Regeringens proposition

1997/98:92

Ändringar i foderlagen, m.m.

Prop.

1997/98:92

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 19 februari 1998

Lena Hjelm-Wallén

 Annika[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Jordbruksdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås ändringar i lagen (1985:295) om foder.

Genom förslaget utvidgas lagen till att avse allt foder avsett för

utfodring av djur, med undantag för hanteringen i enskilda hem av foder

avsett för sällskapsdjur. Förbudet att som foder använda djur som

självdött eller som avlivats men inte slaktats upp, samt delar av sådana

djur och sjukligt förändrade delar av slaktade djur utvidgas, vilket

innebär att förbudet skall gälla också foder till pälsdjur. Även förbudet att

använda antibiotika eller kemoterapeutiska medel utvidgas genom att

också andra läkemedel skall omfattas av förbudet.

Bemyndiganden införs i lagen för regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer att meddela föreskrifter eller i enskilda fall besluta

om förbud mot eller villkor för olika former av hantering av foder.

Föreskrifter eller beslut i enskilda fall skall också kunna meddelas om

laboratorier och metoder för foderanalyser.

EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och

experter föreslås få vissa befogenheter vid tillsyn enligt lagen. Det gäller

rätt att få tillträde till utrymmen där foder hanteras och att få göra

undersökningar och ta prover samt på begäran få upplysningar och

handlingar.

Rätten att ta ut avgifter utökas och straffskalan utvidgas till att omfatta

fängelse i högst ett år.

I propositionen föreslås också en ändring i lagen (1985:342) om

kontroll av husdjur m.m. som innebär att den bestämmelse om

överklagande som finns i förordningen till lagen förs över till lagen. Det

föreslås dessutom att den nyssnämnda lagen och lagen (1983:738) om

bekämpande av salmonella hos djur ändras så att Statens jordbruksverk

ges befogenhet att företräda det allmänna när ett beslut, ursprungligen

fattat av bl.a. en veterinär, överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

Ändringarna i lagarna föreslås träda i kraft den 1 juni 1998 med

undantag för utvidgningen av det s.k. kadaverförbudet, vilken ändring

först måste anmälas till Europeiska gemenskapernas kommission.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 4

2 Lagtext 4

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:295) om

foder 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:295) om

foder 10

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:342) om

kontroll av husdjur m.m. 11

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:738) om

bekämpande av salmonella hos djur 12

3 Ärendet och dess beredning 13

4 Ändringar i lagen (1985:295) om foder 14

4.1 Lagens omfattning 14

4.2 Användning av självdöda djur m.m. som foder 15

4.3 Användning av antibiotika m.m. i foder 17

4.4 Hantering av foder 18

4.5 Foderanalyser 19

4.6 Tillsyn 19

4.7 Rätt till tillträde m.m. 20

4.8 Avgifter 21

4.9 Straffbestämmelse 22

5 Ändring i lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. 23

6 Ändring i lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella

hos djur 24

7 Författningskommentarer 24

7.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:295) om

foder 24

7.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:342) om

kontroll av husdjur m.m. 27

7.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:738) om

bekämpande av salmonella hos djur 28

Bilaga 1 Förteckning över remissinstanserna beträffande lagen

(1985:295) om foder Fel! Bokmärket är inte definierat.

Bilaga 2 Förteckning över remissinstanserna beträffande lagen

(1985:342) om kontroll av husdjur m.m. och lagen

(1983:738) om bekämpande av salmonella hos djur 30

Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag 31

Bilaga 4 Lagrådets yttrande 38

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den

19 februari 1998 40

Rättsdatablad 41

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i lagen (1985:295) om foder,

2. lag om ändring i lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m.,

3. lag om ändring i lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella

hos djur.

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:295) om

foder

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1985:295) om foder

dels att 5 och 6 §§ skall upphöra att gälla,

dels att 1, 2, 4 och 8 19 §§ skall ha följande lydelse,

dels att rubriken närmast före 3 § skall lyda Foders beskaffenhet .

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

I denna lag avses med foder:

vara, däri inbegripet vatten, som är

avsedd att användas för utfodring

av djur,

fodertillsats: dels

berikningsmedel som är avsett att

tillföras foder för att förbättra dess

näringsvärde, dels annan vara eller

ämne som är avsett att tillföras

foder för att påverka dess

hållbarhet, konsistens, färg, smak

eller lukt eller åstadkomma annan

bestämd egenskap hos fodret.

Med foder eller fodertillsats

avses dock inte vara på vilken

läkemedelslagen (1992:859) skall

tillämpas.

Med foder avses i denna lag vara

eller blandning av varor som är

avsedd att användas för utfodring

av djur. Ämnen som tillförs sådana

varor eller blandningar betraktas

också som foder. Med vara avses

även vatten.

Med foder avses dock inte vara

på vilken läkemedelslagen

(1992:859) skall tillämpas.

2 §

Lagen gäller foder och

fodertillsatser avsedda för husdjur

och andra djur än husdjur, om de

hålls i fångenskap.

Lagen gäller foder avsett för

utfodring av djur.

Lagen gäller inte hanteringen i enskilda hem av foder avsett för

sällskapsdjur.

4 §

Antibiotika eller

kemoterapeutiska medel får

tillsättas foder endast för att

förebygga, påvisa, lindra eller bota

sjukdom eller sjukdomssymptom

eller i annat likartat syfte.

Regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande,

Jordbruksverket får meddela

föreskrifter om importen,

tillverkningen, försäljningen,

användningen eller hanteringen i

övrigt av foder som innehåller

medel som avses i första stycket.

Antibiotika eller

kemoterapeutiska medel eller andra

läkemedel får tillsättas foder endast

för att förebygga, påvisa, lindra

eller bota sjukdom eller

sjukdomssymptom eller i annat

likartat syfte.

8 §

Om det behövs med hänsyn till

människors eller djurs hälsa, kan

regeringen eller, efter regeringens

bemyndigande, Jordbruksverket

förbjuda eller uppställa villkor för

importen, tillverkningen,

försäljningen, användningen eller

hanteringen i övrigt av foder eller

av ett visst parti av ett foder.

Regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer får

meddela föreskrifter eller i enskilda

fall besluta om villkor för eller

förbud mot införsel, utförsel,

tillverkning, försäljning eller annan

överlåtelse, användning eller

hantering i övrigt av foder eller ett

visst parti av ett foder.

9 §

Ett foder får inte försäljas eller

användas

Foder får inte säljas eller på

annat sätt överlåtas eller användas

1. om det har en sådan beskaffenhet som inte är tillåten enligt 3 §, eller

2. om det har tillförts någon vara

eller ämne i strid mot 4 eller 5 §.

2. om det har tillförts någon vara

eller något ämne i strid mot denna

lag eller föreskrifter som meddelats

med stöd av lagen.

10 §

En vara får inte försäljas som

fodertillsats, om den inte får

användas enligt 4 eller 5 §.

Regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer får

meddela föreskrifter eller i enskilda

fall besluta om villkor för

laboratorier för foderanalyser och

metoder för sådana analyser.

11§

Den som förvärvat vara för

vilken skyldighet att lämna uppgift

enligt 6 § 3 inte fullgjorts får inte

sälja varan vidare utan att

uppgiftsskyldigheten fullgörs.

Den som förvärvat en vara för

vilken upplysningsskyldighet enligt

föreskrifter eller beslut som

meddelats med stöd av denna lag

inte fullgjorts, får inte sälja eller på

annat sätt överlåta varan utan att

upplysningsskyldigheten fullgörs.

12 §

Jordbruksverket utövar tillsynen

över efterlevnaden av denna lag och

med stöd av lagen meddelade

föreskrifter. Jordbruksverket får

överlåta åt länsstyrelsen att utöva

viss tillsyn inom länet.

Jordbruksverket får också överlåta

åt andra myndigheter än

länsstyrelsen att utöva tillsyn. Om

tillsyn överlåts, skall vad som sägs

om tillsynsmyndighet i lagen gälla

även den myndighet till vilken

tillsyn överlåtits.

Jordbruksverket utövar tillsynen

över efterlevnaden av denna lag och

med stöd av lagen meddelade

föreskrifter eller beslut.

Jordbruksverket får överlåta åt

länsstyrelsen att utöva viss tillsyn.

Jordbruksverket får också överlåta

åt andra myndigheter än

länsstyrelsen att utöva tillsyn. Om

tillsyn överlåts, skall vad som sägs

om tillsynsmyndighet i lagen gälla

även den myndighet till vilken

tillsyn överlåtits.

13 §

För tillsynen har

tillsynsmyndigheten rätt att komma

in i lokaler eller andra utrymmen

där foder och fodertillsatser

hanteras och får där göra

undersökningar och ta prover.

Tillsynsmyndigheten har rätt att på

begäran få de upplysningar och

handlingar som behövs för

tillsynen.

För tillsynen har

tillsynsmyndigheten rätt att få

tillträde till områden, lokaler eller

andra utrymmen där foder hanteras

och får där göra undersökningar

och ta prover. Tillsynsmyndigheten

har rätt att på begäran få de

upplysningar och handlingar som

behövs för tillsynen.

Bestämmelserna i första stycket

gäller också för EG:s institutioner

och av institutionerna utsedda

inspektörer och experter.

Polismyndigheten skall lämna det biträde som behövs för tillsynen.

14 §

Tillsynsmyndigheten får meddela

de förelägganden och förbud som

behövs för att denna lag eller

föreskrifter som meddelats med

stöd av lagen skall efterlevas.

Tillsynsmyndigheten får meddela

de förelägganden och förbud som

behövs för att denna lag eller

föreskrifter eller beslut som

meddelats med stöd av lagen skall

efterlevas.

I beslut om föreläggande eller förbud kan tillsynsmyndigheten sätta ut

vite.

Underlåter någon att vidta en

åtgärd som åligger honom enligt

denna lag eller enligt föreskrifter

eller villkor som meddelats med

stöd av lagen eller enligt

tillsynsmyndighetens föreläggande,

får myndigheten förordna om

rättelse på hans bekostnad.

Underlåter någon att vidta en

åtgärd som åligger honom enligt

denna lag eller enligt föreskrifter

eller beslut som meddelats med

stöd av lagen eller enligt

tillsynsmyndighetens föreläggande,

får myndigheten förordna om

rättelse på hans bekostnad.

15 §

Tillsynsmyndigheten får ta hand

om foder och fodertillsatser som

uppenbart är avsedda att försäljas

eller användas i strid med 3 a §

första stycket eller 9 11 §.

Tillsynsmyndigheten får vidare ta

hand om foder och fodertillsatser

som avses med ett föreläggande

eller ett förbud enligt 14 §, om

föreläggandet eller förbudet inte

följs.

Har ett foder eller en fodertillsats

tagits om hand, får ägaren under

tillsynsmyndighetens kontroll göra

varan duglig till utfodring eller

använda den för något annat lovligt

ändamål. I annat fall skall varan

förstöras genom

tillsynsmyndighetens försorg på

ägarens bekostnad.

Tillsynsmyndigheten får ta hand

om foder som uppenbart är avsett

att säljas eller på annat sätt

överlåtas eller användas i strid med

3 a § första stycket eller 9 eller

11 §. Tillsynsmyndigheten får

vidare ta hand om foder som avses

med ett föreläggande eller ett

förbud enligt 14 §, om

föreläggandet eller förbudet inte

följs.

Har foder tagits om hand, får

ägaren under tillsynsmyndighetens

kontroll göra varan duglig till

utfodring eller använda den för

något annat lovligt ändamål. I annat

fall skall varan förstöras genom

tillsynsmyndighetens försorg på

ägarens bekostnad.

16 §

Regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande,

Jordbruksverket får föreskriva att

särskilda avgifter får tas ut för

kontroll som utövas enligt denna

lag eller med stöd av lagen

meddelade föreskrifter.

Regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande,

Jordbruksverket får föreskriva att

avgifter får tas ut i ärenden som rör

frågor som avses i 8 eller 10 § samt

för tillsyn som utövas enligt denna

lag eller med stöd av lagen

meddelade föreskrifter eller beslut.

17 §

Till böter döms den som med

uppsåt eller av oaktsamhet

1. bryter mot 3 a § första stycket,

4 § första stycket, 5 eller 9 11 §,

2. bryter mot en föreskrift som

meddelats med stöd av 4 § andra

stycket eller 6 §,

3. åsidosätter förbud eller villkor

som meddelats med stöd av 4 §

andra stycket eller 8 §, eller

Till böter eller fängelse i högst

ett år döms den som med uppsåt

eller av oaktsamhet

1. bryter mot 3 a § första stycket,

4, 7, 9 eller 11 §,

2. bryter mot en föreskrift som

meddelats med stöd av 8 §,

3. åsidosätter förbud eller villkor

som meddelats med stöd av 8 §,

eller

4. underlåter att fullgöra sin skyldighet enligt 13 § första stycket andra

meningen.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

Den som har överträtt vitesföreläggande eller vitesförbud döms inte till

ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller

förbudet.

Ansvar enligt första stycket inträder inte om ansvar för gärningen kan

ådömas enligt brottsbalken eller enligt lagen (1960:418) om straff för

varusmuggling.

18 §

Foder och fodertillsatser som

varit föremål för brott enligt denna

lag eller värdet av sådana varor

samt utbyte av sådant brott skall

förklaras förverkade, om det inte är

uppenbart oskäligt.

Foder som varit föremål för brott

enligt denna lag eller värdet av

sådana varor samt utbyte av sådant

brott skall förklaras förverkade, om

det inte är uppenbart oskäligt.

19 §

Beslut av Jordbruksverket i

ärende som avses i 3 a § tredje

stycket, 13 § första stycket, 14 eller

15 § får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol. Föreskrifter

om överklagande av beslut av

Jordbruksverket med stöd av ett

bemyndigande enligt 4, 6 och 8 §§

meddelas av regeringen.

Beslut av Jordbruksverket i

ärende som avses i 13 § första

stycket, 14 eller 15 § får överklagas

hos allmän förvaltningsdomstol.

Föreskrifter om överklagande av

beslut av Jordbruksverket med stöd

av ett bemyndigande enligt 8 och

10 §§ meddelas av regeringen.

Beslut av länsstyrelsen eller av annan myndighet till vilken

Jordbruksverket överlåtit att utöva tillsyn får överklagas hos

Jordbruksverket. Jordbruksverkets beslut i ett sådant ärende får

överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

_________

1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 1998.

2. Beslut om tillstånd, undantag eller godkännande som har meddelats

med stöd av äldre bestämmelser får återkallas, om beslutet är oförenligt

med lagen i dess nya lydelse.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:295) om

foder

Härigenom föreskrivs att 3 a § lagen (1985:295) om foder1 skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 a §2

Som foder till andra djur än

pälsdjur får inte användas djur

som självdött eller som avlivats

men inte slaktats upp. Detsamma

gäller delar av sådana djur och

sjukligt förändrade delar av

slaktade djur. Vad som sägs om

foder gäller också fodermjöl och

annan vara som framställts av

sådana djur eller djurdelar.

Första stycket gäller inte fisk

som används som foder eller foder

som har framställts av fisk.

Om det finns särskilda skäl, får

Jordbruksverket i det enskilda

fallet medge undantag från första

stycket när det gäller foder till

djur i djurparker och liknande

anläggningar.

Som foder får inte användas

1. djur som självdött,

2. djur som avlivats, om de inte

har slaktats upp och därefter

veterinärbesiktigats,

3. delar av djur som avses i 1

eller 2,

4. sjukligt förändrade delar av

slaktade djur, eller

5. fodermjöl eller annan vara

som framställts av djur eller

djurdelar som avses i 1 4.

Första stycket gäller inte fisk

som används som foder eller foder

som har framställts av fisk eller

foder som är avsett för utfodring

av kräldjur eller groddjur.

_________

1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2. Beslut om undantag som har meddelats med stöd av äldre

bestämmelser får återkallas om beslutet är oförenligt med lagen i dess

nya lydelse.

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:342) om

kontroll av husdjur m.m.

Härigenom föreskrivs att det i lagen (1985:342) om kontroll av husdjur

m.m. skall införas en ny bestämmelse, 8 §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 §

Om beslut enligt lagen eller med

stöd av lagen meddelade

föreskrifter har meddelats av en

sådan organisation eller

sammanslutning som avses i 1 §

eller av ett sådant slakteri som

avses i 5 § andra stycket, får

beslutet överklagas hos

Jordbruksverket.

Jordbruksverkets beslut i ett

särskilt fall får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol.

Jordbruksverket skall därvid vara

den enskildes motpart även då

organisation, sammanslutning eller

slakteri först beslutat i saken.

Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

_________

1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 1998.

2. För beslut som meddelats före ikraftträdandet gäller äldre

bestämmelser.

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:738) om

bekämpande av salmonella hos djur

Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1983:738) om bekämpande av

salmonella hos djur skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7 §1

Beslut av länsstyrelsen eller av veterinär får överklagas hos

Jordbruksverket.

Jordbruksverkets beslut i ett

särskilt fall får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol.

Jordbruksverkets beslut i ett

särskilt fall får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol. När

veterinär först beslutat i saken,

skall Jordbruksverket föra det

allmännas talan vid allmän

förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Beslut som har meddelats enligt denna lag gäller omedelbart, om inte

något annat bestäms.

_________

1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 1998.

2. För beslut som meddelats före ikraftträdandet gäller äldre

bestämmelser

3 Ärendet och dess beredning

Lagen (1985:295) om foder trädde i kraft den 1 januari 1986. Den har

därefter ändrats tre gånger, senast år 1992. Motivet till den ändringen var

framförallt EES-avtalet som förutsatte att stora delar av EG:s

bestämmelser på djurfoderområdet införlivades i svensk lagstiftning.

EG:s bestämmelser genomgår emellertid en ständig utveckling.

Huvuddelen av de ändringar som nu föreslås i foderlagen är ändringar

som behövs för att nyligen antagna bestämmelser i EG:s författningar

skall kunna genomföras i svensk lagstiftning.

Statens jordbruksverk har i en framställning till

Jordbruksdepartementet om en översyn av foderlagen redovisat de

ändringar som är nödvändiga. Mot bakgrund av den framställningen har

det inom Jordbruksdepartementet utarbetats en departementspromemoria,

Ds 1997:44 Förslag till ändringar i foderlagen.

Mot bakgrund av reformen om tvåpartsprocess som föranlett ändringar

i förvaltningsprocesslagen (1971:291) har Jordbruksverket i en skrivelse

till Jordbruksdepartementet hemställt om ändring i förordningen

(1985:343) om kontroll av husdjur m.m. och i lagen (1983:738) om

bekämpande av salmonella hos djur.

Förslagen i departementspromemorian respektive Jordbruksverkets

skrivelse har remissbehandlats. Förteckningar över remissinstanserna

finns i bilagorna 1 och 2. En sammanställning av remissyttrandena finns i

Jordbruksdepartementet (dnr Jo97/1875 och dnr Jo96/3768).

Förslaget i 3 a § foderlagen har såsom teknisk föreskrift överlämnats

till Kommerskollegium för anmälan till kommissionen enligt rådets

direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande

beträffande tekniska standarder och föreskrifter. Enligt direktivet får den

tekniska föreskriften inte beslutas förrän tre månader har förflutit från det

att kommissionen mottog anmälan. Om kommissionen eller en annan

medlemsstat avger ett detaljerat utlåtande förlängs denna period med som

huvudregel ytterligare tre månader.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 15 januari 1998 att inhämta Lagrådets yttrande

över de lagförslag som finns i bilaga 3.

Lagrådets yttrande finns i bilaga 4.

Lagrådet har haft synpunkter på utformningen av 3 a § foderlagen och

ikraftträdandebestämmelserna till den lagen. Regeringen har anslutit sig

till Lagrådets förslag. Dessutom har några redaktionella ändringar gjorts i

de remitterade lagförslagen. Regeringen återkommer till Lagrådets

synpunkter i författningskommentarerna till foderlagen.

4 Ändringar i lagen (1985:295) om foder

4.1 Lagens omfattning

Regeringens förslag: Lagen skall gälla foder avsett för utfodring av

djur. Med foder skall avses varje vara, däri inbegripet vatten, eller

blandning av varor som är avsedd att användas för utfodring av djur.

Ämnen som tillförs sådana varor eller blandningar skall också

betraktas som foder.

Departementspromemorians förslag: Förslaget överensstämmer med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker eller har inte

någon erinran mot förslaget. Svenska Mjölkproducenternas Riksförening

föreslår att lagen inte skall omfatta grovfoder och vallfoder som säljs

mellan gårdar.

Skälen för regeringens förslag: Genom rådets direktiv 92/88/EEG av

den 26 oktober 1992 om ändring av rådets direktiv 74/63/EEG om

främmande ämnen och produkter i djurfoder infördes bestämmelsen att

med djur skall avses även djur som lever i vilt tillstånd, men som

stödutfodras. Detta innebär att EG-författningarna, till skillnad mot den

svenska lagen, omfattar foder till alla djur som utfodras. För att

möjliggöra ett fullständigt genomförande av EG:s direktiv på området

måste därför den svenska lagen utvidgas i överensstämmelse med EG:s

bestämmelser. Svenska Mjölkproducenternas Riksförening har i sitt

remissyttrande föreslagit att lagen inte längre skall omfatta grovfoder och

vallfoder som försäljs mellan gårdar. Inte minst den s.k. BSE-krisen har

emellertid visat på fodrets betydelse också för det slutliga livsmedlet.

Regeringen anser det därför inte lämpligt att på föreslaget sätt begränsa

lagens tillämpningsområde. Tvärtom måste det anses vara av vikt att allt

foder, utom foder i enskilda hem avsett för sällskapsdjur, omfattas av

lagen.

Genom rådets direktiv 96/51/EG av den 23 juli 1996 om ändring av

rådets direktiv 70/524/EEG om fodertillsatser har det skett en ändring av

definitionen av begreppet fodertillsats och ändringar i bestämmelserna

om hur vissa tillsatser får ges till djuren. EG:s bestämmelser förändras i

riktning mot att fodertillsatser innefattas i begreppet foder och ytterligare

ändringar av tillsatsbegreppet kan förutses inom en nära framtid. Bland

annat pågår en omvärdering av i vilken omfattning fodertillsatser skall få

användas som sådana för utfodring av djur. För att undvika krav på

ytterligare lagändringar i en nära framtid på grund av en ändrad

tillsatsdefinition i EG:s bestämmelser, anser regeringen att det är

lämpligt att med det allmänna begreppet foder även avse fodertillsatser.

Regeringen föreslår därför att en sådan ändring görs i lagen.

4.2 Användning av självdöda djur m.m. som foder

Regeringens förslag: Som foder får inte användas djur, eller delar av

sådana djur, som självdött eller som avlivats men inte slaktats upp och

inte heller fodermjöl eller annan vara som framställts av sådana djur

eller djurdelar. Detsamma gäller sjukligt förändrade delar av slaktade

djur. Från förbudet undantas, förutom foder som utgörs av eller har

framställts av fisk, foder avsett för utfodring av kräl- eller groddjur.

Departementspromemorians förslag: Förslaget överensstämmer i

huvudsak med regeringens förslag.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har

inte någon erinran mot förslaget. Flera remissinstanser är dock negativa

till förslaget. Lantbrukarnas Riksförbund och Slakteriförbundet anser att

pälsdjur inte skall omfattas av förbudet medan Statens livsmedelsverk,

Länsstyrelsen i Östergötland och Svenska Djurparksföreningen anser att

undantag från förbudet även fortsättningsvis skall kunna medges för djur

i djurparker och liknande anläggningar. Svenska Naturskyddsföreningen

föreslår att förbudet endast skall gälla för djur i fångenskap och att

undantag efter särskild prövning skall kunna medges för t.ex. utfodring

av örnar eller annan från naturvårdssynpunkt angelägen stödutfodring av

rovdjur. Jordbruksverket föreslår att förbudet inte skall gälla foder som är

avsett för utfodring av kräl- eller groddjur. Verket föreslår däremot att

kadaverförbudet skall utsträckas till att också avse försäljning och

hantering av foder som innehåller självdöda djur m.m. Statens

veterinärmedicinska anstalt påpekar att risken för spridning av

spongiforma encefalopatier (TSE) inte utesluts i och med förbudet mot

användning av icke uppslaktade djur. Det väsentliga är enligt anstalten att

allt potentiellt riskmaterial undantas från foderhanteringen.

Jordbruksverket, Livsmedelsverket och Svenska Lantmännens

Riksförbund anser att begreppet slaktas upp behöver förtydligas.

Skälen för regeringens förslag: Skälet till att det s.k. kadaverförbudet

infördes i foderlagen var huvudsakligen av etisk natur. Det ansågs inte

etiskt försvarbart att använda självdöda djur och sjukligt förändrade

djurdelar i foder till djur. Undantag gjordes emellertid för pälsdjur,

såsom mink och räv, för vilka den etiska aspekten inte vägde lika tungt.

Enligt Fördraget om Sveriges anslutning till Europeiska unionen gäller

övergångsbestämmelser bl.a. i frågor som rör djurfoder.

Övergångsbestämmelserna innebär, beträffande användning av självdöda

djur m.m. som foder, att Sverige t.o.m. den 31 december 1997 får behålla

den lagstiftning som gällde vid anslutningen. Vidare gäller att senast den

angivna dagen skall beslut fattas, enligt förfarande som anges i rådets

direktiv 77/101/EEG av den 23 november 1976 om marknadsföring av

foderråvaror, om den ansökan om anpassning som Sverige lämnat.

Denna ansökan skall åtföljas av en utförlig vetenskaplig redogörelse för

motiven för ansökan. Den 5 juni 1997 beslutade regeringen att bl.a.

ansöka om anpassning av EG:s bestämmelser med innebörden att

högriskmaterial, som detta definieras i rådets direktiv 90/667/EEG av

den 27 november 1990 om fastställande av veterinära bestämmelser om

bortskaffande och bearbetning av animaliskt avfall och dess utsläppande

på marknaden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande organismer i

foder av animaliskt ursprung samt om ändring av direktiv 90/425/EEG,

inte skall tillåtas för användning i foder inom EU. Ett av de skäl som

Sverige åberopar för detta förbud är riskerna för överföring av

spongiforma encefalopatier från foderråvaror som tillverkats av sådant

animaliskt avfall. Misstankarna om att fall av Creutzfeldt-Jakobs

sjukdom har förorsakats av köttvaror från nötkreatur som varit smittade

av den bovina formen av TSE BSE ledde till att kommissionen den

30 juli 1997 antog ett beslut om ett totalt förbud mot användning av s.k.

specificerat riskmaterial från nötkreatur, får och getter.

Intresset hos allmänheten för djurskydds- och djurhälsofrågor har ökat

och är i dag mycket stort. I detta sammanhang sätts ofta frågor om

djurhållningen i centrum. Inte minst tilldrar sig etiken i djurhållningen

stort intresse. Från etiskt perspektiv görs normalt ingen skillnad mellan

djurslagen. Redan från början har de etiska aspekterna betonats i

diskussioner om det s.k. kadaverförbudet. I dag måste den aspekten anses

ha samma tyngd oavsett djurslag. Det viktiga i detta sammanhang är

alltså inte vilket djurslag som utfodras med kadaver, utan det är själva

hanteringen med självdöda eller icke uppslaktade djur som ifrågasätts.

Dessutom kan risken för överföring av spongiforma encefalopatier i sig

motivera förbud mot användning av självdöda djur m.m. vid utfodring av

mink, då det är känt att detta djurslag kan drabbas av en variant av sådana

encefalopatier (TME). En utvidgning av kadaverförbudet till att omfatta

även pälsdjur skulle inte heller i väsentlig omfattning påverka

pälsdjursnäringen, då kadaver numera knappast alls används som foder

till pälsdjur i Sverige. Regeringen föreslår därför att kadaverförbudet i

fortsättningen skall omfatta foder till alla djur som utfodras. Det bör inte

heller längre vara möjligt för Jordbruksverket att medge undantag från

förbudet i fråga om foder till djur i djurparker och liknande anläggningar.

Av remissinstansernas yttranden framgår att utfodring med hela

djurkroppar närmast är en förutsättning för vintertida stödutfodring av

vissa utrotningshotade vilda djur, som t.ex. havsörn. Vidare finns det ett

starkt önskemål från djurparker som håller olika köttätande djur att även i

fortsättningen kunna utfodra dessa med hela djurkroppar.

Regeringen anser att behovet av hela djurkroppar för

utfodringsändamål kan tillgodoses genom att de djur som av olika skäl

i de flesta fall djurskyddsskäl avlivas i omedelbar närhet av

uppfödningsanläggningen och därefter efter uppslaktning godkänns vid

en besiktning i en särskild sanitetsslaktanläggning används i detta syfte.

Djurkroppar som vid en sådan besiktning befinns vara säkra bl.a. från

smittskyddssynpunkt kategoriseras som lågriskavfall och omfattas inte av

kadaverförbudet och kan då i enlighet med Jordbruksverkets föreskrifter

användas för t.ex. stödutfodring av vilt. Regeringen bedömer att

tillgången på sådant lågriskmaterial är tillräckligt stor för att tillgodose

efterfrågan.

Jordbruksverket har i sitt remissyttrande påpekat att kräl- och groddjur

endast accepterar levande eller just avlivad föda. En förutsättning för att

kunna hålla dessa djur i fångenskap är följaktligen att foder som ges till

djuren undantas från det s.k. kadaverförbudet. Regeringen föreslår därför

att ett sådant undantag införs i lagen.

Förslaget innebär en ändring av en teknisk föreskrift. Av rådets

direktiv 83/189/EEG följer att sådana föreskrifter inte får beslutas utan

att dessförinnan ha anmälts till kommissionen. Kommissionen och de

andra medlemsstaterna har därefter tre månader på sig att lämna

reaktioner på förslaget i form av kommentarer eller detaljerade

utlåtanden. Ett detaljerat utlåtande får till följd att den period som måste

förflyta innan föreskriften får antas förlängs med som huvudregel

ytterligare tre månader. Det sagda innebär att ändringen i 3 a § inte kan

behandlas av riksdagen förrän i direktivet föreskriven tid har förflutit. På

grund av det anförda föreslås att bestämmelsen skall träda i kraft den dag

regeringen bestämmer. Någon anledning att avvakta med behandlingen

av övriga delar av förslaget finns inte.

4.3 Användning av antibiotika m.m. i foder

Regeringens förslag: Antibiotika, kemoterapeutiska medel eller

andra läkemedel får tillsättas foder endast för att förebygga, påvisa,

lindra eller bota sjukdom eller sjukdomssymptom eller i annat likartat

syfte.

Departementspromemorians förslag: Förslaget överensstämmer med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna är positiva till eller

har inte någon erinran mot förslaget. Lantbrukarnas Riksförbund stöder

principen men tillägger att gränsdragningsproblem kan uppkomma

mellan vitamintillsatser som nödvändiga näringsämnen och

högdostillsatser för förebyggande av sjukdom. Svenska

Mjölkproducenternas Riksförening påpekar att gränsen mellan förhöjd

dagsgiva och medicinsk behandling är diffus.

Skälen för regeringens förslag: Bestämmelser om foder som

innehåller läkemedel finns i rådets direktiv 90/167/EEG av den 26 mars

1990 om fastställande av villkor för framställning, utsläppande på

marknaden och användning av foderläkemedel inom gemenskapen.

Bestämmelserna i direktivet omfattar alla slags läkemedel varför en

lagändring är nödvändig för att detta direktiv skall kunna införlivas i sin

helhet. Foderlagens antibiotikaregel föreslås följaktligen vidgad till att

gälla även andra läkemedel än antibiotika och kemoterapeutiska medel.

Till sådana andra veterinärmedicinska läkemedel hör bl.a.

kombinationspreparat av vitamin E och selen i hög koncentration som är

avsedda att blandas i foder. Lantbrukarnas Riksförbund och Svenska

Mjölkproducenternas Riksförening har ifrågasatt förslaget att genom

lagen om foder reglera, förutom antibiotika och kemoterapeutiska medel,

även användningen av andra läkemedel i foder, eftersom man befarar att

gränsdragningsproblem kan uppkomma och att vissa foderprodukter

innehållande t.ex. selen och E-vitamin kommer att förbjudas för

inblandning i foder. De aktuella foderprodukterna omfattas emellertid

inte av ändringen. Lagens ändrade omfattning har bara avseende på den

kategori av t.ex. vitamin- och spårämnesprodukter som definieras som

läkemedel. Enligt regeringens mening bör den föreslagna ändringen inte

medföra några gränsdragningsproblem.

4.4 Hantering av foder

Regeringens förslag: Ett foder får inte säljas eller på annat sätt

överlåtas eller användas om det har tillförts någon vara eller något

ämne i strid mot foderlagen eller föreskrifter som meddelats med stöd

av lagen. Detsamma gäller för varor som förvärvats utan att

föreskriven upplysningsskyldighet har fullgjorts.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får

meddela föreskrifter eller i enskilda fall besluta om förbud mot eller

villkor för olika former av hantering av foder eller av ett visst parti av

ett foder.

Departementspromemorians förslag: Förslaget överensstämmer med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte någon erinran mot

förslaget.

Skälen för regeringens förslag: Foder får enligt nuvarande lag inte

säljas eller användas under vissa förutsättningar. Så är t.ex. fallet om

fodret kan antas vara skadligt eller annars otjänligt för djuret, göra ett

framtida livsmedel skadligt eller otjänligt som människoföda eller utgöra

en hälso- eller miljörisk vid hanteringen. Även om lagen ställer upp

förbud mot försäljning eller användning av foder under vissa

förutsättningar finns emellertid alltid risk för att fodret ändå byter ägare

genom någon annan form av överlåtelse. För att undvika detta och för att

förhindra att lagen kringgås föreslår regeringen att förbudet utvidgas till

att avse alla former av överlåtelse.

EG:s direktiv på foderområdet, som t.ex. rådets direktiv 95/69/EG av

den 22 december 1995 om villkor och föreskrifter för godkännande och

registrering av vissa anläggningar och mellanhänder inom fodersektorn

och om ändring av direktiven 70/524/EEG, 74/63/EEG, 79/373/EEG och

82/471/EEG och rådets direktiv 96/25/EG av den 29 april 1996 om

avyttring av foderråvaror, med ändring av direktiven 70/524/EEG,

74/63/EEG, 82/471/EEG och 93/74/EEG, och med upphävande av

direktiv 77/101/EEG förutsätter för genomförande i nationell lagstiftning

att förbud mot eller villkor för olika former av hantering av foder kan

meddelas. Bl.a. krävs i vissa fall tillstånd för hanteringen och att den

anläggning som används har godkänts av en myndighet. Syftet med EG:s

bestämmelser är inte alltid att skydda människors och djurs hälsa utan

bestämmelserna kan t.ex. vara avsedda att skydda miljön. EG:s

foderdirektiv liksom förutsättningarna för foderhanteringen i övrigt

ändras kontinuerligt, varför nationella regler enkelt bör kunna anpassas

utan alltför lång tidsutdräkt. Mot bakgrund av detta anser regeringen att

det, i överensstämmelse med departementspromemorians förslag, i lagen

bör införas ett generellt och heltäckande bemyndigande för regeringen

eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter

eller i enskilda fall besluta om förbud mot eller villkor för införsel,

utförsel, tillverkning, försäljning eller annan överlåtelse, användning eller

hantering i övrigt av foder eller av ett visst parti av foder. I och med detta

bemyndigande kan lagens tidigare mer preciserade bemyndiganden

avvaras.

4.5 Foderanalyser

Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i enskilda fall

besluta om villkor för laboratorier och metoder för foderanalyser.

Departementspromemorians förslag: Förslaget överensstämmer med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har inte någon

erinran mot förslaget.

Skälen för regeringens förslag: Syftet med de bestämmelser som

anges i rådets direktiv 95/53/EG av den 25 oktober 1995 om fastställande

av principerna för organisationen av officiell kontroll på

djurfoderområdet är bl.a. att bidra till att förebygga riskerna för djurs och

människors hälsa och för miljön samt att skydda konsumenternas

intressen. En förutsättning för ett effektivt kontrollarbete är rättvisande

och jämförbara analysmetoder. Enligt direktivet skall laboratorier och

metoder för foderanalyser godkännas i EU:s medlemsstater. Detta

förutsätter nationellt författningsstöd. Även i övrigt måste villkor kunna

ställas upp i nationell lagstiftning för sådana laboratorier och analyser.

För att möjliggöra ett effektivt genomförande av direktivet bör ett

bemyndigande för sådana bestämmelser införas i lagen.

4.6 Tillsyn

Regeringens förslag: Tillsyn enligt lagen utvidgas till att omfatta

också efterlevnaden av beslut i enskilda fall om förbud mot eller

villkor för införsel, utförsel, tillverkning, försäljning eller annan

överlåtelse, användning eller hantering i övrigt av foder eller av ett

visst parti av ett foder. Tillsynsreglerna skall också gälla beslut i

enskilda fall om laboratorier och metoder för foderanalyser. Rätten för

en tillsynsmyndighet att meddela förelägganden utvidgas på

motsvarande sätt.

Departementspromemorians förslag: Förslaget överensstämmer med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: Ingen remissinstans har någon erinran mot

förslaget. Jordbruksverket framför att det är av vikt att tillsynen

genomförs på ett enhetligt sätt i de olika länen och att verket i egenskap

av tillsynsmyndighet kan meddela föreskrifter om samordning av

tillsynens omfattning och utformning. Jordbruksverket föreslår därför en

bestämmelse med denna innebörd.

Skälen för regeringens förslag: Lagen ger möjlighet att meddela

beslut i enskilda fall. Sådana beslut förutsätter inte att föreskrifter har

meddelats. Besluten kan gälla förelägganden om t.ex. förändrade

tillverkningsmetoder eller begränsningar vad beträffar användningen av

vissa råvaror. Besluten är ofta till sin karaktär sådana att det är av stor

vikt att de efterlevs, t.ex. från smittskyddssynpunkt. Regeringen anser

därför i enlighet med departementspromemorians förslag att

tillsynsansvaret bör omfatta också efterlevnaden av beslut meddelade i

enskilda fall. I överensstämmelse härmed och för att göra besluten

effektiva föreslår regeringen att tillsynsmyndighetens rätt att meddela

förelägganden och förbud också utvidgas till att avse säkerställande av

efterlevnaden av beslut i enskilda fall. Jordbruksverket har i sitt

remissyttrande föreslagit att verket skall ges befogenhet att meddela

föreskrifter om tillsynen över efterlevnaden av lagen och med stöd av

lagen meddelade föreskrifter. Enligt lagen skall tillsynen utövas av

Jordbruksverket, som i sin tur får överlåta till länsstyrelse eller andra

myndigheter att utöva viss tillsyn. Regeringen anser liksom

Jordbruksverket att en enhetlig tillsyn är av stor betydelse. Självfallet är

också en väl fungerande tillsyn ett viktigt led för att åstadkomma en god

efterlevnad av lagen. Med hänsyn till att Jordbruksverket har

huvudansvaret för tillsynen och att verket själv väljer i vad mån

tillsynsansvar skall överföras på länsstyrelserna anser regeringen

emellertid att eventuella skillnader i länsstyrelsens tillsyn kan rättas till

genom informella kontakter och genom tydliga föreskrifter i sakfrågorna.

Regeringen kan därför inte för närvarande se något egentligt behov av

efterfrågat bemyndigande.

4.7 Rätt till tillträde m.m.

Regeringens förslag: På samma sätt som tillsynsmyndigheterna skall

EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och

experter ha rätt till tillträde till utrymmen där foder hanteras och där få

göra undersökningar och ta prover. De ges också rätt att på begäran få

upplysningar och handlingar.

Departementspromemorians förslag: Förslaget överensstämmer med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: Ingen remissinstans har någon erinran mot

förslaget.

Skälen för regeringens förslag: Genom Sveriges medlemskap i EU

har gemenskapens institutioner skyldighet att bl.a. kontrollera Sveriges

efterlevnad av gemenskapslagstiftningen. Detta sker bl.a. genom

inspektioner på plats utförda främst av EG-kommissionens tjänstemän

och av medföljande experter. Bestämmelser om sådana inspektioner

finns i artikel 15 i rådets direktiv 95/53/EG av den 25 oktober 1995 om

fastställande av principerna för organisationen av officiell kontroll på

djurfoderområdet. För att möjliggöra inspektionerna krävs det att sådana

tjänstemän och experter har rätt till tillträde till lokaler och andra

utrymmen där foder hanteras och att de där får göra undersökningar och

ta prover. De behöver dessutom ha rätt att få upplysningar och få ta del

av handlingar. För att genomföra direktivet bör det i lagen införas en

bestämmelse om sådan tillträdesrätt och rätt till upplysningar och

handlingar.

4.8 Avgifter

Regeringens förslag: Regeringen eller, efter regeringens

bemyndigande, Jordbruksverket får föreskriva att avgifter får tas ut i

ärenden som rör förbud mot eller villkor för införsel, utförsel,

tillverkning, försäljning eller annan överlåtelse, användning eller

hantering i övrigt av foder eller av ett visst parti av foder. Vidare får

avgifter tas ut vid beslut om laboratorier för foderanalyser och om

analysmetoder samt för tillsyn som utövas enligt foderlagen eller med

stöd av lagen meddelade föreskrifter eller beslut.

Departementspromemorians förslag: Förslaget överensstämmer med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte någon erinran mot

förslaget.

Skälen för regeringens förslag: Av rådets direktiv 95/69/EG av den

22 december 1995 om villkor och föreskrifter för godkännande och

registrering av vissa anläggningar och mellanhänder inom fodersektorn

och om ändring av direktiven 70/524/EEG, 74/63/EEG, 79/373/EEG och

82/471/EEG framgår att vissa fodertillverkare, även på gårdsnivå för eget

bruk, och vissa s.k. mellanhänder skall godkännas eller registreras innan

den aktuella foderhanteringen får ske. Av direktivet framgår vidare att

avgiftsnivåerna för godkännande av anläggningarna och deras

mellanhänder skall fastställas inom gemenskapen. För att förvissa sig om

att de krav efterlevs som ligger till grund för godkännandet eller

registreringen skall medlemsstaterna enligt direktivet genomföra

lämpliga kontroller vid anläggningarna eller hos mellanhänderna. För att

en sådan kontroll skall kunna genomföras i rimlig omfattning även på

gårdsnivå krävs möjlighet att ta ut avgifter.

Av rådets direktiv 96/51/EG av den 23 juli 1996 om ändring av rådets

direktiv 70/524/EEG om fodertillsatser framgår vidare att en avgift för

granskning av dokumentation kan tas ut av en medlemsstat när denna

fungerar som rapportör och att det är lämpligt att harmonisera nivåerna

på dessa avgifter. Även för sådana avgifter saknas stöd i den nuvarande

lagen. Mot bakgrund härav föreslår regeringen att det i lagen införs ett

bemyndigande att föreskriva om avgifter i ärenden enligt lagen.

4.9 Straffbestämmelse

Regeringens förslag: Straffskalan utvidgas så att det för brott mot

lagen eller föreskrifter meddelade med stöd av lagen förutom böter

också kan följa fängelse i högst ett år.

Departementspromemorians förslag: Förslaget överensstämmer med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har inte

någon erinran mot förslaget, utom Hovrätten för övre Norrland som anser

att förslaget inger betänkligheter. Om det finns ett verkligt behov av en

vidgning av straffskalan bör det enligt hovrätten formuleras en

brottsbeskrivning som får ingå i ett straffstadgande i brottsbalken eller i

foderlagen.

Skälen för regeringens förslag: I lagen finns en straffbestämmelse

som innebär att den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot vissa

uppräknade bestämmelser i lagen eller mot föreskrifter meddelade med

stöd av lagen eller som åsidosätter förbud eller villkor enligt lagen eller

som underlåter att tillhandahålla upplysningar eller handlingar på

begäran av en tillsynsmyndighet döms till böter. För de flesta fall av

överträdelse av dessa bestämmelser framstår böter som den mest

adekvata påföljden. Det finns således ingen anledning att utvidga

straffskalan i syfte att åstadkomma en allmänt strängare bedömning av

brott mot lagen. Lagen innehåller emellertid en rad bestämmelser som är

av stor betydelse inte bara för djuren och djurhållningen, utan även för

miljön och inte minst för alla konsumenter av animaliska livsmedel. Mot

bakgrund bl.a. av den s.k. BSE-krisen och larmen om antibiotikaresistens

har det under senare år kommit att framstå som allt mer klart att

bestämmelserna om beredning av innehållet i foder till djur kan ha

utomordentligt stor betydelse, inte bara för djuren och djurhållningen,

utan också för konsumenterna av animaliska produkter och för miljön.

Således kan t.ex. överträdelser av förbudet mot att använda självdöda

eller avlivade men inte uppslaktade djur eller sjukligt förändrade delar av

uppslaktade djur som foder liksom överträdelser av det s.k.

antibiotikaförbudet innebära direkta risker för människors och djurs

hälsa. För fall där någon genom att bryta mot lagen utsätter människor,

djur eller miljön för sådana risker eller bryter mot lagen yrkesmässigt och

i stor skala framstår den nuvarande straffskalan som otillräcklig.

Visserligen kan i en del av dessa fall bestämmelserna i brottsbalken om

spridande av gift eller smitta eller miljöbrott vara tillämpliga. Dessa

bestämmelser, som har en väsentlig högre straffskala, skall i så fall

tillämpas före straffbestämmelsen i lagen om foder. Det kan emellertid

inte uteslutas att det kan finnas fall där enbart lagen om foder är

tillämplig och som avser sådana allvarliga gärningar som nyss sagts. Med

hänsyn härtill föreslår regeringen att straffskalan utvidgas till att också

omfatta fängelse i högst ett år. Ändringarna av straffbestämmelsen torde

inte medföra någon ökad kostnad för de allmänna

förvaltningsdomstolarna. Hovrätten för övre Norrland har i sitt

remissyttrande föreslagit att en brottsbeskrivning formuleras som får ingå

i ett straffstadgande i brottsbalken eller i foderlagen. Den föreslagna

bestämmelsen har emellertid utformats på för specialstraffrättsliga regler

traditionellt sätt. Regeringen ser ingen orsak att i förevarande lag avvika

från den brukliga utformningen.

5 Ändring i lagen (1985:342) om kontroll av

husdjur m.m.

Regeringens förslag: Beslut enligt lagen (1985:342) om kontroll

av husdjur m.m. eller enligt föreskrifter meddelade med stöd av lagen

som har fattats av en organisation eller sammanslutning som utövar

kontroll av husdjur och andra djur eller av ett slakteri får överklagas

hos Jordbruksverket. Jordbruksverkets beslut i ett särskilt fall får

överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs

vid överklagande till kammarrätten.

Jordbruksverket skall även då en organisation eller sammanslutning

eller ett slakteri först beslutat i saken vara den enskildes motpart vid

dennes överklagande till allmän förvaltningsdomstol.

Jordbruksverkets förslag: Förslaget överensstämmer i princip med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har inte

någon erinran mot förslaget.

Skälen för regeringens förslag: För närvarande finns en bestämmelse

om rätt att överklaga beslut enligt lagen (1985:342) om kontroll av

husdjur m.m. i förordningen (1985:343) om kontroll av husdjur m.m.

Med hänsyn till bestämmelsens karaktär anser emellertid regeringen att

bestämmelsen lämpligen bör föras in i lagen.

Regeringen får enligt lagen om kontroll av husdjur m.m. överlämna

vissa förvaltningsuppgifter till slakterier och organisationer eller andra

sammanslutningar. Deras beslut får överklagas hos Jordbruksverket, och

verkets beslut kan i sin tur överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

Enligt förvaltningsprocesslagen skall, om en enskild överklagar en

förvaltningsmyndighets beslut, den myndighet som först beslutade i

saken vara den enskildes motpart vid den allmänna

förvaltningsdomstolen. I de fall beslutet inte fattats av en

förvaltningsmyndighet krävs särskild reglering av tvåpartsprocessen. Så

är fallet när beslutet först meddelats av ett slakteri eller en

sammanslutning eller organisation. En regel i överensstämmelse med

förvaltningsprocesslagen skulle innebära att slakteriet,

sammanslutningen eller organisationen skulle utgöra den enskildes

motpart och företräda det allmänna vid den allmänna

förvaltningsdomstolen. Detta kan emellertid inte anses lämpligt.

Regeringen föreslår därför att Jordbruksverket tilldelas denna uppgift

med stöd av lagen om kontroll av husdjur m.m.

6 Ändring i lagen (1983:738) om bekämpande

av salmonella hos djur

Regeringens förslag: Jordbruksverket skall då veterinär först beslutat

i saken föra det allmännas talan vid allmän förvaltningsdomstol.

Jordbruksverkets förslag: Förslaget överensstämmer med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har inte

någon erinran mot förslaget.

Skälen för regeringens förslag: Jordbruksverket kan med stöd av

lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella hos djur besluta att

befogenhet som ankommer på verket helt eller delvis skall ankomma på

en veterinär. Veterinärens beslut i ett enskilt fall kan med stöd av lagen

överklagas hos Jordbruksverket och Jordbruksverkets beslut kan

överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Enligt

förvaltningsprocesslagen skall, om en enskild överklagar en

förvaltningsmyndighets beslut, den myndighet som först beslutade i

saken vara den enskildes motpart vid prövningen av överklagandet. Detta

skulle, när förvaltningsuppgifter överlämnats till en veterinär, kunna

innebära att denne skulle företräda det allmänna vid överklagande till

allmän förvaltningsdomstol av en enskild. Normalt sett saknar emellertid

ofta veterinären nödvändiga juridiska kunskaper och önskvärd

processvana. Regeringen anser därför i stället att Jordbruksverket

lämpligen bör företräda staten som den enskildes motpart i sådana

processer och föreslår därför en bestämmelse i enlighet härmed i lagen

om bekämpande av salmonella hos djur.

7 Författningskommentarer

7.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:295) om

foder

1 §

Paragrafens första stycke har ändrats på ett sådant sätt att den särskilda

definitionen av fodertillsatser har slopats. I stället har definitionen av

foder vidgats till att också omfatta fodertillsatser. Detta för att uppnå en

bättre överensstämmelse med EG:s bestämmelser om foder. Med foder

avses självfallet också bete.

I paragrafens andra stycke har en följdändring gjorts med anledning av

att fodertillsatser har utmönstrats som ett särskilt begrepp i lagen. Någon

ändring i sak avses inte.

2 §

Genom ändringarna i paragrafens första stycke kommer lagen att gälla

för foder avsett för utfodring även av djur som inte hålls i fångenskap.

Även foder som används vid utfodring av icke hägnat vilt skall alltså

omfattas av lagens bestämmelser.

3 a §

Genom ändringen i första stycket utvidgas det s.k. kadaverförbudet till att

avse utfodring av alla djur som omfattas av lagen. Regelmässigt görs

veterinärbesiktning efter slakt. Det tillägg som gjorts, att ett avlivat djur

för att få användas som foder, skall ha besiktigats av veterinär är

följaktligen närmast ett förtydligande och inte någon saklig ändring.

Någon möjlighet till undantag i enskilda fall från förbudet finns inte

längre i och med att paragrafens nuvarande tredje stycke upphävs.

Undantaget i andra stycket har vidgats till att gälla också foder till kräl-

och groddjur. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

4 §

Ändringarna i paragrafens första stycke innebär att vad som föreskrivs

om antibiotika och kemoterapeutiska medel också skall gälla andra

läkemedel. Medlen får tillföras foder bara om det är motiverat av

veterinärmedicinska eller därmed likartade skäl.

8 §

Genom ändringarna av paragrafen har tidigare bemyndiganden

sammanförts i ett generellt bemyndigande. Till skillnad mot vad som

tidigare har gällt är inte bemyndigandet i paragrafen begränsat till syftet

att avse bestämmelser och beslut meddelade till skydd för människors

eller djurs hälsa. Därmed kan bestämmelserna i EG:s direktiv på området

införlivas även när dessa bestämmelser har ett annat syfte.

Bemyndigandet avser en rätt att meddela föreskrifter eller i enskilda fall

besluta om förbud mot eller villkor för olika former av hantering av foder

eller ett visst parti av foder. Sådana bestämmelser eller beslut kan t.ex.

innehålla förbud mot att till landet införa visst foder eller mot att hantera

foder på ett visst sätt. Bestämmelserna kan även innehålla olika villkor,

som krav på tillstånd för viss verksamhet eller godkännande av

anläggningar.

9 §

Paragrafen har ändrats så att den även omfattar annan överlåtelse än

försäljning. Paragrafens punkt 2 har ändrats till att gälla alla varor och

ämnen som inte får tillföras foder enligt lagen eller föreskrifter

meddelade med stöd av lagen.

10 §

Paragrafen är till sitt huvudsakliga innehåll ny. Bemyndigande ges att

meddela föreskrifter eller beslut om villkor för laboratorier och metoder

för foderanalyser. Syftet med bestämmelsen är att göra det möjligt att

genomföra rådets direktiv 95/53/EG av den 25 oktober 1995 om

fastställande av principerna för organisationen av officiell kontroll på

djurfoderområdet. Regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer kan med stöd av bestämmelsen föreskriva om t.ex.

godkännande av laboratorier och av analysmetoder eller andra villkor för

verksamheten. Beslut kan också meddelas i enskilda fall om t.ex.

tillstånd eller godkännande.

11 §

Enligt paragrafen får den som har förvärvat en vara, för vilken

upplysningsskyldighet enligt föreskrifter eller beslut som meddelats med

stöd av denna lag inte har fullgjorts, inte överlåta varan vidare.

Ändringen i sak innebär att bestämmelsen inte längre gäller bara vid

försäljning utan även vid annan överlåtelse, som gåva eller byte.

12 §

Ändringen av paragrafen innebär att myndighetstillsynen skall innefatta

också beslut i enskilda fall. Anledningen till ändringen är att sådana

beslut ofta är av stor vikt och att det är angeläget att se till att besluten

efterlevs.

13 §

I paragrafens första stycke har en följdändring gjorts med anledning av

den nya definitionen av foder. Paragrafen har kompletterats med ett nytt

andra stycke och det tidigare andra stycket har härigenom blivit ett nytt

tredje stycke, dock utan att ändras i sak. Det nya andra stycket innehåller

en bestämmelse som ger EG:s institutioner och av institutionerna utsedda

inspektörer och experter rätt till tillträde vid tillsyn. I befogenheterna

ingår också rätt att göra undersökningar och ta prover och rätt att få

upplysningar och handlingar. Sverige måste som en följd av

medlemsskapet i EU kunna tillförsäkra institutionerna och funktionärerna

sådana befogenheter.

14 §

Rätten för tillsynsmyndigheten att meddela förelägganden och förbud har

genom ändringar i paragrafens första stycke utsträckts till att även

omfatta efterlevnaden av beslut i enskilda fall. Detta för att underlätta

tillsynen och göra denna effektiv. En motsvarande ändring har också

gjorts i paragrafens tredje stycke.

15 §

Enligt paragrafens första stycke får foder som är avsett att försäljas eller

användas i strid med det s.k. kadaverförbudet tas om hand av

tillsynsmyndigheten. Ändringen innebär att fodret får omhändertas också

när det är avsett att överlåtas på annat sätt. Syftet med ändringen är att

förhindra spridning av sådant oönskat foder genom gåvor eller

byteshandel. Övriga ändringar i första stycket är en konsekvens av

ändringen av definitionen för foder. Detsamma gäller för ändringen i

paragrafens andra stycke.

16 §

Ändringarna i paragrafen innebär att bemyndigandet att föreskriva om

avgifter har utsträckts till att omfatta också ärenden enligt lagen samt all

tillsyn enligt lagen. Syftet med ändringarna är att möjliggöra kostnads-

täckning för myndigheternas verksamhet enligt lagen.

17 §

Genom ändringen av paragrafens första stycke har straffskalan vidgats

till att förutom böter också omfatta fängelse i högst ett år. Avsikten med

straffskärpningen är inte att åstadkomma en allmänt strängare bedömning

av brott mot bestämmelserna i lagen, utan att skapa utrymme för att vid

straffmätning och påföljdsbestämning fullt ut kunna beakta försvårande

omständigheter. Sådana omständigheter kan vara att överträdelser skett

yrkesmässigt och i stor skala. Detta gäller naturligtvis särskilt om det är

fråga om överträdelse av sådana bestämmelser som avser att skydda

människors eller djurs hälsa eller miljön. Straffbestämmelsen har vidare

utsträckts till att också omfatta felaktig hantering av foder.

18 §

Paragrafen har ändrats som en följd av den nya definitionen av foder.

Någon ändring i sak avses inte.

19 §

Paragrafen har ändrats som en konsekvens av att undantag inte längre

kan ges från det s.k. kadaverförbudet och att bemyndigandena att

meddela föreskrifter eller beslut har sammanförts i 8 §.

Ikraftträdandebestämmelserna

Enligt lagen och enligt föreskrifter meddelade med stöd av lagen har

Jordbruksverket befogenhet att besluta om tillstånd, undantag i enskilda

fall och olika slag av godkännanden. Det finns sådana gynnande beslut

som inte är tidsbegränsade och som saknar förbehåll om rätt att återkalla

besluten. De nu föreslagna lagändringarna, t.ex. det vidgade s.k.

kadaverförbudet, och de ändringar som fortlöpande görs i EG:s

lagstiftning kan emellertid göra det nödvändigt att återkalla beslut som

har meddelats enligt lag och föreskrifter i dess äldre lydelse. En regel till

stöd för sådana återkallelser har införts som punkt 2 i

ikraftträdandebestämmelserna. Punkten har utformats med beaktande av

Lagrådets synpunkter. Med anledning av vad Lagrådet har anfört bör det

förtydligandet göras, att avsikten är att även tidsbegränsade beslut skall

kunna återkallas med stöd av den föreslagna ikraftträdandebestämmelsen.

7.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:342) om

kontroll av husdjur m.m.

8 §

Paragrafen är ny och innebär att den överklagandebestämmelse som finns

i förordningen (1985:343) om kontroll av husdjur m.m. förs in i lagen.

Vidare skall Jordbruksverket vara den enskildes motpart vid allmän

förvaltningsdomstol, om denne överklagar ett beslut som ursprungligen

har fattats av en organisation eller sammanslutning eller av ett slakteri.

7.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:738) om

bekämpande av salmonella hos djur

7 §

Paragrafens andra stycke har ändrats på ett sätt som innebär att

Jordbruksverket blir den enskildes motpart vid allmän

förvaltningsdomstol, om denne överklagar ett beslut som ursprungligen

har fattats av en veterinär.

Förteckning över remissinstanserna beträffande lagen

(1985:342) om kontroll av husdjur m.m. och lagen

(1983:738) om bekämpande av salmonella hos djur

Efter remiss har yttranden över Statens jordbruksverks begäran avgetts

av Kammarrätten i Jönköping, Riksrevisionsverket, Statens

veterinärmedicinska anstalt (SVA), Statens livsmedelsverk (SLV),

Lantbrukarnas riksförbund, Familjejordbrukarnas riksförbund och

Slakteriförbundet.

Föreningen Svensk Fjäderfäskötsel och Svensk Fågel har inga

synpunkter eller avstår från att avge yttrande.

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till lag om ändring i lagen (1985:295) om foder

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1985:295) om foder

dels att 5 och 6 §§ skall upphöra att gälla,

dels att 1, 2, 3 a, 4 och 8 19 §§ skall ha följande lydelse,

dels att rubriken närmast före 3 § skall lyda Foders beskaffenhet .

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

I denna lag avses med foder:

vara, däri inbegripet vatten, som är

avsedd att användas för utfodring

av djur,

fodertillsats: dels

berikningsmedel som är avsett att

tillföras foder för att förbättra dess

näringsvärde, dels annan vara eller

ämne som är avsett att tillföras

foder för att påverka dess

hållbarhet, konsistens, färg, smak

eller lukt eller åstadkomma annan

bestämd egenskap hos fodret.

Med foder eller fodertillsats

avses dock inte vara på vilken

läkemedelslagen (1992:859) skall

tillämpas.

Med foder avses i denna lag vara

eller blandning av varor som är

avsedd att användas för utfodring

av djur. Ämnen som tillförs sådana

varor eller blandningar betraktas

också som foder. Med vara avses

även vatten.

Med foder avses dock inte vara

på vilken läkemedelslagen

(1992:859) skall tillämpas.

2 §2

Lagen gäller foder och

fodertillsatser avsedda för husdjur

och andra djur än husdjur, om de

hålls i fångenskap.

Lagen gäller foder avsett för

utfodring av djur.

Lagen gäller inte hanteringen i enskilda hem av foder avsett för

sällskapsdjur.

3 a §3

Som foder till andra djur än

pälsdjur får inte användas djur som

självdött eller som avlivats men

inte slaktats upp. Detsamma gäller

delar av sådana djur och sjukligt

förändrade delar av slaktade djur.

Vad som sägs om foder gäller

också fodermjöl och annan vara

som framställts av sådana djur eller

djurdelar.

Första stycket gäller inte fisk som

används som foder eller foder som

har framställts av fisk.

Som foder får inte användas djur

som självdött eller som avlivats

men inte slaktats upp och därefter

veterinärbesiktigats. Detsamma

gäller delar av sådana djur och

sjukligt förändrade delar av

slaktade djur. Vad som sägs om

foder gäller också fodermjöl och

annan vara som framställts av

sådana djur eller djurdelar.

Första stycket gäller inte fisk som

används som foder eller foder som

har framställts av fisk eller foder

som är avsett för utfodring av kräl-

och groddjur.

Om det finns särskilda skäl, får

Jordbruksverket i det enskilda fallet

medge undantag från första stycket

när det gäller foder till djur i

djurparker och liknande

anläggningar.

4 §4

Antibiotika eller

kemoterapeutiska medel får

tillsättas foder endast för att

förebygga, påvisa, lindra eller bota

sjukdom eller sjukdomssymptom

eller i annat likartat syfte.

Regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande,

Jordbruksverket får meddela

föreskrifter om importen,

tillverkningen, försäljningen,

användningen eller hanteringen i

övrigt av foder som innehåller

medel som avses i första stycket.

Antibiotika eller

kemoterapeutiska medel eller andra

läkemedel får tillsättas foder endast

för att förebygga, påvisa, lindra

eller bota sjukdom eller

sjukdomssymptom eller i annat

likartat syfte.

8 §5

Om det behövs med hänsyn till

människors eller djurs hälsa, kan

regeringen eller, efter regeringens

bemyndigande, Jordbruksverket

förbjuda eller uppställa villkor för

importen, tillverkningen,

försäljningen, användningen eller

hanteringen i övrigt av foder eller

av ett visst parti av ett foder.

Regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer får

meddela föreskrifter eller i enskilda

fall besluta om villkor för eller

förbud mot införsel, utförsel,

tillverkning, försäljning eller annan

överlåtelse, användning eller

hantering i övrigt av foder eller ett

visst parti av ett foder.

9 §

Ett foder får inte försäljas eller

användas

Ett foder får inte säljas eller på

annat sätt överlåtas eller användas

1. om det har en sådan beskaffenhet som inte är tillåten enligt 3 §, eller

2. om det har tillförts någon vara

eller ämne i strid mot 4 eller 5 §.

2. om det har tillförts någon vara

eller något ämne i strid mot denna

lag eller föreskrifter som meddelats

med stöd av lagen.

10 §

En vara får inte försäljas som

fodertillsats, om den inte får

användas enligt 4 eller 5 §.

Regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer får

meddela föreskrifter eller i enskilda

fall besluta om laboratorier för

foderanalyser och metoder för

sådana analyser.

11§

Den som förvärvat vara för

vilken skyldighet att lämna uppgift

enligt 6 § 3 inte fullgjorts får inte

sälja varan vidare utan att

uppgiftsskyldigheten fullgörs.

Den som förvärvat vara för

vilken föreskriven skyldighet att

lämna uppgift inte fullgjorts får inte

sälja eller på annat sätt överlåta

varan vidare utan att

uppgiftsskyldigheten fullgörs.

12 §6

Jordbruksverket utövar tillsynen

över efterlevnaden av denna lag och

med stöd av lagen meddelade

föreskrifter. Jordbruksverket får

överlåta åt länsstyrelsen att utöva

viss tillsyn inom länet.

Jordbruksverket får också överlåta

åt andra myndigheter än

länsstyrelsen att utöva tillsyn. Om

tillsyn överlåts, skall vad som sägs

om tillsynsmyndighet i lagen gälla

även den myndighet till vilken

tillsyn överlåtits.

Jordbruksverket utövar tillsynen

över efterlevnaden av denna lag och

med stöd av lagen meddelade

föreskrifter. Detsamma gäller

beslut meddelade med stöd av 8

eller 10 §. Jordbruksverket får

överlåta åt länsstyrelsen att utöva

viss tillsyn. Jordbruksverket får

också överlåta åt andra

myndigheter än länsstyrelsen att

utöva tillsyn. Om tillsyn överlåts,

skall vad som sägs om

tillsynsmyndighet i lagen gälla även

den myndighet till vilken tillsyn

överlåtits.

13 §

För tillsynen har

tillsynsmyndigheten rätt att komma

in i lokaler eller andra utrymmen

där foder och fodertillsatser

hanteras och får där göra

undersökningar och ta prover.

Tillsynsmyndigheten har rätt att på

begäran få de upplysningar och

handlingar som behövs för

tillsynen.

För tillsynen har

tillsynsmyndigheten rätt att få

tillträde till områden, lokaler eller

andra utrymmen där foder hanteras

och får där göra undersökningar

och ta prover. Tillsynsmyndigheten

har rätt att på begäran få de

upplysningar och handlingar som

behövs för tillsynen.

Bestämmelserna i första stycket

gäller också för EG:s institutioner

och av institutionerna utsedda

inspektörer och experter.

Polismyndigheten skall lämna det biträde som behövs för tillsynen.

14 §

Tillsynsmyndigheten får meddela

de förelägganden och förbud som

behövs för att denna lag eller

föreskrifter som meddelats med

stöd av lagen skall efterlevas.

Tillsynsmyndigheten får meddela

de förelägganden och förbud som

behövs för att denna lag eller

föreskrifter som meddelats med

stöd av lagen skall efterlevas.

Detsamma gäller beslut meddelade

med stöd av 8 eller 10 §.

I beslut om föreläggande eller förbud kan tillsynsmyndigheten sätta ut

vite.

Underlåter någon att vidta en

åtgärd som åligger honom enligt

denna lag eller enligt föreskrifter

eller villkor som meddelats med

stöd av lagen eller enligt

tillsynsmyndighetens föreläggande,

får myndigheten förordna om

rättelse på hans bekostnad.

Underlåter någon att vidta en

åtgärd som åligger honom enligt

denna lag eller enligt föreskrifter

eller beslut som meddelats med

stöd av lagen eller enligt

tillsynsmyndighetens föreläggande,

får myndigheten förordna om

rättelse på hans bekostnad.

15 §7

Tillsynsmyndigheten får ta hand

om foder och fodertillsatser som

uppenbart är avsedda att försäljas

eller användas i strid med 3 a §

första stycket eller 9 11 §.

Tillsynsmyndigheten får vidare ta

hand om foder och fodertillsatser

som avses med ett föreläggande

eller ett förbud enligt 14 §, om

föreläggandet eller förbudet inte

följs.

Har ett foder eller en fodertillsats

tagits om hand, får ägaren under

tillsynsmyndighetens kontroll göra

varan duglig till utfodring eller

använda den för något annat lovligt

ändamål. I annat fall skall varan

förstöras genom

tillsynsmyndighetens försorg på

ägarens bekostnad.

Tillsynsmyndigheten får ta hand

om foder som uppenbart är avsett

att säljas eller på annat sätt

överlåtas eller användas i strid med

3 a § första stycket eller 9 eller

11 §. Tillsynsmyndigheten får

vidare ta hand om foder som avses

med ett föreläggande eller ett

förbud enligt 14 §, om

föreläggandet eller förbudet inte

följs.

Har ett foder tagits om hand, får

ägaren under tillsynsmyndighetens

kontroll göra varan duglig till

utfodring eller använda den för

något annat lovligt ändamål. I annat

fall skall varan förstöras genom

tillsynsmyndighetens försorg på

ägarens bekostnad.

16 §8

Regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande,

Jordbruksverket får föreskriva att

särskilda avgifter får tas ut för

kontroll som utövas enligt denna

lag eller med stöd av lagen

meddelade föreskrifter.

Regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande,

Jordbruksverket får föreskriva att

avgifter får tas ut i ärenden som rör

frågor som avses i 8 eller 10 § samt

för tillsyn som utövas enligt denna

lag eller med stöd av lagen

meddelade föreskrifter eller beslut.

17 §9

Till böter döms den som med

uppsåt eller av oaktsamhet

1. bryter mot 3 a § första stycket,

4 § första stycket, 5 eller 9 11 §,

2. bryter mot en föreskrift som

meddelats med stöd av 4 § andra

stycket eller 6 §,

3. åsidosätter förbud eller villkor

som meddelats med stöd av 4 §

andra stycket eller 8 §, eller

Till böter eller fängelse i högst

ett år döms den som med uppsåt

eller av oaktsamhet

1. bryter mot 3 a § första stycket,

4, 7, 9 eller 11 §,

2. bryter mot en föreskrift som

meddelats med stöd av 8 §,

3. åsidosätter förbud eller villkor

som meddelats med stöd av 8 §,

eller

4. underlåter att fullgöra sin skyldighet enligt 13 § första stycket andra

meningen.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

Den som har överträtt vitesföreläggande eller vitesförbud döms inte till

ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller

förbudet.

Ansvar enligt första stycket inträder inte om ansvar för gärningen kan

ådömas enligt brottsbalken eller enligt lagen (1960:418) om straff för

varusmuggling.

18 §

Foder och fodertillsatser som

varit föremål för brott enligt denna

lag eller värdet av sådana varor

samt utbyte av sådant brott skall

förklaras förverkade, om det inte är

uppenbart oskäligt.

Foder som varit föremål för brott

enligt denna lag eller värdet av

sådana varor samt utbyte av sådant

brott skall förklaras förverkade, om

det inte är uppenbart oskäligt.

19 §10

Beslut av Jordbruksverket i

ärende som avses i 3 a § tredje

stycket, 13 § första stycket, 14 eller

15 § får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol. Föreskrifter

om överklagande av beslut av

Jordbruksverket med stöd av ett

bemyndigande enligt 4, 6 och 8 §§

meddelas av regeringen.

Beslut av Jordbruksverket i

ärende som avses i 13 § första

stycket, 14 eller 15 § får överklagas

hos allmän förvaltningsdomstol.

Föreskrifter om överklagande av

beslut av Jordbruksverket med stöd

av ett bemyndigande enligt 8 och

10 §§ meddelas av regeringen.

Beslut av länsstyrelsen eller av annan myndighet till vilken

Jordbruksverket överlåtit att utöva tillsyn får överklagas hos

Jordbruksverket. Jordbruksverkets beslut i ett sådant ärende får

överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

_________

1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 1998.

2. Beslut om tillstånd, undantag eller godkännande som har meddelats

med stöd av äldre bestämmelser får återkallas.

Förslag till lag om ändring i lagen (1985:342) om kontroll av

husdjur m.m.

Härigenom föreskrivs att det i lagen (1985:342) om kontroll av husdjur

m.m. skall införas en ny bestämmelse, 8 §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 §

Om beslut enligt lagen eller med

stöd av lagen meddelade

föreskrifter har meddelats av en

sådan organisation eller

sammanslutning som avses i 1 §

eller av ett sådant slakteri som

avses i 5 § andra stycket, får

beslutet överklagas hos

Jordbruksverket.

Jordbruksverkets beslut i ett

särskilt fall får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol.

Jordbruksverket skall därvid vara

den enskildes motpart även då

sammanslutning eller slakteri först

beslutat i saken.

Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

_________

1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 1998.

2. För beslut som meddelats före ikraftträdandet gäller äldre

bestämmelser.

Förslag till lag om ändring i lagen (1983:738) om bekämpande

av salmonella hos djur

Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1983:738) om bekämpande av

salmonella hos djur skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7 §1

Beslut av länsstyrelsen eller av veterinär får överklagas hos

Jordbruksverket.

Jordbruksverkets beslut i ett

särskilt fall får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol.

Jordbruksverkets beslut i ett

särskilt fall får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol. Då

veterinär först beslutat i saken skall

Jordbruksverket föra det allmännas

talan vid allmän

förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Beslut som har meddelats enligt denna lag gäller omedelbart, om inte

något annat bestäms.

_________

1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 1998.

2. För beslut som meddelats före ikraftträdandet gäller äldre

bestämmelser.

Lagrådets yttrande

Protokoll vid sammanträde 1998-02-17

Närvarande: regeringsrådet Stig von Bahr, regeringsrådet Arne

Baekkevold, justitierådet Edvard[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligt en lagrådsremiss den 15 januari 1998 (Jordbruksdepartementet)

har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i lagen (1985:295) om foder,

2. lag om ändring i lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m.,

3. lag om ändring i lagen (1983:738) om bekämpande av salmonella

hos djur.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Anna

Tofftén.

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet.

Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:295) om foder

3 a §

Första stycket skulle enligt Lagrådets mening vinna i överskådlighet och

tydlighet, om bestämmelserna delas upp i skilda punkter och ges följande

lydelse:

 Som foder får inte användas

1. djur som självdött,

2. djur som avlivats, om de inte har slaktats upp och därefter

veterinärbesiktigats,

3. delar av djur som avses i 1 eller 2,

4. sjukligt förändrade delar av slaktade djur, eller

5. fodermjöl eller annan vara som framställts av djur eller djurdelar

som avses i 1 4.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

De föreslagna lagändringarna skall enligt punkt 1 träda i kraft den 1 juni

1998. Punkt 2 innehåller en regel om att beslut om tillstånd, undantag

eller godkännande, som har meddelats med stöd av äldre bestämmelser,

får återkallas.

I fråga om lagstiftning på det förvaltningsrättsliga området gäller som

allmän utgångspunkt att till grund för prövningen av ett mål eller ärende

skall ligga de föreskrifter som är i kraft vid tidpunkten för denna

prövning (jfr RÅ 1996 ref. 57). En tillämpning av denna princip leder till

att den föreslagna lagen skall såvida prövningen äger rum efter

utgången av maj 1998 ligga till grund för avgörandet även om målet

eller ärendet avser omständigheter som inträffat före nämnda tidpunkt.

Något hinder mot att i förekommande fall tillämpa de nya reglerna på

äldre förhållanden synes i regel inte föreligga. Lagrådet vill dock

anmärka att den i 17 § första stycket föreslagna straffskärpningen inte får

tillämpas på gärningar som förövats före ikraftträdandet (se 2 kap. 10 §

första stycket regeringsformen).

Punkt 2 tar enligt författningskommentaren sikte på sådana av

Jordbruksverket meddelade gynnande beslut som inte är tidsbegränsade

och som saknar förbehåll om rätt för verket att återkalla besluten.

Lagrådet har förståelse för att beslut av detta slag kan behöva återkallas

och att detta ansetts böra kunna utläsas av lagtexten. Punkten synes

emellertid ha fått för stor räckvidd. Läst enligt sin ordalydelse får

Jordbruksverket en obegränsad rätt att återkalla beslut som meddelats

med stöd av äldre bestämmelser. Av författningskommentaren framgår

dock att avsikten varit att återkallelserätten skall omfatta endast beslut

som är oförenliga med det nya regelsystemet. Denna begränsning bör

enligt Lagrådets uppfattning komma till uttryck i lagtexten.

I författningskommentaren anges vidare, som nämnts i det föregående,

att möjligheten till återkallelse tar sikte på beslut som saknar

tidsbegränsning och förbehåll om återkallelserätt. Om endast beslut av

detta slag avses kunna återkallas, anser Lagrådet att även denna

begränsning bör komma till uttryck i lagtexten.

Lagrådet vill avslutningsvis framhålla att en myndighet som utnyttjar

en befogenhet att återkalla ett för den enskilde gynnande och vid

tidpunkten för meddelandet författningsenligt beslut måste agera med

omdöme. Av allmänna rättsprinciper får anses följa bl.a. att den enskilde

skall ges skälig tid att anpassa sig till den nya situationen.

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Jordbruksdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 19 februari 1998

Närvarande: statsrådet Hjelm-Wallén, ordförande, och statsråden
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1997/98:92 Ändringar i foderlagen,

m.m.

Rättsdatablad

Författningsrubrik

Bestämmelser som

inför, ändrar, upp-

häver eller upprepar

ett normgivnings-

bemyndigande

Celexnummer för

bakomliggande EG-

regler

Lag om ändring i lagen

(1985:295) om foder

4, 8, 10, 16, 19 §§

370L0524 m.fl.

 Senaste lydelse 1992:1681 (jfr 1993:1646).

 Senaste lydelse 1992:1681 (jfr 1993:1646).

 Senaste lydelse 1992:1681 (jfr 1993:1646).

 Senaste lydelse 1991:400.

 Senaste lydelse 1992:1681 (jfr 1993:1646).

 Senaste lydelse 1992:1681 (jfr 1993:1646).

 Senaste lydelse 1991:400.

 Senaste lydelse 1992:1681 (jfr 1993:1646).

 Senaste lydelse 1995:59.

1 Jfr rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett

informationsförfarande

beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT L 109, 26.4.1983, s. 8,

Celex

383L0189, ändrat senast genom kommissionens beslut 96/139/EG, EGT nr L 32,

10.2.1996, s. 31 (Celex 396D0139).

2 Senaste lydelse 1992:1681 (jfr 1993:1646).

1 Senaste lydelse 1995:56.

1 Senaste lydelse 1992:1681.

2 Senaste lydelse 1992:1681.

3 Senaste lydelse 1992:1681.

4 Senaste lydelse 1992:1681.

5 Senaste lydelse 1991:400.

6 Senaste lydelse 1992:1681.

7 Senaste lydelse 1992:1681.

8 Senaste lydelse 1991:400.

9 Senaste lydelse 1992:1681.

10 Senaste lydelse 1995:59.

1 Senaste lydelse 1995:56.

Prop. 1997/98:92

28

1

Prop. 1997/98:92

Bilaga 1

29

41

Prop. 1997/98:92

Bilaga 2

Prop. 1997/98:92

Bilaga 2

36

41

Prop. 1997/98:92

Bilaga 3

Prop. 1997/98:92

Bilaga 3

38

41

Prop. 1997/98:92

Bilaga 4

Prop. 1997/98:92

Bilaga 4

39

41

Prop. 1997/98:92

Prop. 1997/98:92

40

41

Prop. 1997/98:92