Regeringens proposition

1996/97:91

Internationella adoptionsfrågor

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 13 februari 1997

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Maj-Inger[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att Sverige ratificerar 1993 års konvention om skydd av

barn och samarbete vid internationella adoptioner, och att konventionen blir en

del av svensk lagstiftning genom en särskild lag. Enligt förslaget skall Statens

nämnd för internationella adoptionsfrågor (NIA) vara centralmyndighet i

konventionens mening.

 Konventionen föranleder vissa ändringar i socialtjänstlagen (1980:620),

sekretesslagen (1980:100) och lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap.

 Vissa ändringar föreslås i socialtjänstlagen och lagen (1988:1463) om bidrag

vid adoption av utländska barn för att förbättra effektivitet, insyn och

rättssäkerhet i adoptionsprocessen.

 Vidare föreslås en ny lag om internationell adoptionsförmedling ersätta lagen

(1979:552) om internationell adoptionshjälp.

 1

Innehållsförteckning

 1 Förslag till riksdagsbeslut........................4

 2 Lagtext............................................4

 2.1 Förslag till lag med anledning av Sveriges tillträde till

 Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete

 vid internationella adoptioner.................4

 2.2 Förslag till lag om internationell adoptionsförmedling34

 2.3 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen

 (1980:620)....................................36

 2.4 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)39

 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1950:382) om

 svenskt medborgarskap.........................40

 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1463) om

 bidrag vid adoption av utländska barn.........41

 3 Ärendet och dess beredning........................42

 4 Nuvarande ordning.................................43

 5 Vissa regeländringar när det gäller internationella adoptioner49

 5.1 Allmän bedömning..............................49

 5.2 Förmedlingssättet vid internationella adoptioner50

 5.3 Medgivande att ta emot ett barn för adoption..51

 5.4 Organisationernas prövning....................52

 5.5 Redovisningsfrågor och bidrag.................54

 6 Haagkonventionen..................................56

 6.1 Ratificering..................................56

 6.2 Införlivande av konventionen med svensk rätt..59

 6.3 Central adoptionsmyndighet m.m................60

 6.4 Enskilda adoptioner...........................63

 7 Förhållandet mellan 4 kap. föräldrabalken och Haagkonven-

 tionen............................................64

 8 Socialt stöd till familjer med adoptivbarn........73

 8.1 Kontroll av de tilltänkta adoptivföräldrarnas kunskaper

 om barn.......................................73

 8.2 Uppföljning av barnens situation..............74

 9 Sekretess.........................................74

10 Lagreglering......................................75

11 Kostnader.........................................76

12 Författningskommentar.............................76

 12.1Förslaget till lag med anledning av Sveriges tillträde

 till Haagkonventionen om skydd av barn och sam-

 arbete vid internationella adoptioner.........76

 12.2Förslaget till lag om internationell adoptionsförmedling78

 12.3Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen

 (1980:620)....................................82

 12.4Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen

 (1980:100)....................................85

 12.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1950:382) om

 svenskt medborgarskap.........................85

 12.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1463) om

 bidrag vid adoption av utländska barn.........86

Bilaga 1Adoptionslagstiftningsutredningens betänkande -

 sammanfattning................................87

Bilaga 2Remisslista..................................94

Bilaga 3Lagrådsremissens lagförslag..................95

Bilaga 4Lagrådets yttrande..........................105

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den

13 februari 1997....................................121

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 dels godkänner den i[REDACTED_EFTERNAMN] den 29 maj 1993 antagna konventionen om skydd av

barn och samarbete vid internationella adoptioner,

 dels antar regeringens förslag till

 1. lag med anledning av Sveriges tillträde till Haagkonventionen om skydd av

 barn och samarbete vid internationella adoptioner,

 2. lag om internationell adoptionsförmedling,

 3. lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620),

 4. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),

 5. lag om ändring i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap,

 6. lag om ändring i lagen (1988:1463) om bidrag vid adoption av utländska

 barn.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag med anledning av Sveriges tillträde till

Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete vid

internationella adoptioner

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Den i[REDACTED_EFTERNAMN] den 29 maj 1993 antagna konventionen om skydd av barn och

samarbete vid internationella adoptioner skall i originaltexternas lydelse gälla

som lag här i landet. Originaltexterna skall ha samma giltighet.

 Originaltexterna finns tillsammans med en svensk översättning intagna som

bilaga till denna lag.

2 § Statens nämnd för internationella adoptionsfrågor (NIA) är centralmyndighet

enligt konventionen och fullgör de uppgifter som ankommer på en sådan myndighet,

om inte något annat följer av lag eller annan författning.

 NIA utfärdar intyg enligt artikel 23 i konventionen när adoptionen har ägt rum

i Sverige eller när ett utländskt adoptionsbeslut har omvandlats här i landet

enligt artikel 27 i konventionen och 5 § denna lag.

3 § Ansökningar som avses i artikel 14 i konventionen skall göras hos

socialnämnden i sökandenas hemkommun.

 Socialnämnden skall

 a) sammanställa rapporter enligt artikel 15.1. i konventionen,

 b) pröva frågor om samtycke enligt artikel 17.c i konventionen,

 d) vidta åtgärder enligt artikel 21 i konventionen.

 I 25 § socialtjänstlagen (1980:620) finns bestämmelser om att socialnämnden

prövar frågor om medgivande att i adoptionssyfte ta emot barn med hemvist

utomlands.

4 § Om en auktoriserad sammanslutning har anlitats för förmedling av adoption,

skall sammanslutningen

 a) i enlighet med artikel 15.2 i konventionen överlämna rapporter som avses i

artikel 15.1,

 b) i enlighet med artikel 16.2 i konventionen ta emot rapporter som avses i

artikel 16.1,

 c) vidta åtgärder som enligt artiklarna 18-20 i konventionen ankommer på

centralmyndigheten.

5 § När en adoption som enligt konventionen erkänns i Sverige har beviljats i

ursprungsstaten utan att det rättsliga förhållandet mellan barnet och dess ur-

sprungliga familj har upphört, får adoptionen omvandlas till en adoption med den

verkan som anges i 4 kap. 8 § föräldrabalken. Omvandling får ske endast om de

samtycken som avses i artikel 27.1 b i konventionen och i 4 kap. 5 § föräldra-

balken har lämnats.

 Allmän domstol beslutar om sådan omvandling på ansökan av adoptanten eller

adoptanterna.

6 § När ett barn uppehåller sig i ett land som flykting eller i en flykting-

liknande situation anses barnet vid tillämpning av denna lag ha sitt hemvist i

det landet.

 Bilaga

-------------------------------------------------------

KONVENTION OM CONVENTION SUR CONVENTION ON

SKYDD AV BARN LA PROTECTION PROTECTION OF

OCH SAMARBETE DES ENFANTS ET CHILDREN AND

VID LA COOPÉRATION COOPERATION IN

INTERNATIONELLA EN MATIÈRE RESPECT OF

ADOPTIONER D''''ADOPTION INTERCOUNTRY

 INTERNATIONALE ADOPTION

De stater, som Les Etats The States

har undertecknat signataires de la signatory to the

denna konvention, présente Con- present Con-

 som erkänner att vention, vention,

barn för att kunna Reconnaissant Recognizing

uppnå en full- que, pour that the child,

ständig och harmo- l''''épanouissement for the full and

nisk utveckling harmonieux de sa harmonious

av sin personlig- personnalité, development of

het bör växa upp i l''''enfant doit his or her

en familjemiljö, i grandir dans un personality,

en omgivning av milieu familial, should grow up in

lycka, kärlek och dans un climat de a family

förståelse, bonheur, d''''amour environment, in

 som erinrar om et de compré- an atmosphere of

att varje stat hension, happiness, love

som ett prio- and under-

riterat mål bör Rappelant que standing,

vidta lämpliga chaque Etat Recalling that

åtgärder för att göradevrait prendre, each State should

det möjligt för par priorité, des take, as a matter

barn att stanna mesures of priority, ap-

kvar i sin ur- appropriées pour propriate mea-

sprungsfamiljs permettre le sures to enable

vård, maintien de the child to

 l''''enfant dans sa remain in the

 famille d''''ori- care of his or

 gine, her family of

 origin,

 3

-------------------------------------------------------

 som erkänner att genom förhindra digheter som

ett barn som inte bortförande av, skall ge sitt

kan erhålla en försäljning av samtycke till

lämplig familj i eller handel med adoption har

sin ursprungsstat barn, fått den

kan erbjudas för- c) säkerställa rådgivning som

delen av en var- att de adoptioner behövs och

aktig familj som genomförs i vederbörligen

genom interna- enlighet med kon- underrättats om

tionell adoption, ventionen erkänns verk-ningarna

 av de fördragsslu- av sina sam-

 tande staterna. tycken, fram-

 som är övertygade för allt om

om nödvändigheten Artikel 2 huruvida en

av att vidta adoption

åtgärder för att sä-1. Denna kommer att

kerställa att konvention skall leda till att

internationella tillämpas då ett det rättsliga

adoptioner barn med hemvist förhållandet

genomförs med i en fördragsslu- mellan barnet

beaktande av tande stat och dess ur-

barnets bästa och (ursprungsstaten) sprungsfamilj

med hänsyn till har överflyttats, upphör eller

dess grundläggande överflyttas eller inte,

rättigheter och förkommer att över- 2) sådana

att förhindra flyttas till en personer,

bortförande av, annan institutioner

försäljning av fördragsslutande och myndig-

eller handel med stat (den heter frivil-

barn, mottagande sta- ligt har gett

 som önskar ten), antingen sitt samtycke

utarbeta ge- efter adoption i i föreskriven

mensamma bestäm- ursprungsstaten rättslig form

melser i detta av makar eller av och att sam-

syfte, med en person med tycket ut-

beaktande av de hemvist i den tryckts eller

principer som mottagande sta- bestyrkts i

finns upptagna i ten, eller för en skrift,

internationella sådan adoption i 3) samtyckena

instrument, i den mot-tagande inte har

synnerhet i staten eller i åstadkommits

Förenta Nationer- ursprungsstaten. genom betal-

nas konvention om 2. Konventionen ning eller

barnets rättig- omfattar endast genom ersätt-

heter av den 20 adoptioner som ning av något

november 1989 och skapar ett varak- slag och inte

Förenta Na- tigt föräldra- har återkal-

tionernas förkla- barnförhållande. lats, och

ring om sociala

och rättsliga Artikel 3 4) moderns

principer rörande samtycke, där

skydd av och Denna konvention sådant krävs,

omsorg om barn, upphör att gälla om har getts först

särskilt med hänsynde samtycken som efter barnets

till nationell anges i artikel födelse, samt

och interna- 17.c inte har

tionell placering lämnats innan d) med hänsyn

i fosterhem och barnet uppnår till barnets ålder

adoption arton års ålder. och mognad säker-

(Generalförsam- ställt att

lingens re-

solution nr KAPITEL II - 1) barnet har fått

41/85, av den 3 VILLKOR FÖR rådgivning och

december 1986), INTERNATIONELLA vederbörligen

 ADOPTIONER informerats om

 verkningarna

 har kommit av adoptionen

överens om följandeArtikel 4 och av sitt

bestämmelser - samtycke till

 En adoption inom adoptionen i

KAPITEL I - konventionens de fall då

KONVENTIONENS tillämpningsområde sådant samtycke

TILLÄMPNINGS-OMRÅDEskall äga rum krävs,

 endast om de 2) hänsyn har

Artikel 1 behöriga myndighe- tagits till

 terna i ur- barnets önskemål

Ändamålet med dennasprungsstaten har och mening,

konvention är att -

 a) fastställt 3) barnets

 a) upprätta att barnet kan samtycke till

garantier för att adopteras, adoptionen, där

säkerställa att sådant samtycke

internationella b) beslutat att krävs, har

adop-tioner sker en internationell getts

med beaktande av adoption är till frivilligt i

barnets bästa och barnets bästa, föreskriven

med respekt för efter det att rättslig form

dess grundläggande möjligheten att och har ut-

rättigheter såsom placera barnet tryckts eller

dessa erkänns i inom ursprungs- bestyrkts i

internationell staten vederbör- skrift,

rätt, ligen har

 b) upprätta ett beaktats,

system för 4) sådant samtycke

samarbete bland inte har åstad-

de fördragsslu- c) säkerställt kommits genom

tande staterna för att betalning

att säkerställa att1) de personer, eller ersätt-

dessa garantier institutioner ning av något

beaktas och däri- och myn- slag.

-------------------------------------------------------

 2. De skall verade

 själva vidta alla framställningar

Artikel 5 lämpliga åtgärder ifrån andra

 syfte att - central-

En adoption inom myndigheter eller

konventionens a) offentliga organ

tillämpningsområde tillhandahålla om att få infor-

skall ske endast upplysningar om mation i ett

om den mottagande de lagar i deras visst

statens behöriga stater som rör adoptionsärende.

myndigheter har adoption samt

 a) fastställt andra allmänna

att de tilltänkta upplysningar, Artikel 10

adoptivföräldrarna såsom statistik

är behöriga och och standardfor- Auktorisation får

lämpade att adop- mulär, be-viljas och

tera, b) hålla innehas endast av

 b) säkerställt varandra under- samman-slutningar

att de tilltänkta rättade om hur som kan visa att

adoptivföräldrarna konventionen de har erfor-

har fått den råd- fungerar och, så derlig kompetens

givning som kan långt möjligt, att genomföra de

vara nödvändig, ochundanröja varje upp-drag som kan

 c) fastställt hinder för dess komma att

att barnet har tillämpning. anförtros dem.

eller kommer att

få tillstånd att Artikel 11

resa in i och Artikel 8

stadigvarande En auktoriserad

bosätta sig i den Centralmyndigheter sam-manslutning

staten. skall, direkt skall -

 eller genom a) bedriva

KAPITEL III - offentliga organ, endast icke

CENTRALMYNDIG- vidta alla läm- vinstgivande ver-

HETER OCH pliga åtgärder för ksamhet i

AUKTORISERADE att förhindra enlighet med de

SAMMANSLUT- otillbörlig ekono- villkor och inom

NINGAR misk eller annan ramen för sådana

 vinst i samband begränsningar som

Artikel 6 med en adoption fastställs av de

 och för att behöriga

1. Varje förhindra tillväga-myndigheterna i

fördragsslutande gångssätt som stri-auktorisa-

stat skall utse der mot tionsstaten,

en central- konventionens b) ledas och

myndighet som syften. bemannas av

skall ha till personer som

uppgift att Artikel 9 genom sina etiska

fullgöra de skyl- normer och sin

digheter som åläggsCentralmyndigheternautbildning eller

sådana myndigheter skall, direkt erfarenhet är

enligt denna eller genom kvalificerade att

konvention. offentliga organ arbeta inom

2. Federala eller andra i området för

stater, stater staten auk- internationella

med mer än ett toriserade sam- adoptioner, och

rättssystem eller manslutningar, c) vara föremål

stater som har vidta alla för tillsyn av

autonoma territo- lämpliga åtgärder förstatens behöriga

riella enheter att framför allt - myndigheter vad

har frihet att gäller dess sam-

utse fler än en a) samla in, mansättning,

centralmyndighet bevara och utbyta verksamhet och

och att ange den information om finansiella

territoriella barnets och de situation.

eller den tilltänkta adop-

personliga om- tivföräldrarnas Artikel 12

fattningen av situation, i den

deras befogen- omfattning som En sammanslutning

heter. Om en stat krävs för att som har

har utsett fler än fullfölja auktoriserats i

en central- adoptionen, en fördrags-

myndighet skall b) underlätta slutande stat får

den ange den och följa ärendet verka i en annan

centralmyndighet samt verka för en fördragsslutande

till vilken snabb behandling stat endast om de

meddelanden kan av det i syfte båda staternas be-

sändas för vidare- att adoptionen höriga myndigheter

befordran till skall bli har gett sitt

behörig central- genomförd, tillstånd till

myndighet inom c) i sina det.

den staten. stater främja

 rådgivning i adop- Artikel 13

 tionsfrågor och

Artikel 7 möjligheter till Varje

 hjälp och stöd fördragsslutande

1. efter adoption, stat skall lämna

Centralmyndig- uppgift till

heterna skall d) förse Haagkonferensens

samarbeta med varandra med för internationell

varandra och allmänna utvär- privaträtt perma-

främja samarbetet deringsrapporter nenta byrå om

mellan de behöriga om erfarenheterna utsedda cen-

myndigheterna i av in- tralmyndigheter

sina stater för ternationella och, där så är lämp-

att skydda barn adoptioner, ligt, omfattning-

och för att uppnå e) så långt derasen av deras

de övriga målen medstaters lagar befogenheter samt

denna konvention. medger det be- om namn och

 svara välmoti- adress på de

-------------------------------------------------------

auktoriserade etniska, religiösa

sammanslut- och kulturella Centralmyndigheterna

ningarna. bakgrund, i båda staterna

 c) säkerställa skall vidta alla

 att samtycken har nödvändiga åtgärder

KAPITEL IV - erhållits i en- för att barnet

PROCEDURREGLER lighet med skall få tillstånd

VID artikel 4, och att lämna ur-

INTERNATIONELL d) fastställa, sprungsstaten och

ADOPTION framför allt på att resa in i och

 grundval av stadigvarande bo-

Artikel 14 rapporterna sätta sig i den

 rörande barnet och mottagande

Personer med de tilltänkta staten.

hemvist i en adoptivföräldrarna,

fördragsslutande huruvida den tänk- Artikel 19

stat som önskar ta placeringen är

adoptera ett barn till barnets 1. Överflyttning

med hemvist i en bästa. av barnet till

annan fördrags- den mottagande

slutande stat 2. Den skall staten får ge-

skall ansöka hos till cen- nomföras endast om

centralmyndig- tralmyndigheten i kraven enligt

heten i den stat den mottagande artikel 17 har

där de har sitt staten överlämna uppfyllts.

hemvist. sin rapport om

 barnet, och bevis 2.

 om att nödvändiga Centralmyndighe-

Artikel 15 samtycken har terna i båda

 erhållits samt staterna skall sä-

1. Om redovisa skälen förkerställa att över-

centralmyn- beslutet om flyttningen sker

digheten i den placering, och på ett säkert och

mottagande staten därvid vara noga lämpligt sätt och

är övertygad om attmed att inte om möjligt i

de sökande är avslöja moderns sällskap med

behöriga och och faderns adoptivföräldrarna

lämpade att adop- identitet, om eller de

tera, skall den deras identitet tilltänkta ad-

sammanställa en inte får röjas i optivföräldrarna.

rapport som inne- ursprungsstaten.

fattar upplys- 3. Om överflytt-

ningar om deras Artikel 17 ning av barnet

identitet, inte sker, skall

behörighet och Ett beslut i de rapporter som

lämplighet att ursprungsstaten avses i artik-

adoptera, om att ett barn larna 15 och 16

bakgrund, skall överlämnas föråterlämnas till de

familjeförhållandenvård hos tilltänktamyndigheter som

och sjuk- adoptivföräldrar fårhar

domshistoria, fattas endast om vidarebefordrat

sociala miljö, - dem.

motiv till adop- a)

tion, förmåga att centralmyndighe- Artikel 20

ikläda sig an- ten i den staten

svaret för en har säkerställt attCentralmyndigheterna

internationell de tilltänkta skall hålla va-

adoption, samt adoptivföräldrarna randra

uppgifter om samtycker, underrättade om

vilka barn som de b) adoptionsför-

skulle vara centralmyndig- farandet och de

kvalificerade att heten i den åtgärder som har

ta hand om. mottagande staten vidtagits för att

2. Den skall har godkänt ett genomföra det

överlämna rapportensådant beslut för- samt, i de fall då

till centralmyn- utsatt att den en prövotid krävs,

digheten i ur- statens lag eller hur placeringen

sprungsstaten. centralmyndig- utvecklas.

 heten i ur-

Artikel 16 sprungsstaten Artikel 21

 kräver sådant god-

1. Om kännande, 1. I de fall då

centralmyn- c) adoptionen skall

digheten i centralmyndighe- äga rum efter att

ursprungsstaten terna i båda barnet har

har kommit fram staterna har sam- överflyttats till

till att barnet är tyckt till att den mottagande

tillgängligt för adoptionsför- staten och-

adoption skall farandet får centralmyn-

den - fortskrida, och digheten i den

 a) sammanställa staten finner att

en rapport inne- d) det i en fortsatt

fattande upplys- enlighet med placering av bar-

ningar om barnets artikel 5 har net hos de till-

identitet, till- fastställts att de tänkta adoptivfö-

gänglighet för tilltänkta räldrarna inte är

adoption, adoptivföräldrarna till barnets

bakgrund, sociala är behöriga och bästa, skall cen-

miljö och familje- lämpade att adop- tralmyndigheten

historia samt om tera samt att vidta nödvändiga

barnets och dess barnet har eller åtgärder för att

familjs sjukdoms- kommer att få skydda barnet, i

historia, och tillstånd att resa synnerhet -

barnets särskilda in i och stadig-

behov, varande bosätta a) se till att

 b) ta sig i den barnet tas från de

vederbörlig hänsyn mottagande sta- tilltänkta

till barnets ten. adoptivföräldrarna

uppfostran samt och ombesörja

till dess Artikel 18 tillfällig vård,

-------------------------------------------------------

 3. En

 b) i samråd med fördragsslutande

centralmyndig- stat som avger en

heten i ur- förklaring enligt

sprungsstaten punkt 2 skall

utan dröjsmål hålla Haag-

ombesörja en ny konferensens för

placering av internationell

barnet med sikte privaträtt perma-

på adoption eller, nenta byrå un-

om detta inte är derrättad om dessa

lämpligt, ombesörjaorgans och

en alternativ personers namn

långsiktig vård; enoch adresser.

adoption skall

inte genomföras

förrän cen- 4. En

tralmyndigheten i fördragsslutande

ursprungsstaten stat får avge en

vederbörligen har förklaring till

informerats om de depositarien för

tilltänkta nya denna konvention

adoptivföräldrarna,att adoptioner av

 c) som sista barn med hemvist

utväg ombesörja attinom dess

barnet återlämnas, territorium

om barnets endast får

intressen kräver genomföras om

det. centralmyndighe-

2. Med beaktande ternas uppgifter

framför allt av utförs i enlighet

barnets ålder och med punkt 1.

mognad skall

barnet höras och,

när så är lämpligt,5. Oavsett om

dess samtycke in- någon förklaring

hämtas avseende åt-har avgetts

gärder som skall enligt punkt 2

vidtas enligt skall de rap-

denna artikel. porter som avses

 i artiklarna 15

 och 16 i samtliga

 fall sammanställas

Artikel 22 under central-

 myndighetens

1. I den ut- eller andra

sträckning som organs eller

lagen i central- sammanslutningars

myndighetens stat ansvar enligt

medger får en punkt 1.

centralmyndighets

uppgifter enligt

detta kapitel

utföras av offent-

liga organ eller

av sam-

manslutningar som

är auktoriserade

enligt kapitel KAPITEL V -

III. ERKÄNNANDE

2. En OCH VERKAN AV

fördragsslutande ADOPTIONEN

stat får avge en

förklaring till Artikel 23

depositarien för

denna konvention

att central-

myndighetens

uppgifter enligt

artiklarna 15

till 21 får utföras

i den staten, i

den utsträckning

som lagen medger

och under tillsyn

av behöriga

myndigheter i den

staten, även av

organ eller

personer som -

 a) uppfyller

den statens krav

på integritet,

yrkeskompetens,

erfarenhet och

ansvar, och

 b) är, genom sin

etiska standard

och genom

utbildning eller

erfarenhet,

kvalificerade att

arbeta inom om-

rådet internatio-

nella adoptioner.

-------------------------------------------------------

-------------------------------------------------------

 adoptivföräldrarnasadoption av ett

1. En adoption föräldraansvar för barn med hemvist

som enligt intyg barnet, i den staten

av den behöriga skall äga rum i

myndigheten i den c) att det den staten eller

stat där adoptio- tidigare rättsliga som förbjuder

nen har ägt rum förhållandet mellanbarnets placering

har genomförts i barnet och dess i eller överföring

enlighet med mor och far upp- till den motta-

denna konvention hört, om gande staten före

skall erkännas i adoptionen har adoptionen.

de övriga denna verkan i

fördragsslutande den för-

staterna omedel- dragsslutande

bart på grund av stat där den ägde

lag. Intyget rum.

skall innehålla

uppgifter om när 2. När en

och av vem sam- adoption medför

tycken har lämnats att ett tidigare

enligt artikel rättsligt föräldra-

17.c. barnförhållande

2. Varje upphör, skall

fördragsslutande barnet i den mot-

stat skall vid tagande staten

tiden för och i varje annan

undertecknande, fördragsslutande

ratifikation, stat där adop-

godtagande, tionen erkänns

godkännande eller åtnjuta rättigheter

anslutning un- som är likvärdiga

derrätta med dem som i var

depositarien för och en av dessa

denna konvention stater följer av

om vilken myndig- adoptioner med

het eller vilka den angivna

myndigheter som effekten.

har behörighet att 3. Ovanstående

utfärda intyg samt punkter skall

om sådan myn- inte hindra

dighets eller så- tillämpningen av

dana myndigheters någon bestämmelse

befogenheter. Den som är mer gynnsam

skall även under- för barnet och som

rätta depositarien är i kraft i den

om varje förändringfördragsslutande

som gäller stat som erkänner

utpekandet av adoptionen.

sådana myndig-

heter. Artikel 27

Artikel 24 1. När en

 adoption som är

En beviljad i ur-

fördragsslutande sprungsstaten

stat kan vägra att inte medför att

erkänna en ett tidigare

adoption endast rättsligt föräldra-

om adoptionen är barnförhållande

uppenbart ofören- upphör, kan

lig med grunderna adoptionen i den

för rättsordningen mottagande stat

i den staten, med som erkänner den

hänsyn tagen till enligt

barnets bästa. konventionen om-

 vandlas till en

Artikel 25 adoption med sådan

 verkan -

En

fördragsslutande

stat kan i en för- a) om lagen i

klaring ställd den mottagande

till depositarien staten medger

för denna kon- detta, och

vention ange att b) om de

den inte, enligt samtycken som

denna konvention, avses i artikel

skall vara 4.c och 4.d har

tvungen att lämnats eller

erkänna adoptioner lämnas för en sådan

som genomförts i adoption.

enlighet med en

överenskommelse

som ingåtts genom 2. Artikel 23

tillämpning av skall tilllämpas på

artikel 39.2. det beslut som

 omvandlar

Artikel 26 adoptionen.

1. Erkännande av KAPITEL VI -

en adoption inne- ALLMÄNNA

fattar erkännande BESTÄMMELSER

av

 a) det rättsliga Artikel 28

föräldra-barnförhål-

landet mellan Denna konvention

barnet och dess inverkar inte på

adoptivföräldrar, någon ursprungs-

 stats lag som

 b) föreskriver att

-------------------------------------------------------

-------------------------------------------------------

 3. Ledning, heter eller till

Artikel 29 administration offentliga organ

 och anställda i de i den staten

Någon kontakt sammanslutningar anses avse sådana

mellan de som medverkar vid myndigheter som är

tilltänkta en adoption får bemyndigade att

adoptivföräldrarna inte ta emot verka inom den

och barnets för- ersättning som är berörda

äldrar eller någon orimligt hög i för-territoriella

annan person som hållande till enheten,

har barnet i sin utförda tjänster. d) varje

vård får inte hänvisning till

förekomma förrän Artikel 33 auktoriserade

kraven i artikel sammanslutningar

4.a-c och artikel En behörig i den staten

5.a har upp- myndighet som anses avse sam-

fyllts, om inte finner att någon manslutningar som

adoptionen äger bestämmelse i är auktoriserade i

rum inom en denna konvention den berörda

familj eller inte har beaktats territoriella

kontakten är eller att det enheten.

förenlig med de finns en stor

villkor som har risk att den inte Artikel 37

uppställts av kommer att

behörig myndighet beaktas, skall I förhållande till

i ur- omedelbart en stat som i

sprungsstaten. underrätta den fråga om adoption

 egna statens har två eller

 centralmyndighet. flera rättssystem

 Denna för olika

 centralmyndighet befolkningsgrup-

Artikel 30 ansvarar för att per skall varje

 lämpliga åtgärder hänvisning till

1. En vidtas. lagen i den

fördragsslutande staten anses avse

stats behöriga det rättssystem

myndigheter skall Artikel 34 som anges i den

säkerställa att de statens lag.

upplysningar om Om den behöriga

barnets ursprung myndigheten i den

som myndigheterna stat som är

innehar bevaras, mottagare av ett Artikel 38

i synnerhet vad dokument kräver

avser uppgifter det, skall en En stat inom

om föräldrarnas översättning vilken olika

identitet samt tillhandahållas territoriella en-

sjukdomshistoria. med intyg att den heter har sina

 överensstämmer med egna regler om

2. De skall originalet. Om adoption skall

säkerställa att inget annat inte vara förplik-

barnet eller dess föreskrivs, skall tad att tillämpa

ombud har tillgång de tilltänkta ad- denna konvention,

till sådan infor- optivföräldrarna om en stat med

mation, under betala ett enhetligt

lämplig vägledning,kostnaderna för en rättssystem inte

i den utsträckning sådan översättning.skulle vara

som lagen i sta- förpliktad till

ten medger det. Artikel 35 det.

Artikel 31 De behöriga Artikel 39

 myndigheterna i

Utan att det de fördrags- 1. Denna

påverkar artikel slutande staterna konvention inver-

30 skall person- skall handlägga kar inte på något

uppgifter som adoptionsfrågorna internationellt

samlats in eller snabbt. instrument som de

överlämnats enligt fördragsslutande

denna konvention, Artikel 36 staterna är parter

i synnerhet i och som inne-

uppgifter som av- I förhållande till håller bestämmelser

ses i artiklarna en stat som i om frågor som

15 och 16, endast fråga om adoption regleras i kon-

användas i de har två eller ventionen, såvida

syften för vilka flera rättssystem inte en motsatt

de samlats in tilllämpliga inom förklaring avges

eller överlämnats. olika terri- av de stater som

 toriella enheter är parter i ett

 skall - sådant instrument.

 a) varje 2. En

Artikel 32 hänvisning till fördragsslutande

 hemvist i den stat får ingå över-

1. Ingen får göra staten anses avse enskommelser med

otillbörlig ekono- hemvistet inom en en eller flera

misk eller annan territoriell andra för-

vinst i samband enhet i den sta- dragsslutande

med inter- ten, stater i syfte

nationell adop- att förbättra till-

tionsverksamhet. b) varje lämpningen av

2. Endast hänvisning till denna konvention

kostnader och lagen i den i staternas

utgifter, staten anses avse ömsesidiga förbin-

inbegripet rim- gällande lag i den delser. Dessa

liga yrkesmässiga berörda ter- överenskommelser

arvoden till per- ritoriella får avvika endast

soner som enheten, från bestämmelserna

medverkar vid i artiklarna 14

adoptionen, får till 16 och 18

debiteras eller c) varje till 21. Stater

betalas. hänvisning till som har ingått en

 behöriga myndig- sådan överenskom-

-------------------------------------------------------

melse skall sända stater som inte ficerar, godtar

en kopia till har gjort någon eller godkänner

depositarien för invändning mot an- den eller

denna konvention. slutningen inom ansluter sig till

 sex månader efter den, den första

Artikel 40 det att underrät- dagen i den månad

 telsen i artikel som följer efter

Inget förbehåll 48.b har utgången av tre

skall tilllåtas mottagits. Stater månader efter det

till denna kan göra en sådan att dess

konvention. invändning även närratifikations-,

 de efter en godtagande-,

Artikel 41 anslutning godkännande- eller

 ratificerar, anslutningsin-

Denna konvention godtar eller strument depo-

skall tillämpas på godkänner konven- nerades,

varje fall då en tionen. b) i förhållande

ansökan enligt Depositarien till en

artikel 14 har skall underrättas territoriell

mottagits efter om varje sådan enhet som kon-

det att konven- invändning. ventionen har ut-

tionen har trätt i sträckts till i

kraft i den mot- enlighet med

tagande staten artikel 45, den

och i ursprungs- Artikel 45 första dagen i den

staten. månad som följer

 1. En efter utgången av

Artikel 42 fördragsslutande tre månader efter

 stat som består av den underrättelse

Generalsekreterarentvå eller flera som avses i den

för Haagkonfe- territoriella artikeln.

rensen för inter- enheter med olika

nationell pri- rättssystem i Artikel 47

vaträtt skall med frågor som

jämna mellanrum regleras i denna 1. En stat som är

sammankalla en konvention får vid part i konven-

specialkommission undertecknande, tionen får säga upp

för att granska ratificering, den genom en

den praktiska godtagande, skriftlig under-

tillämpningen av godkännande eller rättelse ställd

denna konvention. anslutning för- till de-

 klara att denna positarien.

KAPITEL VII - konvention skall 2. Uppsägningen

SLUTBESTÄM- omfatta alla dess gäller från den

MELSER enheter eller en- första dagen i den

 dast en eller månad som följer

Artikel 43 flera av dem och efter utgången av

 får när som helst tolv månader efter

1. Konventionen ändra sin det att deposita-

är öppen för under-förklaring genom rien har mottagit

tecknande av de att avge en ny underrättelsen. När

stater som var förklaring. en längre uppsäg-

medlemmar i ningstid anges i

Haagkonferensen underrättelsen

för internationell träder uppsägningen

privaträtt vid i kraft efter

tidpunkten för 2. Depositarien utgången av en

dess sjuttonde skall underrättas sådan längre tid

session och av om varje sådan efter det att

andra stater som förklaring och i depositarien har

deltog i denna förklaringen skall mottagit underrät-

session. uttryckligen telsen.

 anges för vilka

2. Den skall territoriella en-

ratificeras, heter konven-

godtas eller god- tionen skall

kännas och tillämpas.

ratifikations-, 3. Om en stat Artikel 48

godtagande- eller inte avger någon

godkännandeinstru- förklaring enligt Depositarien

menten deponeras denna artikel, skall underrätta

hos Utrikesmi- skall konventio- de stater som är

nisteriet i nen omfattar alla medlemmar i Haag-

Konungariket Ned- dess terri- konferensen för

erländerna, som är toriella enheter. internationell

depositarie för privaträtt, de

konventionen. övriga stater som

 Artikel 46 deltog i den

 sjuttonde ses-

Artikel 44 1. Konventionen sionen samt de

 träder i kraft den stater som har

1. Varje annan första dagen i anslutit sig till

stat får ansluta den månad som konventionen i

sig till konven- följer efter ut- enlighet med

tionen efter att gången av tre må- artikel 44 om

den har trätt i nader efter det följande -

kraft i enlighet att det tredje a) de

med artikel 46.1. ratifikations-, undertecknanden,

2. godtagande- eller ratifikationer,

Anslutningsinstru- godkännandeinstru- godtaganden och

mentet skall mentet som avses godkännanden som

deponeras hos i artikel 43 har avses i artikel

depositarien. deponerats. 43,

3. Anslutningen 2. Därefter träder b) de

får verkan endast konventionen i anslutningar samt

i förhållandet kraft de invändningar

mellan den an- som har avgjorts

slutande staten a) i förhållande mot anslutningar

och de till varje stat som avses i

fördragsslutande som senare rati- artikel 44,

-------------------------------------------------------

 c) dagen för

konventionens

ikraftträdande

enligt artikel

46,

 d) de

förklaringar och

utpekanden som

avses i

artiklarna 22,

23, 25 och 45,

 e) de

överenskommelser

som avses i

artikel 39,

 f) de

uppsägningar som

avses i artikel

47.

 Till bekräftelse

härav har under-

tecknade, därtill

vederbörligen

befullmäktigade,

undertecknat den-

na konvention.

-------------------------------------------------------

 Upprättad i Reconnaissant tractants pour
[REDACTED_EFTERNAMN], den que l''''adoption assurer le

19 , på engelska internationale respect de ces

och franska peut présenter garanties et

språken, vilka bådal''''avantage de prévenir ainsi

texter är lika donner une l''''enlèvement, la

giltiga, i ett famille permanen- vente ou la

enda exemplar som te à l''''enfant pour traite d''''enfants;

skall deponeras i lequel une

Konungariket famille appropriée c d''''assurer la

Nederländernas ne peut être reconnaissance

regerings arkiv, trouvée dans son dans les Etats

och av vilken en Etat d''''orgine, contractants des

bestyrkt kopia på Convaincus de adoptions réalisées

diplomatisk väg la nécessité de selon la

skall tillställas prévoir des Convention.

varje stat som är measures pour

medlem i garantir que les

Haagkonferensen adoptions Article 2

för internationell internationales

privaträtt vid aient lieu dans 1 La Convention

tidpunkten för l''''intérêt supérieurs''''applique

dess sjuttonde de l''''enfant et le lorsqu''''un enfant

session samt till respect de ses résidant habitu-

var och en av droits fondament- ellement dans un

övriga stater som aux, ainsi que Etat contractant

deltog i sessio- pour prévenir («l''''Etat

nen. l''''enlèvement, la d''''origine») a été,

 vente ou la est ou doit être

 traite d''''enfants, déplacé vers un

 autre Etat

 Désirant établir àcontractant

 cet effet des («l''''Etat

 dispositions d''''accueil»), soit

 communes qui après son adoption

 tiennent compte dans l''''Etat

 des principes d''''origine par des

 reconnus par les époux ou une

 instruments personne résidant

 internationaux, habituellement

 notamment par la dans l''''Etat d''''ac-

 Convention des cueil, soit en

 Nations Unies sur vue d''''une telle

 les droits de adoption dans

 l''''enfant, du 20 l''''Etat d''''accueil

 novembre 1989, et ou dans l''''Etat

 par la Déclaration d''''origine.

 des Nations Unies 2 La Convention

 sur les principes ne vise que les

 sociaux et adoptions

 juridiques établissant un

 applicables à la lien de

 protection et au filiation.

 bien-être des

 enfants, envisagés

 surtout sous Article 3

 l''''angle des

 pratiques en La Convention

 matière d''''adoption cesse de

 et de placement s''''appliquer si

 familial sur les les acceptations

 plans national et visées à l''''article

 international 17, lettre c,

 (Résolution de n''''ont pas été

 l''''Assemblée généraledonnées avant que

 41/85, du 3 l''''enfant n''''ait

 décembre 1986), atteint l''''âge de

 Sont convenus dix-huit ans.

 des dispositions

 suivantes: CHAPITRE II -

 CONDITIONS

 DES ADOPTIONS

 CHAPITRE I - INTERNATIONALES

 CHAMP

 D''''APPLICATION DE

 LA CONVENTION Article 4

 Article premier Les adoptions

 visées par la

 La présente Convention ne

 Convention a pour peuvent avoir

 objet: lieu que si les

 autorités compé-

 a d établir des tentes de l''''Etat

 garanties pour d''''origine:

 que les adoptions a ont établi que

 internationales l''''enfant est

 aient lieu dans adoptable;

 l''''intérêt supérieur

 de l''''enfant et b ont constaté,

 dans le respect après avoir dûment

 des droits fon- examiné les

 damentaux qui lui possibilités de

 sont reconnus en placement de

 droit l''''enfant dans son

 international; Etat d''''origine,

 b d''''instaurer qu''''une adoption

 un système de internationale

 coopération entre répond à l''''intérêt

 les Etats con- supérieur de

-------------------------------------------------------

l''''enfant; été donné ou

 constaté par 1 Les Autorités

c se sont écrit, et centrales doivent

assurées 4) que ce coopérer entre

1) que les consentement elles et pro-

 personnes, n''''a pas été mouvoir une

 institutions obtenu collaboration

 et autorités moyennant entre les autori-

 dont le paiement ou tés compétentes de

 consentement contrepartie leurs Etats pour

 est requis d''''aucune assurer la

 pour l''''adop- sorte. protection des

 tion ont été enfants et

 entourées des Article 5 réaliser les

 conseils autres objectifs

 nécessaires et Les adoptions de la Convention.

 dûment informéesvisées par la 2 Elles

 sur les Convention ne prennent

 conséquences de peuvent avoir directement

 leur con- lieu que si les toutes mesures

 sentement, en autorités compé- appropriées pour:

 particulier tentes de l''''Etat a fournir des

 sur le d''''accueil: informations sur

 maintien ou la la législation de

 rupture, en a ont constaté leurs Etats en

 raison d''''une que les futurs matière d''''adoption

 adoption, des parents adoptifs et d''''autres

 liens de droit sont qualifiés et informations

 entre l''''enfant aptes à adopter; générales, telles

 et sa famille que des

 d''''origine, b se sont statistiques et

2) que celles-ci assurées que les formules types;

 ont donné futurs parents b s''''informer

 librement leur adoptifs ont été mutuellement sur

 consentement entourés des le fonctionnement

 dans les conseils de la Convention

 formes légales nécessaires; et et, dans la

 requises, et c ont constaté mesure du

 que ce consen- que l''''enfant est possible, lever

 tement a été ou sera autorisé à les obstacles à

 donné ou entrer et à son application.

 constaté par séjourner de façon

 écrit, permanente dans Article 8

3) que les cet Etat.

 consentements Les Autorités

 n''''ont pas été CHAPITRE III - centrales

 obtenus mo- AUTORITÉS prennent, soit

 yennant paie- CENTRALES ET directement, soit

 ment ou ORGANISMES avec le concours

 contrepartie AGRÉÉS d''''autorités

 d''''aucune sorte publiques, toutes

 et qu''''ils mesures

 n''''ont pas été Article 6 appropriées pour

 retirés, et prévenir les gains

4) que le 1 Chaque Etat matériels indus à

 consentement contractant l''''occasion d''''une

 de la mère, désigne une adoption et

 s''''il est Autorité centrale empêcher toute

 requis, n''''a été chargée de pratique contrai-

 donné qu''''après satisfaire aux re aux objectifs

 la naissance obligations qui de la Convention.

 de l''''enfant; lui sont imposées

 et par la Article 9

d se sont Convention.

assurées, eu égard à Les Autorités

l''''âge et à la centrales

maturité de l''''en- 2 Un Etat prennent, soit

fant, fédéral, un Etat directement, soit

 dans lequel avec le concours

1) que celui-ci a plusieurs systèmes d''''autorités

 été entouré de de droit sont en publiques ou

 conseils et vigueur ou un d''''organismes

 dûment informé Etat ayant des dûment agréés dans

 sur les unités leur Etat, toutes

 conséquences de territoriales mesures

 l''''adoption et autonomes est appropriées,

 de son libre de désigner notamment pour:

 consentement à plus d''''une a rassembler,

 l''''adoption, si Autorité centrale conserver et

 celui-ci est et de spécifier échanger des

 requis, l''''étendue informations

 territoriale ou relatives à la

2) que les personnelle de situation de

 souhaits et leurs fonctions. l''''enfant et des

 avis de L''''Etat qui fait futurs parents

 l''''enfant ont étéusage de cette adoptifs, dans la

 pris en faculté désigne mesure nécessaire à

 considération, l''''Autorité cen- la réalisation de

3) que le trale à laquelle l''''adoption;

 consentement toute b faciliter,

 de l''''enfant à communication suivre et activer

 l''''adoption, peut être adressée la procédure en

 lorsqu''''il est en vue de sa vue de

 requis, a été transmission à l''''adoption;

 donné libre- l''''Autorité cen-

 ment, dans les trale compétente

 formes légales au sein de cet

 requises, et Etat. c promouvoir

 que son dans leurs Etats

 consentement a Article 7 le développement

-------------------------------------------------------

de services de fonctions, ainsi personnelle et

conseils pour que le nom et familiale, son

l''''adoption et l''''adresse des passé médical et

pour le suivi de organismes agréés, celui de sa

l''''adoption; sont communiqués famille, ainsi

d échanger des par chaque Etat que sur ses be-

rapports généraux contractant au soins parti-

d''''évaluation sur Bureau Permanent culiers;

les expériences en de la Conférence b elle tient

matière d''''adoption de La Haye de dûment compte des

internationale; droit conditions

 international d''''éducation de

e répondre, dans privé. l''''enfant, ainsi

la mesure permise que de son

par la loi de origine ethnique,

leur Etat, aux CHAPITRE IV - religieuse et

demandes motivées CONDITIONS culturelle;

d''''informations PROCÉDURALES c elle s''''assure

sur une situation DE L''''ADOPTION que les

particulière INTERNATIONALE consentements

d''''adoption visés à l''''article 4

formulées par Article 14 ont été obtenus; et

d''''autres Autorités d elle

centrales ou par Les personnes constate, en se

des autorités rési-dant fondant notamment

publiques. habituellement sur les rapports

 dans un Etat concernant

Article 10 contrac-tant, qui l''''enfant et les

 désirent adopter futurs parents

Peuvent seuls béné-un enfant dont la adoptifs, que le

ficier de résidence placement envisagé

l''''agrément et le habituelle est est dans l''''intérêt

conserver les située dans un supérieur de l''''en-

organismes qui autre Etat fant.

démontrent leur contractant, 2 Elle transmet à

aptitude à remplir doivent l''''Autorité

correctement les s''''adresser à centrale de

missions qui l''''Autorité l''''Etat d''''accueil

pourraient leur centrale de son rapport sur

être confiées. l''''Etat de leur l''''enfant, la

 résidence preuve des

Article 11 habituelle. consentements

 requis et les

Un organisme agréé Article 15 motifs de son

doit: constat sur le

a poursuivre 1 Si l''''Autorité placement, en

uniquement des centrale de veillant à ne pas

buts non l''''Etat d''''accueil révéler l''''indentité

lucratifs dans considère que les de la mère et du

les conditions et requérants sont père, si, dans

limites fixées par qualifiés et aptes àl''''Etat d''''origine,

les autorités adopter, elle cette identité ne

compétents de établit un rapport peut pas être

l''''Etat d''''agrément; contenant des divulguée.

 renseignements

 sur leur identité,

b être dirigé et leur capacité

géré par des légale et leur Article 17

personnes aptitude à

qualifiées par adopter, leur Toute décision de

leur intégrité situation person- confier un enfant à

morale et leur nelle, familiale des futurs

formation ou ex- et médicale, leur parents adoptifs

périence pour agir milieu social, ne peut être prise

dans le domaine les motifs qui dans l''''Etat

de l''''adoption les animent, leur d''''origine que

internationale; aptitude à assumer a si l''''Autorité

et une adoption centrale de cet

c être soumis à internationale, Etat s''''est assurée

la surveillance ainsi que sur les de l''''accord des

d''''autorités enfants qu''''ils futurs parents

compétentes de cet seraient aptes à adoptifs;

Etat pour sa com- prendre en b si l''''Autorité

position, son charge. centrale de

fonctionnement et l''''Etat d''''accueil

sa situation 2 Elle transmet a approuvé cette

financière. le rapport à décision, lorsque

 l''''Autorité la loi de cet

Article 12 centrale de Etat ou l''''Autorité

 l''''Etat d''''origine. centrale de

Un organisme agréé l''''Etat d''''origine

dans un Etat Article 16 le requiert;

contractant ne

pourra agir dans 1 Si l''''Autorité c si les

un autre Etat centrale de Autorités

contractant que l''''Etat d''''origine centrales des

si les autorités considère que deux Etats ont

compétentes des l''''enfant est accepté que la

deux Etats l''''ont adoptable, procédure en vue

autorisé. de l''''adoption se

 poursuive; et

 a elle établit d s''''il a été

 un rapport constaté

Article 13 contenant des conformément à

 renseignements l''''article 5 que

La désignation de sur l''''identité de les futurs

Autorités l''''enfant, son parents adoptifs

centrales et, le adoptabilité, son sont qualifiés et

cas échéant, l''''éten-milieu social, aptes à adopter et

due de leurs son évolution que l''''enfant est

-------------------------------------------------------

ou sera autorisé à notamment: requises par cet

entrer et à Etat; et

séjourner de façon a de retirer b sont

permanente dans l''''enfant aux qualifiées par

l''''Etat d''''accueil. personnes qui leur intégrité

 désiraient morale et leur

 l''''adopter et d''''en formation ou

 prendre soin pro- expérience pour

Article 18 visoirement; agir dans le

 domaine de

Les Autorités b en l''''adoption

centrales des consultation avec internationale.

deux Etats l''''Autorité centra- 3 L''''Etat

prennent toutes le de l''''Etat contractant qui

mesures utiles d''''origine, fait la

pour que l''''enfant d''''assurer sans déclaration visée

reçoive l''''auto- délai un nouveau au paragraphe 2

risation de placement de informe

sortie de l''''Etat l''''enfant en vue régulièrement le

d''''origine, ainsi de son adoption Bureau Permanent

que celle d''''entrée ou, à défaut, une de la Conférence

et de séjour prise en charge de La Haye de

permanent dans alternative droit in-

l''''Etat d''''accueil. durable; une ternational privé

 adoption ne peut des noms et

Article 19 avoir lieu que si adresses de ces

 l''''Autorité organismes et

1 Le déplacement centrale de l''''E- personnes.

de l''''enfant vers tat d''''origine a été

l''''Etat d''''accueil dûment informée sur4 Un Etat

ne peut avoir les nouveaux contractant peut

lieu que si les parents adoptifs; déclarer auprès du

conditions de dépositaire de la

l''''article 17 ont Convention que

été remplies. c en dernier les adoptions

 ressort, d''''enfants dont la

2 Les Autorités d''''assurer le résidence ha-

centrales des retour de bituelle est

deux Etats l''''enfant, si son située sur son

veillent à ce que intérêt l''''exige. territoire ne

ce déplacement peuvent avoir

s''''effectue en 2 Eu égard lieu que si les

toute sécurité, notamment à l''''âge fonctions conférées

dans des et à la maturité deaux Autorités cen-

conditions appro- l''''enfant, celui- trales sont exer-

priées et, si pos- ci sera consulté cées conformément

sible, en et, le cas échéant,au paragraphe

compagnie des son consentement premier.

parents adoptifs obtenu sur les 5 Nonobstant

ou des futurs mesures à prendre toute déclaration

parents adoptifs. conformément au effectuée

3 Si ce présent article. conformément au

déplacement n''''a paragraphe 2, les

pas lieu, les rapports prévus

rapports visés aux aux articles 15

articles 15 et 16 Article 22 et 16 sont, dans

sont renvoyés aux tous les cas, éta-

autorités 1 Les fonctions blis sous la

expéditrices. conférées à responsabilité de

 l''''Autorité cen- l''''Autorité

 trale par le centrale ou

 présent chapitre d''''autres autorités

 peuvent être ou organismes,

Article 20 excercées par des conformément au

 autorités paragraphe premi-

Les Autorités publiques ou par er.

centrales se des organismes

tiennent informées agrées conformément

sur la procédure au chapitre III,

d''''adoption et les dans la mesure

mesures prises prévue par la loi

pour la mener à de son Etat.

terme, ainsi que 2 Un Etat CHAPITRE V -

sur le déroulement contractant peut RECONNAISSANCE

de la période déclarer auprès du ET EFFETS DE

probatoire, dépositaire de la L''''ADOPTION

lorsque celle-ci Convention que

est requise. les fonctions Article 23

 conférées à

Article 21 l''''Autorité 1 Une adoption

 centrale par les certifiée conforme à

1 Lorsque articles 15 à 21 la Convention par

l''''adoption doit peuvent aussi être l''''autorité

avoir lieu après exercées dans cet compétente de

le déplacement de Etat, dans la l''''Etat

l''''enfant dans mesure prévue par contractant où

l''''Etat d''''accueil la loi et sous le elle a eu lieu

et que l''''Autorité contrôle des est reconnue de

centrale de cet autorités plein droit dans

Etat considère que compétentes de cet les autres Etats

le maintien de Etat, par des contractants. Le

l''''enfant dans la organismes ou certificat

famille d''''accueil personnes qui: indique quand et

n''''est plus de son a remplissent par qui les

intérêt supérieur, les conditions de acceptations

cette Autorité moralité, de visées à l''''article

prend les mesures compétence 17, lettre c, ont

utiles à la professionnelle, été données.

protection de d''''expérience et de

l''''enfant, en vue responsabilité

-------------------------------------------------------

2 Tout Etat l''''enfant jouit, entre les futurs

contractant, au dans l''''Etat parents adoptifs

moment de la d''''accueil et dans et les parents de

signature, de la tout autre Etat l''''enfant ou toute

ratification, de contractant où autre personne

l''''acceptation, de l''''adoption est qui a la garde de

l''''approbation ou reconnue, des celui-ci ne peut

de l''''adhésion, droits équivalents àavoir lieu tant

notifiera au ceux résultant que les

dépositaire de la d''''une adoption dispositions de

Convention produisant cet l''''article 4,

l''''identité et les effet dans chacun lettres a à c, et

fonctions de de ces Etats. de l''''article 5,

l''''autorité ou des lettre a, n''''ont

autorités qui, pas été respectées,

dans cet Etat, 3 Les sauf si

sont compétentes paragraphes l''''adoption a lieu

pour délivrer le précédents ne entre membres

certificat. Il portent pas d''''une même famille

lui notifiera atteinte à ou si les con-

aussi toute l''''application de ditions fixées par

modification dans toute disposition l''''autorité

la désignation de plus favorable à compétente de

ces autorités. l''''enfant, en l''''Etat d''''origine

 vigueur dans sont remplies.

 l''''Etat

 contractant qui

 reconnaît l''''adop- Article 30

 tion.

Article 24 1 Les autorités

 Article 27 compétentes d''''un

La reconnaissance Etat contractant

d''''une adoption ne 1 Lorsqu''''une veillent à

peut être refusée adoption faite conserver les

dans un Etat dans l''''Etat informations

contractant que d''''origine n''''a pas qu''''elles détien-

si l''''adoption est pour effet de nent sur les

manifestement rompre le lieu origines de

contraire à son préexistant de l''''enfant, notam-

ordre public, filiation, elle ment celles

compte tenu de peut, dans l''''Etat relatives à

l''''intérêt supérieurd''''accueil qui l''''identité de sa

de l''''enfant. reconnaît l''''adop- mère et de son

 tion conformément àpère, ainsi que

Article 25 la Convention, les données sur le

 être convertie en passé médical de

Tout Etat une adoption l''''enfant et de sa

contractant peut produisant cet famille.

déclarer au dépo- effet, 2 Elles

sitaire de la assurent l''''accès

Convention qu''''il de l''''enfant ou de

ne sera pas tenu a si le droit son représentant à

de reconnaître en de l''''Etat ces informations,

vertu de celle-ci d''''accueil le avec les conseils

les adoptions permet; et appropriés, dans

faites con- la mesure permise

formément à un ac- b si les par la loi de

cord conclu en consentements leur Etat.

application de visés à l''''article

l''''article 39, 4, lettres c et Article 31

paragraphe 2. d, ont été ou sont

 donnés en vue Sous réserve de

 d''''une telle adop- l''''article 30, les

 tion. données

 personnelles

Article 26 2 L''''article 23 rassemblées ou

 s''''applique à la transmises

1 La décision de conformément à la

reconnaissance de conversion. Convention, en

l''''adoption com- particulier

porte celle celles visées aux

a du lien de CHAPITRE VI - articles 15 et

filiation entre DIPOSITIONS 16, ne peuvent

l''''enfant et ses GÉNÉRALES être utilisées à

parents adoptifs; d''''autres fins que

 Article 28 celles pour les-

 quelles elles ont

b de la La Convention ne été rassemblées ou

responsabilité déroge pas aux transmises.

parentale des pa- lois de l''''Etat

rents adoptifs à d''''origine qui Article 32

l''''égard de requièrent que

l''''enfant; l''''adoption d''''un 1 Nul ne peut

c de la rupture enfant résidant tirer un gain

du lieu habituellement matériel indu en

préexistant de dans cet Etat raison d''''une

filiation entre doive avoir lieu intervention à

l''''enfant et sa dans cet Etat ou l''''occasion d''''une

mère et son père, qui interdisent adoption inter-

si l''''adoption le placement de nationale.

produit cet effet l''''enfant dans 2 Seuls peuvent

dans l''''Etat l''''Etat d''''accueil être demandés et

contractant où ou son déplacement payés les frais et

elle a eu lieu. vers cet Etat dépenses, y

 avant son compris les

2 Si l''''adoption adoption. honoraires

a pour effet de raisonnables des

rompre le lieu Article 29 personnes qui

préexistant de sont intervenues

filiation, Aucun contact dans l''''adoption.

-------------------------------------------------------

3 Les

dirigeants,

administrateurs

et employés

d''''organismes

intervenant dans

une adoption ne

peuvent recevoir

une rémunération

disproportionnée

par rapport aux

services rendus.

Article 33

Toute autorité

compétente qui

constate qu''''une

des dispositions

de la Convention

a été méconnue ou

risque manifeste-

ment de l''''être en

informe aussitôt

l''''Autorité

centrale de

l''''Etat dont elle

relève. Cette

Autorité centrale

a la

responsabilité de

veiller à ce que

les mesures

utiles soient

prises.

-------------------------------------------------------

Article 34 de cet Etat vise ternational privé

 le système de convoque

Si l''''autorité droit désigné par périodiquement une

compétente de le droit de Commission spé-

l''''Etat destina- celui-ci. ciale afin

taire d''''un Article 38 d''''examiner le

document le fonctionnnement

requiert, une Un Etat dans pratique de la

traduction lequel différentes Convention.

certifiée conforme unités ter-

doit être ritoriales ont CHAPITRE VII -

produite. Sauf leurs propres CLAUSES

dispense, les règles de droit en FINALES

frais de matière d''''adoption

traduction sont à ne sera pas tenu

la charge des d''''appliquer la

futurs parents Convention

adoptifs. lorsqu''''un Etat

 dont le système de

 droit est unifié

 ne serait pas

 tenu de

Article 35 l''''appliquer.

Les autorités Article 39

compétentes des

Etats con- 1 La Convention

tractants ne déroge pas aux

agissent rapi- instruments

dement dans les internationaux

procédures auxquels des

d''''adoption. Etats

 contractants sont

Article 36 Parties et qui

 contiennent des

Au regard d''''un dispositions sur

Etat qui connaît, les matières réglées

en matière par la présente

d''''adoption, deux Convention, à

ou plusieurs moins qu''''une

systèmes de droit déclaration

applicables dans contraire ne soit

des unités terri- faite par les

toriales Etats liés par de

différentes: tels instruments.

a toute référence à2 Tout Etat

la résidence contractant

habituelle dans pourra conclure

cet Etat vise la avec un ou

résidence plusieurs autres

habituelle dans Etats contrac-

une unité territo- tants des accords

riale de cet en vue de

Etat; favoriser l''''ap-

 plication de la

b toute référence àConvention dans

loi de cet Etat leurs rapports

vise la loi en réciproques. Ces

vigueur dans accords ne pour-

l''''unité ront déroger

territoriale con- qu''''aux

cernée; dispositions des

 articles 14 à 16

 et 18 à 21. Les

c toute référenceEtats qui auront

aux autorités conclu de tels

compétentes ou aux accords en

autorités transmettront une

publiques de cet copie au

Etat vise les dépositaire de la

autorités habi- Convention.

litées à agir dans

l''''unité

territoriale con- Article 40

cernée;

 Aucune réserve à la

d toute référenceConvention n''''est

aux organismes admise.

agréés de cet Etat

vise les Article 41

organismes agréés

dans l''''unité La Convention

territoriale s''''applique chaque

concernée. fois qu''''une

 demande visée à

 l''''article 14 a été

 reçue après l''''entrée

Article 37 en vigueur de la

 Convention dans

Au regard d''''un l''''Etat d''''accueil

Etat qui connaît, et l''''Etat

en matière d''''origine.

d''''adoption, deux

ou plusieurs

systèmes de droit Article 42

applicables à des

catégories diffé- Le Secrétaire

rentes de général de la

personnes, toute Conférence de La

référence à la loi Haye de droit in-

-------------------------------------------------------

-------------------------------------------------------

 clarer que la pré- dénoncer celle-ci

Article 43 sente Convention par une

 s''''appliquera à notification

1 La Convention toutes ses unités adressée par écrit

est ouverte à la territoriales ou au dépositaire.

signature des seulement à l''''une 2 La

Etats qui étaient ou à plusieurs dénonciation

Membres de la d''''entre elles, et prendra effet le

Conférence de La pourra à tout mo- premier jour du

Haye de droit ment modifier mois suivant

international cette déclaration l''''expiration

privé lors de sa en faisant une d''''une période de

Dix-septième nouvelle déclara- douze mois après

session et des tion. la date de

autres Etats qui 2 Ces réception de la

ont participé à déclarations notification par

cette Session. seront notifiées le dépositaire.

 au dépositaire et Lorsqu''''une période

2 Elle sera indique-ront plus longue pour

ratifiée, acceptée expressément les la prise d''''effet

ou approuvée et unités de la dénonciation

les instruments territoriales est spécifiée dans

de ratification, auxquelles la la notification,

d''''acceptation ou Conven-tion la dénonciation

d''''approbation s''''applique. prendra effet à

seront déposés l''''expiration de

auprès du Ministère3 Si un Etat ne la période en

des Affaires fait pas de question après la

Etrangères du déclaration en date de réception

Royaume des Pays- vertu du présent de la notifica-

Bas, dépositaire article, la tion.

de la Convention. Convention

 s''''appliquera à Article 48

 l''''ensemble du

Article 44 territoire de cet Le dépositarie

 Etat. notifiera aux

1 Tout autre Etats membres de

Etat pourra Article 46 la Conférence de

adhérer à la La Haye de droit

Convention après 1 La Convention international

son entrée en entrera en privé, aux autres

vigueur en vertu vigueur le Etat qui ont

de l''''article 46, premier jour du participé à la Dix-

paragraphe 1. mois suivant septième session,

2 L''''instrument l''''expiration ainsi qu''''aux

d''''adhésion sera d''''une période de Etats qui auront

déposé auprès du trois mois après adhéré conformément

dépositaire. le dépôt du aux dispositions

 troisième instru- de l''''article 44:

3 L''''adhésion ment de

n''''aura d''''effet ratification, a les

que dans les d''''acceptation ou signatures, rati-

rapports entre d''''approbation fications,

l''''Etat adhérant et prévu par acceptations et

les Etats l''''article 43. approbations

contractants qui 2 Par la visées à l''''article

n''''auront pas élevé suite, la 43;

d''''objection à son Convention

encontre dans les entrera en b les adhésions

six mois après la vigueur: et les objections

réception de la a pour chaque aux adhésions

notification Etat ratifiant, visées à l''''article

prévue à l''''article acceptant ou 44;

48, lettre b. Une approuvant

telle objection postérieurement, c la date à

pourra également ou adhérant, le laquelle la

être élevée par toutpremier jour du Convention

Etat au moment mois suivant entrera en

d''''une rati- l''''expiration vigueur conformé-

fication, d''''une période de ment aux

acceptation ou trois mois après dispositions de

approbation de la le dépôt de son l''''article 46;

Convention, instrument de d les

ultérieure à ratification, déclarations et

l''''adhésion. Ces d''''acceptation, les désignations

objections seront d''''approbation ou mentionnées aux

notifiées au d''''adhésion; articles 22, 23,

dépositaire. 25 et 45;

 b pour les e les accords

 unités mentionnés à

 territoriales l''''article 39;

Article 45 auxquelles la

 Convention a été f les

1 Un Etat qui étendue conformé- dénonciations

comprend deux ou ment à l''''article visées à l''''articles

plusieurs unités 45, le premier 47.

territoriales jour du mois

dans lesquelles suivant En foi de quoi,

des systèmes de l''''expiration les soussignés,

droit différents d''''une période de dûment autorisés,

s''''appliquent aux trois mois après ont signé la

matières régies parla notification présente

cette Convention visée dans cet Convention.

pourra, au moment article.

de la signature,

de la ra- Article 47 Fait à La Haye,

tification, de le

l''''acceptation, de 1 Tout Etat ....................

l''''approbation ou Partie à la 19.., en français

de l''''adhésion, dé- Convention pourra et en anglais,

-------------------------------------------------------

les deux textes Recognizing

faisant également that intercountry

foi, en un seul adoption may

exemplaire, qui offer the advan-

sera déposé dans tage of a perma-

les archives du nent family to a

Gouvernement du child for whom a

Royaume des Pays- suitable family

Bas et dont une cannot be found

copie certifiée in his or her

conforme sera State of origin,

remise, par la

voie diplomati- Convinced of

que, à chacun des the necessity to

Etats membres de take measures to

la Conférence de ensure that

La Haye de droit intercountry

international adoptions are

privé lors de la made in the best

Dix-septième interests of the

session, ainsi child and with

qu''''à chacun des respect for his

autres Etats or her fundamen-

ayant participé à tal rights, and

cette Session. to prevent the

 abduction, the

 sale of, or

 traffic in

 children,

 Desiring to

 establish common

 provisions to

 this effect,

 taking into

 account the

 principles set

 forth in interna-

 tional

 instruments, in

 particular the

 United Nations

 Convention on the

 Rights of the

 Child, of 20

 November 1989,

 and the United

 Nations Decla-

 ration on Social

 and Legal

 Principles re-

 lating to the

 Protection and

 Welfare of Chil-

 dren, with

 Special Reference

 to Foster

 Placement and

 Adoption

 Nationally and

 Internationally

 (General Assembly

 Resolution 41/85,

 of 3 December

 1986),

 Have agreed

 upon the fol-

 lowing provisions

 -

-------------------------------------------------------

CHAPTER I - INTERCOUNTRY child; and

SCOPE OF THE ADOPTIONS d have ensured,

CONVENTION having regard to

 Article 4 the age and deg-

 ree of maturity

Article 1 An adoption of the child,

 within the scope that

The objects of of the Convention (1) he or she

the present shall take place has been

Convention are - only if the com- counselled

a to establish petent and duly

safeguards to authorities of informed of

ensure that the State of the effects

intercountry origin - of the ad-

adoptions take option and

place in the best a have of his or

interests of the established that her consent

child and with the child is to the ad-

respect for his adoptable; option,

or her fundamen- b have where such

tal rights as determined, after consent is

recognized in possibilities for required,

international placement of the

law; child within the (2) consideration

b to establish State of origin has been

a system of co- have been given given to the

operation amongst due considera- child s

Contracting tion, that an wishes and

States to ensure intercountry opinions,

that those safe- adoption is in (3) the child s

guards are re- the child s best consent to

spected and interests; the adop-

thereby prevent c have ensured tion, where

the abduction, that such consent

the sale of, or (1) the persons, is required,

traffic in institutions has been

children; and autho- given fre-

 rities whose ely, in the

c to secure the consent is required

recognition in necessary legal form,

Contracting for and ex-

States of adop- adoption, pressed or

tions made in have been evidenced in

accordance with counselled writing, and

the Convention. as may be

 necessary (4) such consent

Article 2 and duly has not been

 informed of induced by

1 The the effects payment or

Convention shall of their compensation

apply where a consent, in of any kind.

child habitually particular

resident in one whether or

Contracting State not an Article 5

( the State of adoption

origin ) has will result An adoption

been, is being, in the within the scope

or is to be moved termination of the Convention

to another of the legal shall take place

Contracting State relationship only if the com-

( the receiving between the petent

State ) either child and authorities of

after his or her his or her the receiving

adoption in the family of State -

State of origin origin,

by spouses or a a have

person habitually (2) such determined that

resident in the persons, in- the prospective

receiving State, stitutions adoptive parents

or for the and au- are eligible and

purposes of such thorities suited to adopt;

an adoption in have given b have ensured

the receiving their con- that the prospec-

State or in the sent freely, tive adoptive pa-

State of origin. in the re- rents have been

2 The quired legal counselled as may

Convention covers form, and be necessary; and

only adoptions expressed or c have

which create a evidenced in determined that

perma-nent writing, the child is or

parent-child (3) the consents will be

relationship. have not authorized to

 been induced enter and reside

Article 3 by payment permanently in

 or com- that State.

The Convention pensation of

ceases to apply any kind and

if the agreements have not CHAPTER III -

mentioned in been with- CENTRAL

Article 17, sub- drawn, and AUTHORITIES AND

paragraph c, have ACCREDITED

not been given (4) the consent BODIES

before the child of the

attains the age mother,

of eighteen where Article 6

years. required,

 has been 1 A Contracting

CHAPTER II - given only State shall

REQUIREMENTS after the designate a

FOR birth of the Central Authority

-------------------------------------------------------

to discharge the Convention. accreditation;

duties which are b be directed

imposed by the and staffed by

Convention upon Article 9 persons qualified

such authorities. by their ethical

 Central standards and by

 Authorities shall training or

2 Federal take, directly or experience to

States, States through public work in the field

with more than authorities or of intercountry

one system of law other bodies duly adoption; and

or States having accredited in

autonomous their State, all c be subject to

territorial units appropriate supervision by

shall be free to measures, in competent

appoint more than particular to - authorities of

one Central that State as to

Authority and to a collect, its composition,

specify the preserve and operation and fi-

territorial or exchange infor- nancial

personal extent mation about the situation.

of their func- situation of the

tions. Where a child and the

State has prospective adop- Article 12

appointed more tive parents, so

than one Central far as is A body accredited

Authority, it necessary to com- in one

shall designate plete the Contracting State

the Central adoption; may act in

Authority to b facilitate, another

which any follow and Contracting State

communication may expedite procee- only if the

be addressed for dings with a view competent aut-

transmission to to obtaining the horities of both

the appropriate adoption; States have

Central Authority authorized it to

within that c promote the do so.

State. development of

 adoption

Article 7 counselling and

 post-adoption Article 13

1 Central services in their

Authorities shall States; The designation

co-operate with of the Central

each other and d provide each Authorities and,

promote co- other with where appro-

operation amongst general evalua- priate, the

the competent tion reports extent of their

authorities in about experience functions, as

their States to with intercountry well as the names

protect children adoption; and addresses of

and to achieve the ac-credited

the other objects e reply, in so bodies shall be

of the far as it communicated by

Convention. permitted by the each Contracting

 law of their State to the

2 They shall State, to Permanent Bureau

take directly all justified of the Hague

appropriate requests from Conference on

measures to - other Central Private

 Authorities or International

a provide public authori- Law.

information as to ties for

the laws of their information about CHAPTER IV -

States concerning a particular PROCEDURAL

adoption and adoption REQUIREMENTS IN

other general situation. INTERCOUNTRY

information, such ADOPTION

as statistics and

standard forms; Article 10 Article 14

b keep one Accreditation Persons

another informed shall only be habitually

about the granted to and resident in a

operation of the maintained by Contracting

Convention and, bodies demonstra- State, who wish

as far as ting their to adopt a child

possible, competence to habitually

eliminate any carry out resident in ano-

obstacles to its properly the ther Contracting

application. tasks with which State, shall

 they may be apply to the

Article 8 entrusted. Central Authority

 in the State of

Central their habitual

Authorities shall Article 11 residence.

take, directly or

through public An accredited

authorities, all body shall -

appropriate a pursue only Article 15

measures to non-profit

prevent improper objectives ac- 1 If the

financial or cording to such Central Authority

other gain in conditions and of the receiving

connection with within such State is

an adoption and limits as may be satisfied that

to deter all established by the applicants

practices the competent are eligible and

contrary to the authorities of suited to adopt,

objects of the the State of it shall prepare

-------------------------------------------------------

a report includ- father if, in the take place, the

ing information State of origin, reports referred

about their these identities to in Articles 15

identity, may not be dis- and 16 are to be

eligibility and closed. sent back to the

suitability to authorities who

adopt, Article 17 forwarded them.

background,

family and Any decision in Article 20

medical history, the State of

social envi- origin that a The Central

ronment, reasons child should be Authorities shall

for adoption, entrusted to keep each other

ability to prospective informed about

undertake an adoptive parents the adoption

intercountry may only be made process and the

adoption, as well if - measures taken to

as the characte- a the Central complete it, as

ristics of the Authority of that well as about the

children for whom State has ensured progress of the

they would be that the pro- placement if a

qualified to spective adoptive probationary

care. parents agree; period is

 b the Central required.

 Authority of the

2 It shall receiving State Article 21

transmit the has approved such

report to the decision, where 1 Where the

Central Authority such approval is adoption is to

of the State of required by the take place after

origin. law of that State the transfer of

 or by the Central the child to the

Article 16 Authority of the receiving State

 State of origin; and it appears to

1 If the c the Central the Central

Central Authority Authorities of Authority of the

of the State of both States have State that the

origin is agreed that the continued

satisfied that adoption may pro- placement of the

the child is ceed; and child with the

adoptable, it prospective

shall - d it has been adoptive parents

 determined, in is not in the

a prepare a accordance with child s best

report including Article 5, that interests, such

information about the prospective Central Authority

his or her iden- adoptive parents shall take the

tity, adopt- are eligible and measures neces-

ability, suited to adopt sary to protect

background, and that the the child, in

social environ- child is or will particular -

ment, family be authorized to a to cause the

history, medical enter and reside child to be with-

history including permanently in drawn from the

that of the the receiving prospective adop-

child s family, State. tive parents and

and any special to arrange

needs of the Article 18 temporary care;

child; b in consultation

b give due con- The Central with the Central

sideration to the Authorities of Authority of the

child s upbringing both States shall State of origin,

and to his or her take all neces- to arrange wit-

ethnic, religious sary steps to hout delay a new

and cultural obtain permission placement of the

background; for the child to child with a view

c ensure that leave the State to adoption or,

consents have of origin and to if this is not

been obtained in enter and reside appropriate, to

accordance with permanently in arrange

Article 4; and the receiving alternative long-

d determine, on State. term care; an

the basis in adoption shall

particular of the Article 19 not take place

reports relating until the Central

to the child and 1 The transfer Authority of the

the prospective of the child to State of origin

adoptive parents, the receiving has been duly

whether the en- State may only be informed

visaged placement carried out if concerning the

is in the best the requirements new prospective

interests of the of Article 17 adoptive parents;

child. have been satis- c as a last

2 It shall fied. resort, to

transmit to the 2 The Central arrange the

Central Authority Authorities of return of the

of the receiving both States shall child, if his or

State its report ensure that this her interests so

on the child, transfer takes require.

proof that the place in secure

necessary and appropriate 2 Having regard

consents have circumstances in particular to

been obtained and and, if possible, the age and

the reasons for in the company of degree of maturi-

its determination the adoptive or ty of the child,

on the placement, prospective adop- he or she shall

taking care not tive parents. be consulted and,

to reveal the 3 If the where appropria-

identity of the transfer of the te, his or her

mother and the child does not consent obtained

-------------------------------------------------------

in relation to reports provided to the depositary

measures to be for in Articles of the Convention

taken under this 15 and 16 shall, that it will not

Article. in every case, be be bound under

 prepared under this Convention

Article 22 the to recognize

 responsibility of adoptions made in

1 The functions the Central accordance with

of a Central Authority or an agreement con-

Authority under other authorities cluded by

this Chapter may or bodies in application of

be performed by accordance with Article 39,

public paragraph 1. paragraph 2.

authorities or by

bodies accredited

under Chapter

III, to the Article 26

extent permitted

by the law of its 1 The

State. recognition of an

 adoption includes

 CHAPTER V - recognition of

2 Any RECOGNITION a the legal

Contracting State AND EFFECTS OF parent-child

may declare to THE ADOPTION relationship be-

the depositary of tween the child

the Convention Article 23 and his or her

that the adoptive parents;

functions of the 1 An adoption b parental

Central Authority certified by the responsibility of

under Articles 15 competent the adoptive

to 21 may be authority of the parents for the

performed in that State of the child;

State, to the ex- adoption as

tent permitted by having been made c the

the law and in accordance termination of a

subject to the with the pre-existing

supervision of Convention shall legal

the competent be recognized by relationship

authorities of operation of law between the child

that State, also in the other and his or her

by bodies or Contracting Sta- mother and

persons who - tes. The certifi- father, if the

a meet the cate shall adoption has this

requirements of specify when and effect in the

integrity, by whom the ag- Contracting State

professional reements under where it was

competence, Article 17, sub- made.

experience and paragraph c, were 2 In the case

accountability of given. of an adoption

that State; and 2 Each having the effect

 Contracting State of terminating a

b are qualified shall, at the pre-existing

by their ethical time of legal parent-

standards and by signature, child

training or ratification, relationship, the

experience to acceptance, ap- child shall enjoy

work in the field proval or in the receiving

of intercountry accession, notify State, and in any

adoption. the depositary of other Contracting

 the Convention of State where the

3 A Contracting the identity and adoption is

State which makes the functions of recognized,

the declaration the authority or rights equivalent

provided for in the authorities to those result-

paragraph 2 shall which, in that ing from

keep the Perma- State, are adoptions having

nent Bureau of competent to make this effect in

the Hague the certifica- each such State.

Conference on tion. It shall 3 The preceding

Private also notify the paragraphs shall

International Law depositary of any not prejudice the

informed of the modification in application of

names and the designation any provision

addresses of of these more favourable

these bodies and authorities. for the child, in

persons. force in the

4 Any Contracting State

Contracting State which recognizes

may declare to Article 24 the adoption.

the depositary of

the Convention The recognition Article 27

that adoptions of of an adoption

children habitu- may be refused in 1 Where an

ally resident in a Contracting adoption granted

its territory may State only if the in the State of

only take place adoption is origin does not

if the functions manifestly con- have the effect

of the Central trary to its of terminating a

Authorities are public policy, pre-existing

performed in ac- taking into ac- legal parent-

cordance with count the best child

paragraph 1. interests of the relationship, it

 child. may, in the

 receiving State

5 which recognizes

Notwithstanding Article 25 the adoption un-

any declaraion der the

made under Any Contracting Convention, be

paragraph 2, the State may declare converted into an

-------------------------------------------------------

adoption having such information, Unless otherwise

such an effect - under appropriate provided, the

a if the law of guidance, in so costs of such

the receiving far as is permit- translation are

State so permits; ted by the law of to be borne by

and that State. the prospective

b if the adoptive parents.

consents referred Article 31

to in Article 4,

sub-paragraphs c Without prejudice Article 35

and d, have been to Article 30,

or are given for personal data The competent

the purpose of gathered or author- ities of

such an adoption. transmitted under the Contracting

2 Article 23 the Convention, States shall act

applies to the especially data expeditiously in

decision con- referred to in the process of

verting the Articles 15 and adoption.

adoption. 16, shall be used

 only for the Article 36

CHAPTER VI - purposes for

GENERAL which they were In relation to a

PROVISIONS gathered or State which has

 transmitted. two or more

Article 28 systems of law

 with regard to

The Convention adoption

does not affect Article 32 applicable in

any law of a different

State of origin 1 No one shall territorial units

which requires derive improper -

that the adoption financial or a any reference

of a child other gain from to habitual resi-

habitually resi- an activity re- dence in that

dent within that lated to an State shall be

State take place intercountry construed as

in that State or adoption. referring to

which prohibits 2 Only costs habitual

the child s place- and expenses, residence in a

ment in, or including territorial unit

transfer to, the reasonable of that State;

receiving State professional fees b any reference

prior to of persons to the law of

adoption. involved in the that State shall

 adoption, may be be construed as

 charged or paid. referring to the

Article 29 law in force in

 3 The the relevant

There shall be no directors, ad- territorial unit;

contact between ministrators and c any reference

the prospective employees of to the competent

adoptive parents bodies involved authorities or to

and the child s in an adoption the public

parents or any shall not receive authorities of

other person who remuneration that State shall

has care of the which is be construed as

child until the unreasonably high referring to tho-

requirements of in relation to se authorized to

Article 4, sub- services act in the

paragraphs a to rendered. relevant

c, and Article 5, territorial unit;

sub-paragraph a, Article 33 d any reference

have been met, to the accredited

unless the adop- A competent bodies of that

tion takes place authority which State shall be

within a family finds that any construed as

or unless the provision of the referring to

contact is in Convention has bodies accredited

compliance with not been in the relevant

the conditions respected or that territorial unit.

established by there is a

the competent serious risk that

authority of the it may not be re- Article 37

State of origin. spected, shall

 immediately in- In relation to a

Article 30 form the Central State which with

 Authority of its regard to

1 The competent State. This adoption has two

authorities of a Central Authority or more systems

Contracting State shall be of law applicable

shall ensure that responsible for to different

information held ensuring that categories of

by them appropriate persons, any

concerning the measures are reference to the

child s origin, in taken. law of that State

particular infor- shall be

mation concerning Article 34 construed as

the identity of referring to the

his or her If the competent legal system

parents, as well authority of the specified by the

as the medical State of law of that

history, is destination of a State.

preserved. document so re-

 quests, a Article 38

2 They shall translation

ensure that the certified as A State within

child or his or being in which different

her conformity with territorial units

representative the original must have their own

has access to be furnished. rules of law in

-------------------------------------------------------

respect of CLAUSES accession declare

adoption shall that this Con-

not be bound to Article 43 vention shall ex-

apply the tend to all its

Convention where 1 The Convention territorial units

a State with a shall be open for or only to one or

unified system of signature by the more of them and

law would not be States which were may modify this

bound to do so. Members of the declaration by

 Hague Conference submitting

Article 39 on Private In- another declara-

 ternational Law tion at any time.

1 The at the time of

Convention does its Seventeenth

not affect any Session and by 2 Any such

international the other States declaration shall

instrument to which be notified to

which Contracting participated in the depositary

States are that Session. and shall state

Parties and which 2 It shall be expressly the

contains ratified, territorial units

provisions on accepted or to which the

matters governed approved and the Convention

by the instruments of applies.

Convention, un- ratification,

less a contrary acceptance or 3 If a State

declaration is approval shall be makes no

made by the deposited with declaration under

States Parties to the Ministry of this Article, the

such instrument. Foreign Affairs Convention is to

 of the Kingdom of extend to all

2 Any the Netherlands, territorial units

Contracting State depositary of the of that State.

may enter into Convention.

agreements with

one or more other Article 44 Article 46

Contracting

States, with a 1 Any other 1 The

view to improving State may accede Convention shall

the application to the Convention enter into force

of the Convention after it has en- on the first day

in their mutual tered into force of the month

relations. These in accordance following the

agreements may with Article 46, expiration of

derogate only paragraph 1. three months

from the 2 The after the deposit

provisions of instrument of of the third in-

Article 14 to 16 accession shall strument of

and 18 to 21. The be deposited with ratification,

States which have the depositary. acceptance or

concluded such an 3 Such approval referred

agreement shall accession shall to in Article 43.

transmit a copy have effect only 2 Thereafter

to the depositary as regards the the Convention

of the relations between shall enter into

Convention. the acceding force -

 State and those a for each

 Contracting State ratifying,

Article 40 States which have accepting or

 not raised an approving it sub-

No reservation to objection to its sequently, or

the Convention accession in the acceding to it,

shall be six months after on the first day

permitted. the receipt of of the month

 the notification following the

Article 41 referred to in expiration of

 sub-paragraph b three months

The Convention of Article 48. after the deposit

shall apply in Such an objection of its instrument

every case where may also be of ratification,

an application raised by States acceptance,

pursuant to at the time when approval or

Article 14 has they ratify, accession;

been received accept or approve

after the the Convention

Convention has after an b for a

entered into accession. Any territorial unit

force in the such objection to which the

receiving State shall be notified Convention has

and the State of to the deposi- been extended in

origin. tary. conformity with

 Article 45, on

Article 42 Article 45 the first day of

 the month

The Secretary 1 If a State following the

General of the has two or more expiration of

Hague Conference territorial units three months

on Private In- in which diffe- after the noti-

ternational Law rent systems of fication referred

shall at regular law are to in that

intervals convene applicable in Article.

a Special relation to

Commission in matters dealt Article 47

order to review with in the

the practical Convention, it 1 A State Party

operation of the may at the time to the Convention

Convention. of signature, may denounce it

 ratification, by a notification

CHAPTER VII - acceptance, in writing

FINAL approval or addressed to the

-------------------------------------------------------

depositary. equally authen-

2 The tic, in a single

denunciation copy which shall

takes effect on be deposited in

the first day of the archives of

the month the Government of

following the the Kingdom of

expiration of the Netherlands,

twelve months and of which a

after the certified copy

notification is shall be sent,

received by the through

depositary. Where diplomatic

a longer period channels, to each

for the of the States

denunciation to Members of the

take effect is Hague Conference

specified in the on Private

notification, the International Law

denunciation at the date of

takes effect upon its Seventeenth

the expiration of Session and to

such longer each of the other

period after the States which par-

notification is ticipated in that

received by the Session.

depositary.

Article 48

The depositary

shall notify the

States Members of

the Hague

Conference on

Private

International

Law, the other

States which

participated in

the Seventeenth

Session and the

States which have

acceded in

accordance with

Article 44, of

the following -

a the

signatures,

ratifications,

acceptances and

approvals re-

ferred to in

Article 43;

b the

accessions and

objections raised

to accessions

referred to in

Article 44;

c the date on

which the Conven-

tion enters into

force in accord-

ance with Article

46;

d the

declarations and

designations re-

ferred to in

Articles 22, 23,

25 and 45;

e the

agreements

referred to in

Article 39;

f the

denunciations

referred to in

Article 47.

 In witness

whereof the

undersigned, be-

ing duly

authorized there-

to, have signed

this Convention.

 Done at The

Hague, on the

...... day of

.......... 19..

in the English

and French

languages, both

texts being

-------------------------------------------------------

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997.

 6

2.2 Förslag till lag om internationell adoptionsförmedling

 Härigenom föreskrivs följande.

Inledning

1 § Bestämmelserna i denna lag tillämpas när en underårig med hemvist utomlands

skall adopteras av någon eller några med hemvist i Sverige.

Internationell adoptionsförmedling

2 § Med internationell adoptionsförmedling avses verksamhet som har till syfte

att skapa kontakt mellan den eller dem som önskar adoptera och myndigheter,

organisationer, institutioner eller enskilda personer i det land där barnet har

sitt hemvist samt att även i övrigt lämna den hjälp som behövs för att en

adoption skall kunna genomföras.

3 § Adoptioner av barn från utlandet får förmedlas endast av sammanslutningar

som är auktoriserade enligt denna lag.

4 § Den eller de som vill adoptera ett barn från utlandet skall anlita en

sammanslutning som avses i 3 §. Detta gäller dock inte enstaka fall av adoption

som avser släktingbarn eller där det annars finns särskilda skäl att adoptera

utan förmedling av en auktoriserad sammmanslutning. Statens nämnd för

internationella adoptionsfrågor (NIA) skall i sådana fall innan barnet lämnar

landet pröva om förfarandet är godtagbart.

De auktoriserade sammanslutningarna

5 § NIA avgör frågor om auktorisation och har tillsyn över de auktoriserade

sammanslutningarna.

6 § Auktorisation får ges endast åt sammanslutningar som har till huvudsakligt

syfte att förmedla internationella adoptioner. Auktorisation får ges endast om

det står klart att sammanslutningen kommer att förmedla sådana adoptioner på ett

sakkunnigt och omdömesgillt sätt, utan vinstintresse och med barnets bästa som

främsta riktmärke. För auktorisation krävs vidare att sammanslutningen har

stadgar, styrelse och revisorer.

7 § Auktorisationen skall vara tidsbegränsad. I beslutet om auktorisation skall

det anges vilka länder som sammanslutningens verksamhet avser. Auktorisationen

får även förenas med andra villkor, såsom vad som skall gälla om inbetalning av

avgifter samt redovisning.

 För att täcka kostnaderna för verksamheten får en auktoriserad sammanslutning

ta ut skäliga avgifter av dem som anlitar sammanslutningen för internationell

adoptionsförmedling.

8 § NIA skall i samband med ett beslut om auktorisation utse minst två personer

eller, om sammanslutningens verksamhet kan antas bli av ringa omfattning, en

person att företräda allmänintresset i sammanslutningens arbete med in-

ternationell adoptionsförmedling (samhällsrepresentanter). Samhällsrepresentan-

ter skall ha särskild erfarenhet av barn- och ungdomsvård i stat eller kommun.

9 § De auktoriserade sammanslutningarna är skyldiga att på begäran

tillhandahålla NIA de handlingar som rör verksamheten.

10 § Auktorisationen skall återkallas, om de förutsättningar som anges i 6 §

inte längre finns. Detsamma gäller, om sammanslutningen inte uppfyller villkor

som uppställts för auktorisationen eller inte rättar sig efter vad NIA begär med

stöd av 9 §.

11 § När en auktoriserad sammanslutning prövar om en internationell adoption

skall förmedlas, skall minst en samhällsrepresentant delta.

12 § Om en auktoriserad sammanslutning har vägrat adoptionsförmedling i ett

visst fall, får NIA på begäran av den eller dem som söker adoption uppdra åt

sammanslutningen att ändå förmedla adoptionen.

Tystnadsplikt

13 § Den som är eller har varit verksam inom en auktoriserad sammanslutning får

inte obehörigen röja vad han eller hon därvid fått veta om enskildas personliga

förhållanden.

Överklagande

14 § NIA:s beslut enligt 4 § tredje meningen, 6 §, 7 § första stycket och 10 §

får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

 NIA:s beslut i övrigt får inte överklagas.

Ansvar

15 § Den som förmedlar en internationell adoption i strid med 3 § döms till

böter. Detsamma gäller den som i strid med 4 § låter föra ut ett barn från det

land där det har sitt hemvist.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997, då lagen (1979:552) om

internationell adoptionshjälp upphör att gälla.

 2. Sammanslutningar som vid den nya lagens ikraftträdande har auktorisation

enligt den upphävda lagen skall anses ha fått auktorisation enligt den nya

lagen.

 3. Om det vid den nya lagens ikraftträdande finns ett giltigt medgivande

enligt 25 § socialtjänstlagen (1980:620), skall någon prövning inte göras enligt

4 § i den nya lagen.

 7

2.3 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620)

 Härigenom föreskrivs att 25, 30, 31, 47, 73 och 75 §§ socialtjänstlagen

(1980:620)1 skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

25 §2

 En underårig får inte utan socialnämndens medgivande tas emot för stadigva-

rande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av hans

föräldrar eller någon annan som har vårdnaden om honom. Som ett medgivande anses

socialnämndens beslut att bereda den underårige vård i ett visst familjehem.

 Socialnämnden får inte lämna medgivande enligt första stycket utan att

förhållandena i det enskilda hemmet och förutsättningarna för vård i hemmet är

utredda.

-------------------------------------------------------

 Är det fråga om att ta

emot ett utländskt barn i

syfte att adoptera det,

skall medgivandet inhämtas

innan barnet lämnar sitt

hemland. Medgivandet upphör

att gälla om inte barnet

har tagits emot i hemmet

inom ett år från det medgi-

vandet lämnades.

 Innan socialnämnden

beslutar i en fråga om

medgivande som avses i

tredje stycket, skall

nämnden pröva om det

förmedlingssätt som sökanden

kommer att använda sig av är

tillförlitligt eller ej.

Nämnden skall i denna

fråga inhämta

1 Lagen omtryckt 1988:871.

2 Senaste lydelse 1990:53.

yttrande från statens nämnd

för internationella

adoptionsfrågor (NIA), om

det inte är uppenbart

obehövligt. Visar prövningen

att det kan befaras att

förmedlingssättet inte är

tillförlitligt, skall

socialnämnden vägra sitt

medgivande. I ett beslut

om medgivande skall soci-

alnämnden ange för vilket

förmedlingssätt medgivandet

gäller.

-------------------------------------------------------

 Är det fråga om att ta

emot ett barn med hemvist

utomlands i syfte att

adoptera det, skall medgi-

vandet inhämtas innan

barnet lämnar det land där

det har sitt hemvist.

Medgivande får lämnas endast

om den eller de som vill

adoptera har till-

fredsställande kunskaper om

barn och deras behov och

har blivit informerade om

den planerade adoptionens

innebörd. Medgivandet upphör

att gälla, om inte barnet

har tagits emot i hemmet

inom två år från det medgi-

vandet lämnades.

 Den eller de som vill

adoptera är skyldiga att

anmäla till socialnämnden om

deras omständigheter ändras

mer väsentligt under den

tid medgivandet gäller.

Medgivandet skall åter-

kallas, om förutsättningarna

för det inte längre före-

ligger. Återkallelse kan

ske även när barnet har

tagits emot av sökandena,

om en fortsatt vistelse

hos dem inte är förenlig med

barnets bästa.

 När ett visst barn har

föreslagits för adoption,

skall socialnämnden

skyndsamt pröva om den

skall ge samtycke till att

adoptionsförfarandet får

fortsätta. Om det är fråga om

ett adoptionsförfarande som

omfattas av lagen

(1997:000)

med anledning av Sveriges

tillträde till Haag-

konventionen om skydd av

barn och samarbete vid

internationella

adoptioner, skall därvid 3 §

i den lagen tillämpas.

30 §3 Ett medgivande enligt 25 § första stycket meddelas av socialnämnden i

vårdnadshavares hemkommun. Om nämndens prövning gäller ett hem i en annan

kommun, skall nämnden rådgöra med socialnämnden i den kommunen innan den fattar

sitt beslut.

-------------------------------------------------------

 Ett medgivande enligt Ett medgivande enligt

25 § tredje stycket 25 § tredje stycket och ett

meddelas av socialnämnden i samtycke enligt 25 § femte

de blivande adoptivför- stycket meddelas av

äldrarnas hemkommun. socialnämnden i den eller

 de sökandes hemkommun.

 Den nämnd som har lämnat Den nämnd som har lämnat

medgivande enligt 25 § medgivande enligt 25 §

fullgör skyldigheterna fullgör skyldigheterna

enligt 26 §. enligt 26 §. I de fall

 samtycke enligt 25 § femte

 stycket lämnats av

 socialnämnden i en annan

 kommun fullgör i stället den

 nämnden skyldigheterna

 enligt 26 §.

31 § Enskilda personer eller sammanslutningar får inte bedriva verksamhet som

syftar till att förmedla underåriga till hem som avses i 25 §.

-------------------------------------------------------

 Om rätt för auktoriserade Om rätt för auktoriserade

sammanslutningar att i sammanslutningar att i

vissa fall lämna vissa fall förmedla barn

förmedlingshjälp m.m. finns från utlandet för adoption

bestämmelser i lagen finns bestämmelser i lagen

(1979:552) om in- (1997:000) om internatio-

ternationell nell adoptionsförmedling.

adoptionshjälp.

47 §4

-------------------------------------------------------

 Uppdrag att besluta på

socialnämndens vägnar får ges

åt en särskild avdelning som

består av ledamöter eller

ersättare i nämnden i ärenden

som ankommer på nämnden

enligt 25 och 28 §§ denna

lag, 4 och 6 §§, 11 § första

och andra styckena, 13

§, 14 §

3 Senaste lydelse 1990:53.

4 Senaste lydelse

1991:1667.

tredje stycket, 21, 22,

24, 26, 27 och 43 §§ lagen

(1990:52) med särskilda

bestämmelser om vård av unga

samt 13 § lagen (1988:870)

om vård av missbrukare i

vissa fall.

-------------------------------------------------------

 Uppdrag att besluta på

socialnämndens vägnar får ges

endast åt en särskild

avdelning som består av

ledamöter eller ersättare i

nämnden i ärenden som ankom-

mer på nämnden enligt 25 §

första - fjärde styckena och

28 § denna lag, 4 och 6

§§, 11 § första

och andra styckena, 13 §,

14 § tredje stycket, 21,

22, 24, 26, 27 och 43 §§

lagen (1990:52) med

särskilda bestämmelser om

vård av unga samt 13 § lagen

(1988:870) om vård av miss-

brukare i vissa fall.

 Första stycket gäller även

i ärenden enligt 25 § femte

stycket om samtycke vägras.

73 §5

-------------------------------------------------------

 Socialnämndens beslut får Socialnämndens beslut får

överklagas hos allmän överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol, om förvaltningsdomstol, om

nämnden har meddelat beslut nämnden har meddelat beslut

i fråga om i fråga om

 bistånd enligt 6 §, bistånd enligt 6 §,

 medgivande enligt 25 § medgivande, återkallelse

 förbud enligt 27 §, av medgivande eller om

 eller eftergift enligt samtycke enligt 25 §,

37 §. förbud enligt 27 §,

 eller eftergift enligt

 37 §.

 Beslut i fråga om bistånd till annan får inte överklagas enligt första

stycket.

 Beslut i frågor som avses i första stycket gäller omedelbart. En länsrätt

eller kammarrätt får dock förordna att dess beslut skall verkställas först sedan

det har vunnit laga kraft.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

75 §6

-------------------------------------------------------

 Till böter döms den som Till böter döms den som

 1. åsidosätter 1. åsidosätter

bestämmelserna i 25 § eller bestämmelserna i 25 § eller

31 § första stycket, om inte 31 § första stycket, om inte

gärningen i sistnämnda fall gärningen i sistnämnda fall

är belagd med straff i är belagd med straff i

lagen (1979:552) om lagen (1997:000) om

internationell adop- internationell ad-

tionshjälp,

 optionsförmedling,

 2. överträder förbud som har meddelats med stöd av 27 §,

 3. utan tillstånd driver ett sådant hem för vård eller boende som avses i 69

§,

 4. i strid mot ett förbud som har meddelats enligt 70 § fortsätter verk-

samheten vid ett hem för vård eller boende.

 Allmänt åtal får väckas endast efter medgivande av socialnämnden, länsstyrel-

sen eller Socialstyrelsen.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997.

5 Senaste lydelse 1995:53.

6 Senaste lydelse 1990:53.

 8

2.4 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

 Härigenom föreskrivs att 9 kap. 15 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha

följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

9 kap.

15 §2

-------------------------------------------------------

 Sekretess gäller hos Sekretess gäller hos

domstol i äktenskapsmål samt domstol i äktenskapsmål samt

mål och ärenden enligt mål och ärenden enligt

föräldrabalken, liksom i mål föräldrabalken, liksom i mål

enligt lagen (1989:14) om enligt lagen (1989:14) om

erkännande och erkännande och verk-

verkställighet av utländska ställighet av utländska vård-

vårdnadsavgöranden m.m. och nadsavgöranden m.m. och om

om överflyttning av barn, överflyttning av barn, för

för uppgift om enskilds uppgift om enskilds

personliga eller ekono- personliga eller ekono-

miska förhållanden, om part miska förhållanden, om part

begär det och det kan antas begär det och det kan antas

att den enskilde eller att den enskilde eller

någon honom närstående lider någon honom närstående lider

skada eller men om upp- skada eller men om upp-

giften röjs. I ärenden om giften röjs. I ärenden om

anordnande av godmanskap adoption enligt 4 kap. för-

enligt 11 kap. 4 § för- äldrabalken, anordnande av

äldrabalken eller förvaltar- godmanskap enligt 11 kap.

skap behövs dock inte 4 § föräldrabalken eller

begäran av part. förvaltarskap behövs dock

 inte begäran av part.

 I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst sjuttio år.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997.

1 Lagen omtryckt 1992:1474.

2 Senaste lydelse 1994:1443.

 9

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1950:382) om

svenskt medborgarskap

 Härigenom föreskrivs att 1 a och 13 a §§ lagen (1950:382) om svenskt

medborgarskap1 skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

1 a §2 Ett barn som inte fyllt tolv år och som adopteras av svensk medborgare

blir vid adoptionen svensk medborgare om

 1. barnet adopteras i Sverige, Danmark, Finland, Island eller Norge, eller

-------------------------------------------------------

 2. barnet adopteras 2. barnet adopteras

genom ett utländskt adop- genom ett utländskt adop-

tionsbeslut som godkänts i tionsbeslut som godkänts i

Sverige enligt lagen Sverige enligt lagen

(1971:796) om (1971:796) om

internationella internationella

rättsförhållanden rörande rättsförhållanden rörande

adoption. adoption eller som gäller

 här i landet enligt lagen

 (1997:000) med anledning

 av Sveriges tillträde till

 Haagkonventionen om skydd

 av barn och samarbete vid

 internationella ad-

 optioner.

13 a §3 I fråga om adoptivbarn gäller bestämmelserna i denna lag om barns

förvärv eller förlust av svenskt medborgarskap med anledning av att barnets

adoptivfar eller adoptivmor förvärvar eller förlorar sådant medborgarskap endast

 1. om barnet adopterats i Sverige, Danmark, Finland, Island eller Norge,

-------------------------------------------------------

 2. om barnet adopterats 2. om barnet adopterats

genom ett utländskt genom ett utländskt

adoptionsbeslut som adoptionsbeslut som

godkänts i Sverige enligt godkänts i Sverige enligt

lagen (1971:796) om lagen (1971:796) om

internationella rättsförhål-internationella rättsför-

landen rörande adoption, hållanden rörande adoption

eller eller som gäller här i

 landet enligt lagen

 (1997:000) med anledning

 av Sveriges tillträde till

 Haagkonventionen om skydd

 av barn och samarbete vid

 internationella ad-

 optioner, eller

 3. om en far eller en mor adopterat sitt eget barn.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997.

1 Lagen omtryckt 1984:682.

2 Senaste lydelse 1992:392.

3 Senaste lydelse 1992:392.

 10

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1463) om

bidrag vid adoption av utländska barn

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:1463) om bidrag vid adoption av

utländska barn

 dels att 5 § skall upphöra att gälla,

 dels att 2 och 4 §§ skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 § Bidrag lämnas till den eller de adoptivföräldrar som har fått tillstånd av

svensk domstol till en adoption.

-------------------------------------------------------

 Med svensk domstols Med svensk domstols

tillstånd jämställs beslut avtillstånd jämställs

regeringen, eller av den 1. beslut av regeringen,

myndighet som regeringen eller av den myndighet som

har bestämt, om att ett regeringen har bestämt, om

utomlands meddelat beslut att ett utomlands meddelat

om adoption skall gälla här beslut om adoption skall

i landet. gälla här i landet, och

 2. ett utomlands

 meddelat beslut om

 adoption som gäller här i

 landet enligt lagen

 (1997:000) med anledning

 av Sveriges tillträde till

 Haagkonventionen om skydd

 av barn och samarbete vid

 internationella

 adoptioner.

4 §1

-------------------------------------------------------

 För varje barn lämnas För varje barn lämnas bidrag

bidrag med hälften av med 24 000 kronor.

genomsnittskostnaden för en

adoption från barnets ur-

sprungsland, dock högst med

24 000 kronor.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997. Äldre föreskrifter gäller fortfaran-

de i fråga om barn, som kommit i adoptivföräldrarnas vård här i landet före

ikraftträdandet.

1 Senaste lydelse 1991:235.

 11

3 Ärendet och dess beredning

Reglerna för den internationella adoptionsverksamheten fick i huvudsak sin

nuvarande utformning i slutet av 1970-talet. En särskild arbetsgrupp lämnade år

1978 rapporten Internationella adoptioner (Ds 1978:6), med förslag till

riktlinjer och organisation av verksamheten. Riksdagen beslutade i frågan på

grundval av proposition 1978/79:108 (SoU 1978/79:41, rskr. 1978/79:346).

 Statens nämnd för internationella adoptionsfrågor (NIA) pekade i en skrivelse

från den 29 maj 1991 på den utveckling som ägt rum inom adoptionsområdet och det

behov av förändringar i regelsystemet som utvecklingen har föranlett.

 Vid Haagkonferensen för internationell privaträtt har utarbetats en konvention

om internationella adoptioner, "1993 års konvention om skydd av barn och

samarbete vid internationella adoptioner". Sverige deltog i detta arbete.

 Regeringen tillsatte den 27 maj 1992 en utredning för att se över verksamheten

med internationella adoptioner. Utredningen skulle i sitt arbete bl.a. beakta

NIA:s skrivelse och pröva det behov av lagändringar som Haagkonventionen kunde

föranleda.

 Utredningen har avlämnat betänkandet Internationella adoptionsfrågor, 1993 års

Haagkonvention m.m. (SOU 1994:137). Utredningens sammanfattning av betänkandet

återfinns i bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över

remissinstanserna återfinns i bilaga 2. En sammanställning av remissynpunkterna

har gjorts och finns tillgänglig i Socialdepartementet (S95/2078/IFO).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 23 januari 1997 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4.

 Lagrådet har föreslagit att lagtexterna bör justeras på en rad punkter.

Regeringen har följt Lagrådets förslag i dessa delar. Därutöver har vissa

redaktionella ändringar gjorts i lagtexterna. I två avseenden föreslår Lagrådet

i sak en annan lösning än den som föreslås i lagrådsremissen. Det gäller dels om

socialnämnden skall lämna samtycke till att adoptionsförfarandet får fortsätta

även i fråga om adoptioner som inte omfattas av Haagkonventionen, dels om beslut

i fråga om en auktorisation skall överklagas till regeringen eller allmän

förvaltningsdomstol. Regeringen har inte följt Lagrådets förslag i fråga om

samtycke till att adoptionsförfarandet får fortsätta men däremot i fråga om

överklagande. Lagrådet har även föreslagit ändringar i lagen (1950:382) om

svenskt medborgarskap och lagen (1988:1463) om bidrag vid adoption av utländska

barn. Regeringen anser dock att den frågan lämpligen övervägs i samband med att

lagen om svenskt medborgarskap ses över enligt nyligen beslutat direktiv. Vi

återkommer till Lagrådets synpunkter och förslag dels i avsnitt 6.3 dels i för-

fattningskommentaren.

4 Nuvarande ordning

Lagreglering

Regler om adoption återfinns i många svenska författningar. De grundläggande

materiella reglerna om adoption finns i 4 kap. föräldrabalken. Då det gäller

adoption med utländsk anknytning finns i lagen (1971:796) om internationella

rättsförhållanden rörande adoption bestämmelser bl.a. om svensk domsrätt, lagval

och erkännande av utländska adoptionsbeslut. Till denna lag hör förordningen

(1976:834) om prövning av utländskt beslut om adoption. Förordningen (1931:429)

om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och

förmynderskap innehåller särskilda regler om adoption när adoptionen genom den

sökandes och barnets medborgarskap och hemvist har internordisk anknytning.

Förordningen grundar sig på konventionen mellan Danmark, Finland, Island, Norge

och Sverige innehållande internationellt privaträttsliga bestämmelser om

äktenskap, adoption och förmynderskap (6 februari 1931).

 Definitionen av internationell adoptionshjälp och regler härom återfinns i

lagen (1979:552) om internationell adoptionshjälp. NIA:s funktioner regleras i

förordningen (1988:1128) med instruktion för Statens nämnd för internationella

adoptionsfrågor. Vidare är flera centrala regler om adoption av utländska barn

intagna i socialtjänstlagen (1980:620). Regler om bidrag vid adoption av

utländska barn återfinns i lagen (1988:1463) om bidrag vid adoption av utländska

barn jämte tillhörande förordning (1988:1464). Slutligen finns i andra

författningar särbestämmelser angående adoptioner, t.ex. i sekretesslagen

(1980:100) och i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap.

De svenska adoptionsorganisationerna

Verksamheten med att adoptera barn från utlandet startade på 1950-talet. Från

början drevs verksamhet av enskilda personer. Efter hand reglererades den av

samhället som också tog över vissa arbetsuppgifter i samband med adoptionerna.

År 1969 bildades de första ideella organisationerna i syfte att ordna

verksamheten på ett kontrollerat och rationellt sätt. Organisationerna fick då

också ta över vissa uppgifter som tidigare legat på samhället.

 I Sverige finns för närvarande sex auktoriserade adoptionsorganisationer.

Gemensamt för dem är att de alla är ideella organisationer som drivs av

människor som känt ett starkt engagemang för föräldralösa barn i utlandet. I

regel rör det sig om personer som själva adopterat och på så sätt fått kontakter

i något land. Samtliga organisationer har internationell adoption som

huvudsakligt syfte men arbetar dessutom med bistånd till andra länder. Antalet

sökande har minskat under 1990-talet. I de flesta fall har organisationerna inte

längre några väntetider innan en familjs handlingar kan sändas till ett annat

land. Det förekommer även att organisationerna har för få sökande för vissa av

sina utlandskontakter.

 Förbundet Adoptionscentrum (AC) bildades år 1969. År 1996 hade AC

auktorisation att lämna adoptionshjälp för 24 länder och förmedlade under samma

år ca 602 barn eller drygt 72 % av det totala antalet barn som detta år kom till

Sverige genom auktoriserad organisations försorg. AC har ca 9 000 medlemmar och

den 1 januari 1996 stod drygt 1 900 som sökande av adoptivbarn i organisationens

register. De sökande har till oktober 1996 minskat till ca 1 700. Av dessa har

ca 1 000 ännu inte fått medgivande av socialnämnden att ta emot ett barn för

adoption. AC har lokalavdelningar över hela landet. Dessa bedriver bl.a.

föreningsverksamhet, biståndsprojekt och föräldrautbildning. I syfte att kunna

erbjuda blivande adoptivföräldrar en bra förberedelse inför adoptionen har AC

utarbetat studiehandledningar och utbildar kontinuerligt cirkelledare. AC

bedriver också en omfattande biståndsverksamhet, bl.a. med stöd av Styrelsen för

internationellt utvecklingsarbete (Sida).

 Familjeföreningen för Internationell Adoption (FFIA) har funnits som förening

sedan år 1979 och har arbetat med internationell adoptionshjälp sedan år 1980.

FFIA hade år 1996 auktorisation för sju länder och förmedlade samma år 120 barn.

Det land från vilket det kom flest barn var Kina, som också är det land FFIA

senast påbörjat ett samarbete med. FFIA har även förberedelse av blivande

adoptivföräldrar, bl.a. ett studieprogram för distansutbildning. FFIA har drygt

900 medlemmar. FFIA:s biståndsverksamhet är en framträdande del av föreningens

engagemang för barn i världen och drivs av en särskild biståndsgrupp. Föreningen

stöder olika biståndsprojekt i sex länder.

 Barnen Framför Allt - Adoptioner (BFA-A) bildades år 1979 av ett antal

personer, som själva adopterat från andra länder. Föreningen har haft

auktorisation sedan år 1980. År 1996 hade BFA-A auktorisation för fem länder och

förmedlade 48 barn. Föreningen har närmare 900 medlemmar.

 Förutom adoptionsverksamheten bedriver BFA-A biståndsverksamhet. Föreningen

har bl.a. en fadderbarnsverksamhet som omfattar drygt 850 fadderbarn i tre olika

länder.

 Barnens vänner - Internationell adoptionsförening (BV) bildades år 1979 under

namnet Sri Lanka Barns Vänner - Internationell adoptions- och biståndsförening.

Föreningen fick år 1980 auktorisation för att arbeta med adoptioner från Sri

Lanka. Föreningen har under 1990-talet utvidgat sin verksamhet till flera

länder, därav namnbytet. BV har nu auktorisation för tre länder. BV hade år 1996

drygt 500 medlemmar och förmedlade 28 barn.

 En separat förening som arbetar med bistånd till Sri Lanka har avskilts från

BV. Ungdomar som kommit som adoptivbarn med hjälp av föreningen har bildat en

egen ungdomsklubb.

 Adoptions-Gruppen Skaraborg (AGS) fick sin första auktorisation år 1991.

Föreningen som har auktorisation för Polen har drygt hundratalet medlemmar och

förmedlade år 1996 13 adoptivbarn. AGS har även biståndsverksamhet, som till

stor del består av insamlat material som transporteras till Polen.

 Adoption den ena, transformation, innebär

att man ändrar svensk lagstiftning så att den överensstämmer med konventionen;

den andra, inkorporering, innebär att man införlivar konventionen genom en

särskild lag. Utredningen föreslår att den senare metoden väljs, dvs.

konventionen införlivas i sin helhet i svensk lagstiftning genom en särskild

lag.

 Under alla omständigheter kommer vissa skillnader att finnas i regelsystemen

när det gäller barn som adopteras från konventionsstater i förhållande till de

barn som kommer från icke-konventionsstater. De skillnaderna bör vara så små som

möjligt.

 Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet pekar på nackdelarna med metoden;

framförallt att icke-juridiskt skolad personal måste tillämpa ett

svåröverskådligt regelverk i sitt arbete. Fakulteten menar att med begränsade

ändringar i den nuvarande lagtexten uppnår man samma effekt.

 Mot det kan man ställa de argument utredningen framför. Att bara ändra svensk

lagstiftning på vissa punkter innebär risker att vissa delar av konventionen

inte tas i beaktande. Det gäller då inte minst dess anda och mer subtila

detaljer. Till skillnad från vissa andra konventioner innehåller denna

konvention en omfattande och detaljrik reglering när det gäller procedurfrågor

som lämpar sig för direkttillämpning. Såsom utredningen anför blir det således

enklare, mer praktiskt och framförallt med största sannolikhet mer konkret att

inkorporera konventionen med svensk rätt.

 När det gäller invändningen att en komplicerad konventionstext kan vara svår

att använda för svenska myndigheter har den invändningen givetvis tyngd. Man kan

dock konstatera att Sveriges inträde i den Europeiska unionen gjort situationen

att olika myndigheter måste tillämpa icke-nationell lagstiftning vardaglig. I

det perspektivet väger synpunkten inte längre lika tungt. Sammantaget finner

regeringen att övervägande skäl talar för att inkorporera 1993 års

Haagkonvention om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner

genom en särskild lag.

 Oavsett vilken metod som väljs finns ett behov av ett regelsystem för

konventionsbundna adoptioner och ett för adoptioner utanför konventionens

tillämpningsområde. Haagkonventionens ratificering innebär således att svensk

rätt kommer att innehålla tre olika regelsystem rörande internationella

adoptioner; den svenska autonoma adoptionsregleringen,

Haagkonventionsregleringen och den internordiska regleringen. Den

svåröverskådlighet i regelsystemet som blir en följd av flera parallella

regleringar kan dock inte nämnvärt minskas genom sättet för en konventions

införlivande. Liksom utredningen anser regeringen att det autonoma icke

konventionsbundna regelsystemet så långt möjligt bör vara likt Haagkonventionens

reglering, vilket bör underlätta rättstillämpningen. Den internordiska

regleringen berörs däremot inte av lagförslaget.

6.3 Central adoptionsmyndighet m.m.

-------------------------------------------------------

|Regeringens förslag: NIA blir den centrala |

|adoptionsmyndighet konventionen kräver. Av |

|konventionen framgår att centralmyndigheten skall ha |

|vissa uppgifter som NIA i dag inte har. |

| Socialnämnden skall fatta det beslut om samtycke |

|till att adoptionsförfarandet får fortsätta som |

|konventionen kräver. |

-------------------------------------------------------

 Utredningen förslag: Sammanfaller med regeringens.

 Remissinstanserna: Att NIA blir centralmyndighet har inte mött några

invändningar.

 Däremot har flertalet adoptionsorganisationer haft starka invändningar mot att

socialnämnderna skall fatta det slutliga beslutet om att adoptionen får

fullföljas. Man vill i stället att det beslutet skall läggas på adop-

tionsorganisationerna. Ett viktigt skäl för organisationernas ställningstagande

är att man befarar att om socialnämnderna skall fatta beslutet, det drar ut på

tiden och försvårar eller äventyrar adoptionen.

 Juridiska fakultetsnämnden i Uppsala har också haft invändningar mot

förslaget. Man har i sitt remissyttrande tagit upp det juridiskt tveksamma i att

beslutet skall fattas av en socialnämnd.

 Skälen för regeringens beslut: Enligt konventionen skall det i varje land

finnas en central myndighet för adoptionsfrågor. På denna myndighet åvilar ett

antal uppgifter. Vissa av dessa uppgifter skall utföras direkt av

centralmyndigheten, de kan alltså inte delegeras. Andra uppgifter kan delegeras

till andra myndigheter eller ideella organisationer.

 NIA är i dag centralmyndighet för internationella adoptioner. Det finns inte

några skäl att ändra på detta i samband med ett införlivande av

Haagkonventionen.

 En stor del av adoptionsverksamheten administreras i dag av andra organ än

NIA. Det gäller bl.a. de uppgifter som sköts av socialnämnderna och de ideella

adoptionsorganisationerna. Arbetsfördelningen går väl att förena med

konventionen och bör inte förändras.

 NIA kommer att tillföras vissa arbetsuppgifter som nämnden inte har i dag.

Det gäller de funktioner som centralmyndigheten i ett ursprungsland skall utföra

i de fall barn adopteras från Sverige till ett annat konventionsland (art. 16).

 Om ett barn i dag står utan vårdnadshavare är det socialnämndens ansvar att

ordna barnets situation. I vissa fall kan detta leda till att barnet får

adopteras. Adoptioner av barn med hemvist i Sverige sker ofta till närstående.

Närstående kan givetvis vara bosatta utomlands, vilket kan ge upphov till en

internationell adoption. I sådana fall skall en rapport till mottagarlandets

centralmyndighet rörande barnet upprättas och avsändas. Detta får ankomma på

NIA.

 Vissa uppgifter när det gäller att informera ett utländskt givarland om

barnens utveckling i Sverige kan i vissa fall komma att utföras av NIA (art.

20). NIA skall också ta emot rapporter från utländska centralmyndigheter om barn

som skall komma till Sverige vid enskilda adoptioner (art. 16). Vid adoption

genom en auktoriserad organisation bör denna ta emot rapporten. NIA skall även

meddela Haagkonferensen om auktorisationer av svenska adoptionsorganisationer

(art. 13). Slutligen skall NIA avsända rapporter till ursprungsstaten om

tilltänkta adoptivfamiljer vid enskilda adoptioner (art. 15).

 I ett mycket begränsat antal fall kommer barn att adopteras från Sverige till

ett annat konventionsland. Det torde i regel finnas särskild anknytning mellan

barnet och de blivande föräldrarna i dessa fall, exempelvis släktskap. På samma

sätt som sker i dag vid adoptioner av svenska barn inom landet eller till

utlandet bör socialnämnden utreda barnets situation och om adoption är lämplig.

Det följer av socialnämndens ansvar för barn enligt socialtjänstlagen

(1980:620). NIA bör vara den som formellt upprättar och skickar den i

konventionen förutsedda rapporten till landet i fråga.

 Konventionen medför sannolikt en viss ökad arbetsbelastning för NIA. Vissa

arbetsuppgifter tillkommer eller ökar. Andra arbetsuppgifter kommer sannolikt

att minska. Sammantaget torde arbetsbelastningen bli större. Frågan om NIA:s

resurser bör bli föremål för nya överväganden vid behandlingen av nästa års

budget. Då torde också finnas viss erfarenhet av hur konventionen påverkar NIA:s

verksamhet.

 Konventionen föreskriver (art. 17) att innan ett barn får överlämnas till de

tilltänkta adoptanterna, en sista avstämning görs i respektive land huruvida

förutsättningarna för adoptionen är uppfyllda. Denna prövning aktualiseras först

när ett visst barn i ursprungsstaten har föreslagits för adoption till vissa

sökande i mottagarlandet och de tilltänkta adoptanterna samtycker till

adoptionen. Därefter skall beslut fattas i båda länderna i frågan huruvida

adoptionsförfarandet får fortsätta. Förutom att prövningen i de berörda staterna

avser en bedömning av de sökandes behörighet och lämplighet att adoptera det

föreslagna barnet är det väsentligen fråga om en rättslig kontroll av att det

inte finns sådan bristande överensstämmelse mellan de berörda staternas lagar

som kan utgöra hinder för adoptionens genomförande. Detta moment finns inte i

den nuvarande svenska lagstiftningen utan innebär en nyhet.

 Frågan om vilket organ som skall fatta detta beslut har väckt starka

reaktioner. Enligt konventionen sköts uppgiften i första hand av central-

myndigheten men får delegeras till ett annat offentligt organ eller till

auktoriserade sammanslutningar.

 Utredningen har föreslagit att socialnämnden skall fatta beslutet om

adoptionsförfarandet får fortsätta. NIA tillstyrker förslaget och anser att det

är viktigt att socialtjänsten ger detta tillstånd. Ett beslut att vägra

tillstånd till att adoptionsprocessen får fortsätta torde kunna jämföras med ett

beslut att vägra eller återkalla ett medgivande menar NIA.

 Adoptionsorganisationerna har framfört önskemål om att själva få fatta detta

beslut medan företrädare för kommunerna - däribland Svenska kommunförbundet -

anser att det är närmast till hands att de fattar också detta beslut.

 Enligt regeringens bedömning torde det bli ovanligt att adoptionen inte kan

fullföljas. Det måste finnas starka och tydliga skäl för att stoppa adoptionen i

detta skede i Sverige. Emedan konventionen inte anger under vilka

förutsättningar som samtycke får vägras är det emellertid svårt att förutse hur

restriktivt vetomöjligheten kommer att användas i de konventionsstater från

vilka barn adopteras till Sverige.

 Mot bakgrund av att socialnämnden fattar beslut om familjens lämplighet att

adoptera och att socialnämnden inte har några intressen i adoptionen bör även

detta andra beslut fattas av socialnämnden. Beslutet har tydlig karaktär av

myndighetsutövning.

 De farhågor adoptionsorganisationerna uttrycker om tidsutdräkt måste

emellertid tas på stort allvar. Kommunerna får inte dröja med detta beslut, om

inte väsentliga skäl för dröjsmål finns. Olika former av delegering inom

kommunens socialtjänst bör övervägas. Det bör vara möjligt att till enskild

tjänsteman delegera beslut att ge tillstånd till att adoptionsförfarandet får

fortsätta. Avslagsbeslut bör dock inte fattas av enskild tjänsteman. Det måste

vidare förutsättas att socialnämnden eller den ansvarige tjänstemannen vid

minsta tvekan angående de rättsliga förutsättningarna för adoptionens

genomförande konsulterar den förmedlande adoptionsorganisationen och NIA.

 Lagrådet har ifrågasatt om det är nödvändigt att fatta ett beslut om att

adoptionen får fullföljas - motsvarande artikel 17.c i konventionen - i de fall

adoptionen inte omfattas av konventionen.

 Regeringen delar Lagrådets principiella syn att lagstiftningen inte skall

göras mer omfattande än nödvändigt. I detta fall väger dock behovet av en något

så när enhetlig hantering av olika adoptionsärenden tyngre. Konventionen är till

för att stärka rättssäkerheten och barnets skydd vid internationella adoptioner.

Artikel 17.c är ett viktigt moment i de strävandena. Det är därför rimligt att

det i den svenska lagstiftning som reglerar adoptionsärenden som inte omfattas

av konventionen finns en bestämmelse som motsvarar den i artikel 17.c i

konventionen. Prövningen, som skall göras sedan ett visst barn har föreslagits,

kommer dock inte att omfatta de specifikt konventionsbundna momenten, utan

begränsas till huruvida svensk lagstiftning följts och om det föreligger

förutsättningar i övrigt för att adoptionen skall kunna genomföras.

 De fall som inte omfattas av konventionen torde i framtiden bli få. Ur

administrativ synpunkt torde det snarast vara en nackdel om ett fåtal adoptioner

inte följde normalmönstret.

 Sverige bör avge en förklaring enligt artikel 22.4 att adoptioner av barn med

hemvist på dess territorium endast får genomföras om centralmyndigheternas

uppgifter utförs i enlighet med punkt 1 i samma artikel.

 Sverige bör inte avge någon förklaring enligt artikel 22.2. Den bestämmelsen

innebär att en fördragsslutande stat kan förklara att centralmyndighetens

uppgifter får utföras även av sammanslutningar som inte är auktoriserade eller

av enskilda personer.

 Vidare bör Sverige göra en anmälan enligt artikel 23 till depositarien för

konventionen att NIA är den myndighet som har rätt att utfärda det intyg som

beskrivs i artikeln.

 Det saknas anledning för Sverige att avge en sådan förklaring som avses i

artikel 25. Artikeln innebär att en fördragsslutande stat kan i en förklaring

ange att den inte skall vara tvungen att erkänna adoptioner som genomförts i

enlighet med en överenskommelse som ingåtts genom tillämpning av artikel 39.2.

De överenskommelser som avses är överenskommelser mellan konventionsländer som

ingåtts för att förbättra tillämpningen av konventionen.

6.4 Enskilda adoptioner

-------------------------------------------------------

|Regeringens förslag: Utrymmet för enskilda (privata) |

|adoptioner begränsas till släktadoptioner och andra |

|adoptioner där tilltänkta adoptivföräldrar och barn har|

|en särskild relation redan före adoptionen. Adoption |

|skall också kunna ske om de sökande har särskild anknyt-|

|ning till ett visst land och därmed speciella skäl att|

|vilja adoptera därifrån. |

-------------------------------------------------------

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens, men går i viss mån

längre när det gäller att begränsa de enskilda adoptionerna.

 Remissinstanserna: Utredningens förslag har inte mött några starka

invändningar. Flera remissinstanser pekar dock på att Haagkonventionen inte

självklart innebär den starka begränsning av de enskilda adoptionerna som

utredningen föreslagit.

 NIA föreslår att området för enskilda adoptioner görs något vidare än vad

utredningen föreslagit.

 Skälen för regeringens förslag: Antalet enskilda adoptioner varierar över åren

och utgör 10-20 procent av samtliga adoptioner. Skälen till att man adopterar

privat skiftar från fall till fall. Svenskar som arbetar utomlands och som

adopterar barn från det landet är en grupp av enskilda adoptanter. En annan är

människor bosatta i Sverige, men med ursprung i ett annat land, som adopterar

barn från detta land. En tredje grupp väljer av olika skäl att adoptera vid

sidan av adoptionsorganisationerna, exempelvis därför att de inte kan finna

någon organisation som vill hjälpa dem eller att de finner att adoptioner genom

organisationer ställer sig för dyra eller att de går för långsamt.

 Regeringen ställer sig i huvudsak bakom utredningens förslag att de enskilda

adoptionerna bör begränsas med hänsyn till den myndighetsmedverkan som

konventionen förutsätter vid enskilda adoptioner. Regeringen delar utredningens

bedömning att, med den utformning som Haagkonventionen fått och de lösningar

denna utformning leder till för svensk del, är det lätt att få uppfattningen att

enskilda adoptioner som sker mellan konventionsbundna stater egentligen är

statligt förmedlade adoptioner med en extra grad av säkerhet. Konventionen

kräver nämligen att något organ förmedlar de nödvändiga adoptionshandlingarna

från familjen till givarlandet.

 Något annat organ än NIA kan knappast tänkas för en sådan förmedling. Detta

kommer dock inte att innebära att NIA i realiteten förmedlar och garanterar

adoptionen. Det finns en uppenbar risk att NIA utåt kommer att framstå som en

organisation som förmedlar adoptioner i konkurrens med de vanliga

adoptionsorganisationerna. Detta är inte en önskvärd utveckling.

 De enskilda adoptionerna bör således begränsas till särskilda fall där det

inte framstår som nödvändigt att anlita en adoptionsorganisation. Utredningen

har föreslagit att till sådana fall skall räknas att de sökande bott och arbetat

i givarlandet, eller har sitt ursprung där. Därutöver bör en enskild adoption

tillåtas om det annars finns särskilda skäl att adoptera utan förmedling av en

auktoriserad sammanslutning.

 Regeringen delar bedömningen att enskilda adoptioner skall kunna genomföras i

sådana här situationer. NIA har i sitt remissvar framhållit att det kan finnas

andra särskilda relationer till ett givarland och att kriterierna för när

enskilda adoptioner kan tillåtas bör vidgas något. Regeringen menar att när man

har någon annan speciell relation till landet kan det vara en sådan situation

"där annars särskilda skäl föreligger", såsom det uttrycks i lagförslaget.

 De sökande som genom förslaget utesluts från möjligheten att adoptera enskilt,

och som hänvisas till organisation, är de som i dag på egen hand letar fram ett

barn i ett givarland och utan förmedling av en auktoriserad

adoptionsorganisation genomför adoptionen. Sverige har i stort sett varit

förskonat från skandaler kring adoptionsverksamheten. De oetiskt genomförda

adoptioner som uppmärksammats internationellt har ofta handlat om enskilda

adoptioner. Det finns alltså risker kopplade till denna typ av verksamhet. Mot

denna bakgrund och med hänsyn tagen till effekterna av Haagkonventionen finner

regeringen det rimligt att begränsa de enskilda adoptionerna på det sätt som

föreslås här.

7 Förhållandet mellan 4 kap. föräldrabalken och

Haagkonventionen

-------------------------------------------------------

|Regeringens bedömning: Regleringen i 4 kap. |

|föräldrabalken är förenlig med Haagkonventionen om skydd|

|av barn och samarbete vid internationella adoptioner.|

|Inga ändringar behöver därför nu göras i föräldrabalken.|

-------------------------------------------------------

 Skälen för regeringens bedömning:

Utgångspunkter

En ansökan om adoption vid svensk domstol skall enligt 2 § första stycket lagen

(1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption alltid prövas

enligt svensk lag. De materiella svenska reglerna om adoption finns i 4 kap. FB.

Haagkonventionen blir emellertid genom inkorporeringen också del av svensk lag.

Både FB:s regler och konventionens regler skall alltså beaktas av den svenska

domstolen. En fråga som då uppstår är om FB:s regler behöver ändras med

anledning av den nya konventionen eller om reglerna kan tillämpas parallellt.

 Haagkonventionen är i väsentliga hänseenden en s.k. minimiskyddskonvention.

Det innebär att en fördragsslutande stat är skyldig att beakta vad som

föreskrivs i konventionen, men staten har å andra sidan rätt att i många

hänseenden ställa längre gående krav, t.ex. angående förutsättningarna för

adoption. Det bör alltså inte ge upphov till några problem om det skulle visa

sig att FB i vissa hänseenden ställer längre gående krav än Haagkonventionen. 4

kap. FB får nämligen då anses gälla fullt ut.

 Om i stället Haagkonventionens krav i något hänseende går längre än FB:s krav,

är domstolen skyldig att tillämpa konventionens bestämmelser i den delen på

sådana adoptioner som omfattas av konventionen. Domstolen måste då kontrollera

att de villkor i Haagkonventionen som inte täcks av FB:s regler är uppfyllda.

Sådana villkor finns framför allt i artiklarna 4 och 5. Oftast bör det vara en

enkel procedur för domstolen, om centralmyndigheterna och övriga myndigheter

vidtagit alla de åtgärder som enligt konventionen skall föregå domstolens

prövning. Domstolen bör sålunda kunna förlita sig på det material som enligt

artiklarna 15 och 16 skall sammanställas av centralmyndigheterna i

mottagarstaten resp. ursprungsstaten samt på den bedömning som gjorts i samband

med att samtycke getts enligt artikel 17.c att adoptionsförfarandet får fort-

skrida.

 Nedan följer en genomgång av 4 kap. FB i förhållande till konventionens

bestämmelser.

Adoptantens ålder, 4 kap. 1 § FB

Enligt 4 kap. 1 § FB skall en adoptivsökande ha fyllt 25 år för att få adoptera

ett barn. Även den som har fyllt 18 år har rätt att adoptera om adoptionen avser

eget barn, makes barn, eller om det annars föreligger synnerliga skäl.

 I Haagkonventionen uppställs inga uttryckliga krav när det gäller adop-

tivsökandenas ålder. Ett sådant krav har emellertid att göra med de sökandes

behörighet och lämplighet att adoptera. Det är därför en sådan förutsättning för

adoption som den mottagande staten bör ansvara för (se artiklarna 5 och 15).

 I Sverige görs den behövliga kontrollen dels av socialnämnden innan medgivande

enligt 25 § tredje stycket socialtjänstlagen lämnas och dels av domstolen när

ansökan om adoption prövas. FB är visserligen inte formellt tillämplig på den

prövning som skall göras av socialnämnden, men i praktiken torde det vara så att

socialnämnderna kontrollerar att förutsättningarna för adoption enligt 4 kap. FB

är uppfyllda. Det gäller oavsett om adoptionen är avsedd att bli genomförd i

Sverige eller i ursprungsstaten.

 Även ursprungsstatens lag kan innehålla särskilda krav på adoptivsökandenas

ålder. Om adoptionen kommer att genomföras i ursprungsstaten, är det viktigt att

de tilltänkta adoptivföräldrarna uppfyller ålderskraven enligt båda de berörda

staternas lagar. Här är det fråga om ett sådant moment som bör kunna

kontrolleras i samband med det beslut som skall lämnas enligt artikel 17.c.

Adoptera gemensamt, 4 kap. 3 och 4 §§ FB

Enligt 4 kap. 3 § FB får makar inte adoptera annat än gemensamt. Vissa undantag

gäller för bl.a. adoption av makes barn.

 I artikel 2 i Haagkonventionen definieras vilka adoptioner som omfattas av

konventionen. Det förutsätts bl.a. att barnet adopteras av makar med hemvist i

mottagarstaten eller av en person med hemvist där. Konventionen omfattar således

även situationer där ett barn adopteras av en gift person.

 Det är enligt konventionen mottagarstaten som skall kontrollera att de

tilltänkta adoptivföräldrarna är behöriga och lämpade att adoptera (se

artiklarna 5 och 15). Om Sverige är mottagarstat torde inte en gift person få

medgivande enligt 25 § tredje stycket socialtjänstlagen att ta emot ett barn i

syfte att adoptera det, utom tillsammans med sin make/maka. FB är visserligen

som nämnts ovan inte formellt tillämplig på den prövning som skall göras av

socialnämnden, men i praktiken torde socialnämnderna följa FB:s

behörighetsregler.

 Enligt 4 kap. 4 § FB får andra än makar inte adoptera gemensamt. I denna del

synes Haagkonventionen helt överensstämma med FB.

Samtycke av barnet till adoption, 4 kap. 5 § FB

Enligt 4 kap. 5 § FB får ett barn som har fyllt tolv år inte adopteras utan eget

samtycke (vissa undantag framgår av lagrummet).

 Något krav på samtycke av barnet finns inte i Haagkonventionen. I vilka fall

som barnet skall samtycka till adoptionen avgörs i stället av ursprungsstatens

lag. Enligt Haagkonventionen är det också ursprungsstaten som ansvarar för att

barnet - med hänsyn till dess ålder och mognad - har erhållit rådgivning och att

det vederbörligen har informerats om adoptionens verkningar och verkningarna av

sitt samtycke till adoptionen i de fall där sådant samtycke krävs, se artikel

4.d 1.

 Det kan förekomma att ursprungsstatens lag inte ställer motsvarande krav som

FB på samtycke av barnet. Det kan få betydelse i de fall ett barn som har fyllt

tolv år skall adopteras till Sverige. Den kontroll som skall föregå beslutet om

tillstånd till adoptionsförfarandets fortskridande enligt artikel 17.c spelar

här en mycket viktig roll. Avsikten är att en prövning enligt artikel 17.c skall

innefatta en prövning av om förutsättningarna är uppfyllda inte bara enligt

Haagkonventionen utan även enligt de nationella reglerna. Om avsikten är att

adoptionen skall genomföras vid svensk domstol, är det viktigt att barnet har

samtyckt till adoptionen innan det kommer till Sverige för att adopteras här. Om

det av någon anledning inte går att erhålla barnets samtycke bör det inte adop-

teras till Sverige, och tillstånd till förfarandets fortskridande bör inte ges.

 Om adoptionen i stället genomförs i ursprungsstaten tillämpas där gällande

lag. Ett adoptionsbeslut från den staten skall erkännas i Sverige trots att

barnet inte har behövt ge sitt samtycke, om inte ett sådant erkännande anses

strida mot reglerna om ordre public.

 Ursprungsstaten ansvarar också för att hänsyn har tagits till barnets önskemål

och åsikter, se artikel 4.d 2, och att barnets samtycke, där sådant krävs, har

givits frivilligt i föreskriven rättslig form och har uttryckts eller bestyrkts

i skrift.

 Det finns inte i gällande svensk rätt några krav på att ett barn som skall

adopteras med hänsyn till sin ålder och mognad skall få rådgivning och

information om den planerade adoptionen och dess verkningar. Det krävs inte

heller att barnets samtycke har givits i en viss form. Genom konventionen införs

emellertid sådana regler. Den svenska domstolen måste därför kontrollera att

kraven uppfyllts i ursprungslandet när Sverige är mottagarland och adoptionen

skall beslutas av svensk domstol. Kontrollen kan bestå i att det av de

handlingar som finns i ärendet framgår att villkoren i artikel 4 är uppfyllda,

se ovan. I de få fall Sverige kan bli ursprungsland enligt Haagkonventionen är

det Sverige som skall se till att villkoren i artikel 4 är uppfyllda.

Samtycke av annan än barnet till adoption, 4 kap. 5 a § FB

Enligt 4 kap. 5 a § första stycket FB skall föräldrarna samtycka till

adoptionen, om barnet inte har fyllt arton år. Moderns samtycke skall ha lämnats

först sedan hon har hämtat sig tillräckligt efter nedkomsten. Enligt praxis

skall minst sex veckor ha förflutit från nedkomsten. Vissa undantag från kravet

på samtycke framgår av andra stycket.

 Det finns inte något preciserat krav i Haagkonventionen på samtycke av

föräldrar eller någon annan till en adoption. I vilka fall sådant samtycke skall

lämnas skall bedömas i enlighet med ursprungsstatens lag. Enligt

Haagkonventionen ansvarar ursprungsstaten för att nödvändiga samtycken har

erhållits efter erforderlig rådgivning och information om den tilltänkta

adoptionen och dess verkningar, se artikel 4.c 1. Konventionen föreskriver

vidare att moderns samtycke, där sådant krävs, har givits först efter barnets

födelse, se artikel 4.c 4. De erforderliga samtyckena skall ha givits i

föreskriven rättslig form och uttryckts eller bestyrkts i skrift, se artikel 4.c

2.

 I denna del - särskilt vad gäller moderns samtycke och tidpunkten för det -

finns det en uppenbar risk att lagen i ursprungsstaten inte stämmer överens med

svensk lag. Särskild betydelse får det när adoptionen skall äga rum vid svensk

domstol. Ansökan om adoption skall nämligen då alltid prövas enligt svensk lag,

se ovan.

 Om ursprungsstatens lag inte är förenlig med svensk lag kan det finnas

anledning för den behöriga svenska myndigheten att vägra ge sitt tillstånd

enligt artikel 17.c till att förfarandet får fortskrida. Det kan vara fallet om

det eller de samtycken som lämnats inte uppfyller de krav som ställs i FB;

moderns samtycke har exempelvis lämnats direkt efter förlossningen.

 I likhet med vad som gäller för barnet finns det inte i gällande svensk rätt

några krav på att barnets mor eller någon annan person som skall samtycka till

adoptionen har fått erforderlig rådgivning och information om den planerade

adoptionen och dess verkningar. Det krävs inte heller att samtycket har givits i

en viss form. Som nämnts i föregående avsnitt vad gäller barnet införs sådana

regler genom konventionen.

Adoptionen skall vara till fördel för barnet, 4 kap. 6 § första stycket FB

Enligt 4 kap. 6 § FB får tillstånd till adoption endast ges om adoptionen är

till fördel för barnet samt sökanden har uppfostrat barnet eller vill uppfostra

det, eller det annars med hänsyn till det personliga förhållandet mellan

sökanden och barnet finns särskild anledning till adoptionen.

 Syftet med Haagkonventionen är "att upprätta garantier för att säkerställa att

internationella adoptioner sker med beaktande av barnets bästa och med respekt

för dess grundläggande rättigheter såsom dessa erkänns i internationell rätt",

se artikel 1.a. Huvudansvaret för att en adoption är förenlig med barnets bästa

vilar enligt konventionen på ursprungsstaten, se artikel 4.b och 16.d.

 Om Sverige är den mottagande staten, skall enligt artikel 17.c en svensk

myndighet samtycka till att adoptionsförfarandet får fortskrida. Det gäller även

om avsikten är att adoptionen skall genomföras i ursprungsstaten. Vid den

prövningen skall även barnets bästa beaktas.

 Om adoptionen i stället skall genomföras i Sverige, har svensk domstol det

sista ordet angående adoptionens förenlighet med barnets bästa. Kravet på en

sådan förenlighet framgår dels av konventionen och dels av 4 kap. 6 § FB.

Teoretiskt sett finns det en möjlighet att domstolen vid sin prövning kommer

fram till att ansökan skall avslås, trots att tillstånd till

adoptionsförfarandets fortskridande enligt artikel 17.c har erhållits. I de

allra flesta fall bör det dock inte råda någon tvekan om att kraven i 4 kap. 6 §

FB är uppfyllda.

Förbud mot vederlag, 4 kap. 6 § andra och tredje styckena FB

Ansökan om adoption får enligt 4 kap. 6 § andra stycket FB inte bifallas, om det

från någon sida har getts eller utlovats ersättning, eller om det har avtalats

om bidrag till barnets underhåll. Ett avtal om ersättning eller underhåll, som

borde ha medfört att ansökningen avslogs om rätten hade känt till avtalet, är

enligt tredje stycket utan verkan även om ansökan bifalls. Om en ansökan om

adoption prövas vid svensk domstol, måste domstolen alltid bevaka att

vederlagsförbudet har efterlevts.

 Även Haagkonventionen utgår från att en adoption inte får ha karaktär av en

affärsuppgörelse, se t.ex. artikel 1b. Både ursprungsstaten och mottagarstaten

har ett ansvar i detta hänseende, se t.ex. artikel 8 och artikel 33. Det är

ursprungsstaten som har ansvaret för att de för adoptionen erforderliga

samtyckena inte har åstadkommits genom betalning av något slag, se artikel 4d

punkt 4. Den kontroll som skall föregå beslutet enligt artikel 17c kan spela en

viktig roll för att på ett så tidigt stadium som möjligt stoppa ett förfarande

som har karaktär av affärsuppgörelse.

 Stadgandet i 4 kap. 6 § andra stycket FB kommer inte i konflikt med

konventionens krav.

Upphörande av adoptionens verkan, 4 kap. 7 § FB

En svensk adoption kan inte hävas. Däremot kan verkan av adoptionen upphöra

under de förutsättningar som anges i 4 kap. 7 § FB. Det gäller dels om

adoptivbarnet adopteras av någon annan än adoptantens make och dels om

adoptanten ingår äktenskap med adoptivbarnet.

 Haagkonventionen reglerar inte vilka händelser som medför att adoptionens

verkan upphör. FB:s regler kan alltså inte komma i konflikt med konventionen.

Adoptivbarnets ställning, 4 kap. 8 § FB

I 4 kap. 8 § FB slås fast att vid tillämpning av lag eller annan författning som

tillägger släktskap eller svågerlag rättslig betydelse adoptivbarn skall anses

som adoptantens barn och inte som barn till sina biologiska föräldrar. Undantag

gäller dock enligt andra stycket i de fall där annat är särskilt föreskrivet

eller följer av rättsförhållandets natur.

 Av störst intresse i detta sammanhang är artikel 26 i Haagkonventionen. Ett

erkännande av en adoption innefattar enligt punkten 1 erkännande av det

rättsliga föräldra-barnförhållandet mellan barnet och dess adoptivföräldrar och

erkännande av adoptivföräldrarnas föräldraansvar för barnet. Vidare innefattar

erkännandet upphörande av det tidigare rättsliga förhållandet mellan barnet och

dess mor och far, om adoptionen har denna verkan i den fördragsslutande stat där

den ägde rum. Det är fråga om verkningar som en konventionsenlig adoption alltid

skall ges i de fördragsslutande staterna.

 I punkten 2 regleras verkningarna i övriga fördragsslutande stater av en stark

adoption som beslutats i en fördragsslutande stat.

 Bestämmelsen i artikelns tredje punkt är av särskilt intresse för Sverige.

Enligt bestämmelsen skall de tidigare punkterna i artikeln inte inverka menligt

på tillämpningen av någon bestämmelse som är mer gynnsam för barnet och som är i

kraft i den fördragsslutande stat som erkänner adoptionen. Alla adoptionsbeslut

som meddelas av svensk domstol är starka. Genom bestämmelsen ges Sverige rätt

att i alla rättsliga hänseenden behandla ett utomlands adopterat barn lika med

ett barn vars adoption genomförts vid svensk domstol, oavsett om det utländska

adoptionsbeslutet är starkt eller svagt. Däremot måste Sverige respektera att

barnets rättsliga band till den biologiska familjen inte har skurits av vid en

svag adoption. Det kan få betydelse i situationer där barnets biologiska släkt

vill göra gällande rättigheter mot barnet i Sverige. Att Sverige i den meningen

måste acceptera svaga adoptioner strider inte mot svensk rätt.

Adoptionsorganisationerna bör emellertid informera sökandena om vad en sådan

adoption kan innebära.

Behörig domstol, 4 kap. 9 § FB

Enligt 4 kap. 9 § FB är det domstolen i den ort där adoptanten har sitt hemvist

som skall pröva en adoptionsansökan. Den internationella behörighetsregeln

framgår av 1 § lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande

adoption, enligt vilken adoptanternas anknytning till Sverige grundar svensk

domsrätt. Förmynderskaputredningen har i betänkandet Adoptionsfrågor (SOU

1989:100) föreslagit att även barnets hemvist i Sverige skall grunda svensk

domsrätt. En sådan lagändring skulle få betydelse i de fall Sverige är ur-

sprungsland. Betänkandet bereds i Justitiedepartementet.

 Haagkonventionen reglerar inte frågan i vilket land som adoptionen skall

genomföras. Artikel 28 har emellertid ett visst intresse i sammanhanget. Enligt

den artikeln inverkar inte konventionen på någon ursprungsstats lag som

föreskriver att adoptionen av ett barn med hemvist i den staten skall äga rum i

den staten eller som förbjuder barnets placering i, eller överföring till, den

mottagande staten före adoptionen. Detta stadgande har bl.a. till syfte att se

till att ursprungsstatens lag respekteras i de fall den föreskriver att

adoptionen skall äga rum i den staten.

Domstolens undersökningsplikt, 4 kap. 10 § FB

När en adoption skall genomföras i Sverige skall rätten, enligt 4 kap. 10 §

första stycket FB, inhämta upplysningar om barnet och sökanden samt upplysningar

om huruvida ersättning eller bidrag till barnets underhåll har lämnats eller

utlovats. Om barnet är under 18 år, skall yttrande inhämtas från socialnämnden i

den kommun där sökanden är folkbokförd och från socialnämnden i den kommun där

den som har vårdnaden om barnet är folkbokförd.

 När Haagkonventionen blir tillämplig kommer de upplysningar som avser barnet

och sökanden att huvudsakligen finnas i de konventionsenliga rapporterna (enligt

artiklarna 15 och 16). Det är ursprungsstaten som ansvarar för upplysningarna om

barnet och mottagarstaten som ansvarar för upplysningarna om de sökande. Det är

vidare i första hand ursprungsstaten som har ett ansvar för att betalning eller

ersättning inte har givits (se artikel 4.c 3 och 4.d 4), men även mottagarstaten

har ett ansvar (se artikel 8). Om ursprungsstatens myndigheter har säkerställt

att samtycke till adoption inte har åstadkommits genom betalning av något slag,

bör den svenska domstolen i enlighet med vad som sagts ovan kunna förlita sig på

detta.

 När ett barn har kommit till Sverige för att adopteras här kan yttrande enligt

4 kap. 10 § första stycket FB endast inhämtas från socialnämnden i den kommun

där sökanden är folkbokförd. Barnets juridiska vårdnadshavare har nämligen

normalt sitt hemvist i ursprungsstaten. När Haagkonventionen blir tillämplig

kommer emellertid även yttrande från ursprungslandet att finnas tillgängligt för

domstolen genom den rapport som skall sammanställas enligt artikel 16.

 Enligt 4 kap. 10 § andra stycket FB skall far eller mor eller särskild

vårdnadshavare vars samtycke inte behövs ändå höras, om det kan ske. När barnet

kommer till Sverige för adoption skall domstolen undersöka om den bestämmelsen

har efterlevts. Har personen eller personerna inte redan hörts, är det i

praktiken ofta omöjligt att i efterhand höra dem.

 Någon bestämmelse om att höra föräldrar som inte skall samtycka finns inte i

Haagkonventionen. Frågor av detta slag har överlämnats till nationell lag. Inte

heller här behöver därför någon ändring göras i FB.

Överklagande av adoptionsbeslut, 4 kap. 11 § FB

Av 4 kap. 11 § FB framgår vilka som får överklaga ett beslut angående antagande

av adoptivbarn. Denna fråga regleras inte av Haagkonventionen. Bestämmelsen får

betydelse endast när adoptionen genomförs vid svensk domstol och gäller även i

fråga om en adoption som omfattas av Haagkonventionen.

Kontaktförbudet i artikel 29 i Haagkonventionen

Förutom artiklarna 4 och 5 kan det finnas andra artiklar i konventionen som är

av intresse vid domstolens bedömning. Det gäller t.ex. artikel 29 angående

förbudet mot kontakt mellan de tilltänkta adoptivföräldrarna och barnets

biologiska föräldrar eller andra vårdnadshavare. Svensk rätt innehåller inte

något sådant förbud. Syftet med bestämmelsen är att undvika att samtycken till

adoption lämnas mot ersättning, vilket strider mot vederlagsförbudet i artikel

4.c 3.

 Det torde inte kunna krävas att domstolen alltid skaffar sig försäkringar om

att kontaktförbudet har efterlevts. Frågan är emellertid hur domstolen skall

agera i de få fall där det först när ärendet är föremål för prövning vid

domstolen framkommer att det har förekommit kontakter i strid med förbudet.

Detta torde inte vara en sådan omständighet som alltid skall leda till att

adoptionen inte beviljas men en prövning får göras från fall till fall.

Sammanfattande överväganden

Redogörelsen ovan visar att FB:s bestämmelser om adoption är förenliga med

Haagkonventionen. Det finns därför ingen anledning att ta in särskilda regler om

förhållandet mellan FB och konventionen i den lag varigenom Haagkonventionen

införlivas med svensk rätt. Inte heller finns det anledning att göra några

ändringar i FB med anledning av att konventionen införlivas.

 I vissa fall ställer dock FB krav som inte har någon motsvarighet i

Haagkonventionen. I andra fall förutsätter Haagkonventionen något som saknar

motsvarighet i FB och den övriga adoptionsregleringen i Sverige. Som tidigare

sagts måste i sådana fall både FB:s och konventionens krav vara uppfyllda. Innan

domstolen beslutar om adoption, måste den ha tillgång till tillförlitlig

utredning som visar att kraven har uppfyllts. Genomgången visar att detta inte

bör föranleda några stora problem.

Sverige som ursprungsland

En särskild fråga är vilka krav Sverige kan ställa när Sverige är ursprungsland

men avsikten är att adoptionen skall genomföras i de tilltänkta adoptanternas

hemviststat.

 Enligt den gällande regleringen i 1 § lagen (1971:796) om internationella

rättsförhållanden rörande adoption är det adoptanternas anknytning till Sverige

som grundar svensk domsrätt. Om sådan anknytning saknas kan svensk domstol bli

behörig endast om regeringen ger dispens. Tillämplig lag för adoptionen bestäms

av de lagvalsregler som gäller i domstolslandet. Det skulle kunna innebära att

ett barn som har sitt hemvist i Sverige får adopteras i den främmande staten,

trots att förutsättningarna för adoption inte är uppfyllda enligt 4 kap. FB.

 Det är dock Sverige som ursprungsland som bestämmer under vilka

förutsättningar som ett barn med hemvist i Sverige är tillgängligt för adoption,

se artikel 4. Förslag till placering av barn hos vissa sökande görs då också i

Sverige, se artikel 16. Regler för under vilka förutsättningar ett barn skall

anses vara tillgängligt för adoption saknas i Sverige. FB:s regler är inte

heller tillämpliga i de situationer då Sverige uppträder som ursprungsland när

adoptionsansökan inte prövas av svensk domstol. Konventionens regler skall

emellertid tillämpas efter inkorporeringen och i övrigt torde myndigheterna i de

få fall Sverige uppträder som ursprungsland få tillämpa oskriven rätt. Det finns

då alltid en möjlighet att se till att de villkor som ställs i 4 kap. FB är

uppfyllda, även om bestämmelserna formellt sett inte är tillämpliga annat än då

svensk domstol skall besluta om adoptionen. Är villkoren inte uppfyllda kan

adoptionen stoppas genom att samtycke enligt 17.c till att förfarandet kan

fortskrida inte lämnas.

8 Socialt stöd till familjer med adoptivbarn

8.1 Kontroll av de tilltänkta adoptivföräldrarnas kunskaper

om barn

-------------------------------------------------------

|Regeringens förslag: Socialnämnden skall kontrollera |

|att de tilltänkta föräldrarna har tillfredsställande |

|kunskaper om barn och deras behov och har blivit |

|informerade om den planerade adoptionens innebörd. Det|

|skall ske som ett led i bedömningen av deras lämplighet|

|för att ta emot ett adoptivbarn. |

-------------------------------------------------------

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Instämmer i huvudsak med utredningens förslag.

Adoptionsorganisationen Barnen Framför Allt - Adoptioner (BFA-A) och

Familjeföreningen för Internationell Adoption (FFIA) föreslår dock att

föräldrarna skall kunna visa att de genomgått föräldrautbildning som villkor för

att de skall få adoptera.

 Barnombudsmannen vill göra lagtexten starkare för att markera vikten av

föräldrautbildning.

 Andra remissinstanser vill ha en klarare beskrivning av de föräldrakunskaper

som behövs som villkor för adoption.

 Skälen för regeringens förslag: Det ligger redan i den nuvarande svenska

lagstiftningens intentioner att de personer som adopterar skall ha goda

kunskaper om barn. I Haagkonventionen (artikel 5.b) stadgas också att det skall

vara säkerställt att de tilltänkta adoptivföräldrarna har erhållit den

rådgivning som kan vara nödvändig. De tilltänkta adoptivföräldrarna själva är i

regel också medvetna om behovet av barnkunskaper och ett stort antal av dem

deltar i föräldrautbildning. För att förtydliga kravet på adoptivföräldrarnas

kunskaper inför adoptionen, och för att tillgodose konventionens krav, föreslår

utredningen att det i socialtjänstlagen införs ett uttryckligt krav på sådana

kunskaper. Det får ankomma på NIA att närmare beskriva vilka kunskaper som

behövs.

 Utredningen föreslår dock inte att föräldrautbildning i offentlig regi skall

göras till ett obligatoriskt villkor för adoption. Skälet till det är bl.a.att

adoptionsorganisationer och andra bedriver föräldrautbildning.

 Regeringen delar utredningens bedömning att socialnämnden i samband med

hemutredningen bör bedöma om föräldrarnas kunskaper är tillräckliga. Är de inte

det bör deltagande i föräldrautbildning före adoptionen vara en förutsättning

för att adoptionen skall få genomföras.

 Utredningen diskuterar också hur adoptionsorganisationernas föräldrautbildning

bör ordnas. Några skäl för statliga initiativ på denna punkt finns enligt

regeringens bedömning för närvarande inte.

8.2 Uppföljning av barnens situation

-------------------------------------------------------

|Regeringens bedömning: Frågan om socialnämndernas |

|uppföljning av hur adoptivbarnen har det i Sverige |

|efter adoptionen bör behandlas i samband med den |

|översyn av socialtjänstlagen som pågår. |

-------------------------------------------------------

 Utredningens förslag: En särskild bestämmelse införs i socialtjänslagen som

ålägger kommunerna att följa upp adoptivbarnens situation.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker utredningens förslag.

Det finns dock även tveksamma eller negativa svar.

 Skälen för regeringens bedömnig: Utredningen pekar på att FN:s över-

vakningskommitté för barnkonventionen, Kommittén för barnets rätt, haft

anmärkningar mot Sveriges sätt att följa upp adoptivbarnens situation. Detta är

ett skäl för att klargöra ansvaret för uppföljningen.

 Vissa remissinstanser har dock pekat på risken att kommunernas socialtjänst

åläggs att följa upp för många grupper av barn och ungdomar och att

prioriteringarna styrs av lagstiftningen.

 Denna fråga hör samman med andra barn- och ungdomsfrågor som kommer att

behandlas i den proposition om socialtjänstlagen som regeringen avser att lägga

fram senare. Enligt regeringens mening är det inte lämpligt att nu bryta ut

frågan om uppföljningen av adoptivbarnen utan ett samlat grepp bör i den

kommande socialtjänstpropositionen tas om hela frågan. Därvid bör FN-kommitténs

uttalande beaktas.

9 Sekretess

-------------------------------------------------------

|Regeringens förslag: För att sekretess skall gälla hos|

|domstol i ärende om adoption behövs inte begäran av |

|part. |

| Tystnadsplikt införs hos adoptionsorganisationerna.|

-------------------------------------------------------

 Utredningens förslag: Utredningen föreslår att det "raka" skaderekvisitet

ersätts med ett "omvänt" skaderekvisit vid sekretessprövningen i

adoptionsärenden hos NIA och domstolar. Utredningen föreslår också att det inte

skall behövas en begäran från en part för att sekretess skall gälla hos domstol

i ett adoptionsärende. Utredningen har inget förslag om tystnadsplikt hos

adoptionsorganisationerna.

 Remissinstanserna: De remissinstanser som har synpunkter på utredningens

förslag är positiva till det. Adoptionscentrum anser att det därutöver behövs

regler om tystnadsplikt inom adoptionsorganisationerna.

 Skälen för regeringens förslag: I dag gäller enligt 7 kap. 29 § sekretesslagen

(1980:100) sekretess hos NIA i ärende om adoptionsfrågor för uppgift om enskilds

personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom

närstående lider men om uppgiften röjs (rakt skaderekvisit). Detsamma gäller

enligt 9 kap. 15 § sekretesslagen hos domstol i adoptionsärenden. Utredningen

har föreslagit att sekretessbestämmelserna skall skärpas med anledning av

artikel 31 i konventionen. Huvudregeln bör enligt utredningen vara att sekretess

gäller men att handlingarna kan lämnas ut då det står klart att uppgifterna kan

röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider men (omvänt

skaderekvisit).

 Enligt artikel 31 i konventionen får personuppgifter som samlats in eller

överlämnats enligt konventionen endast användas i de syften för vilka de samlats

in eller överlämnats. Bestämmelsen bör mot bakgrund av vad som kan utläsas om

syftet med densamma tolkas på så sätt att den avser att säkerställa att

konventionsstaterna har ett minimiskydd för att uppgifter som samlats in eller

överlämnats enligt konventionen inte skall spridas otillbörligt. Enligt

regeringens mening bör bestämmelserna i sekretesslagen och datalagen (1973:289)

anses uppfylla de krav på minimiskydd som åsyftas.

 Några förstärkningar av sekretesskyddet bör dock ske. Adoptionsärenden avgörs

normalt utan att det hålls någon muntlig förhandling i ärendet. Ett villkor för

att sekretess skall gälla enligt 9 kap. 15 § sekretesslagen är att en part måste

göra en framställning om sekretess innan domstolen skiljer ärendet från sig.

Detta villkor, som rimmar illa med konventionens krav, bör såsom utredningen

föreslagit tas bort.

 Såsom Adoptionscentrum påpekat är det otillfredsställande att tystnadsplikt

inte gäller för den som arbetar inom en adoptionsorganisation. De uppgifter som

en adoptionsorganisation får tillgång till i sin verksamhet kan vara minst lika

känsliga som de som en yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet inom

socialtjänsten kan få tillgång till. I 71 a § socialtjänstlagen (1980:620)

föreskrivs tystnadsplikt för den som är eller har varit verksam inom

yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet som avser insatser enligt

socialtjänstlagen. En motsvarande bestämmelse om tystnadsplikt bör införas för

de auktoriserade adoptionsorganisationerna.

10 Lagreglering

I avsnitt 6.2 har regeringen föreslagit att Haagkonventionen skall gälla som lag

i Sverige. Som framgått av tidigare avsnitt bör därutöver flera av reglerna om

adoptioner ändras såväl till sitt innehåll som språkligt. Utredningen föreslår

att reglerna i lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande

adoption och lagen (1979:552) om internationell adoptionshjälp förs samman i en

ny lag.

 Lagen om internationella rättsförhållanden rörande adoption innehåller

internationellt privat- och processrättsliga bestämmelser om adoption. Det är

bestämmelser som huvudsakligen är av annat slag än de som diskuteras i detta

lagstiftningsärende. Den internationellt privat- och processrättsliga

regleringen inom familjerätten är för närvarande föremål för en genomgripande

översyn inom Justitiedepartementet. Allmänna frågor om jurisdiktion, lagval,

erkännande och verkställighet vid adoptioner bör tas upp i det sammanhanget.

Regeringen anser därför att det är mindre lämpligt att nu sammanföra sådana

bestämmelser med reglerna i lagen om internationell adoptionshjälp.

 Lagen om internationell adoptionshjälp bör dock ersättas av en helt ny lag om

internationell adoptionsförmedling.

 I övrigt föranleder förslagen ändringar i socialtjänstlagen, lagen om bidrag

vid adoption av utländska barn, sekretesslagen samt lagen om svenskt medborgar-

skap.-

 Utöver ovannämnd lagstiftning kommer viss reglering i förordning att behövas.

11 Kostnader

Förslagen i lagrådsremissen torde endast ha marginella kostnadskonsekvenser.

Även när det gäller måltillströmningen till de allmänna förvaltningdomstolarna

torde den endast obetydligt påverkas av förslagen.

12 Författningskommentar

12.1 Förslaget till lag med anledning av Sveriges tillträde

till Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete vid

internationella adoptioner

1 §

Enligt bestämmelsen skall 1993 års Haagkonvention gälla som lag här i landet.

Därmed inkorporeras konventionen med svensk rätt. Konventionens engelska och

franska originaltexter och en svensk översättning finns som bilagor till lagen.

Konventionen har närmare redovisats i avsnitt 6. Paragrafen andra stycke har

utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 Uppgift om vilka länder som ratificerat konventionen och i förhållande till

vilka länder lagen således skall tillämpas får på sedvanligt sätt anges i ett

tillkännagivande av regeringen.

 I avsnitt 9 redogörs för regeringens tolkning av artikel 31.

2 §

I första stycket anges att NIA är centralmyndighet och att nämnden fullgör de

uppgifter som ankommer på en sådan myndighet om inte något annat följer av lag

eller annan författning. Enligt artikel 22 i konventionen kan

centralmyndighetens uppgifter enligt artiklarna 14-21 utföras av myndigheter

eller godkända organ i den utsträckning som lagstiftningen i staten medger

detta. I 3 och 4 §§ har vissa sådana uppgifter uttryckligen lagts på

socialnämnden eller de auktoriserade sammanslutningarna. Första stycket har

utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 I andra stycket anges särskilt vissa uppgifter enligt konventionen som

ankommer på NIA.

3 §

Enligt artikel 22 i konventionen kan centralmyndighetens uppgifter enligt

artiklarna 14-21 utföras av myndigheter eller godkända organ, i den utsträckning

som lagstiftningen medger detta. I enlighet med Lagrådets förslag föreskrivs i

första och andra styckena att socialnämnden skall utföra vissa uppgifter enligt

dessa artiklar.

 I tredje stycket erinras om att det i 25 § socialtjänstlagen finns bestäm-

melser om att socialnämnden prövar frågor om medgivande att i adoptionssyfte ta

emot barn med hemvist utomlands.

4 §

Enligt artikel 22 i konventionen kan centralmyndighetens uppgifter enligt

artiklarna 14-21 utföras av myndigheter eller godkända organ, i den utsträckning

som lagstiftningen medger detta. I enlighet med Lagrådets förslag föreskrivs i

denna paragraf att om en auktoriserad sammanslutning har anlitats för förmedling

av adoption, skall sammanslutningen utföra vissa uppgifter enligt dessa

artiklar.

5 §

Enligt artikel 27 i Haagkonventionen får ett i ursprungsstaten meddelat

adoptionsbeslut, som inte medförde upphörande av ett tidigare rättsligt

föräldra-barnförhållande, omvandlas i den mottagande staten till en sådan

adoption. Förutsättningen är att den mottagande staten erkänner adoptionen och

att en sådan omvandling är tillåten enligt lagen i den mottagande staten. Det

förutsätts vidare att de personer, institutioner och myndigheter som enligt

konventionens art. 4.c och d skall samtycka till adoptionen har lämnat samtycke

till här avsedd typ av adoption (s.k. stark adoption). Samtycket kan ha lämnats

redan när barnet blev tillgängligt för adoption men det kan också införskaffas

senare, exempelvis när adoptionens omvandling blir aktuell i mottagarstaten. Det

kan dock vara svårt att i efterhand, när barnet redan har överflyttats till

mottagarstaten och har fått hemvist där, inhämta det behövliga samtycket från

ursprungsstaten.

 Det är för närvarande vanligt att i Sverige bosatta adoptanter som har

erhållit ett utländskt beslut som innebär svag adoption, vänder sig till svensk

domstol med ansökan om adoption. Sedan svensk domstol har gett tillstånd till

den ansökta adoptionen finns det två adoptionsbeslut i samma ärende, dvs. det

svenska beslutet som innebär stark adoption och det utländska beslutet som

medförde svag adoption. Det följer av konventionens artikel 23 och artikel 27

att ett sådant förfarande inte är möjligt i de konventionsenliga ärendena. När

förutsättningarna för det utländska beslutets omvandling enligt artikel 27 inte

är uppfyllda kan barnets rättsskydd i Sverige ändå beaktas på ett

tillfredsställande sätt genom konventionens artikel 26.3. Denna bestämmelse

innebär att även när det adoptionsbeslut som erkänns i Sverige endast innebär

svag adoption får man här tillämpa sådana rättsregler som är mer gynsamma för

barnet.

 Paragrafen är motiverad som ett komplement till svensk lag som för närvarande

inte reglerar omvandling av utländska adoptionsbeslut.

 Allmän domstol beslutar om den här avsedda omvandlingen på ansökan av

adoptanterna. Av Haagkonventionens artikel 4.d följer att barnet med hänsyn till

sin ålder och mognad skall erhålla rådgivning och information om omvandlingen

och att det också skall samtycka till den i de fall där sådant samtycke krävs.

Enligt 4 kap. 5 § föräldrabalken får den som har fyllt tolv år inte adopteras

utan eget samtycke utom i vissa speciella i lagrummet angivna fall. Samma

villkor skall gälla ifråga om omvandling av ett utländskt "svagt"

adoptionsbeslut till ett sådant beslut som skär av de rättsliga banden till

barnets ursprungliga familj.

 Andra stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

6 §

Paragrafen har tillkommit med anledning av Haagkonferensens för internationell

privaträtt rekommendation den 21 oktober 1994 angående konventionens tillämpning

på flyktingbarn.

 I rekommendationen sägs att vid konventionens tillämpning skall ett flykting-

barn och ett barn som befinner sig i en flyktingliknande situation anses ha sitt

hemvist i den konventionsstat i vilken barnet uppehåller sig.

 Avsikten är att även barn vilka på grund av oroligheter i sina respektive

länder vistas i en annan konventionsstat skall omfattas av det skydd som

konventionen ger. Enligt rekommendationen skall man samtidigt, när det gäller

adoption av dessa barn, gå mycket varsamt tillväga. Innan ett

adoptionsförfarande inleds skall alla rimliga åtgärder vidtas för att förena

barnet med föräldrarna eller andra familjemedlemmar när barnet har skilts från

dem. Det får dock inte innebära att barnet sänds till sitt ursprungsland om

barnet därigenom skulle kunna fara illa. Medgivanden skall inhämtas och

utredning i övrigt inhämtas i den mån det är möjligt. Särskild försiktighet

skall därvid iakttas för att barnets familjemedlemmar inte skall fara illa i

ursprungslandet.

12.2 Förslaget till lag om internationell adoptionsförmedling

Inledning

1 §

I paragrafen anges i vilka situationer lagen är tillämplig. I sak överensstämmer

bestämmelsen med artikel 2 i Haagkonventionen. Paragrafen har utformats i enlig-

het med Lagrådets förslag.

Internationell adoptionsförmedling

2 §

Denna paragraf motsvarar 1 § andra stycket lagen (1979:552) om internationell

adoptionshjälp. En förändring som gjorts i texten är att begreppet adop-

tionshjälp har bytts ut mot adoptionsförmedling. Utredningen uppger att den er-

farit att begreppet adoptionshjälp skapat förvirring och bl.a. många gånger upp-

fattas som en term för ekonomisk hjälp i samband med adoptioner. Detta begrepp

har därför bytts ut mot ett annat som tydligare anger vad som avses. Paragrafen

har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, bl.a. har kontakter som en-

skilda personer själv skapar vid s.k. enskilda adoptioner (dvs. i sådana fall då

en auktoriserad sammanslutning inte anlitas), inte inordnats under begreppet

"adoptionsförmedling".

3 §

I paragrafen anges att internationell adoptionsförmedling får lämnas endast av

en auktoriserad sammanslutning. Bestämmelsen motsvaras av 1 § första meningen

lagen (1979:552) om internationell adoptionshjälp.

4 §

Enligt bestämmelsen, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, skall

som huvudregel den eller de som vill adoptera ett barn från utlandet anlita en

auktoriserad sammanslutning. Enskilda adoptioner, dvs. adoptioner som genomförs

utan att en auktoriserad sammanslutning anlitas, tillåts dock i vissa enstaka

fall.

 Enligt den nuvarande lydelsen av 25 § fjärde stycket socialtjänstlagen

(1980:620) är det socialnämnden som prövar frågan om förmedlingssättets

tillförlitlighet, efter eventuellt hörande av NIA. Enligt sista meningen i

förevarande paragraf skall dock framöver NIA, i stället för socialnämnden, vara

det organ som gör denna prövning när den eller de som vill adoptera ett barn

från utlandet vill adoptera utan att anlita en auktoriserad sammanslutning.

 NIA:s prövning enligt den föreslagna regeln ersätter emellertid inte bara

socialnämndens tidigare prövning av förmedlingssättets tillförlitlighet när

fråga är om enskilda adoptioner, utan omfattar även frågan om en tilltänkt

enskild adoption kan tillåtas utifrån bestämmelsen i andra meningen. Enligt den

bestämmelsen kan ett barn endast i vissa enstaka fall adopteras från utlandet

utan förmedling av en auktoriserad adoptionsorganisation. Det skall vara fråga

om släktingbarn eller annars finnas särskilda skäl för förmedlingen, se närmare

avsnitt 6.4. "Släktingbarn" bör ges en vid tolkning. Därmed bör inte bara avses

biologiska släktningar utan också t.ex. ingifta släktingar. Hänsyn bör också tas

till att släktingbegreppet kan vara vidare i andra rättssystem. Däremot skall i

detta sammanhang inte ske någon prövning av familjens lämplighet eller om

adoptionen är till barnets bästa.

De auktoriserade sammanslutningarna

5 §

Denna paragraf motsvaras i sak av 2 § lagen (1979:552) om internationell adop-

tionshjälp.

6 §

Innehållet i denna paragraf motsvaras av innehållet i 3 § lagen (1979:552) om

internationell adoptionshjälp. Den enda ändring som föreslås, förutom

redaktionella bearbetningar, är att begreppet adoptionshjälp byts ut mot

förmedla adoption. Se närmare härom vid 2 §. Paragrafen har utformats i enlighet

med Lagrådets förslag.

 I kravet på att förmedlingen sköts på ett sakkunnigt sätt bör ingå att

sammanslutningen i sin verksamhet följer såväl svensk lag som ursprungslandets

regler.

7 §

Första stycket motsvarar 4 § första stycket lagen (1979:552) om internationell

adoptionshjälp. Som konstaterats i avsnitt 5.5 bör NIA ges en uttrycklig

möjlighet att föreskriva att organisationerna måste följa vissa principer

rörande inbetalning av avgifter samt redovisning m.m. Föreskrifter härom får NIA

ta in i auktorisationsvillkoren.

 Andra stycket motsvarar 4 § andra stycket nämnda lag. Två ändringar har dock

gjorts. Den första består i att ordet skäliga har lagts till framför avgifter.

Denna markering beror på att det i artikel 32 i Haagkonventionen föreskrivs att

ingen får göra en otillbörlig ekonomisk vinst i samband med internationell

adoptionsförmedling. Den andra förändringen i det överflyttade stycket består i

att termen adoptionshjälp bytts ut mot adoptionsförmedling. Se närmare härom vid

2 §. Andra stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

8 §

Innehållet i paragrafen har i sak överförts från 5 § lagen (1979:552) om

internationell adoptionshjälp. Den enda ändring som gjorts är att även här

begreppet adoptionshjälp bytts ut mot adoptionsförmedling. Se närmare härom vid

2 §.

9 §

Denna paragraf motsvaras i sak av 6 § lagen (1979:552) om internationell

adoptionshjälp.

10 §

Denna paragraf motsvaras i sak av 7 § lagen (1979:552) om internationell

adoptionshjälp.

11 §

En förändring som gjorts beträffande denna paragraf, som överförts från 8 §

första stycket lagen (1979:552) om internationell adoptionshjälp, är att

begreppet adoptionshjälp bytts ut mot förmedla adoption. Se närmare härom vid 2

§. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

12 §

Paragrafen motsvarar 8 § tredje stycket lagen (1979:552) om internationell

adoptionshjälp. I 8 § andra stycket lagen om internationell adoptionshjälp

stadgas att om en samhällsrepresentant har en annan mening än sammanslutningen i

fråga om adoptionshjälp frågan skall överlämnas till tillsynsmyndigheten för av-

görande. Eftersom sammanslutningens beslut inte avses gälla frågan om sökandenas

lämplighet och då NIA på begäran av den som söker adoption kan uppdra åt

sammanslutningen att förmedla adoption, har denna regel inte längre ansetts

nödvändig. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

Tystnadsplikt

13 §

Den som är eller har varit verksam inom en auktoriserad sammanslutning får

enligt denna bestämmelse inte obehörigen röja vad han eller hon därvid har fått

veta om enskildas personliga förhållanden. Paragrafen har sin förebild i 71 a §

socialtjänstlagen (1980:620).

Överklagande

14 §

I första stycket införs en regel om rätt att överklaga NIA:s beslut enligt 4 §

tredje meningen hos allmän förvaltningsdomstol. I enlighet med Lagrådets förslag

skall också NIA:s beslut om auktorisation, villkor för auktorisationen och

återkallelse av auktorisation överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. I dag

överklagas beslut om auktorisation och återkallelse av auktorisation hos

regeringen. Preciseringen av vilka beslut i fråga om en auktorisation som skall

kunna överklagas är också i överensstämmelse med Lagrådets förslag.

 Enligt andra stycket får tillsynsmyndighetens beslut i övrigt inte överklagas.

Det innebär bl.a. att NIA:s beslut att uppdra åt en sammanslutning att förmedla

adoption inte kan överklagas.

Ansvar

15 §

Enligt denna paragraf, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, kan

den som förmedlar en internationell adoption utan att företräda en auktoriserad

sammanslutning dömas till böter. Detsamma gäller den som adopterar enskilt utan

att det finns ett beslut av NIA om att förfarandet är godtagbart.

Övergångsbestämmelserna

Lagen skall träda i kraft den 1 juli 1997. Samtidigt upphör lagen (1979:552) om

internationell adoptionshjälp att gälla.

 Sammanslutningar som har auktorisation enligt den gamla lagen behöver inte

söka ny auktorisation enligt den nya lagen. Vidare behöver den som vill adoptera

enskilt och som har ett medgivande av socialnämnden som gäller enskild adoption,

beslutat enligt den gamla lagen, inte begära NIA.s prövning av

förmedlingssättet.

 Andra och tredje punkten har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

12.3 Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620)

25 §

De två första styckena i paragrafen, som är oförändrade, behandlar de fall då en

underårig tas emot för stadigvarande vård och fostran i ett enskilt hem som inte

tillhör någon av hans föräldrar eller någon annan som har vårdnaden om honom.

Dessa stycken är alltså inte enbart tilllämpliga vid adoption av utländska barn.

Enligt första stycket får inte den underårige tas emot i hemmet utan att

socialnämnden har gett sitt medgivande. I andra stycket stadgas att social-

nämnden inte får lämna medgivande utan att förhållandena i hemmet och

förutsättningarna för vård i hemmet är utredda.

 I paragrafens övriga tre stycken finns särskilda regler för den situationen

att ett barn adopteras från utlandet. Dessa stycken är i stort sett nya. Första

punkten i tredje stycket skiljer sig inte i sak från lagrummets nuvarande

lydelse men har förtydligats så att formuleringen motsvarar 1 § första stycket

förslaget till lag om internationell adoptionsförmedling. Om det är fråga om att

ta emot ett barn med hemvist utomlands i syfte att adoptera det, skall

medgivande inhämtas innan barnet lämnar det land där det har sitt hemvist (i

konventionen kallat ursprungslandet).

 Tredje styckets andra punkt är däremot ny. I den anges att innan socialnämnden

beslutar i en fråga om medgivande skall nämnden kontrollera att de sökande har

tillfredsställande kunskaper om barn och deras behov och att de har blivit

informerade om den planerade adoptionens innebörd. Något liknande krav har inte

tidigare ställts i lagtexten. I socialnämndens prövning av de adoptionssökandes

lämplighet får emellertid redan i dag anses ingå en kontroll av att de sökande

har viss kunskap när det gäller barn och deras behov och av att de sökande bli-

vit informerade om vad det innebär att adoptera. I artikel 5.b i Haagkon-

ventionen stadgas uttryckligen att en behörig myndighet i mottagarlandet skall

säkerställa att de tilltänkta adoptivföräldrarna har fått den rådgivning som kan

vara nödvändig inför adoptionen. För att anpassa de svenska reglerna till

konventionen införs den nu beskrivna regeln.

 Enligt gällande regler upphör medgivandet att gälla om inte barnet har tagits

emot i hemmet inom ett år från det medgivandet gavs. Det har i praktiken visat

sig att denna tidsgräns är något kort då det inte sällan tar mer än ett år innan

de sökande får besked om ett visst barn till vilket de föreslås bli

adoptivföräldrar och barnet kommer till Sverige. Sökandena måste då på nytt

ansöka om medgivande och socialnämnden måste åter pröva frågan om lämplighet

trots att det ofta inte har inträffat någon omständighet som föranleder en annan

bedömning än tidigare. För att de sökande skall slippa denna andra omgång

föreskrivs i tredje stycket tredje punkten att medgivandet skall gälla i två år.

 Under tiden medgivandet gäller kan det emellertid inträffa omständigheter som

innebär en väsentlig förändring av de sökandes förhållanden. En sådan förändring

kan göra det nödvändigt med en kompletterande utredning och ibland måste

medgivandet återkallas. Beslutet om medgivande förenas enligt fjärde stycket

(slutet av tredje stycket i lagrådsremissen) därför med en skyldighet för de

adoptionssökande att till socialnämnden anmäla om omständigheterna mer

väsentligt ändras under den tid beslutet om medgivande gäller. Förändringar som

här kan bli aktuella är t.ex arbetslöshet, olika sjukdomar eller förändringar i

familjebilden.

 I fjärde stycket föreskrivs också att medgivandet skall återkallas om

förutsättningarna för det inte längre föreligger. Sådan återkallelse kan även

ske när barnet har tagits emot av sökandena, om en fortsatt vistelse hos de

sökande inte är förenlig med barnets bästa. Denna bestämmelse är ny. Det

framstår som naturligt att socialnämnden skall kunna ändra på ett beslut om

medgivande i en sådan situation. En sådan regel får anses stå väl i

överensstämmelse med artikel 21 i Haagkonventionen. I artikeln stadgas att om

det innan adoptionen ägt rum blir uppenbart att en fortsatt placering av barnet

hos de tilltänkta adoptivföräldrarna inte är förenlig med barnets bästa så skall

nödvändiga åtgärder vidtas, t.ex. genom att barnet tas från de tilltänkta adop-

tivföräldrarna. En återkallelse innebär att adoptionsförfarandet avbryts,

förutsättningar för det finns inte längre. Har socialnämnden tidigare, i

enlighet med femte stycket, beslutat att förfarandet får fortsätta förlorar

således även det beslutet sin betydelse.

 Tredje och fjärde styckena har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 Enligt den nuvarande lydelsen av fjärde stycket skall socialnämnden pröva

frågan om förmedlingssättets tillförlitlighet efter eventuellt hörande av NIA.

Genom det nu föreliggande förslaget fråntas socialnämnden den uppgiften. I

stället skall NIA i enlighet med 4 § i förslaget till lag om internationell

adoptionsförmedling bl.a. pröva om den enskildes kontakter m.m. vid en enskild

adoption är tillförlitliga.

 När det gäller adoptioner som inte skall förmedlas av en auktoriserad

sammanslutning krävs alltså, utöver medgivande av socialnämnden, att NIA enligt

4 § lagen (1997:000) om internationell adoptionsförmedling bedömer förfarandet

som godtagbart. En erinran om detta bör göras av socialnämnden i dess beslut.

Hänvisningen i lagrådsremissens förslag till

fjärde stycke i förevarande paragraf har dock, efter förslag av Lagrådet,

strukits såsom onödig.

 Den föreslagna lydelsen av femte stycket har tillkommit mot bakgrund av

artikel 17.c i Haagkonventionen. I denna artikel föreskrivs att ett beslut i

ursprungslandet (det land i vilket barnet har sitt hemvist) om att ett barn

skall överlämnas för vård hos tilltänkta adoptivföräldrar får fattas endast om

centralmyndigheterna i de båda staterna har samtyckt till att

adoptionsförfarandet kan fortskrida. Konventionen kräver alltså inte bara att

ett organ beslutar om de tilltänkta adoptivföräldrarna är behöriga och lämpade

att adoptera för att i artikel 15 avsedd rapport skall kunna överlämnas till den

behöriga myndigheten i ursprungsstaten, utan ett organ skall också pröva om

adoptionsförfarandet får fortsätta när ett placeringsförslag har gjorts i

ursprungsstaten. För att uppfylla konventionens krav måste därför i Sverige

införas en ny beslutsomgång som blir aktuell när ett visst barn föreslås för

adoption av de tilltänkta adoptivföräldrarna av myndigheterna i det land i

vilket barnet har sitt hemvist. Enligt Haagkonventionen kan denna prövning göras

av andra myndigheter än centralmyndigheten eller av auktoriserade sammanslut-

ningar. I avsnitt 6.3 anges närmare vad socialnämndens prövning innebär. Bestäm-

melsen om samtycke till att adoptionsförfarandet får fortsätta har gjorts

tillämplig även på adoptioner som faller utanför Haagkonventionen. Lagrådet har

förordat att så inte skall vara fallet. I avsnitt 6.3 anges regeringens skäl för

att i detta hänseende inte följa Lagrådets förslag.

30 §

Ett beslut om medgivande meddelas av socialnämnden i de sökandes hemkommun.

Sökandes hemkommun bör även pröva om adoptionsförfarandet skall fortsätta. Har

sökanden sedan medgivandet lämnats flyttat till en ny kommun blir det

socialnämnden i den nya kommunen som skall samtycka till att adoptionsförarandet

får fortsätta. Beträffande Lagrådets förslag till ändrad lydelse av paragrafen

se kommentaren till 25 § femte stycket.

31 §

Ändringen är en följdändring till förslaget till en ny lag om internationell

adoptionsförmedling.

47 §

Ändringen i första stycket och förslaget till nytt andra stycke innebär att

beslut om samtycke till att adoptionsförfarandet får fortsätta får delegeras

till enskild tjänsteman. Om samtycke skall vägras måste dock nämnden eller ett

utskott besluta om detta. Beträffande Lagrådets förslag till ändrad lydelse av

paragrafen se kommentaren till 25 § femte stycket.

73 §

Socialnämndens beslut om återkallande av medgivande och om samtycke till att

adoptionsförfarandet får fortsätta skall, liksom medgivandebeslutet, kunna

överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Beträffande Lagrådets förslag till

ändrad lydelse av paragrafen se kommentaren till 25 § femte stycket.

75 §

Ändringen är en följdändring till förslaget till en ny lag om internationell

adoptionsförmedling.

12.4 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

9 kap.

15 §

I första stycket har även beträffande adoptionsärenden tagits bort kravet på att

part skall begära sekretess för att sådan skall gälla.

12.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap

1 a och 13 a §§

Ändringarna i paragraferna är följdändringar på grund av tillträdet till Haag-

konventionen.

 Lagrådet föreslår i sitt yttrande att ordet "godkänts" i första stycket byts

ut mot "gäller". Bakgrunden till förslaget är att vissa utländska

adoptionsbeslut enligt 3 § lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden

rörande adoption gäller i Sverige efter särskilt godkännande medan andra enligt

samma paragraf skall gälla utan särskilt godkännande.

 Enligt förarbetena till ifrågavarande paragrafer ville man skilja mellan ett

adoptionsbeslut som meddelats eller godkänts i Sverige eller i de övriga nor-

diska länderna och ett annat adoptionsbeslut som är giltigt här utan särskilt

godkännande (prop. 1991/92:90 s. 12).

 Mycket talar för Lagrådets förslag, särskilt med beaktande av att vissa andra

utländska adoptionsbeslut som enligt Haagkonventionen skall gälla i Sverige utan

särskilt godkännande kommer att omfattas av bestämmelserna.

 Enligt regeringens mening saknas det dock nu underlag för att göra den

ändringen som Lagrådet föreslår. Regeringen har nyligen beslutat om direktiv för

en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppgift att se över lagen om svenskt

medborgarskap (dir. 1997:5). Frågan om en ändring i enlighet med Lagrådets

förslag bör kunna övervägas i det sammanhanget.

12.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:1463) om bidrag vid adoption

av utländska barn

2 §

I denna paragraf görs ett tillägg som innebär att bidrag även skall utgå vid

adoptioner där Haagkonventionen är tillämplig och adoptionsbeslutet fattas i

ursprungslandet.

 Med anledning av vad som anförts under 1 a och 13 a §§ lagen (1950:382) om

svenskt medborgarskap bör någon ändring i förevarande paragraf i enlighet med

Lagrådets förslag inte göras.

4 §

Ett enhetligt belopp per barn införs för alla som är berättigade till bidrag

enligt lagen.

5 §

Denna paragraf upphör som en följd av att ett enhetligt bidrag införs.

 42

Adoptionslagstiftningsutredningens betänkande -

sammanfattning

Utredningsuppdraget

Utredningens uppdrag har varit att se över verksamheten med internationella

adoptioner samt att överväga och föreslå åtgärder som kan vara till gagn för

denna verksamhet. I direktiven (dir. 1992:69) anges ett antal områden där det

finns skäl att överväga förändringar. Utredningen skall sålunda pröva den roll

som Statens nämnd för internationella adoptionsfrågor (NIA) har i adoptionsverk-

samheten. Inriktningen skall vara att - med bibehållande av enskilds möjlighet

att adoptera utan medverkan av auktoriserad organisation - stärka NIA:s roll när

det gäller att upprätthålla en verksamhet på hög etisk nivå till barnets bästa.

Utredningen skall vidare överväga olika möjligheter att minska kostnaderna för

internationella adoptioner utan att adoptionsorganisationernas arbetsmöjligheter

begränsas. Även frågan om hur de små adoptionsorganisationerna kan stödjas,

liksom olika hjälporganisationers och andra ideella sammanslutningars medverkan

i samband med internationella adoptioner skall prövas. I utredningsuppdraget

ingår dessutom att ta del av rådgivningsverksamhet i skilda former i samband med

internationella adoptioner samt att lämna förslag till ändringar av svensk lag-

stiftning till följd av bl.a. Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete

vid internationella adoptioner.

 Utredningens uppdrag har i tilläggsdirektiv (dir. 1994:50) utökats med att

även omfatta erkännanden av utländska adoptionsbeslut och därmed sammanhängande

frågor.

Betänkandets uppläggning

Utredningens betänkande Internationella adoptionsfrågor; 1993 års Haagkonvention

m.m. behandlar, efter ett inledande bakgrundsavsnitt, huvudsakligen sex områden.

Dessa områden är: NIA:s roll i adoptionsverksamheten, Vissa frågor om adoptions-

hjälp, Kostnader för internationella adoptioner, Internationella frågor,

Förhållandet mellan adoptionsorganisationerna och andra organisa-

tioner/sammanslutningar samt Rådgivning och uppföljning. Inom respektive område

redovisas bakgrund, analys samt överväganden och eventuella förslag till

åtgärder. De kostnadseffekter som följer av utredningens förslag jämte

kommentarer till författningsförslag har samlats i avslutande avsnitt. Härtill

kommer fem bilagor. I en av dessa presenteras ett utkast till svensk

översättning av Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete vid internatio-

nella adoptioner.

Inledning (Kapitel 1)

Verksamheten med internationella adoptioner har pågått i Sverige i princip sedan

1950-talet. Från början kom de flesta barnen genom förmedling av svenska

medborgare som arbetat utomlands eller genom familjer som adopterat själva. För

att säkerställa offentlig kontroll över verksamheten inrättades Nämnden för

internationella adoptionsfrågor - sedemera Statens nämnd för internationella

adoptionsfrågor (NIA) - i början av 1970-talet. Nämnden förmedlade till en

början även ansökningar i Sverige om adoption av utländska barn. Denna uppgift

har sedemera kanaliserats till särskilda adoptionsorganisationer, som står under

tillsyn och kontroll av det allmänna. I kapitlet presenteras de f.n. sex svenska

adoptionsorganisationerna jämte vissa andra sammanslutningar, som är verksamma

inom adoptionssektorn idag. Vidare redovisas i tabellform det antal utomnordiska

barn som kommit till Sverige för adoption genom åren och det sätt på vilket

dessa förmedlats. Efter en successiv ökning fram till år 1977, då nära 1 900

barn förmedlades, har antalet adoptioner minskat och är nu ca 1 000 årligen.

Cirka 80 % av dessa förmedlas genom auktoriserad organisation.

 I kapitlet lämnas vidare en översikt över de tre olika beslutsleden i ett

adoptionsärende. I det första ledet fattar socialnämnden ett s.k. medgivande-

beslut om att sökanden är lämplig som adoptivförälder. Detta beslut skall

föregås av en utredning av förhållandena i det enskilda hemmet och förut-

sättningarna för vård där. Socialnämnden skall även pröva om det förmedlingssätt

som sökandena avser att använda sig av är tillförlitligt eller ej. Det andra

ledet avser adoptionsorganisationens beslut om huruvida adoptionshjälp skall

lämnas eller ej. När en organisation beslutar om adoptionshjälp skall minst en

samhällsrepresentant (en person som företräder allmänintresset i organisationens

arbete) delta. Vägras adoptionshjälp kan NIA på begäran av sökanden uppdra åt

organisationen att ändå lämna hjälpen. Det tredje ledet avser beslut om till-

stånd till själva adoptionen. Detta beslut kan fattas av en myndighet i

ursprungslandet för att sedan gälla i Sverige automatiskt eller efter god-

kännande av NIA. Beslut om adoption kan också fattas av svensk domstol.

NIA:s roll i adoptionsverksamheten (Kapitel 2)

Utredningen föreslår att NIA ensam skall vara det organ som avgör frågan om

förmedlingssättets tillförlitlighet när det gäller enskilda adoptioner. Vidare

föreslås att giltighetstiden för socialnämndens beslut om medgivande förlängs

från ett till två år och förenas med en skyldighet för de sökande att anmäla

ändrade förhållanden som inträffar under beslutets giltighetstid.

I kapitlet diskuterar utredningen rollfördelningen mellan NIA och ett antal

skilda aktörer inom adoptionssektorn. Vad först gäller NIA:s roll i förhållande

till socialnämnderna behandlas frågan om prövningen av förmedlingssättets till-

förlitlighet. NIA har till regeringen påtalat att det förekommer vissa problem i

samband med denna prövning. Det inträffar bl.a. att socialnämnderna ger

medgivande för ett förmedlingssätt trots att NIA avstyrker eller att nämnderna

underlåter att inhämta NIA:s yttrande i fall där det borde ske. Beträffande

medgivandebeslutens giltighetstid har vissa adoptionsorganisationer påtalat att

denna bör förlängas från f.n. ett år till två år, för att undvika ny prövning av

socialnämnd i fall där adoptionen drar ut på tiden.

 Vad så gäller NIA:s roll i förhållande till Socialstyrelsen och länsstyrel-

serna har enligt gällande bestämmelser de senare tillsynen över socialnämndernas

handläggning av frågor som rör såväl sökandenas lämplighet som det tänkta

förmedlingssättets tillförlitlighet. NIA å sin sida har tillsynen över de

auktoriserade adoptionsorganisationerna. Denna uppdelning av tillsynsansvaret

kan te sig komplicerad. Utredningens förslag om att NIA framgent ensam skall

avgöra frågor om förmedlingssättets tillförlitlighet löser endast delvis detta

problem. Starka skäl talar dock för att tillsynen av socialnämndernas prövning

av sökandenas lämplighet bör ligga kvar hos Socialstyrelsen och länsstyrelserna.

 Vad slutligen gäller NIA:s roll i förhållande till de auktoriserade adoptions-

organisationerna har utredningen funnit att samarbetet dem emellan över tid har

utvecklats och fördjupats. Något behov av mer vittgående regelförändringar

beträffande relationerna mellan nämnden och organisationerna finns därför inte.

I kapitel 4 Kostnader för internationella adoptioner m.m. återkommer dock

utredningen till vissa frågor om organisationernas redovisningssystem.

Några frågor angående ärenden om adoptionshjälp (Kapitel 3)

Utredningen föreslår att de auktoriserade adoptionsorganisationerna och NIA inte

skall ha rätt att i ett ärende om adoptionshjälp "överpröva" socialnämndens

beslut om de adoptivsökandes lämplighet. Utredningen föreslår vidare, med

hänvisning till kravet på domstolsprövning i den europeiska konventionen om

skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, att

länsrätten blir överinstans i ärenden om adoptionshjälp.

Det förekommer i praktiken att adoptionsorganisationerna "överprövar" social-

nämndens medgivandebeslut och gör en egen bedömning av de sökandes lämplighet

att ta emot ett barn för adoption. En sådan prövning kan leda fram till en annan

bedömning än socialnämndens och därigenom ett avslag på ansökan om adop-

tionshjälp trots att socialnämnden funnit de sökande lämpliga. Vidare kan NIA i

vissa fall komma att överpröva en fråga om adoption (om adoptionshjälp skall

lämnas eller ej), i vilken NIA tidigare yttrat sig till socialnämnden (i samband

med lämplighetsbedömningen av sökanden). NIA får på så sätt olika roller i samma

adoptionsärende. Utredningen föreslår att adoptionsorganisationerna inte skall

kunna "överpröva" socialnämndens beslut om sökandens lämplighet. Detta medför

att NIA:s olika roller bortfaller.

 Adoptionsorganisationernas rätt att säga nej till adoptionshjälp då man saknar

kontakter utomlands för vissa ärenden kvarstår. Utredningen finner att en

överprövning av adoptionsorganisationernas beslut i denna del bör göras av

länsrätt och ej av NIA. Detta mot bakgrund av vad som sägs i den europeiska kon-

ventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande

friheterna om att få sin sak prövad av domstol.

Kostnader för internationella adoptioner m.m. (Kapitel 4)

Utredningen föreslår att NIA ges en uttrycklig möjlighet att föreskriva vilka

principer de auktoriserade adoptionsorganisationerna skall tillämpa vad gäller

redovisning och inbetalning av avgifter m.m. Vidare föreslår utredningen att

statsbidraget till organisationerna skall fördelas annorlunda än i dagsläget.

Enligt direktiven skall utredningen överväga olika möjligheter att begränsa

kostnaderna för internationella adoptioner, utan att adoptionsorganisationernas

arbetsmöjligheter begränsas. Utredningen har därför genomfört en enkät som

tillsänts fyra av de auktoriserade organisationerna (AC, BFA-A, FFIA och SLBV)

för kartläggning och analys av kostnader m.m. i deras förmedlingsarbete. Enkäten

återfinns i bilaga 4 till detta betänkande. Av enkätsvaren framgår att de stora

kostnadsposterna redovisas mycket olika för de olika adoptionsorganisationerna.

De kostnader som belastar organisationernas kanslier i Sverige resp. admini-

strationskostnaderna i barnets ursprungsland fördelas också efter olika

principer. Av enkätsvaren framgår också att rutinerna för inbetalning och slut-

redovisning av föräldraförskotten skiljer sig åt. Dessa förhållanden sammantagna

medför att en mer rättvisande jämförelse är svår att göra mellan de kostnader

som den enskilde får vid anlitandet av olika organisationer. Utredningen

föreslår därför att en för organisationerna gemensam redovisningsmodell

utarbetas. Denna modell bör även omfatta en redovisning av storleken på

organisationernas fonder och avsättningen till dessa.

 I syfte att stödja de små adoptionsorganisationerna föreslår utredningen

vidare en begränsad omläggning av statsbidraget. Den innebär i huvudsak att en

större andel av bidraget avsätts till organisationernas basadministration.

Resterande del föreslås i princip fördelat efter antalet anlända barn närmast

föregående år för resp. organisation.

Internationella frågor (Kapitel 5)

Utredningen föreslår att Sverige så snart som möjligt ratificerar 1993 års

Haagkonvention. Denna bör inkorporeras med svensk rätt genom en särskild lag.

NIA bör utses till den centralmyndighet som konventionen förutsätter. En effekt

av ett antagande av konventionen blir att möjligheterna att adoptera enskilt

minskar. Utredningen anser inte att EES-

avtalet eller ett medlemskap i EU påverkar adoptionsverksamheten i Sverige.

I detta kapitel diskuteras internationella frågor i tre delavsnitt. I det första

avsnittet behandlas Konventionen om skydd av barn och samarbete vid

internationella adoptioner. Denna konvention antogs av Konferensen för interna-

tionell privaträtt i[REDACTED_EFTERNAMN] år 1993 och bygger på principen om barnets bästa.

Ansvaret för adoptioner mellan länder skall enligt konventionen delas mellan

ursprungs- och mottagarland. Inom resp. land skall sedan detta ansvar ligga på

en centralmyndighet. Vissa uppgifter får dock delegeras. Avsikten är att ett

system med samarbete kring internationella adoptioner skall införas mellan de

stater som ansluter sig till konventionen. Detta skall bl.a förhindra handel med

barn.

 I detta delavsnitt görs en genomgång av konventionens samtliga artiklar.

Innehållet i varje artikel beskrivs kortfattat och jämförs med gällande svensk

rätt. Utredningen har härvid funnit att det finns en stor överensstämmelse

mellan Haagkonventionens materiella bestämmelser och de svenska reglerna om

adoption. En ratificering av konventionen för Sveriges del kräver därför inte

omfattande lagändringar. Dock medför konventionens krav på medverkan av

myndighet eller godkänt organ att möjligheterna till enskilda adoptioner, dvs.

sådana som inte sker genom auktoriserade organisationer, bör begränsas.

 I kapitlets andra delavsnitt behandlas FN:s konvention om barnets rättigheter.

Denna antogs av FN:s generalförsamling år 1989 och ratificerades av Sverige två

år senare. I två artiklar behandlar konventionen de frågor som rör de

adopterades särskilda behov och intressen.

 I det tredje avsnittet behandlas frågan om EES-avtalet och ett medlemskap i EU

påverkar adoptionsverksamheten i Sverige. Mot bakgrund av att adoptionsför-

medling eventuellt skulle kunna falla inom ramen för EES-avtalets och Romför-

dragets bestämmelser rörande den fria etableringsrätten och den fria rörligheten

av tjänster gås vissa artiklar i de båda fördragen igenom.

Olika sammanslutningar inom adoptionssektorn (Kapitel 6)

Utredningen föreslår ingen lagstiftningsåtgärd när det gäller förhållandet

mellan de auktoriserade organisationerna utan hänvisar till kapitel 4 om

kostnader för internationella adoptioner m.m. Vad gäller andra ideella samman-

slutningar anser utredningen att deras kunskaper om adoptioner kan tas till vara

på informell väg av NIA och de auktoriserade adoptionsorganisationerna.

Varje auktoriserad adoptionsorganisation utför ett betydelsefullt arbete.

Mångfalden är positiv och skapar valmöjligheter för de adoptionssökande. Andra

ideella organisationer och sammanslutningar har genom sitt arbete i utlandet

gedigna erfarenheter och kunskaper som kan föras vidare.

Rådgivning och uppföljning (Kapitel 7)

Utredningen föreslår att ett tillägg görs i 25 § socialtjänstlagen, som innebär

att socialnämnden i samband med medgivandeprövningen kontrollerar att de

blivande adoptivföräldrarna har fått nödvändig förberedelse inför adoptionen.

Utredningen föreslår däremot inte en obligatorisk föräldrautbildning. Slutligen

föreslås ett förtydligande av 12 § socialtjänstlagen där kommunens ansvar för

adoptivbarn under deras uppväxt lyfts fram och betonas.

Rådgivnings- och utbildningsverksamheten för blivande adoptivföräldrar i Sverige

har vuxit fram sedan 1960-talet och lämnas i dag genom ett flertal instanser.

 NIA:s roll såsom huvud- och expertmyndighet inom adoptionsområdet är central

när det gäller att förmedla information i adoptionsfrågor till berörda grupper.

Nämnden anordnar regelmässigt kurser och konferenser i frågor om adoption för

landets socialsekreterare.

 Den första offentliga instans de sökande möter är i de flesta fall socialnämn-

den, som i samband med hemutredningen kan förbereda de sökande inför deras nya

föräldraskap. Vissa socialförvaltningar anordnar särskilda förberedande

gruppmöten (Stockholmsmodellen resp. Uddevallamodellen) för blivande

adoptivföräldrar. I flera kommuner har inrättats särskilda samverkansgrupper

kring förebyggande verksamhet för barn och ungdom.

 Vid sidan om socialtjänsten erbjuds ytterligare stödmöjligheter såsom

barnhälsovården, som även har förberedande föräldrautbildning, psykolog-

konsulenter och förskolepsykologer samt landstingens barnpsykiatriska

verksamhet. Adoptionsrådgivningen i Stockholm erbjuder adoptivföräldrar och

adopterade enskild rådgivning, gruppsamtal och terapi, främst i postadoptiva

frågor.

 De auktoriserade adoptionsorganisationerna anordnar studiecirklar för blivande

och nyblivna adoptivföräldrar, regelbundna möten kring adoptionsfrågor, tele-

fonrådgivning och tillfällen till enskilda samtal m.m.

 FN:s kommitté för barnets rättigheter har påtalat att Sverige saknar ett

särskilt system för uppföljning av hur det går för adopterade barn i Sverige.

Vissa allmänna lagregler finns dock redan som har till syfte att skydda bl.a.

adoptivbarn under deras uppväxt. Som svar på kommitténs påpekande föreslår

utredningen ett tillägg till 12 § socialtjänstlagen där kommunernas ansvar under

de adopterades uppväxt lyfts fram och betonas.

Kostnadseffekter (Kapitel 8)

Haagkonventionens tillämpning i Sverige kan leda till att NIA:s behov av

resurser ökar. Utredningens förslag i övrigt innebär inte några kostnadsök-

ningar.

Författningskommentar (Kapitel 9)

I detta kapitel kommenteras de förslag till författningsändringar som

utredningen lämnar. Bestämmelser om adoption med internationell anknytning finns

i dag spridda på flera ställen i svensk lagstiftning. Utredningen föreslår

därför en helt ny lag, lagen om internationella adoptionsfrågor och en därtill

hörande förordning. I övrigt föreslås ändringar i socialtjänstlagen (1980:620)

och därtill hörande förordning (1981:750), förordningen (1988:1128) med

instruktion för NIA, lagen (1988:1463) om bidrag vid adoption av utländska barn

och därtill hörande förordning (1988:1464), sekretesslagen (1980:100) samt lagen

om svenskt medborgarskap (1950:382). Vidare föreslår utredningen en ny lag,

lagen med anledning av Sveriges tillträde till Haagkonventionen om skydd av barn

och samarbete vid internationella adoptioner, i vilken Haagkonventionen upphöjs

till lag i Sverige.

 87

Remisslista

Följande instanser har efter önskemål från regeringen besvarat remissen:

Hovrätten för Nedre Norrland, Tingsrätten i Stockholm, Tingsrätten i Malmö,

Kammarrätten i Jönköping, Länssrätten i Göteborg och Bohus län,

Riksförsäkringsverket, Socialstyrelsen, Statens nämnd för internationella

adoptionsfrågor (NIA), Barnombudsmannen, Statskontoret, Riksrevisionsverket,

Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet, Juridiska fakulteten vid Lunds

universitet, Statens Invandrarverk, Länsstyrelsen i Kronbergs län, Länsstyrelsen

i Västernorrlands län, Göteborgs kommun, Skövde kommun, Skellefteå kommun,

Svenska kommunförbundet, Försäkringskasseförbundet, Sveriges Domareförbund,

Sveriges Advokatsamfund, Förbundet Adoptionscentrum (AC), Adoption & Child Care

Association (ACCA), Adoptions-Gruppen Skaraborg (AGS), Barnen Framför Allt -

Adoptioner (BFA-A), Barnens Vänner (BV), Familjeföreningen för Internationell

Adoption (FFIA), Föreningen Vietnambarnens Vänner, Föreningen La Casa,

Ensamstående Adoptivföräldrars Förening (EAF), Organiationen för vuxna

adopterade och fosterbarn (AFO), Adoptionsrådgivningen i Stockholm

Därutöver har följande organisationer lämnat synpunkter:

Familjeföreningen Bolivias Barn, Samhällsrepresentanterna hos adop-

tionsorganisationerna, Länsstyrelsernas socialtjänstförening (LSF), Aka-

demikerförbundet SSR, Familjerättsbyrån inom Stockholms socialtjänst,

Synskadades riksförbund, De auktoriserade adoptionsorganisationernas

samverkansgrupp

Ett antal skrivelser har också inkommit från enskilda med anledning av

Adoptionslagstiftningsutredningens betänkande.

 88

Lagrådsremissens lagförslag

1 Förslag till lag med anledning av Sveriges tillträde till

Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete vid

internationella adoptioner

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Den i[REDACTED_EFTERNAMN] den 29 maj 1993 antagna konventionen om skydd av barn och samar-

bete vid internationella adoptioner skall i originaltexternas lydelse gälla som

lag här i landet. Originaltexterna skall ha samma giltighet.

 Konventionens engelska och franska texter finns tillsammans med en svensk

översättning intagen som bilaga till denna lag.

2 § Statens nämnd för internationella adoptionsfrågor (NIA) är centralmyndighet

enligt konventionen och fullgör de uppgifter som ankommer på en sådan myndighet,

om det inte av lag eller annan författning eller av beslut av NIA följer att

uppgiften skall fullgöras av socialnämnden eller de auktoriserade samman-

slutningarna.

 NIA utfärdar intyg enligt artikel 23 i konventionen när adoptionen har ägt rum

i Sverige eller när ett utländskt adoptionsbeslut har omvandlats här i landet

enligt artikel 27 i konventionen och 5 § denna lag.

3 § Socialnämnden skall fullgöra de uppgifter enligt konventionen som framgår av

12 och 25 §§ socialtjänstlagen (1980:620).

4 § NIA får i villkor enligt 6 § lagen (1997:000) om internationell adop-

tionsverksamhet uppdra åt en auktoriserad sammanslutning att fullgöra uppgifter

enligt kapitel III i konventionen som inte enligt lag eller annan författning

skall fullgöras av socialnämnden.

5 § När en adoption som enligt konventionen erkänns i Sverige har beviljats i

ursprungsstaten utan att det rättsliga förhållandet mellan barnet och dess ur-

sprungliga familj har upphört, får adoptionen omvandlas till en adoption med den

verkan som anges i 4 kap. 8 § föräldrabalken. Omvandling får ske endast om de

samtycken som avses i artikel 27.1 b i konventionen och i 4 kap. 5 § föräldra-

balken har lämnats.

 Allmän domstol beslutar om sådan omvandling på ansökan av adoptanterna.

6 § När ett barn uppehåller sig i ett land som flykting eller i en flykting-

liknande situation anses barnet vid tillämpning av denna lag ha sitt hemvist i

det landet.

- Bilagan utesluts här -

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997.

 89

2 Förslag till lag om internationell adoptionsförmedling

 Härigenom föreskrivs följande.

Inledning

1 § Bestämmelserna i denna lag tillämpas när barn som har hemvist i utlandet

skall adopteras av någon med hemvist i Sverige.

 Internationell adoptionsförmedling

2 § Med internationell adoptionsförmedling avses verksamhet som har till syfte

att skapa kontakt mellan den eller dem som önskar adoptera ett barn från

utlandet och myndigheter, organisationer, enskilda personer eller institutioner

i det land i vilket barnet har sitt hemvist samt att även i övrigt lämna den

hjälp som behövs för att en adoption skall kunna genomföras. Med

adoptionsförmedling avses även sådan kontakt som skapas av de adoptionssökande

själva.

3 § Adoptioner av barn från utlandet får förmedlas endast av sammanslutningar

som är auktoriserade enligt denna lag. Detta gäller dock inte enstaka fall av

adoption som avser släktingbarn eller där det annars finns särskilda skäl att

adoptera utan förmedling av en auktoriserad sammmanslutning. Statens nämnd för

internationella adoptionsfrågor (NIA) skall i sådana fall innan barnet lämnar

landet pröva om förmedlingen är godtagbar.

De auktoriserade sammanslutningarna

4 § NIA avgör frågor om auktorisation och har tillsyn över de auktoriserade

sammanslutningarna.

5 § Auktorisation får ges åt en sammanslutning som har till huvudsakligt syfte

att förmedla internationella adoptioner, om det står klart att sammanslutningen

kommer att förmedla sådana adoptioner på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt,

utan vinstintresse och med barnets bästa som främsta riktmärke. För aukto-

risation krävs att sammanslutningen har stadgar, styrelse och revisorer.

6 § Auktorisationen skall vara tidsbegränsad. I beslutet om auktorisation skall

det anges vilka länder som sammanslutningens verksamhet avser. Auktorisationen

får även förenas med andra villkor, såsom vad som skall gälla om inbetalning av

avgifter samt redovisning.

 För att täcka kostnaderna för verksamheten får en auktoriserad sammanslutning

ta ut skäliga avgifter av dem som hos sammanslutningen söker internationell

adoptionsförmedling.

7 § NIA skall i samband med ett beslut om auktorisation utse minst två personer

eller, om sammanslutningens verksamhet kan antas bli av ringa omfattning, en

person att företräda allmänintresset i sammanslutningens arbete med in-

ternationell adoptionsförmedling (samhällsrepresentanter). Samhällsrepresentan-

ter skall ha särskild erfarenhet av barn- och ungdomsvård i stat eller kommun.

8 § De auktoriserade sammanslutningarna är skyldiga att på begäran

tillhandahålla NIA de handlingar som rör verksamheten.

9 § Auktorisationen skall återkallas om de förutsättningar som anges i 5 § inte

längre finns. Detsamma gäller om sammanslutningen inte uppfyller villkor som

uppställts för auktorisationen eller inte rättar sig efter vad NIA begär med

stöd av 8 §.

10 § När en auktoriserad sammanslutning beslutar om den skall förmedla en inter-

nationell adoption, skall minst en samhällsrepresentant delta.

11 § Om en auktoriserad sammanslutning har vägrat adoptionsförmedling i ett

visst fall, får NIA på begäran av den som söker adoption uppdra åt

sammanslutningen att ändå förmedla adoption.

Tystnadsplikt

12 § Den som är eller har varit verksam inom en auktoriserad sammanslutning får

inte obehörigen röja vad han eller hon därvid fått veta om enskildas personliga

förhållanden.

Överklagande

13 § NIA:s beslut i fråga om auktorisation får överklagas hos regeringen.

 NIA:s beslut enligt 3 § tredje meningen får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kam-

marrätten.

 NIA:s beslut i övrigt får inte överklagas.

Ansvar

14 § Den som förmedlar en internationell adoption i strid med 3 § döms till

böter.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997, då lagen (1979:552) om

internationell adoptionshjälp upphör att gälla.

 2. Den sammanslutning som vid lagens ikraftträdande har auktorisation enligt

den upphävda lagen skall anses ha fått auktorisation enligt den nya lagen.

 3. Om det finns ett giltigt medgivande enligt 25 § socialtjänstlagen

(1980:620) vid lagens ikraftträdande skall någon prövning inte göras enligt 3 §

den nya lagen.

 90

3 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620)

 Härigenom föreskrivs att 25, 30, 31, 73 och 75 §§ socialtjänstlagen

(1980:620)1 skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

25 §2

 En underårig får inte utan socialnämndens medgivande tas emot för stadigva-

rande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av hans

föräldrar eller någon annan som har vårdnaden om honom. Som ett medgivande anses

socialnämndens beslut att bereda den underårige vård i ett visst familjehem.

 Socialnämnden får inte lämna medgivande enligt första stycket utan att

förhållandena i det enskilda hemmet och förutsättningarna för vård i hemmet är

utredda.

-------------------------------------------------------

 Är det fråga om att ta Är det fråga om att ta

emot ett utländskt barn i emot ett barn som inte har

syfte att adoptera det, hemvist i Sverige i syfte

skall medgivandet inhämtas att adoptera det, skall

innan barnet lämnar sitt medgivandet inhämtas innan

hemland. Medgivandet upphör barnet lämnar det land i

att gälla om inte barnet vilket barnet har sitt

har tagits emot i hemmet hemvist. Innan

inom ett år från det medgi- socialnämnden beslutar i

vandet lämnades. fråga om medgivande skall

 nämnden kontrollera att den

 eller de adoptionssökande

 har tillräckliga kunskaper

 inför den planerade

 adoptionen. Medgivandet

 upphör att gälla om inte

 barnet har tagits emot i

 hemmet inom två år från det

 medgivandet lämnades. De

 adoptionssökande är skyldiga

 att till socialnämnden an-

 mäla om deras omständigheter

 mer väsentligt ändras under

 den tid beslutet om medgi-

 vande gäller. Medgivandet

 skall återkallas om

 förutsättningarna för det

 inte längre föreligger. Sådan

 Innan socialnämnden återkallelse kan ske även när

beslutar i en fråga om barnet har tagits emot av

medgivande som avses i sökandena, om det är till

tredje stycket, skall barnets bästa.

nämnden pröva om det Enligt 3 § lagen

förmedlingssätt som sökanden (1997:000) om internatio-

kommer att använda sig av är nell adoptionsverksamhet

tillförlitligt eller ej. skall, om adoptionen inte

Nämnden skall i denna fråga skall förmedlas av en

inhämta yttrande från auktoriserad sammanslut-

statens nämnd för ning, Statens nämnd för

 internationella

1 Lagen omtryckt 1988:871. adoptionsfrågor (NIA) pröva

2 Senaste lydelse 1990:53. om förmedlingen är

internationella godtagbar.

adoptionsfrågor (NIA), om

det inte är uppenbart

obehövligt. Visar prövningen

att det kan befaras att

förmedlingssättet inte är

tillförlitligt, skall

socialnämnden vägra sitt

medgivande. I ett beslut

om medgivande skall soci-

alnämnden ange för vilket

förmedlingssätt medgivandet

gäller.

 När ett visst barn har

 föreslagits för adoption

 till sökande som har

 hemvist i Sverige, skall

 socialnämnden skyndsamt

 pröva om den skall ge

 samtycke till att adop-

 tionsförfarandet får fort-

 sätta. Om lagen (1997:000)

 med anledning av Sveriges

 tillträde till Haagkon-

 ventionen om skydd av barn

 och samarbete vid

 internationella adoptioner

 är tillämplig skall reglerna

 om samtycke i artikel 17.c

 tillämpas.

30 §3 Ett medgivande enligt 25 § första stycket meddelas av socialnämnden i

vårdnadshavares hemkommun. Om nämndens prövning gäller ett hem i en annan

kommun, skall nämnden rådgöra med socialnämnden i den kommunen innan den fattar

sitt beslut.

-------------------------------------------------------

 Ett medgivande enligt Ett medgivande enligt

25 § tredje stycket 25 § tredje stycket och ett

meddelas av socialnämnden i samtycke enligt 25 § femte

de blivande adoptivför- stycket meddelas av

äldrarnas hemkommun. socialnämnden i den eller

 de sökandes hemkommun.

 Den nämnd som har lämnat Den nämnd som har lämnat

medgivande enligt 25 § medgivande enligt 25 §

fullgör skyldigheterna fullgör skyldigheterna

enligt 26 §. enligt 26 §. I de fall

 samtycke enligt 25 § femte

 stycket lämnats av

 socialnämnden i en annan

 kommun fullgör i stället den

 nämnden skyldigheterna

 enligt 26 §.

31 § Enskilda personer eller sammanslutningar får inte bedriva verksamhet som

syftar till att förmedla underåriga till hem som avses i 25 §.

-------------------------------------------------------

 Om rätt för auktoriserade Om rätt för auktoriserade

sammanslutningar att i sammanslutningar att i

vissa fall lämna vissa fall förmedla barn

förmedlingshjälp m.m. finns från utlandet för ad-

be-

3 Senaste lydelse 1990:53. option finns bestämmelser i

stämmelser i lagen lagen (1997:000) om inter-

(1979:552) om in- nationell ad-

ternationell

adoptionshjälp. optionsverksamhet.

47 §4

-------------------------------------------------------

 Uppdrag att besluta på Uppdrag att besluta på

socialnämndens vägnar får gessocialnämndens vägnar får

åt en särskild avdelning som endast ges åt en särskild

består av ledamöter eller avdelning som består av

ersättare i nämnden i ärendenledamöter eller ersättare i

som ankommer på nämnden nämnden i ärenden som

enligt 25 och 28 §§ denna ankommer på nämnden enligt

lag, 4 och 6 §§, 11 § första 25 § första stycket, 25 §

och andra styckena, 13 §, femte stycket om fråga är om

14 § tredje stycket, 21, att inte ge samtycke och

22, 24, 26, 27 och 43 §§ 28 § denna lag, 4 och 6 §§,

lagen (1990:52) med 11 § första och andra

särskilda bestämmelser om styckena, 13 §, 14 § tredje

vård av unga samt 13 § lagen stycket, 21, 22, 24, 26,

(1988:870) om vård av 27 och 43 §§ lagen (1990:52)

missbrukare i vissa fall. med särskilda bestämmelser

 om vård av unga samt 13 §

 lagen (1988:870) om vård av

 missbrukare i vissa fall.

73 §5

-------------------------------------------------------

 Socialnämndens beslut får Socialnämndens beslut får

överklagas hos länsrätten, omöverklagas hos allmän

nämnden har meddelat beslut förvaltningsdomstol, om

i fråga om nämnden har meddelat beslut

 bistånd enligt 6 §, i fråga om

 medgivande enligt 25 § bistånd enligt 6 §,

 förbud enligt 27 §, eller medgivande, återkallelse

 eftergift enligt 37 §. av medgivande eller om

 samtycke enligt 25 §,

 förbud enligt 27 §, eller

 eftergift enligt 37 §.

 Beslut i fråga om bistånd till annan får inte överklagas enligt första

stycket.

 Beslut i frågor som avses i första stycket gäller omedelbart. En länsrätt

eller kammarrätt får dock förordna att dess beslut skall verkställas först sedan

det har vunnit laga kraft.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

75 §6

-------------------------------------------------------

 Till böter döms den som Till böter döms den som

 1. åsidosätter 1. åsidosätter

bestämmelserna i 25 § eller bestämmelserna i 25 § eller

31 § första stycket, om inte 31 § första stycket, om inte

gärningen i sistnämnda fall gärningen i sistnämnda fall

är belagd med straff i är belagd med straff i

lagen (1979:552) om lagen (1997:000) om

internationell adop- internationell ad-

tionshjälp,

 optionsverksamhet,

4 Senaste lydelse 1991:1667.

5 Senaste lydelse 1995:53.

6 Senaste lydelse 1990:53.

 2. överträder förbud som har meddelats med stöd av 27 §,

 3. utan tillstånd driver ett sådant hem för vård eller boende som avses i 69

§,

 4. i strid mot ett förbud som har meddelats enligt 70 § fortsätter verk-

samheten vid ett hem för vård eller boende.

 Allmänt åtal får väckas endast efter medgivande av socialnämnden, länsstyrel-

sen eller Socialstyrelsen.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997.

 91

4 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

 Härigenom föreskrivs att 9 kap. 15 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha

följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

9 kap.

15 §2

-------------------------------------------------------

 Sekretess gäller hos Sekretess gäller hos

domstol i äktenskapsmål samt domstol i äktenskapsmål samt

mål och ärenden enligt mål och ärenden enligt

föräldrabalken, liksom i mål föräldrabalken, liksom i mål

enligt lagen (1989:14) om enligt lagen (1989:14) om

erkännande och erkännande och verk-

verkställighet av utländska ställighet av utländska vård-

vårdnadsavgöranden m.m. och nadsavgöranden m.m. och om

om överflyttning av barn, överflyttning av barn, för

för uppgift om enskilds uppgift om enskilds

personliga eller ekono- personliga eller ekono-

miska förhållanden, om part miska förhållanden, om part

begär det och det kan antas begär det och det kan antas

att den enskilde eller att den enskilde eller

någon honom närstående lider någon honom närstående lider

skada eller men om upp- skada eller men om upp-

giften röjs. I ärenden om giften röjs. I ärenden om

anordnande av godmanskap adoption enligt 4 kap. för-

enligt 11 kap. 4 § för- äldrabalken, anordnande av

äldrabalken eller godmanskap enligt 11 kap.

förvaltarskap behövs dock 4 § föräldrabalken eller

inte begäran av part. förvaltarskap behövs dock

 inte begäran av part.

 I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst sjuttio år.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997.

1 Lagen omtryckt 1992:1474.

2 Senaste lydelse 1994:1443.

 92

5 Förslag till lag om ändring i lagen (1950:382) om

svenskt medborgarskap

 Härigenom föreskrivs att 1 a § och 13 a § lagen (1950:382) om svenskt

medborgarskap1 skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

1 a §2 Ett barn som inte fyllt tolv år och som adopteras av svensk medborgare

blir vid adoptionen svensk medborgare om

 1. barnet adopteras i Sverige, Danmark, Finland, Island eller Norge, eller

-------------------------------------------------------

 2. barnet adopteras 2. barnet adopteras

genom ett utländskt adop- genom ett utländskt adop-

tionsbeslut som godkänts i tionsbeslut som godkänts i

Sverige enligt lagen Sverige enligt lagen

(1971:796) om (1971:796) om

internationella internationella

rättsförhållanden rörande rättsförhållanden rörande

adoption. adoption eller som gäller

 här i landet enligt lagen

 (1997:000) med anledning

 av Sveriges tillträde till

 Haagkonventionen om skydd

 av barn och samarbete vid

 internationella ad-

 optioner.

13 a §3 I fråga om adoptivbarn gäller bestämmelserna i denna lag om barns

förvärv eller förlust av svenskt medborgarskap med anledning av att barnets

adoptivfar eller adoptivmor förvärvar eller förlorar sådant medborgarskap endast

 1. om barnet adopteras i Sverige, Danmark, Finland, Island eller Norge,

-------------------------------------------------------

 2. om barnet adopteras 2. om barnet adopteras

genom ett utländskt genom ett utländskt

adoptionsbeslut som adoptionsbeslut som

godkänts i Sverige enligt godkänts i Sverige enligt

lagen (1971:796) om lagen (1971:796) om

internationella rättsförhål-internationella rättsförhål-

landen rörande adoption, landen rörande adoption

eller eller som gäller här i

 landet enligt lagen

 (1997:000) med anledning

 av Sveriges tillträde till

 Haagkonventionen om skydd

 av barn och samarbete vid

 internationella ad-

 optioner, eller

 3. om en far eller en mor adopterar sitt eget barn.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997.

1 Lagen omtryckt 1984:682.

2 Senaste lydelse 1992:392.

3 Senaste lydelse 1992:392.

 93

6 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1463) om

bidrag vid adoption av utländska barn

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:1463) om bidrag vid adoption av

utländska barn

 dels att 5 § skall upphöra att gälla,

 dels att 2 § och 4 § skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 § Bidrag lämnas till den eller de adoptivföräldrar som har fått tillstånd av

svensk domstol till en adoption.

-------------------------------------------------------

 Med svensk domstols Med svensk domstols

tillstånd jämställs beslut avtillstånd jämställs

regeringen, eller av den 1. beslut av

myndighet som regeringen regeringen, eller av den

har bestämt, om att ett myndighet som regeringen

utomlands meddelat beslut har bestämt, om att ett

om adoption skall gälla här utomlands meddelat beslut

i landet. om adoption skall gälla här

 i landet, och

 2. ett utomlands med-

 delat beslut om adoption

 som gäller här i landet

 enligt lagen (1997:000)-

 med anledning av Sveriges

 tillträde till Haag-

 konventionen om skydd av

 barn och samarbete vid

 internationella adop-

 tioner.

4 §1

-------------------------------------------------------

 För varje barn lämnas För varje barn lämnas

bidrag med hälften av bidrag med 24 000 kronor.

genomsnittskostnaden för en

adoption från barnets ur-

sprungsland, dock högst med

24 000 kronor.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997. Äldre föreskrifter gäller fortfaran-

de i fråga om barn, som kommit i adoptivföräldrarnas vård här i landet före

ikraftträdandet.

1 Senaste lydelse 1991:235.

 94

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1997-02-11

Närvarande: justitierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], f.d. presidenten

i Försäkringsöverdomstolen Leif[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet

Leif Lindstam.

Enligt en lagrådsremiss den 23 januari 1997 (Socialdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

 1. lag med anledning av Sveriges tillträde till Haagkonventionen om skydd av

 barn och samarbete vid internationella adoptioner,

 2. lag om internationell adoptionsverksamhet,

 3. lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620),

 4. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),

 5. lag om ändring i lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap,

 6. lag om ändring i lagen (1988:1463) om bidrag vid adoption av utländska

 barn.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Eva[REDACTED_EFTERNAMN].

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag med anledning av Sveriges tillträde till

Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete vid

internationella adoptioner

I lagförslagets 1 § sägs bl.a. att den angivna Haagkonventionen skall gälla som

lag här i landet. I de tre därpå följande paragraferna har tagits in

bestämmelser om bl.a. vilka svenska organ som skall fullgöra de uppgifter som

enligt olika artiklar i konventionen skall ankomma på en centralmyndighet.

2 §

Huvudregeln enligt 2 § första stycket är att statens nämnd för internationella

adoptionsfrågor (NIA) är centralmyndighet enligt konventionen. I lagrummet anges

vidare att NIA skall fullgöra de uppgifter som ankommer på en centralmyndighet,

om det inte av lag eller annan författning eller av beslut av NIA följer att

uppgiften skall fullgöras av socialnämnden eller de auktoriserade sammanslut-

ningarna.

 Enligt Lagrådets uppfattning bör det inte uteslutas att - utöver NIA - även

andra organ än socialnämnder och auktoriserade adoptionssammanslutningar skall

kunna fullgöra uppgifter som enligt konventionen ankommer på centralmyndighet.

Det kan vidare ifrågasättas om NIA bör ha en sådan frihet att uppdra åt andra

att fullgöra centralmyndighetsuppgifter som följer av den föreslagna lagbestäm-

melsen. När det gäller 4 § - där enligt remissförslaget NIA ges möjlighet att

uppdra åt auktoriserade sammanslutningar att fullgöra vissa uppgifter enligt

konventionen - anser Lagrådet att det direkt i paragrafen bör föreskrivas att

sammanslutningarna har vissa angivna uppgifter.

 På grund av det anförda förordar Lagrådet att 2 § första stycket utformas

efter modell av motsvarande lagrum i det utredningsförslag som ligger till grund

för lagrådsremissen (SOU 1994:137 s. 30). Det bör sålunda anges i 2 § första

stycket att NIA är centralmyndighet enligt konventionen och fullgör de uppgifter

som ankommer på en sådan myndighet, om inte något annat följer av lag eller

annan författning.

3 §

Enligt 3 § skall socialnämnden "fullgöra de uppgifter enligt konventionen som

framgår av 12 och 25 §§ socialtjänstlagen". Enligt författningskommentaren

innebär detta att socialnämnden dels skall ta emot sådana ansökningar som avses

i artikel 14 i konventionen, dels skall fastställa att de tilltänkta adop-

tivföräldrarna är behöriga och lämpade att adoptera m.m. enligt artiklarna 5 och

17 d, dels skall sammanställa den rapport som avses i artikel 15.1, dels skall

lämna samtycke enligt artikel 17 c, dels skall vidta åtgärder enligt artikel 21.

 Enligt Lagrådets mening kan det inte utan vidare läsas ut ur 12 och 25 §§

socialtjänstlagen att socialnämnderna skall fullgöra de uppgifter enligt

konventionen som anges i författningskommentaren. Detta gäller även om 25 §

byggs ut i enlighet med remissförslaget. Även bortsett härifrån får det anses

vara en bättre lagstiftningsteknik att direkt i den nu diskuterade lagen ange

vilka uppgifter enligt konventionen som socialnämnderna skall utföra. En

begränsning bör härvid göras, så att det bara talas om uppgifter som enligt

konventionen ankommer på centralmyndighet.

 Lagrådet förordar alltså att det till en början föreskrivs i 3 § att ansök-

ningar som avses i artikel 14 i konventionen skall göras hos socialnämnden. Det

bör samtidigt anges att det skall vara fråga om socialnämnden i sökandens eller

sökandenas hemkommun.

 I konventionens artikel 5 sägs att en adoption inom konventionens till-

ämpningsområde får ske endast om den mottagande statens behöriga myndigheter

bl.a. har fastställt att de tilltänkta adoptivföräldrarna är behöriga och

lämpade att adoptera och att barnet har eller kommer att få inrese- och

bosättningstillstånd. Artikel 17 innehåller en uppräkning av olika krav som

skall vara uppfyllda för att det skall kunna fattas beslut i barnets ursprungs-

stat om att barnet skall överlämnas för vård hos tilltänkta adoptivföräldrar.

Till dessa krav hör, enligt artikel 17 d, att det i enlighet med artikel 5 har

fastställts att de tilltänkta adoptivföräldrarna är behöriga och lämpade att

adoptera och att barnet har eller kommer att få tillstånd att resa in och

bosätta sig i mottagarlandet.

 Det ankommer alltså på den mottagande statens "behöriga myndigheter" att göra

en prövning i de avseenden som nämns i artiklarna 5 och 17 d. Vilka dessa

myndigheter är när det gäller Sverige torde inte behöva anges i den nu

diskuterade lagen. Prövningen enligt artiklarna 5 och 17 d bör alltså inte

nämnas i 3 §.

 Det finns däremot skäl att föreskriva att socialnämnden skall utföra den

uppgift som enligt artikel 15.1 ankommer på centralmyndigheten i den mottagande

staten och som går ut på att sammanställa en rapport med upplysningar om de

adoptionssökandes identitet, behörighet och lämplighet att adoptera m.m. Det bör

vidare föreskrivas att socialnämnden skall fullgöra sådana centralmyndighets-

uppgifter som avses i konventionens artikel 21. Det är här fråga om att vidta

nödvändiga åtgärder för att skydda barnet i fall då det visar sig att en

fortsatt placering hos de tilltänkta adoptivföräldrarna inte är till barnets

bästa.

 Enligt artikel 17 c får ett barn inte överlämnas till de tilltänkta adoptiv-

föräldrarna förrän centralmyndigheterna i båda staterna har samtyckt till att

adoptionsförfarandet får fortskrida. I remissprotokollet beskrivs innehållet i

artikeln så, att det skall göras en sista avstämning i respektive land om

huruvida förutsättningarna för adoptionen är uppfyllda.

 Frågan vilket organ som skall fatta sådana beslut som avses i artikel 17 c

har, enligt vad som anförs i remissprotokollet, väckt starka reaktioner. I det

betänkande som ligger till grund för lagrådsremissen (SOU 1994:137) föreslogs

att uppgiften skulle anförtros åt socialnämnden. NIA tillstyrkte förslaget och

pekade härvid bl.a. på att ett beslut att vägra tillstånd till ett fortsatt

adoptionsförfarande kunde jämföras med ett beslut att vägra eller återkalla ett

medgivande enligt socialtjänstlagen. Kommunförbundet och andra företrädare för

kommunerna ansåg också att beslut enligt artikel 17 c borde fattas inom

kommunerna, medan adoptionsorganisationerna framförde önskemål om att själva få

fatta sådana beslut. Som skäl för sin ståndpunkt anförde organisationerna bl.a.

att det skulle bli en alltför stor tidsutdräkt, om socialnämnderna fick till

uppgift att fatta besluten.

 Det remitterade förslaget går ut på att beslut enligt artikel 17 c fattas av

socialnämnden. Till stöd för förslaget anförs i remissprotokollet bl.a. att

besluten har tydlig karaktär av myndighetsutövning och att det ankommer på

socialnämnden att fatta beslut om adoptivfamiljers lämplighet. Det understryks

emellertid i remissprotokollet att kommunerna inte får dröja med sina beslut och

att en enskild tjänsteman bör kunna få behörighet att samtycka till att

adoptionsförfarandet fortsätter. Enligt vad som vidare framhålls i remiss-

protokollet måste det förutsättas att socialnämnden eller den ansvarige

tjänstemannen vid minsta tvekan angående de rättsliga förutsättningarna för

adoptionens genomförande konsulterar den förmedlande adoptionsorganisationen och

NIA.

 För att understryka vikten av att det inte uppstår något dröjsmål i samband

med socialnämndernas prövning av frågor om samtycke enligt artikel 17 c föreslås

i lagrådsremissen att det skall föras in en bestämmelse i 25 § socialtjänstlagen

om att prövningen skall göras skyndsamt.

 Tre av de auktoriserade adoptionsorganisationerna, Förbundet Adoptionscentrum,

Familjeföreningen för Internationell Adoption (FFIA) och Barnen Framför Allt -

Adoptioner, har i skrivelser till Lagrådet fört fram synpunkter i den aktuella

frågan. Adoptionscentrum och Barnen Framför Allt - Adoptioner har förespråkat

att de auktoriserade organisationerna anförtros uppgiften att fatta beslut

enligt artikel 17 c, medan FFIA har understrukit vikten av att frågan granskas

synnerligen noggrant.

 Som skäl för sin ståndpunkt har Adoptionscentrum anfört bl.a. att artikel 17 c

enbart tar sikte på frågan om det finns legala hinder för den tilltänkta ad-

optionen och att det inte kan begäras att kommunernas socialsekreterare skall

kunna kontrollera huruvida det finns sådana hinder. Adoptionscentrum har vidare

understrukit att ett förfarande där kommunerna skall besluta kommer att ta tid

och att varje fördröjning är till men för barnet i utlandet. Barnen Framför Allt

- Adoptioner har fört fram liknande synpunkter.

 Lagrådet har för sin del begränsade möjligheter att ta ställning i den nu

diskuterade frågan. Ett ställningstagande försvåras av att det inte är helt

klart vad en prövning enligt artikel 17 c skall gå ut på. I remissprotokollet

sägs att det - förutom en bedömning av de sökandes behörighet och lämplighet att

adoptera det föreslagna barnet - väsentligen är fråga om en rättslig kontroll av

att det inte finns en sådan bristande överensstämmelse mellan de berörda

staternas lagar som kan utgöra hinder för adoptionens genomförande. I Haag-

konferensens "Explanatory Report" beträffande konventionen görs ett liknande ut-

talande. I rapporten sägs sålunda bl.a. (punkterna 337 och 338) att det gäller

att förhindra genomförandet av en adoption, om någon av de inblandade staterna

bedömer att det finns något väsentligt legalt hinder för adoptionen. Som exempel

pekas på att det eventuellt skulle kunna uppstå problem i mottagarstaten när det

gäller barnets ålder eller skillnaden i ålder mellan barnet och de tilltänkta

adoptivföräldrarna.

 Ett beaktansvärt skäl för remissförslagets ståndpunkt är enligt Lagrådets

mening att uppgiften att pröva frågor om samtycke enligt artikel 17 c får ses

som en form av myndighetsutövning. Det får också förutsättas att de juridiska

problem som kan uppstå är - åtminstone delvis - av ett slag som brukar hanteras

av socialnämnderna. Samtidigt är det självfallet viktigt att frågan om samtycke

prövas skyndsamt. Skulle det i ett ärende uppkomma frågor som kräver samråd med

den förmedlande organisationen eller med NIA, är det angeläget att finna enkla

och rationella former för samrådet.

 Sammanfattningsvis anser Lagrådet att det - utifrån de synpunkter som Lagrådet

har att beakta - inte finns skäl att avstyrka det remitterade förslaget på den

punkt som nu diskuteras. Skall socialnämnderna anförtros uppgiften att pröva

frågor om samtycke enligt konventionens artikel 17 c, bör det emellertid finnas

en uttrycklig bestämmelse härom i 3 § lagen med anledning av Sveriges tillträde

till konventionen. Det kan samtidigt vara lämpligt att i 25 § socialtjänstlagen

föra in en bestämmelse om att prövningen skall göras skyndsamt. Lagrådet

återkommer till denna bestämmelse i det följande.

 I 3 § lagen med anledning av Sveriges tillträde till Haagkonventionen bör

avslutningsvis tas in en erinran om bestämmelserna i 25 § social-

tjänstlagen enligt vilka socialnämnden prövar frågor om medgivande att i

adoptionssyfte ta emot barn med hemvist utomlands.

4 §

Enligt remissförslaget får NIA genom denna paragraf bemyndigande att uppdra åt

de auktoriserade adoptionssammanslutningarna att fullgöra sådana uppgifter

enligt kapitel III i konventionen som inte enligt lag eller annan författning

skall fullgöras av socialnämnden. Som Lagrådet tidigare har förutskickat bör det

anges direkt i paragrafen vilka uppgifter som det är fråga om.

Sammanslutningarna bör vidare få sitt uppdrag genom lagen och inte av NIA.

 De uppgifter som adoptionssammanslutningarna sålunda skall fullgöra är, enligt

vad som har upplysts vid lagrådsföredragningen, uppgifter som nämns i kapitel IV

i konventionen. Det är fråga om att

 a) i enlighet med artikel 15.2 i konventionen överlämna rapporter som avses i

artikel 15.1,

 b) i enlighet med artikel 16.2 ta emot rapporter som avses i artikel 16.1, och

 c) vidta åtgärder som enligt artiklarna 18-20 ankommer på centralmyndigheten.

 Utöver de ändringar som Lagrådet nu har förordat bör förslaget till lag med

anledning av Sveriges tillträde till Haagkonventionen justeras i några andra

hänseenden. Lagrådets förslag till lagtext framgår i dess helhet av bilaga 1

till lagrådsyttrandet.

Förslaget till lag om internationell adoptionsverksamhet

I den föreslagna lagen finns föreskrifter i första hand om auktorisation av

sammanslutningar som har till huvudsakligt syfte att förmedla internationella

adoptioner och om sådana sammanslutningars verksamhet. Därutöver innehåller

lagen föreskrifter om adoption av barn med hemvist i utlandet utan medverkan av

en sådan sammanslutning, om tystnadsplikt för personal i en auktoriserad samman-

slutning och om straffansvar.

 Eftersom lagen huvudsakligen handlar om förmedling av internationella

adoptioner bör i lagens rubrik ordet "adoptionsförmedling" användas i stället

för "adoptionsverksamhet".

1 §

I paragrafen anges att lagen skall tillämpas när barn som har hemvist i utlandet

skall adopteras av någon med hemvist i Sverige.

 I konventionen används ordet "barn" för att beteckna dem vars adoption

omfattas av konventionens bestämmelser. Även i svensk lag används detta ord utan

närmare angivande av vid vilken ålder en person upphör att betecknas som barn

(se t.ex. 4 kap. föräldrabalken och 12 § socialtjänstlagen). Olika skyldigheter

och rättigheter görs i stället beroende av att barnet är under en viss ålder (se

t.ex. 7 kap. 1 § andra stycket föräldrabalken om föräldrarnas underhålls-

skyldighet). Med hänsyn bl.a. till att vissa åtgärder som avser en

internationell adoption kan föranleda straffansvar enligt 14 § i den föreslagna

lagen bör enligt Lagrådets mening ordet "barn" ersättas med "underårig". Detta

ord används också i 25 § socialtjänstlagen. Därigenom uppnås att det blir fråga

om adoption av barn under arton år (se 9 kap. 1 § föräldrabalken).

 Vidare bör uttrycket "barn som har hemvist i utlandet" kunna ersättas med det

kortare uttrycket "underårig med hemvist utomlands".

 Slutligen bör i denna paragraf markeras att ett barn kan adopteras av "någon

eller några" med hemvist i Sverige.

2 och 3 §§

I 2 § definieras begreppet internationell adoptionsförmedling och i 3 § fö-

reskrivs att adoptioner av barn från utlandet, med visst angivet undantag, får

förmedlas endast av auktoriserade sammanslutningar.

 Definitionen av adoptionsförmedling i 2 § omfattar även "sådan kontakt som

skapas av de adoptionssökande själva". Det är enligt Lagrådets uppfattning

mindre träffande att tala om adoptionsförmedling i ett sådant fall.

 Såvitt framgår av den föreslagna lagtexten och av författningskommentaren

skall adoptionssökande som regel kunna adoptera barn med hemvist utomlands

endast genom förmedling av en auktoriserad sammanslutning. Om det är fråga om

enstaka fall av adoption som avser släktingbarn eller där det annars finns

särskilda skäl, skall dock den eller de adoptionssökande kunna adoptera barn

utan förmedling av en sådan sammanslutning. I sådant fall krävs att Statens

nämnd för internationella adoptionsfrågor (NIA) prövar om förmedlingen är

godtagbar.

 Lagrådet förordar att föreskrifterna i 2 och 3 §§ ges en annan struktur och

ändras så att deras avsedda innebörd framgår tydligare. I en paragraf - 2 § -

bör tas in definitionen av begreppet internationell adoptionsförmedling, med

uteslutande av sådan kontakt som skapas av de adoptionssökande själva. I nästa

paragraf - 3 § - bör anges att adoptioner av barn från utlandet får förmedlas

endast av sammanslutningar som är auktoriserade enligt lagen. I 4 § bör anges

att den eller de som vill adoptera ett barn från utlandet skall vara skyldiga

att anlita en auktoriserad sammanslutning, utom i enstaka fall av adoption som

avser släktingbarn eller där det annars finns särskilda skäl. I dessa senare

fall bör anges att NIA skall pröva om "förfarandet" är godtagbart.

 Det bör påpekas att ordet "släktingbarn" inte är alldeles entydigt. Enligt

Lagrådets mening är det önskvärt med ett uttalande om ordets innebörd.

13 §

I paragrafen - som bör betecknas 14 § - finns bestämmelser om överklagande av

beslut som har meddelats av NIA.

 Enligt första stycket får beslut i fråga om auktorisation överklagas hos re-

geringen. Eftersom det inte föreligger något tvåpartsförhållande är det endast

sammanslutningen som kommer att ha rätt att överklaga nämndens beslut och då

endast om beslutet gått sammanslutningen emot. Det torde inte råda någon tvekan

om att beslut som innebär att en begäran om auktorisation avslagits eller att en

auktorisation återkallats är överklagbara enligt bestämmelsen i första stycket.

Detsamma synes gälla beslut enligt 6 § första stycket om tidsbegränsning, beg-

ränsning till vissa länder och föreskrivande av vissa villkor.

 Det framstår som mer tveksamt om beslut av nämnden enligt 7 § (8 § i Lagrådets

förslag till lagtext) att utse en eller flera personer att företräda

allmänintresset i sammanslutningens arbete kan anses utgöra "beslut i fråga om

auktorisation". Det kan också ifrågasättas om nämndens beslut i detta avseende,

oavsett dess innehåll, kan sägas gå sammanslutningen emot.

 För att undvika tveksamhet om vilka beslut som skall kunna överklagas bör

enligt Lagrådets mening besluten uttryckligen anges i lagen. Därvid synes det

inte finnas bärande skäl för att föreskriva att beslut enligt 7 § i

remissförslaget skall kunna överklagas.

 I remissen föreslås att besluten enligt första stycket överklagas till rege-

ringen. Dessa beslut synes till sin karaktär inte märkbart skilja sig från andra

beslut om auktorisation o.d. som överklagas till allmän förvaltningsdomstol (se

t.ex. 23 § första stycket yrkestrafiklagen [1988:263], 17 § lagen [1989:508] om

försäkringsmäklare, 28 § första stycket läkemedelslagen [1992:859] och 9 §

första stycket fastighetsmäklarlagen [1995:400]). Lagrådet ifrågasätter därför

om inte även de nu diskuterade besluten, i den mån de är överklagbara, bör

överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

14 §

Enligt paragrafen - 15 § enligt Lagrådets förslag - skall den som förmedlar en

internationell adoption i strid med 3 § dömas till böter. Enligt remissens

lagförslag avses, som tidigare behandlats, med adoptionsförmedling även sådan

kontakt som skapas av de adoptionssökande själva. Detta innebär att böter kan

dömas ut inte endast då adoptionsförmedling utförs av någon som inte är auk-

toriserad enligt lagen utan också, som bestämmelsen får förstås, då den eller de

adoptionssökande själva skapar kontakt utan föregående prövning av NIA.

 Om Lagrådets förslag till ändring av 2 och 3 §§ följs, krävs en ändring av

ansvarsbestämmelsen, om den skall ha samma innebörd som i remissförslaget.

 Utöver de ändringar som Lagrådet nu har förordat bör vissa andra justeringar

göras i förevarande lagförslag. Lagrådets förslag till lagtext framgår av bilaga

2 till lagrådsyttrandet.

Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen

25 §

I 25 § behandlas de fall då en underårig skall tas emot för stadigvarande vård

och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller någon

annan vårdnadshavare. Enligt första stycket får inte den underårige tas emot i

hemmet utan att socialnämnden har gett sitt medgivande. I andra stycket stadgas

att socialnämnden inte får lämna medgivande utan att förhållandena i hemmet och

förutsättningarna för vård är utredda. I lagrådsremissen föreslås inte några

ändringar i dessa stycken medan paragrafens följande stycken föreslås få i

stort sett ny lydelse.

 I tredje stycket första meningen stadgas i dag att, om det är fråga om att ta

emot "ett utländskt barn" i syfte att adoptera det, medgivande skall inhämtas

innan barnet lämnar sitt hemland. Lagrådet anser att man, i stället för

uttrycket "utländskt barn", bör använda uttrycket "barn med hemvist utomlands"

(jfr 1 § lagen om internationell adoptionsverksamhet).

 I tredje stycket andra meningen i remissförslaget föreslås att socialnämnden,

innan den beslutar i en fråga om medgivande, skall kontrollera att den eller de

adoptionssökande har tillräckliga kunskaper inför den planerade adoptionen.

Något närmare besked om vilka kunskaper som avses ges inte i den föreslagna

lagtexten. Förslaget skall enligt remissprotokollet ses som en anpassning till

artikel 5 b i Haagkonventionen, där det sägs att en behörig myndighet i

mottagarlandet skall säkerställa att de tilltänkta adoptivföräldrarna har fått

den rådgivning som kan vara nödvändig. Inte heller här framgår det närmare

vilket innehåll rådgivningen skall ha.

 Enligt Lagrådets mening kan det vara av värde att lagstifta - inte bara om

kontroll av de sökandes kunskaper inför den förestående adoptionen - utan också

om vad kunskaperna skall avse. Av remissprotokollet framgår att det i so-

cialnämndens bedömning av de adoptionssökandes lämplighet hittills ingått att

granska att de sökande har viss kunskap om barn och deras behov och att de sö-

kande blivit informerade om vad det innebär att adoptera. Denna praxis bör komma

till uttryck i lagtexten. Den föreslagna lydelsen att de adoptionssökande skall

ha "tillräckliga kunskaper inför den planerade adoptionen" bör lämpligen

ersättas med att de adoptionssökande har "tillfredsställande kunskaper om barn

och deras behov" och att de sökande "har blivit informerade om den planerade

adoptionens innebörd".

 Enligt vad som vidare föreskrivs i det föreslagna tredje stycket skall ett

medgivande kunna återkallas, om förutsättningarna för det inte längre

föreligger. Återkallelse kan ske även när ett barn har tagits emot av sökandena,

om det är till barnets bästa. Den sistnämnda bestämmelsen avser sådana fall då

ett barn vistas hos de tilltänkta adoptivföräldrarna i avvaktan på att

adoptionsbeslut skall fattas. De situationer i vilka bestämmelsen kan bli

tillämplig torde vara sådana där barnets fortsatta vistelse hos de sökande inte

är förenlig med barnets bästa. Detta bör enligt Lagrådets mening framgå direkt

av lagtexten.

 I fjärde stycket har tagits in en erinran om att i sådana fall då en adoption

inte skall förmedlas av en auktoriserad adoptionsorganisation, NIA enligt 3 §

lagen om internationell adoptionsverksamhet skall pröva om förmedlingen är

godtagbar. Hänvisningen till sistnämnda lag framstår enligt Lagrådet som onödig

och det föreslagna fjärde stycket kan därför utgå.

 I femte stycket har tagits in en bestämmelse om att, när ett visst barn har

föreslagits för adoption till sökande med hemvist i Sverige, socialnämnden

skyndsamt skall pröva om den skall ge samtycke till att adoptionsförfarandet får

fortsätta. Det sägs vidare i femte stycket att reglerna om samtycke i

Haagkonventionens artikel 17 c skall tillämpas i fall då lagen med anledning av

Sveriges tillträde till konventionen är tillämplig.

 Lagrådet har tidigare förslagit att, om socialnämnderna skall anförtros

uppgiften att pröva frågor om samtycke enligt artikel 17 c i Haagkonventionen,

så bör en särskild bestämmelse härom tas in i 3 § lagen med anledning av

Sveriges tillträde till konventionen. I 25 § femte stycket socialtjänstlagen kan

i så fall göras en hänvisning till 3 § i den angivna lagen. Dessutom bör, i

enlighet med vad Lagrådet också föreslagit i det föregående, 25 § femte stycket

socialtjänstlagen innehålla en bestämmelse om att prövningen av frågor om

samtycke enligt arikel 17 c skall göras skyndsamt.

 Utformningen av 25 § femte stycket socialtjänstlagen innebär att social-

nämnden, även i sådana adoptionsärenden som faller utanför konventionen, skall

pröva om den skall ge samtycke till att adoptionsförfarandet får fortsätta.

Enligt Lagrådets mening kan det starkt ifrågasättas om en sådan ordning bör

införas. Författningskommentaren ger vid handen att bestämmelsen har tillkommit

mot bakgrund av artikel 17 c i konventionen. Det bör emellertid beaktas att

avsikten med artikel 17 c är att begränsa handlingsfriheten för den myndighet i

barnets ursprungsland som har att fatta beslut i frågan huruvida barnet skall

överlämnas till de tilltänkta adoptivföräldrarna. Myndigheten får inte besluta

om överlämnande förrän centralmyndigheterna i de berörda staterna har samtyckt

till att adoptionsförfarandet får fortsätta. Det kan emellertid inte gärna krä-

vas att, när konventionen inte är tillämplig, den myndighet som beslutar om

överlämnande av ett barn skall ta hänsyn till om det föreligger ett samtycke

till fortsatt adoptionsförfarande från mottagarlandet eller ej. Om inte

konventionen är tillämplig, kan alltså en samtyckesprövning hos socialnämden

inte fylla samma funktion som enligt konventionen. Skulle ett barn ha

överlämnats till de tilltänkta adoptivföräldrarna trots att detta inte, sett

från socialnämndens synpunkt, är lämpligt, har socialnämden bl.a. möjlighet att

återkalla ett tidigare lämnat medgivande och, om barnet finns i Sverige, besluta

om dess omhändertagande.

 Med hänsyn till det anförda förordar Lagrådet att det inte förs in någon

bestämmelse i 25 § femte stycket socialtjänstlagen om samtyckesprövning i sådana

fall då konventionen inte är tillämplig.

 Lagrådet föreslår att 25 § fr.o.m. tredje stycket - efter vissa ytterligare

justeringar av den föreslagna lagtexten - får följande lydelse:

"Är det fråga om att ta emot ett barn med hemvist utomlands i syfte att

adoptera det, skall medgivandet inhämtas innan barnet lämnar det land där det

har sitt hemvist. Medgivande får lämnas endast om den eller de som vill adoptera

har tillfredsställande kunskaper om barn och deras behov och har blivit

informerade om den planerade adoptionens innebörd. Medgivandet upphör att gälla,

om inte barnet har tagits emot i hemmet inom två år från det medgivandet läm-

nades.

 Den eller de som vill adoptera är skyldiga att anmäla till socialnämnden om

deras omständigheter ändras mer väsentligt under den tid medgivandet gäller.

Medgivandet skall åtekallas, om förutsättningarna för det inte längre

föreligger. Återkallelse kan ske även när barnet har tagits emot av sökandena,

om en fortsatt vistelse hos dem inte är förenlig med barnets bästa.

 Enligt 3 § första och andra styckena lagen (1997:000) med anledning av Sve-

riges tillträde till Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete vid

internationella adoptioner har socialnämnden vissa uppgifter som anges i

konventionen. Prövningen av frågor om samtycke enligt artikel 17 c i

konventionen skall göras skyndsamt."

30 §

Som följd av vad Lagrådet föreslagit beträffande 25 § femte stycket bör i 30 §

andra stycket formuleringen "samtycke enligt 25 § femte stycket" bytas ut mot

"samtycke enligt artikel 17 c i Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete

vid internationella adoptioner". En motsvarande ändring bör göras i 30 § tredje

stycket.

47 §

Lagrådets förslag beträffande 25 § femte stycket medför också vissa

följdändringar i 47 §. Paragrafen bör ges följande lydelse:

"Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får ges endast åt en särskild

avdelning som består av ledamöter eller ersättare i nämnden i ärenden som

ankommer på nämnden enligt 25 § första stycket och 28 § denna lag, 4 och 6 §§,

11 § första och andra styckena, 13 §, 14 § tredje stycket, 21, 22, 24, 26, 27

och 43 §§ lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga samt 13 §

lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall.

 Första stycket gäller även i ärenden om samtycke enligt artikel 17 c i

Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner,

om samtycke vägras."

73 §

Även i 73 § första stycket bör göras vissa följdändringar. Lagrådet föreslår att

stycket utformas på följande sätt:

"Socialnämndens beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, om nämnden

har meddelat beslut i fråga om bistånd enligt 6 §, medgivande eller återkallelse

av medgivande enligt 25 § första-fjärde styckena, samtycke som avses i artikel

17 c i Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete vid internationella

adoptioner, förbud enligt 27 §, eller eftergift enligt 37 §."

Förslaget till lag om ändring i lagen om svenskt

medborgarskap

1 a §

I paragrafen anges under vilka omständigheter ett barn som adopteras av svensk

medborgare blir svensk medborgare vid adoptionen. Så är fallet bl.a. om barnet

adopteras genom ett utländskt adoptionsbeslut som godkänts i Sverige enligt

lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption. Någon

ändring föreslås inte i detta avseende i remissen. Enligt 3 § nämnda lag gäller

vissa adoptionsbeslut utan särskilt godkännande här, medan andra gäller först

efter särskilt godkännande. När det i 1 a § talas om adoptionsbeslut som

godkänts i Sverige kan föreskriften tolkas så att den inte omfattar

adoptionsbeslut som gäller här utan särskilt godkännande.

 Lagrådet förordar därför att ordet "godkänts" byts ut mot ordet "gäller".

13 a §

I paragrafen bör göras samma ändring som föreslagits beträffande 1 a §.

Förslaget till lag om ändring i lagen om bidrag vid adoption

av utländska barn-

2 § andra stycket bör, i linje med vad som har föreslagits beträffande 1 a och

13 a §§ lagen om svenskt medborgarskap, formuleras om, så att det får följande

lydelse:

"Med svensk domstols tillstånd jämställs ett utomlands meddelat beslut om

adoption som gäller här i landet enligt lagen (1971:796) om internationella

rättsförhållanden rörande adoption eller enligt lagen (1997:000) med anledning

av Sveriges tillträde till Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete vid

interntionella adoptioner."

Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

Förslaget lämnas utan erinran.

 95

 Bilaga 1

Förslag till lag med anledning av Sveriges tillträde till

Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete vid

internationella adoptioner

1 §

Den i[REDACTED_EFTERNAMN] den 29 maj 1993 antagna konventionen om skydd av barn och samarbete

vid internationella adoptioner skall i originaltexternas lydelse gälla som lag

här i landet. Originaltexterna skall ha samma giltighet.

 Originaltexterna finns tillsammans med en svensk översättning intagna som

bilaga till denna lag.

2 §

Statens nämnd för internationella adoptionsfrågor (NIA) är centralmyndighet

enligt konventionen och fullgör de uppgifter som ankommer på en sådan myndighet,

om inte något annat följer av lag eller annan författning.

 NIA utfärdar intyg enligt artikel 23 i konventionen när adoptionen har ägt rum

i Sverige eller när ett utländskt adoptionsbeslut har omvandlats här i landet

enligt artikel 27 i konventionen och 5 § denna lag.

3 §

Ansökningar som avses i artikel 14 i konventionen skall göras hos socialnämnden

i sökandens eller sökandenas hemkommun.

 Socialnämnden skall

 a) sammanställa rapporter enligt artikel 15.1 i konventionen,

 b) pröva frågor om samtycke enligt artikel 17 c i konventionen,

 c) vidta åtgärder enligt artikel 21 i konventionen.

 I 25 § socialtjänstlagen (1980:620) finns bestämmelser om att socialnämnden

prövar frågor om medgivande att i adoptionssyfte ta emot barn med hemvist

utomlands.

4 §

Om en auktoriserad sammanslutning har anlitats för förmedling av adoption, skall

sammanslutningen

 a) i enlighet med artikel 15.2 i konventionen överlämna rapporter som avses i

artikel 15.1,

 b) i enlighet med artikel 16.2 i konventionen ta emot rapporter som avses i

artikel 16.1,

 c) vidta åtgärder som enligt artiklarna 18-20 i konventionen ankommer på

centralmyndigheten.

5 §

När en adoption som enligt konventionen erkänns i Sverige har beviljats i

ursprungsstaten utan att det rättsliga förhållandet mellan barnet och dess

ursprungliga familj har upphört, får adoptionen omvandlas till en adoption med

den verkan som anges i 4 kap. 8 § föräldrabalken. Omvandling får ske endast om

de samtycken som avses i artikel 27.1 b i konventionen och i 4 kap. 5 §

föräldrabalken har lämnats.

 Allmän domstol beslutar om sådan omvandling på ansökan av adoptanten eller

adoptanterna.

6 §

När ett barn uppehåller sig i ett land som flykting eller i en flyktingliknande

situation anses barnet vid tillämpning av denna lag ha sitt hemvist i det

landet.

 96

 Bilaga 2

2.2 Förslag till lag om internationell adoptionsförmedling

Inledning

1 §

Bestämmelserna i denna lag tillämpas när en underårig med hemvist utomlands

skall adopteras av någon eller några med hemvist i Sverige.

Internationell adoptionsförmedling

2 §

Med internationell adoptionsförmedling avses verksamhet som har till syfte att

skapa kontakt mellan den eller dem som önskar adoptera och myndigheter,

organisationer, institutioner eller enskilda personer i det land där barnet har

sitt hemvist samt att även i övrigt lämna den hjälp som behövs för att en

adoption skall kunna genomföras.

3 §

Adoptioner av barn från utlandet får förmedlas endast av sammanslutningar som är

auktoriserade enligt denna lag.

4 §

Den eller de som vill adoptera ett barn från utlandet skall anlita en sam-

manslutning som avses i 3 §. Detta gäller dock inte enstaka fall av adoption som

avser släktingbarn eller där det annars finns särskilda skäl att adoptera utan

förmedling av en auktoriserad sammanslutning. Statens nämnd för internationella

adoptionsfrågor (NIA) skall i sådana fall innan barnet lämnar landet pröva om

förfarandet är godtagbart.

Auktorisation m.m.

5 §

NIA avgör frågor om auktorisation och har tillsyn över de auktoriserade

sammanslutningarna.

6 §

Auktorisation får ges endast åt sammanslutningar som har till huvudsakligt syfte

att förmedla internationella adoptioner. Auktorisation får ges endast om det

står klart att sammanslutningen kommer att förmedla sådana adoptioner på ett

sakkunnigt och omdömesgillt sätt, utan vinstintresse och med barnets bästa som

främsta riktmärke. För auktorisation krävs vidare att sammanslutningen har

stadgar, styrelse och revisorer.

7 §

Auktorisationen skall vara tidsbegränsad. I beslutet om auktorisation skall det

anges vilka länder som sammanslutningens verksamhet avser. Auktorisationen får

även förenas med andra villkor, såsom vad som skall gälla om inbetalning av

avgifter samt redovisning.

 För att täcka kostnaderna för verksamheten får en auktoriserad sammanslutning

ta ut skäliga avgifter av dem som anlitar sammanslutningen för internationell

adoptionsförmedling.

8 §

NIA skall i samband med ett beslut om auktorisation utse minst två personer

eller, om sammanslutningens verksamhet kan antas bli av ringa omfattning, en

person att företräda allmänintresset i sammanslutningens arbete med

internationell adoptionsförmedling (samhällsrepresentanter).

Samhällsrepresentanter skall ha särskild erfarenhet av barn- och ungdomsvård i

stat eller kommun.

9 §

De auktoriserade sammanslutningarna är skyldiga att på begäran tillhandahålla

NIA de handlingar som rör verksamheten.

10 §

Auktorisationen skall återkallas, om de förutsättningar som anges i 5 § inte

längre finns. Detsamma gäller, om sammanslutningen inte uppfyller villkor som

uppställts för auktorisationen eller inte rättar sig efter vad NIA begär med

stöd av 9 §.

11 §

När en auktoriserad sammanslutning prövar om en internationell adoption skall

förmedlas, skall minst en samhällsrepresentant delta.

12 §

Om en auktoriserad sammanslutning har vägrat adoptionsförmedling i ett visst

fall, får NIA på begäran av den eller dem som söker adoption uppdra åt

sammanslutningen att ändå förmedla adoptionen.

Tystnadsplikt

13 §

Den som är eller har varit verksam inom en auktoriserad sammanslutning får inte

obehörigen röja vad han eller hon därvid fått veta om enskildas personliga

förhållanden.

Överklagande

14 §

NIA:s beslut enligt 4 § tredje meningen, 6 §, 7 § första stycket och 10 § får

överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid över-

klagande till kammarrätten.

 NIA:s beslut i övrigt får inte överklagas.

Ansvar

15 §

Den som förmedlar en internationell adoption i strid med 3 § döms till böter.

Detsamma gäller den som i strid med 4 § låter föra ut ett barn från det land där

det har sitt hemvist.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997, då lagen (1979:552) om

internationell adoptionshjälp upphör att gälla.

 2. Sammanslutningar som vid den nya lagens ikraftträdande har auk torisation

enligt den upphävda lagen skall anses ha fått auktorisation enligt den nya

lagen.

 3. Om det vid den nya lagens ikraftträdande finns ett giltigt medgivande

enligt 25 § socialtjänstlagen (1980:62), skall någon prövning inte göras enligt

4 § i den nya lagen.

 97

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 13 februari 1997

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1996/97:91 Internationella adoptionsfrågor.

 98