrar står för

en i förhållande till barnets andra förälder någorlunda likvärdig del av sina

barns försörjning, dels att förslaget bidrar till att klara saneringen av de

offentliga finanserna. Föräldrarna bör dock inte ekonomiskt pressas över rimlig

förmåga. Särskild hänsyn bör tas till återbetalningssskyldiga föräldrar med

begränsade inkomster. Av hänsyn till dem med svag ekonomi föreslås ett

grundavdrag från inkomsten om 24 000 kronor per år. Återbetalningsskyldiga med

mycket låga inkomster kommer då att få en låg återbetalningsskyldighet eller

helt undantas från betalningskravet. Dessutom föreslås att återbetal-

ningsskyldigheten bortfaller om återbetalningen skulle bli lägre än 100 kronor

per barn och månad.

 Av hänsyn till den återbetalningsskyldiga förälderns samlade försörjningsbörda

bör den procentsats per barn som skall användas vid beräkningen av

återbetalningsskyldigheten minska med antalet barn som han eller hon skall

försörja. Återbetalningsskyldigheten bör bestämmas till 10 procent om föräldern

är underhållsskyldig för ett barn, till 6,25 procent per barn om föräldern är

underhållsskyldig för två barn och till 5 procent per barn om föräldern är

underhållsskyldig för tre barn. Om underhållsskyldighet föreligger för fler än

tre barn beräknas återbetalningsskyldigheten för varje barn till så många

procent av inkomsten som motsvarar det tal som erhålls om man dividerar summan

av femton och antalet barn utöver tre med det totala antalet barn. Det

sammanlagda procenttalet som skall fördelas på alla barn ökar då med en procen-

tenhet för varje ytterligare barn.

 Alla den återbetalningsskyldiges barn bör ha likaberättigade anspråk på hans

eller hennes försörjningsförmåga. Det är rimligt att reglerna om underhållsstöd

även tar hänsyn till de av den återbetalningsskyldiges barn som han eller hon

lever tillsammans med eller är underhållsskyldig för i andra förhållanden. Detta

innebär bland annat att återbetalningsskyldigheten minskar om föräldern skulle

få barn i ett nytt förhållande.

 Som en följd av nödvändigheten av att sanera de offentliga finanserna frångår

regeringen promemorians förslag vad avser de procentsatser som styr

återbetalningsskyldigheten. Enligt promemorians förslag skulle gränsen för full

återbetalningsskyldighet komma att sättas vid en månadsinkomst på 17 300 kronor

per månad för en förälder med ett barn. Flera remissinstanser ansåg att denna

inkomstgräns var väl generös. Regeringen delar remissinstansernas uppfattning.

De nu föreslagna procentsatserna leder, tillsammans med det föreslagna

grundavdraget på 24 000 kronor, till att en återbetalningsskyldig förälder med

ett barn kommer att bli skyldig att återbetala underhållstödets fulla belopp

(1 173 kronor i månaden) om han eller hon har en inkomst som överstiger 13 700

kronor i månaden. Vid två barn kommer återbetalningskyldigheten att motsvara

underhållstödets fulla belopp vid en månadsinkomst på 20 700 kronor och vid tre

barn kommer detta att vara fallet vid en månadsinkomst på 25 400 kronor. Den

föreslagna modellen leder i vissa inkomstskikt, där de återbetalningsskyldiga

med låga inkomster befinner sig, till betydande minskningar av

marginaleffekterna, dvs. av den andel av en bruttoinkomstökning som går bort

till ökade skatter, underhållsbidrag och avgifter samt minskade bidrag. Enligt

modellen får man en tillkommande marginaleffekt på 10 procent för ett barn, 12,5

procent med två och 15 procent för tre barn. Med dagens regler kan marginal-

effekterna uppgå till 100 procent, dvs. hela det överskott som uppkommer genom

en inkomstökning kan, om den förälder som barnet bor hos inte har något

ekonomiskt överskott eller ett otillräckligt sådant, gå till ökade

underhållsbidrag. Detta innebär en drivkraft som motverkar ökade arbetsinsatser.

Det leder vidare till att man vill undvika omprövningar av underhållsbidraget.

Dessa olägenheter minskar radikalt med de förändrade reglerna.

 Försäkringskassan bör varje år pröva förälderns återbetalningsskyldighet och

anpassa den efter aktuellare förhållanden. Detta kan i en del fall vara en

betydande fördel för den återbetalningsskyldige. Om han eller hon får reducerade

inkomster kommer återbetalningsskyldigheten på sikt att sänkas. Den

bidragsskyldige behöver alltså inte försöka nå en överenskommelse med den andra

föräldern eller inleda en jämkningsprocess vid domstol för att få betala mindre.

Även för det allmänna innebär en årlig justering en fördel. Statens återkrav

höjs i takt med ökningar av inkomsterna hos de återbetalningsskyldiga. Det

minskar möjligheterna för de återbetalningsskyldiga att övervältra en del av

kostnaderna för barnet på det allmänna.

 24

5.4.3 Inkomstbegreppet

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Återbetalningsskyldigheten |

| skall beräknas på inkomst av tjänst, intäkt av |

| kapital och inkomst av näringsverksamhet. Avdrag |

| under inkomstslaget kapital skall inte beaktas. |

| Inkomst av näringsverksamhet skall ökas genom att |

| vissa avdrag som har karaktär av vinst- |

| dispositioner återläggs. Dessa är avsättning till |

| periodiseringsfonder, avdrag för egen pension |

| (viss del) samt ökning av expansionsmedel. Även av-|

| drag för underskott från tidigare beskattningsår |

| skall återläggas. |

| Tillägg skall göras med en procent av |

| skattepliktig förmögenhet som överstiger 800 000 |

| kronor samt för inkomst, inklusive kostförmån, som |

| beskattas enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt |

| och studiemedel i form av studiebidrag. Det |

| sålunda framräknade beloppet skall minskas med 24 |

| 000 kronor. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker

promemorians förslag. Kammarrätten i Göteborg, Socialstyrelsen,

Riksskatteverket, Försäkringskasseförbundet, Tjänstemännens Centralorganisation

(TCO), Föreningen Söndagsbarn och Försäkringsanställdas förbund instämmer i att

inkomstbegreppen vid beräkning av återbetalningsskyldighet av underhållsstöd och

bostadsbidrag bör samordnas. Föreningen Söndagsbarn och Försäkringsanställdas

förbund tillägger att en samordning med bostadsbidrag bl.a. innebär

administrativa fördelar. Socialstyrelsen anser att en kontinuerlig anpassning

till bidragsskyldiges ekonomiska förmåga är väl motiverad och att en förälder

skall betala efter sin förmåga utan hänsynstagande till andra åtaganden.

Försäkringskasseförbundet påtalar att regler saknas för hur återbetalning-

sskyldigheten skall fastställas för bidragsskyldiga med oregelbundna inkomster.

Umeå kommun anser att i inkomstbegreppet bör även kostnader för inkomsternas

förvärvande och avbetalning på studielån beaktas. Föreningen Barnens Rätt till 2

Föräldrar pekar på att återbetalningsskyldigheten också skall vara beroende av

om det finns stora kostnader för resor i samband med umgänge. Domstolsverket och

Föreningen Söndagsbarn anser att den ordning som föreslagits beträffande bo-

stadsbidrag i fråga om preliminära och slutliga bidrag även bör införas vid

fastställande av återbetalningsskyldighet. En tvingande regel om skyldighet att

anmäla inkomstförändring bör införas, enligt Askersunds kommun.

Riksrevisionsverket (RRV) påtalar att genom att återbetalningsbeloppet bestäms i

förhållande till den bidragsskyldiges taxerade inkomst försvåras möjligheterna

till manipulation då inkomsterna relativt lätt kan kontrolleras.

Försäkringskasseförbundet menar att återbetalningsskyldigheten skulle kunna

baseras på den aktuella inkomsten snarare än den taxerade. Uddevalla kommun har

funnit att bruttoinkomsten bör ligga till grund för återbetalningsskyldigheten.

Länsrätten i Västernorrlands län ifrågasätter om inte även den bidragsskyldiges

inkomster för det aktuella året skall ha betydelse för när jämkning kan ske.

Umeå kommun anger att förslaget innebär betydande förenklingar jämfört med

dagens system. Flera remissinstanser, såsom Socialstyrelsen, RFV och Karlskrona

kommun påtalar även att återbetalningsskyldigheten blir lätt att förstå och

beräkna för föräldrarna.

 Skälen för regeringens förslag: I departementspromemorian betonas vikten av

att reglerna för återbetalningsskyldigheten skall vara förutsebara och enkla.

Underlaget för procentberäkningen bör vidare vara lätt att få fram och att

kontrollera. Regeringen delar denna uppfattning. Flera av de remissinstanser som

yttrat sig i frågan har också konstaterat att det förslag till inkomstmått som

lämnas i promemorian till stor del stämmer överens med högt ställda krav på

enkelhet och kontrollerbarhet, inte minst från föräldrarnas sida. Regeringen

anser dock att inkomstbegreppen vid beräkning av återbetalningsskyldighet av

underhållsstöd och bostadsbidrag bör samordnas i något större utsträckning än

vad som framgår av promemorians förslag.

 Förslag till nya regler för bostadsbidrag har nyligen lagts fram av regeringen

(prop. 1995/96:186). Dessa förslag omfattar, förutom ett till vissa delar

förändrat inkomstbegrepp, bl.a. ett nytt inkomstprövningssystem. Det nya

systemet innebär att preliminärt bostadsbidrag lämnas för högst tolv månader

efter prövning av uppskattad aktuell årsinkomst. Bidraget fastställs därefter

slutligt på grundval av de inkomstuppgifter som skattemyndigheten fastställer

vid taxeringen. För högt respektive för lågt preliminärt bostadsbidrag

korrigeras vid fastställandet av det slutliga bostadsbidraget. Ränta och avgift

betalas på återbetalade resp. utbetalade belopp.

 Några av de remissinstanser som yttrat sig i frågan anser att den ordning som

regeringen föreslagit beträffande bostadsbidrag i fråga om preliminära och

slutliga bidrag även bör införas vid fastställande av återbetalningsskyldighet

av underhållsstöd. Ytterligare några instanser har föreslagit att

återbetalningsskyldigheten skall baseras på den aktuella inkomsten snarare än

den taxerade.

 Regeringen har vid utformningen av föreliggande förslag till lag om

underhållsstöd bl.a. tagit fasta på vissa principiella skillnader mellan

systemet för underhållsstöd och systemet för bostadsbidrag. I systemet för

bostadsbidrag regleras förutsättningarna för inkomstprövning av ett bidrag som

lämnas av samhället till enskild person, medan förhållandet när det gäller

systemet för underhållsstöd snarast är det motsatta. I systemet för

underhållsstöd är det inte heller sökandens inkomster som skall beräknas.

Utbetalningen av underhållsstöd påverkas inte av om den bidragsskyldige vägrar

medverka vid inkomstberäkningen. Det kan bli svårt att få tillförlitliga

uppgifter för en preliminär beräkning av inkomsten och justeringarna vid en

slutlig avräkning kan bli många och stora. Det är mot denna bakgrund inte

motiverat att för närvarande samordna inkomstprövningen av respektive system i

större omfattning än vad som framgår av det följande.

Regeringen föreslår att inkomstprövningen av återbetalningsskyldigheten i första

hand skall grundas på inkomst av tjänst, såsom även förordats av Lagrådet, samt

intäkt av kapital och inkomst av näringsverksamhet. Med hänsyn till det

grundläggande synsätt som redovisats i det föregående, att förälders

försörjningsansvar skall grundas efter förmåga utan hänsynstagande till andra

åtaganden, och att systemet skall vara enkelt och förutsebart, bör i princip

inte beaktas andra avdrag eller eventuella underskott under de två förstnämnda

inkomstslagen än sådana som får göras vid beräkning av inkomst av tjänst.

Bruttolön med avdrag för vid beskattningen medgivna avdrag i inkomstslaget

tjänst (såsom resor till och från arbetet och resor i tjänsten), ränteintäkter

etc. får i detta sammanhang anses vara ett bra mått för att beräkna den ekono-

miska förmågan. Det innebär t.ex. att avdrag mot realisationsvinst (i inkomst av

kapital) inte får göras för realisationsförluster.

 När det så gäller inkomst av näringsverksamhet ger skattelagstiftningen

möjlighet till olika resultatreglerande åtgärder, som i detta sammanhang kan

gynna hushåll med näringsinkomster framför hushåll med andra inkomster.

Regeringen anser det inte vara rimligt att sådana möjligheter skall påverka

bedömningen av återbetalningsskyldighet av underhållsstöd.

 Vid beräkningen av återbetalningsskyldigheten bör samma principer gälla för

beräkning av inkomst av näringsverksamhet som för beräkning av inkomst av tjänst

och kapital. Därvid bör löntagare och egenföretagare i största möjliga

utsträckning behandlas på ett likvärdigt sätt.

 Inkomstbegreppet bör ses över inom flera delar av bidrags- och social-

försäkringssystemen. I avvaktan på en sådan översyn bör den återbetal-

ningsgrundande inkomsten för egenföretagare beräknas utifrån näringsinkomsten

justerad för vissa bokföringsåtgärder, som i mer påtaglig grad kan anses ge

fördelar för näringsidkare jämfört med löntagare. Näringsinkomsten bör således

ökas med årets avsättning till periodiseringsfonder respektive minskas med årets

upplösning av periodiseringsfonder, ökas med avdrag för utgift till egen pension

intill ett halvt basbelopp samt ökas med ökning av expansionsmedel och minskas

med minskning av expansionsmedel. Även avdrag för underskott från tidigare

beskattningsår bör återläggas. Begränsningen i fråga om pensionsutgift skall

utformas för att så nära som möjligt motsvara vad som gäller för löntagare.

 I promemorian föreslås att en procent av den del av den skattepliktiga

förmögenheten, som överstiger 800 000 kronor skall beaktas då åter-

betalningsskyldigheten fastställs. Regeringen delar denna bedömning. Även vissa

kontrollerbara inkomster, som inte ingår i taxeringen men som försäkringskassan

kan få fram via andra register, såsom sjöinkomster och studiemedel i form av

studiebidrag, bör beaktas vid fastställande av återbetalningsskyldigheten.

 Vad gäller företagsförmögenhet finns i de gällande förmögenhetsskattereglerna

undantag som bl.a. innebär att både tillgångar och skulder i rörelsedrivande

fåmansföretag utesluts vid beräkning av skattepliktig förmögenhet. Förhållandet

gör det svårt att beakta dessa tillgångar och skulder vid förmögenhetsprövningen

av återbetalningsskyldigheten. Oavsett vilken lösning som skulle sökas skulle

handläggningen bli betungande. Regeringen anser därför att det åtminstone tills

vidare, eller till dess resultaten av ovan nämnda översyn har redovisats, får

accepteras att detta slags tillgångar och skulder inte omfattas av

förmögenhetsprövningen.

 I vissa speciella situationer skall skönsmässiga bedömningar kunna göras vid

beräkning av återbetalningsskyldigs inkomst. Det kan gälla fall då intäkterna

enligt taxeringen inte visar den verkliga förvärvsförmågan och den

bidragsskyldige inte visar godtagbar anledning till att förvärvsförmågan inte

utnyttjas. Genom en särskild beräkning av kända inkomster, förvärvsförmåga m.m.

skall då en skälighetsbedömning göras av återbetalningsskyldighetens storlek.

Sådana bedömningar av "förvärvsförmågan" och "godtagbar anledning" görs i dag

enligt FB. En omfattande praxis har bildats på området. Skälighetsbedömningen

bör dock bara göras om det är uppenbart att förvärvsförmågan i ett sådant fall

väsentligt överstiger den faktiska inkomsten. En skälighetsbedömning bör också

kunna göras t.ex. om den bidragsskyldige är bosatt utomlands och därför inte har

några inkomster i Sverige.

 Om ett taxeringsbeslut överklagas kan den taxerade inkomsten komma att ändras.

Att i alla situationer justera det ursprungliga beslutet om

återbetalningsskyldighet skulle medföra alltför stort administrativt merarbete.

Därför bör den återbetalningsskyldighet som fastställs i enlighet med den

ursprungliga taxeringen justeras endast om taxeringsbeslutet har ökats eller

minskats väsentligt. Det bör i detta sammanhang ankomma på

Riksförsäkringsverket, RFV, att ge erforderlig vägledning för när en väsentlig

ändring av taxerad inkomst skall anses föreligga. Om en retroaktiv höjning av

återbetalningsskyldigheten avser mycket stora belopp eller på annat sätt skulle

bli betungande för den återbetalningsskyldige, anser regeringen att anstånd

(helt eller delvis) eller i vissa fall eftergift skall kunna komma i fråga (se

vidare avsnitt 5.4.5 Anstånd och eftergift).

 Försäkringskassan skall på medium för automatisk databehandling kunna hämta

uppgifter från det centrala skatteregistret om den bidragsskyldiges och barnets

inkomster för beräkning av återbetalningsskyldighet resp. underhållsstöd. Detta

bör regleras i en ny registerförordning.

 För inkomstuppgifter hos skatteförvaltningen gäller sekretess. En reglering av

skattemyndighetens skyldighet att lämna ut dessa uppgifter till

försäkringskassan kommer att behövas, t.ex. i skatteregisterförordningen

(1980:556). Därmed kan också sekretessen brytas. Lagrådet har framfört att det

torde behöva övervägas ytterligare om skatteuppgifter i ärenden om

underhållsstöd täcks av 7 kap. 7 § första stycket sekretesslagen (1980:100)

eller om lagtexten behöver kompletteras. Av förarbetena till sekretesslagen

(prop. 1979/80:2, del A, s. 189) framgår att ärenden enligt lagen om

bidragsförskott omfattas av bestämmelsen. Detsamma måste då enligt regeringens

mening gälla ärenden om underhållsstöd.

 Försäkringskassans möjlighet att från det centrala skatteregistret inhämta

uppgifter om inkomsten hos den förälder som inte är sökande underlättar också

för försäkringskassan att beräkna en fiktiv återbetalningsskyldighet i de fall

underhållsstöd skall lämnas till barn som bor växelvis hos båda sina föräldrar.

 Möjligheten att inhämta inkomstuppgifter är också viktig när försäkringskassan

årligen skall följa upp om återbetalningsskyldigheten eller den fiktiva

återbetalningsskyldigheten skall räknas om på grund av ändrade

inkomstförhållanden enligt senaste fastställd taxering.

5.4.4 Ränta på återbetalningsskyldigheten

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Om en återbetalningsskyldig |

| förälder inte betalar till staten i rätt tid skall |

| ränta betalas på skulden. Ränta skall betalas även om|

| anstånd medgetts. Räntesatsen skall bestämmas av |

| regeringen. |

| Betalning skall i första hand avräknas på upplupen|

| ränta. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Socialstyrelsen har inte något att erinra mot att ränta

skall betalas för skuld som uppstått då återbetalningsskyldighet inte skett i

tid. Styrelsen anser dock att skulder som inte kan drivas in inte skall

räntebeläggas. Föreningen Söndagsbarn tillstyrker förslaget i sin helhet.

Försäkringsanställdas förbund menar att det är rimligt att ränta debiteras även

för skuld på underhåll till barn. Även Uddevalla kommun och Fredrika Bremer-

Förbundet menar att reglerna är rimliga och tillägger att de dessutom kan öka

motivationen för den underhållsskyldige att ta sin del av det ekonomiska

ansvaret för barnet.

 Skälen för regeringens förslag: Reglerna för återbetalning av underhållsstöd

bör utformas så att det inte blir förmånligt för den enskilde att ha en skuld

till staten. Det är därför rimligt att ränta debiteras på de fordrade belopp som

inte återbetalats i rätt tid. En sådan ordning stimulerar också till betalning

efter förfallodagen. Ränta bör följaktligen även debiteras i de fall som en

återbetalningsskyldig medgetts anstånd med återbetalningsskyldigheten.

 En betalning som flyter in från återbetalningsskyldig bör i första hand

avräknas på upplupen ränta.

 Räntan, som inte skall vara avdragsgill, bör årligen fastställas av regeringen

till en nivå som motsvarar statens utgifter för sin upplåning.

 25

5.4.5 Anstånd och eftergift

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: En bidragsskyldig förälder kan|

| helt eller delvis medges anstånd med |

| återbetalningen till staten. Anstånd skall medges i|

| den mån det behövs för att den bidragsskyldige skall|

| få behålla vad som behövs för eget och familjens |

| underhåll. Därvid skall utsökningsbalkens |

| bestämmelser om gäldenärens benificium tillämpas. |

| Anstånd får även i andra fall medges om det finns |

| anledning till det med hänsyn till den bidrags- |

| skyldiges personliga eller ekonomiska situation |

| eller annan särskild anledning. |

| En bidragsskyldig förälder som har en skuld till |

| staten skall inte vara skyldig att betala ett |

| högre belopp till staten varje månad än vad som |

| motsvarar den återbetalningsskyldighet som är |

| fastställd enligt procentmetoden. Det belopp som |

| beslut om anstånd avser skall betalas före |

| återbetalning som avser senare tid. |

| En bidragsskyldig förälder kan medges eftergift |

| om det finns synnerliga skäl till det med hänsyn |

| till den bidragsskyldiges ekonomiska eller per- |

| sonliga situation. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Föreningen Söndagsbarn tillstyrker förslaget i sin helhet.

Malmö tingsrätt påtalar att de föreslagna återbetalningsreglerna riskerar att

orsaka en oönskad skuldackumulering hos vissa grupper återbetalningsskyldiga

föräldrar. För att en sådan skuldackumulering skall motverkas föreslår

tingsrätten att eftergiftsmöjligheterna ges en mindre restriktiv utformning.

Liknande synpunkter framförs av Konsumentverket. Riksförsäkringsverket (RFV)

avstyrker att anstånd får medges först efter ansökan och anser att

försäkringskassorna, liksom hittills, bör bedöma detta ev. behov.

Försäkringskasseförbundet framför liknande synpunkter. Riksskatteverket (RSV)

påpekar att skäl kan finnas att överlämna en fordran på återbetalningsskyldighet

till kronofogdemyndigheten även om utmätning av lön inte kan komma ifråga på

grund av reglerna om förbehåll i utsökningsbalken, t.ex. för verkställighet i

utbetalning av överskjutande skatt. Försäkringsanställdas förbund anger att

beslut om eftergift bör kunna fattas på tjänstemannanivå. RFV påtalar också att

beneficiereglerna i utsökningsbalken kan innebära att gäldenären i vissa fall

får förbehålla sig ett mycket högt belopp för betalning av bostadskostnader. RFV

och Konsumentverket anser att ränta på återbetalningsskyldigheten bör kunna

efterges.

 Skälen för regeringens förslag: Det genomgående synsättet bakom promemorians

förslag till underhållsstöd har varit att försörjningen av egna barn skall vara

en högt prioriterad utgift för föräldrarna. Att en försörjningsplikt åvilar

barnets föräldrar skall, enligt promemorian, medföra krav på att de anpassar

sitt arbetskraftsutbud och sina egna utgifter efter det. Regeringen delar denna

uppfattning. I vissa fall kan det dock av olika skäl vara svårt för en

återbetalningsskyldig att betala det fastställda återbetalningsbeloppet till

staten. I sådana fall bör den återbetalningsskyldige föräldern ha möjlighet att

få anstånd eller eftergift.

 Anstånd bör i första hand komma i fråga vid betalningssvårigheter av

övergående natur. Om det kan förutses att svårigheterna blir bestående bör i

stället eftergift aktualiseras.

 Reglerna i utsökningsbalkens 7 kap. 4 och 5 §§ om gäldenärens benificium

innebär att gäldenären får förbehålla sig ett visst belopp för eget och

familjens underhåll innan utmätning av lön m.m. kan komma i fråga. Reglerna om

anstånd bör utgå från reglerna om gäldenärens beneficium så att anstånd skall

medges om de angivna reglerna i utsökningsbalken medför att fordringen inte kan

drivas in. Anstånd kan medges helt eller delvis. Det innebär bl.a. att

försäkringskassan i anståndsbeslutet kan ta hänsyn till att en

återbetalningsskyldig förälder har tillgångar utöver sin lön m.m. och sålunda

besluta att anståndet inte skall omfatta andra tillgångar än gäldenärens lön

m.m.

 Anstånd bör kunna medges även i andra fall när anledning finns med hänsyn till

den återbetalningsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden. Det kan

t.ex. vara fråga om att den återbetalningsskyldige under en tid drabbas av en

svår sjukdom.

 Beslut om anstånd bör kunna meddelas, efter ansökan, för högst ett år i

taget. Många gånger kan det dock finnas skäl att ha en kortare anståndstid än

ett år. De uppgifter som ligger till grund för ansökan skall styrkas av den

återbetalningsskyldige. Den som medgetts anstånd bör vara skyldig att till

försäkringskassan anmäla sådana ändrade förhållanden som påverkar rätten till

anstånd.

 Ett beslut om anstånd innebär att det finns en skuld till staten som blir

större ju längre anståndet varar. Den återbetalningsskyldige bör ges möjlighet

att återbetala skulden i en rimlig takt. Större belopp per år skall inte behöva

återbetalas än det belopp som fastställts eller skulle ha fastställts genom

procentmetoden. Det innebär att skulden kan kvarstå efter det att staten har

upphört att lämna underhållsstöd till barnet. Den återbetalningsskyldige skall

dock ha rätt att betala mer om han eller hon själv så önskar.

 Det belopp som beslut om anstånd avser skall betalas före återbetalning som

avser senare tid. Detta innebär att den återbetalningsskyldighet som löpande

förfaller till betalning i många fall blir en tillkommande skuld. Ett nytt

anståndsbeslut måste då ofta meddelas för den tillkommande skulden.

 Den skuld som omfattas av anståndsbeslutet skall räntebeläggas (se avsnitt

5.4.4 Ränta på återbetalningsskyldigheten).

 Försäkringskassan skall även, efter ansökan, kunna efterge statens fordran

avseende återbetalningsskyldighet i de fall det inte är tillräckligt med ett

beslut om anstånd. Eftergift bör dock tillämpas bara i undantagsfall. Sålunda

bör eftergift komma i fråga om det finns synnerliga skäl för det med hänsyn till

den återbetalningsskyldige förälderns personliga eller ekonomiska förhållanden.

Synnerliga skäl kan föreligga om den återbetalningsskyldige föräldern har

medgetts anstånd under en längre tid och det finns anledning att anta att den

återbetalningsskyldiges ekonomiska förhållanden inte kommer att förbättras inom

överskådlig tid. Eftergift kan också bli aktuell i situationer av

rehabiliteringskaraktär eller andra liknande situationer där en eftergift av

skulden är nödvändig för att rehabiliteringen skall lyckas eller för att den

återbetalningsskyldige föräldern inte skall slås ut socialt.

 Ett beslut om eftergift kan innebära att gamla skulder avskrivs men också att

återbetalningsskyldighet som avser framtiden begränsas.

 Eftergift bör normalt inte medges i den mån det kan antas att den åter-

betalningsskyldige föräldern åtminstone till någon del kommer att kunna betala

sin skuld till staten inom den tidsrymd som återstår till dess att skulden

preskriberas, se avsnitt 6.1.

 Avsikten är att eftergiftsmöjligheten skall tillämpas med återhållsamhet. Av

detta skäl är det lämpligt att socialförsäkringsnämnd även fortsättningsvis

beslutar i samtliga sådana ärenden.

5.4.6 Konsekvenserna för den återbetalningsskyldige

-------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: De föreslagna reglerna om |

| återbetalningsskyldighet till staten innebär att |

| många återbetalningsskyldiga föräldrar med goda |

| inkomster kommer att få återbetala en större del av|

| samhällsstödet till staten än de gör nu enligt |

| reglerna om bidragsförskott. Återbetalningsskyldiga|

| föräldrar med låga inkomster kommer i vissa fall att|

| få betala mer till staten och i andra fall mindre |

| än i dag. De belopp som staten återkräver kommer i |

| vissa fall inte att kunna drivas in av kronofog- |

| demyndigheterna till följd av utsökningsbalkens |

| regler om vad en gäldenär skall få förbehålla sig för|

| sitt uppehälle. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning.

 Skälen för regeringens bedömning: De föreslagna reglerna om återbetalnings-

skyldighet kommer i många fall att leda till en ökad försörjningsbörda för för-

äldrar som inte bor tillsammans med sina barn. Det blir fallet om det

underhållsbidrag som enligt nuvarande regler ligger till grund för

återbetalningsskyldigheten är lågt därför att barnet har egna inkomster eller

därför att barnets andra förälder har goda inkomster och inte på grund av att

den återbetalningsskyldiga föräldern har låga inkomster. När återbetalningsskyl-

digheten bestäms enligt reglerna om underhållsstöd tas hänsyn endast till den

återbetalningsskyldiga förälderns inkomst och inkomsten beaktas i princip fullt

ut, vilket tillsammans med andra faktorer innebär att det belopp som föräldern

skall återbetala till staten kan bli högre än vad som följer av nuvarande reg-

ler.

Även i de fall där underhållsbidraget inte är lågt på grund av de ovan angivna

omständigheterna torde återbetalningsskyldigheten till staten ofta bli bestämd

till ett högre belopp än enligt nuvarande regler. Det beror på att förälderns

betalningsförmåga bedöms på ett annat sätt enligt reglerna om underhållsstöd än

enligt reglerna om underhåll. När återbetalningsskyldigheten bestäms utgår man

enligt reglerna om underhållsstöd från bruttoinkomsten. Förälderns levnads-

kostnader beaktas inte. I stället finns ett grundavdrag på 24 000 kronor per år

samt en regel om att återbetalning lägre än 100 kronor per barn och månad

innebär att återbetalningsskyldigheten bortfaller. När underhållsbidrag

fastställs får föräldern enligt reglerna i föräldrabalken (FB) efter

skatteavdrag förbehålla sig skälig bostadskostnad samt ett normalbelopp på 120

procent av basbelopp för år räknat (3 620 kronor i månaden år 1996) för levnads-

kostnader i övrigt. (se avsnitt 4.3)

 Enligt reglerna om underhållsstöd anses en person med ett barn ha förmåga att

återbetala en del av underhållsstödet vid en bruttoinkomst på 3 100 kronor i

månaden. Enligt nuvarande regler anses en förälder ha förmåga att betala under-

hållsbidrag och därmed återbetala till staten först vid en månadsinkomst på 11

000 kr om föräldern har en bostadskostnad på 3 750 kronor och betalar skatt

enligt tabell 33.

 Man kan också jämföra vid vilken inkomst en förälder anses ha förmåga att

betala ett belopp som motsvarar underhållsstödets belopp (1 173 kronor i

månaden). Enligt reglerna om underhållsstöd måste den återbetalningsskyldiga

föräldern ha en månadsinkomst på omkring 13 700 kronor för att komma upp i ett

så högt återbetalningsbelopp medan föräldern enligt reglerna i FB anses ha för-

måga att betala detta belopp redan vid en månadsinkomst på 12 900 kronor om

förälder har en bostadskostnad på 3 750 kronor och betalar skatt enligt tabell

33.

 Eftersom underhållsbidragets storlek och därmed återbetalningsskyldigheten

till staten enligt nuvarande regler beror på vissa faktorer - bostadskostnad,

särskilda förbehåll, den andra förälderns ekonomi, barnets behov m.m. - medan

återbetalningsskyldigheten enligt de föreslagna reglerna om underhållsstöd beror

på andra faktorer går det inte att göra någon bedömning av vilka konsekvenser de

nya reglerna får för de återbetalningsskyldiga föräldrarna utan att göra

beräkningar i ett representativt och tillräckligt stort urval av verkliga fall.

Någon sådan jämförelse har inte gjorts.

 Det går inte att säkert säga hur reglerna om underhållsstöd påverkar de

återbetalningsskyldiga föräldrarnas ekonomiska situation. Regeringen avser att

noga följa upp denna fråga.

 När man bedömer vilka konsekvenser de föreslagna reglerna om underhållsstöd

kommer att få för återbetalningsskyldiga föräldrar kan det vara av intresse att

studera de normer för levnadskostnader som används i andra sammanhang. Förutom

de förbehållsbelopp som i dag tillämpas vid bestämmande av underhållsbidrag till

barn finns liknande normer i exekutionsrättsliga sammanhang och inom

socialbidragssystemet. En närmare redogörelse för de olika beloppen, liksom för

Konsumentverkets

beräkningar av skäliga hushållskostnader, finns i betänkandet Underhållsbidrag

och bidragsförskott (SOU 1995:26 s. 229 f.).

 Vid löneexekution får en gäldenär alltid behålla ett visst belopp för sitt

eget och familjens underhåll. Detta belopp kallas vid införsel "förbe-

hållsbelopp". Vid införsel får lön tas i anspråk endast i den mån den överstiger

vad gäldenären behöver för eget underhåll m.m. Normalbeloppet per månad är år

1995 för en ensamstående gäldenär 3 666 kr. Till normalbeloppet läggs utgifter

för bl.a. resor till och från arbetet. Bostadskostnaden beräknas särskilt och

läggs till normalbeloppet. Systemet har ändrats tekniskt med början den 1 april

1996 (prop. 1994/95:49), se nedan.

 Socialstyrelsen har utarbetat en vägledande norm för socialbidrag. För år 1996

ligger socialbidragsnormen för en ensamstående på 3 453 kronor i månaden. Bl.a.

kostnader för resor till och från arbetet och fackföreningsavgifter anses av

Socialstyrelsen ingå i en skälig levnadsnivå men har inte räknats in i normen

eftersom kostnaderna varierar från person till person. Också bostadskostnader

ligger utanför normen.

 Reglerna om underhållsstöd innebär, trots förekomsten av ett grundavdrag, att

föräldrar med så låga inkomster att de redan ligger under socialbidragsnormen

kan bli återbetalningsskyldiga mot staten. Återbetalningsbeloppet kan i vissa

situationer inte drivas in eftersom den återbetalningsskyldige inte har medel

som överstiger vad han eller hon får förbehålla sig vid införsel.

 Att återbetalningsskyldighet enligt de föreslagna reglerna kommer att

fastställas även för personer som har sådana ekonomiska förhållanden att deras

tillgångar understiger vad de får förbehålla sig vid införsel innebär att

statens fordran, om inte återbetalning sker frivilligt, inte kommer att kunna

drivas in av kronofogdemyndigheten. Därtill kommer att förbehållsbeloppet har

höjts något i förhållande till tidigare förbehållsbelopp vid införsel i samband

med att de två nuvarande formerna för löneexekution, införsel i lön och

utmätning av lön, den 1 april 1996 har slagits samman till ett enhetligt system

(se prop. 1994/95:49). Detta kan innebära att antalet fordringar på åter-

betalning som inte kan drivas in ökar eller att indrivningen tar längre tid.

 Att återbetalningsskyldigheten i vissa fall kommer att fastställas till belopp

som inte kan drivas in är givetvis förenat med nackdelar. Regeringen har

diskuterat flera lösningar på detta problem. Ett sätt att undvika problemet är

att höja grundavdraget så att återbetalningsskyldighet inte åläggs dem som har

inkomster som understiger förbehållsbeloppet vid löneexekution. Om åter-

betalningsskyldighet som inte kan drivas in inte heller skall kunna fastställas

måste emellertid grundavdraget höjas till en mycket hög nivå. Skälet till det är

främst att de bostadskostnader som accepteras vid indrivning kan vara mycket

höga. Huvudregeln i exekutionsrättsliga sammanhang är nämligen att den faktiska

bostadskostnaden godtas. Om den önskvärda besparingen skall uppnås trots att

grundavdraget höjs kraftigt måste också procentsatserna höjas betydligt. Detta

medför ökade marginaleffekter, vilket är en stor nackdel. Vidare bör beaktas att

återbetalningsskyldiga föräldrar med låg lön i vissa fall ändå kan fullgöra sin

återbetalningsskyldighet. Det gäller t.ex. de som har låga bostadskostnader och

de som lever i hushåll där andra har inkomster. Sammanfattningsvis skulle en

höjning av grundavdraget medföra många problem. En lösning som innebär att

grundavdraget höjs bör därför inte föreslås.

 En annan möjlig lösning vore att införa en rätt för en återbetalningsskyldig

förälder att förbehålla sig ett belopp för sin egen försörjning. Problemet med

en sådan lösning är att man går i från enkelheten i systemet och betoningen på

föräldrars ansvar. Vidare skapas marginaleffekter på 100 procent i vissa fall

eftersom hela överskottet över förbehållsbeloppet kan gå till att fullgöra åter-

betalningsskyldigheten. Om man väljer att inte schablonisera bostadskostnaderna

kommer dessutom återbetalningsskyldigheten att minska om den återbetalnings-

skyldige väljer att skaffa en dyrare bostad, vilket är en missriktad drivkraft.

En sådan lösning bör därför inte heller väljas.

 Mot att införa undantagsregler av nu skisserat slag talar också att den

återbetalningsskyldiga förälderns återbetalningsskyldighet måste anses vara ett

ansvar av minst lika stor vikt som att betala skatt. Ingen slipper helt att

betala skatt under hänvisning till låga inkomster om inkomsten över huvud taget

är beskattningsbar. I ekonomiska termer är det inte heller så stora krav som

ställs på återbetalningsskyldiga föräldrar med låga inkomster. Att även de skall

bidra till sina barns försörjning är av betydelse från principiella utgångs-

punkter och med hänsyn till det allmännas utgifter.

 Av dessa skäl föreslår regeringen inte några undantagsregler utan återbetal-

ningsskyldigheten bör fastställas enligt procentmetoden för alla

återbetalningsskyldiga föräldrar som har inkomster över 24 000 kronor om året.

Dock gäller den begränsningen att om återbetalningen skulle bli lägre än 100

kronor per barn och månad så bortfaller återbetalningsskyldigheten. De

återbetalningsskyldiga som inte kan betala återkravsbeloppet bör emellertid

under vissa omständigheter kunna medges anstånd med betalning eller eftergift

(se avsnitt 5.4.5).

 Trots regler om anstånd och eftergift finns dock risken att reglerna om åter-

betalning leder till en ökad skuldbörda för många återbetalningsskyldiga. Det

kan föra med sig flera negativa konsekvenser.

 En ökad försörjningsbörda kan på ett negativt sätt påverka barnets möjligheter

att umgås med den återbetalningsskyldiga föräldern. Ekonomiska omständigheter

kan redan i dag leda till att ett barn inte kan umgås i önskvärd utsträckning

med den förälder som barnet inte bor hos. En ökad försörjningsbörda för denna

förälder kan innebära att möjligheterna till umgänge med barnet minskar

ytterligare. Detta är givetvis olyckligt och de föreslagna reglernas inverkan på

umgänget måste följas med stor uppmärksamhet.

 Om barnet och den förälder som barnet skall umgås med är bosatta på skilda

orter uppkommer kostnader för resa m.m. i samband med umgänget. Regeringen

kommer att ta upp frågan om resekostnader i samband med umgänge i ett annat

sammanhang.

Vidare kan den ökade bördan på återbetalningsskyldiga föräldrar leda till att

staten i större utsträkning än i dag måste tillgripa tvång - exekutiva åtgärder

- för att få sina fordringar betalda. Det leder till ökade kostnader för staten.

I den mån statens fordringar inte kan drivas in hos den återbetalningsskyldiga

föräldern minskar det dessutom besparingseffekten av reformen.

Fördelningseffekter av nytt återbetalningssystem

för underhållsstöd

I detta avsnitt redovisas analyser av fördelningseffekterna av förslaget i denna

proposition. De föreslagna reglerna om underhållsstöd har tillämpats på

bidragsskyldiga föräldrar vars barn får bidragsförskott enligt nuvarande regler.

Bidragsskyldiga vars barn inte får bidragsförskott ingår således inte i

beräkningen. Analysen avser de direkta effekterna av regeländringarna, dvs.

eventuella ändrade beteenden bland hushåll eller förändrade administrativa

rutiner beaktas inte.

 Resultaten för de enskilda individerna beskrivs på hushållsnivå. Härvid visar

det sig i ett fåtal fall att båda makarna i ett och samma hushåll har barn som

får bidragsförskott. Förändringen av den genomsnittliga disponibla inkomsten per

konsumtionsenhet (person som ingår i hushållet) före boendekostnad har beräknats

för de drygt 200 000 hushåll där någon förälder med barn som får bidragsförskott

ingår. De föreslagna reglerna om underhållsstöd innebär en minskning av den

disponibla inkomsten per konsumtionsenhet med i genomsnitt 2 500 kr per år för

bidragsskyldiga föräldrar vars barn för närvarande får bidragsförskott. Ungefär

58 procent av dessa bidragsskyldiga är ensamstående och saknar barn i hushållet

medan ca 8 procent är ensamföräldrar.

 I följande diagram redovisas fördelningseffekterna. Förändringen i disponibel

inkomst per konsumtionsenhet har beräknats för olika klasser. De grupperingar

som redovisas är decilgrupper. (Intervall med vardera 10 % av populationen -

redovisade från lägsta till högsta värde.)

 26

 27

Förslaget har en svagt progressiv karaktär, dvs. bidragsskyldiga i hushåll med

högre ekonomisk standard får med de nya reglerna betala något mer än

bidragsskyldiga i hushåll med en lägre standard. Den lägsta decilen får enligt

förslaget en lindring av sin betalningsskyldighet. Ungefär 25 procent av de

bidragsskyldiga får betala mindre än i dag. För ca 9 procent av de

bidragsskyldiga är betalningsskyldigheten oförändrad medan ca 66 procent av

bidragsskyldiga beräknas få betala mer än idag.

 Ca hälften av de studerande som berörs av förslaget och en fjärdedel av

bidragsskyldiga som saknar förvärvsinkomst får sänkt bidragsskyldighet jämfört

med nuvarande system. I den senare gruppen ingår t.ex. förtidspensionärer,

långtidsarbetslösa och personer som helt är beroende av socialbidrag. Av hela

gruppen bidragsskyldiga har drygt en tredjedel varit arbetslös minst en månad.

Av dessa kommer var fjärde att få sänkt betalningsskyldighet genom förslaget.

 En statisk beräkning av risken för övervältring av kostnader på socialbidragen

indikerar en ringa risk. Snarast förefaller det som om behovet av sådana bidrag

skulle minska genom att vissa bidragsskyldiga hushåll med låg inkomst får en

lägre betalningsskyldighet.

Metod - modell och data

Fördelningseffekterna har analyserats med hjälp av en mikrosimuleringsmodell som

Statistiska centralbyrån (SCB) utarbetat i samarbete med regeringskansliet.

Modell och data finns beskrivna i bilaga 1 till Regeringens proposition Nya

regler för bostadsbidrag (1995/96:186). Beräkningarna i denna proposition är

baserade på statistiska uppgifter för år 1994 för de ca 13 000 hushåll som ingår

i SCB:s årliga inkomstfördelningsundersökning (HINK94). För denna analys är

undersökningen kompletterad med uppgifter om den underhållsskyldiges samtliga

biologiska barn och om de bor hemma eller om de inte ingår i HINK- hushållet.

Vissa uppgifter om bidragsskyldiga föräldrar som inte är skyldiga att betala

något underhållsbidrag antingen på grund av att bidraget är fastställt till noll

kronor eller inte fastställt (ännu) har inhämtats från RFV.

Återbetalningspliktig inkomst

Som inkomstunderlag används för underhållsskyldiga faktiska uppgifter i

deklarationen om inkomst av tjänst eller näring, intäkt av kapital samt en pro-

cent av skattepliktig förmögenhet som överstiger 800 000 kr. I inkomsten in-

kluderas även studiebidrag och inkomst som beskattas enligt lagen om

sjömansskatt. Endast vid taxeringen fastställda avdrag för resor till och från

arbetet har beaktats. Inkomst av näringsverksamhet har ökats genom att vissa

avdrag som har karaktär av vinstdispositioner återlagts.

 Definitioner av disponibel inkomst, konsumtionsenhet och olika fördelningsmått

finns i ovannämnda bilaga 1 till prop. 1995/96:186. Där finns även en utförlig

diskussion om risker för övervältring på socialbidrag.

5.5 Underhållsstöd i form av utfyllnadsbidrag

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Underhållsstöd skall betalas |

| som utfyllnad (s.k. utfyllnadsbidrag) om det |

| finns grundad anledning att anta att en förälder |

| betalar underhåll till barnet som motsvarar åter- |

| betalningsskyldigheten enligt reglerna om |

| underhållsstöd, om barnet bor växelvis hos båda för-|

| äldrarna eller om sökanden begär det. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Fredrika Bremer-Förbundet anser att underhållsstöd vid

delat boende bör kunna lämnas till båda föräldrarna att fördelas mellan dem.

Föreningen Söndagsbarn tillstyrker förslaget i sin helhet. Riksförsäkringsverket

(RFV) anser att lagstiftningen bör utformas så att andelen utfyllnadsärenden

ökar, vilket kan ske genom en regel om att underhållsstöd beviljas först då det

är utrett att bidragsskyldig inte kommer att betala direkt till barnet eller

dess företrädare. Länsrätten i Uppsala län påpekar att förslaget innebär att

bidragsskyldiga föräldrar i praktiken fråntas möjligheten till direktbetalning i

de fall underhållsbidraget är lägre än återbetalningsskyldigheten.

Socialstyrelsen pekar på att utfyllnadsbidrag kan överkompensera de föräldrar

som har barnet växelvis boende hos sig, jämfört med andra föräldrar. Styrelsen

avstyrker därför förslaget i denna del. Uddevalla kommun påpekar att systemet

innebär en försämring vid växelvis boende som ej innebär halva tiden hos resp.

förälder. Vid växelvis boende hälften/hälften blir systemet vidare orättvist mot

den förälder som barnet ej är folbokfört hos. Försäkringskasseförbundet (FKF)

påpekar att underhållsstödet ökar när en förälder som barnet inte är folkbokfört

hos får minskade inkomster. Umeå kommun anser att utfyllnadsbidrag bör utges

även i förhållande till boföräldern.

 Skälen för regeringens förslag: Regeringen har i det föregående angett att det

från flera utgångspunkter är en fördel om den bidragsskyldige föräldern betalar

underhåll direkt till sitt barn. Kontakten mellan barnet och den bidragsskyldige

blir då på ett naturligt sätt mer direkt. Om underhållsbidrag betalas direkt

till barnet minskar statens kostnader för underhållsstöd. Även statens

administrativa kostnader minskar.

 Föräldrar som är överens om hur umgänge och försörjningsansvar ska fördelas

kan välja att endast söka utfyllnadsdelen i underhållsstödet. I ett sådant fall

gör försäkringskassan en beräkning av hur mycket den förälder som barnet inte är

folkbokfört hos skulle ha att betala enligt procentreglerna och bestämmer ut-

fyllnadsbidraget till skillnaden mellan underhållsstödets belopp och

procentbeloppet. Om man väljer att endast söka denna del av stödet uppkommer

ingen återbetalningsskyldighet mot staten. Skulle det visa sig att den

underhållsbidragsskyldiga föräldern inte betalar ett underhållsbidrag som uppgår

till procentbeloppet kan den andra föräldern lämna in en ny ansökan och begära

fullt underhållsstöd. Skulle den underhållsbidragsskyldiga föräldern i något

fall betala ett underhållsbidrag som överstiger procentbeloppet innebär det bara

att barnet får en bättre försörjningssituation.

 Om barnet bor växelvis hos föräldrarna har båda föräldrarna kostnader för

barnet. Den förälder som barnet inte är folkbokfört hos betalar för barnet när

det bor hos honom eller henne och den förälder som barnet är folkbokfört hos och

varaktigt bor hos får lägre kostnader för barnets försörjning när det vistas hos

den andra föräldern. Som närmare utvecklats i avsnitt 5.2 bör den förälder som

barnet inte är folkbokfört hos då inte åläggas någon återbetalningsskyldighet

mot staten och underhållsstödet till barnet bör minska i motsvarande mån. Också

i denna situation bestäms underhållsstödet som ett utfyllnadsbidrag som beräknas

på samma sätt som i det fallet den bidragsskyldige betalar procentbeloppet

direkt till barnet. Denna möjlighet att få utfyllnadsbidraget kan utgöra ett

stöd för föräldrar som önskar ta ett stort gemensamt ansvar för sina barn även

om de är särboende. I dag utges inte något samhällsstöd till föräldrar som

väljer växelvis boende (se avsnitt 5.2). Denna situation förbättras nu genom att

de kan få utfyllnadsbidrag.

 Vidare bör bara utfyllnadsdelen av underhållsstödet betalas ut om det i andra

fall finns grundad anledning att anta att den bidragsskyldiga föräldern direkt

till barnet betalar ett underhållsbidrag som motsvarar den

återbetalningsskyldighet som skulle fastställas enligt procentreglerna. Även i

fall där underhållsbidraget inte motsvarar återbetalningsskyldigheten enligt

procentreglerna skulle det för enskilda säkert vara en fördel om

underhållsbidraget kunde betalas direkt till barnet. En sådan ordning skulle

emellertid orsaka stora administrativa problem.

 När den bidragsskyldige är bosatt utomlands bör endast utfyllnadsdelen av

underhållsstödet betalas om den bidragsskyldige i rätt ordning betalar

fastställt underhållsbidrag. Någon återbetalningsskyldighet behöver nämligen

inte fastställas i den situationen, se avsnitt 5.4.1 och 6.2.

 När underhållsbidrag fastställts som ett engångsbelopp bör endast utfyll-

nadsdelen av underhållsstödet betalas ut beräknat efter vad engångsbeloppet

skäligen kan anses motsvara i månatliga belopp. Någon återbetalningsskyldighet

fastställs inte heller i den situationen, se avsnitt 5.4.1.

5.6 Underhållsbidrag när återbetalning sker enligt reglerna

om underhållsstöd

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: I föräldrabalken skall införas|

| en regel om att en förälder som är |

| återbetalningsskyldig enligt reglerna om |

| underhållsstöd anses ha fullgjort sin |

| underhållsskyldighet intill det belopp som lämnas i|

| underhållsstöd till barnet. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Det alldeles övervägande antalet remissinstanser

tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. Länsrätten i Uppsala län

ifrågasätter om den ur ett avtal eller en dom på underhåll härledda rätten till

underhållsbidrag kan fråntas någon genom lagen om underhållsstöd. Malmö

tingsrätt anför att det inte klart framgår om den genom lämnat underhållsstöd

fullgjorda underhållsskyldigheten kommer att prekludera en talan på

civilrättslig grund om fastställande av underhållsbidrag med belopp som inte

överstiger underhållsstödets belopp. Enligt tingsrätten torde en sådan

preklusionsverkan strida mot artikel 6 i Europakonventionen. Tingsrätten

föreslår att det i FB uttryckligen anges att parterna i mål om underhållsbidrag

skall vara obetagna sin rätt att få frågan om underhållsbidrag prövad på

civilrättslig grund. Socialstyrelsen anser att det är oklart när FB:s

bestämmelser skall användas vid beräkning av underhållsbidrag och att det är

förvirrande med två parallella system. Umeå kommun och Uddevalla kommun framför

liknade synpunkter.

 Skälen för regeringens förslag: De i föregående avsnitt föreslagna reglerna om

underhållsstöd innebär att underhållstöd lämnas oavsett om något

underhållsbidrag till barnet är fastställt eller inte. Eftersom åter-

betalningsskyldigheten till staten fastställs enligt reglerna om underhållsstöd

saknar det också betydelse för återbetalningsskyldighetens storlek hur högt ett

eventuellt underhållsbidrag är. I denna bemärkelse blir de föreslagna reglerna

om underhållsstöd oberoende av FB:s regler om underhållsbidrag.

 Underhållsbidrag fastställs genom dom eller avtal. Underhållsbidragets belopp

bestäms enligt regler i 7 kap. FB (se avsnitt 4.3). En särskild fråga som

uppkommer i detta sammanhang är hur en förälders skyldighet att betala ett

underhållsbidrag som har fastställts i enlighet med reglerna i FB skall regleras

om underhållsstöd lämnas till barnet.

 De regler om underhållsstöd som regeringen nu föreslår innebär att barnet

genom att underhållsstöd lämnas av det allmänna får ett bidrag till sin

försörjning som svarar mot den bidragsskyldiga förälderns underhållsskyldighet

upp till underhållsstödets nivå. Den föräldern skall i gengäld betala ett belopp

till staten som bestäms enligt procentmetoden i reglerna om underhållsstöd.

Barnet bör då inte ha rätt till underhåll av den återbetalningsskyldiga

föräldern, förutsatt att ett underhållsbidrag som är högre än underhållsstödet

inte blir aktuellt. Huruvida den bidragsskyldiga föräldern fullgör sin

återbetalningsskyldighet är därvid utan betydelse; det är en angelägenhet mellan

staten och den återbetalningsskyldiga föräldern. Också fortsättningsvis kommer

det alltså att finnas ett samband mellan den civilrättsliga regleringen av

underhållsbidrag och den offentligrättsliga regleringen av underhållsstöd. Även

om underhållstödets belopp inte kommer att vara knutet till reglerna om

underhållsbidrag bör den återbetalningsskyldiga föräldern därför få till-

godoräkna sig återbetalningsskyldigheten gentemot staten när det civilrättsliga

skyldigheten att betala underhållsbidrag skall bedömas. I FB bör det således

införas en bestämmelse som innebär att en förälder som är återbetalningsskyldig

enligt reglerna om underhållsstöd anses ha fullgjort sin underhållsskyldighet

intill det belopp som lämnas i underhållsstöd till barnet. Bestämmelsen innebär

att underhållsskyldigheten anses fullgjord redan genom försäkringskassans beslut

om återbetalningsskyldighet. Huruvida återbetalningsskyldigheten sedan fullgörs

saknar betydelse för underhållsskyldigheten; som sagts tidigare blir det en

fråga för staten och den återbetalningsskyldiga föräldern.

 Några remissinstanser har frågat om en bestämmelse som den föreslagna innebär

någon ändring av barnets rätt att få en talan om underhållsbidrag fastställd och

prövad i enlighet med reglerna i 7 kap. FB och om bestämmelsen får någon

inverkan på barnets rätt enligt redan beslutade domar eller ingångna avtal om

underhållsbidrag. Mot denna bakgrund finns det anledning att framhålla att den

nu föreslagna regleringen i FB inte är avsedd att innebära någon ändring av

gällande rätt i något av de avseenden som remissinstanserna har tagit upp.

Barnets rätt till underhållsbidrag och förälderns underhållsskyldighet enligt

FB:s regler är oförändrade. Det är endast det sätt på vilket

underhållsskyldigheten fullgörs som regleras genom den nu föreslagna

bestämmelsen. Det kommer alltså att vara möjligt att i samma utsträckning som nu

få en domstolprövning av underhållsskyldigheten, också när

återbetalningsskyldighet har fastställts enligt reglerna om underhållsstöd. Den

regel som regeringen nu föreslår innebär att en underhållsskyldig förälder mot

ett krav på betalning av underhållsbidrag kan invända att underhållsskyldigheten

är fullgjord upp till underhållsstödets belopp om föräldern är återbetalnings-

skyldig enligt reglerna om underhållsstöd. En sådan invändning kan göras i mål

om underhållsbidrag men också mot ett krav som framställs med stöd av en redan

beslutad dom eller ett avtal om underhållsbidrag.

 Även om det alltså kommer att vara möjligt att i samma utsträckning som nu

föra talan inför domstol om underhållsbidrag till barn bör det i detta

sammanhang framhållas att reglerna om underhållsstöd och den föreslagna regeln i

FB leder till att underhållsbidrag till barnet som regel inte behöver

fastställas genom avtal eller dom i annat fall än där underhållsbidraget skulle

bli högre än underhållsstödets belopp. Om ett underhållsbidrag som är högre än

underhållsstödet fastställs kommer den underhållsskyldiga föräldern att upp till

underhållsstödets belopp kunna fullgöra sin underhållsskyldighet genom

återbetalningsskyldigheten gentemot staten medan det överskjutande beloppet

skall betalas till barnet.

 Den reglering som regeringen nu föreslår innebär att i de fall underhållsstöd

lämnas och återbetalningsskyldighet fastställs kommer en förälders skyldighet

att bidra till sitt barns underhåll i stor utsträckning att vila på

offentligrättslig grund i stället för på civilrättslig grund. Skillnaden i

förhållande till den nuvarande situationern kan dock inte sägas vara särskilt

stor i praktiken. I dag fullgör det alldeles övervägande antalet

underhållsbidragsskyldiga föräldrar (omkring 75 procent) sin bidragsskyldighet

genom att återbetala förskotterade belopp till staten.

 28

5.7 Socialnämndernas skyldigheter enligt föräldrabalken

avskaffas

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Socialnämnderna skall inte |

| längre vara skyldiga att se till att barn vars |

| föräldrar är ogifta tillförsäkras underhåll eller ha|

| rätt att föra talan om underhåll till barnet i sådana|

| fall. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Socialstyrelsen anser att samhället inte skall frånhända

sig ansvaret för att kunna väcka talan på barnets vägnar i de fall modern själv

av olika skäl inte vågar eller vill driva frågan om samhällsstöd. Jönköpings

kommun, som inte har någon invändning mot förslaget, påpekar att en begränsning

av socialnämndernas skyldighet i vissa fall kan leda till kostsamma processer.

Uddevalla kommun tar upp frågan om vart föräldrar och barn i framtiden skall

vända sig för rådgivning och hjälp i frågor om underhållsbidrag. Kommunen

föreslår att försäkringskassorna åläggs en skyldighet att bistå med råd om

underhållsbidrag eller, om det inte görs, att Socialstyrelsen åläggs att kost-

nadsfritt tillhandahålla information.

 Skälen för regeringens förslag: När ett barn fötts av en ogift mor är social-

nämnden skyldig att försöka utreda vem som är far till barnet och se till att

faderskapet fastställs, om barnet har hemvist här i landet (2 kap. 1 § FB).

Detsamma gäller i de fall där mannen i äktenskapet förklarats inte vara barnets

far. Den socialnämnd som skall sörja för att faderskapet till ett barn blir

fastställt är enligt 7 kap. 11 § FB också skyldig att se till att barnet

tillförsäkras underhåll. Socialnämnden har därför rätt att föra barnets talan i

mål om underhåll. Var och en som kan föra talan för barnet skall beredas

tillfälle att yttra sig i målet (7 kap. 14 § FB).

 De föreslagna reglerna om underhållsstöd medför att det blir nödvändigt att

fastställa ett underhållsbidrag till barnet endast om underhållsstöd inte lämnas

eller om den bidragsskyldiga föräldern kan betala ett underhållsbidrag till

barnet som överstiger underhållsstödets belopp. Det torde innebära att

socialnämndens bistånd inte skulle bli aktuellt i särskilt många fall. Därtill

kommer att det under nuvarande förhållanden knappast kan hävdas att just barn

till ogifta föräldrar skulle vara i särskilt behov av hjälp från socialnämnden.

Dessa omständigheter talar för att man bör avskaffa socialnämndernas

skyldigheter att bistå barn till ogifta föräldrar i fråga om underhållsbidrag.

Som Socialstyrelsen anför innebär förslaget en försämring för barn vars ena

förälder av olika skäl inte vill föra talan mot den andra föräldern om

underhållsbidrag till barnet. Att socialnämndens skyldigheter i detta avseende

avskaffas kommer emellertid inte att innebära att barnet helt skulle vara

betaget möjligheten att få hjälp med att föra talan om underhållsbidrag. Barnet

kan enligt rättshjälpslagens bestämmelser få biträde av jurist för att väcka

talan om underhållsbidrag. Dessutom åligger det socialnämnderna att inom ramen

för socialtjänsten i vissa fall lämna barnet och föräldern bistånd. Tillräckliga

skäl finns därför inte att behålla den nuvarande ordningen. Socialnämndernas

nuvarande skyldighet att se till att underhållsbidrag fastställs bör därför

upphöra. Som en följd av detta bör också socialnämndens rätt att föra talan i

mål om underhållsbidrag till barn upphöra.

6 Indrivning av statens fordran

6.1 Handläggning hos kronofogdemyndigheterna m.m.

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Vid löneutmätning skall |

| försäkringskassans fordringar gentemot den |

| återbetalningsskyldige ha samma företräde framför |

| andra fordringar som barnets fordringar på under- |

| hållsbidrag enligt föräldrabalken (FB). Vid samtidig|

| utmätning skall det innehållna beloppet fördelas |

| efter de löpande bidragens och återkravens storlek.|

| Försäkringskassan skall inte längre i samband med|

| sina egna återkrav ge barnet tillfälle att |

| samtidigt kräva in överskjutande underhållsbidrag. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Riksskatteverket (RSV) pekar på att försäkringskassans

beslut om återbetalningsskyldighet är en offentligrättsligt fastställd avgift

och att den vid verkställighet kommer att handläggas som ett allmänt mål. RSV

påpekar vidare att förslaget innebär att underhållsstöd får en bättre

företrädesrätt enligt 7 kap. 14 § utsökningsbalken än andra fordringar i

allmänna mål. RSV anser att det är principiellt fel att just denna avgift

särbehandlas. RSV tillstyrker dock att förslaget genomförs på sätt som föreslås

eftersom det kan ta tid att utveckla ett ADB-stöd som jämställer fordringen med

övriga allmänna mål, men anser att en ändring senare bör göras i företrädes-

ordningen så att alla statliga fordringsanspråk får samma företrädesrätt.

 Skälen för regeringens förslag: Utsökningsmål, dvs. mål om verkställighet en-

ligt utsökningsbalken, kan vara av två slag - allmänna mål och enskilda mål.

Allmänna mål är mål om uttagande av böter, vite, skatt, tull, avgift och andra

medel som staten har rätt till och som får utsökas utan föregående dom samt,

enligt vad regeringen närmare föreskriver, annan liknande fordran som staten

eller en kommun har rätt till. I annan lag kan föreskrivas att även mål om

uttagande av någon annan fordran är allmänt mål. Andra utsökningsmål än som nu

sagts är enskilda mål (1 kap. 6 § utsökningsbalken).

 Den främsta skillnaden mellan kronofogdemyndighetens handläggning av allmänna

mål och enskilda mål är att myndigheten i allmänna mål, utöver sin funktion som

verkställande myndighet, också har till uppgift att i viktiga avseenden ta till

vara sökandens intressen som borgenär. Som RSV påpekat kommer statens fordran på

återbetalningsskyldighet att handläggas som ett allmänt mål enligt huvudregeln i

1 kap. 6 § utsökningsbalken. Detta innebär bl.a. att lagen (1993:891) om

indrivning av statliga fordringar gäller, vilket medför att

kronofogdemyndigheten får ansöka om att den återbetalningsskyldige skall

försättas i konkurs. Vidare kommer lagen (1982:188) om preskription av

skattefordringar m.m. att gälla för fordringen, vilket innebär en

preskriptionstid på som huvudregel fem år.

 Enligt bestämmelser i utsökningsbalken har fordringar som avser under-

hållsbidrag enligt äktenskapsbalken och FB samma företrädesrätt vid utmätning av

lön. Enligt vad som nu föreslås anses en förälder som är återbetalningsskyldig

enligt reglerna om underhållsstöd ha fullgjort sin underhållsskyldighet intill

det belopp som lämnas i underhållsstöd till barnet. Vid löneutmätning bör därför

statens fordran avseende återbetalning få samma företräde framför andra

fordringsanspråk som barnets fordringar på underhållsbidrag enligt FB. Även i

övrigt bör statens fordran likställas med barnets fordran på underhållsbidrag

vid löneutmätning. Vid samtidig utmätning för underhållsfordringar och statens

anspråk på återbetalning bör fördelning ske efter de löpande fordringarnas

storlek.

 En delbetalning som inflyter på statens fordran bör, liksom hittills, avräknas

i första hand på den fordran som stått ute längst. Om det fastställda

underhållsbidraget är högre än bidragsförskottet bör försäkringskassan enligt

gällande regler ge barnets ställföreträdare tillfälle att samtidigt med

försäkringskassan kräva in det överskjutande underhållsbidraget. I praktiken

biträder försäkringskassan barnet vid indrivning av det överskjutande beloppet.

Det som nu föreslås innebär att statens fordran enligt reglerna om

återbetalningsskyldighet inte kommer att ha något samband med ett eventuellt

underhållsbidrag. Försäkringskassan skall därför inte längre lämna barnet

biträde med indrivning av barnets fordran på underhållsbidrag.

 Som tidigare redovisats bör det i FB införas en bestämmelse som innebär att en

förälder som är återbetalningsskyldig enligt reglerna om underhållsstöd skall

anses ha fullgjort sin underhållsskyldighet intill det belopp som lämnas i

underhållsstöd till barnet. Är underhållsbidraget fastställt till högre belopp

än underhållsstödet kan barnet ansöka om indrivning av det överskjutande

underhållsbidraget. Det bör visserligen kunna krävas av en bidragsskyldig att

han eller hon, om barnet ansöker om indrivning av hela underhållsbidraget, gör

invändning om att underhållsskyldigheten intill det belopp som lämnas i

underhållsstöd är fullgjord. Kronofogdemyndigheten bör dessutom i varje enskilt

fall informera den bidragsskyldige om denna möjlighet.

 29

6.2 Indrivning i utlandet

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Om den bidragsskyldiga |

| föräldern är bosatt utomlands och någon |

| återbetalningsskyldighet inte har fastställts av |

| försäkringskassan inträder försäkringskassan i barnets|

| rätt till underhållsbidrag. Statens fordran kan då |

| drivas in i utlandet i samma utsträckning som i |

| dag. Möjligheterna att driva in statens fordran |

| beträffande återbetalningsskyldighet torde däremot |

| vara små. |

| Försäkringskassan bör i utlandsärenden även i |

| fortsättningen i samband med sina egna återkrav ge |

| barnet tillfälle att samtidigt kräva in |

| överskjutande underhållsbidrag. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag men

avviker på så sätt att försäkringskassans biträde med indrivning av

överskjutande underhållsbidrag föreslås upphöra helt.

 Remissinstanserna: Försäkringskasseförbundet (FKF) anser att försäkringskassan

även framöver i utlandsärenden skall vara skyldig att i samband med egna

återkrav hjälpa barnet att kräva in överskjutande underhållsbidrag. FKF pekar

vidare på att utländska myndigheter kan komma att ifrågasätta försäkringskassans

rätt att driva in underhållsbidrag eftersom stödet från det allmänna inte längre

är ett förskott på underhållsbidrag. FKF anför vidare att man möjligen kan

utreda om den nordiska konventionen om indrivning kan ändras så att återbetal-

ningsskuld kan drivas in i de nordiska länderna. Riksförsäkringsverket (RFV)

framhåller att om den bidragsskyldige flyttar till utlandet och skuld föreligger

för icke fullgjord återbetalningsskyldighet kan det föreligga svårigheter att få

denna reglerad. RFV pekar vidare på att det för indrivning i Norden av en i

administrativ ordning fastställd återbetalningsskyldighet fordras en

omförhandling av den nordiska konventionen om indrivning av underhållsbidrag.

 Skälen för regeringens förslag: Det är naturligtvis av stort intresse att

statens fordran enligt de föreslagna reglerna om underhållsstöd kan drivas in i

utlandet. Sverige har tillträtt ett antal konventioner om erkännande och

verkställighet av avgöranden om underhållsbidrag. Regeringen anser att det kan

ifrågasättas om dessa konventioner kan tillämpas vid indrivning i utlandet av

statens fordran avseende återbetalningsskyldighet enligt reglerna om

underhållsstöd. Underhållsbidraget har nämligen inget direkt samband med

underhållsstödet och statens fordran mot den återbetalningsskyldiga föräldern.

Reglerna om underhållsstöd är en offentligrättslig reglering och statens fordran

gentemot den återbetalningsskyldiga föräldern vilar på offentligrättslig grund.

 Konventionen den 20 juni 1956 om indrivning av underhållsbidrag i utlandet

(New York-konventionen) och 1958 års Haagkonvention om erkännande och

verkställighet av avgöranden om underhåll till barn gäller endast

framställningar från enskilda personer respektive underhållsbidrag som skall

betalas direkt till ett underhållsberättigat barn. I praktiken tillämpas New

York-konventionen i förhållande till vissa stater även när ett offentligt organ

vill driva in ett förskotterat underhållsbidrag men den ordningen är omtvistad.

Dessa konventioner torde därför inte kunna tillämpas vid indrivning i utlandet

av en offentligrättsligt grundad fordran.

 1973 års Haagkonvention om erkännande och verkställighet av avgöranden

angående underhållsskyldighet är tillämplig på avgöranden som har meddelats av

judiciella eller administrativa myndigheter och som avser underhållsskyldighet

på grund av familjeförhållanden i vid bemärkelse mellan

 1. underhållsberättigad och underhållsskyldig, eller

 2. underhållskyldig och ett offentligt organ som gör anspråk på återbetalning

av bidrag som betalas till den underhållsberättigade. Konventionen förutsätter

att avgörandet sker efter en process mellan den underhållsskyldige å ena sidan

och barnet eller ett offentligt organ å den andra. Vidare förutsätts att det är

fråga om en familjerättslig underhållsskyldighet mellan barnet och den under-

hållsskyldige. Med hänsyn dels till att försäkringskassans beslut om åter-

betalning inte uppfyller kravet på ett avgörande efter en process mellan den

underhållsskyldige och ett offentligt organ, dels till att statens fordran inte

avser en familjerättslig underhållsskyldighet torde denna konvention inte kunna

tillämpas vid indrivning i utlandet av statens fordran avseende återbetalning av

utgivet samhällsstöd.

 1988 års Luganokonvention om domstols behörighet och om verkställighet av

domar på privaträttens område är en parallellkonvention till 1968 års

Brysselkonvention. Sverige har tillträtt Luganokonventionen och kommer att

tillträda Brysselkonventionen. Endast Luganokonventionens tillämplighet

diskuteras här men resonemanget har betydelse även vad avser Bryssel-

konventionens tillämplighet. Luganokonventionen tilllämpas vid indrivning av

statens fordran enligt lagen om bidragsförskott. Luganokonventionen är i och för

sig tillämplig på krav från ett offentligt organ som i den (primärt)

underhållsskyldiges ställe har erlagt underhållet. Konventionen gäller

verkställighet av dels domstolsavgöranden, dels avgöranden som har meddelats av

vissa organ som räknas upp i det till konventionen fogade Protokoll Nr 1.

Konventionen är inte tillämplig på beslut som har meddelats av svensk

försäkringskassa. Därtill kommer att konventionen endast är tillämplig på av-

göranden på privaträttens område. Med hänsyn till detta torde inte heller denna

konvention kunna tillämpas vid indrivning i utlandet av statens fordran avseende

återbetalningsskyldighet.

 Konventionen den 23 mars 1962 mellan Danmark, Finland, Island, Norge och

Sverige angående indrivning av underhållsbidrag är tillämplig på lagakraftvunnen

dom, administrativ myndighets beslut eller skriftlig förbindelse, varigenom

någon i en av staterna förpliktats eller utfäst sig att utge underhållsbidrag

till bl.a. barn. Denna konvention gäller även indrivning av bidrag, som

myndighet förskottsvis utbetalat (art. 2 st. 3). Försäkringskassans återkrav

gentemot den bidragsskyldige faller alltså i dag in under konventionen. Eftersom

statens fordran på återbetalning inte avser ett förskott på ett fastställt

underhållsbidrag torde konventionen inte kunna tillämpas vid indrivning av

statens fordran enligt reglerna om underhållsstöd.

 Regeringen konstaterar liksom arbetsgruppen att det sammanfattningsvis av

redovisningen ovan torde framgå att möjligheterna att utomlands driva in statens

fordran enligt reglerna om underhållsstöd med tillämpning av de redovisade

konventionerna är små.

 Det sagda rör statens möjligheter att driva in offentligrättsliga fordringar

utomlands. Som har framgått i det föregående är situationen en helt annan när

det gäller fordringar som vilar på civilrättslig grund. Det återstår därför att

överväga om försäkringskassan kan ges en möjlighet att i dessa fall åberopa

föräldrabalkens civilrättsliga regler om underhållsbidrag.

 I avsnitt 5.6 föreslås att det i FB skall införas en bestämmelse av innebörd

att en förälder som är återbetalningsskyldig enligt reglerna om underhållsstöd

skall anses ha fullgjort sin underhållsskyldighet intill det belopp som lämnas i

underhållsstöd till barnet. När försäkringskassan har fastställt

återbetalningsskyldigheten finns det således inte längre någon civilrättslig

underhållsskyldighet som skulle kunna åberopas inför en utländsk

indrivningsmyndighet. Om däremot försäkringskassan avstår från att besluta om

återbetalningsskyldighet, bevaras möjligheten att få en underhållsskyldighet

fastställd genom en dom eller ett avtal som sedan kan verkställas utomlands.

 Det bör således införas en rätt för försäkringskassan att underlåta att

fastställa återbetalningsskyldigheten när det behövs för att underhålls-

skyldigheten skall kunna göras gällande mot den bidragsskyldige genom indrivning

utomlands. Den civilrättsliga underhållsskyldigheten fastställs genom ett avtal

eller en rättegång mellan barnet - i allmänhet företrätt av vårdnadshavaren -

och den bidragsskyldige. För att vårdnadshavarens medverkan skall säkerställas

bör det därför också införas en regel som ger försäkringskassan möjlighet att

göra rätten till underhållsstöd beroende av att boföräldern vidtar erforderliga

åtgärder för att få ett underhållsbidrag fastställt. Liksom i dag bör

försäkringskassan träda in i barnets rätt till fastställt underhållsbidrag i den

mån det motsvarar utbetalt underhållsstöd. De bestämmelser som nu föreslås om

skyldigheten för boföräldern och barnet att medverka eller vidta åtgärder för

att få underhållsbidraget fastställt är strängare än dagens regler;

uppenbarlighetsrekvisitet har tagits bort. Boförälderns agerande när det gäller

underhållsbidraget bör kunna vara en grund för att vägra underhållsstöd även när

det inte görs uppenbarligen utan giltigt skäl.

 Det bör också införas en bestämmelse om att försäkringskassan helt eller

delvis får upphäva ett redan fattat beslut om återbetalningsskyldighet om den

bidragsskyldiga föräldern bosätter sig utomlands. Föreligger det skuld för icke

fullgjord återbetalningsskyldighet kan försäkringskassan välja att upphäva hela

beslutet om återbetalningsskyldighet. Då återstår det för försäkringskassan att

försöka verka för att barnet eller vårdnadshavaren vidtar erforderliga åtgärder

för att få underhållsskyldigheten fastställd även för förfluten tid.

Försäkringskassan kan också välja att upphäva beslutet endast för vissa delar av

förfluten tid.

 Har den bidragsskyldige betalt i enlighet med återbetalningsskyldighet innan

han eller hon flyttade utomlands kan försäkringskassan i stället ändra beslutet

om återbetalningsskyldighet på så sätt att det från och med ändringen inte skall

föreligga någon återbetalningsskyldighet.

 En reglering med det beskrivna innehållet överensstämmer med vad som gäller nu.

Ekonomiskt medför den således ingen försämring för staten. Däremot blir det med

den lösningen inte möjligt att i internationella förhållanden hävda de nya -

strängare - reglerna om en offentligrättslig skyldighet att återbetala

underhållsstöd.

 Som beskrivits i avsnitt 6.1 bör försäkringskassan, om det fastställda under-

hållsbidraget är högre än bidragsförskottet, enligt gällande regler ge barnets

ställföreträdare tillfälle att samtidigt med försäkringskassan kräva in det

överskjutande underhållsbidraget. Försäkringskassan behöver i fortsättningen

inte, enligt vad som nu föreslås, lämna barnet biträde med indrivning av barnets

fordran på underhållsbidrag i samband med att kassan själv kräver återbetalning.

Stockholms läns allmänna försäkringskassa anser i underlag till För-

säkringskasseförbundets remissyttrande att denna möjlighet bör finnas kvar även

i fortsättningen i utlandsärenden. Stockholms läns allmänna försäkringskassa

framhåller att det kan bli svårt att överhuvudtaget få till stånd en indrivning

i utlandet på grund av att inte hela underhållsbidraget krävs. Vidare pekar

kassan på att det förmodligen är omöjligt för en boförälder att på egen hand

kräva in det överskjutande underhållsbidraget.

 Statens fordran på den återbetalningsskyldiga föräldern kommer enligt vad som

nu föreslås att i allmänhet vila på civilrättslig grund i ärenden där föräldern

är bosatt utomlands. Regeringen anser att försäkringskassan i dessa ärenden även

i fortsättningen bör bereda barnet eller den som företräder barnet tillfälle att

samtidigt med försäkringskassan kräva in det överskjutande underhållsbidraget.

7 Överklagande av beslut

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Försäkringskassans beslut om |

| underhållsstöd och återbetalningsskyldighet för den|

| bidragsskyldiga föräldern skall få överklagas till |

| länsrätt. Kammarrätten skall pröva ett överklagande|

| från länsrätten endast om prövningstillstånd med- |

| delats. |

| Försäkringskassans beslut gäller omedelbart om |

| inte något annat anges i beslutet. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Remissinstanserna antingen tillstyrker förslaget eller kom-

menterar det inte särskilt.

 Skälen för regeringens förslag: Försäkringskassans beslut om underhållsstöd

motsvarar med endast mindre ändringar de beslut som försäkringskassan fattar en-

ligt lagen (1964:143) om bidragsförskott (BFL).

 Beslut om återbetalningsskyldighet enligt bestämmelserna om underhållsstöd

skiljer sig från beslut om återkrav enligt BFL på så sätt att åter-

betalningsskyldigheten bestäms oberoende av fastställt underhållsbidrag.

Beslutet gäller förhållandet mellan staten och den återbetalningsskyldiga

föräldern. Beslutet rör inte förhållandet mellan enskilda.

 Det är lämpligt att samma domstol överprövar samtliga försäkringskassans

beslut enligt bestämmelserna om underhållsstöd. Med hänsyn till beslutens art är

det naturligt att de skall kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol med

länsrätt som första instans.

 Försäkringskassans beslut bör gälla omedelbart om inte något annat anges i

beslutet. Liksom enligt de nuvarande bestämmelserna om bidragsförskott bör

reglerna i lagen (1962:381) om allmän försäkring gälla i fråga om omprövning och

överklagande av försäkringskassans beslut. Dessa regler innebär bl.a. att det

krävs prövningstillstånd för att kammarrätt skall pröva länsrättens beslut.

8 Ekonomiska effekter av förslagen

-------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Förslagen kan beräknas minska|

| det allmännas utgifter för stödsystemet med 1 140 |

| miljoner kronor år 1997, 1 535 miljoner kronor år |

| 1998 och 1 800 miljoner kronor år 1999. Därtill |

| kommer vissa besparingar vid de allmänna domsto- |

| larna. Förslagen innebär ökade kostnader för de all-|

| männa förvaltningsdomstolarna samt ökade administ- |

| rativa kostnader för försäkringskassan, Riksförsäk-|

| ringsverket och Riksskatteverket. Vidare kan |

| exekutionsväsendets kostnader för indrivning komma |

| att öka. För kommunernas del påverkas inte |

| kostnaderna totalt sett. |

-------------------------------------------------------

 Promemorians bedömning: Överensstämmer inte med regeringens bedömning eftersom

förutsättningarna ändrats som en följd av saneringsprogrammet för statens

finanser.

 Remissinstanserna: Svea hovrätt m.fl. har lämnat synpunkter på kostnaderna för

domstolsväsendet. Riksförsäkringsverket och Riksskatteverket påtalar att det

föreslagna systemet innebär ökade adninistrativa kostnader. I övrigt har remiss-

instansernas synpunkter inte längre relevans eftersom förutsättningarna för-

ändrats.

Skälen för regeringens bedömning:

Statens utgifter för underhållsstöd

Vid beräkningen av kostnaderna för de föreslagna reglerna om underhållsstöd har

de bidragsskyldigas återbetalningsskyldighet beräknats utifrån de bidrags-

skyldigas inkomster, det antal barn de är bidragsskyldiga för och det totala

antalet barn de uppskattas ha. För att kunna uppskatta kostnaderna har en

inbetalningsandel på 80 procent antagits. Den antagna inbetalningsandelen är

något högre än den andel av statens fordran som betalas i dag. Eftersom förut-

sättningarna för eftergift ändras och en bättre anpassning mellan inkomst och

det belopp som fastställs av försäkringskassan åstadkoms kan inbetalningsandelen

antas öka något. Pensions- och socialförsäkringsinkomster är inte inkluderade i

det inkomstbegrepp som används. Eftersom sådana inkomster kommer att beaktas när

återbetalningsskyldigheten bestäms har en pensions- och socialförsäkringsinkomst

som motsvarar den genomsnittliga för en population med samma köns- och

åldersfördelning som de bidragsskyldiga lagts till. Pensions- och

socialförsäkringinkomster har antagits tillfalla alla återbetalningsskyldiga med

en lika stor summa. Eftersom den procentsats som används vid beräkningen av

återbetalningsskyldigheten för varje barn minskar med det antal barn som den

bidragsskyldige skall försörja har vidare hänsyn tagits till de återbetal-

ningsskyldigas totala antal barn. Det genomsnittliga antalet barn inom en grupp

med samma köns- och åldersfördelning som de återbetalningsskyldiga har beräknats

enligt folk- och bostadsräkningen 1990. Förändringen av systemet blir fullt

genomförd 1997.

 I tabell 2 redovisas omfattningen av den redan genomförda besparingen samt de

därefter föreslagna besparingarna i samhällsstödet till barn med särlevande för-

äldrar. Som en följd av att nya beräkningar blivit tillgängliga har vissa

justeringar av beloppen gjorts jämfört med vad som redovisades i Lagråds-

remissen. Regeringen avser att återkomma i annat sammanhang i syfte att uppnå de

besparingar som redovisas i regeringens proposition 1995/96:150.

 Det är viktigt att uppmärksamma att vissa besparingar redan har genomförts i

och med att bidragsförskottsnivån efter förslag i den ekonomisk-politiska

propositionen fr.o.m. år 1995 inte längre kopplas till basbeloppet utan har

fastställts till ett fast belopp. Detta framgår inte klart i de-

partementspromemorian vilket också kan förklara att några remissinstanser

ifrågasätter om besparingarna kan nås. Genom att underhållsstödets bidragsbelopp

ligger fast ökar den besparing som följer av detta över tiden. År 1997

uppskattas denna del av besparingen uppgå till 213 miljoner kronor och därefter

öka till 307 miljoner kronor år 1998 och 418 miljoner kronor år 1999.

 Nedanstående tabell visar beräknade besparingar enligt den ekonomisk-politiska

propositionen (prop. 1994/95:25), enligt promemorians förslag (Ds 1996:2) och

regeringens förslag till ytterligare besparingar för åren 1997, 1998 och 1999.

Tabell 2. Besparingar av olika åtgärder och kostnader för underhållsstöd åren

1997 - 1999. Miljoner kronor

--------------------------------------------------------

 1997 1998 1999

--------------------------------------------------------

 Besparing prop. 1994/95:25 213 307 418

--------------------------------------------------------

 Ytterl. besparing enl. Ds 287 627 761

 1996:2

--------------------------------------------------------

 Besparing enl. saneringsprogr. 852 908 1 034

--------------------------------------------------------

Av betydelse för kostnadsutvecklingen är att storleken på de belopp som de åter-

betalningsskyldiga skall betala till staten följer löneutvecklingen medan

underhållsstödets nivå är fastställt till ett nominellt värde. Det är rimligt

att framtida ökade betalningar från de underhållsskyldiga föräldrarna kommer

deras barn tillgodo.

Administrationskostnader hos försäkringskassorna och

Riksförsäkringsverket (RFV)

 Idag handlägger försäkringskassorna bidragsförskottet och skall i samband med

detta kontrollera om det underhållsbidrag som är fastställt är skäligt.

Kontrollen blir relativt komplicerad att utföra med hänsyn till att reglerna om

underhållsbidrag både är detaljerade och ger utrymme för bedömningar.

 I det förslag som presenteras här ökar å ena sidan försäkringskassans

åtaganden men å andra sidan kommer beräkningen av återbetalningsskyldigheten att

förenklas väsentligt. Båda dessa faktorer har betydelse för försäkringskassornas

och RFV:s administrationskostnader.

 Det som innebär ökningar av arbetet på försäkringskassorna är framförallt att

återbetalningsskyldigheten enligt förslaget årligen ska justeras. De nu gällande

reglerna leder till att kontrollen av rimligheten i underhållsbidragets storlek

sker mer sällan. Vidare måste hanteringen vad gäller kontroll av inkomsten

förbättras. Här är det viktigt att nya datasystem som kan hantera detta på ett

effektivt sätt byggs upp.

 Förslaget innebär åtskilliga möjligheter till effektiviseringar. Genom att

regelsystemet är enkelt och okomplicerat frigörs resurser. Man slipper att som i

dag göra komplicerade beräkningar av underhållsbidraget. Med dagens regler måste

inkomst- och kostnadsuppgifter krävas in från både vårdnadshavaren och den

bidragsskyldige. Den bidragsskyldige har i de flesta fall endast ett måttligt

intresse av att delta i detta, vilket ytterligare lägger hinder i vägen för

försäkringskassans arbete och kräver stor arbetsinsats. I det presenterade

förslaget är återbetalningsskyldigheten endast relaterad till den underhålls-

bidragsskyldiges egen inkomst och det antal barn denne har. Båda dessa uppgifter

blir lätta att kontrollera utifrån de uppgifter försäkringskassan har tillgång

till.

 Beräkningar som RFV gjort visar att försäkringskassans och RFV:s ad-

ministrationskostnader av underhållstödet kommer att öka jämfört med situationen

med dagens regler.

Administrationskostnader hos skatteförvaltningen

Förslaget om att återbetalningsskyldigheten för beviljat underhållsstöd

fastställs på grundval av senast tillgängliga taxeringsbeslut och därefter

omprövas årligen innebär att skatteförvaltningen ges en utökad uppgifts-

skyldighet. Enligt uppgift från Riksskatteverket (RSV) innebär förslaget

utvecklingskostnader för en ny aviseringsrutin. Till detta kommer kostnader för

drift och underhåll och utlämnande av uppgifter från RSV:s skatteregister samt

för frågor från försäkringskassor och sökande rörande taxeringsuppgifter.

Processer i förvaltningsdomstol

De föreslagna reglerna om återbetalningsskyldighet till staten kommer att leda

till ett ökat antal processer i förvaltningsdomstolarna. Det är svårt att göra

någon bedömning av i vilken utsträckning försäkringskassornas beslut kommer att

överklagas. Bestämmelserna om återbetalningsskyldighet är visserligen enkla med

få tolkningsmoment, vilket talar för att överklagandefrekvensen blir låg. Å

andra sidan kommer återbetalningsskyldighet att fastställas utan beaktande av

den återbetalningsskyldiga förälderns egna levnadskostnader och också föräldrar

med mycket låga inkomster kommer att bli återbetalningsskyldiga. Detta talar för

en hög överklagandefrekvens. Därtill kommer att beslut i ärenden om eftergift

och anstånd kan förväntas bli överklagade i stor utsträckning.

 Sammantaget kommer detta att leda till fler mål och därmed en kostnadsökning

för förvaltningsdomstolarna. Eftersom det är fråga om en helt ny reglering kan

det inte uppskattas hur stor ökningen av kostnaderna blir.

Processer om underhållsbidrag i allmän domstol

Reglerna om underhållsstöd medför att allmän domstols medverkan vid fastställan-

de och jämkning av underhållsbidrag kommer att krävas i betydligt färre fall än

i dag. Dock måste underhållsbidrag fastställas genom avtal eller dom när

underhållsbidraget skall drivas in i utlandet. Vidare krävs domstolsprövning när

barnet kräver ett underhållsbidrag som överstiger underhållsstödets nivå om en

överenskommelse inte kan nås. Dessutom kan naturligtvis frågan om underhåll

prövas även i de fall underhållsstöd lämnas om barnet eller föräldern vill föra

en sådan talan. Trots det torde man kunna räkna med en besparing för de allmänna

domstolarna. Hur stort antal mål som kommer att falla bort kan dock inte anges

nu. Bedömningen av det skulle bli alltför osäker. Den är dessutom beroende av om

reglerna för hur man beräknar underhållsbidrag ändras i enlighet med förslagen i

betänkandet Underhållsbidrag och bidragsförskott (SOU 1995:26). Genomförs

förslagen i betänkandet kommer nivåerna på underhållsbidragen generellt sett att

höjas och underhållsbidragen kommer oftare än i dag att överstiga under-

hållsstödet. I sådana fall måste underhållsbidraget fastställas av domstol om

parterna inte kan komma överens.

 Några remissinstanser har berört frågan om hur de förslag som lagts fram i Ds

1996:2 påverkar domstolsväsendet. Svea hovrätt ser den förutsedda minskningen av

antalet mål rörande underhållsbidrag vid de allmänna domstolarna som en positiv

effekt av förslaget. Jönköpings tingsrätt anser att förslaget innebär att

andelen mål om underhållsbidrag hos de allmänna domstolarna kommer att minska

betydligt. Enligt tingsrätten syftar dessa processer ofta till att tillförsäkra

den bidragsberättigade föräldern rätt till bidragsförskott. Tingsrätten pekar på

att förslaget innebär att visst arbete i stället kommer att lastats över på

förvaltningsdomstolarna men gör bedömningen att förslaget som helhet bör vara

kostnadsbesparande för domstolsväsendet. Även Sveriges domareförbund har

uppfattningen att förslagen rimligen kommer att leda tillbetydligt färre

processer om underhållsbidrag vid de allmänna domstolarna. Länsrätten i Uppsala

gör bedömningen att förslaget kommer att medföra en ökad belastning på i första

hand länsrätterna eftersom överklagandefrekvensen enligt länsrättens uppfattning

kan förmodas bli mycket stor.

 Enligt regeringens uppfattning kommer de föreslagna reglerna om underhållsstöd

att innebära besparingar för de allmänna domstolarna. Det är emellertid inte

möjligt att uppskatta storleken av besparingarna.

Rättshjälpskostnader

Att antalet tvister om underhållsbidrag i allmän domstol väntas minska jämfört

med i dag om lagrådsremissens förslag genomförs har redan sagts. Biträdesbehov

torde normalt inte föreligga vid försäkringskassans handläggning av återbetal-

ningsskyldighet eller när försäkringskassans beslut överklagas till allmän för-

valtningsdomstol. Detta innebär en viss besparing inom den allmänna

rättshjälpen.

Kostnader för exekutionsväsendet

Återbetalningsskyldigheten kommer enligt reglerna om underhållsstöd att fast-

ställas utan beaktande av den bidragsskyldiges levnadskostnader. Det kan därför

antas att de frivilliga betalningarna till försäkringskassan kommer att minska

jämfört med i dag och att ett större antal fordringar kommer att gå vidare till

indrivning. Detta kan leda till betydligt ökade kostnader för

exekutionsväsendet. Å andra sidan kan det nya systemet innebära att antalet

återbetalningsskyldiga med stora ingångsskulder minskar med det nya systemet. I

dag får många av olika skäl vänta under lång tid på att det slutliga

underhållsbidraget fastställs. Under denna tid ackumuleras i många fall relativt

stora skulder vilka ofta blir föremål för indrivning. Med det föreslagna

systemet kommer återbetalningsskyldiga att få beslut om återbetalningsbeloppets

storlek i samband med att underhållsstödet börjar betalas ut. Detta bör innebära

att antalet stora skulder som i dag går vidare till indrivning kommer att

minska. Exekutionsväsendets kostnader påverkas också av hur reglerna om anstånd

och eftergift kommer att tillämpas av försäkringskassorna. Det är nu för tidigt

att ange hur stora kostnadsökningarna kommer att bli.

Kommunernas kostnader

Genom att kommunerna avlastas arbetet med underhållsbidrag kan deras kostnader,

enligt beräkningar som gjorts i betänkandet Underhållsbidrag och

bidragsförskott, beräknas minska med omkring 28 miljoner kronor per år (SOU

1995:26 s. 205). Svenska Kommunförbundet förutsätter i sitt remissvar att

kommunerna kompenseras för det inkomstbortfall som uppstår genom att

underhållsstöd inte lämnas till barn som under hel månad vårdas i familjehem

eller hem för vård och boende inom socialtjänsten.

 Enligt nu gällande regler skall kommunen i de aktuella fallen ta ut ersättning

som beräknas på samma sätt som när underhållsbidrag fastställs men i förhållande

till båda föräldrarna. Om föräldrarna sammanbor och har gemensam vårdnad lämnas

i dag inte bidragsförskott och förslaget om underhållsstöd innebär inte någon

förändring. I det fall föräldrarna inte bor tillsammans beräknas kommunens

ersättning på samma sätt med den skillnaden att ett underhållsbidrag redan kan

vara fastställt för en av föräldrarna. Detta skall betalas till kommunen så

länge barnet är placerat i någon av de nämnda vårdformerna. Vidare skall

kommunen fastställa en avgift för den förälder som tidigare uppbar

bidragsförskottet.

 Nuvarande system innebär att kommunen utöver avgiften från den un-

derhållsskyldige föräldern (som denne betalar direkt till försäkringskassan) får

ett belopp (utfyllnadsbidrag) som kommunen inte kan erhålla i de fall barnet

kommer från en familj där föräldrarna sammanbor. De föreslagna reglerna för

underhållsstöd innebär att utfyllnadsbidrag inte lämnas till kommunen samt att

kommunen, i de fall underhållsstöd lämnas, får begära in avgifter direkt från

underhållsskyldiga föräldrar till omhändertagna barn.

 Enligt uppgift från RFV går det inte att ange hur stor del av utbetalningarna

till kommunerna som är förskotterat underhållsbidrag och hur mycket som är

utfyllnadsbidrag.

 Som ovan nämnts innebär det nya systemet att kommunerna avlastats kostnader

för att fastställa och jämka underhållsbidrag samtidigt som bidragsförskott inte

längre lämnas till kommunen för barn som under hel månad vårdas i familjehem

eller hem för vård och boende inom socialtjänsten. Enligt regeringens bedömning

torde dessa åtgärder, tillsammans med en viss sänkning av

socialbidragskostnaderna, sammantaget innebära att kommunsektorn ekonomiskt sett

inte påverkas av förslaget.

9 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

-------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Lagstiftningen om |

| underhållsstöd skall träda ikraft den 1 december |

| 1996 och tillämpas i fråga om underhållsstöd som |

| avser tid efter den 31 januari 1997. |

| Ändringarna i föräldrabalken och utsökningsbalken|

| bör träda i kraft 1 februari 1997. Promemorians |

| förslag: I promemorian föreslås att den föreslagna |

| lagstiftningen om underhållsstöd skall träda i kraft|

| den 1 december 1996 och tillämpas i fråga om |

| underhållsstöd som avser tid efter den 31 december |

| 1996. Vidare föreslås i promemorian en |

| övergångsbestämmelse som innebär att en förälder under|

| de två första åren inte skall få en större årlig ökning|

| avbetalningsskyldigheten än motsvarande 5 procent |

| av inkomsten efter grundavdrag. |

| Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket (RFV), |

| Riksskatteverket (RSV), Försäkringskasseförbundet |

| (FKF), Försäkringsanställdas Förbund (FF) och |

| Jönköpings kommun har samtliga framfört synpunkter på|

| ikraftträdandetidpunkten. RFV avstyrker att de |

| ändrade reglerna genomförs redan från och med den 1|

| januari 1997 då det ur administrativ synpunkt inte |

| är möjligt att genomföra föreslagna åtgärder under |

| december månad 1996. RFV föreslår i stället att lagen|

| träder i kraft den 1 februari 1997 och att |

| underhållsstöd utges från och med april 1997. Den |

| föreslagna korta tiden mellan riksdagsbeslut och |

| ikraftträdande innebär vidare enligt RFV mycket |

| stora svårigheter att utforma ADB-system, genomföra|

| personalutbildning och informera berörda. Liknande |

| synpunkter förs fram av FKF och FF. RSV påpekar |

| bl.a. att beträffande det föreslagna utlämnandet av|

| uppgifter från RSV:s skatteregister krävs att en |

| helt ny aviseringsrutin byggs upp vilket, |

| tillsammans med arbetet med en anpassning av |

| datastödet för kronofogdemyndigheterna, motiverar |

| ett senare ikraftträdande. RSV anser att ett sådant|

| kan ske tidigast i april 1997. Även Jönköpings |

| kommun förordar att genomförandet sker tidigast den|

| 1 april 1997 med hänvisning till att det för |

| kommunens del krävs god tid för planering av |

| personalförändringar. |

| Skälen för regeringens förslag: Med hänsyn tagen |

| till de ovan redovisade remissynpunkterna föreslår |

| regeringen att lagstiftningen om underhållsstöd bör|

| träda ikraft den 1 december 1996 och tillämpas i |

| fråga om underhållsstöd som avser tid efter den 31 |

| januari 1997. Detta för att försäkringskassorna |

| skall ha två månader på sig att fatta de beslut som|

| föranleds av den nya lagen om underhållsstöd, främst|

| beslut om återbetalningsskyldighet. |

| I promemorian föreslogs en övergångsbestämmelse som|

| innebär att en ökning av den bidragsskyldiges |

| betalningsskyldighet på grund av den nya |

| lagstiftningen, i förhållande till vad den |

| bidragsskyldige för samma tid skulle ha att betala |

| i underhållsbidrag enligt föräldrabalkens regler, |

| inte skall behöva bli större än 5 procent per år de|

| första tre åren. |

| Riksförsäkringsverket har påpekat att det i ett |

| fall där underhållsbidrag har blivit fastställt |

| mycket ofta inträffar något som medför att under- |

| hållsbidraget bör ändras; ökning eller minskning av|

| inkomsten, ändrad bostadskostnader etc. |

| Övergångsbestämmelsen bör enligt Riksförsäkringsverket|

| utgå då den i praktiken inte går att tillämpa. |

| Regeringens uppfattning är också att den |

| föreslagna övergångsregeln troligtvis blir mycket |

| svår att tillämpa. När ett faställt underhållsbidrag|

| inte är helt färskt skulle försäkringskassan vara |

| tvungen att utreda vad underhållsbidraget skulle |

| ha ändrats till om en jämkning av det gjordes vid |

| ikraftträdandet av den nya lagen. Det är fråga om |

| bedömningar som kan vara mycket svåra att göra. |

| Troligtvis skulle endast ett fåtal fall klart |

| omfattas av övergångsbestämmelsen. Att i stället låta|

| det senast fastställda underhållsbidraget vara |

| jämförelsesubjekt, oavsett om inkomsten därefter ökat|

| väsentligt, skulle leda till orättvisa mellan dem |

| som har ett fastställt underhållsbidrag som riktigt|

| utvisar nuvarande förhållanden och de som inte har |

| det. Regeringen anser därför att det rimligaste är |

| att lagen tillämpas fullt ut redan från början. |

| När det gäller ändringarna i föräldrabalken och |

| utsökningsbalken finns vissa skäl att, liksom när |

| det gäller underhållsstöd, ha olika tidpunkter för |

| ikraftträdande och tillämpning. De föreslagna |

| reglerna om underhållsstöd får genomslag i förhållande|

| till de föreslagna reglerna i föräldrabalken och |

| utsökningsbalken först efter den 31 januari 1997. |

| De föreslagna ändringarna i föräldrabalken och |

| utsökningsbalken bör därför träda i kraft den 1 |

| februari 1997. |

| |

| |

| |

| 10 Uppgiftsskyldighet för banker m.fl. i |

| bostadsbidragsärenden |

| |

| |

|

O |

 Skälen för regeringens förslag: I förslaget i regeringens proposition

1995/96:186 Nya regler om bostadsbidrag har inkomstprövningen i största möjliga

utsträckning anknutits till beskattningen. De uppgifter som fastställs genom

beskattningsbeslut blir då bindande för bostadsbidragsprövningen, och inhämtande

av uppgifterna kan ske från Riksskatteverkets och skattemyndigheternas

skatteregister. Vissa undantag har dock inte kunnat undvikas. Så har regeringen

t.ex. ansett att innehav av förmögenhet skall reducera bostadsbidraget även om

den beskattningsbara förmögenheten inte uppgår till 800 000 kronor. 800 000

kronor är den undre gränsen för att förmögenhetsskatt skall betalas, och därmed

också den undre gränsen för skyldigheten att deklarera förmögenhet. När det

gäller sådan förmögenhet som omfattas av reglerna om kontrolluppgifter skall

visserligen banker m.fl. lämna kontrolluppgift till skattemyndigheten även under

800 000-kronorsgränsen, men det finns då inte några uppgifter som har prövats

och fastställts av skattemyndigheterna att lägga till grund för

bostadsbidragsprövningen. Situationen är densamma som i fråga om

förmögenhetsprövningen för bostadstillägg enligt lagen (1994:308) om

bostadstillägg till pensionärer. I 12 § den lagen finns en bestämmelse om

uppgiftsskyldighet för banker, sparbanker och andra penningförvaltande

inrättningar i fråga om förhållanden som är av betydelse för tillämpningen av

lagen. Uppgifterna skall lämnas om domstol, Riksförsäkringsverket eller en

allmän försäkringskassa begär det för en namngiven person. En likadan

uppgiftsskyldighet bör införas i lagen om bostadsbidrag.

11 Författningskommentar

11.1 Förslaget till lag om underhållsstöd

Inledande bestämmelser

1 §

Paragrafen anger att lagen handlar om underhållsstöd till barn. Av 3 § framgår

att underhållsstöd kan lämnas till barn vars föräldrar inte sammanlever. Av

övergångsbestämmelserna framgår att lagen är tänkt att ersätta lagen (1964:143)

om bidragsförskott, lagen (1984:1095) om förlängt bidragsförskott för studerande

och lagen (1984:1096) om särskilt bidrag till vissa adoptivbarn.

2 §

I första stycket definieras begreppet bidragsskyldig. Med bidragsskyldig avses i

lagen den som enligt 7 kap. 2 § första stycket föräldrabalken skall fullgöra sin

underhållsskyldighet till barnet genom att betala underhållsbidrag.

 Att adoptivföräldrar är att anse som föräldrar framgår direkt av 4 kap. 8 §

föräldrabalken. Med förälder som har vårdnaden om ett barn skall enligt 2 §

andra stycket detta lagförslag även likställas den som med socialnämndens

medgivande har tagit emot ett utländskt barn för stadig-

 30

varande vård och fostran i syfte att adoptera det. Detta är i enlighet med vad

som gäller i dag i lagen om särskilt bidrag till vissa adoptivbarn.

 Paragrafen har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag, vilket i

förhållande till lagrådsremissen bl.a. innebär att definitionen av boförälder

flyttats till 3 §. I klargörande syfte har därutöver i andra stycket lagts till

"som har vårdnaden om ett barn".

Förutsättningar för att underhållsstöd skall lämnas

3 §

För att underhållsstöd skall kunna lämnas krävs enligt första stycket att

barnets föräldrar inte bor tillsammans eller att den ena föräldern är avliden,

att barnet varaktigt bor och är folkbokfört hos en av föräldrarna (boföräldern),

att de bor här i landet och att boföräldern, om barnet är underårigt, är vård-

nadshavare för barnet.

 Barnets föräldrar får alltså inte bo tillsammans om underhållsstöd skall kunna

lämnas. Kriteriet är inte förstärkt på så sätt att det är först när det är fråga

om ett varaktigt sammanboende mellan föräldrarna som bidrag inte kan lämnas.

Något behov av ett varaktighetskriterium, som finns i hittillsvarande regler i

fråga om barnets boendeförhållanden, finns inte när rätten till underhållsstöd

inträder i det fall föräldrarna inte bor tillsammans.

 Barnets föräldrar bör anses bo tillsammans i första hand om de enligt

bestämmelserna i folkbokföringslagen (1991:481) skall vara folkbokförda på samma

adress. Normalt kan man därför gå på den faktiska folkbokföringen. Det kan dock

finnas situationer där en förälder regelmässigt tillbringar sin dygnsvila hos

familjen men ändå faktiskt är folkbokförd någon annanstans. Inte heller i dessa

fall bör underhållsstöd kunna lämnas. Det kan också vara så att

folkbokföringsfastigheten är densamma, men att föräldrarna bor i skilda

lägenheter i ett flerfamiljshus. Då skall underhållsstöd kunna lämnas.

 Kriteriet att barnet och boföräldern skall vara bosatta i landet är i princip

detsamma som enligt hittillsvarande regler. Det modifieras något för vissa

situationer i tredje stycket av paragrafen.

 En ytterligare förutsättning för att underhållsstöd skall lämnas om barnet är

underårigt är att boföräldern är vårdnadshavare för barnet, antingen ensam eller

tillsammans med den andra föräldern. Det räcker med ett interimistiskt beslut om

vårdnaden.

 Barnet skall också varaktigt bo tillsammans med boföräldern. Bestämmelsen

hindrar inte att barnet anses varaktigt bo även hos den andra föräldern, dvs.

har ett s.k. växelvis boende. Bestämmelsen innebär dock att barnet måste

varaktigt bo tillsammans med i vart fall en av föräldrarna (boföräldern), och

också vara folkbokfört hos den föräldern. Bestämmelser om folkbokföring finns i

folkbokföringslagen (1991:481). Om barnet inte bor varaktigt hos någon av för-

äldrarna eller hos en särskilt förordnad vårdnadshavare (se andra stycket), kan

underhållsstöd inte lämnas enligt lagen. Att underhållsstöd inte heller lämnas i

vissa andra situationer, t.ex. när barnet är placerat enligt lagen (1993:387) om

stöd och service till vissa funktionshindrade eller socialtjänstlagen (1980:620)

framgår av 11 §.

 Lagrådet har framfört att det är önskvärt att det i motiven närmare anges vad

som avses med att "varaktigt bo" hos någon och hur innebörden av detta uttryck

förhåller sig till folkbokföringslagens bestämmelser. I nuvarande lagstiftning

lämnas bidragsförskott, i de fall föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet,

endast om barnet varaktigt bor tillsammans med den ena föräldern. Avsikten är

att begreppet "varaktigt bor" skall ha samma betydelse i den nu föreslagna lagen

som i lagen om bidragsförskott. Frågan om barnet varaktigt bor tillsammans med

sin (tidigare) vårdnadshavare uppkommer bl.a i de fall där barnet för studier

bor på annan ort än den där vårdnadshavaren är bosatt. Frågan har prövats av

Försäkringsöverdomstolen i två refererade avgöranden; FÖD 1988:2 och 1990:21. I

båda fallen ansågs förlängt bidragsförskott kunna utgå. I FÖD 1993:7 ansågs rätt

till förlängt bidragsförskott inte föreligga eftersom barnet bodde tillsammans

med en äldre bror och inte med sin tidigare särskilt förordnade förmyndare.

Folkbokföringsadressen är i de allra flesta fall densamma som där barnet

varaktigt bor, men den kan också i praktiken vara en annan. I avsnitt 5.2 har

redogjorts för skälen till att även ha ett krav på folkbokföring.

 Av denna bestämmelse samt 12 och 17 §§ framgår att det är den förälder som

barnet är folkbokfört hos som kan ansöka om underhållsstödet och till vilken

stödet skall betalas ut. Detta stämmer med vad som gäller för särskilt bidrag

för barn enligt lagen (1993:737) om bostadsbidrag.

 I 5 § finns två presumtionsregler som anger när föräldrarna skall anses bo

tillsammans, om inte annat visas av den som begär underhållsstöd eller som stöd

betalas ut till.

 Enligt andra stycket skall underhållsstöd även lämnas till barn som bor

tillsammans med en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Även här ställs

krav på varaktigt boende och folkbokföring hos den eller de särskilt förordnade

vårdnadshavarna. Om barnet fyllt 18 år gäller i stället att det skall bo

tillsammans med någon som var särskilt förordnad vårdnadshavare för barnet när

det fyllde 18 år. För den som bor tillsammans med särskilt förordnad

vårdnadshavare är det inte en förutsättning för rätt till underhållsstöd att

barnets föräldrar inte bor tillsammans. Dubbelt underhållsstöd kan då enligt 8 §

tredje stycket lämnas, eventuellt med avdrag för vad respektive förälder betalar

i underhåll direkt till barnet. Återbetalningsskyldighet kan också fastställas

för båda föräldrarna. Vad som i lagen sägs om boförälder gäller den eller de

särskilt förordnade vårdnadshavarna. 4 § 1 och 5 § tillämpas dock inte när

särskilt förordnad vårdnadshavare finns.

 Tredje stycket, som tillsammans med första stycket i princip motsvarar 1 §

lagen (1964:143) om bidragsförskott, är ett tillägg till de föregående styckena.

Viss justering i förhållande till nuvarande regel har gjorts med anledning av

att endast den som bor tillsammans med en förälder eller särskilt förordnad

vårdnadshavare kan få underhållsstöd. Andra och tredje meningarna innebär i

vissa fall en modifiering av kriteriet att barnet och boföräldern respektive den

särskilt förordnade vårdnadshavaren skall vara bosatta i Sverige. Detta gäller

såväl svenska medborgare som utländska medborgare som uppfyller kriteriet i

första meningen.

 Fjärde stycket är tillkommet i första hand med hänsyn till att EG-rätten

innebär att kravet på en vistelsetid om minst sex månader inte kan göras

gällande mot medborgare i ett EU-land (se art. 7.2 i förordningen [EEG] nr

1612/68 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen).

 Paragrafen har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag, vilket i

förhållande till lagrådsremissen bl.a. innebär att kravet på att barnet skall

vara folkbokfört hos boföräldern flyttats hit från 2 §. Förslaget avviker dock

från Lagrådets förslag (och lagrådsremissen) på så sätt att kravet på att

boföräldern skulle ha varit vårdnadshavare för barnet när det fyllde 18 år för

att förlängt underhållsstöd skall lämnas har tagits bort. Anledningen till det

är att ett sådant krav inte behövs och inte heller finns i nuvarande

lagstiftning. En fördel med att inte ha ett sådant krav är att barnet då har

möjlighet att flytta från den ena föräldern till den andra utan att han eller

hon mister rätten till förlängt bidragsförskott.

4 §

Punkterna 1-3 motsvarar 2 § lagen (1964:l43) om bidragsförskott, med vissa

justeringar som har att göra med den annorlunda konstruktionen på underhållsstöd

i förhållande till det nuvarande bidragsförskottet.

 Enligt punkten 1 lämnas inte underhållsstöd om boföräldern är barnets mor och

hon uppenbarligen utan giltigt skäl låter bli att vidta eller medverka till

åtgärder för att få faderskapet till barnet fastställt. Det skall således vara

fråga om mycket klara fall av vägran. Samma krav gäller i dag enligt 2 a § lagen

om bidragsförskott. Den praxis som bildats i fråga om vad som är "giltigt skäl"

i ett sådant fall kan således tillämpas även på denna bestämmelse.

 Det är utan betydelse om boföräldern medverkar till att ett underhållsbidrag

fastställs eftersom underhållsstöd lämnas och återbetalningsskyldighet

fastställs oavsett om underhållsbidrag till barnet är fastställt eller inte, se

dock punkten 4.

 Enligt punkten 2 skall underhållsstöd inte lämnas om det finns anledning anta

att den bidragsskyldige, om sådan finns, i rätt ordning betalar underhåll som

inte understiger det belopp som enligt denna lag skulle utbetalas i

underhållsstöd till barnet. Det senare beloppet är oftast l 173 kronor, i

enlighet med 8 §, men kan vara lägre om barnet har inkomster som enligt 10 §

första stycket skall minska stödet. Om den bidragsskyldige betalar minst detta

belopp till barnet skall underhållsstöd således inte lämnas. Detta gäller även

om den bidragsskyldige skulle ha att betala ett lägre ersättningsbelopp till

försäkringskassan i enlighet med procentmetoden i 24-28 §§.

 Med "i rätt ordning" avses i avtal eller dom föreskrivet sätt och tidpunkt för

betalning.

 Punkten 3 motsvarar 2 § c) lagen om bidragsförskott.

Enligt punkten 4 lämnas inte underhållsstöd om boföräldern trots föreläggande

enligt 31 § första stycket utan giltigt skäl låter bli att vidta de åtgärder som

begärs i föreläggandet. Det avser den situationen då försäkringskassan behöver

kunna driva in underhållsbidrag från en bidragsskyldig som är bosatt utomlands,

se avsnitt 6.2 samt 21 § andra stycket, 30 och 31 §§. Krav på att vidta eller

medverka till åtgärder för att få underhållsbidrag fastställt gäller i dag

enligt 2 § a) lagen om bidragsförskott. I förhållande till den nuvarande regeln

har dock uppenbarhetskriteriet tagits bort.

 Boföräldern kan ha giltigt skäl om han eller hon visar att den bidragsskyldige

inte går att få tag på. Det kan också vara så att boföräldern visar eller gör

sannolikt att den bidragsskyldiga föräldern inte längre lever.

 Punkt 5 har tillkommit med anledning av att även barn vars ena eller båda för-

äldrar har avlidit i princip omfattas av lagen. Erhåller barnet barnpension

enligt 8 kap. 2 § eller 14 § 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring efter den

avlidna föräldern skall dessutom inte utges underhållsstöd i förhållande till

den föräldern. En motsvarande bestämmelse finns i dag i lagen (1984:1096) om

särskilt bidrag till vissa adoptivbarn. I fråga om adoptivbarn har även

bestämmelsen i 20 kap 2 § fjärde stycket lagen om allmän försäkring betydelse.

Att barnet får barnpension efter en avliden förälder utesluter inte att

underhållsstöd betalas ut i förhållande till den andra föräldern i det fall

barnet bor hos en särskilt förordnad vårdnadshavare.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

5 §

I första stycket finns två presumtionsregler som anger i vilka situationer för-

äldrarna skall anses bo tillsammans. I dessa fall blir det den som begär

underhållsstöd (dvs. sökanden) eller, om stöd beviljats, den som stödet betalas

ut till som har att visa att något sammanboende i lagens mening inte föreligger.

Förmår denne inte visa detta skall underhållsstöd vägras eller dras in.

 Om det faktiskt skulle vara så att en förälder inte regelmässigt vistas på den

adress som han eller hon är folkbokförd kan folkbokföringen vara felaktig och

behöva ändras.

 Andra stycket handlar om den situationen då det kommer fram andra uppgifter

som gör det sannolikt att föräldrarna bor tillsammans. Även då måste den som

begär stödet eller som stödet betalas ut till visa att de inte gör det för att

underhållsstöd skall kunna lämnas. Förmår denne inte göra detta skall ansökan om

underhållsstöd avslås eller underhållsstödet dras in.

 Får försäkringskassan sådana upplysningar att det är sannolikt att ett

sammanboende föreligger bör kassan kontakta sökanden/den som stödet betalas ut

till för att utreda förhållandena. Det ligger i sakens natur att

försäkringskassan härvid kan och bör ålägga sökanden att inkomma med uppgifter

för att rätten till underhållsstöd skall kunna utredas.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

6 §

Paragrafen motsvarar 3 § lagen (l964:l43) om bidragsförskott. Om förut-

sättningarna för stödet i övrigt är uppfyllda och ansökan getts in på rätt sätt,

lämnas underhållsstöd från och med den månad under vilken föräldrarna flyttat

isär. I andra fall lämnas underhållsstöd från och med den tidigare månad under

vilken rätten till stödet annars uppkommit. Stöd lämnas dock aldrig för längre

tid tillbaka än en månad före ansökningsmånaden.

7 §

Paragrafen motsvarar 2 § och 4 § e) lagen (1984:1095) om förlängt

bidragsförskott för studerande.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

Underhållsstödets storlek

8 §

Enligt första stycket lämnas underhållsstöd med 1 173 kronor, i förekommande

fall med avräkning för vad det finns anledning anta att den bidragsskyldige på

rätt sätt betalar i underhåll till barnet i enlighet med den procentmetod som

tillämpas vid fastställande av återbetalningsskyldighet.

 Om det finns anledning anta att den bidragsskyldige i rätt ordning betalar

underhåll som inte understiger det belopp som högst skulle betalas ut i

underhållsstöd till barnet, blir det enligt 4 § inte aktuellt att lämna något

underhållstöd överhuvudtaget. De i 8 § första stycket avsedda situationerna är

sådana där försäkringskassan i någon utsträckning behöver medverka till att

tillförsäkra barnet tillräckligt underhåll, dvs. den bidragsskyldige betalar

inte underhåll till barnet eller betalar ett lägre belopp än vad som kan utges i

underhållsstöd. Om den bidragsskyldige i enlighet med den procentmetod som anges

i 24-28 §§ direkt till barnet betalar ett lägre belopp än vad som kan utges i

underhållsstöd betalar försäkringskassan till barnet endast utfyllnadsdelen av

underhållsstödet. Någon återbetalningsskyldighet för den bidragsskyldige

gentemot försäkringskassan blir i dessa fall inte aktuell.

 Skulle den bidragsskyldige betala ett lägre belopp till barnet än det belopp

som gäller för återbetalningsskyldighet utges fullt underhållsstöd, dvs. 1 173

kronor med den minskning som kan bli aktuell på grund av bestämmelsen i 10 §

första stycket, och fastställs återbetalningsskyldighet i enlighet med

bestämmelserna i 24-28 §§. Den betalning som gjorts direkt till barnet beaktas

då normalt inte (se 23 §). Skulle den bidragsskyldige betala ett högre belopp

till barnet än det belopp försäkringskassan skulle ha fastställt i

återbetalningskyldighet påverkar detta inte det utfyllnadsbidrag

försäkringskassan betalar ut till barnet.

 Enligt andra stycket skall vid s.k. växelvis boende, dvs. om barnet inte bor

varaktigt hos endast en förälder utan hos båda, underhållsstöd lämnas med 1 173

kronor per månad med avräkning för det belopp återbetalningsskyldighet skulle ha

fastställts till om 24-28 §§ tillämpats på inkomsten hos den av föräldrarna som

inte är boförälder (dvs. den förälder som barnet inte är folkbokfört hos). Det

kan således aldrig bli fråga om annat än utfyllnadsdelen av underhållstödet

(s.k. utfyllnadsbidrag) vid växelvis boende. I och med att bidraget beräknas på

inkomsten hos den förälder som barnet inte är folkbokfört hos åstadkoms en

samstämmighet med reglerna i lagen (1993:737) om bostadsbidrag som motverkar en

överkompensation, se avsnitt 5.2. Uttrycket växelvis bor varaktigt anknyter

till föräldrabalkens regler om när någon bidragsskyldighet inte kan fastställas

trots att föräldrarna inte sammanbor. Därmed hänvisas också till den praxis som

utvecklats om när växelvis boende är för handen. Frågan om barnet skall anses

varaktigt bosatt hos båda föräldrarna trots att dessa bor isär bedöms med hänsyn

till omständigheterna i varje särskilt fall (se t.ex. RH 1993:64 och FÖD

1988:23).

 Även i andra fall kan sökanden begära att endast ett s.k. utfyllnadsbidrag

lämnas. Då behöver någon prövning inte göras av om växelvis boende föreligger

eller inte.

 I dessa fall skall således en beräkning göras av vad som skulle ha fastställts

i återbetalningsskyldighet om procentmetoden enligt 24-28 §§ tillämpats på

inkomsten hos den förälder som inte är boförälder och som inte har ansökt om

underhållsstödet. Den fiktiva återbetalningsskyldigheten dras ifrån beloppet 1

173 kronor eller det lägre belopp som barnets egna inkomster kan leda till en-

ligt 10 § första stycket. Det belopp man erhåller efter avräkning kan alltså

lämnas i underhållsstöd. En begäran om underhållsstöd enligt andra stycket kan

vara aktuell, förutom vid växelvis boende, när barnet i annat fall vistas mycket

hos den bidragsskyldiga föräldern och föräldrarna själva kan reglera och hantera

den ekonomiska frågan eller när föräldrarna annars är överens om hur det

ekonomiska ansvaret för barnet skall fördelas dem emellan och inte finner

anledning att blanda in försäkringskassan.

 I andra situationer, när ansökan görs om underhållsstöd enligt första stycket,

måste utredning göras om återbetalningsskyldighet och om det finns anledning

anta att underhåll betalas direkt till barnet i enlighet med procentmetoden.

Annars skall återbetalningsskyldighet fastställas i enlighet med procentmetoden

i 24-28 §§. Någon möjlighet till att i förväg göra avdrag på återbetalningsskyl-

digheten för umgängestillfällen finns inte. Sådana avdrag får i stället göras i

efterhand enligt 23 § andra stycket eller som en privat reglering mellan

parterna vid sidan om underhållsstöd och återbetalningsskyldighet.

 I de fall barnet bor hos en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare

lämnas enligt tredje stycket dubbla underhållsstöd enligt första stycket,

eventuellt med avdrag för vad respektive förälder betalar i underhåll direkt

till barnet. Återbetalningsskyldighet enligt 21 § kan då också fastställas för

båda föräldrarna.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

9 §

Enligt första stycket skall, om underhållsbidrag genom giltigt avtal eller dom

har fastställts som ett engångsbelopp, avräkning från underhållsstödet ske med

vad det fastställda engångsbeloppet skäligen kan anses motsvara i underhåll per

månad. Någon återbetalningsskyldighet skall enligt 21 § inte fastställas i dessa

fall.

 Enligt andra stycket skall, om den bidragskyldige bor utomlands och det finns

anledning att anta att han eller hon i rätt ordning betalar fastställt

underhållsbidrag, i stället för vad som sägs i 8 § första stycket andra

meningen, avräkning från underhållsstödet ske med detta belopp.

10 §

Enligt första stycket skall hälften av den del av barnets inkomst som överstiger

48 000 kronor per år minska det underhållsstöd som kan lämnas. Inkomsten

framräknas, bortsett från grundavdraget, med tillämpning av 25-27 §§.

Bestämmelsen innebär en avtrappning av underhållsstödet som leder till att något

underhållsstöd inte alls betalas ut om barnet har inkomster om 76 800 kronor

eller mer.

 Andra stycket motsvarar 4 a § andra stycket lagen (1964:l43) om bi-

dragsförskott. Minskning av kommande underhållsstöd skall aldrig kunna ske med

högre belopp än vad som uppburits i underhållsstöd den aktuella månaden.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

11 §

Bestämmelsen motsvarar delvis 8 § fjärde stycket lagen om bidragsförskott. I sak

skiljer sig den här föreslagna lydelsen dock på det sättet att även barn som är

placerade i familjehem eller hem för vård eller boende enligt socialtjänstlagen

(1980:620), s.k. HVB-hem, undantas från möjligheten att få bidrag enligt lagen.

Detta gäller redan i dag, i fråga om bidragsförskott, för t.ex. barn som bor i

familjehem eller bostad med särskild service för barn och ungdomar enligt lagen

(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Bestämmelsen i

denna paragraf kan sägas vara en komplettering av kriteriet i 3 § i den nya

lagen om underhållsstöd för när stöd kan utges. I de situationer som räknas upp

i 11 § har föräldern inte längre det fulla ekonomiska ansvaret för barnet.

Kommunen har tagit över det direkta ansvaret för att barnet lever under såväl

socialt som ekonomiskt tillfredsställande förhållanden. Föräldrarna är dock

enligt 34 § socialtjänstlagen (1980:620) skyldiga att i skälig utsträckning

delta i kommunens kostnader. Underhållsbidrag som är fastställt enligt

föräldrabalken kan uppbäras av kommunen.

 Vidare föreskriver denna bestämmelse, i motsats till 8 § fjärde stycket lagen

om bidragsförskott, inte något undantag för barn inackorderade vid sameskola

från vad som annars gäller för barn som får kost och logi på statens bekostnad.

Tillräckliga skäl för att just dessa barn skulle få underhållsstöd finns inte.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

Ansökan och beslut

12 §

Första och andra styckena motsvarar 6 § lagen (1964:l43) om bidragsförskott med

de justeringar som föranleds av att bidraget endast kan betalas ut till en

boförälder. Med boförälder jämställs enligt 3 § särskilt förordnad

vårdnadshavare. Vidare framgår att förlängt underhållsstöd, till skillnad mot

vad som gäller i dag för förlängt bidragsförskott, skall sökas av barnet ensamt.

Barnet är i det fallet myndigt och bör därför själv kunna stå för de uppgifter

som lämnas i ansökan. Stödet skall enligt 17 § andra stycket också betalas ut

till den studerande och inte, som enligt gällande regler för förlängt

bidragsförskott, till boföräldern. Utges underhållsstöd sedan tidigare till

barnet krävs ändå en ny ansökan när förlängt underhållsstöd blir aktuellt.

 Om underhållsstöd önskas med ett högre belopp än tidigare, t.ex. på grund av

att den bidrasskyldige inte längre betalar direkt till barnet enligt 8 § första

stycket andra meningen, skall en ny ansökan lämnas in till försäkringskassan.

13 §

Bestämmelsen motsvarar, tillsammans med 14 §, 7 § lagen (l964:l43) om

bidragsförskott. Någon anledning att delge den bidragsskyldige beslut att inte

bevilja underhållsstöd finns inte. Däremot skall, förutom beslut om

underhållsstöd och återbetalningsskyldighet, meddelandet om ansökningen och

underrättelsen om vad som gäller i fråga om bl.a. återbetalning delges den

bidragsskyldige om återbetalningsskyldighet kan komma i fråga. Bestämmelserna i

delgivningslagen (1970:428) skall då tillämpas. Att den bidragsskyldige ännu

inte kunnat delges handlingarna hindrar inte beslut om att underhållsstöd skall

lämnas, om försäkringskassan anser att sökanden visat att rätt till sådant stöd

föreligger. I andra fall finns möjlighet att ge underhållsstöd interimistiskt.

 Kommuniceringen bör innehålla uppgift om den beräknade återbetal-

ningsskyldigheten samt hur den räknats fram. I övrigt bör den bidragsskyldige

särskilt uppmärksammas på att underhållsstöd inte skall lämnas, och någon

återbetalningsskyldighet inte fastställas, i den mån det finns grundad anledning

att anta att han eller hon i rätt ordning betalar direkt till barnet i enlighet

med bestämmelserna i 24-28 §§ (4 § 2 och 3 samt 8 § första stycket andra

meningen).

14 §

Första stycket föreskriver att sökanden skriftligen skall underrättas om beslut

enligt lagen och, om stöd beviljats, om bestämmelserna om upplysningsplikt och

återbetalningsskyldighet i vissa fall.

 Andra stycket har kommenterats i anslutning till 13 §.

15 §

Paragrafen motsvarar, tillsammans med 19 § andra stycket, vad som gäller enligt

5 § femte stycket lagen (1964:l43) om bidragsförskott. Det kan handla om

situationer där det inte är helt klart om kriterierna i 3-6 §§ är uppfyllda. Den

situationen att den bidragsskyldiges återbetalningsskyldighet ännu inte har

kunnat fastställas är dock inget hinder för ett slutligt beslut om

underhållsstöd. I 22 § finns också en möjlighet att interimistiskt bestämma

återbetalningsskyldighet. Begreppet skäligt belopp finns även i dagens

bestämmelse och torde inte leda till några större tillämpningsproblem. Det är

bedömningar som får göras med hänsyn till omständigheterna i det enskilda

fallet. I förhållande till lagrådsremissen har, på Lagrådets inrådan,

möjligheten att föreskriva särskilda villkor utgått då något behov av en sådan

möjlighet inte torde finnas.

 Kriterierna i andra stycket om att återkrav kan bli aktuellt endast om den som

mottagit underhållsstödet förorsakat det felaktiga interimistiska beslutet eller

skäligen borde ha insett att det var felaktigt kvarstår från nuvarande regler,

trots att den tagits bort i 20 § i fråga om andra felaktiga utbetalningar. Det

ligger i det interimistiska beslutets natur att det inte helt behöver

överensstämma med det slutliga beslutet. Den risk för ekonomisk förlust detta

innebär bör inte gå ut över barnet om sökanden inte själv förorsakat

felbedömningen eller skäligen borde ha insett att beslutet var felaktigt.

 I ett tredje stycke har, såsom Lagrådet förordat, införts en möjlighet att

efterge återbetalningsskyldighet enligt andra stycket om det föreligger

särskilda skäl. Även i övrigt har paragrafen utformats i enlighet med Lagrådets

förslag.

Utbetalning

16 §

Paragrafen motsvarar 8 § första-tredje och femte styckena lagen (1964:143) om

bidragsförskott. Av första stycket framgår också att det är försäkringskassan

som betalar ut underhållsstödet. Avrundningsregeln kan bli tillämplig när

reducering av underhållsstöd görs på grund av barnets inkomster. Liksom i dag

förutsätts att regeringen i verkställighetsföreskrifter närmare föreskriver om

sättet och tiden för utbetalningen, eller överlåter detta på

Riksförsäkringsverket. Någon särskild bestämmelse i lagen om denna befogenhet är

inte nödvändig.

 Andra stycket kan jämföras med regeln i 23 § första stycket om att den

bidragsskyldige får åberopa sådana betalningar mot kassan. Om boföräldern

uppburit underhållsstöd oreducerat samtidigt som den bidragsskyldige betalat

underhållsbidrag till barnet som får åberopas enligt 23 § första stycket, kan

återkrav ställas mot boföräldern enligt 20 § för vad som uppburits för mycket i

underhållsstöd.

 I tredje stycket har den tid efter vilken underhållsstöd som inte lyfts är

förverkat bestämts till sex månader efter utgången av den månad som stödet

hänför sig till. Det innebär i förhållande till vad som i dag gäller för

bidragsförskott en förkortning från ett år. Det ligger i sakens natur att i de

fall domstol eller överklagande av ett avslagsbeslut bestämmer

att underhållsstöd skall lämnas, sexmånadersperioden räknas från tidpunkten för

domstolens beslut.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

17 §

Underhållsstöd betalas enligt första stycket ut till boföräldern. Enligt 3 §

skall med boförälder jämställas särskilt förordnad vårdnadshavare. Har två

särskilt förordnade vårdnadshavare utsetts att utöva vårdnaden gemensamt

utbetalas underhållsstödet till den kvinnliga vårdnadshavaren eller, om

vårdnadshavarna begär det, till den manlige vårdnadshavaren.

 Vid växelvis boende förutsätts att föräldrarna också kan komma överens om hur

underhållsstödet eventuellt bör fördelas mellan dem.

 Enligt andra stycket skall dock förlängt underhållsstöd betalas ut till den

studerande och inte, såsom gäller i dag för förlängt bidragsförskott, till

föräldern. Den som har fyllt 18 år är myndig och bidraget går till barnet även

om det utges endast om han eller hon bor tillsammans med en ensamförsörjande

förälder. Det får förutsättas att medlen används till sådant som föräldrarna

normalt annars skulle ha bekostat.

 Om synnerliga skäl föreligger kan socialnämnden enligt tredje stycket göra en

framställan till kassan om att underhållsstödet skall utbetalas till annan

person eller till nämnden att användas för barnets bästa. Bestämmelsen motsvarar

vad som gäller enligt 9 § andra stycket lagen (1964:143) om bidragsförskott.

Anmälningsskyldighet

18 §

Första meningen motsvarar 12 § lagen (1964:143) om bidragsförskott. Underlå-

tenhet att fullgöra anmälningsskyldigheten kan beaktas i de fall det blir fråga

om att efterge återkrav enligt 20 §. Andra meningen är tillagd för att anmälan

skall göras så tidigt som möjligt, även innan omständigheten inträtt i de fall

man i förväg känner till att den skall inträda.

Ändring av beslut

19 §

I första stycket föreskrivs att försäkringskassan skall besluta om indragning

eller nedsättning av underhållsstödet om något förhållande har inträffat som

föranleder att underhållsstöd inte skall lämnas eller skall lämnas med ett lägre

belopp.

 Andra stycket innebär en möjlighet att interimistiskt dra in eller minska

underhållsstödet.

 81

Återkrav

20 §

Paragrafen innebär i förhållande till l3 § lagen (1964:143) om bidragsförskott

en skärpning av reglerna om skyldighet att betala tillbaka utbetalt samhällsstöd

i vissa fall. Möjligheten till återkrav är inte beroende av att oriktiga

uppgifter lämnats eller att den som mottagit stödet skäligen borde ha insett att

det var en felaktig utbetalning. Det föreligger i stället en strikt skyldighet

att betala tillbaka underhållsstödet i de fall stödet lämnats felaktigt eller

med för högt belopp. Med att underhållsstödet lämnats felaktigt avses här att

det inte alls skulle ha lämnats något underhållsstöd.

 Om försäkringskassan i enlighet med ett interimistiskt beslut betalat ut mer

än vad som bestäms i det slutliga beslutet, gäller enligt 15 § andra stycket

fortfarande att den som stödet betalats ut till skall ha förorsakat det

felaktiga interimistiska beslutet eller i vart fall skäligen borde ha insett att

det var felaktigt för att det skall finnas en skyldighet att betala tillbaka vad

som felaktigt betalats ut.

 Det är den som stödet betalats ut till (enligt 17 §) som återkravet skall

riktas mot. Att det skall föreligga särskilda skäl för att eftergift skall ges

innebär att bestämmelsen skall tillämpas återhållsamt. Särskilda skäl för

eftergift kan exempelvis föreligga om han eller hon skäligen inte borde ha

förstått att utbetalningen var felaktig och det dessutom med hänsyn till betal-

ningsmottagarens ekonomiska och personliga förhållanden finns skäl att inte

återkräva underhållsstödet eller del av det. Det kan också vara så att

eftergiften kan fungera som ett led i social rehabilitering.

 Enligt andra stycket får försäkringskassan, vid en senare utbetalning av

underhållsstöd eller annan ersättning som försäkringskassan har att betala ut

till den som återkravet riktas mot, hålla inne ett skäligt belopp i avräkning på

vad som lämnats för mycket i underhållsstöd. Vad som är "skäligt belopp" måste

bedömas i det enskilda fallet med hänsyn till återkravsbelopp och den enskildes

personliga och ekonomiska förhållanden.

Återbetalningsskyldighet för den bidragsskyldige

21 §

Bestämmelsen i paragrafen ersätter nuvarande l5 § lagen (l964:l43) om

bidragsförskott. Försäkringskassan skall enligt första stycket för den

bidragsskyldige bestämma en återbetalningsskyldighet som är oberoende av

eventuellt fastställt underhållsbidrag.

 Återbetalningsskyldigheten kan retroaktivt gälla från och med en månad före

ansökan om underhållsstöd, se 6 §.

 Beslut om återbetalningsskyldighet bör meddelas samtidigt eller snarast efter

beslutet om underhållsstöd. Enligt 14 § andra stycket skall ett beslut om

återbetalningsskyldighet delges den bidragsskyldige.

 Enligt andra stycket skall återbetalningsskyldighet inte fastställas om 8 §

första stycket andra meningen eller andra stycket har tillämpats eller om

underhållsbidrag enligt föräldrabalken fastställts som ett engångsbelopp.

 Försäkringskassan har också möjlighet att underlåta att fastställa åter-

betalningsskyldighet när den bidragsskyldige är bosatt utomlands. Om

underhållsstöd har lämnats får försäkringskassan i dessa fall överta barnets

fordran på underhållsbidrag, se 31 §. Om underhållsbidrag inte är fastställt kan

boföräldern föreläggas att vidta eller medverka till åtgärder för att få

underhållsbidrag fastställt. Om boföräldern utan giltigt skäl ändå underlåter

detta lämnas inget underhållsstöd, se 4 § 4.

 Återbetalningsskyldighet får enligt tredje stycket inte fastställas för längre

tid tillbaka än tre år före den dag då meddelande enligt 13 § sändes till den

bidragsskyldige. Den regeln kan sägas motsvara regeln i föräldrabalken om

retroaktivt fastställda underhållsbidrag.

 Återbetalningsskyldighet får inte heller fastställas retroaktivt för tid under

vilken försäkringskassan har trätt in i barnets rätt enligt 31 §. Om en

bidragsskyldig, som tidigare varit bosatt utomlands och mot vilken

försäkringskassan då åberopat ett fastställt underhållsbidrag, flyttar till

Sverige så kan försäkringskassan även fortsättningsvis bara åberopa det

fastställda underhållsbidraget för den tid den bidragsskyldige bodde utomlands.

Någon återbetalningsskyldighet kan inte fastställas retroaktivt för den tiden.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

22 §

Paragrafen, vars närmare utformning är i enlighet med Lagrådets förslag,

möjliggör interimistiska beslut om återbetalningsskyldighet. Det är angeläget

att den bidragsskyldige kommer i gång så snabbt som möjligt med betalningarna så

att det inte skapas stora ingångsskulder på grund av att ett slutligt beslut om

återbetalningsskyldighet ännu inte kan fattas. Provisoriska beslut kan bli

aktuella i två situationer.

 Enligt första stycket kan försäkringskassan besluta om återbetal-

ningsskyldighet som gäller under samma tid som ett provisoriskt beslut om

underhållssstöd.

 Har underhållsstöd lämnats och fråga om återbetalningsskyldighet uppkommit på

grund av ett mål i allmän domstol om fastställande av faderskap till barn, kan

försäkringskassan enligt andra stycket också besluta om

återbetalningsskyldighet. Återbetalningsskyldighet får då endast åläggas någon

om det finns sannolika skäl för att han är far till barnet. Beslut om

återbetalningsskyldighet får inte meddelas, om flera män är instämda i målet.

Den regeln överensstämmer med vad som gäller enligt 7 kap. § föräldrabalken.

 Om det, sedan det slutliga beslutet fattats, visar sig att den bidragsskyldige

betalat för mycket eller för lite så skall detta enligt tredje stycket regleras

i efterhand.

 Enligt fjärde stycket har en man som tidigare ansetts som far till ett barn

rätt att återfå vad han har erlagt i återbetalning enligt denna lag om han frias

från faderskapet. Han skall också få ränta på erlagda belopp. Detta är i

enlighet med vad som gäller i fråga om erlagt underhållsbidrag enligt lagen

(1969:620) om ersättning i vissa fall för utgivna underhållsbidrag. Det är dock

försäkringskassan som har att betala ut pengarna och inte, som i fråga om

underhållsbidrag, länsstyrelsen.

23 §

Paragrafen ersätter l6 § lagen (l964:l43) om bidragsförskott. Sista meningen i

första stycket kan jämföras med bestämmelsen i l6 § andra stycket om att sådan

betalning skall minska det belopp som betalas ut i underhållsstöd.

 Andra stycket handlar om umgängesavdrag. Hänvisningen till 7 kap. 4 § första

stycket föräldrabalken innebär, till skillnad från vad som gäller i dag enligt

15 § andra stycket jämfört med 7 kap. 4 § föräldrabalken, att avdrag alltid görs

med 1/40 per helt dygn.

 Den uttryckliga bestämmelse som finns i dag om att den bidragskyldige på visst

sätt skall styrka sin rätt till umgängesavdrag har, på Lagrådets inrådan, såsom

obehövlig strukits i detta förslag. Det innebär inte att försäkringskassan skall

ställa mindre krav på den bidragsskyldige i detta hänseende. Han eller hon har

fortfarande att visa att sådan rätt föreligger. Närmare om vad som bör

förebringas försäkringskassan kan dock föreskrivas i

verkställighetsföreskrifter. Lagrådets förslag till närmare utformning av

paragrafen har även i övrigt beaktats.

24 §

Första och andra styckena anger hur man beräknar återbetalningsskyldigheten per

barn och år. Man utgår från den bidragsskyldiges inkomst, beräknad enligt 25-28

§§. Om den bidragsskyldige endast har ett barn för vilket underhållsskyldighet

enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken föreligger skall återbetalningsskyldigheten per

år fastställas till ett belopp motsvarande 10 % av den bidragsskyldiges inkomst.

Har den bidragsskyldige två barn fastställs återbetalningsskyldigheten till 6,25

% av inkomsten per barn. Vid tre barn fastställs återbetalningsskyldigheten till

5 % av inkomsten per barn. För varje ytterligare barn utöver tre blir det sam-

manlagda procenttalet som skall fördelas mellan barnen förhöjt med en

procentenhet. Det belopp som skall återbetalas skall enligt tredje stycket dock

aldrig överstiga vad som betalas ut i underhållsstöd.

 Som exempel kan nämnas att om den bidragsskyldige har tre barn och

återbetalningsskyldighet skall fastställas för alla tre skall sammanlagt l5 % av

inkomsten, upp till vad som utbetalas i underhållsstöd, återbetalas. Om ett av

barnen i stället bor tillsammans med den bidragsskyldige blir det sammanlagda

återbetalningsbeloppet 10 %.

 Procentbeloppet skall avrundas till procenttal med högst två decimaler.

Likalydande bestämmelser (som dock begränsar procenttalet till en decimal) finns

t.ex. i 27 § 4 mom. och 32 § uppbördslagen (1953:272).

 De barn som skall räknas med är den bidragsskyldiges samtliga egna barn, för

vilka han eller hon är underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken. Egna

barn som den bidragsskyldige sammanbor med jämställs därmed helt med barn i

tidigare förhållanden. Däremot får inte

räknas med barn för vilka underhållsskyldighet ev. kan föreligga enligt 7 kap. 5

§ föräldrabalken, dvs. styvbarn.

 Det belopp som skall återbetalas skall enligt tredje stycket aldrig överstiga

vad som betalas ut i underhållsstöd.

 I fjärde stycket har en avrundningsregel införts och dessutom en spärr som

skall förhindra att mycket små belopp fastställs i återbetalningsskyldighet. Om

återbetalningen för ett barn skulle bli lägre än 100 kr per månad vid

tillämpning av första och andra styckena bortfaller skyldigheten.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

25 §

Paragrafen anger hur den bidragsskyldiges inkomst skall beräknas. Bestämmelserna

i paragrafen skall, enligt 10 § första stycket, också tillämpas när det är fråga

om att beräkna barnets inkomster.

 Utgångspunkten är att den bidragsskyldiges inkomst enligt 24 § beräknas genom

att man från den senast fastställda taxeringen tar summan av inkomst av tjänst,

intäkt av kapital och inkomst av näringsverksamhet.

 Man skall utgå från uppgifter i det senast fastställda årliga taxerings-

beslutet enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324).

 De inkomstuppgifter som man utgår från i inkomstslaget tjänst bör i enlighet

med vad Lagrådet föreslagit vara inkomst av tjänst enligt 34 §

kommunalskattelagen (1928:370).

 I inkomstslaget kapital utgår man från intäkt av kapital enligt 3 § 1 mom.

lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. Hänsyn skall inte tas till avdrag

enligt 2 mom. samma paragraf.

 Vad gäller näringsverksamhet så utgår man från inkomsten enligt 25 §

kommunalskattelagen (l928:370), dvs. efter avdrag i inkomstkällan enligt bl.a.

23 och 24 §§. Makefördelning skall också kunna göras. Enligt andra stycket skall

dock vissa avdrag "läggas tillbaka" och andra skall dras av.

 Såsom anförts i avsnitt 5.4.3 bör i förordning föreskrivas att försäk-

ringskassan skall kunna ta in uppgifter om den bidragsskyldiges och barnets

inkomster på medium för automatisk databehandling från det centrala skatte-

registret. Vidare kommer en reglering av skattemyndighetens skyldighet att lämna

ut erforderliga uppgifter till försäkringskassan att behövas.

 Återbetalningsskyldigheten skall enligt 30 § omprövas när ny taxering

föreligger.

 Paragrafens närmare utformning är i enlighet med Lagrådets förslag.

26 §

Enligt första stycket skall vissa inkomster som inte framgår av taxeringen

läggas till inkomsten enligt 25 §. I enlighet med Lagrådets förslag har här inte

tagits med inkomster som vanligtvis inte är tillgängliga för försäkringskassan.

I vissa fall kan i stället 28 § bli tillämplig om den bidragsskyldige har sådana

inkomster. Vidare skall skattepliktig förmögenhet också påverka underlaget för

procentberäkningen i 24 § genom att en procent av den del av den bidrags-

skyldiges skattepliktiga förmögenheten som överstiger 800 000 kronor läggs på

inkomsterna. Det är samma gräns som tillämpas för när skatt börjar tas ut på

förmögenhet (jämför dock prop. 1995/96:198 som innehåller förslag till höjning

av denna gräns). Reglerna för sambeskattning skall inte beaktas.

 Från det därvid framräknade beloppet skall enligt andra stycket 24 000 kronor

dras av. Först därefter har man den "inkomst" som skall ligga till grund för

beräkning enligt 24 §.

27 §

Av bestämmelsen, som i ett visst avseende är ett undantag från vad som annars

gäller enligt 25 §, framgår att återbetalningsskyldighet för förfluten tid (för

tidigast en månad före ansökan om underhållsstöd, dock aldrig för längre tid

tillbaka än tre år, jämför 6 § och 21 § tredje stycket) beräknas i enlighet med

vid den tiden fastställda taxeringsbeslut. För varje enskilt år ser man på den

då senast fastställda taxeringen.

 Bestämmelsen i denna paragraf skall, enligt 10 § första stycket, också tilläm-

pas när det är fråga om att beräkna barnets inkomst.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

28 §

Paragrafen innehåller en möjlighet att frångå reglerna i 25-27 §§ för beräkning

av den bidragsskyldiges inkomst.

 Bestämmelsen möjliggör fastställande av återbetalningsskyldighet, eller högre

sådan skyldighet, i de fall intäkterna enligt taxeringen inte visar den

bidragsskyldiges verkliga förvärvsförmåga. Det skall dock vara uppenbart att

förvärvsförmågan väsentligt överstiger inkomsten beräknad enligt 25-27 §§ för

att paragrafen skall bli tillämplig. Det skall alltså vara fråga om uppenbara

och stora skillnader mellan inkomst enligt beräkningen i 25-27 §§ och

förvärvsförmågan. I sådana fall skall genom en särskild beräkning av kända

inkomster och förvärvsförmåga etc. en skälighetsbedömning göras av

återbetalningsskyldighetens storlek. Därvid bör ledning hämtas från reglerna i

24-27 §§.

 Begreppet förvärvsförmåga anknyter till förmågebegreppet i föräldrabalken och

den praxis som därvid bildats. Detsamma gäller undantaget för när godtagbar

anledning till att förvärvsförmågan inte utnyttjas finns. Beträffande den som

trots förvärvsförmåga underlåter att skaffa sig inkomster skall en

skälighetsbedömning inte göras om den bidragsskyldige har godtagbar anledning

till att förvärvsförmågan inte utnyttjas (se prop. 1978/79:12 s. 402 och t.ex.

NJA 1985:768).

 Under bestämmelsen hänförs, förutom den som utan godtagbar anledning

underlåter att skaffa sig inkomster som han eller hon har förmåga att skaffa

sig, också t.ex. personer som är bosatta utomlands och vars inkomster därför

inte skall beskattas i Sverige.

29 §

Paragrafen motsvarar 17 § första stycket lagen (1964:l43) om bidragsförskott.

Lokutionen "efter förmåga" har dock strukits med anledning av de föreslagna

bestämmelserna om återbetalningsskyldighet, eftergift och anstånd.

30 §

Återbetalningsskyldighet fastställd enligt 24-28 §§ skall enligt första stycket

omprövas när ett nytt beslut om årlig taxering föreligger. Skyldigheten skall

också omprövas när grunden för tillämplig procentsats enligt 24 § ändras, dvs.

om den bidragsskyldige får ett nytt barn eller om antalet barn för vilka han

eller hon är underhållsskyldig blir färre (t.ex. om ett barn har fyllt 2l år).

Stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 Enligt andra stycket finns möjlighet att jämka av försäkringskassan för viss

tid beslutad återbetalningsskyldighet om ett taxeringsbeslut, som

återbetalningsskyldigheten har baserats på, senare ändras väsentligt vid en

överprövning av domstol eller vid omprövning av skattemyndigheten. Det skall

inte vara fråga om endast en mindre sänkning eller höjning beloppsmässigt. Om

den enskilde överklagat taxeringsbeslutet och det framstår som sannolikt att

taxeringsbeslutet kommer att ändras bör anstånd kunna komma i fråga enligt 32 §.

 Enligt tredje stycket får beslut om återbetalningsskyldighet upphävas helt

eller delvis om den bidragsskyldige efter sådant beslut flyttar utomlands. I

lagrådsremissen fanns också en bestämmelse om att den bidragsskyldige, då

återbetalningsskyldighet upphävdes för förfluten tid, skulle kunna återfå vad

han eller hon eventuellt betalat till kassan. I enlighet med Lagrådets förslag

har en sådan bestämmelse inte tagits med i detta förslag. Vad den

bidragsskyldige erlagt bör, såsom Lagrådet anför, i stället avräknas på de

underhållsbidrag som föräldern kan bli skyldig att betala. En sådan möjlighet

till avräkning behöver inte särskilt anges i lagtexten. Den får anses följa av

försäkringskassans rätt att besluta om upphävande av återbetalningsskyldighet

helt eller delvis.

 Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands när underhållsstöd beviljas kan

försäkringskassan låta bli att fastställa någon återbetalningsskyldighet enligt

21 § andra stycket, se närmare avsnitt 6.2.

31 §

Möjligheterna att utomlands driva in statens fordran enligt reglerna om

underhållsstöd är små. Situationen är en helt annan när det gäller fordringar

som vilar på civilrättslig grund (se avsnitt 6.2). Denna bestämmelse föreskriver

därför att försäkringskassan om den bidragsskyldige är bosatt utomlands inträder

i barnets rätt till fastställt underhållsbidrag (enligt svensk eller utländsk

rätt), till den del underhållsbidraget svarar mot underhållsstödets belopp.

Detta innebär att kassan kan begära verkställighet utomlands av under-

hållsbidraget. Om något underhållsbidrag inte är fastställt kan

försäkringskassan förelägga boföräldern att vidta åtgärder för att få ett

verkställbart underhållsbidrag fastställt. Om boföräldern utan giltigt skäl

låter bli att efterfölja föreläggandet lämnas inget underhållsstöd enligt 4 § 4.

Boföräldern skall på begäran lämna in i verkställbar handling om

underhållsbidrag till försäkringskassan. Det kan ställas olika krav i olika

länder på en handling för att den skall vara verkställbar.

 Om försäkringskassan en gång trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag för

viss tid då den bidragsskyldige var bosatt utomlands, kvarstår rätten för den

tiden även om den bidragsskyldige flyttar till Sverige.

 Enligt tredje stycket bör försäkringskassan ge den som får föra barnets talan

tillfälle att i samband med försäkringskassan krav på betalning i enlighet med

denna paragraf utkräva den del av obetalda underhållsbidrag som överstiger

underhållsstödet.

Anstånd

32 §

Anstånd kan beviljas helt eller delvis. Anstånd innebär att man i den utsträck-

ning som anståndsbeslutet anger låter bli att vidta åtgärder för att driva in

fordringen. Skulden kvarstår och ökas eventuellt under tiden för anståndet.

 Anstånd kan komma ifråga när tillräckliga skäl för eftergift enligt 35 § inte

föreligger. Anstånd skall beviljas i den mån det behövs för att den bidragsskyl-

dige skall få behålla vad som behövs för eget underhåll och familjens behov.

Därvid skall bestämmelserna om förbehållsbelopp vid utmätning av lön m.m. i 7

kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken tillämpas.

 Anstånd kan också beviljas om det med hänsyn till den bidragsskyldiges person-

liga eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda förhållanden annars

finns anledning att skjuta upp betalningarna (se avsnitt 5.4.5).

 Andra särskilda förhållanden som motiverar anstånd (med hela eller del av det

månatliga beloppet) kan vara att den bidragsskyldige har överklagat den taxering

som ligger till grund för beräkningen av återbetalningsskyldighet och det

framstår som sannolikt att taxeringsbeslutet kommer att ändras.

 Att anstånd kan ges helt eller delvis innebär bl.a. att försäkringskassan i

anståndsbeslutet kan ta hänsyn till att en återbetalningsskyldig förälder har

tillgångar utöver sin lön m.m. och besluta att anståndet inte skall omfatta

sådana andra tillgångar.

33 §

Första stycket innebär att det senast efter ett år krävs en ny ansökan och

prövning.

 Andra stycket innebär ett rullande system i och med att den skuld som

anståndet givit upphov till skall betalas först, dvs. innan återbetalning som

avser senare tid betalas. I stället får ett nytt beslut om anstånd meddelas för

den senare betalningen. Anledningen till det är att den bidragsskyldige på grund

av anståndsbeslutet, när han eller hon återfått betalningsförmåga, inte skall

vara skyldig att betala mer per månad än vad återbetalningsskyldighet enligt

procentmetoden fastställts till vid tillfället för betalningen eller, efter det

att underhållsskyldigheten upphört, skulle ha fastställts till om den tillämpats

på den bidragsskyldiges inkomster vid tillfället för inbetalningen. Har den

bidragsskyldiges skuld dessutom ökat på grund av underlåtenhet att betala för

tid då anstånd inte medgetts kan dock av den anledningen senare betalningar per

månad bli större än återbetalningsskyldigheten enligt procentmetoden. Den

återbetalningsskyldige föräldern kan naturligtvis även annars betala av på

skulden i snabbare takt om han eller hon så önskar.

 När föräldern kan börja betala procentbeloppet, och anståndsbeslut endast

meddelas för att den bidragsskyldige inte skall behöva betala mer än så, bör

anståndsförfarandet kunna vara mycket enkelt.

 Även vid utmätning för underhållsbidrag gäller, enligt 7 kap. 16 §

utsökningsbalken, att en betalning avräknas på den äldsta skulden. Detsamma

föreslås, i förslaget till ändring i utsökningsbalken, gälla för utmätning för

återbetalningsskyldighet.

 Ränta tas ut enligt 36 §. Även om det belopp som anståndet avser enligt 33 §

skall betalas före återbetalning som avser senare tid gäller enligt 36 § andra

stycket att belopp som den bidragsskyldige betalar till försäkringskassan i

första hand skall avräknas på upplupen ränta.

 Andra stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

34 §

Försäkringskassan skall upphäva eller ändra ett beslut om anstånd, om sådana

ändrade förhållanden har inträtt som medför att anstånd inte längre bör gälla

eller bör gälla i mindre omfattning.

 Även under löpande anståndsperiod är den bidragsskyldige skyldig att anmäla

ändrade förhållanden som kan innebära att anstånd inte längre bör gälla eller

bör gälla i mindre omfattning. Har han eller hon inte gjort det skall

försäkringskassan, när de ändrade förhållandena uppmärksammats på annat sätt,

besluta att anståndet upphört att gälla från den tidpunkt då de ändrade

förhållandena inträdde. Det innebär att den bidragsskyldige senare kan komma att

få betala mer per månad än den gällande procentsatsen för

återbetalningsskyldighet.

 Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

Eftergift

35 §

Paragrafen innebär en skärpning av eftergiftsreglerna i förhållande till vad som

gäller i dag. Enligt bestämmelsen kan försäkringskassan i vissa fall helt eller

delvis efterge statens fordran på den bidragsskyldige. Det skall föreligga

synnerliga skäl för eftergift med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga

och ekonomiska förhållanden. De ekonomiska förhållandena behöver inte ha ändrats

sedan fastställandet av återbetalningsskyldigheten för att eftergift skall kunna

komma ifråga.

 Bedömningen av om eftergift skall medges bör vara mycket restriktiv. Eftergift

skall normalt inte kunna ges om det framstår som ett någorlunda rimligt

antagande att den bidragsskyldige kommer att kunna göra rätt för sig åtminstone

till någon del inom den tidsrymd som återstår till dess skulden preskriberas.

Det innebär att tillfälliga likviditetsproblem inte motiverar eftergift. Det

skall vara fråga om situationer av rehabiliteringskaraktär eller liknande då en

befrielse av skulden är nödvändig för att rehabiliteringen skall kunna lyckas

eller för att personen inte skall slås ut socialt. Det är den som söker efergift

som har att visa att synnerliga skäl för att efterge fordran föreligger.

 Skulden kan efterges helt eller delvis. Delvis eftergift med avbetalningsplan

för resten av skulden torde många gånger vara en rimlig åtgärd.

 När förutsättningar för eftergift inte är uppfyllda kan eventuellt anstånd

enligt 32 § komma i fråga i stället.

 Även ränta på obetalda belopp får efterges, angående ränta se 36 §.

Ränta

36 §

 Enligt första stycket skall den bidragsskyldige betala ränta på belopp som

inte betalas i rätt tid eller för vilka anstånd beviljats. Ränta skall inte

betalas för tid före fastställandet av återbetalningsskyldigheten, dvs. för

retroaktivt fastställd återbetalningsskyldighet, och inte heller när

återbetalningsskyldigheten för viss tid höjts med tillämpning av 30 § andra

stycket.

 Betalningar skall i första hand avräknas mot upplupen ränta. Räntan skall inte

vara avdragsgill vid inkomsttaxeringen. Ett undantag bör därför införas i 20 §

kommunalskattelagen (1928:370). Försäkringskassan kan underlåta att kräva

betalning för räntebelopp som avser kortare dröjsmål med betalning.

 Enligt andra stycket skall belopp som den bidragskyldige betalar till försäk-

ringskassan i första hand avräknas på upplupen ränta. Detsamma gäller för stu-

dielån enligt 8 kap. 1 § studiestödslagen (1973:349). Om försäkringskassan

behöver överlämna fordringar på den bidragsskyldige till kronofogdemyndigheten

för indrivning gäller att ränta på återbetalningspliktigt belopp inte, såsom

själva det återbetalningspliktiga beloppet, har företräde framför andra

fordringar vid utmätning av lön m.m, se kommentaren till 7 kap. 14 §

utsökningsbalken.

 Regeringen skall för varje år fastställa räntesatsen. Som framgår av avsnitt

5.4.4 bör den beräknas efter samma grunder som för studielån enligt 8 kap. 2 §

studiestödslagen (1973:349), se prop. 1987/88:116, s. 46.

Behörig försäkringskassa

37 §

Paragrafen anger vilken försäkringskassa som prövar olika frågor enligt denna

lag och motsvarar i huvudsak 5 § lagen (1964:l43) om bidragsförskott.

Överklagande

38 §

Första stycket motsvarar 22 § tredje stycket lagen (1964:l43) om bi-

dragsförskott.

 Andra stycket motsvarar delar av 22 § första stycket lagen om bidragsförskott.

Av hänvisningen till 20 kap. 11 § lagen (1962:381) om allmän försäkring följer

att beslut enligt lagen skall överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Det

innebär länsrätt i första instans (se 14 § lagen [1971:289] om allmänna

förvaltningsdomstolar). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till

kammarrätten. I 34 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291) anges grunderna för

prövningstillstånd i kammarrätt. Enligt 7 a § förvaltningsprocesslagen

(1971:291) skall försäkringskassan vara den enskildes motpart vid ett

överklagande av försäkringskassans beslut.

 I förhållande till lagrådsremissen har, på förslag av Lagrådet, inga särskilda

bestämmelser om beslut av domstol tagits med i första och andra styckena

eftersom en domstols möjlighet att inhibera ett beslut som överklagats dit

liksom överklagande av domstolens beslut regleras i förvaltningsproccesslagen.

 Tredje stycket motsvarar 22 § andra stycket lagen om bidragsförskott.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

39 §

Paragrafen motsvarar 14 § lagen (l964:l43) om bidragsförskott. Den innebär att

rätten som sådan inte får utmätas eller överlåtas, och har betydelse för

underhållstöd som ännu inte är tillgängligt för lyftning.

40 §

Paragrafen motsvarar 19 § lagen (1964:143) om bidragsförskott. Begränsningen

gäller dock endast delgivning genom kungörelse. Vad gäller andra meningen jfr.

33 kap. 6 § andra stycket rättegångsbalken.

41 §

Paragrafen innebär att försäkringskassans beslut om återbetalningsskyldighet,

liksom ränta på obetalda belopp, kan verkställas i enlighet med 3 kap. 1 § 6

utsökningsbalken.

42 §

Första stycket motsvarar 2l § första stycket lagen (1964:l43) om bidrags-

förskott.

 Andra stycket motsvarar 21 § andra stycket, del av 22 § första stycket och 9 §

fjärde stycket lagen om bidragsförskott.

43 §

Paragrafen motsvarar 24 § lagen (1964:143) om bidragsförskott.

 82

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

Lagen, som ersätter lagen (1964:143) om bidragsförskott, lagen (1984:1095) om

förlängt bidragsförskott för studerande och lagen (1984:1096) om särskilt bidrag

till vissa adoptivbarn, träder enligt första punkten i kraft den 1 december 1996

men tillämpas först på underhållsstöd som avser tid efter den 3l januari l997.

Detta för att försäkringskassan skall ha två månader på sig att fatta de beslut

som i vissa fall föranleds av bestämmelserna i den nya lagen, framför allt

beslut om återbetalningsskyldighet, och som skall gälla från och med den 1

februari 1997.

 Enligt andra punkten upphävs de nuvarande lagarna genom den nya lagen.

Bidragsförskott och bidrag enligt de upphävda lagarna skall dock lämnas för tid

före den 1 februari l997.

 Tredje punkten föreskriver att de upphävda lagarna skall tillämpas även i

fortsättningen i fråga om bidragsförskott och bidrag som lämnats enligt dessa

lagar.

 Fjärde punkten innebär att försäkringskassan inte behöver fatta nya beslut om

underhållsstöd i alla de fall då underhållsstöd enligt den nya lagen skall

ersätta tidigare lämnat stöd enligt någon av den upphävda lagarna. De nya

bestämmelserna skall dock tillämpas på underhållsstödet och beloppet som

utbetalas blir i vissa fall ett annat än det tidigare stödet. Tidigare avräkning

från utbetalt bidragsförskott (resp. förlängt bidragsförskott) för fastställt

underhållsbidrag som betalas direkt till barnet kommer oftast inte att

beloppsmässigt motsvara vad den bidragsskyldige i stället betalar direkt till

barnet enligt procentmetoden i den nya lagen och som skall avräknas från

underhållsstödet. Om rätt till underhållsstöd inte föreligger enligt den nya

lagen skall beslut dock meddelas om att sådant inte kommer att lämnas.

 Detta innebär att någon ny ansökan inte behöver göras av den som tidigare

uppburit stöd enligt någon av de upphävda lagarna. Anmälningsskyldighet

föreligger dock enligt 18 § i fråga om omständigheter som kan påverka rätten

till underhållsstöd.

 Om återbetalningsskyldighet till försäkringskassan föreligger enligt

bestämmelserna i den nya lagen måste dock ett beslut om detta fattas.

 Femte punkten föreskriver att belopp som den bidragsskyldige betalar till

försäkringskassan i enlighet med fastställd återbetalningsskyldighet, sedan

avräkning skett för upplupen ränta enligt 36 § andra stycket den nya lagen, i

första hand skall räknas av från eventuella fordringar enligt de upphävda

lagarna.

 Övergångsbestämmelserna är utformade i enlighet med Lagrådets förslag.

11.2 Förslaget till lag om ändring i föräldrabalken

7 kap.

2 §

I ett nytt fjärde stycke har lagts till en bestämmelse som i sak motsvarar den

bestämmelse som tidigare fanns i 14 § första stycket andra meningen

föräldrabalken (FB). Bestämmelsen innebär att alla som enligt tredje stycket i

denna bestämmelse får företräda barnet i frågor om underhållsbidrag, skall ges

tillfälle att yttra sig i mål om underhåll till barnet. En praktisk situation

där barnet kan företrädas av både sin vårdnadshavare och en förmyndare är om

barnets vårdnadshavare är omyndig och en förmyndare av detta skäl har utsetts

för barnet (jfr. 10 kap. 5 § FB).

 (Överväganden se avsnitt 5.7)

2 a §

Paragrafen är ny. I bestämmelsen anges på vilket sätt en förälder fullgör sin

underhållsskyldighet när underhållsstöd lämnas till barnet enligt lagen om

underhållsstöd.

 Enligt lagen om underhållsstöd lämnas underhållsstöd till barn vars föräldrar

lever åtskilda. Den förälder som inte bor tillsammans med barnet är skyldig att

till staten återbetala hela eller en viss del av underhållsstödet.

Återbetalningskyldigheten bestäms enligt lagen om underhållsstöd.

 Enligt den nya bestämmelsen anses en förälder som är återbetalningsskyldig

gentemot staten enligt lagen om underhållsstöd ha fullgjort sin

underhållsskyldighet intill underhållsstödets belopp. Återbetalningsskyldigheten

mot staten träder alltså i stället för underhållsskyldigheten, upp till det

belopp barnet får i underhållsstöd. Bestämmelsen är tillämplig både om

underhållsbidrag är fastställt av domstol eller genom avtal och om något

underhållsbidrag inte är fastställt.

 Som regel kommer det att bli aktuellt att fastställa underhållsbidrag till

barnet endast när underhållsbidraget kommer att överstiga underhållsstödets

belopp. Det kan också bli aktuellt att fastställa underhållsbidrag till barnet

för förfluten tid, om underhållsbidrag yrkas för längre tid tillbaka än vad

underhållsstöd kan lämnas. Underhållsstöd lämnas inte för längre tid tillbaka än

en månad före ansökningsmånaden. För underhållsbidrag gäller enligt 8 §

föräldrabalken att talan om att underhållsbidrag skall fastställas inte får

bifallas för längre tid tillbaka än tre år före den dag då talan väcktes, om

inte den bidragsskyldige medger det.

 (Överväganden se avsnitt 5.6)

11 §

Denna paragraf, som handlar om socialnämndens skyldighet att tillse att vissa

barn tillförsäkras underhåll, föreslås upphävd.

 (Överväganden se avsnitt 5.7)

14 §

I första stycket fanns en bestämmelse om socialnämnds rätt att föra talan i mål

om underhåll till barn i vissa fall. Bestämmelsen föreslås upphävd. Vidare fanns

i första stycket en bestämmelse som med väsentligen oförändrat innehåll har

flyttats till 2 §.

 (Överväganden se avsnitt 5.7)

Övergångsbestämmelser

Enligt punkt 1 träder ändringarna i kraft den 1 februari 1997.

 I punkt 2 har tagits in en bestämmelse som innebär att socialnämnderna har

rätt att företräda barn i mål som anhängiggjorts i domstol före det nya

systemets ikrafttträdande.

 (Överväganden se avsnitt 9)

11.3 Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken

7 kap.

14 §

Paragrafen handlar om företrädesordning vid utmätning av lön. De i bestämmelsen

angivna fordringsanspråken har företrädesrätt i den ordning de anges. Flera

fordringar med samma företrädesrätt har inbördes lika företrädesrätt.

 I första stycket punkt 1 har ett tillägg gjorts som innebär att statens

fordran mot en återbetalningsskyldig förälder enligt den nämnda lagen skall ha

samma företräde framför andra fordringar som fordran på underhållsbidrag enligt

äktenskapsbalken och föräldrabalken. Ränta på underhållsbidrag har inte

företräde framför andra fordringar enligt punkt 1. Detsamma bör gälla ränta på

återbetalningspliktigt belopp.

 (Överväganden se avsnitt 6.1)

15 §

I paragrafen anges företrädesordningen mellan preliminär skatt, kvarskatt,

utmätningsfordringarna och förrättningskostnaderna. I bestämmelsen har en

hänvisning till 14 § 1 tagits in så att även statens fordran på återbetalning

enligt lagen om underhållsstöd tillsammans med fordran avseende underhållsbidrag

jämsides med förrättningskostnaderna har företräde framför avdrag för

kvarstående skatt.

 (Överväganden se avsnitt 6.1)

16 §

I bestämmelsens första stycke anges hur ett innehållet belopp skall fördelas vid

konkurrens mellan flera fordringar som har företrädesrätt enligt 14 § 1. I den

bestämmelsen har vissa tillägg gjorts som innebär att fördelningen vid samtidig

utmätning för flera underhållsbidrag samt återkravsbelopp enligt lagen om under-

hållsstöd skall ske efter de löpande underhållsbidragens och

återbetalningsbeloppens storlek.

 I andra stycket finns en bestämmelse om hur delbetalning skall avräknas när en

berättigad inte får full betalning för en fordran. Delbetalning skall enligt

bestämmelsen avräknas på det belopp som stått ute längst. I bestämmelsen har en

ändring gjorts så att även statens fordran avseende återbetalning enligt den

ovan nämnda lagen omfattas av bestämmelsen.

 (Överväganden se avsnitt 6.1)

18 §

Paragrafen behandlar utmätning av rättighet efter löneutmätning. Första stycket

har ändrats så att alla fordringar som anges i 14 § första stycket 1 och som har

förfallit till betalning när beslutet om utmätning meddelas eller förfaller näst

därefter har företräde till betalning ur vad som flyter in till följd av en

senare utmätning.

19 §

Paragrafen behandlar löneutmätning under konkurs.

 Första stycket har ändrats så att utmätning enligt detta kapitel får ske för

fordran som avses i 14 § första stycket 1 även om gäldenären är i konkurs.

 I andra stycket har endast den ändringen gjorts att en hänvisning till 14 §

första stycket 1 har införts. Därigenom omfattas även statens fordran avseende

återbetalning enligt lagen om underhållsstöd av bestämmelsen.

23 §

Sista meningen har ändrats med anledning av att försäkringskassan, enligt

förslaget till lag om underhållsstöd, endast i den situation som anges i 31 §

nämnda lagförslag skall anses träda in i barnets rätt till fastställt under-

hållsbidrag då samhällsstöd lämnats till barnet. I andra situationer fastställs

en återbetalningsskyldighet som är helt frikopplat från eventuellt fastställt

underhållsbidrag.

Övergångsbestämmelse

Enligt punkt 1 i övergångsbestämmelserna träder ändringarna i kraft den

1 februari 1997.

 I andra punkten föreskrivs att äldre lydelse av 23 § fortfarande skall

tillämpas i fråga om fordran som uppkommit enligt lagen (1964:143) om bidrags-

förskott och lagen (1984:1985) om förlängt bidragsförskott för studerande.

 Tredje punkten, som har tillkommit efter Lagrådsgranskningen, har till syfte

att möjliggöra en avräkning motsvarande den som föreslås i punkten 5 i

övergångsbestämmelsen till förslaget till lag om underhållsstöd.

 (Överväganden se avsnitt 9)

11.4 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

20 §

I paragrafen har tillagts ränta enligt lagen om underhållsstöd. Sådan ränta är

alltså inte avdragsgill vid vid inkomstbeskattningen.

 83

11.5 Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen

(1980:620)

48 §

Borttagandet av vissa paragrafhänvisningar i första stycket är föranledda av att

socialnämndens skyldigheter enligt dessa paragrafer i föräldrabalken föreslås

upphävda (se förslaget till ändring i föräldrabalken). Hänvisningen till 7 kap.

7 § föräldrabalken har formulerats om så att det direkt framgår vilka avtal

enligt nämnda lagrum som omfattas av bestämmelsen i 48 § socialtjänstlagen.

Engångsbelopp omfattas inte heller i fortsättningen av bestämmelsen.

 I andra stycket har endast en hänvisning till 9 § lagen (1964:143) om bi-

dragsförskott ersatts med en hänvisning till motsvarande bestämmelse i 17 § i

den föreslagna lagen om underhållsstöd.

11.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:737) om

bostadsbidrag

20 a §

Paragrafen, som utgör ett komplement till stadgandet i 20 kap. 9 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring, överensstämmer i sak med 12 § lagen (1994:308)

om bostadstillägg till pensionärer. Uppgiftsskyldighetens omfattning är

generellt bestämd genom uttrycket "förhållande som är av betydelse för

tillämpningen av denna lag". I praktiken blir tillämpningsområdet uppgifter om

inkomst och förmögenhet som inte hämtas från skatteregister, och då närmast

uppgifter om förmögenhet i de fall denna understiger gränsen för förmö-

genhetsbeskattning.

 84

Sammanställning av remissyttranden över

departementspromemorian "underhållsstöd till

barn till särlevande föräldrar" (Ds 1996:2)

Remissinstanser

Betänkandet remissbehandlades under perioden januari-april 1996. Remissinstanser

har varit följande: se bilaga

Utgångspunkter för ändringar i reglerna om samhällsstöd

Promemorians förslag: Samhällsstödet till barn vars föräldrar inte bor

tillsammans skall vara oberoende av föräldrabalkens regler om underhållsbidrag.

Det skall utformas så att statens kostnader minskar. Samhällsstödet skall i

fortsättningen benämnas underhållsstöd.

 Remissinstanserna: Domstolsverket, Svea hovrätt och Kammarrätten i Göteborg

anser att förslaget till stor del synes minska olägenheterna i nuvarande system.

Svea hovrätt ser vidare den förutsedda minskningen av antalet mål rörande under-

hållsbidrag vid de allmänna domstolarna som en positiv effekt. Länsrätten i

Västernorrlands län, Jönköpings tingsrätt och Malmö tingsrätt ansluter sig i

huvudsak till förslaget. Även Riksförsäkringsverket (RFV) och Tjänstemännens

centralorganisation tillstyrker i allt väsentligt promemorians förslag. Enligt

RFV:s uppfattning innebär det föreslagna systemet att samhället får bättre

kontroll över kostnadsutvecklingen, ställer större krav på sökanden att visa att

föräldrarna inte sammanbor och bidrar inte med ekonomiskt stöd till barn som

saknar behov av stöd. Konsumentverket, som i huvudsak ser positivt på den

föreslagna konstruktionen till underhållsstödet, anför bl.a. att de bi-

dragsansvariga kommer att få bidra till sina barns försörjning i större om-

fattning och situationer då föräldrar med goda inkomster erhåller stöd från det

allmänna kommer att minska. Riksrevisionsverket, Svenska kommunförbundet,

Stockholms kommun och Landsorganisationen i Sverige ser principiellt positivt på

flera grunddrag i det aktuella förslaget till underhållsstöd. Jönköpings kommun

instämmer i departementets strävan att de nya reglerna om samhällsstöd bör

utformas så att det tydligt framgår att det i första hand är föräldrarna som har

det ekonomiska ansvaret för sina barn. Även Socialdemokratiska kvinnoförbundet

och Askersunds kommun understryker vikten av att framhålla att det är

föräldrarna som har det grundläggande ansvaret för barnets försörjning.

Karlskrona kommun framhåller att flera av de negativa konsekvenser som finns i

det nuvarande systemet rättas till. Det positiva är också enligt kommunen att

beräkningen blir enklare, snabbare och kräver mindre kontroller samtidigt som

den är lättare att förstå och borde upplevas som rättvisare mellan

underhållsskyldiga. Beroendet av den andre förälderns ekonomi minskar också.

Försäkringskasseförbundet instämmer i utgångspunkterna för förslaget och anser

att det i flera avseenden är bättre än dagens system. SACO, Folkpartiets kvinno-

förbund, Socialdemokratiska kvinnoförbundet och Husmodersförbundet Hem och

Samhälle anser att det är mycket positivt att reglerna utformas klarare så att

det tydligt framgår att det i första hand är föräldrarna som har det ekonomiska

ansvaret för barnen. Sveriges domareförbund påpekar att förslagen kan sägas vara

ett led i renodlingen av domstolarnas verksamhet. Centerkvinnorna anför att det

är bra att man här har eftersträvat ett system som ur samhällsekonomisk synpunkt

är kostnadsnedbringande, men även mindre byråkratiskt för den enskilda

människan. Föreningen Söndagsbarn anser att utredningens förslag är ett steg i

rätt riktning. Försäkringsanställdas förbund anser att det är bra att det före-

slås en förändring av kopplingen mellan samhällsstöd och Föräldrabalkens regler.

Sannolikt har det med detta förslag skapats större möjligheter att komma till

rätta med de negativa effekter som finns i nuvarande system.

 Socialstyrelsen anser att promemorian innehåller många positiva förslag men

enligt styrelsens uppfattning kan dock förslaget komma att upplevas negativt av

vissa föräldrar och bidra till en känsla av orättvisa dem emellan. Det finns

vidare en risk att den bidragsskyldige upplever att han betalar en avgift till

samhället och inte för sitt barn vilket kan medföra negativa konsekvenser för

kontakterna med barnet. Även Föreningen Barnens rätt i Samhället (BRIS) ser en

risk i att förslaget urholkar förälderns underhållsskyldighet mot barnet och

ersätter det med en återbetalningsskyldighet gentemot samhället. Effekten kan

enligt BRIS bli att främst underhållsskyldiga fäder känner sig allt mer bort-

kopplade från barnen. Umeå kommun och Uddevalla kommun befarar att det för den

enskilde kommer att bli svårt att förstå varför det skall vara olika beräknings-

modeller liksom vad man skall rätta sig efter när man separerar. Länsrätten i

Uppsala län, Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet, Sveriges

Advokatsamfund och Umgängesrättsföräldrars Riksförening anser sig inte kunna

tillstyrka förslaget. Föreningen jurister vid de allmänna advokatbyråerna av-

visar förslaget såväl av principiella skäl som på grund av att förslaget inte

medför ett bättre bidragssystem. Föreningen Barns rätt till 2 föräldrar anser

att grundregeln skall vara att föräldrarna skall stå för halva barnets behov

vardera.

Förutsättningarna för underhållsstöd

Promemorians förslag: Underhållsstöd kan lämnas till barn vars föräldrar inte

bor tillsammans, oberoende av om barnet varaktigt bor hos endast en av

föräldrarna eller växelvis hos båda föräldrarna. Underhållsstöd skall lämnas

till barn som bor i Sverige. Underhållsstödet administreras av försäkrings-

kassan.

 Remissinstanserna: Svea hovrätt efterlyser en tydligare motivering till varför

möjlighet till underhållsstöd skall finnas när ett barn bor växelvis hos båda

föräldrarna. Socialstyrelsen vill uppmärksamma på att barnet inte alltid är

folkbokfört där det i dagligt tal anses bo. Vad gäller växelvis boende påpekar

styrelsen att förslaget medför en överkompensation för de föräldrar som har

möjlighet att ha barnet växelvis boende hos sig jämfört med andra föräldrar.

Styrelsen kan inte se det rimliga i detta och avstyrker förslaget i denna del.

Riksförsäkringsverket föreslår att det införs en bestämmelse som innebär att det

för att underhållsstöd skall beviljas krävs att boföräldern ensam eller

tillsammans med den andre föräldern är vårdnadshavare för barnet. Konsu-

mentverket stöder förslaget att underhållsstöd skall kunna lämnas även till barn

som bor hos båda föräldrarna. Umeå kommun anser att förslaget om stöd till de

växelvis boende barnen är en nödvändighet. Uddevalla kommun befarar att systemet

blir orättvist mot den förälder som barnet inte är folkbokfört hos. Detta kan

enligt kommunen skapa konflikter mellan föräldrarna. Askersunds kommun stödjer

förslaget om att samhällsstödet skall omfatta både situationer då barnet bor

varaktigt hos en av föräldrarna och situationer då barnet bor växelvis hos båda

föräldrarna. Försäkringskasseförbundet anser att underhållsstödet vid växelvis

boende bör få en annan lösning där stödet bör lämnas med beaktande av båda

föräldrarnas sammanlagda inkomst. Förbundet anser vidare att det även i

fortsättningen skall krävas att boföräldern också har den rättsliga vårdnaden om

barnet. Landsorganisationen i Sverige påpekar att utfyllnadsbidraget vid

växelvis boende kan leda till att föräldrarna väljer att folkbokföra barnet så

att högsta möjliga underhållsstöd betalas ut. Det kan också finnas risk för att

stridigheter uppstår mellan föräldrarna om hos vem barnet skall vara

folkbokfört. Folkpartiets kvinnoförbund anser att det även i fortsättningen

skall krävas att boföräldern också har den rättsliga vårdnaden om barnet. Före-

ningen Barnens rätt i Samhället (BRIS) vill fästa uppmärksamheten på att

gemensam vårdnad och växelvis boende inte alltid är samma sak. Det kan enligt

föreningen inte uteslutas att den återbetalningsskyldige istället för att åter-

betala viss procentandel av lönen väljer att ha barnet hos sig. Växelvis boende

är inte alltid till barnets fördel och förslaget bör därför i den delen utredas

ytterligare. BRIS anser vidare att underhållsstöd bör utges om barnet bor hos

någon annan än förälder, t.ex. mormor. Föreningen Söndagsbarn tillstyrker förut-

sättningarna för underhållsstöd i sin helhet. Försäkringsanställdas förbund

befarar att underhållsstöd vid växelvis boende kan leda till att föräldrarna

strider om hos vem barnet skall vara folkbokfört, eller väljer att folkbokföra

barnet så att högsta möjliga stöd utges.

Underhållsstödets storlek

Promemorians förslag: Underhållsstödet skall uppgå till 1 200 kr per månad och

barn. Om barnet har egna inkomster, skall underhållsstödets belopp minskas. För

inkomster som överstiger 48 000 kr per år skall underhållsstödet minska med 50

procent av överskjutande belopp.

 Remissinstanserna: Jönköpings kommun och Föreningen Söndagsbarn anser att den

föreslagna bidragsnivån ligger på en lämplig nivå. Askersunds kommun anser att

samhällsstödet skall utformas så att det motsvarar ungefär hälften av

normalkostnaderna för ett barn sedan hänsyn tagits till det allmänna

barnbidraget. Konsumentverket anför att stödet bör relateras till barnets ålder.

Uddevalla kommun finner det anmärkningsvärt att samhällsstödet höjs när

huvudmotivet för förslaget är att spara pengar. Tjänstemännens

centralorganisation och Socialdemokratiska kvinnoförbundet saknar i promemorians

lagförslag någon skrivning om hur underhållsbidraget ska värdesäkras i

förhållande till inflationen. Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet

anser att reglerna för när barnets egna inkomster skall reducera

underhållsstödsbeloppet är omotiverat generösa. Sveriges advokatsamfund påpekar

att den föreslagna nivån inte innebär någon förbättring för den ensamstående bo-

föräldern vilket hade varit önskvärt. Försäkringsanställdas förbund tillstyrker

förslaget om när barnets egna inkomster skall reducera underhållsstödet.

 När det gäller frågan om inkomstprövning av underhållsstödet mot

vårdnadhavarens inkomst så ifrågasätter Svea hovrätt om inte boförälderns

ekonomi bör beaktas i högre grad. Länsrätten i Uppsala län anser att staten

påtar sig mycket stora administrationskostnader för att utge stöd till människor

som i många fall inte behöver det. En utbyggnad av andra stödformer skulle

enligt länsrätten bättre gagna de grupper som har behov av stöd. Socialstyrelsen

anser att samhällstödet bör behovsprövas mot boförälderns inkomst.

Riksförsäkringsverket och Försäkringskasseförbundet pekar på att ytterligare

besparingar för det allmänna skulle ske om förslaget kompletteras med en

prövning av stödets storlek även i förhållande till boförälderns

inkomstförhållanden. Riksrevisionsverket anser att det på lång sikt är centralt

att finna en form där även vårdnadshavarens försörjningsförmåga beaktas utan att

målkonflikter uppstår på andra områden. Konsumentverket framhåller att en

behovsprövning skulle kunna leda till besvärande marginaleffekter. Umeå kommun

förordar att stödet bortfaller helt när barnet med egna inkomster tillgodoser

sitt behov samt att man med en förenklad behovsprövning av boförälderns ekonomi

åtgärdar de mest stötande utbetalningarna. Uddevalla kommun anser att det bör

finnas en spärrregel för föräldrar med god ekonomi. Askersunds kommun stöder

principen att återbetalningsskyldigheten bör bestämmas enbart med utgångspunkt i

den underhållsskyldiges betalningsförmåga. Landsorganisationen i Sverige och

Folkpartiets kvinnoförbund ser det som positivt att det inte skall finnas någon

koppling mellan vårdnadshavarens inkomst och samhällets stöd. Socialdemokratiska

kvinnoförbundet ser med tillfredsställelse på förslaget att underhållsstödet

skall vara ett generellt bidrag lika för alla barn. Juridiska fakultetsnämnden

vid Uppsala univerisitet, Sveriges advokatsamfund, Föreningen Barns Rätt till 2

föräldrar, Försäkringsanställdas förbund och Föreningen Söndagsbarn anser att

boförälderns ekonomi bör påverka samhällsstödets belopp.

Återbetalningsskyldighet mot staten

Promemorians förslag: För det underhållsstöd som betalas till den förälder som

barnet bor hos skall den andra föräldern vara återbetalningsskyldig gentemot

staten. Återbetalningsskyldigheten skall bestämmas oberoende av inkomsten hos

den förälder som barnet bor hos och enligt en schabloniserad procentmetod.

Återbetalningsskyldighet skall inte fastställas om underhållsbidrag bestämts som

ett engångsbelopp.

 Remissinstanserna: Jönköpings tingsrätt anser att det är viktigt att de olika

procentsatserna bestäms på ett sådant sätt att det avspeglar samhällets syn att

det i första hand är föräldrarna och inte det allmänna som skall svara för bar-

nens försörjning. Riksrevisionsverket anser att den föreslagna procentmetoden

uppfyller kravet på enkelhet samtidigt som möjligheterna till manipulation

försvåras eftersom inkomsterna relativt lätt kan kontrolleras. Även Umeå kommun

instämmer i att procentmetoden är enkel att förstå. Kommunen anför dock att

metoden kommer att ge samhället nya kostnader eftersom samhällsstödet kommer att

omfatta även barn till höginkomsttagare. Askersunds kommun stöder principen att

återbetalningsskyldigheten bör bestämmas enbart med utgångspunkt i den

underhållsskyldiges betalningsförmåga. Försäkringsanställdas för-bund anser att

det är positivt att återbetalningsskyldigheten skall bestämmas oberoende av den

andre förälderns inkomster.

Procentregler

Promemorians förslag: Återbetalningsskyldigheten för underhållsstödet skall

relateras till den återbetalningsskyldiga förälderns årliga bruttoinkomst efter

ett grundavdrag på 48 000 kr. Återbetalningsskyldigheten skall fastställas till

en viss procent av det på så sätt framräknade beloppet. Procentsatsen är 9% för

ett barn, 6% per barn för två barn och 5% per barn för tre barn. Den totala

procentsatsen ökar med en procentenhet för varje ytterligare barn utöver tre.

Alla den återbetalningsskyldiges biologiska barn och adoptivbarn räknas med i

antalet barn. Om återbetalningen skulle bli lägre än 100 kronor per barn och

månad bortfaller återbetalningsskyldigheten. Återbetalningsskyldigheten skall

justeras årligen.

 Remissinstanserna: Svea hovrätt anser att det från allmän synpunkt kan

ifrågasättas om inte gränsen för full återbetalningsskyldighet bör sättas vid en

något lägre inkomst än vad som följer av förslaget. Liknande synpunkter framförs

av Jönköpings tingsrätt, Riksrevisionsverket och Juridiska fakultetsnämnden vid

Uppsala universitet. Konsumentverket påpekar att om man väljer den föreslagna

nivån på grundavdrag och återbetalningsprocent är det viktigt att eftergift kan

medges efter individuell behovsprövning. Risken finns annars att

underhållsskyldigheten blir alltför betungande för bidragsansvariga med svag

ekonomi. Umeå kommun framför att systemet bör utformas så att bidragsskyldiga

med de lägsta inkomsterna garanteras en skälig levnadsnivå. Askersunds kommun

anser att det är tilltalande att hitta en modell med en procentregel. De

föreslagna procentsatserna och förbehållsbeloppet kommer dock enligt kommunens

mening att leda till att det läggs ytterligare sten på börda för redan idag

ekonomiskt svaga individer, samtidigt som det gynnar individer med högre

inkomster. Försäkringskasseförbundet föreslår att återbetalningskyldigheten

skall bortfalla först när det totala återbetalningsbeloppet till

försäkringskassan understiger 100 kr per månad. Sveriges Akademikers

Centralorganisation anför att det är positivt att halvsyskon får samma rätt till

ekonomiskt stöd från den gemensamma föräldern. Folkpartiets kvinnoförbund

motsätter sig kraftigt att man i sitt andra förhållande skall vara mer skyldig

att sörja för barnens ekonomiska trygghet till förmån för barnen i ett tidigare

förhållande. Föreningen Söndagsbarn tillstyrker förslagen delvis med reservation

mot en schabloniserad procentmetod. Försäkringsanställdas förbund anser att

procentregeln bör vara enkel att administrera. Förbundet påpekar vidare att

grundavdraget på 48 000 kr inte på ett tillfredsställande sätt löser de

ekonomiska svårigheterna för underhållskyldiga med svag ekonomi.

Inkomstbegreppet

Promemorians förslag: Återbetalningsskyldigheten skall beräknas på intäkt av

tjänst, intäkt av kapital, inkomst av näringsverksamhet samt skattepliktig

förmögenhet som överstiger 800 000 kr.

 Remissinstanserna: Kammarrätten i Göteborg, Socialstyrelsen, Riksskatteverket,

Försäkringskasseförbundet, Tjänstemännens Centralorganisation, Föreningen

Söndagsbarn och Försäkringsanställdas förbund instämmer i att inkomstbegreppen

vid beräkning av återbetalningsskyldighet av underhållsstöd och bostadsbidrag

bör samordnas. Föreningen Söndagsbarn och Försäkringsanställdas förbund

tillägger att en samordning med bostadsbidrag bl.a. innebär administrativa

fördelar. Socialstyrelsen anser att en kontinuerlig anpassning till den

bidragsskyldiges ekonomiska förmåga är väl motiverad och att en förälder skall

betala efter sin förmåga utan hänsynstagande till andra åtaganden. Försäkrings-

kasseförbundet påtalar att regler saknas för hur återbetalningsskyldigheten

skall fastställas för bidragsskyldiga med oregelbundna inkomster. Umeå kommun

anser att i inkomstbegreppet bör även kostnader för inkomsternas förvärvande och

avbetalning på studielån beaktas. Föreningen Barnens Rätt till 2 Föräldrar pekar

på att återbetalningsskyldigheten också skall vara beroende av om det finns

stora kostnader för resor i samband med umgänge. Domstolsverket och Föreningen

Söndagsbarn anser att den ordning som föreslagits beträffande bostadsbidrag i

fråga om preliminära och slutliga bidrag även bör införas vid fastställande av

återbetalningsskyldighet. En tvingande regel om skyldighet att anmäla

inkomstförändring bör införas, enligt Askersunds kommun. Riksrevisionsverket

påtalar att genom att återbetalningsbeloppet bestäms i förhållande till den

bidragsskyldiges taxerade inkomst försvåras möjligheterna till manipulation då

inkomsterna relativt lätt kan kontrolleras. Försäkringskasseförbundet menar att

återbetalningsskyldigheten skulle kunna baseras på den aktuella inkomsten

snarare än den taxerade. Uddevalla kommun har funnit att bruttoinkomsten bör

ligga till grund för återbetalningsskyldigheten. Länsrätten i Västernorrlands

län ifrågasätter om inte även den bidragsskyldiges inkomster för det aktuella

året skall ha betydelse för när jämkning kan ske. Umeå kommun anger att för-

slaget innebär betydande förenklingar jämfört med dagens system. Flera

remissinstanser, såsom Socialstyrelsen, Riksförsäkringsverket och Karlskrona

kommun påtalar även att återbetalningsskyldigheten blir lätt att förstå och

beräkna för föräldrarna. Landsorganisationen i Sverige instämmer i att en ökad

samordning med inkomstbegreppet i reglerna om bostadsbidrag vore en fördel och

att detta skulle leda till administrativa vinster.

Ränta på återbetalningsskyldigheten

Promemorians förslag: Om en återbetalningsskyldig förälder inte betalar till

staten i rätt tid skall ränta betalas på skulden. Ränta skall betalas även om

anstånd har medgetts. Räntesatsen skall bestämmas av regeringen. Betalning skall

i första hand avräknas på upplupen ränta. Ränta som inte betalas under ett år

skall vid årets slut läggas till kapitalskulden.

 Remissinstanserna: Socialstyrelsen har inte något att erinra mot att ränta

skall betalas för skuld som uppstått då återbetalningsskyldighet inte skett i

tid. Styrelsen anser dock att skulder som inte kan drivas in inte skall

räntebeläggas. Föreningen Söndagsbarn tillstyrker förslaget i sin helhet.

Försäkringsanställdas förbund menar att det är rimligt att ränta debiteras även

för skuld på underhåll till barn. Även Uddevalla kommun och Fredrika Bremer-

Förbundet instämmer i att reglerna är rimliga och tillägger att de dessutom kan

öka motivationen för den underhållsskyldige att ta sin del av det ekonomiska

ansvaret för barnet. Uddevalla kommun påpekar att människor med skuldbörda kan

få svårigheter med återbetalningsskyldigheten.

Anstånd och eftergift

Promemorians förslag: En bidragsskyldig förälder kan helt eller delvis medges

anstånd med återbetalningen till staten. Anstånd skall medges i den mån det

behövs för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som behövs för eget

underhåll och familjens behov. Därvid skall utsökningsbalkens bestämmelser om

gäldenärens benificium tillämpas. Anstånd får även i andra fall medges om det

finns anledning till det med hänsyn till den bidragsskyldiges ekonomiska eller

personliga situation. En bidragsskyldig förälder som har en skuld till staten

skall inte vara skyldig att betala ett högre belopp till staten varje månad än

vad som motsvarar den återbetalningsskyldighet som är fastställd enligt

procentreglerna. Återbetalning skall avräknas på den äldsta skulden. En

bidragsskyldig förälder kan medges eftergift om det finns synnerliga skäl till

det med hänsyn till den bidragsskyldiges ekonomiska eller personliga situation.

 Remissinstanserna: Föreningen Söndagsbarn tillstyrker förslaget i sin helhet.

Malmö tingsrätt påtalar att de föreslagna återbetalningsreglerna riskerar att

orsaka en oönskad skuldackumulering hos vissa grupper återbetalningsskyldiga

föräldrar. För att en sådan skuldackumulering skall motverkas föreslår

tingsrätten att eftergiftsmöjligheterna ges en mindre restriktiv utformning.

Liknande synpunkter framförs av Konsumentverket. Riksförsäkringsverket avstyrker

att anstånd får medges först efter ansökan och anser att försäkringskassorna,

liksom hittills, bör bedöma detta eventuella behov. Försäkringskasseförbundet

framför liknande synpunkter. Riksskatteverket påpekar att skäl kan finnas att

överlämna en fordran på återbetalningsskyldighet till kronofogdemyndigheten även

om utmätning av lön inte kan komma ifråga på grund av reglerna om förbehåll i

utsökningsbalken, t.ex. för verkställighet i utbetalning av överskjutande skatt.

Försäkringsanställdas förbund anger att beslut om eftergift bör kunna fattas på

tjänstemannanivå. Riksförsäkringsverket (RFV) påtalar också att

beneficiereglerna i utsökningsbalken kan innebära att gäldenären i vissa fall

får förbehålla sig ett mycket högt belopp för betalning av bostadskostnader. RFV

och Konsumentverket anser att ränta på återbetalningsskyldigheten bör kunna

efterges.

Konsekvenserna för den återbetalningsskyldige

Promemorians bedömning: De föreslagna reglerna om återbetalningsskyldighet till

staten innebär att många återbetalningsskyldiga föräldrar med goda inkomster

kommer att få återbetala en större del av samhällsstödet till staten än de gör

nu enligt reglerna om bidragsförskott. Återbetalningsskyldiga föräldrar med låga

inkomster kommer i vissa fall att få betala mer till staten och i andra fall

mindre än i dag. De belopp som staten återkräver kommer i vissa fall inte att

kunna drivas in av kronofogdemyndigheterna till följd av utsökningsbalkens reg-

ler om vad en gäldenär skall få förbehålla sig för sitt uppehälle.

 Remissinstanserna: Jönköpings tingsrätt anser att det är rimligt att

återbetalningsskyldigheten inte är livslång utan upphör i vart fall vid uppnådd

pensionsålder eller efter ett visst antal år efter det att under-

hållsskyldigheten upphörde. Socialstyrelsen avstyrker förslaget med motivering

att det inte är rimligt att fastställa återbetalningsskyldighet för personer som

ligger under normen för socialbidrag eller till belopp som inte går att driva

in. Konsumentverket framhåller att det är olyckligt om återbetalningsskyl-

digheten blir så betungande för den bidragsskyldige att den hindrar umgänge med

barnet. Stockholms kommun anser att underhållsskyldiga med höga inkomster

gynnas. Enligt Umeå kommuns erfarenhet kommer en tredjedel av de underhållsskyl-

diga att hamna under en skälig levnadsnivå. Askersunds kommun föreslår att de

underhållsskyldiga föräldrar vars inkomster efter avdrag för förbehållsbelopp

understiger gränsen för införsel primärt inte bör omfattas av återbetal-

ningsskyldighet. Risken finns annars att återbetalningsskyldigheten kan bli så

betungande för den underhållsskyldige att det hindrar umgänget med barnet.

Föreningen jurister vid de allmänna advokatbyråerna framhåller bl.a. att för-

slaget medför ökade kostnader för det allmänna vid de försök till indrivning av

återbetalningsmedel som rimligtvis måste göras i varje enskilt fall.

Folkpartiets kvinnoförbund anser att det inte finns någon grund att stå på i

avseendet att en förälder som är återbetalningsskyldig skulle få umgänget med

sitt barn att minska med ökad skuldbörda. Det borde enligt förbundet vara av än

större vikt i ett sådant läge att verkligen umgås med sitt barn.

Socialdemokratiska kvinnoförbundet anser att det är positivt att föräldrar med

goda inkomster kommer att få återbetala en större del av utbetalat

underhållsbidrag. Föreningen Söndagsbarn instämmer delvis i utredningens

förslag. Föreningen reserverar sig mot den effekt som slår helt blint på

låginkomsttagarna

- i vissa fall till en sänkning - i andra fall till en höjning, oavsett för-

hållandena i det enskilda fallet. En ökad försörjningsbörda kan på ett negativt

sätt påverka barnets möjligheter till umgänge med den bidragsansvariga

föräldern. Försäkringsanställdas förbund anser att underhållsskyldiga som har så

låga inkomster att återbetalningsbeloppet inte kan drivas in med hjälp av

kronofogdemyndigheten på grund av reglerna om förbehållsbelopp bör beviljas

anstånd/eftergift. Det är enligt förbundets mening otillfredsställande att fatta

beslut om återbetalningsskyldighet som inte kan krävas in och främjar inte

umgänget med barnen.

Underhållsstöd i form av utfyllnadsbidrag

Promemorians förslag: Underhållsstöd skall betalas som utfyllnadsbidrag om det

finns grundad anledning att anta att en förälder betalar ett underhållsbidrag

till barnet som motsvarar återbetalningsskyldigheten enligt reglerna om under-

hållsstöd, om barnet bor växelvis hos båda föräldrarna eller om sökanden begär

det.

 Remissinstanserna: Fredrika Bremer-Förbundet anser att underhållsstöd vid

delat boende bör kunna lämnas till båda föräldrarna att fördelas mellan dem.

Föreningen Söndagsbarn tillstyrker förslaget. Riksförsäkringsverket anser att

lagstiftningen bör utformas så att andelen utfyllnadsärenden ökar, vilket kan

ske genom en regel om att underhållsstöd beviljas först då det är utrett att

bidragsskyldig inte kommer att betala direkt till barnet eller dess företrädare.

Länsrätten i Uppsala län påpekar att förslaget innebär att bidragsskyldiga

föräldrar i praktiken fråntas möjligheten till direktbetalning i de fall

underhållsbidraget är lägre än återbetalningsskyldigheten. Socialstyrelsen

avstyrker förslaget med motivering att utfyllnadsbidrag kan överkompensera de

föräldrar som har barnet växelvis boende hos sig, jämfört med andra föräldrar.

Uddevalla kommun påpekar att systemet innebär en försämring vid växelvis boende

som ej innebär halva tiden hos respektive förälder. Vid växelvis boende

hälften/hälften blir systemet vidare orättvist mot den förälder som barnet ej är

folbokfört hos. Försäkringskasseförbundet påpekar att underhållsstödet ökar när

en förälder som barnet inte är folkbokfört hos får minskade inkomster. Umeå

kommun anser att utfyllnadsbidrag bör utgå även i förhållande till boföräldern.

Underhållsbidrag när återbetalning sker enligt reglerna om

underhållsstöd

Promemorians förslag: I föräldrabalken skall införas en regel om att en förälder

som är återbetalningsskyldig enligt reglerna om underhållsstöd

anses ha fullgjort sin underhållsskyldighet intill det belopp som lämnas i

underhållsstöd till barnet.

 Remissinstanserna: Länsrätten i Uppsala län ifrågasätter om den ur ett avtal

eller en dom på underhåll härledda rätten till underhållsbidrag kan fråntas

någon genom lagen om underhållsstöd. Malmö tingsrätt påpekar att det inte klart

framgår om den genom lämnat underhållsstöd fullgjorda underhållsskyldigheten

kommer att prekludera en talan på civilrättslig grund om fastställande av

underhållsbidrag med belopp som inte överstiger underhållsstödets belopp. Enligt

tingsrätten torde en sådan preklusionsverkan strida mot artikel 6 i

Europakonventionen. Tingsrätten föreslår därför att det i föräldrabalken

uttryckligen anges att parterna i mål om underhållsbidrag skall vara obetagna

sin rätt att få frågan om underhållsbidrag prövad på civilrättslig grund.

Socialstyrelsen anser att det är oklart när föräldrabalkens bestämmelser skall

användas vid beräkning av underhållsbidrag och att det är förvirrande med två

parallella system. Umeå kommun och Uddevalla kommun framför liknande synpunkter.

Föreningen jurister vid de allmänna advokatbyråerna anser att det av

principiella skäl framstår som mycket egendomligt att en förälders

underhållsskyldighet skulle variera beroende av om samhällets underhållsstöd

utgått eller ej. Sveriges domareförbund påpekar att återbetalningsskyldigheten

till staten avseende underhållsstöd kan komma att bli högre än som motsvarar den

underhållsskyldighet som kan fastställas genom exempelvis en dom. Både för den

enskilde och från mera principiella utgångspunkter är det en egendomlig konse-

kvens att ett offentligrättsligt beslut, fattat av en försäkringskassa, på detta

sätt kan komma i konflikt med en domstols dom. Enligt förbundet är det möjligt

att denna effekt måste beaktas med hänsyn till den rätt till domstolsprövning

som artikel 6 i Europakonventionen ger den enskilde. Föreningen Söndagsbarn

tillstyrker utredningens förslag i sin helhet. Försäkringsanställdas förbund

påpekar att sambandet mellan underhållsbidrag enligt föräldrabalken och

återbetalningsskyldighet enligt förslaget kommer att bli obegripligt för den

enskilde.

Socialnämndernas skyldigheter enligt FB avskaffas

Promemorians förslag: Socialnämnderna skall inte längre vara skyldiga att se

till att barn vars föräldrar är ogifta tillförsäkras underhåll eller att föra

talan om underhåll till barnet i sådana fall.

 Remissinstanserna: Socialstyrelsen anser att samhället inte skall frånhända

sig ansvaret för att kunna väcka talan på barnets vägnar i de fall modern själv

av olika skäl inte vågar eller vill driva frågan om samhällsstöd. Stockholms

kommun framhåller att förslaget kan medföra ökade konflikter mellan föräldrarna

eftersom de inte längre får någon hjälp av socialnämnden. Jönköpings kommun, som

inte har någon invändning mot förslaget, påpekar att en begränsning av

socialnämndernas skyldighet i vissa fall kan leda till kostsamma processer.

Uddevalla kommun tar upp frågan om vart föräldrar och barn i framtiden skall

vända sig för rådgivning och hjälp i frågor om underhållsbidrag. Kommunen

föreslår att försäkringskassorna åläggs en sådan serviceskyldighet eller att

Socialstyrelsen åläggs att kostnadsfritt tillhandahålla informationen. Före-

ningen Söndagsbarn tillstyrker förslaget. Försäkringsanställdas förbund anser

att förslaget är positivt men påpekar att det måste tydliggöras vilken

serviceskyldighet som skall åläggas försäkringskassorna. Indrivning av statens

fordran

Promemorians förslag: Vid löneutmätning skall försäkringskassans fordringar

gentemot den återbetalningsskyldige ha samma företräde framför andra fordringar

som barnets fordringar på underhållsbidrag enligt FB. Vid samtidig utmätning

skall det innehållna beloppet fördelas efter de löpande bidragens och

återkravens storlek. Försäkringskassornas skyldighet att i samband med sina egna

återkrav hjälpa barnet att kräva in överskjutande underhållsbidrag skall

upphöra.

 Remissinstanserna: Riksskatteverket (RSV) pekar på att försäkringskassans

beslut om återbetalningsskyldighet är en offentligrättsligt fastställd avgift

och att den vid verkställighet kommer att handläggas som ett allmänt mål. RSV

påpekar vidare att förslaget innebär att underhållsstöd får en bättre

företrädesrätt enligt 7 kap. 14 § utsökningsbalken än andra

allmännamålsfordringar. Enligt verkets mening är det principiellt fel att just

denna avgift särbehandlas. RSV tillstyrker dock att förslaget genomförs på sätt

som föreslås eftersom det kan ta tid att utveckla ett ADB-stöd som jämställer

fordringen med övriga allmänna mål, men anser att en ändring bör göras i

företrädesordningen så att alla statliga fordringsanspråk får samma

företrädesrätt.

Indrivning i utlandet

Promemorians förslag: Om den bidragsskyldiga föräldern är bosatt utomlands och

någon återbetalningsskyldighet inte har fastställts av försäkringskassan

inträder försäkringskassan i barnets rätt till underhållsbidrag. Statens fordran

kan då drivas in i utlandet i samma utsträckning som i dag. Möjligheterna att

driva in statens fordran beträffande återbetalningsskyldighet torde däremot vara

små.

 Remissinstanserna: Försäkringskasseförbundet (FKF) anser att försäkringskassan

även framöver i utlandsärenden skall vara skyldig att i samband med egna

återkrav hjälpa barnet att kräva in överskjutande underhållsbidrag. FKF pekar

vidare på att utländska myndigheter kan komma att ifrågasätta försäkringskassans

rätt att driva in underhållsbidrag eftersom stödet från det allmänna inte längre

är ett förskott på underhållsbidrag. Förbundet anför att man möjligen kan utreda

om den nordiska konventionen om indrivning kan ändras så att återbetalningsskuld

kan drivas in i de nordiska länderna. Riksförsäkringsverket (RFV) framhåller att

om den bidragsskyldige flyttar till utlandet och skuld föreligger för icke

fullgjord återbetalningsskyldighet kan det föreligga svårigheter att få denna

reglerad. RFV påpekar vidare att det för indrivning i norden av en i

administrativ ordning fastställd återbetalningsskyldighet fordras en

omförhandling av den nordiska konventionen om indrivning av underhållsbidrag.

Ekonomiska effekter av förslagen

Promemorians bedömning: Förslagen kan fullt genomförda beräknas minska det

allmännas utgifter för stödsystemet med 1,1 miljard kr per år. Därtill kommer

vissa besparingar vid de allmänna domstolarna samt besparingar hos kommunerna på

omkring 28 miljoner kr. Förslagen innebär ökade kostnader för de allmänna

förvaltningsdomstolarna samt ökade administrativa kostnader för försäkringskas-

san och Riksförsäkringsverket. Vidare kan exekutionsväsendets kostnader för

indrivning komma att öka.

 Remissinstanserna: Länsrätten i Uppsala län gör den bedömningen att förslaget

kommer att medföra en ökad belastning på i första hand länsrätterna eftersom

överklagandefrekvensen kan förmodas bli mycket stor. Malmö tingsrätt,

Riksrevisionsverket, Jönköpings kommun och Uddevalla kommun ifrågasätter om

besparingsmålen kommer att uppfyllas. Jönköpings tingsrätt påpekar att förslaget

visserligen medför ett visst merarbete hos förvaltningsdomstolarna men bedömer

ändå att förslaget som helhet bör vara kostnadsbesparande för domstolarna.

Stockholms kommun anför att det finns en negativ konsekvens för kommunernas

ekonomi eftersom risken finns att socialbidragskostnaderna ökar.

Försäkringsanställdas förbund är tveksam till den angivna besparingen och anger

som skäl att den bygger på att försäkringskassorna skall kunna hålla samma

inbetalningsgrad samtidigt som återbetalningsskyldighet fastställs för grupper

som i praktiken saknar betalningsförmåga.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

Promemorians förslag: Lagstiftningen om underhållsstöd skall träda ikraft den 1

december 1996 och tillämpas i fråga om underhållsstöd som avser tid efter den 31

december 1996. Enligt en övergångsbestämmelse skall en förälder till följd av

lagändringarna under de två första åren inte få en större årlig ökning av

betalningsskyldigheten än motsvarande 5% av inkomsten efter grundavdrag.

Reglerna skall vara helt genomförda år 1999. Ändringarna i FB och UB bör träda i

kraft 1 januari 1997.

 Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket bedömer att tidplanen är orealistisk

eftersom uppgifter från centrala skatteregistret kan erhållas först efter

november månads utgång när taxeringsperioden gått ut. Dessutom sammanfaller den

föreslagna tidpunkten med förändringar i bostadsbidragsreglerna. Verket föreslår

därför att lagen träder i kraft den 1 februari 1997 och tillämpas på bidrag som

avser tiden efter den 31 mars 1997. Riksskatteverket (RSV) och Jönköpings kommun

förordar att de nya reglerna träder i kraft tidigast den 1 april 1997. RSV

påpekar att verket inte kommer att kunna börja leverera uppgifterna förrän

tidigast i februari 1997, oavsett vilket taxeringsår det gäller.

Försäkringsanställdas förbund anser att genomförande tidpunkten bör flyttas fram

minst ett kvartal. Föreningen Söndagsbarn avstyrker promemorians förslag.

 106

Remissinstanser

1. Domstolsverket

2. Svea hovrätt

3. Kammarrätten i Göteborg

4. Länsrätten i Uppsala län

6. Malmö tingsrätt

7. Jönköpings tingsrätt

8. Socialstyrelsen

9. Riksförsäkringsverket

10. Riksskatteverket

11. Centrala studiestödsnämnden

12. Konsumentverket

13. Riksrevisionsverket

14. Svenska kommunförbundet

15. Stockholms kommun

16. Umeå kommun

17. Jönköpings kommun

18. Uddevalla kommun

19. Askersunds kommun

20. Karlskrona kommun

21. Försäkringskasseförbundet

22. Landsorganisationen i Sverige

23. Tjänstemännens centralorganisation

24. SACO, Sveriges Akademikers Centralorganisation

25. Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet

26. Föreningen jurister vid de allmänna advokatbyråerna

27. Sveriges domareförbund

28. Sveriges advokatsamfund

29. Fredrika-Bremer-Förbundet

30. Moderata kvinnoförbundet

31. Centerkvinnorna, Riksorganisationen

32. Folkpartiets kvinnoförbund

33. Socialdemokratiska kvinnoförbundet

34. Svenska kvinnors vänsterförbund

35. Husmodersförbundet Hem och Samhälle

36. Ensamstående adoptivföräldrars förening

37. Föreningen Barnens rätt i Samhället

38. Umgängesrättsföräldrars Riksförening

39. Föreningen Söndagsbarn

40. Föreningen Barns rätt till 2 föräldrar

41. Föreningen Vardagsföräldrar

42. Aktionsgruppen behåll bidragsförskottet

43. Föreningen Söndagsföräldrar

44. Svenska mansjourers riksorganisation

45. Försäkringsanställdas förbund

 119

Lagförslag i departementspromemorian

Underhållsstöd till barn till särlevande föräldrar

(Ds 1996:2)

1 Förslag till lag om underhållsstöd

 Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 § Underhållsstöd skall lämnas till barn enligt bestämmelserna i denna lag.

2 § I denna lag avses med

 bidragsskyldig den som enligt 7 kap. 2 § första stycket föräldrabalken skall

fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala underhållsbidrag till barnet,

 boförälder den av föräldrarna som barnet är folkbokfört och varaktigt bor hos.

Förutsättningar för att underhållsstöd skall lämnas

3 § Underhållsstöd lämnas till ett barn som är bosatt hos boföräldern här i

landet och vars föräldrar inte bor tillsammans.

 Underhållsstöd lämnas också till ett barn som är bosatt hos särskilt förordnad

vårdnadshavare här i landet. Vad som sägs i lagen om boförälder gäller då den

särskilt förordnade vårdnadshavaren. 4 § 1 och 5 § första och andra styckena

tillämpas inte i dessa fall.

 Är barnet inte svensk medborgare lämnas underhållsstöd endast om boföräldern

eller barnet vistas här sedan minst sex månader. Ett barn som lämnar Sverige

skall fortfarande anses bosatt här, om utlandsvistelsen är avsedd att vara

längst sex månader. Medföljande barn till den som av en statlig arbetsgivare

sänds till ett annat land för arbete för arbetsgivarens räkning, skall under

utsändningstiden anses bosatta i Sverige.

 Vad som sägs i andra stycket om krav på föregående vistelse här i landet

gäller inte om något annat är särskilt föreskrivet.

4 § Underhållsstöd lämnas inte om

 1. boföräldern uppenbarligen utan giltigt skäl underlåter att vidta eller

medverka till åtgärder för att få faderskapet till barnet fastställt,

 2. det finns grundad anledning att anta att den bidragsskyldige i rätt ordning

betalar underhållsbidrag som inte är lägre än det belopp som enligt denna lag

skulle utbetalas i underhållsstöd till barnet,

 3. det är uppenbart att den bidragsskyldige på något annat sätt sörjt eller

sörjer för att barnet får motsvarande underhåll, eller

 4. boföräldern efter föreläggande enligt 27 § första stycket uppenbarligen

utan giltigt skäl underlåter att vidta eller medverka till åtgärder för att få

underhållsbidrag fastställt.

5 § När barnets föräldrar är folkbokförda på samma adress anses de bo

tillsammans om inte den som stödet betalas ut till visar annat. Makar anses bo

tillsammans även om de inte är folkbokförda på samma adress om inte den som

stödet betalas ut till visar annat.

 Om det kommer fram andra omständigheter som gör det sannolikt att föräldrarna

bor tillsammans åligger det också den som stödet betalas ut till att visa att de

inte gör det.

 Ett barn som lämnar Sverige skall inte längre anses bosatt här om inte den som

stödet betalas ut till visar att vistelsen är avsedd att vara längst sex

månader.

6 § Underhållsstöd lämnas från och med den månad under vilken föräldrarna

flyttat isär eller rätt till stöd annars inträtt, dock inte för längre tid

tillbaka än en månad före ansökningsmånaden.

 Underhållsstöd lämnas till och med den månad under vilken barnet fyllt 18 år

eller rätten till stöd annars upphört.

Underhållsstödets storlek

7 § Underhållsstöd till ett barn lämnas med 1 200 kronor per månad. Finns det

grundad anledning att anta att den bidragsskyldige i rätt ordning betalar ett

underhåll till barnet som motsvarar det belopp som försäkringskassan skulle ha

fastställt i återbetalningsskyldighet i enlighet med bestämmelserna i 21-24 §§,

avräknas detta belopp från underhållsstödet.

 Om barnet inte bor varaktigt hos endast en förälder, eller om sökanden i annat

fall begär det, lämnas underhållsstöd med 1 200 kronor per månad med avräkning

för det belopp återbetalningsskyldighet skulle ha fastställts till om 21-24 §§

tillämpats på inkomsten hos den av föräldrarna som inte är boförälder.

 Underhållsstöd till ett barn som bor hos särskilt förordnad vårdnadshavare

lämnas i förhållande till båda föräldrarna.

8 § Om underhållsbidrag fastställts enligt föräldrabalken i form av ett

engångsbelopp skall avräkning från underhållsstödet ske med vad det fastställda

underhållsbidraget skäligen kan anses motsvara i underhåll per månad.

 Om den bidragskyldige bor utomlands och det finns grundad anledning att anta

att han eller hon i rätt ordning betalar fastställt underhållsbidrag skall, i

stället för vad som sägs i 7 § första stycket andra meningen, avräkning från

underhållsstödet ske med detta belopp.

9 § Om barnet själv har inkomster skall underhållsstödet minskas med hälften av

inkomsterna beräknade i enlighet med vad som gäller enligt 22 och 23 §§

beträffande en bidragsskyldigs inkomst.

 Har avdrag på återbetalningsskyldighet medgetts med visst belopp enligt 20 §

andra stycket minskas kommande underhållsstöd med motsvarande belopp.

10 § Underhållsstöd lämnas inte för tid då barnet under en hel månad

 1. får vård på anstalt eller annars får kost och logi som bekostas av staten,

 2. bor i familjehem eller bostad med särskild service för barn och ungdomar

enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade,

 3. vårdas i familjehem eller hem för vård eller boende inom socialtjänsten.

Ansökan och beslut

11 § Underhållsstöd lämnas efter skriftlig ansökan av boföräldern hos den

allmänna försäkringskassan. Ansökan skall innehålla nödvändiga upplysningar för

bedömningen av barnets rätt till stöd och en på heder och samvete avgiven

försäkran att de lämnade uppgifterna är riktiga. Om sökanden inte själv kan

avge en sådan förklaring, skall riktigheten av upplysningarna intygas av två

trovärdiga, med förhållandena förtrogna personer.

 Försäkringskassan får ta in uppgifter som anges i 22 § om den bidragsskyldiges

och barnets inkomster på medium för automatisk databehandling från det centrala

skatteregistret.

12 § När underhållsstöd sökts skall försäkringskassan omedelbart sända

meddelande om ansökningen till den bidragsskyldige under förutsättning att hans

eller hennes vistelseort är känd eller kan utrönas. Meddelandet skall innehålla

en uppmaning till den bidragsskyldige att yttra sig muntligen eller skriftligen

inom en viss tid, om han eller hon har något att invända mot ansökningen eller

att anföra i fråga om återbetalningsskyldighet enligt 19 §. I meddelandet skall

även lämnas underrättelse om föreskrifterna i 3 §, 4 §, 7-9 §§ och 19-24 §§.

Sådant meddelande skall delges om återbetalningsskyldighet enligt 19 § kan komma

i fråga.

13 § När försäkringskassan har meddelat beslut i ärendet, skall sökanden

skriftligen underrättas om beslutet. Har stöd beviljats, skall därvid lämnas

underrättelse om föreskrifterna i 14 och 18 §§.

 Beslut om att bevilja underhållsstöd och att fastställa återbetalnings-

skyldighet skall delges den bidragsskyldige. Därvid skall också lämnas

underrättelse om föreskrifterna i 20, 25 och 26 §§ denna lag samt 7 kap. 2 a §

föräldrabalken.

14 § Den som underhållsstöd betalas ut till är skyldig att anmäla sådan

omständighet som kan påverka rätten till och storleken av stödet. Anmälan skall

göras till försäkringskassan så snart den som stödet betalas ut till får veta

att förhållandena har eller kommer att ändras.

15 § Om det inte utan dröjsmål kan avgöras om någon har rätt till underhållsstöd

men det finns sannolika skäl för att sådan rätt föreligger, skall

försäkringskassan besluta att stöd skall betalas ut med ett skäligt belopp om

det är av väsentlig betydelse för barnet. För sådant underhållsstöd får

föreskrivas särskilda villkor.

 Om det är sannolikt att det finns skäl för att underhållsstöd skall dras in

eller minskas kan försäkringskassan besluta att stödet inte skall betalas ut

eller betalas ut med lägre belopp till dess slutligt beslut meddelats.

 Om det senare bestäms att underhållsstöd inte skall lämnas eller skall lämnas

med ett lägre belopp än vad som har betalats ut enligt första stycket är den som

stödet har betalats ut till inte skyldig att betala tillbaka underhållsstödet i

andra fall än om

 1. han eller hon genom att lämna oriktiga uppgifter eller genom att inte

fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet eller på annat sätt förorsakat

att underhållsstöd har lämnats felaktigt eller med för högt belopp, eller

 2. underhållsstöd i annat fall har lämnats felaktigt eller med för högt belopp

och den till vilken underhållsstödet har betalats skäligen borde ha insett

detta.

Utbetalning

16 § Försäkringskassan betalar ut underhållsstöd månadsvis i förskott. Stödet

skall, om det slutar på örestal, avrundas till närmast lägre krontal. Är

månadsbeloppet lägre än 50 kronor bortfaller stödet för den månaden.

 I den omfattning som underhållsstöd för en viss månad svarar mot på samma tid

belöpande underhåll som den bidragsskyldige har betalat till barnet innan han

eller hon fått underrättelse enligt 13 § skall ett motsvarande belopp dras av

från underhållsstödet.

 Om underhållsstödet inte har lyfts före utgången av sjätte månaden efter den

då bidraget har förfallit till betalning, är det förverkat.

17 § Underhållsstödet betalas ut till boföräldern. Har två särskilt förordnade

vårdnadshavare utsetts att utöva vårdnaden gemensamt utbetalas underhållsstödet

till den kvinnliga vårdnadshavaren eller, om vårdnadshavarna begär det, till den

manlige vårdnadshavaren.

 Om det finns synnerliga skäl får underhållsstödet på framställan av

socialnämnden betalas ut till annan lämplig person eller till nämnden att

användas för barnets bästa.

Återkrav

18 § Har underhållsstöd lämnats felaktigt eller med för högt belopp skall

försäkringskassan besluta om återkrav av beloppet från den som det har betalats

ut till. Om det finns särskilda skäl får dock försäkringskassan efterge

återkravet helt eller delvis.

 Vid en senare utbetalning av underhållsstöd eller annan ersättning till någon

som skall betala tillbaka underhållsstöd enligt första stycket får

försäkringskassan hålla inne ett skäligt belopp i avräkning på vad som har

lämnats för mycket.

Återbetalningsskyldighet

19 § När underhållsstöd lämnats till ett barn skall den bidragsskyldige till

staten återbetala kostnaderna för underhållsstödet. Återbetalningsskyldigheten

fastställs av försäkringskassan i enlighet med 21-24 §§ samtidigt eller snarast

efter det att beslut om underhållsstöd meddelats.

 Återbetalningsskyldighet skall inte fastställas om 7 § första stycket andra

meningen eller andra stycket har tillämpats eller om underhållsbidrag enligt

föräldrabalken fastställts i form av ett engångsbelopp. Försäkringskassan får

låta bli att fastställa återbetalningsskyldighet om den bidragsskyldige är

bosatt utomlands.

 Försäkringskassan får för tiden till dess att frågan har avgjorts genom ett

beslut som vunnit laga kraft besluta om återbetalningsskyldighet efter vad som

är skäligt.

20 § Den bidragsskyldige skall till försäkringskassan förskottsvis för

kalendermånad betala det belopp som återbetalningskyldigheten fastställts till.

Betalning av underhåll som sker till barnet innan den bidragsskyldige har

delgetts beslutet om underhållsstöd får dock, i den mån det svarar mot

underhållsstödet, avräknas från vad som skall betalas.

 Om den bidragsskyldige har haft barnet hos sig, kan han eller hon vid

fullgörande av återbetalningsskyldighet tillgodoräknas ett avdrag som

föräkringskassan bestämmer enligt vad som föreskrivs om underhållsbidrag i 7

kap. 4 § första stycket föräldrabalken. För att avdrag skall medges, skall

anmälan om vistelsen göras till försäkringskassan inom tre månader från utgången

av den kalendermånad då vistelsen upphörde. Den bidragsskyldige skall styrka att

han eller hon har haft barnet hos sig under den tid som avdraget avser.

21 § Försäkringskassan skall bestämma återbetalningsskyldigheten för varje barn

till ett visst belopp per år. Beloppet skall motsvara det procenttal av den

bidragsskyldiges inkomst som anges i tabellen när underhållsskyldighet enligt 7

kap. 1 § föräldrabalken föreligger för det antal barn som anges i tabellen. Det

belopp som fastställs skall dock aldrig överstiga vad som utges i underhållsstöd

för samma tid.

----------------------------------------------------------------

| Procent av inkomst |Antal barn |

| nio procent |ett barn |

| sex procent |två barn |

| fem procent |tre barn |

 Om underhållsskyldighet enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken föreligger för fler

än tre barn beräknas återbetalningsskyldigheten för varje barn till så många

procent av inkomsten som motsvarar det tal som erhålls om man dividerar summan

av femton och antalet barn utöver tre med det totala antalet barn.

 Återbetalningsskyldighet per månad skall, om beloppet slutar på örestal,

avrundas till närmast lägre krontal. Om återbetalningen skulle bli lägre än 100

kronor per barn och månad bortfaller återbetalningsskyldigheten.

22 § Den bidragsskyldiges inkomst enligt 21 § beräknas i enlighet med senast

fastställda taxeringsbeslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324), och med

utgångspunkt i

 1. intäkt av tjänst enligt 32 § kommunalskattelagen (1928:370),

 2. intäkt av kapital enligt 3 § 1 mom. lagen (1947:576) om statlig

inkomstsskatt, och

 3. inkomst av näringsverksamhet enligt 25 § kommunalskattelagen justerad

enligt andra stycket.

 Inkomsten av näringsverksamhet skall ökas med

 1. avdrag för föregående års underskott i förvärvskälla,

 2. avdrag i förvärvskälla för egen pensionsförsäkring,

 3. avdrag för avsättning till periodiseringsfond,

 4. avdrag för ökning av expansionsmedel,

och minskas med

 1. återfört avdrag för avsättning till periodiseringsfond,

 2. minskning av expansionsmedel.

 Till beloppen enligt första stycket skall läggas en procent av den del av den

skattepliktiga förmögenheten som överstiger 800 000 kronor.

 Det sålunda framräknade beloppet skall sedan minskas med 48 000 kronor och

utgör därefter den inkomst som skall ligga till grund för beräkningen av åter-

betalningsskyldighet.

23 § Återbetalningsskyldighet för förfluten tid beräknas i enlighet med vid den

tiden föreliggande taxeringsbeslut. I övrigt gäller 22 §.

24 § Återbetalningsskyldighet kan trots vad som sägs i 22 och 23 §§ bestämmas

genom en skälighetsbedömning, om den bidragsskyldige har en förvärvsförmåga som

uppenbart väsentligt överstiger inkomsten beräknad enligt nämnda paragrafer och

han eller hon inte visar godtagbar anledning till att förvärvsförmågan inte

utnyttjas.

25 § Försäkringskassan skall utan dröjsmål vidta åtgärder för fordringens

indrivande om den bidragsskyldige inte fullgör sin återbetalningsskyldighet.

26 § Fastställd återbetalningsskyldighet skall omprövas varje år, och när

grunden för tillämplig procentsats enligt 21 § ändras.

 Återbetalningsskyldighet för viss tid kan också, på ansökan av den bidrags-

skyldige eller på initiativ av försäkringskassan, jämkas om det taxeringsbeslut

som legat till grund för försäkringskassans bedömning ändrats väsentligt.

 Beslut om återbetalningsskyldighet får upphävas om den bidragsskyldige bosatt

sig utomlands.

27 § Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands och underhållsbidrag är

fastställt inträder försäkringskassan i barnets rätt till underhållsbidraget

till den del det svarar mot utbetalt underhållsstöd. Om underhållsbidrag inte är

fastställt kan försäkringskassan förelägga boföräldern att vidta eller medverka

till åtgärder för att få underhållsbidrag fastställt. Skriftlig handling om

fastställt underhållsbidrag skall, om försäkringskassan begär det, ges in till

försäkringskassan.

 I fall som avses i första stycket tillämpas även 20, 25, 28-31 och 32 tredje

stycket. Vad som där sägs om återbetalningsskyldighet gäller då skyldighet att

betala fastställt underhållsbidrag till försäkringskassan. Betalning till

försäkringskassan skall dock ske allteftersom underhållsbidraget förfaller till

betalning.

Anstånd

28 § Försäkringskassan får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis

medge anstånd med att fullgöra återbetalningsskyldigheten. Anstånd skall medges

i den mån det behövs för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som behövs

för eget underhåll och familjens behov. Därvid skall bestämmelserna om

förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken tillämpas. Anstånd får

också medges om det annars finns anledning till det med hänsyn till den

bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden.

29 § Ett beslut om anstånd gäller för högst ett år.

 Det belopp som beslutet om anstånd avser skall betalas före återbetalning som

avser senare tid. Den bidragsskyldige skall på grund av tidigare anståndsbeslut

inte någon månad betala mer till försäkringskassan än det månadsbelopp som

återbetalningsskyldigheten fastställs till eller skulle ha fastställs till om

21-24 §§ tillämpats på den bidragsskyldiges inkomst. Nytt beslut om anstånd

skall meddelas för belopp som på grund av det tidigare anståndsbeslutet

överstiger det sålunda framräknade månadsbeloppet.

30 § Den som medgetts anstånd är skyldig att göra en anmälan till för-

säkringskassan om ändrade förhållanden inträtt som påverkar rätten till anstånd.

Fullgörs inte sådan skyldighet skall anståndet anses ha upphört.

Eftergift

31 § Försäkringskassan får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis

efterge statens fordran avseende återbetalningsskyldighet om det finns

synnerliga skäl med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska

förhållanden.

Behörig försäkringskassa

32 § Ett ärende om stöd enligt denna lag prövas av den allmänna försäkringskassa

som boföräldern är inskriven hos eller skulle ha varit inskriven hos om ålders-

villkoret i 1 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring varit uppfyllt.

 Finns det ingen försäkringskassa enligt första stycket prövas ärendet av den

försäkringskassa hos vilken barnet är inskrivet eller skulle ha varit inskrivet

om det uppfyllt det nämnda åldersvillkoret.

 Fråga om att minska underhållsstödet enligt 9 § och frågor om åter-

betalningsskyldighet prövas dock av den försäkringskassa hos vilken den

bidragsskyldige är inskriven, eller skulle ha varit inskriven hos om ålder-

svillkoret i 1 kap. 4 § lagen om allmän försäkring varit uppfyllt. Är den

bidragsskyldige inte inskriven och skulle han eller hon inte heller under an-

given förutsättning ha varit inskriven hos allmän försäkringskassan, skall

Stockholms läns allmänna försäkringskassa pröva dessa frågor.

Överklagande

33 § Beslut enligt denna lag gäller omedelbart om inte något annat anges i

beslutet eller bestäms av den domstol som har att pröva beslutet.

 Bestämmelserna i 20 kap. 10-13 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring om

omprövning och ändring av en försäkringskassas beslut samt överklagande av

försäkringskassans och domstols beslut tillämpas också i ärende enligt denna

lag.

 I försäkringskassan skall socialförsäkringsnämnd pröva ärenden om eftergift

enligt 31 § samt omprövning av beslut om återkrav enligt 18 § om det belopp som

felaktigt har betalats ut överstiger tio procent av basbeloppet enligt 1 kap. 6

§ lagen om allmän försäkring.

Övrigt

34 § Rätten till underhållsstöd får inte överlåtas och får inte utmätas.

35 § I mål eller ärenden enligt denna lag får delgivning genom kungörelse inte

ske med tillämpning av 15 § delgivningslagen (1970:428). Meddelande enligt 12 §

får, om återbetalningsskyldighet enligt 19 § kan komma i fråga, delges enligt 12

§ delgivningslagen endast om det finns anledning att anta att den bidragsskyl-

dige har avvikit eller på annat sätt håller sig undan.

36 § Beslut om återbetalningsskyldighet får verkställas enligt bestämmelserna i

utsökningsbalken.

 Om den bidragsskyldige inte betalar fastställt återbetalningsbelopp i rätt tid

eller har medgivits anstånd med återbetalning skall ränta betalas på skulden.

Före varje kalenderår fastställer regeringen den ränta som skall gälla.

 Av den bidragsskyldige inbetalade belopp skall i första hand avräknas på

upplupen ränta. Ränta som inte betalas under det år den har upplupit läggs vid

årets slut till kapitalskulden.

37 § Vad som i lagen (1962:381) om allmän försäkring är föreskrivet om

Riksförsäkringsverkets tillsyn över de allmänna försäkringskassorna tillämpas

också i fråga om kassornas handläggning av underhållsstöd enligt denna lag.

 Bestämmelserna i 17 kap. 1 § och 20 kap. 9 § lagen om allmän försäkring om

sammanträffande av förmåner, förskott i form av bistånd enligt socialtjänstlagen

och uppgiftsskyldighet för statliga och kommunala myndigheter, arbetsgivare och

försäkringsinrättningar tillämpas också i ärenden enligt denna lag.

38 § Regeringen får

 1. träffa överenskommelse med andra stater om utsträckt tillämpning av denna

lag, och

 2. förordna att barn som inte har något medborgarskap, eller som är politisk

flykting, skall ha samma rätt till underhållsstöd som svenskt barn.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 december 1996 och tillämpas första gången i

fråga om underhållsstöd som avser tid efter den 31 december 1996.

 2. Genom lagen upphävs lagen (1964:143) om bidragsförskott vid utgången av år

1996. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för bidrag som avser tid före

den 1 januari 1997.

 3. Den som vid ikraftträdandet uppbär bidragsförskott enligt den upphävda

lagen skall utan särskilt beslut anses ha blivit beviljad underhållsstöd enligt

denna lag, om inte försäkringskassan beslutar annat i enlighet med denna lag.

Beslut om bidragsskyldigs återbetalningsskyldighet skall dock meddelas enligt

den nya lagen.

 4. Om återbetalningsskyldighet som skall fastställas enligt den nya lagen och

lagen (1996:000) om förlängt underhållsstöd till studerande i förhållande till

fastställt underhållsbidrag sammanlagt innebär en höjning av den bidragsskyl-

diges skyldighet att bidra till barnets eller barnens underhåll får, i den mån

höjningen endast beror på skillnader mellan bestämmelserna om återbetal-

ningsskyldighet och underhållsbidrag och om den bidragssskyldige begär det,

höjningen ske med fem procent av inkomsten, beräknad enligt 22 § i den nya

lagen, per år under åren 1996 och 1997 och resterande under år 1998.

 5. Det belopp som inbetalats enligt fastställd återbetalningsskyldighet

avräknas i första hand på fordringar enligt lagen (1964:143) om bidragsförskott.

 120

2 Förslag till lag om förlängt underhållsstöd till studerande

 Härigenom föreskrivs följande.

Förlängt underhållsstöd

1 § Till studerande vars föräldrar inte bor tillsammans skall lämnas förlängt

underhållsstöd enligt bestämmelserna i denna lag.

2 § I denna lag avses med

 bidragsskyldig den som enligt 7 kap. 2 § andra stycket föräldrabalken skall

fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala underhållsbidrag till barnet,

 boförälder den av föräldrarna som barnet är folkbokfört och varaktigt bor hos.

3 § Förlängt underhållsstöd lämnas till en studerande som är bosatt hos

boföräldern här i landet och vars föräldrar inte bor tillsammans.

 I fråga om till vem stöd enligt denna lag kan lämnas gäller även i övrigt vad

som föreskrivs i 3-5 §§ lagen (1996:000) om underhållsstöd. Med särskilt för-

ordnad vårdnadshavare avses då den som var särskilt förordnad vårdnadshavare för

barnet när det fyllde 18 år.

 Förlängt underhållsstöd lämnas till den som går i skolan när han eller hon

fyller 18 år eller återupptar skolgången innan han eller hon fyller 19 år så

länge denne bedriver studier som ger rätt till förlängt barnbidrag enligt lagen

(1986:378) om förlängt barnbidrag eller studiehjälp enligt 3 kap.

studiestödslagen (1973:349), dock längst till och med juni månad det år denne

fyller 20 år. Studier som omfattar kortare tid än åtta veckor eller

deltidsstudier medför dock inte rätt till förlängt underhållsstöd.

4 § Underhållsstöd lämnas från och med månaden efter det att barnet fyllt 18 år

eller återupptagit skolgången till och med den månad rätten till stödet upphör.

Underhållsstöd lämnas dock inte för längre tid tillbaka än en månad före

ansökningsmånaden.

5 § Förlängt underhållsstöd lämnas inte om den studerande ingått äktenskap.

6 § Det förlängda underhållsstödets storlek bestäms enligt 7-10 §§ lagen

(1996:000) om underhållsstöd.

Ansökan och beslut

7 § Förlängt underhållsstöd söks hos den allmänna försäkringskasssan av den

studerande. Ansökan skall vara skriftlig.

8 § När förlängt underhållsstöd sökts skall försäkringskassan omedelbart sända

meddelande om ansökningen till den bidragsskyldige under förutsättning att hans

eller hennes vistelseort är känd eller kan utrönas. Meddelandet skall innehålla

en uppmaning till den bidragsskyldige att yttra sig muntligen eller skriftligen

inom en viss tid, om han eller hon har något att invända mot ansökningen eller

att anföra i fråga om återbetalningsskyldighet enligt 13 §. I meddelandet skall

även lämnas underrättelse om föreskrifterna dels i 3-6 §§ denna lag, dels i

19-24 §§ lagen (1996:000) om underhållsstöd. Sådant meddelande skall delges om

återbetalningsskyldighet enligt 13 § kan komma i fråga.

9 § När försäkringskassan har meddelat beslut i ärendet, skall den studerande

skriftligen underrättas om beslutet. Har förlängt underhållsstöd beviljats,

skall därvid lämnas underrättelse om föreskrifterna i 10 § och 18 § lagen om

underhållsstöd.

 Beslut att bevilja förlängt underhållsstöd och att fastställa återbetal-

ningsskyldighet enligt 19 § lagen om underhållsstöd skall skriftligen delges den

bidragsskyldige. Därvid skall också lämnas underrättelse om föreskrifterna i 20,

25 och 26 §§ lagen (1996:000) om underhållsstöd samt 7 kap. 2 a §

föräldrabalken.

10 § Den som förlängt underhållsstöd betalas ut till är skyldig att anmäla sådan

omständighet som kan påverka rätten till och storleken av det förlängda

underhållsstödet. Anmälan skall göras till försäkringskassan så snart den som

stödet betalas ut till får veta att förhållandena har eller kommer att ändras.

11 § I fråga om förlängt underhållsstöd tillämpas även 11 § första stycket andra

och tredje meningen samt andra stycket, 15 och 32 §§ lagen (1996:000) om

underhållsstöd.

Utbetalning

12 § Förlängt underhållsstöd betalas ut till den studerande.

 I fråga om förlängt underhållsstöd tillämpas även 16 §, 17 § andra stycket och

18 § lagen (1996:000) om underhållsstöd.

Återbetalningsskyldighet

13 § I fråga om återbetalningsskyldighet för förlängt underhållsstöd tillämpas

19-31 §§ lagen (1996:000) om underhållsstöd.

Överklagande

14 § I fråga om förlängt underhållsstöd tillämpas också 33-38 §§ lagen

(1996:000) om underhållsstöd.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 december 1996 och tillämpas i fråga om

förlängt underhållsstöd som avser tid efter den 31 december 1996.

 2. Genom lagen upphävs lagen (1984:1095) om förlängt bidragsförskott för

studerande vid utgången av år 1996. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande

för bidrag som avser tid före den 1 januari 1997.

 3. Den som fått förlängt bidragsförskott beviljat enligt lagen (1984:1095) om

förlängt bidragsförskott för studerande skall utan särskilt beslut anses ha

blivit beviljad förlängt underhållsstöd enligt denna lag, om inte

försäkringskassan beslutar annat i enlighet med denna lag. Beslut om

återbetalningsskyldighet skall dock meddelas enligt den nya lagen.

 4. Om återbetalningsskyldighet som skall fastställas enligt den nya lagen och

lagen (1996:000) om underhållsstöd i förhållande till fastställt underhålls-

bidrag sammanlagt innebär en höjning av den bidragsskyldiges skyldighet att

bidra till barnets eller barnens underhåll får, i den mån höjningen endast beror

på skillnader mellan bestämmelserna om återbetalningsskyldighet och underhålls-

bidrag och om den bidragsskyldige begär det, höjningen ske med fem procent av

inkomsten, beräknad enligt 22 § lagen om underhållsstöd, per år under åren 1996

och 1997 och resterande under år 1998.

 5. Det belopp som inbetalats enligt fastställd återbetalningsskyldighet

avräknas i första hand på fordringar enligt lagen (1964:143) om bidragsförskott

och lagen (1984:1095) om förlängt bidragsförskott.

 121

3 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1096) om

särskilt bidrag till vissa adoptivbarn

 Härigenom föreskrivs att 3, 5 och 7 §§ lagen (1984:1096) om särskilt bidrag

till vissa adoptivbarn skall ha följande lydelse.

----------------------------------------------------------------

| Nuvarande lydelse |Föreslagen lydelse |

3 §1

----------------------------------------------------------------

| Bidraget lämnas efter ansökan| Bidraget lämnas efter an- |

| från och med den månad under |sökan från och med den månad |

| vilken bidragsrätten inträtt, |under vilken bidragsrätten |

| dock inte för längre tid |inträtt, dock inte för längre|

| tillbaka än tre månader före |tid tillbaka än en månad före|

| ansökningsmånaden. Bidraget |ansökningsmånaden. Bidraget |

| lämnas till och med den månad,|lämnas till och med den |

| under vilken barnet fyller 18 |månad, under vilken barnet |

| år eller rätten till bidrag |fyller 18 år eller rätten |

| annars upphör. |till bidrag annars upphör. |

| | Går barnet i skolan när det|

| Går barnet i skolan när det |fyller 18 år eller återupptas|

| fyller 18 år eller återupptas |skolgången innan barnet fyl- |

| skolgången innan barnet fyller|ler 19 år, kan bidraget |

| 19 år, kan bidraget efter |efter särskild ansökan utgå så|

| särskild ansökan utgå så länge|länge skolgången pågår, dock |

| skolgången pågår, dock längst |längst till och med juni må- |

| till och med juni månad det år|nad det år barnet fyller 20 |

| barnet fyller 20 år. Till |år. Till skolgång räknas stu-|

| skolgång räknas studier som ger|dier som ger rätt till för- |

| rätt till förlängt barnbidrag |längt barnbidrag enligt |

| enligt lagen (1986:378) om |lagen (1986:378) om förlängt |

| förlängt barnbidrag eller |barnbidrag eller studiehjälp |

| studiehjälp enligt 3 kap. |enligt 3 kap. studie- |

| studiestödslagen (1973:349). |stödslagen (1973:349). |

| Studier som omfattar kortare |Studier som omfattar |

| tid än åtta veckor eller |kortare tid än åtta veckor |

| deltidsstudier medför dock |eller deltidsstudier medför |

| inte rätt till bidrag. Det- |dock inte rätt till bidrag. |

| samma gäller studier för vil-| |

| ka barnet uppbär återbetal- | |

| ningspliktiga studiemedel | |

| oberoende av förälderns ekonomi| |

| enligt 3 kap. 12 § tredje | |

| stycket studiestödslagen. | |

 Bidrag efter det att barnet fyllt 18 år lämnas endast om barnet varaktigt bor

tillsammans med adoptivföräldern eller någon som var vårdnadshavare för barnet

när det fyllde 18 år. Sådant bidrag söks och uppbärs av den som sålunda

sammanbor med barnet.

1 Senaste lydelse 1986:381.

5 §2

----------------------------------------------------------------

| Det särskilda bidraget utgör| Det särskilda bidraget |

| för år räknat 14 080 kronor. |utgör 1 200 kronor per månad.|

| |Om barnet själv har in- |

| |komster enligt 9 § lagen |

| |(1996:000) om underhållsstöd |

| |skall bidraget minska med |

| |hälften av inkomsterna. |

7 §

--------------------------------------------------------------

| I övrigt gäller i | I övrigt gäller i |

| tillämpliga delar i fråga om|tillämpliga delar i fråga om |

| det särskilda bidraget vad |det särskilda bidraget vad |

| som föreskrivs om |som föreskrivs om |

| bidragsförskott i 5 och 6 §§,|underhållsstöd i 5 § tredje |

| 7 § andra stycket, 8-10 §§, 11 §|styck-et, 10 och 11 §§, 13 §|

| andra stycket, 12-14 §§ samt|första stycket, 14-18 och |

| 19-24 §§ lagen (1964:143) om|32-38 §§ lagen (1996:000) om |

| bidragsförskott. |underhållsstöd. |

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1996 och tillämpas i fråga om bidrag

som avser tid efter den 31 december 1996. Äldre bestämmelser tilllämpas i fråga

om bidrag som avser tid före den 1 januari 1997.

2 Senaste lydelse 1994:1954.

 122

4 Förslag till lag om ändring i föräldrabalken

 Härigenom föreskrivs i fråga om föräldrabalken1

 dels att 7 kap. 11 § skall upphöra att gälla,

 dels att 7 kap. 2 och 14 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i balken skall införas en ny paragraf, 7 kap. 2 a §, av följande

lydelse.

----------------------------------------------------------------

| Nuvarande lydelse |Föreslagen lydelse |

7 kap.

2 § Förälder skall fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala under-

hållsbidrag till barnet, om föräldern

 1. inte har vårdnaden om barnet och inte heller varaktigt bor tillsammans med

barnet, eller

2. har vårdnaden om barnet gemensamt med den andra föräldern men barnet

varaktigt bor tillsammans med endast den andra föräldern.

 Underhållsbidrag fastställs genom dom eller avtal.

 Vårdnadshavaren får företräda barnet i frågor om underhållsbidrag, även om

vårdnadshavaren inte har uppnått myndig ålder. Också förmyndare har rätt att

företräda barnet. Avtal om underhållsbidrag kan slutas även före barnets fö-

delse.

----------------------------------------------------------------

| | I mål om underhåll till |

| |barnet skall var och en som |

| |enligt tredje stycket får |

| |företräda barnet beredas |

| |tillfälle att yttra sig. |

| | |

| |2 a § |

| | |

| | En förälder som är återbetal-|

| |ningsskyldig enligt lagen |

| |(1996:000) om underhållsstöd |

| |eller lagen (1996:000) om |

| |förlängt underhållsstöd till |

| |studerande anses ha full- |

| |gjort sin underhållsskyldig- |

| |het intill det belopp som |

| |lämnas i underhållsstöd till |

| | |

| |barnet. |

14 §

----------------------------------------------------------------

| I mål om underhåll till barn| |

| har socialnämnd som enligt 11 §| |

| skall tillse att barnet | |

| tillförsäkras underhåll rätt att| |

| föra talan för barnet. Var och| |

| en som kan föra talan för | |

| barnet skall beredas tillfälle| |

| att yttra sig i målet. | |

 Underhållsbidrag får bestämmas till olika belopp för särskilda delar av

underhållstiden.

 Underhåll till barn får ej mot den underhållsskyldiges bestridande bestämmas

för tid efter det barnet fyllt arton år, innan det kan tillförlitligt bedömas om

underhållsskyldighet föreligger därefter.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 2. Har talan om underhållsbidrag väckts före ikraftträdandet till-lämpas äldre

bestämmelser i fråga om socialnämnds rätt att föra talan för barnet.

 123

5 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken

 Härigenom föreskrivs att 7 kap. 14-16 §§ samt 18 och 19 §§ utsökningsbalken1

skall ha följande lydelse.

----------------------------------------------------------------

| Nuvarande lydelse |Föreslagen lydelse |

7 kap.

14 § Vid utmätning av lön har följande fordringar i nämnd ordning företräde

framför andra fordringsanspråk:

----------------------------------------------------------------

| 1. fordran som avser under- | 1. fordran som avser un- |

| hållsbidrag enligt äktenskaps-|derhållsbidrag enligt äkten- |

| balken och föräldrabalken, |skapsbalken och föräldrabal- |

| |ken samt fordran som avser |

| |återbetalningsskyldighet en- |

| |ligt lagen (1996:000) om |

| |underhållsstöd och lagen |

| |(1996:000) om förlängt under-|

| |hållsstöd till studerande, |

 2. konkursbos fordran på gäldenärens lön enligt 3 kap. 4 § konkurslagen

(1987:672), om lönen innehållits under konkursen,

 3. fordran som avses i 2 § lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m.

 Företrädesrätt enligt första stycket 1 gäller även sådant utländskt under-

hållsbidrag som får verkställas i Sverige, om bidragsfordringen vid verk-

ställighetstillfället inte är äldre än fem år.

15 §

----------------------------------------------------------------

| Avdrag för preliminär skatt | Avdrag för preliminär skatt|

| har företräde framför utmätning|har företräde framför utmätning|

| av lön. Utmätning för underhålls-|av lön. Utmätning för en |

| bidrag med företrädesrätt enligt|fordran med företrädesrätt |

| 14 § och förrättningskostnaderna|enligt 14 § första stycket 1|

| i målet har företräde framför |och förrättningskostnaderna |

| avdrag för kvarstående skatt.|i målet har företräde framför|

| Vid utmätning av lön för annan|avdrag för kvarstående skatt.|

| fordran har avdrag för |Vid utmätning av lön för |

| kvarstående skatt företräde. En|annan fordran har avdrag |

| fordran enligt 14 § första |för kvarstående skatt före- |

| stycket 1 har företräde framför|träde. En fordran enligt 14 §|

| förrättningskostnaderna i målet.|första stycket 1 har företräde|

| |framför förrättnings- |

| |kostnaderna i målet. |

1 Lydelse enligt SFS 1995:298 som träder i kraft den 1 april 1996.

16 §

----------------------------------------------------------------

| Vid samtidig utmätning för | Vid samtidig utmätning för |

| flera underhållsbidrag med |flera fordringar med företrä-|

| företrädesrätt enligt 14 § skall|desrätt enligt 14 § första |

| det innehållna beloppet för- |stycket 1 skall det inne- |

| delas efter de löpande bidra- |hållna beloppet fördelas |

| gens storlek. Om mer än som |efter de löpande fordringar- |

| svarar mot de löpande bidragen|nas storlek. Om mer än som |

| har utmätts, har bidrag som |svarar mot de löpande for- |

| har stått ute längre företräde|dringarna har utmätts, har |

| vid fördelningen av det över- |belopp som stått ute längre |

| skjutande beloppet. |företräde vid fördelningen av|

| |det överskjutande beloppet. |

----------------------------------------------------------------

| En delbetalning som flyter | En delbetalning som |

| in på en viss underhållsbe- |flyter in på en viss |

| rättigads fordran avräknas i |berättigads fordran avräknas |

| första hand på den fordran som|i första hand på den fordran |

| har stått ute längst. |som har stått ute längst. |

18 §

----------------------------------------------------------------

| Har utmätning för fordran med| Har utmätning för fordran |

| företrädesrätt enligt 14 § bevil-|med företrädesrätt enligt 14 §|

| jats i förmån som avses i 1 § |beviljats i förmån som avses |

| första stycket 3 eller 4 och |i 1 § första stycket 3 eller |

| blir därefter rättigheten som |4 och blir därefter |

| sådan utmätt för annan fordran,|rättigheten som sådan utmätt|

| har den förra fordringen |för annan fordran, har den |

| företräde till betalning ur vad|förra fordringen företräde |

| som flyter in till följd av |till betalning ur vad som |

| den senaste utmätningen. I |flyter in till följd av den |

| fråga om underhållsbidrag med |senaste utmätningen. I fråga |

| företrädesrätt enligt 14 § gäller|om fordran med företrädesrätt|

| detta i fråga om bidragsbelopp|enligt 14 § första stycket 1 |

| som har förfallit till |gäller detta i fråga om |

| betalning när beslutet om |belopp som har förfallit |

| utmätning av rättigheten |till betalning när beslutet |

| meddelas eller förfaller näst |om utmätning av rättigheten |

| därefter. |meddelas eller förfaller näst|

| |därefter. |

 Har utmätning beviljats i förmån som avses i 1 § första stycket 3 eller 4 för

någon annan fordran än som avses i 14 § och blir därefter rättigheten som sådan

utmätt för ytterligare fordran, skall den senaste utmätningen anses ha skett

även för den obetalda delen av den förra fordringen.

19 §

----------------------------------------------------------------

| Även om gäldenären är i konkurs| Även om gäldenären är i kon-|

| får utmätning enligt detta |kurs får utmätning enligt |

| kapitel ske för fordran, som |detta kapitel ske för |

| avser underhållsbidrag med |fordran med företrädesrätt |

| företrädesrätt enligt 14 §. |enligt 14 § första stycket |

| Utmätning får också ske för |1. Utmätning får också ske för|

| konkursboets räkning. |konkursboets räkning. |

| Försätts gäldenären i konkurs| Försätts gäldenären i konkurs|

| under pågående utmätning av lön|under pågående utmätning av lön|

| för någon annan fordran än som|för någon annan fordran än |

| avser underhållsbidrag med |sådan som har företrädesrätt |

| företrädesrätt enligt 14 §, skall|enligt 14 § första stycket 1,|

| utmätningen fortsätta för kon-|skall utmätningen fortsätta |

| kursboets räkning, om inte |för konkursboets räkning, om |

| konkursförvaltaren begär att |inte konkursförvaltaren begär|

| verkställigheten skall upphöra.|att verkställigheten skall |

| |upphöra. |

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 124

Lagrådsremissens lagförslag

1 Förslag till lag om underhållsstöd

 Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 § Underhållsstöd skall lämnas till barn enligt bestämmelserna i denna lag.

2 § I denna lag avses med

 bidragsskyldig den som enligt 7 kap. 2 § första stycket föräldrabalken skall

fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala underhållsbidrag till barnet,

 boförälder den förälder som barnet är folkbokfört hos (tillsammans med). Med

förälder likställs den som med socialnämndens medgivande har tagit emot ett

utländskt barn för stadigvarande vård och fostran i syfte att adoptera det.

Förutsättningar för att underhållsstöd skall lämnas

3 § Om ett barns föräldrar inte bor tillsammans lämnas underhållsstöd till

barnet om barnet varaktigt bor hos boföräldern här i landet och boföräldern är

vårdnadshavare för barnet eller var vårdnadshavare för barnet när det fyllde 18

år.

 Underhållsstöd lämnas också till ett barn som är bosatt hos särskilt förordnad

vårdnadshavare här i landet, eller hos någon som var särskilt förordnad

vårdnadshavare för barnet när det fyllde 18 år. Vad som sägs i lagen om

boförälder gäller då den särskilt förordnade vårdnadshavaren. Bestämmelserna i 4

§ 1 och 5 § tillämpas inte i dessa fall.

 Är barnet inte svensk medborgare lämnas underhållsstöd endast om boföräldern

eller barnet vistas här sedan minst sex månader. Ett barn som lämnar Sverige

skall fortfarande anses bosatt här, om den som stödet betalas ut till visar att

utlandsvistelsen är avsedd att vara längst sex månader. Medföljande barn till

den som av en statlig arbetsgivare sänds till ett annat land för arbete för

arbetsgivarens räkning, skall under utsändningstiden anses bosatt i Sverige.

 Vad som sägs i tredje stycket om krav på föregående vistelse här i landet

gäller inte om något annat är särskilt föreskrivet.

4 § Underhållsstöd lämnas inte om

 1. boföräldern uppenbarligen utan giltigt skäl låter bli att vidta eller

medverka till åtgärder för att få faderskapet till barnet fastställt,

 2. det finns anledning att anta att den bidragsskyldige i rätt ordning betalar

underhåll som inte är lägre än det belopp som enligt denna lag skulle betalas ut

i underhållsstöd till barnet,

 3. det är uppenbart att den bidragsskyldige på något annat sätt ser till att

barnet får motsvarande underhåll,

 4. boföräldern trots föreläggande enligt 31 § första stycket utan giltigt skäl

låter bli att vidta de åtgärder som begärs, eller

 5. om barnet har rätt till barnpension efter den bidragsskyldige på grund av

bestämmelserna i 8 kap. 2 § eller 14 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän

försäkring.

5 § När barnets föräldrar är folkbokförda på samma adress anses de bo

tillsammans, om inte den som stödet betalas ut till visar annat. Föräldrar som

är gifta med varandra anses bo tillsammans även om de inte är folkbokförda på

samma adress, om inte den som stödet betalas ut till visar annat.

 Om det kommer fram andra omständigheter som gör det sannolikt att föräldrarna

bor tillsammans måste den som stödet betalas ut till att visa att de inte gör

det.

6 § Underhållsstöd lämnas från och med den månad under vilken föräldrarna

flyttat isär eller rätt till stöd annars uppkommit, dock inte för längre tid

tillbaka än en månad före ansökningsmånaden.

 Underhållsstöd lämnas till och med den månad under vilken barnet fyllt 18 år

eller till och med den tidigare månad under vilken rätten till stöd annars

upphört.

7 § Underhållsstöd lämnas för längre tid än vad som anges i 6 § till den som går

i skolan när han eller hon fyller 18 år eller återupptar skolgången innan han

eller hon fyller 19 år så länge denne bedriver studier som ger rätt till

förlängt barnbidrag enligt lagen (1986:378) om förlängt barnbidrag eller

studiehjälp enligt 3 kap. studiestödslagen (1973:349), dock längst till och med

juni månad det år denne fyller 20 år. Studier som omfattar kortare tid än åtta

veckor eller deltidsstudier medför dock inte rätt till förlängt underhållsstöd.

Vad som sägs om boföräldern i 4 § 1 och 4 gäller då i stället den studerande.

 Förlängt underhållsstöd lämnas från och med månaden efter det att den

studerande fyllt 18 år eller återupptagit skolgången till och med den månad

under vilken rätten till stödet upphör. Förlängt underhållsstöd lämnas dock inte

för längre tid tillbaka än en månad före ansökningsmånaden.

 Förlängt underhållsstöd lämnas inte om den studerande ingått äktenskap.

Underhållsstödets storlek

8 § Underhållsstöd till ett barn lämnas med 1 173 kronor per månad. Om det finns

anledning att anta att den bidragsskyldige i rätt ordning betalar ett underhåll

till barnet som motsvarar det belopp som försäkringskassan skulle ha fastställt

i återbetalningsskyldighet i enlighet med bestämmelserna i 24-28 §§, avräknas

detta belopp från underhållsstödet.

 Om barnet inte bor varaktigt hos endast en förälder, eller om sökanden i annat

fall begär det, lämnas underhållsstöd med 1 173 kronor per månad med avräkning

för det belopp återbetalningsskyldighet skulle ha fastställts till om 24-28 §§

tillämpats på inkomsten hos den av föräldrarna som inte är boförälder.

 Underhållsstöd till ett barn som bor hos särskilt förordnad vårdnadshavare

eller hos någon som var särskilt förordnad vårdnadshavare när barnet fyllde 18

år, lämnas i förhållande till båda föräldrarna.

9 § Om underhållsbidrag fastställts enligt föräldrabalken i form av ett

engångsbelopp, skall avräkning från underhållsstödet ske med vad det fastställda

underhållsbidraget skäligen kan anses motsvara i underhåll per månad.

 Om den bidragskyldige bor utomlands och det finns anledning att anta att han

eller hon i rätt ordning betalar fastställt underhållsbidrag, skall detta belopp

räknas av från underhållsstödet i stället för vad som sägs i 8 § första stycket

andra meningen.

10 § Om barnet har inkomster skall underhållsstödet minskas med ett belopp som

motsvarar hälften av inkomsterna beräknade enligt 25-27 §§. I stället för den

minskning av beloppet som anges i 26 § andra stycket skall beloppet minskas med

48 000 kronor.

 Har avdrag på återbetalningsskyldighet medgetts med visst belopp enligt 23 §

andra stycket minskas kommande underhållsstöd med motsvarande belopp.

11 § Underhållsstöd lämnas inte för tid då barnet under en hel månad

 1. får vård på vårdinstitution eller sjukvårdsinrättning eller annars får kost

och logi som bekostas av staten,

 2. bor i familjehem eller bostad med särskild service för barn och ungdomar

enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, eller

 3. vårdas i familjehem eller hem för vård eller boende inom socialtjänsten.

Ansökan och beslut

12 § Underhållsstöd lämnas efter skriftlig ansökan av boföräldern hos den

allmänna försäkringskassan. Ansökan om förlängt underhållsstöd skall göras av

den studerande.

 Ansökan skall innehålla nödvändiga upplysningar för bedömningen av barnets

rätt till stöd och en försäkran på heder och samvete att de lämnade uppgifterna

är riktiga. Om sökanden inte själv kan lämna en sådan försäkran, skall

riktigheten av upplysningarna intygas av två trovärdiga personer som är

förtrogna med förhållandena.

13 § När underhållsstöd sökts skall försäkringskassan omedelbart sända

meddelande om ansökan till den bidragsskyldige under förutsättning att hans

eller hennes vistelseort är känd eller går att ta reda på. Meddelandet skall

innehålla en uppmaning till den bidragsskyldige att yttra sig muntligen eller

skriftligen inom en viss tid, om han eller hon har något att invända mot ansökan

eller att anföra i fråga om återbetalningsskyldighet enligt 21 §. I meddelandet

skall även underrättelse lämnas om föreskrifterna i 3, 4, 8-10 och 21-28 §§.

Sådant meddelande skall delges om återbetalningsskyldighet enligt 21 § kan komma

i fråga.

14 § När försäkringskassan har meddelat beslut i ärendet, skall sökanden

skriftligen underrättas om beslutet. Har stöd beviljats, skall underrättelse

lämnas om föreskrifterna i 18 och 20 §§.

 Beslut om att bevilja underhållsstöd och att fastställa återbetalnings-

skyldighet skall delges den bidragsskyldige. Denne skall också underrättas om

föreskrifterna i 23, 29 och 30 §§ denna lag samt 7 kap. 2 a § föräldrabalken.

15 § Om det inte utan dröjsmål kan avgöras om någon har rätt till underhållsstöd

men det finns sannolika skäl för sådan rätt, skall försäkringskassan besluta att

stöd skall betalas ut med ett skäligt belopp om det är av väsentlig betydelse

för barnet. För sådant underhållsstöd får särskilda villkor föreskrivas.

 Om det senare bestäms att underhållsstöd inte skall lämnas eller skall lämnas

med ett lägre belopp än vad som har betalats ut enligt första stycket är den som

stödet har betalats ut till inte skyldig att betala tillbaka underhållsstödet i

andra fall än om

 1. han eller hon genom att lämna oriktiga uppgifter eller genom att inte

fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet eller på annat sätt förorsakat

att underhållsstöd har lämnats felaktigt eller med för högt belopp, eller

 2. underhållsstöd i annat fall har lämnats felaktigt eller med för högt belopp

och den till vilken underhållsstödet har betalats skäligen borde ha insett

detta.

Utbetalning

16 § Försäkringskassan betalar ut underhållsstöd månadsvis i förskott. Stödet

skall, om det slutar på öretal, avrundas till närmast lägre krontal. Är

månadsbeloppet lägre än 50 kronor bortfaller stödet för den månaden.

 I den omfattning som underhållsstöd för en viss månad svarar mot sådant

underhåll för samma tid som den bidragsskyldige har betalat till barnet innan

han eller hon enligt 14 § har delgetts beslut om återbetalningsskyldighet skall

ett motsvarande belopp dras av från underhållsstödet.

 Om underhållsstödet inte har lyfts före utgången av sjätte månaden efter den

då stödet har förfallit till betalning, är det förverkat.

17 § Underhållsstödet betalas ut till boföräldern. Har två särskilt förordnade

vårdnadshavare utsetts att utöva vårdnaden gemensamt utbetalas underhållsstödet

till den kvinnliga vårdnadshavaren eller, om vårdnadshavarna begär det, till den

manlige vårdnadshavaren.

 Förlängt underhållsstöd betalas ut till den studerande.

 Om det finns synnerliga skäl får underhållsstödet på framställan av

socialnämnden betalas ut till någon annan lämplig person eller till nämnden att

användas för barnets bästa.

Anmälningsskyldighet

18 § Den som underhållsstöd betalas ut till är skyldig att anmäla sådant

förhållande som kan påverka rätten till och storleken av stödet. Anmälan skall

göras till försäkringskassan så snart den som stödet betalas ut till får veta

att förhållandena har ändrats eller kommer att ändras.

Ändring av beslut

19 § Försäkringskassan skall besluta om indragning eller nedsättning av

underhållsstödet om något förhållande har inträffat som föranleder att

underhållsstöd inte skall lämnas eller skall lämnas med ett lägre belopp.

 Om det finns sannolika skäl för att underhållsstöd skall dras in eller minskas

kan försäkringskassan besluta att stödet inte skall betalas ut eller betalas ut

med lägre belopp till dess slutligt beslut meddelats.

Återkrav

20 § Har underhållsstöd lämnats felaktigt eller med för högt belopp skall

försäkringskassan besluta om återkrav av beloppet från den som det har betalats

ut till. Om det finns särskilda skäl får dock försäkringskassan efterge

återkravet helt eller delvis.

 Vid en senare utbetalning av underhållsstöd eller annan ersättning som skall

betalas ut av allmän försäkringskassa till någon som skall betala tillbaka

underhållsstöd enligt första stycket får försäkringskassan hålla inne ett

skäligt belopp i avräkning på vad som har lämnats för mycket.

Återbetalningsskyldighet

21 § När underhållsstöd lämnats till ett barn skall den bidragsskyldige till

staten återbetala kostnaderna för underhållsstödet. Återbetalningsskyldigheten

fastställs av försäkringskassan i enlighet med 24-28 §§ samtidigt som eller

snarast efter det att beslut om underhållsstöd meddelats.

Återbetalningsskyldighet får inte fastställas för tid tillbaka under vilken

försäkringskassan trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag enligt enligt 31

§ och aldrig för längre tid tillbaka än tre år före den dag då meddelande enligt

13 § sändes till den bidragsskyldige.

 Återbetalningsskyldighet skall inte fastställas om 8 § första stycket andra

meningen eller 8 § andra stycket har tillämpats eller om underhållsbidrag enligt

föräldrabalken fastställts i form av ett engångsbelopp. Försäkringskassan

behöver inte fastställa återbetalningsskyldighet om den bidragsskyldige är

bosatt utomlands och en tillämpning av 31 § därför övervägs.

 Har en man enligt 1 kap. 1 § föräldrabalken ansetts som far till ett barn

eller har en mans faderskap till ett barn fastställts genom bekräftelse eller

dom, men frias mannen från faderskapet, har han rätt att få tillbaka vad han har

betalat enligt denna lag. Därutöver har han rätt att få ränta enligt 5 §

räntelagen (1975:635) från och med varje betalningsdag.

22 § Försäkringskassan får för tiden till dess att frågan har avgjorts genom

ett beslut som vunnit laga kraft besluta om återbetalningsskyldighet efter vad

som är skäligt. Återbetalningsskyldighet får dock åläggas någon endast om det

finns sannolika skäl för att återbetalningsskyldighet föreligger. Har fråga om

återbetalningsskyldighet uppkommit på grund av ett mål i allmän domstol om

fastställande av faderskap till barn, får beslut om återbetalningsskyldighet

inte meddelas, om flera män är instämda i målet.

 Bestäms den slutliga återbetalningsskyldigheten till lägre belopp än vad som

för samma tid återbetalats i enlighet med första stycket, skall skillnaden

betalas ut till den bidragsskyldige. Bestäms den slutliga åter-

betalningsskyldigheten till högre belopp än vad som för samma tid återbetalats i

enlighet med föregående stycke, skall den bidragsskyldige betala in skillnaden

till försäkringskassan.

23 § Den bidragsskyldige skall till försäkringskassan förskottsvis för

kalendermånad betala det belopp som återbetalningskyldigheten fastställts till.

Underhåll som betalas till barnet innan den bidragsskyldige har delgetts

beslutet om återbetalningsskyldighet får dock, i den mån det svarar mot

underhållsstödet, avräknas från vad som skall betalas.

 Om den bidragsskyldige har haft barnet hos sig, kan han eller hon vid

fullgörande av återbetalningsskyldighet tillgodoräknas ett avdrag som

föräkringskassan bestämmer enligt vad som föreskrivs om underhållsbidrag i 7

kap. 4 § första stycket föräldrabalken. För att avdrag skall medges, skall

anmälan om vistelsen göras till försäkringskassan inom tre månader från utgången

av den kalendermånad då vistelsen upphörde. Den bidragsskyldige skall styrka att

han eller hon har haft barnet hos sig under den tid som avdraget avser.

24 § Försäkringskassan skall bestämma återbetalningsskyldigheten för varje barn

till ett visst belopp per år. Beloppet skall motsvara det procenttal av den

bidragsskyldiges inkomst som anges i tabellen när underhållsskyldighet enligt 7

kap. 1 § föräldrabalken föreligger för det antal barn som anges i tabellen. Det

belopp som fastställs skall dock aldrig överstiga vad som lämnas i

underhållsstöd för samma tid.

 139

-------------------------------------------------------------

| Antal barn |Procent av inkomst för |

| ett barn |varje barn |

| två barn |tio procent |

| tre barn |sex och en fjärdedels |

| |procent |

| |fem procent |

 Om underhållsskyldighet enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken föreligger för fler

än tre barn, beräknas återbetalningsskyldigheten för varje barn till så många

procent av inkomsten som motsvarar det tal som erhålls om man dividerar summan

av femton och antalet barn utöver tre med det totala antalet barn. Procentsatsen

bestäms till tal med högst två decimaler.

 Återbetalningsskyldighet per månad skall, om beloppet slutar på öretal,

avrundas till närmast lägre krontal. Om återbetalningen skulle bli lägre än 100

kronor per barn och månad bortfaller återbetalningsskyldigheten.

25 § Den bidragsskyldiges inkomst enligt 24 § beräknas i enlighet med senast

fastställda taxeringsbeslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324), och med

utgångspunkt i

 1. intäkt av tjänst enligt 32 § kommunalskattelagen (1928:370) med avdrag för

resor till och från arbetet,

 2. intäkt av kapital enligt 3 § 1 mom. lagen (1947:576) om statlig

inkomstsskatt, och

 3. inkomst av näringsverksamhet enligt 25 § kommunalskattelagen justerad

enligt andra stycket.

 Inkomsten av näringsverksamhet skall

ökas med

 a) avdrag för föregående års underskott i förvärvskälla,

 b) avdrag i förvärvskälla för egen pension intill ett halvt basbelopp enligt 1

kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring,

 c) avdrag för avsättning till periodiseringsfond,

 d) avdrag för ökning av expansionsmedel, och

minskas med

 a) återfört avdrag för avsättning till periodiseringsfond,

 b) minskning av expansionsmedel.

26 § Till beloppen enligt 25 § skall läggs

 1. inkomst, inklusive kostförmån, som beskattas enligt lagen (1958:295) om

sjömansskatt,

 2. inkomst som på grund av bestämmelserna i 54 § första stycket f

kommunalskattelagen (1928:370) eller avtal om undvikande av dubbelbeskattning

inte ingår i inkomst av näringsverksamhet, tjänst eller kapital,

 3. studiemedel i form av studiebidrag,

 4. icke skattepliktiga stipendier som uppgår till minst 3000 kronor per månad,

 5. en procent av den del av den skattepliktiga förmögenheten som överstiger

800 000 kronor.

 Det sålunda framräknade beloppet skall sedan minskas med 24 000 kronor och

utgör därefter den inkomst som skall ligga till grund för beräkningen av åter-

betalningsskyldighet.

27 § Återbetalningsskyldighet för förfluten tid beräknas i enlighet med det

taxeringsbeslut som förelåg då. I övrigt gäller 25 och 26 §§.

28 § Återbetalningsskyldighet kan trots vad som sägs i 25-27 §§ bestämmas genom

en skälighetsbedömning, om det är uppenbart att den bidragsskyldige har en

förvärvsförmåga som väsentligt överstiger vad som motsvarar inkomsten beräknad

enligt nämnda paragrafer och han eller hon inte visar godtagbar anledning till

att förvärvsförmågan inte utnyttjas.

29 § Försäkringskassan skall utan dröjsmål vidta åtgärder för för att driva in

fordringen om den bidragsskyldige inte fullgör sin återbetalningsskyldighet.

30 § Återbetalningsskyldighet som fastställts enligt 24-28 §§ skall omprövas

varje år och när grunden för tillämplig procentsats enligt 24 § ändras.

 Återbetalningsskyldighet för viss tid kan också, på ansökan av den bidrags-

skyldige eller på initiativ av försäkringskassan, jämkas om det taxeringsbeslut

som legat till grund för försäkringskassans bedömning ändrats väsentligt.

Bestäms återbetalningsskyldigheten till lägre belopp än vad den bidragsskyldige

i enlighet med tidigare beslut betalat för samma tid, skall skillnaden och

betald ränta som hänför sig till skillnadsbeloppet betalas ut till den

bidragsskyldige. Bestäms återbetalningsskyldigheten till högre belopp än vad den

bidragskyldige i enlighet med tidigare beslut betalat för samma tid, skall den

bidragsskyldige betala in skillnaden till försäkringskassan.

 Beslut om återbetalningsskyldighet får upphävas helt eller delvis om den bi-

dragsskyldige bosatt sig utomlands. Om återbetalningsskyldighet upphävs för

förfluten tid skall vad den bidragsskyldige betalat för samma tid betalas

tillbaka. Därutöver betalas ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från och med

varje betalningsdag.

31 § Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands och underhållsbidrag är

fastställt, inträder försäkringskassan i barnets rätt till underhållsbidrag till

den del det svarar mot utbetalt underhållsstöd. Om underhållsbidrag inte är

fastställt kan försäkringskassan förelägga boföräldern att vidta eller medverka

till åtgärder för att få underhållsbidrag fastställt. Boföräldern skall till

försäkringskassan ge in en skriftlig handling om fastställt underhållsbidrag som

kan ligga till grund för indrivning av bidraget, om försäkringskassan begär det.

Om barnet har fyllt 18 år skall vad som sägs om boföräldern i detta stycke i

stället gälla barnet.

 I fall som avses i första stycket tillämpas även 23, 29 och 32-35 §§ samt 37 §

tredje stycket. Vad som där sägs om återbetalningsskyldighet gäller då

skyldighet att betala fastställt underhållsbidrag till försäkringskassan.

Betalning till försäkringskassan skall dock ske allteftersom underhållsbidraget

förfaller till betalning.

 Försäkringskassan bör ge den som får föra barnets talan tillfälle att i

samband med försäkringskassans krav på betalning i enlighet med denna paragraf

utkräva den del av obetalda underhållsbidrag som överstiger underhållsstödet.

Anstånd

32 § Försäkringskassan får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis

bevilja anstånd med att fullgöra återbetalningsskyldigheten. Anstånd skall

medges i den mån det behövs för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som

behövs för eget och familjens underhåll. Därvid skall bestämmelserna om

förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken tillämpas. Anstånd får

också beviljas om det annars finns anledning till det med hänsyn till den

bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda

förhållanden.

33 § Ett beslut om anstånd gäller för högst ett år.

 Det belopp som beslutet om anstånd avser skall betalas före återbetalning som

avser senare tid. Den bidragsskyldige skall på grund av tidigare anståndsbeslut

inte någon månad betala mer till försäkringskassan än det månadsbelopp som

återbetalningsskyldigheten fastställs till eller skulle ha fastställs till om

24-28 §§ tillämpats på den bidragsskyldiges inkomst. Nytt beslut om anstånd

skall meddelas för belopp som på grund av det tidigare anståndsbeslutet

överstiger det sålunda framräknade månadsbeloppet.

34 § Den som beviljats anstånd är skyldig att göra en anmälan till för-

säkringskassan om sådana ändrade förhållanden inträtt som medför att anstånd

inte längre bör gälla eller bör gälla i mindre omfattning. Fullgörs inte sådan

skyldighet skall anståndet anses ha upphört.

Eftergift

35 § Försäkringskassan får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis

efterge statens fordran avseende återbetalningsskyldighet och ränta om det finns

synnerliga skäl med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska

förhållanden.

Ränta

36 § Om den bidragsskyldige inte betalar fastställt återbetalningsbelopp i rätt

tid eller har beviljats anstånd med återbetalning, skall ränta betalas på

skulden. Försäkringskassan behöver inte kräva betalning för räntebelopp som

avser kortare dröjsmål med betalning. Före varje kalenderår fastställer

regeringen den ränta som skall gälla.

 Av den bidragsskyldige inbetalade belopp skall i första hand avräknas på

upplupen ränta.

Behörig försäkringskassa

37 § Ett ärende om stöd enligt denna lag prövas av den allmänna försäkringskassa

som boföräldern är inskriven hos eller skulle ha varit inskriven hos om ålders-

villkoret i 1 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring varit uppfyllt.

 Finns det ingen försäkringskassa enligt första stycket eller om barnet har

fyllt 18 år prövas ärendet av den försäkringskassa hos vilken barnet är

inskrivet eller skulle ha varit inskrivet om det uppfyllt det nämnda

åldersvillkoret.

 Frågor om återbetalningsskyldighet och om minskning av underhållsstöd enligt

10 § andra stycket prövas dock av den försäkringskassa hos vilken den

bidragsskyldige är inskriven, eller skulle ha varit inskriven hos om

åldersvillkoret i 1 kap. 4 § lagen om allmän försäkring varit uppfyllt. Är den

bidragsskyldige inte inskriven och skulle han eller hon inte heller under an-

given förutsättning ha varit inskriven hos allmän försäkringskassa, skall

Stockholms läns allmänna försäkringskassa pröva dessa frågor.

Överklagande

38 § Beslut enligt denna lag gäller omedelbart om inte något annat anges i

beslutet eller bestäms av den domstol som har att pröva beslutet.

 Bestämmelserna i 20 kap. 10-13 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring om

omprövning och ändring av en försäkringskassas beslut samt överklagande av

försäkringskassans och domstols beslut tillämpas också i ärende enligt denna

lag.

 I försäkringskassan skall socialförsäkringsnämnden pröva ärenden om eftergift

enligt 35 § samt omprövning av beslut om återkrav enligt 20 § om det belopp som

felaktigt har betalats ut överstiger tio procent av basbeloppet enligt 1 kap. 6

§ lagen om allmän försäkring.

Övrigt

39 § Rätten till underhållsstöd får inte överlåtas och får inte utmätas.

40 § I mål eller ärenden enligt denna lag får delgivning inte ske genom

kungörelse enligt 15 § delgivningslagen (1970:428). Meddelande enligt 13 § får,

om återbetalningsskyldighet enligt 21 § kan komma i fråga, delges enligt 12 §

delgivningslagen endast om det finns anledning att anta att den bidragsskyldige

har avvikit eller på annat sätt håller sig undan.

41 § Beslut om återbetalningsskyldighet och ränta får verkställas enligt

bestämmelserna i utsökningsbalken.

42 § Vad som i lagen (1962:381) om allmän försäkring är föreskrivet om

Riksförsäkringsverkets tillsyn över de allmänna försäkringskassorna tillämpas

också i fråga om försäkringskassornas handläggning av underhållsstöd enligt

denna lag.

 Bestämmelserna i 17 kap. 1 § och 20 kap. 9 § lagen om allmän försäkring om

sammanträffande av förmåner, bistånd enligt socialtjänstlagen och

uppgiftsskyldighet för statliga och kommunala myndigheter, arbetsgivare och

försäkringsinrättningar tillämpas också i ärenden enligt denna lag.

43 § Regeringen får

 1. träffa överenskommelse med andra stater om utsträckt tillämpning av denna

lag, och

 2. förordna att barn som inte har något medborgarskap, eller som är politisk

flykting, skall ha samma rätt till underhållsstöd som svenskt barn.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas första gången i

fråga om underhållsstöd som avser tid efter den 31 januari 1997.

 2. Genom lagen upphävs lagen (1964:143) om bidragsförskott, lagen (1984:1095)

om förlängt bidragsförskott för studerande och lagen (1984:1096) om särskilt

bidrag till vissa adoptivbarn vid utgången av år 1996. De upphävda lagarna

gäller dock fortfarande för bidrag som avser tid före den 1 februari 1997.

 3. Den som för januari 1997 uppbär bidrag enligt någon av de upphävda lagarna

skall utan särskilt beslut anses ha blivit beviljad underhållsstöd enligt denna

lag, om inte försäkringskassan beslutar annat i enlighet med denna lag. Beslut

om bidragsskyldigs återbetalningsskyldighet skall dock meddelas enligt den nya

lagen.

 4. Det belopp som betalats in enligt fastställd återbetalningsskyldighet

skall, sedan avräkning skett för upplupen ränta enligt 36 § andra stycket den

nya lagen, i första hand avräknas på fordringar som uppkommit enligt de upphävda

lagarna.

 140

2 Förslag till lag om ändring i föräldrabalken

 Härigenom föreskrivs i fråga om föräldrabalken1

 dels att 7 kap. 11 § skall upphöra att gälla,

 dels att 7 kap. 2 och 14 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i balken skall införas en ny paragraf, 7 kap.

2 a §, av följande lydelse.

-------------------------------------------------------------

| Nuvarande lydelse |Föreslagen lydelse |

7 kap.

2 §

 En förälder skall fullgöra sin underhållsskyldighet genom att betala

underhållsbidrag till barnet, om föräldern

 1. inte har vårdnaden om barnet och inte heller varaktigt bor tillsammans med

barnet, eller

 2. har vårdnaden om barnet gemensamt med den andra föräldern men barnet

varaktigt bor tillsammans med endast den andra föräldern.

 Underhållsbidrag fastställs genom dom eller avtal.

 Vårdnadshavaren får företräda barnet i frågor om underhållsbidrag, även om

vårdnadshavaren inte har uppnått myndig ålder. Också förmyndare har rätt att

företräda barnet. Avtal om underhållsbidrag kan slutas även före barnets

födelse.

-------------------------------------------------------------

| | I mål om underhåll till |

| |barnet skall var och en |

| |som enligt tredje stycket |

| |får företräda barnet ges |

| |tillfälle att yttra sig. |

| | |

| |2 a § |

| | En förälder som är |

| |återbetalningsskyldig en- |

| |ligt lagen (1996:000) om |

| |underhållsstöd anses ha |

| |fullgjort sin underhålls- |

| |skyldighet intill det be- |

| |lopp som lämnas i un- |

| |derhållsstöd till barnet. |

14 §

-------------------------------------------------------------

| I mål om underhåll till | |

| barn har socialnämnd som | |

| enligt 11 § skall tillse | |

| att barnet tillförsäkras un-| |

| derhåll rätt att föra talan | |

| för barnet. Var och en som | |

| kan föra ta- | |

| | |

| | |

| | |

| | |

| 1 Balken omtryckt | |

| 1995:974. | |

| lan för barnet skall be- | |

| redas tillfälle att yttra | |

| sig i målet. | |

 Underhållsbidrag får bestämmas till olika belopp för särskilda delar av

underhållstiden.

 Underhåll till barn får ej mot den underhållsskyldiges bestridande bestämmas

för tid efter det barnet fyllt arton år, innan det kan tillförlitligt bedömas om

underhållsskyldighet föreligger därefter.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 2. Har talan om underhållsbidrag väckts före ikraftträdandet tilllämpas äldre

bestämmelser i fråga om socialnämnds rätt att föra talan för barnet.

 141

3 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken

 Härigenom föreskrivs att 7 kap. 14-16, 18, 19 och 23 §§ utsökningsbalken skall

ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------------

| Nuvarande lydelse |Föreslagen lydelse |

7 kap.

14 §1

 Vid utmätning av lön har följande fordringar i nämnd ordning företräde framför

andra fordringsanspråk:

-------------------------------------------------------------

| 1. fordran som avser un- | 1. fordran som avser un- |

| derhållsbidrag enligt äkten-|derhållsbidrag enligt äkten-|

| skapsbalken och föräldrabal-|skapsbalken och föräldrabal-|

| ken, |ken samt fordran som avser |

| |återbetalningsskyldighet |

| |enligt lagen (1996:000) om |

| |underhållsstöd, |

 2. konkursbos fordran på gäldenärens lön enligt 3 kap. 4 § konkurslagen

(1987:672), om lönen innehållits under konkursen,

 3. fordran som avses i 2 § lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m.

 Företrädesrätt enligt första stycket 1 gäller även sådant utländskt un-

derhållsbidrag som får verkställas i Sverige, om bidragsfordringen vid

verkställighetstillfället inte är äldre än fem år.

15 §2

-------------------------------------------------------------

| Avdrag för preliminär | Avdrag för preliminär |

| skatt har företräde framför |skatt har företräde framför |

| utmätning av lön. Utmätning |utmätning av lön. Utmätning |

| för underhållsbidrag med |för en fordran med |

| företrädesrätt enligt 14 § och|företrädesrätt enligt 14 §|

| förrättningskostnaderna i må-|första stycket 1 och |

| let har företräde framför |förrättningskostnaderna i |

| avdrag för kvarstående |målet har företräde framför |

| skatt. Vid utmätning av lön |avdrag för kvarstående |

| för annan fordran har av- |skatt. Vid utmätning av lön |

| drag för kvarstående skatt |för annan fordran har |

| företräde. En fordran enligt|avdrag för kvarstående skatt|

| 14 § första stycket 1 har |företräde. En fordran enligt|

| företräde framför förrättnings-|14 § första stycket 1 har|

| kostnaderna i målet. |företräde framför förrättnings-|

| |kostnaderna i målet. |

1 Senaste lydelse 1995:298.

2 Senaste lydelse 1995:298.

 16 §3

-------------------------------------------------------------

| Vid samtidig utmätning för| Vid samtidig utmätning för|

| flera underhållsbidrag med |flera fordringar med före- |

| företrädesrätt enligt 14 § |trädesrätt enligt 14 § första|

| skall det innehållna be- |stycket 1 skall det inne- |

| loppet fördelas efter de lö-|hållna beloppet fördelas |

| pande bidragens storlek. |efter de löpande |

| Om mer än som svarar mot de |fordringarnas storlek. Om |

| löpande bidragen har ut- |mer än som svarar mot de lö-|

| mätts, har bidrag som har |pande fordringarna har ut- |

| stått ute längre företräde vid|mätts, har belopp som stått|

| fördelningen av det över- |ute längre företräde vid för-|

| skjutande beloppet. |delningen av det över- |

| |skjutande beloppet. |

-------------------------------------------------------------

| En delbetalning som | En delbetalning som |

| flyter in på en viss under- |flyter in på en viss be- |

| hållsberättigads fordran |rättigads fordran avräknas i|

| avräknas i första hand på den|första hand på den fordran |

| fordran som har stått ute |som har stått ute längst. |

| längst. | |

18 §4

-------------------------------------------------------------

| Har utmätning för fordran | Har utmätning för fordran |

| med företrädesrätt enligt 14 §|med företrädesrätt enligt 14 §|

| beviljats i förmån som avses|beviljats i förmån som avses|

| i 1 § första stycket 3 eller|i 1 § första stycket 3 eller|

| 4 och blir därefter |4 och blir därefter rättig- |

| rättigheten som sådan utmätt|heten som sådan utmätt för |

| för annan fordran, har den |annan fordran, har den |

| förra fordringen företräde |förra fordringen företräde |

| till betalning ur vad som |till betalning ur vad som |

| flyter in till följd av den |flyter in till följd av den |

| senaste ut-mätningen. I |senaste utmätningen. I fråga|

| fråga om underhållsbidrag |om fordran med företrädesrätt|

| med företrädesrätt enligt 14 §|enligt 14 § första stycket 1|

| gäller detta i fråga om |gäller detta i fråga om |

| bidragsbelopp som har för- |belopp som har förfallit |

| fallit till betalning när |till betalning när beslutet |

| beslutet om utmätning av |om utmätning av rättigheten |

| rättigheten meddelas eller |meddelas eller förfaller |

| förfaller näst därefter. |näst därefter. |

 Har utmätning beviljats i förmån som avses i 1 § första stycket 3 eller 4 för

någon annan fordran än som avses i 14 § och blir därefter rättigheten som sådan

utmätt för ytterligare fordran, skall den senaste utmätningen anses ha skett

även för den obetalda delen av den förra fordringen.

 19 §5

-------------------------------------------------------------

| Även om gäldenären är i kon-| Även om gäldenären är i kon-|

| kurs får utmätning enligt |kurs får utmätning enligt |

| detta kapitel ske för |detta kapitel ske för |

| fordran, som avser |fordran med före- |

| 3 Senaste lydelse | |

| 1995:298. | |

| 4 Senaste lydelse | |

| 1995:298. | |

| 5 Senaste lydelse |trädesrätt enligt 14 § första|

| 1995:298. |stycket 1. Utmätning får |

| underhållsbidrag med före- |också ske för konkursboets |

| trädesrätt enligt 14 §. |räkning. |

| Utmätning får också ske för | |

| konkursboets räkning. | Försätts gäldenären i |

| Försätts gäldenären i |konkurs under pågående |

| konkurs under pågående utmät-|utmätning av lön för någon |

| ning av lön för någon annan |annan fordran än sådan som |

| fordran än som avser |har företrädesrätt enligt 14 §|

| underhållsbidrag med före- |första stycket 1, skall ut- |

| trädesrätt enligt 14 §, skall|mätningen fortsätta för kon-|

| utmätningen fortsätta för |kursboets räkning, om inte |

| konkursboets räkning, om |konkursförvaltaren begär att|

| inte konkursförvaltaren |verkställigheten skall upp- |

| begär att verkställigheten | |

| skall upphöra. |höra. |

 23 §

-------------------------------------------------------------

| Har arbetsgivaren | Har arbetsgivaren |

| innehållit medel vid |innehållit medel vid utmät- |

| utmätning av lön i allmänt mål|ning av lön i allmänt mål för|

| för fordran som avses i 2 § |fordran som avses i 2 § |

| lagen (1993:891) om |lagen (1993:891) om |

| indrivning av statliga |indrivning av statliga |

| fordringar m.m., är gälde- |fordringar m.m., är gälde- |

| nären inte längre |nären inte längre betal- |

| betalningsskyldig för den |ningsskyldig för den del av |

| del av fordringen som |fordringen som motsvaras |

| motsvaras av det innehållna |av det innehållna beloppet, |

| beloppet, även om det inte |även om det inte kan tas ut |

| kan tas ut hos |hos arbetsgivaren. |

| arbetsgivaren. Detsamma | |

| gäller när medel har | |

| innehållits för fordran som | |

| avser underhållsbidrag, om | |

| fordringen tillkommer | |

| allmän försäkringskassa | |

| enligt 31 § lagen | |

| (1996:000) om under- | |

| hållsstöd. | |

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997. I fråga om fordran enligt lagen

(1964:143) om bidragsförskott eller lagen (1984:1985) om förlängt

bidragsförskott för studerande gäller 23 § i sin äldre lydelse.

 142

4 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

 Härigenom föreskrivs att 20 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande

lydelse.

-------------------------------------------------------------

| Nuvarande lydelse |Föreslagen lydelse |

20 §1

 Vid beräkningen av inkomsten från särskild förvärvskälla skall alla

omkostnader under beskattningsåret för intäkternas förvärvande och bibehållande

avräknas från samtliga intäkter i pengar eller pengars värde (bruttointäkt) som

har influtit i förvärvskällan under beskattningsåret.

 Avdrag får inte göras för:

 den skattskyldiges levandskostnader och därtill hänförliga utgifter, så som

vad skattskyldig utgett som gåva eller som periodiskt understöd eller därmed

jämförlig periodisk utbetalning till person i sitt hushåll;

 kostnader i samband med plockning av vilt växande bär och svampar eller kottar

till den del kostnaderna inte överstiger de intäkter som är skattefria enligt 19

§;

 värdet av arbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhet utförts av den

skattskyldige själv eller andre maken eller av den skattskyldiges barn som ej

fyllt 16 år;

 ränta på den skattskyldiges eget kapital som har nedlagts i hans för-

värvsverksamhet;

 svenska allänna skatter;

 kapitalavbetalning på skuld;

-------------------------------------------------------------

| ränta enligt 8 kap. 1 § | ränta enligt 8 kap. 1 § |

| studiestödslagen |studiestödslagen |

| (1973:349), 52, 52 a och |(1973:349), 52, 52 a och |

| 55 §§ lagen (1941:416) om |55 §§ lagen (1941:416) om |

| arvskatt och gåvoskatt, 32 §|arvskatt och gåvoskatt, 32 §|

| och 49 § 4 mom. |och 49 § 4 mom. |

| uppbördslagen (1953:272), |uppbördslagen (1953:272), |

| 5 kap. 12 § lagen |5 kap. 12 § lagen |

| (1984:151) om punktskatter |(1984:151) om punktskatter |

| och pris- |och |

| regleringsavgifter, 13 och |prisregleringsavgifter, 13 |

| 14 §§ lagen (1984:668) om |och 14 §§ lagen (1984:668) |

| uppbörd av socialavgifter |om uppbörd av |

| från arbetsgivare, 30 § |socialavgifter från arbets- |

| tullagen (1987:1065), 60 § |givare, 30 § tullagen |

| fordonskattelagen |(1987:1065), 60 § |

| (1988:327) och 16 kap. |fordonskattelagen |

| 12 och 13 §§ mervärde- |(1988:327) och 16 kap. 12, |

| skattelagen (1994:200) |13 §§ mervärdeskattelagen |

| samt kvarskatteavgift och |(1994:200) och 36 § lagen |

| dröjsmålsavgift beräknad en-|(1996:000) om underhållsstöd|

| ligt uppbördslagen; |samt kvarskatteavgift och |

| |dröjsmålsavgift beräknad |

| |enligt uppbördslagen; |

1 Senaste lydelse 1995:651.

 avgift enligt lagen (1972:435) om överlastavgift;

 avgift enligt 10 kap. plan- och bygglagen (1987:10);

 avgift enligt 10 kap. 7 § utlänningslagen (1989:529);

 avgift enligt 8 kap. 5 § arbetsmiljölagen (1977:1160);

 avgift enligt 26 § arbetstidslagen (1982:673);

 skadestånd, som grundas på lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet

eller annan lag som gäller förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare,

när skadeståndet avser annat än ekonomisk skada;

 företagsbot enligt 36 kap. brottsbalken;

 straffavgift enligt 8 kap. 7 § tredje stycket rättegångsbalken;

 belopp för vilket arbetsgivare är betalningsskyldig enligt 75 § uppbördslagen

(1953:272) eller för vilket betalningsskyldighet föreligger på grund av

underlåtenhet att göra avdrag enligt lagen (1982:1006) om avdrags- och

uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar;

 avgift enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift;

 kontrollavgift enligt lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig

parkering;

 överförbrukningsavgift enligt ransoneringslagen (1978:268);

 vattenföroreningsavgift enligt lagen (1980:424) om åtgärder mot

vattenförorening från fartyg;

 avgift enligt 3 § lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om

in- och utförsel av varor;

 lagringsavgift enligt lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol

eller lagen (1985:635) om försörjningsberedskap på naturgasområdet;

 avgift enligt 18 § lagen (1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om

elektriska anläggningar;

 kapitalförlust m.m. i vidare mån än som särskilt föreskrivs;

 avgift enligt 10 kap. 5 § lagen (1994:1776) om skatt på energi;

 ingående skatt enligt mervärdeskattetlagen (1994:200) för vilken det finns

rätt till avdrag enligt 8 kap. eller rätt till återbetalning enligt 10 kap.

nämnda lag;

 avgift enligt 11 kap. 16 § och 13 kap. 6 a § aktiebolagslagen (1975:1385).

(Se vidare anvisningarna.)

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 143

5 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620)

 Härigenom föreskrivs att 48 § socialtjänstlagen (1980:620)1 skall ha följande

lydelse.

-------------------------------------------------------------

| Nuvarande lydelse |Föreslagen lydelse |

48 §2

-------------------------------------------------------------

| Uppdrag att besluta på | Uppdrag att besluta på |

| socialnämndens vägnar får när|socialnämndens vägnar får när|

| det gäller föräldrabalken |det gäller föräldrabalken |

| avse endast uppgifter som |avse endst uppgifter som |

| anges i följande lagrum |anges i följande lagrum |

| 1 kap. 4 § föräldrabalken, | 1 kap. 4 § föräldrabalken,|

| 2 kap. 1, 4-6, 8 och 9 §§ | 2 kap. 1, 4-6, 8 och 9 §§ |

| föräldrabalken, dock inte |föräldrabalken, dock inte |

| befogenhet enligt 9 § att |befogenhet enligt 9 § att |

| besluta att inte påbörja |besluta att inte påbörja |

| utredning eller att lägga |utredning eller att lägga |

| ned en påbörjad utredning, |ned en påbörjad utredning, |

| 3 kap. 5, 6, och 8 §§ | 3 kap. 5, 6, och 8 §§ |

| föräldrabalken, |föräldrabalken, |

| 6 kap. 19 § föräldrabalken| 6 kap. 19 § föräldrabalken|

| beträffande beslut att utse |beträffande beslut att utse |

| utredare i mål och ärenden |utredare i mål och ärenden |

| om vårdnad eller umgänge, |om vårdnad eller umgänge, |

| 7 kap. 7, 11 och 14 §§ | 7 kap. 7 § föräldrabalken,|

| föräldrabalken, dock inte |dock inte befogenhet att |

| befogenhet enligt 7 § att |godkänna avtal som |

| godkänna avtal som |innefattar åtagande att |

| innefattar åtagande att |utge engångsbelopp, |

| utge engångsbelopp, | |

| 11 kap. 16 § andra | 11 kap. 16 § andra |

| stycket föräldrabalken. |stycket föräldrabalken. |

| Uppdrag att besluta på | Uppdrag att besluta på |

| socialnämndens vägnar får |socialnämndens vägnar får |

| inte heller omfatta |inte heller omfatta |

| befogenhet att meddela |befogenhet att meddela |

| beslut i frågor som avses i |beslut i frågor som avses i |

| 27 § denna lag eller att |27 § denna lag eller att |

| fullgöra vad som ankommer på|fullgöra vad som ankommer på|

| nämnden enligt 5 § lagen |nämnden enligt 5 § lagen |

| (1947:529) om allmänna |(1947:529) om allmänna |

| barnbidrag eller 9 § lagen |barnbidrag eller 17 § lagen |

| (1964:143) om |(1996:000) om un- |

| bidragsförskott. |derhållsstöd. |

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

1 Lagen omtryckt 1988:871.

2 Senaste lydelse 1994:1571.

 144

6 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:737) om

bostadsbidrag

 Härigenom föreskrivs att det i lagen (1993:737) om bostadsbidrag skall införas

en ny paragraf, 20 a §, av följande lydelse.

-------------------------------------------------------------

| Nuvarande lydelse |Föreslagen lydelse |

-------------------------------------------------------------

| |20 a § |

| | Bankaktiebolag, spar- |

| |banker och andra |

| |penningförvaltande inrätt- |

| |ningar skall på begäran lämna|

| |domstol, Riksförsäk- |

| |ringsverket eller den |

| |allmänna försäkringskassan |

| |uppgift för namngiven per- |

| |son rörande förhållande som är|

| |av betydelse för |

| |tillämpningen av denna lag. |

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 145

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1996-05-20

Närvarande: justitierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], f.d. presidenten i Försäk-

ringsöverdomstolen Leif[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Leif Lindstam.

Enligt en lagrådsremiss den 2 maj 1996 (Socialdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

 1. lag om underhållsstöd,

 2. lag om ändring i föräldrabalken,

 3. lag om ändring i utsökningsbalken,

 4. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

 5. lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620),

 6. lag om ändring i lagen (1993:737) om bostadsbidrag.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorerna

Eva[REDACTED_EFTERNAMN] och Bo Nordelius.

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

I lagrådsremissen föreslås att det skall införas ett nytt samhällsstöd, kallat

underhållsstöd, som skall ersätta det nuvarande bidragsförskottet och det

särskilda bidraget till vissa adoptivbarn. Huvuddelen av de nya bestämmelserna

har tagits in i en särskild lag om underhållsstöd.

 Det framlagda förslaget syftar i första hand till att få ner de kostnader som

i dag är förbundna med bidragsförskottssystemet. Systemet med bidragsförskott är

emellertid inte bara kostnadskrävande utan har också, enligt vad som framhålls i

remissprotokollet, andra nackdelar som motiverar en reform.

 Att bidragsförskottssystemet har stora nackdelar torde vara oomstritt. Under

en följd av år har det också bedrivits ett omfattande utredningsarbete som har

resulterat i olika förslag till ändringar. De förslag som tidigare har lagts

fram har emellertid inte ansetts medföra godtagbara lösningar på problemen och

har därför inte lagts till grund för lagstiftning. Fråga är då hur det nu

aktuella förslaget - som i allt väsentligt överensstämmer med vad som föreslogs

i departementspromemorian Ds 1996:2 - bör bedömas.

 En av nackdelarna med den nuvarande ordningen är enligt remissprotokollet det

nära samband som råder mellan den offentligrättsliga regleringen av

bidragsförskott och de civilrättsliga reglerna om underhållsbidrag. Enligt

reglerna om bidragsförskott har ett barn rätt till bidragsförskott så snart det

inte lever med båda sina föräldrar. Detta gäller, påpekas det i

remissprotokollet, även om barnet inte har behov av något underhållsbidrag,

därför att barnet har egna inkomster eller därför att den förälder som barnet

bor hos ensam kan försörja barnet. Reglerna medför också att den del av bidrags-

förskottet som utgör ett utfyllnadsbidrag höjs, om ekonomin hos den förälder som

barnet bor hos förbättras och underhållsbidraget därför sänks. Barnet och dess

föräldrar torde knappast, påpekas det, agera för att underhållsbidraget skall

höjas, annat än om ett underhållsbidrag som överstiger bidragsförskottets nivå

kan bli aktuellt.

 Mot bakgrund bl.a. av det anförda har regeringen enligt remissprotokollet

kommit fram till att ett nytt samhällsstöd bör utformas så att sambandet mellan

reglerna om samhällsstöd och reglerna om underhållsbidrag minskar och att

försörjningsförmågan hos den förälder som barnet inte bor hos tas i anspråk i

större utsträckning. I det framlagda förslaget till lagstiftning kommer detta

till uttryck bl.a. på så sätt att underhållsstödet bestäms oberoende av reglerna

om underhållsbidrag och att de föräldrar som inte har sina barn boende hos sig i

stor utsträckning blir skyldiga att erlägga ett belopp direkt till staten.

Beloppet fastställs enligt andra regler än dem som skall tillämpas vid be-

stämmande av underhållsbidrag.

 Enligt Lagrådets mening kan ett system som innebär att sambandet mellan de

offentligrättsliga och de civilrättliga reglerna luckras upp medföra vissa

fördelar. Att bidragspliktiga föräldrar i så stor utsträckning som följer av det

remitterade förlaget kommer att få en fristående betalningsförpliktelse mot

staten i stället för mot barnet väcker dock betänkligheter. En sådan ordning kan

uppfattas så att särlevande föräldrars gemensamma försörjningsansvar för sina

barn minskar. Att betalning skall erläggas till staten kan för många föräldrar

kännas mindre angeläget än att betala direkt till barnet.

 Det måste också ses som en nackdel att betalningsskyldigheten enligt den nu

föreslagna lagstiftningen skall bestämmas efter helt andra kriterier än

underhållsbidragen. Lagrådet har förståelse för att försörjningsförmågan hos de

föräldrar som inte har sina barn boende hos sig kan behöva tas i anspråk i

större utsträckning än som nu är fallet. Frågan är emellertid om man inte hade

kunnat uppnå i stort sett samma resultat genom en ändring av reglerna om bes-

tämmande av underhållsbidrag, eventuellt i förening med ändrade administrativa

rutiner hos försäkringskassorna.

 Som framgått av den tidigare redogörelsen har i remissprotollet, som en av

nackdelarna med det nuvarande bidragsförskottssystemet, pekats på att

bidragsförskott utgår även om den förälder som barnet bor hos ensam kan försörja

det. Den nu föreslagna lagstiftningen innebär emellertid inte någon förändring

på denna punkt. Boförälderns ekonomi skall således inte påverka

underhållsstödets belopp.

 I remissprotokollet har förts fram flera skäl för den intagna ståndpunkten,

bl.a. att det är en mycket liten grupp boföräldrar som har höga inkomster och

att en behovsprövning kan medföra oönskade marginaleffekter. Det remitterade

förslaget strider emellertid på denna punkt mot vad många remissinstanser har

ansett. Även enligt Lagrådets mening är förslaget diskutabelt.

 Enligt remissprotokollet har en strävan varit att göra bl.a. reglerna om

betalningsskyldighet för föräldrar som inte har sina barn hos sig så enkla som

möjligt. De föreslagna lagreglerna måste emellertid sammantagna betecknas som

svårtillgängliga och komplicerade.

 Även om den föreslagna lagstiftningen föranleder åtskilliga invändningar, är

invändningarna inte av sådan art att Lagrådet har anledning att avstyrka att

förslaget genomförs. Om förslaget skall läggas till grund för lagstiftning, bör

emellertid lagtexten justeras på en rad punkter. Lagrådet skall gå in på detta i

det följande.

Förslaget till lag om underhållsstöd

2 §

Paragrafen innehåller definitioner av begreppen "bidragsskyldig" och

"boförälder". Vidare anges att med förälder likställs den som med socialnämndens

medgivande har tagit emot ett utländskt barn för stadigvarande vård och fostran

i syfte att adoptera det.

 Med boförälder avses enligt lagtexten den förälder som barnet är folkbokfört

hos. Av 3 § framgår emellertid att, för att underhållsstöd skall utgå, barnet

inte bara måste vara folkbokfört hos en av föräldrarna - boföräldern - utan

också varaktigt bo hos den föräldern. Det skall emellertid inte vara något

hinder att barnet bor även hos den andre föräldern på ett sätt som kan betecknas

som varaktigt.

 Enligt folkbokföringslagen (1991:481) skall en person folkbokföras på den

fastighet där han är att anse som bosatt (6 §). En person anses vara bosatt på

den fastighet där han regelmässigt tillbringar eller, vid byte av bostad, kan

antas komma att regelmässigt tillbringa sin dygnsvila (7 § första stycket).

 Kravet att ett barn inte bara skall vara folkbokfört utan också varaktigt

bosatt hos den ena föräldern utgår från tanken att ett barn kan vara folkbokfört

hos boföräldern utan att varaktigt bo hos denne. Detta skulle kunna vara fallet

när det är fråga om en elev under 18 år som har sitt egentliga hemvist till-

sammans med föräldrar eller andra anhöriga men som till följd av skolgången

regelmässigt tillbringar sin dygnsvila på en annan fastighet. Eleven skall då

enligt 11 § folkbokföringslagen vara folkbokförd där han har sitt "egentliga

hemvist". Detsamma tillämpas för en elev som fyllt 18 år, så länge han genomgår

grund- eller gymnasieskola eller motsvarande utbildning. Frågan är om eleven i

en sådan situation skall anses "varaktigt bosatt" på studieorten. Detta skulle i

så fall innebära att något underhållsstöd inte lämnas.

 Med hänsyn till att uttrycket "varaktigt bor" används både i föräldrabalken (7

kap. 2 §) och i lagen om bidragsförskott (1 § andra stycket) vill Lagrådet inte

motsätta sig att bestämmelserna utformas enligt remissens lagförslag på denna

punkt. Det är dock önskvärt att det närmare anges i motiven vad som avses med

att "varaktigt bo" hos någon och hur innebörden av detta uttryck förhåller sig

till folkbokföringslagens bestämmelser.

 Enligt Lagrådets mening blir lagtexten tydligare, om man avstår från att

definiera begreppet boförälder i 2 § och i stället för in boförälderbegreppet i

3 §, samtidigt som man anger de allmänna förutsättningarna för att

underhållsstöd skall lämnas. Kvar i 2 § bör då finnas en definition av begreppet

bidragsskyldig jämte - i ett andra stycke - bestämmelsen om blivande

adoptivföräldrar.

 2 § kan sålunda lämpligen ges följande lydelse:

 "I denna lag avses med bidragsskyldig den som enligt 7 kap. 2 § första

 stycket föräldrabalken skall fullgöra sin underhållsskyldighet genom att

 betala underhållsbidrag till barnet.

 Med förälder likställs i lagen den som med socialnämndens medgivande har

 tagit emot ett utländskt barn för stadigvarande vård och fostran i syfte att

 adoptera det."

3 §

I paragrafens första stycke har tagits in vissa allmänna regler om i vilka fall

underhållsstöd skall lämnas. Enligt Lagrådets mening behöver emellertid reglerna

förtydligas. Bl.a. bör det anges uttryckligen att ett barn har rätt till

underhållsstöd endast när föräldrarna inte bor tillsammans eller när den ena

föräldern är avliden. Utöver dessa grundläggande förutsättningar bör det - i

enlighet med vad som sägs i den remitterade lagtexten - ställas upp krav på att

barnet varaktigt bor och är folkbokfört hos en av föräldrarna (boföräldern) samt

att boföräldern i sin tur dels bor här i landet, dels är vårdnadshavare för

barnet eller var vårdnadshavare när barnet fyllde 18 år.

 Andra stycket i 3 § innehåller regler om fall då barnet har en särskilt

förordnad vårdnadshavare. Även dessa regler bör enligt Lagrådets mening

justeras. Till en början bör det framgå av lagtexten att det kan vara fråga om

en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Vidare bör det - på motsvarande

sätt som i första stycket - föreskrivas att barnet skall vara varaktigt bosatt

och folkbokfört hos den eller de särskilt förordnade vårdnadshavarna och att

dessa skall bo här i landet.

 I tredje stycket har tagits in bestämmelser om bl.a. den situationen att ett

barn lämnar Sverige. Barnet skall i sådana fall fortfarande anses vara bosatt

här, om "den som stödet betalas ut till" visar att utlandsvistelsen är avsedd

att vara längst sex månader. För att täcka in även fall då stöd inte tidigare

har utgått men ansökan om stöd görs i samband med utflyttningen, bör uttrycket

"den som stödet betalas ut till" ersättas med "den som begär underhållsstöd

eller som stöd betalas ut till".

 Med hänsyn till det anförda föreslår Lagrådet att 3 § utformas på följande

sätt:

 "Ett barn har rätt till underhållsstöd, om föräldrarna inte bor tillsammans

 eller den ena föräldern är avliden. Det krävs dessutom att barnet varaktigt

 bor och är folkbokfört hos en av föräldrarna (boföräldern) samt att

 boföräldern bor här i landet och är vårdnadshavare för barnet eller var

 vårdnadshavare för barnet, när det fyllde 18 år.

 Ett barn har också rätt till underhållsstöd, om det varaktigt bor och är

 folkbokfört hos en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare som bor

 här i landet eller hos någon eller några som bor här i landet och som var

 särskilt förordnade vårdnadshavare för barnet, när det fyllde 18 år.

 Vad som i lagen sägs om boförälder gäller då den eller de

 särskilt förordnade vårdnadshavarna. Bestämmelserna i 4 § 1 och

 5 § tillämpas inte i dessa fall.

 Är barnet inte svensk medborgare, krävs för rätt till underhållsstöd, utöver

 vad som anges i första och andra styckena, att boföräldern eller barnet vistas

 här sedan minst sex månader. Ett barn som lämnar Sverige skall fortfarande

 anses vara varaktigt bosatt här, om den som begär underhållsstöd eller som

 stöd betalas ut till visar att utlandsvistelsen är avsedd att vara längst sex

 månader. Om boföräldern sänds av en statlig arbetsgivare till ett annat land

 för att arbeta för arbetsgivarens räkning, skall barnet och boföräldern under

 utsändningstiden anses bosatta i Sverige.

 Vad som sägs i tredje stycket om krav på vistelse här i landet sedan minst

 sex månader gäller inte, om något annat är särskilt föreskrivet."

4 §

Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag från rätten till underhållsstöd.

Lagtexten bör justeras i några avseenden, bl.a. med tanke på sådana fall då den

förälder som barnet inte bor hos är avliden och det sålunda inte finns någon som

är bidragsskyldig.

 Lagrådet föreslår att paragrafen utformas enligt följande:

 "Ett barn har inte rätt till understöd, om

 1. barnets mor är boförälder och hon uppenbarligen utan giltigt skäl låter

 bli att vidta eller medverka till åtgärder för att få faderskapet till

 barnet fastställt,

 2. det finns anledning anta att, om det finns en bidragsskyldig förälder,

 denne i rätt ordning betalar underhåll som inte är lägre än det belopp som

 enligt denna lag skulle betalas ut i underhållsstöd till barnet,

 3. det är uppenbart att den bidragsskyldige föräldern på något annat sätt

 ser till att barnet får motsvarande underhåll,

 4. boföräldern trots föreläggande enligt 31 § första stycket utan giltigt

 skäl låter bli att vidta eller medverka till de åtgärder som begärs, eller

 5. barnet har rätt till barnpension efter en bidragsskyldig förälder på

 grund av 8 kap. 2 § eller 14 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring."

5 §

I paragrafen bör, på samma sätt som i 3 §, orden "den som stödet betalas ut

till" ersättas med "den som begär underhållsstöd eller som stöd betalas ut

till".

7 §

Paragrafen, som innehåller bestämmelser om förlängt underhållsstöd, motsvarar 2

§ och 4 § e lagen (1984:1095) om förlängt bidragsförskott för studerande.

 Avsikten är att bestämmelserna om undantag från rätten till underhållsstöd i 4

§ skall tillämpas även när det är fråga om förlängt underhållsstöd. Dessutom

skall rätten till förlängt underhållsstöd bortfalla, om den studerande har

ingått äktenskap.

 För tydlighetens skull bör 7 § enligt Lagrådets mening innehålla en uttrycklig

hänvisning till bestämmelserna i 4 §. Hänvisningen kan lämpligen tas in i 7 §

andra stycket, tillsammans med bestämmelsen om vad som skall gälla när den

studerande har ingått äktenskap.

 Lagtexten i 7 § bör även i övrigt justeras på några punkter. Lagrådet förordar

att paragrafen får följande lydelse:

 "Ett barn har rätt till förlängt underhållsstöd, om barnet går i skolan när

 han eller hon fyller 18 år eller återupptar skolgången innan han eller hon

 fyller 19 år. Förlängt underhållstöd lämnas så länge barnet bedriver studier

 som ger rätt till förlängt barnbidrag enligt lagen (1986:378) om förlängt

 barnbidrag eller studiehjälp enligt 3 kap. studiestödslagen (1973:349), dock

 längst till och med juni det år då barnet fyller 20 år. Studier som omfattar

 kortare tid än åtta veckor eller deltidsstudier medför dock inte rätt till

 förlängt underhållsstöd.

 Ett barn har inte rätt till förlängt underhållsstöd i fall som avses i 4 §.

 Härvid skall vad som sägs om boföräldern i 4 § 1 och 4 gälla den studerande.

 Rätt till förlängt underhållsstöd föreligger inte heller, om den studerande

 har ingått äktenskap.

 Förlängt underhållsstöd lämnas från och med månaden efter det att den

 studerande har fyllt 18 år eller återupptagit skolgången till och med den

 månad under vilken rätt till stöd upphör. Förlängt underhållsstöd lämnas dock

 inte för längre tid tillbaka än en månad före ansökningsmånaden."

8 §

Paragrafen innehåller de grundläggande reglerna om underhållsstödets storlek.

Enligt första stycket uppgår underhållsstödet till 1 173 kr per månad. Om det

finns anledning att anta att en bidragsskyldig förälder i rätt ordning betalar

ett underhåll till barnet som motsvarar "det belopp som försäkringskassan skulle

ha fastställt i återbetalningsskyldighet i enlighet med bestämmelserna i 24 - 28

§§", skall detta belopp avräknas från underhållsstödet.

 Som Lagrådet skall återkomma till i kommentaren till 21 §, kan det diskuteras,

om uttrycket "återbetalningsskyldighet" bör användas när det är fråga om en

bidragsskyldig förälders skyldighet att betala ett belopp till för-

säkringsskassan. Lagrådet har dock stannat för att godta uttrycket. I 8 § synes

man emellertid kunna undvika att tala om återbetalningsskyldighet.

 Rimligen bör gälla att avräkning skall ske, om underhållsbidraget motsvarar

"lägst" det belopp som försäkringskassan skulle ha fastställt.

 8 § andra stycket handlar om rätten till underhållsstöd i bl.a. fall då barnet

"inte bor varaktigt hos endast en förälder". Lagrådet anser att man här bör

välja det tydligare uttrycket att barnet "växelvis bor varaktigt hos båda

föräldrarna".

 I tredje stycket behandlas fall då ett barn bor hos en särskilt förordnad

vårdnadshavare eller hos någon som var särskilt förordnad vårdnadshavare när

barnet fyllde 18 år. I en sådan situation skall underhållsstöd lämnas "i

förhållande till båda föräldrarna".

 Enligt Lagrådets mening bör det till en början framgå av lagtexten att det kan

vara fråga om en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Vidare får det,

bl.a. med tanke på att en eller båda föräldrarna kan ha avlidit, anses

lämpligare att ange att det lämnas dubbla underhållsstöd än att föreskriva att

underhållsstöd skall utgå i förhållande till båda föräldrarna.

 Med hänsyn till det anförda föreslår Lagrådet att 8 § ges följande lydelse:

 "Underhållsstöd till ett barn lämnas med 1 173 kronor per månad. Om det finns

 anledning att anta att en bidragsskyldig förälder i rätt ordning betalar ett

 underhåll till barnet som motsvarar lägst det belopp som skulle ha fastställts

 enligt 24 - 28 §§, avräknas detta belopp från underhållsstödet.

 Om barnet växelvis bor varaktigt hos båda föräldrarna eller om sökanden i

 annat fall begär det, lämnas underhållsstöd med 1 173 kronor per månad med

 avräkning för det belopp som skulle ha fastställts, om 24 - 28 §§ hade

 tillämpats på inkomsten hos den av föräldrarna som inte är boförälder.

 Om ett barn bor hos en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare eller

 hos någon eller några som var särskilt förordnade vårdnadshavare när barnet

 fyllde 18 år, lämnas dubbla underhållsstöd enligt första stycket."

10 §

Enligt 10 § första stycket skall underhållsstödet minskas, om barnet har

"inkomster". Inkomsterna skall beräknas "enligt 25 - 27 §§". I andra stycket

föreskrivs att en minskning av kommande underhållsstöd skall ske, om den

bidragsskyldige enligt 23 § andra stycket har medgetts "avdrag på

återbetalningsskyldighet med visst belopp".

 25 - 27 §§ innehåller regler om hur en bidragsskyldig förälders inkomst skall

beräknas, när försäkringskassan skall bestämma hans eller hennes

återbetalningsskyldighet gentemot staten. Det följer av de angivna paragraferna

att hänsyn skall tas inte bara till vad som enligt vanliga regler utgör

inkomster utan också till studiemedel och skattepliktig förmögenhet m.m. Med

hänsyn härtill bör i 10 § första stycket användas uttrycket att ett barn "har en

sådan inkomst som framkommer vid en tillämpning av 25 - 27 §§".

 Även i övrigt bör ett par justeringar göras i 10 §. Lagrådet förordar att

paragrafen utformas på följande sätt:

 "Om barnet har en sådan inkomst som framkommer vid en tillämpning av 25 - 27

 §§, skall underhållsstödet minskas med ett belopp som motsvarar hälften av

 inkomsten. I stället för den minskning av framräknat belopp som anges i 26 §

 andra stycket skall beloppet minskas med 48 000 kronor.

 Om den bidragsskyldige enligt 23 § andra stycket har medgetts avdrag med ett

 visst belopp vid fullgörande av sin betalningsskyldighet, skall kommande

 underhållsstöd minskas med motsvarande belopp."

11 §

Enligt 11 § lämnas underhållsstöd inte "för tid då barnet under en hel månad"

får bl.a. vård på vårdinstitution eller sjukvårdsinrättning eller "annars får

kost och logi som bekostas av staten". Enligt vad som har upplysts under

lagrådsföredragningen avses med uttrycket "hel månad" kalendermånad. Vidare är

avsikten att den vård på vårdinstitution eller sjukvårdsinrättning som det talas

om skall, liksom kost och logi i övrigt, vara bekostad av staten.

 Att vid sidan om vårdinstitutioner särskilt nämna sjukvårdsinrättningar får

anses onödigt. Detta ord bör därför utgå.

 Med hänsyn till det anförda förordar Lagrådet att 11 § omformuleras enligt

följande:

 "Underhållsstöd lämnas inte för sådan kalendermånad då barnet under hela

 månaden

 1. på statens bekostnad får vård på institution eller annars kost och logi,

 2. bor i familjehem eller bostad med särskild service för barn och ungdomar

 enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade,

 eller

 3. vårdas i familjehem eller hem för vård eller boende inom socialtjänsten."

15 §

I paragrafen har tagits in regler om interimistiska beslut om underhållsstöd.

Reglerna motsvarar 5 § femte stycket bidragsförskottslagen, som i sin tur

hänvisar till 20 kap. 2 a § lagen om allmän försäkring.

 I 5 § femte stycket bidragsförskottslagen anges att det är fråga om för-

ordnande till dess slutligt beslut kan fattas. En liknande formulering bör tas

in i den nu aktuella paragrafen.

 Efter modell av 20 kap. 2 a § lagen om allmän försäkring sägs i den nu

aktuella paragrafen att det för sådant underhållsstöd som det är fråga om får

föreskrivas "särskilda villkor". Något exempel på vilka särskilda villkor det

kan bli fråga om har inte lämnats i remissprotokollet, och någon ledning kan

inte heller hämtas i förarbetena till bestämmelsen i lagen om allmän försäkring.

Lagrådet förordar därför att bestämmelsen om särskilda villkor utgår.

 Den nu diskuterade paragrafen innehåller vissa regler om skyldighet för den

som har fått ett intermistiskt underhållsstöd att betala tillbaka stödet, om det

senare bestäms att stöd inte skall lämnas eller att stöd skall lämnas med ett

lägre belopp. Motsvarande regler finns i 20 kap. 2 a § och 4 § lagen om allmän

försäkring. Enligt Lagrådets mening bör det i den nu aktuella paragrafen föras

in en ventil, motsvarande den som finns i 4 § lagen om allmän försäkring, som

innebär att återbetalningsskyldighet kan efterges helt eller delvis, om det

föreligger särskilda skäl.

 Med hänsyn till det anförda föreslår Lagrådet att 15 § utformas på följande

sätt:

 "Om det inte utan dröjsmål kan avgöras om någon har rätt till underhållsstöd

 men det finns sannolika skäl för att sådan rätt föreligger och underhållsstöd

 är av väsentlig betydelse för barnet, skall försäkringskassan, för tiden till

 dess slutligt beslut kan fattas, besluta att stöd skall betalas ut med ett

 skäligt belopp.

 Om det senare bestäms att underhållsstöd inte skall lämnas eller att stöd

 skall lämnas med ett lägre belopp än som har betalats ut enligt första

 stycket, är den som stödet har betalats ut till inte skyldig att betala till-

 baka överskjutande belopp i andra fall än när

 1. han eller hon genom att lämna oriktiga uppgifter eller genom att inte

 fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet eller på annat sätt har

 förorsakat en felaktig utbetalning, eller

 2. han eller hon i annat fall skäligen borde ha insett att utbetalningen var

 felaktig.

 Även i fall som avses i andra stycket kan återbetalningsskyldighet efterges

 helt eller delvis, om det finns särskilda skäl."

16 §

I paragrafen anges bl.a. när underhållsstöd skall betalas ut. Paragrafen

avslutas med en bestämmelse om att underhållsstödet är förverkat, om det inte

har lyfts före utgången av sjätte månaden efter den "då stödet har förfallit

till betalning".

 Enligt Lagrådets uppfattning kan det inte utläsas av de föreslagna be-

stämmelserna när ett underhållsstöd skall anses ha förfallit till betalning.

Lagtexten bör därför ändras. Det kan lämpligen anges att, om det underhållsstöd

som hänför sig till en viss månad inte har lyfts inom sex månader efter utgången

av den månaden, så är underhållsstödet förverkat.

 Efter även andra justeringar av lagtexten bör 16 § formuleras på följande

sätt:

 "Underhållsstöd skall betalas ut av försäkringskassan månadsvis i förskott.

 Om det belopp som skall betalas ut för ett barn en viss månad är lägre än 50

 kronor, bortfaller beloppet. I övrigt avrundas belopp som slutar på öretal

 till närmast lägre krontal.

 Om en bidragsskyldig förälder, innan han eller hon enligt 14 § har delgetts

 beslut om återbetalningsskyldighet, har betalat underhåll

 till barnet för en viss månad, skall motsvarande belopp dras av från under-

 hållsstödet för den månaden.

 Om det underhållsstöd som hänför sig till en viss månad inte har lyfts inom

 sex månader efter utgången av den månaden, är underhållsstödet förverkat."

21 och 22 §§

21 § innehåller de grundläggande bestämmelserna om skyldighet för en

bidragsskyldig förälder att, när underhållsstöd har lämnats, betala tillbaka ett

belopp till staten.

 Det belopp som den bidragsskyldige kan förpliktas betala för ett barn under en

viss tid skall aldrig kunna överstiga vad som har utgått i underhållsstöd till

barnet under samma tid (se 24 § första stycket). Det kan emellertid i många fall

bli fråga om ett lägre belopp. Avgörande för hur mycket den bidragsskyldige

skall betala är i princip hans eller hennes inkomst och antalet barn som han

eller hon är skyldig att underhålla. Dessa faktorer påverkar inte underhålls-

stödets storlek. Med hänsyn bl.a. till det anförda är det inte helt träffande

att, som har skett i den remitterade lagtexten, tala om "återbetalnings-

skyldighet" för den bidragsskyldige föräldern. Används detta uttryck, kan också

en förväxling ske med sådant återkrav från den som har uppburit underhållstöd

som regleras i 20 §. Lagrådet anser dock att uttrycket "återbetalnings-

skyldighet" bör kunna godtas. Lagtexten i 21 § bör emellertid justeras för att

markera att det inte alltid är fråga om att betala hela kostnaden för

underhållsstödet utan att det kan bli fråga om ett mindre belopp. Vidare bör

rubriken närmast före 21 § lyda "Återbetalningsskyldighet för den bidragsskyldi-

ge".

 Enligt 21 § skall det i vissa fall inte beslutas om någon återbetal-

ningsskyldighet för den bidragsskyldige föräldern. För att paragrafen skall bli

mera överskådlig anser Lagrådet att undantagsbestämmelserna bör bilda två

särskilda stycken. I det första av dessa stycken bör behandlas bl.a. fall då den

bidragsskyldige föräldern "i rätt ordning" betalar ett underhåll till barnet som

motsvarar lägst det återbetalningsbelopp som skulle kunna komma i fråga (8 §

första stycket andra meningen) och fall då barnet växelvis bor hos båda

föräldrarna (8 § andra stycket).

 I ett sista stycke i 21 § har tagits in en bestämmelse om rätt för en man att

få tillbaka vad han har betalat, om han har friats från faderskapet till barnet.

Denna bestämmelse bör lämpligen flyttas till 22 §, som bl.a. handlar om vissa

andra situationer då en bidragsskyldig har rätt att få tillbaka pengar.

 I 22 § första stycket har tagits in bestämmelser om interimistiska beslut om

återbetalningsskyldighet. Enligt Lagrådets mening kan det diskuteras i vad mån

försäkringskassorna behöver fatta sådana beslut. Att räkna ut det belopp som

skall omfattas av en återbetalningsskyldighet torde kunna ske utan större

omgång. Det bör också beaktas att, enligt vad som föreskrivs i 38 §,

försäkringskassebeslut enligt den aktuella lagen skall gälla omedelbart, om inte

något annat anges i beslutet.

 Kvar står bl.a. fall då det har fattats ett interimistiskt belut om under-

hållsstöd enligt 15 §. I sådana situationer bör rimligtvis även ett beslut om

återbetalningsskyldighet som avser samma barn vara interimistiskt. Ett

interimistiskt beslut om återbetalning kan också vara motiverat, om faderskapet

till barnet inte är fastställt men det pågår ett mål i faderskapsfrågan.

 Enligt den remitterade lagtexten skall, när det är fråga om ett interimiskt

beslut, återbetalningsskyldighet åläggas "efter vad som är skäligt". Lagrådet

vill emellertid ifrågasätta om inte försäkringskassan även i de nu beskrivna

fallen bör kunna tillämpa de allmänna bestämmelserna om beräkning av

återbetalningsskyldighet (24-28 §§). En beräkning enligt dessa bestämmelser bör

kunna ske utan större tidsutdräkt.

 Med hänsyn till det anförda bör det göras en del ändringar i 21 och

22 §§. Lagrådet föreslår att paragraferna ges följande lydelse:

 "21 § När underhållsstöd lämnas till ett barn och det finns en bidrags-

 skyldig förälder, skall denne återbetala ett belopp till staten som helt eller

 delvis motsvarar underhållsstödet. Återbetalningsskyldigheten fastställs av

 försäkringskassan i enlighet med 24 - 28 §§ samtidigt som eller snarast efter

 det att beslutet om underhållsstöd meddelas.

 Beslut om återbetalningsskyldighet skall inte meddelas, om 8 § första

 stycket andra meningen eller 8 § andra stycket tillämpas eller om under-

 hållsskyldighet enligt föräldrabalken har fastställts i form av ett engångs-

 belopp. Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands och en tillämpning av 31

 § därför övervägs, behöver återbetalningsskyldighet inte fastställas.

 Återbetalningsskyldighet får inte beslutas för tid under vilken försäk-

 ringskassan har trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag enligt 31 § och

 aldrig för längre tid tillbaka än tre år före den dag då meddelande enligt 13

 § sändes till den bidragsskyldige.

 22 § Har försäkringskassan enligt 15 § beslutat om underhållsstöd för tid

 till dess slutligt beslut kan fattas, fastställs återbetalningsskyldighet för

 den bidragsskyldige för motsvarande tid.

 Om underhållsstöd har lämnats till ett barn och det pågår ett mål om

 fastställande av faderskap till barnet, får den man som är instämd åläggas

 återbetalningsskyldighet, om det finns sannolika skäl för att han är far till

 barnet. Beslut om återbetalningsskyldighet får dock inte meddelas, om flera

 män är instämda i målet.

 Bestäms den slutliga återbetalningsskyldigheten till ett lägre belopp än vad

 som för samma tid har betalats enligt första eller andra stycket, skall

 skillnaden betalas ut till den bidragsskyldige. Bestäms den slutliga åter-

 betalningsskyldigheten till ett högre belopp, skall den bidragsskyldige betala

 in skillnaden till försäkringskassan.

 Har återbetalningsskyldighet fastställts slutligt för en man och frias han

 senare från faderskapet till barnet, har han rätt att få tillbaka vad han har

 betalat jämte ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från varje betal-

 ningsdag."

23 §

Paragrafen innehåller bestämmelser om bl.a. när belopp som omfattas av

återbetalningsskyldighet skall betalas. Enligt Lagrådets mening bör be-

stämmelserna förtydligas på några punkter. Paragrafen kan lämpligen ges följande

lydelse:

 "Belopp som skall återbetalas till staten enligt 21 eller 22 § skall erläg-

 gas till försäkringskassan förskottsvis för kalendermånad. Underhåll som har

 betalats till barnet innan den bidragsskyldige delgavs beslutet om

 återbetalningsskyldighet får dock, i den mån det svarar mot underhållsstödet,

 avräknas från vad som skall erläggas till försäkringskassan.

 Om den bidragsskyldige har haft barnet hos sig under en sammanhängande tid

 av minst fem hela dygn, får han eller hon vid fullgörande av sin

 återbetalningsskyldighet tillgodoräknas ett avdrag som försäkringskassan

 bestämmer enligt vad som föreskrivs om underhållsbidrag i 7 kap. 4 § första

 stycket föräldrabalken. Avdrag medges endast om anmälan om vistelsen görs till

 försäkringskassan inom tre månader från utgången av den kalendermånad då

 barnets vistelse hos den bidragsskyldige upphörde."

24 §

Denna paragraf anger tillsammans med 25 - 28 §§ hur den bidragsskyldiges

återbetalningsskyldighet skall beräknas. Enligt den förevarande paragrafen skall

återbetalningsskyldigheten motsvara ett visst procenttal av den bidragsskyldiges

inkomst. Vilket procenttal det är fråga om skall vara beroende av hur många barn

den bidragsskyldige sammanlagt är underhållsskyldig mot enligt 7 kap. 1 §

föräldrabalken. Här skall alltså även sådana barn som bor hos den

bidragsskyldige räknas in.

 Enligt Lagrådets mening bör en del ändringar göras i paragrafen för att bl.a.

tydliggöra hur procenttalet skall bestämmas. Lagrådet föreslår att paragrafen

utformas på följande sätt:

 "Återbetalningsskyldighet enligt 21 § skall för varje barn som har rätt till

 underhållsstöd bestämmas till ett visst belopp per år. Beloppet skall motsvara

 det procenttal av den bidragsskyldiges inkomst som anges i det följande. Vid

 bestämmandet av procenttalet skall hänsyn tas till samtliga barn för vilka den

 bidragsskyldige är underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken.

 Är den bidragsskyldige underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken

 för ett, två eller tre barn utgör procenttalet tio, sex och en fjärdedels

 respektive fem procent. Föreligger underhållsskyldighet för fler än tre barn,

 skall procenttalet motsvara det tal som erhålls, om man dividerar summan av

 femton och antalet barn utöver tre med det

 totala antalet barn. Procenttalet bestäms till ett tal med högst två deci-

 maler.

 Återbetalningsskyldigheten för ett barn får aldrig överstiga vad som lämnas

 i underhållsstöd för barnet under den tid som återbetalningsskyldigheten

 avser.

 Om det belopp som skall betalas för ett barn under en månad slutar på

 öretal, avrundas beloppet till närmast lägre krontal. Om månadsbeloppet för

 ett barn blir lägre än 100 kronor, bortfaller återbetalningsskyldigheten."

25 och 26 §§

Den inkomst som enligt 24 § skall ligga till grund för beräkningen av storleken

av den bidragsskyldiges betalning till försäkringskassan skall enligt 25 §

bestämmas till summan av intäkt av tjänst med avdrag för resor till och från

arbetet, intäkt av kapital och inkomst av näringsverksamhet. Dessa uppgifter

skall hämtas från det senast fastställda taxeringsbeslutet. I den allmänna

motiveringen (avsnitt 5.4.3) förklaras rätten att göra avdrag från intäkt av

tjänst för resor till och från arbetet med att det vore inkonsekvent att medge

avdrag för sådana resor från inkomst av näringsverksamhet men inte från inkomst

av tjänst.

 Lagrådet konstaterar att det finns ett näraliggande område på vilket det finns

en skillnad mellan inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet och som inte

beaktats, nämligen när det gäller kostnader för resor i tjänsten respektive i

näringsverksamheten och ökade levnadskostnader. En anställd som från sin

arbetsgivare uppbär ersättning för sådana kostnader skall ta upp ersättningen

som skattepliktig intäkt av tjänst och får vid inkomsttaxeringen göra avdrag för

kostnaderna. I näringsverksamhet får avdrag göras för motsvarande kostnader vid

beräkning av inkomsten av verksamheten. Enligt förslaget kommer den som

redovisar inkomst av tjänst inte att få sina kostnader beaktade vid bestämmande

av underlaget för betalningsskyldigheten till försäkringskassan, medan någon

motsvarande begränsning inte kommer att gälla för den som redovisar inkomst av

näringsverksamhet. Detta strider mot uttalandet i den allmänna motiveringen om

att löntagare och egenföretagare i största möjliga utsträckning bör behandlas på

ett likvärdigt sätt.

 Det kan anmärkas dels att de nu behandlade kostnaderna kan uppgå till

avsevärda belopp, dels att likartade verksamheter kan, beroende på om-

ständigheterna, ibland hänföras till tjänst och ibland till näringsverksamhet

(t.ex. konsulter, handelsresande). Det kan vidare framhållas att en anställd

bidragsskyldigs betalningsförmåga inte ökar, om uppburna ersättningar från

arbetsgivaren motsvaras av hans kostnader för resor i tjänsten. Med hänsyn till

vad som nu sagts och till de i övrigt relativt begränsade möjligheterna att vid

inkomsttaxeringen göra avdrag från intäkt av tjänst föreslår Lagrådet att

beräkningen enligt 25 § av den bidragsskyldiges inkomst skall göras med utgångs-

punkt i inkomsten av tjänst i stället för intäkten av tjänst.

 159

 25 § andra stycket bör utformas i närmare överensstämmelse med motsvarande

bestämmelse i lagen om bostadsbidrag (4 § i dess lydelse enligt prop.

1995/96:186).

 Beräkningen av den bidragsskyldiges inkomst skall, som redan berörts, göras

med utgångspunkt i vissa uppgifter som avser dennes inkomsttaxering. I den

allmänna motiveringen påpekas att sekretess gäller för inkomstuppgifter hos

skatteförvaltningen och att en reglering av skattemyndighetens skyldighet att

lämna ut dessa uppgifter till försäkringskassan kommer att behövas, t.ex. i

skatteregisterförordningen (1980:556).

 Lagrådet konstaterar att den sekretess som enligt 9 kap. 1 § sekretesslagen

gäller för uppgifter på skatteområdet upphör när uppgifterna lämnas till en

annan myndighet, om de inte omfattas av sekretess även hos den myndigheten. Det

synes inte helt klart om sekretess kommer att föreligga hos försäkringskassan

för skatteuppgifter som inhämtats i ärenden enligt lagen om underhållsstöd. De

sekretessbestämmelser som närmast skulle kunna komma i fråga är bestämmelserna i

7 kap. 7 § första stycket sekretesslagen, som handlar om sekretess hos bl.a.

försäkringskassorna och där det talas om bl.a. ärenden enligt "lagstiftningen om

allmän försäkring eller arbetsskadeförsäkring eller om annan jämförbar ekonomisk

förmån för enskild". Huruvida skatteuppgifter i ärenden om underhållsstöd täcks

av 7 kap. 7 § första stycket sekretesslagen eller om lagtexten behöver

kompletteras torde behöva övervägas ytterligare.

 Enligt 26 § skall till den inkomst som beräknats enligt 25 § läggas vissa

andra belopp, som anses öka den betalningsskyldiges betalningsförmåga.

Lagförslaget innehåller inga regler om hur dessa uppgifter skall komma till

försäkringskassans kännedom. Den bidragsskyldige åläggs ingen skyldighet att

lämna uppgifterna. Vissa av dem, som t.ex. uppgifter om inkomst som beskattas

enligt lagen om sjömansskatt, studiemedel i form av studiebidrag och skatte-

pliktig förmögenhet, torde kunna hämtas från myndigheter, medan uppgifter om

inkomst för vilken skattskyldighet inte föreligger och icke skattepliktiga

stipendier vanligen inte torde vara tillgängliga för försäkringskassan.

 I lagrådsremissen åberopas som stöd för den föreslagna ordningen att

motsvarande regler finns i lagen (1993:737) om bostadsbidrag. Det föreligger

dock en väsentlig skillnad mellan de två regelsystemen. Bostadsbidrag lämnas på

ansökan och sökanden är skyldig att lämna uppgifter som behövs för prövning av

ansökningen. Som redan konstaterats åläggs inte den bidragsskyldige att lämna

några uppgifter om sina inkomstförhållanden och han eller hon har inte heller

något ekonomiskt motiv för att uppge inkomster som kan öka åter-

betalningsskyldigheten.

 Bestämmelsen i 26 § är utformad som en skyldighet för försäkringskassan att

beakta vissa angivna inkomster. Som nyss påpekats torde detta ställa sig svårt i

många fall. Ett sätt att delvis undvika detta problem är att i stället förskriva

att de uppräknade inkomsterna m.m. får läggas till inkomsten beräknad enligt 25

§. Lagrådet finner dock att tillägg till inkomsten beräknad enligt 25 § bör

göras endast om de uppgifter om tilläggen som behövs är eller lätt kan göras

tillgängliga för försäkringskassan. Under antagande att uppgifter om inkomst som

beskattas enligt lagen om sjömansskatt, om studiemedel i form av studiebidrag

och om skattepliktig förmögenhet är eller lätt kan göras tillgängliga för för-

säkringskassan förordar Lagrådet att en föreskrift om dessa tillägg till

inkomsten tas in i ett andra stycke i 25 §. Beträffande förmögenheten föreslogs

denna lösning av arbetsgruppen i Ds 1996:2 (22 § andra stycket i arbetsgruppens

lagförslag).

 I remissprotokollet (kommentaren till 26 §) uttalas i fråga om förmögenheten

att reglerna om sambeskattning inte skall beaktas. Detta bör göras tydligare i

lagtexten genom att man där uttryckligen talar om den bidragssskyldiges skatte-

pliktiga förmögenhet. Det bör dock anmärkas att i denna förmögenhet skall under

vissa förutsättningar ingå förmögenhet som tillhör hemmavarande barn under 18 år

(8 § lagen [1947:577] om statlig förmögenhetsskatt).

 Lagrådet föreslår att 25 och 26 §§ utformas på följande sätt:

 "25 § Den bidragsskyldiges inkomst enligt 24 § beräknas i enlighet med det

 senast fattade taxeringsbeslutet enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324)

 och med utgångspunkt i

 1. inkomst av tjänst enligt 34 § kommunalskattelagen (1928:370),

 2. intäkt av kapital enligt 3 § 1 mom. lagen (1947:576) om statlig

 inkomstskatt, och

 3. inkomst av näringsverksamhet enligt 25 § kommunalskattelagen justerad

 enligt andra stycket.

 Inkomsten av näringsverksamhet skall ökas med belopp med vilket inkomst av

 näringsverksamhet har minskats genom avdrag för

 a) underskott från tidigare beskattningsår,

 b) utgift för egen pension intill ett halvt basbelopp enligt 1 kap. 6 §

 lagen (1962:381) om allmän försäkring,

 c) avsättning till periodiseringsfond,

 d) ökning av expansionsmedel, och

 minskas med belopp med vilket inkomst av näringsverksamhet har ökats genom

 a) återföring till beskattning av avdrag för avsättning till periodise--

 ringsfond, och

 b) minskning av expansionsmedel.

 26 § Till beloppen enligt 25 § skall läggas

 1. inkomst, inklusive kostförmån, som beskattas enligt lagen

 (1958:295) om sjömansskatt,

 2. studiemedel i form av studiebidrag, och

 3. en procent av den del av den bidragsskyldiges skattepliktiga förmögenhet

 som överstiger 800 000 kronor.

 Det sålunda framräknade beloppet skall minskas med 24 000 kronor och utgör

 därefter den inkomst som skall ligga till grund för beräkningen av åter-

 betalningsskyldigheten."

27 §

Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas. Med den lydelse som Lagrådet

förordar behövs inte andra meningen i paragrafen. Paragrafen föreslås få

följande lydelse:

 "När återbetalningsskyldighet fastställs för förfluten tid skall till grund

 för inkomstberäkningen enligt 25 § läggas det taxeringsbeslut som förelåg den

 eller de månader återbetalningsskyldigheten hänför sig till."

30 §

Enligt 30 § första stycket skall återbetalningsskyldighet fastställd enligt 24 -

28 §§ omprövas varje år och när grunden för tillämplig procentsats enligt 24 §

ändras. I remissprotokollet anförs att den årliga omprövningen lämpligen bör ske

så snart den senaste taxeringen är fastställd. Av 4 kap. 2 § taxeringslagen

(1990:324) följer att skattemyndigheten varje år skall fatta taxeringsbeslut

före utgången av november månad. För att bättre knyta försäkringskassans om-

prövning till det för den bidragsskyldige senast fastställda årliga taxerings-

beslutet föreslår Lagrådet viss ändring i lagtexten. I stället för att

föreskriva omprövning "varje år" bör anges att omprövning skall ske "när ett

nytt beslut om årlig taxering

föreligger".

 I paragrafens tredje stycke har tagits in bestämmelser som tar sikte på

bidragsskyldiga som efter beslut om återbetalningsskyldighet bosätter sig

utomlands. I sådana fall får återbetalningsskyldigheten upphävas helt eller

delvis. Om återbetalningsskyldigheten upphävs för förfluten tid, skall vad den

bidragsskyldige betalat för samma tid betalas tillbaka med ränta.

 Bakgrunden till bestämmelsen är att möjligheterna att med tillämpning av

gällande konventioner på området utomlands driva in statens fordran enligt

reglerna om underhållsstöd är små. Däremot är situationen en annan om det gäller

att driva in en fordran för staten för förskotterade underhållsbidrag. I fall

där en bidragsskyldig flyttat utomlands bör därför enligt det remitterade

förslaget försäkringskassan kunna avstå från att besluta om återbetal-

ningsskyldighet och i stället verka för att en underhållsskyldighet fastställs

genom dom eller avtal, som sedan kan verkställas i utlandet.

 Lagrådet har ingen erinran mot att det på angivet sätt öppnas möjlighet att

ersätta återbetalningsskyldigheten med en skyldighet att erlägga un-

derhållsbidrag. Förslaget att försäkringskassan - då återbetalningsskyldigheten

upphävs för förfluten tid - skall betala tillbaka vad den bidragsskyldige har

betalat för samma tid kan Lagrådet däremot inte tillstyrka. Det framstår som

omotiverat att kassan skall göra en sådan återbetalning, när kassan kan få en

fordran på den underhållspliktige föräldern för underhållsbidrag för samma tid.

Detta möjliggörs genom att kassan enligt 31 § första stycket inträder i barnets

rätt till underhållsbidrag till den del underhållsbidraget svarar mot utgivet

underhållsstöd. Enligt Lagrådets mening bör vad den bidragsskyldige erlagt i

stället avräknas på de underhållsbidrag som han eller hon kan bli skyldig att

betala. En sådan möjlighet till avräkning torde inte behöva anges särskilt i

lagtexten.

 Med hänsyn till det anförda föreslår Lagrådet att de båda sista meningarna i

30 § tredje stycket utgår.

33 §

I 32 - 34 §§ finns bestämmelser om anstånd med att fullgöra återbetal-

ningsskyldigheten till försäkringskassan. Eftersom återbetalningsskyldigheten

relateras till den bidragsskyldiges bruttoinkomst utan någon närmare individuell

prövning av förälderns hela ekonomiska situation är det enligt Lagrådet rimligt

att möjlighet finns till anstånd vid bl.a. betalningsssvårigheter av övergående

natur. Lagrådet delar också uppfattningen att ett anståndsbeslut inte skall

medföra att den betalningsskyldige, när anståndet väl upphör, skall vara skyldig

att samtidigt betala såväl månadsbelopp som hänför sig till anståndstiden som

löpande månadsbelopp. Att betalning i första hand skall avse de äldsta månadsbe-

loppen, dvs. de belopp som anståndsbeslutet gäller, framstår som principiellt

riktigt. Det förefaller också konsekvent att i de fall då betalning inte kan ske

för de löpande månadsbeloppen ett nytt anståndsbeslut måste meddelas avseende

dessa belopp.

 Frågan om återbetalning efter beviljat anstånd regleras i 33 § andra stycket.

Enligt Lagrådets mening bör lagtexten förtydligas i vissa avseenden och ges

följande lydelse:

 "Det belopp som beslutet om anstånd avser skall betalas före återbetalning

 som avser senare tid. Den bidragsskyldige är, sedan anståndsbeslutet upphört,

 inte skyldig att på grund av någon månad betala mer till försäkringskassan än

 det månadsbelopp som återbetalningsskyldigheten fastställs till

 eller skulle ha fastställts till, om 24 - 28 §§ hade tillämpats

 på den bidragsskyldiges inkomst. För överstigande belopp skall

 nytt beslut om anstånd meddelas."

34

Enligt paragrafen skall den som beviljats anstånd vara skyldig att till

försäkringskassan anmäla ändrade förhållanden som kan innebära att anstånd inte

längre bör gälla eller bör gälla i mindre omfattning. Om den bidragsskyldige

försummar att göra anmälan, skall anståndet enligt den föreslagna lagtexten

"anses ha upphört". Av remissprotokollet framgår att avsikten med den sistnämnda

föreskriften är att anståndet inte skall gälla sådan återbetalningsskyldighet

som avser tid efter det att de ändrade förhållandena inträdde. En följd härav

blir att den bidragsskyldige, när de ändrade förhållandena väl blir kända för

försäkringskassan på annat sätt, inte kan komma i åtnjutande av den i 33 § andra

stycket föreskrivna maximeringen av månadsbetalningarna.

 Lagrådet ansluter sig till förslagen i sak. Det bör emellertid krävas ett

särskilt beslut av försäkringskassan för att ett tidigare meddelat anstånds-

beslut inte längre skall gälla. Rimligen bör försäkringskassan kunna besluta om

upphävande eller ändring av ett anståndsbeslut så snart kassan får kännedom om

att de förhållanden som är av betydelse har ändrats, oavsett om den som har

beviljats anstånd gör anmälan eller ej.

 Lagrådet föreslår att 34 § får följande lydelse:

 "Försäkringskassan skall upphäva eller ändra ett beslut om anstånd, om

 sådana ändrade förhållanden har inträtt som medför att anstånd inte längre bör

 gälla eller bör gälla i mindre omfattning. Den som har beviljats anstånd är

 skyldig att göra anmälan om ändrade förhållanden till kassan."

38 §

I paragrafens första stycke föreskrivs att beslut enligt lagen gäller omedel-

bart, om inte något annat anges i beslutet eller bestäms av den domstol som har

att pröva beslutet. Genom hänvisningen i andra stycket till bl.a. 20 kap. 11 §

lagen (1962:381) om allmän försäkring uppnås att beslut av en försäkringskassa

överklagas till länsrätten. Förvaltningsprocesslagen (1971:291) blir då

tillämplig. Enligt dess 28 § får domstol förordna att ett överklagat beslut

tills vidare inte skall gälla. Någon särskild föreskrift härom behövs därför

inte i lagen om underhållsstöd.

 I paragrafens andra stycke kan orden "och domstols" utgå, eftersom över-

klagande av domstols beslut regleras i förvaltningsprocesslagen.

 Efter även vissa redaktionella ändringar föreslår Lagrådet att paragrafen ges

följande lydelse:

 "Beslut enligt denna lag gäller omedelbart, om inte något annat anges i

 beslutet.

 Bestämmelserna i 20 kap. 10-13 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring om

 omprövning och ändring av en försäkringskassas beslut samt överklagande av

 försäkringskassans beslut tillämpas också i ärende enligt denna lag.

 I försäkringskassan skall socialförsäkringsnämnden pröva ärenden om

 eftergift enligt 35 §. Detsamma skall gälla omprövning av beslut om återkrav

 enligt 20 §, om det belopp som felaktigt har betalats ut överstiger tio

 procent av basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen om allmän försäkring."

Övergångsbestämmelserna

I övergångsbestämmelserna föreskrivs bl.a. att den nya lagen skall tillämpas

första gången i fråga om underhållsstöd som avser tid efter den 31 januari 1997.

Enligt Lagrådets mening bör det tilläggas att lagen tillämpas första gången även

beträffande återbetalningsskyldighet som avser samma tid.

 Enligt övergångsbestämmelserna skall lagen om bidragsförskott, lagen om

förlängt bidragsförskott för studerande och lagen om särskilt bidrag till vissa

adoptivbarn upphävas samtidigt som den nya lagen träder i kraft. Avsikten är

emellertid att bidragsförskott och bidrag enligt de angivna lagarna skall kunna

lämnas under januari 1997. Detta bör komma till uttryck på ett tydligare sätt än

enligt den remitterade lagtexten.

 I en särskild punkt bör anges att de upphävda lagarna skall tilllämpas även i

fortsättningen, såvitt gäller bidragsförskott och bidrag som har lämnats enligt

dessa lagar. Till de bestämmelser i de upphävda lagarna som blir tillämpliga hör

bl.a. reglerna om återbetalningsskyldighet.

 Utöver vad som nu har angetts bör även vissa andra justeringar göras i

övergångsbestämmelserna. Lagrådet förordar att de får följande lydelse:

 "1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas första gången

 i fråga om underhållsstöd och återbetalningsskyldighet som avser tid efter den

 31 januari 1997.

 2. Genom lagen upphävs lagen (1964:143) om bidragsförskott, lagen

 (1984:1095) om förlängt bidragsförskott för studerande och lagen (1984:1096)

 om särskilt bidrag till vissa adoptivbarn. Bidragsförskott och bidrag enligt

 de upphävda lagarna lämnas dock för tid före den 1 februari 1997.

 3. De upphävda lagarna tillämpas även i fortsättningen i fråga om bi-

 dragsförskott och bidrag som har lämnats enligt dessa lagar.

 4. Den som för januari 1997 uppbär bidragsförskott eller bidrag enligt någon

 av de upphävda lagarna skall utan särskilt beslut anses ha fått rätt till

 underhållsstöd enligt den nya lagen, om inte försäkringskassan beslutar något

 annat. Beslut om bidragsskyldigs återbetalningsskyldighet skall dock meddelas

 enligt den nya lagen.

 5. Det belopp som betalas in enligt ett beslut om återbetalningsskyldighet

 enligt den nya lagen skall, sedan avräkning har skett för upplupen ränta

 enligt 36 § andra stycket i den nya lagen, i första hand avräknas på

 fordringar som har uppkommit enligt de upphävda lagarna."

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

 160

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 maj 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,

Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Maj-Inger[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:208 Underhållsstöd till barn till särle-

vande föräldrar, m.m.

 178