Prop.

1994/95:209 Regeringens proposition

1994/95:209

Kontrolluppgiftsskyldighet vid avyttring av

värdepapper m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 23 mars 1995

Mona[REDACTED_EFTERNAMN]

 Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att den nuvarande obligatoriska skyldigheten för

fondbolag att lämna kontrolluppgift om reavinst resp. reaförlust vid avyttring

av andel i allemansfond utsträcks till att omfatta även andra värdepappersfonder

än allemansfonder. För andel som förvärvats före den 1 januari 1996 får som

alternativ till det verkliga anskaffningsvärdet användas marknadsvärdet den 31

december 1992. Vidare föreslås att skyldighet införs för värdepappersinstitut

att i de fall institutet är skyldigt att upprätta avräkningsnota lämna

kontrolluppgift om den ersättning som överenskommits vid avyttring av aktier och

andra värdepapper. Uppgift skall i båda fallen lämnas för fysisk person och

dödsbo. De nya bestämmelserna skall tillämpas första gången vid 1997 års

taxering.

 I propositionen föreslås vidare att den tidigare upphävda lagen mot skatteflykt

återinförs från och med den 1 juli 1995. Slutligen tas vissa mindre ändringar i

uppbördslagen (1953:272) m.fl. lagar upp.

Innehåll

1 Förslag till riksdagsbeslut............................................... 4

2 Lagtext................................................................... 5

 2.1 Förslag till lag mot skatteflykt..................................... 5

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om

 självdeklaration och kontrolluppgifter............................... 6

 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om

 statlig inkomstskatt................................................ 12

 2.4 Förslag till lag om ändring i uppbördslagen

 (1953:272).......................................................... 14

 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om

 punktskatter och prisregleringsavgifter............................. 16

 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:668) om

 uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare......................... 17

 2.7 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen

 (1994:200).......................................................... 18

 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1951:442) om

 förhandsbesked i taxeringsfrågor.................................... 19

3 Ärendet och dess beredning............................................... 20

4 Kontrolluppgiftsskyldighet vid avyttring av värdepapper.................. 22

 4.1 Utgångspunkter...................................................... 22

 4.2 Kontrolluppgiftsskyldighet om reavinst eller

 reaförlust vid avyttring av andel i värdepappersfond

 m.m................................................................. 24

 4.3 Kontrolluppgiftsskyldighet om ersättning vid

 avyttring av aktier m.m............................................. 30

5 Återinförande av skatteflyktslagen....................................... 34

6 Uppbördsfrågor m.m....................................................... 36

 6.1 Uppbördsfrågor...................................................... 36

 6.2 Företrädare för staten vid konkurs, m.m............................. 37

7 Ekonomiska konsekvenser.................................................. 38

8 Författningskommentar.................................................... 39

 8.1 Förslaget till lag mot skatteflykt.................................. 39

 8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:325) om

 självdeklaration och kontrolluppgifter.............................. 39

 8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576) om

 statlig inkomstskatt................................................ 43

 8.4 Förslaget till lag om ändring i uppbördslagen

 (1953:272).......................................................... 44

 8.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:151) om

 punktskatter och prisregleringsavgifter............................. 44

 8.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:668) om

 uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare......................... 45

 8.7 Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen

 (1994:200).......................................................... 45

 8.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1951:442) om

 förhandsbesked i taxeringsfrågor.................................... 45

Bilaga 1 Förteckning över remissinstanser som har avgett yttrande

 över betänkandet Allemanssparandet - en översyn (SOU

 1994:50)............................................................ 46

Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser som har avgett yttrande

 över Riksskatteverkets framställning till Finansdepartementet

 (Dnr 5105-93/900, Fi93/900)......................................... 47

Bilaga 3 De remitterade lagförslagen....................................... 48

Bilaga 4 Lagrådets yttrande................................................ 61

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23

mars 1995.................................................................. 62

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

 1. lag mot skatteflykt,

 2. lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

 kontrolluppgifter,

 3. lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 4. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272),

 5. lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter

 och prisregleringsavgifter,

 6. lag om ändring i lagen (1984:668) om uppbörd av

 socialavgifter från arbetsgivare,

 7. lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200),

 8. lag om ändring i lagen (1951:442) om förhandsbesked i taxerings-frågor.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag mot skatteflykt

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Denna lag gäller i fråga om taxering till kommunal inkomstskatt, statlig

inkomstskatt och statlig förmögenhetsskatt.

2 § Vid taxeringen skall hänsyn ej tas till rättshandling som har företagits av

den skattskyldige eller av juridisk person, vars inkomst helt eller delvis

beskattas hos den skattskyldige, om

 1. rättshandlingen, ensam eller tillsammans med annan rättshandling i vilken

den skattskyldige eller den juridiska personen direkt eller indirekt medverkat,

ingår i ett förfarande som medför en inte oväsentlig skatteförmån för den

skattskyldige,

 2. skatteförmånen med hänsyn till omständigheterna kan antas ha utgjort det

huvudsakliga skälet för förfarandet och

 3. en taxering på grundval av förfarandet skulle strida mot lagstiftningens

grunder.

3 § Om 2 § tillämpas skall taxeringsbeslut fattas som om rättshandlingen inte

hade företagits. Framstår förfarandet med hänsyn till det ekonomiska resultatet

- bortsett från skatteförmånen - som en omväg i förhållande till det närmast

till hands liggande förfarandet, skall taxeringsbeslutet i stället fattas som om

den skattskyldige hade valt det förfarandet. Om de nu angivna grunderna för

taxeringsbeslutet inte kan tillämpas eller skulle leda till oskäligt resultat,

skall taxeringsbeslutet fattas med tillämpning av 4 kap. 3 § taxeringslagen

(1990:324).

4 § Fråga om tillämpning av denna lag prövas av länsrätten efter framställning

av skattemyndighet eller Riksskatteverket. Om handläggning av framställning om

tillämpning av lagen och om överklagande av beslut i anledning av sådan

framställning gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 6 kap. taxeringslagen

(1990:324).

 Framställning enligt första stycket får göras före utgången av de frister som

enligt 4 kap. 19-22 §§ taxeringslagen gäller för beslut om eftertaxering.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995 och tillämpas på rättshandlingar som

företagits efter ikraftträdandet.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

 dels att 3 kap. 22 a, 27 a, 32 a, 32 b, 33 och 57 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 3 kap. 32 c §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 kap.

 22 a §1

 Fysisk person, som är bosatt i Sverige eller som flyttar in för att bosätta sig

här och öppnar eller har öppnat ett inlåningskonto i utlandet, skall utan

dröjsmål till Riksskatteverket lämna dels ett skriftligt medgivande till insyn

på kontot, dels en skriftlig förbindelse från den utländska kontoföraren att

årligen senast den 31 januari taxeringsåret lämna kontrolluppgift till verket.

Vad som sägs om fysisk person som är bosatt i Sverige gäller också svenskt

dödsbo.

 Kontrolluppgiften Kontrolluppgiften skall

skall ta upp namn på och ta upp namn på och

postadress till konto- postadress till konto-

havaren, dennes havaren, dennes person-

personnummer eller nummer eller

organisationsnummer organisationsnummer,

samt ränta som ränta som gottskrivits

gottskrivits eller eller utbetalats under

utbetalats under föregående kalenderår samt

föregående kalenderår. behållningen på kontot vid

 årets utgång.

 Om den sammanlagda behållningen på ett eller flera konton i visst land inte

överstiger motvärdet till 50 000 kronor, behöver sådan förbindelse som avses i

första stycket inte lämnas av

 1. den som äger fastighet eller bostad i utlandet om kontot används för att

verkställa betalning av drift- eller underhållskostnader för fastigheten eller

bostaden eller för mottagande av intäkter från fastigheten eller bostaden,

 2. den som behöver medel på konto i visst land för betalning av kostnader i

samband med egna vistelser där,

 3. den som vistas i utlandet om kontot avser endast deponering av medel under

vistelsen,

 4. den som är utländsk medborgare om kontot avser deponering i hemlandet av

sådan arbetsinkomst eller liknande ersättning som är intjänad i Sverige.

 I andra fall än som avses i tredje stycket får Riksskatteverket medge undantag

från skyldigheten att ge in en sådan förbindelse som avses i första stycket, om

det finns särskilda skäl.

 Bestämmelserna i denna paragraf gäller inte den som bedriver näringsverksamhet,

om behållningen på kontot utgör en tillgång i verksamheten. De gäller inte

heller i fråga om inlåningskonto i sådan stat där behörig myndighet på grund av

överenskommelse i handräckningsavtal med Sverige utan särskild framställning

årligen tillställer de svenska skattemyndigheterna uppgifter om sådan avkastning

på tillgodohavanden hos banker och andra kreditinstitut som utbetalas till eller

gottskrivs personer bosatta i Sverige.

 27 a §2

 Fysisk person, som är bosatt i Sverige och innehar utländskt fondpapper eller

rättighet eller skyldighet som anknyter till sådant fondpapper, skall, om det

inte är fråga om fondpapper i ett kontobaserat system, förvara dem i depå hos

valutahandlare, värdepappersinstitut eller motsvarande utländskt institut.

Detsamma gäller om den fysiska personen innehar obligationer eller andra

skuldebrev avsedda för allmän omsättning som emitterats av en svensk juridisk

person, om emissionen särskilt riktats till utlandet. Vad som sägs om fysisk

person som är bosatt i Sverige gäller också svenskt dödsbo.

 Deponeras eller kontoförs fondpapperen i utlandet skall den skattskyldige utan

dröjsmål till Riksskatteverket lämna ett skriftligt medgivande till insyn i

depån eller på kontot samt ge in en skriftlig förbindelse från det utländska

institut som för depån eller kontot att årligen senast den 31 januari

taxeringsåret lämna kontrolluppgift till Riksskatteverket.

 Kontrolluppgiften Kontrolluppgiften skall

skall ta upp namn på och ta upp namn på och

postadress till inneha- postadress till inneha-

varen av depån varen av depån respektive

respektive kontot, kontot, dennes

dennes personnummer personnummer eller

eller organi- organisationsnummer,

sationsnummer samt utdelning och ränta som

utdelning och ränta som gottskrivits eller

gottskrivits eller utbetalats under före-

utbetalats under gående kalenderår samt

föregående kalenderår. innehavet vid årets

 utgång. Om avyttring

 skett av fondpapper

 skall även

 kontrolluppgift enligt

 32 c § lämnas.

 Riksskatteverket får medge undantag från skyldigheten att ge in en sådan

förbindelse som avses i andra stycket om det finns särskilda skäl.

 Bestämmelserna i andra stycket gäller inte i fråga om depåer eller konton i

sådan stat där behörig myndighet på grund av överenskommelse i

handräckningsavtal med Sverige utan särskild framställning årligen tillställer

de svenska skattemyndigheterna uppgifter om sådan avkastning

på fondpapper, vilka kontoförs eller förvaras i depå, som betalas ut till

personer bosatta i Sverige.

 32 a §3

 Kontrolluppgift om Kontrolluppgift om

realisationsvinst eller realisationsvinst eller

realisationsförlust vid realisationsförlust vid

avyttring av andel i avyttring av andel i

allemansfond skall värdepappersfond skall

lämnas av fondbolag som lämnas av fondbolag som

avses i 1 § lagen avses i 1 § lagen

(1990:1114) om värde- (1990:1114) om

pappersfonder. värdepappersfonder.

 Detsamma gäller annan som

 med tillstånd enligt 3 §

 samma lag bedriver sådan

 Kontrolluppgift skall verksamhet som där avses.

lämnas för den som har Kontrolluppgift skall

avyttrat andel i alle- lämnas för fysisk person

mansfond som inte är och dödsbo som har

tillgång på pensionsspar- avyttrat andel i

konto. Kontrollupp- värdepappersfond som inte

giften skall ta upp är tillgång på pensions-

realisationsvinst eller sparkonto.

realisationsförlust till Kontrolluppgiften skall

den del den är ta upp realisationsvinst

skattepliktig eller realisationsförlust

respektive avdragsgill. till den del den är

 skattepliktig respektive

 avdragsgill, slag av

 fond, fondens organisa-

 tionsnummer och uppgift

 om fonden är

 marknadsnoterad. Saknas

 uppgift om ersättning vid

 avyttring, får vid

 uppgiftslämnandet i

 stället användas andelens

 marknadsvärde på

 avyttringsdagen eller,

 om den inte är känd för

 uppgiftslämnaren, dagen då

 avyttringen

 registrerats.

 32 b §4

 Ett utländskt företag Ett utländskt företag som

som med stöd av 1 kap. 5 § med stöd av 1 kap. 5 § 2

2 bankrörelselagen bankrörelselagen

(1987:617), 1 kap. 3 c § (1987:617), 1 kap. 3 c §

2 lagen (1991:981) om 2 lagen (1991:981) om

värdepappersrörelse eller värdepappersrörelse eller

2 kap. 9 § 2 lagen 2 kap. 9 § 2 lagen

(1992:1610) om kredit- (1992:1610) om kredit-

marknadsbolag driver marknadsbolag driver

bankverksamhet, värde- bankverksamhet, värde-

pappersrörelse eller pappersrörelse eller

finansieringsverksamhet finansieringsverksamhet

i Sverige utan att in- i Sverige utan att in-

rätta filial här, skall rätta filial här, skall

innan verksamheten innan verksamheten

inleds till inleds till

Finansinspektionen lämna Finansinspektionen lämna

en skriftlig förbindelse en skriftlig förbindelse

att årligen senast den att årligen senast den 31

31 januari taxeringsåret januari taxeringsåret

lämna kontrolluppgift lämna kontrolluppgift

enligt 22, 25 a eller enligt 22, 25 a, 27

27 § till Riksskattever- eller 32 c § till

ket. Riksskatteverket.

 32 c §

 Kontrolluppgift om

 avyttring av finansiellt

 instrument skall, i

 annat fall än som avses i

 22 eller 32 a §, lämnas av

 värdepappersinstitut i de

 fall institutet är

 skyldigt att upprätta

 avräkningsnota enligt 3

 kap. 9 § lagen (1991:981)

 om värdepappersrörelse.

 Kontrolluppgift skall

 lämnas för fysisk person

 och dödsbo. Kontroll-

 uppgiften skall ta upp

 den ersättning som

 överenskommits vid av-

 yttringen efter avdrag

 för försäljningsprovision

 och liknande kostnader,

 antalet avyttrade

 finansiella instrument

 samt slag och sort.

 Uppgiftsskyldighet

 föreligger inte vid byten

 som avses i 27 § 4 mom.

 lagen (1947:576) om

 statlig inkomstskatt

 respektive 6 § lagen

 (1994:1854) om

 inkomstbeskattningen vid

 gränsöverskridande

 omstruktureringar inom

 EG.

 33 §5

 Efter föreläggande av Efter föreläggande av

skattemyndigheten skall skattemyndigheten skall

den som får driva den som är uppgifts-

värdepappersrörelse lämna skyldig enligt 32 a

kontrolluppgift för eller 32 c § också i andra

namngiven person. fall än som där anges lämna

Kontrolluppgiften skall kontrolluppgift för

avse sådana uppgifter om namngiven person. Kon-

avyttring av finansiel- trolluppgiften skall

la instrument som tas avse sådana uppgifter om

in i avräkningsnota avyttring av finansiella

enligt 3 kap. 9 § lagen instrument som tas in i

(1991:981) om avräkningsnota enligt 3

värdepappersrörelse. kap. 9 § lagen (1991:981)

 om värdepappersrörelse.

 Efter föreläggande av Riksskatteverket skall kontrolluppgift enligt första

stycket lämnas också i fråga om ej namngivna personer. Sådant föreläggande får

efter Riksskatteverkets bestämmande utfärdas av skattemyndigheten i det län där

den uppgiftsskyldige har sitt säte eller driver verksamhet.

 57 §6

 I varje kontrolluppgift skall anges namn och postadress samt personnummer eller

organisationsnummer för såväl den uppgiftsskyldige som

den uppgiften avser.

 För dödsbo får i stället För dödsbo får i stället för

för organisationsnummer organisationsnummer den

den avlidnes avlidnes personnummer

personnummer anges. Om anges. Om personnummer

personnummer eller eller

organisationsnummer organisationsnummer inte

inte kan anges för den kan anges för den som

som uppgiften avser, uppgiften avser, skall i

skall i stället dennes stället dennes födelsetid

födelsetid redovisas redovisas eller, i fråga

eller, i fråga om om kontrolluppgifter

kontrolluppgifter enligt 22 § i de fall

enligt 22 § i de fall borgenären är en juridisk

borgenären är en juridisk person, namn, postadress

person, namn, och personnummer för den

postadress och som får förfoga över räntan

personnummer för den som eller fordran. Om ett

får förfoga över räntan konto innehas av flera än

eller fordran. Om ett fem personer, får

konto innehas av flera uppgifter lämnas om en

än fem personer, får person som förfogar över

uppgifter lämnas om en kontot i stället för om

person som förfogar över samtliga innehavare,

kontot i stället för om (förfogarkonto), samt i

samtliga innehavare, förekommande fall om den

(förfogarkonto), samt i beteckning på

förekommande fall om den innehavarkretsen som

beteckning på används för kontot. I så

innehavarkretsen som fall skall anges att det

används för kontot. I så är fråga om ett förfogar-

fall skall anges att konto. I fråga om skuld

det är fråga om ett för- som är gemensam för flera

fogarkonto. I fråga om än fem personer får på

skuld som är gemensam för motsvarande sätt upp-

flera än fem personer får gifter lämnas om en

på motsvarande sätt upp- person som ansvarar för

gifter lämnas om en lånet i stället för om

person som ansvarar för samtliga gäldenärer,

lånet i stället för om (gemensamt lån), samt i

samtliga gäldenärer, förekommande fall om den

(gemensamt lån), samt i beteckning på lån-

förekommande fall om den tagarkretsen som används

beteckning på för lånet. I så fall skall

låntagarkretsen som anges att det är fråga om

används för lånet. I så ett gemensamt lån. Om ett

fall skall anges att finansiellt instrument

det är fråga om ett ägs gemensamt av flera får

gemensamt lån. Om den uppgift enligt 32 c §

uppgiftsskyldige har lämnas för den som anges på

tilldelats ett särskilt avräkningsnotan i stället

redovisningsnummer för samtliga ägare. Om den

enligt 53 § 1 mom. uppgiftsskyldige har

uppbördslagen tilldelats ett särskilt

(1953:272), skall redovisningsnummer

detta, i annan enligt 53 § 1 mom.

kontrolluppgift än sådan uppbördslagen (1953:272),

som avser ränta, utdel- skall detta, i annan

ning eller betalning kontrolluppgift än sådan

till eller från som avser ränta, utdel-

utlandet, anges i ning eller betalning

stället för den uppgifts- till eller från utlandet,

skyldiges personnummer anges i stället för den

eller organisationsnum- uppgiftsskyldiges

mer. personnummer eller

 organisationsnummer.

 Den som för egen räkning öppnar ett inlåningskonto, anskaffar ett räntebärande

värdepapper eller på annat sätt placerar pengar för förräntning skall ange sitt

personnummer, om mottagaren är skyldig att utan föreläggande lämna

kontrolluppgift beträffande räntan. Detta gäller inte den som inte har

tilldelats personnummer.

 I en kontrolluppgift som lämnas av fåmansföretag, fåmansägt handelsbolag eller

företag, som enligt 3 § 12 mom. nionde stycket lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt skall behandlas som fåmansföretag, skall det anges om personen är

företagsledare eller honom närstående person eller delägare i företaget.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995 och tillämpas första gången vid

1997 års taxering.

 2. Har ett konto eller depå i utlandet öppnats före den 1 juli 1995 skall

förbindelse från den som för kontot eller depån att lämna kontrolluppgift enligt

3 kap. 22 a eller 27 a § ges in till Riksskatteverket före den 1 januari 1996.

 3. Har bank- eller finansieringsverksamhet med stöd av 1 kap. 5 § 2

bankrörelselagen (1987:617) eller 2 kap. 9 § 2 lagen (1992:1610) om

kreditmarknadsbolag inletts före den 1 juli 1995, skall förbindelse enligt 3

kap. 32 b § lämnas till Finansinspektionen före den 1 januari 1996.

 4. Denna lag skall inte tillämpas på andel i värdepappersfond som med stöd av

bestämmelserna i 5 § lagen (1990:1115) om ikraftträdande av lagen (1990:1114) om

värdepappersfonder inte är registrerad.

1 Senaste lydelse 1992:1310.

2 Senaste lydelse 1992:1310.

3 Senaste lydelse 1993:1564.

4 Senaste lydelse 1994:2012.

5 Senaste lydelse 1994:2012.

6 Senaste lydelse 1992:1659.

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs att 27 § 2 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt1

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 27 §

 2 mom.2 Som anskaffningsvärde anses det genomsnittliga anskaffningsvärdet för

samtliga finansiella instrument av samma slag och sort som det avyttrade,

beräknat på grundval av faktiska anskaffningsutgifter och med hänsyn till

inträffade förändringar beträffande innehavet (genomsnittsmetoden). Har aktier

erhållits genom sådan utdelning som avses i 3 § 7 mom. fjärde stycket skall som

anskaffningsvärde för dessa aktier anses så stor del av det genomsnittliga

anskaffningsvärdet för aktierna i det utdelande bolaget som svarar mot

förändringen i marknadsvärdet på dessa aktier till följd av utdelningen. Det

genomsnittliga anskaffningsvärdet för aktierna i det utdelande bolaget skall

minskas i motsvarande mån. För sådan mottagare som inte äger aktier i det ut-

delande bolaget skall, om vederlag erlagts för rätten till utdelning, vederlaget

anses som anskaffningsvärde. I annat fall skall de utdelade aktierna anses

anskaffade utan kostnad. Har aktier erhållits genom sådan utskiftning som avses

i 3 § 8 mom. tredje stycket skall som anskaffningsvärde för dessa aktier anses

anskaffningsvärdet för andelarna i den förening som skiftat ut aktierna.

 Är finansiella instrument som avses i 1 mom. föremål för notering på inländsk

eller utländsk börs eller annan kontinuerlig notering av marknadsmässig

omsättning, som är allmänt tillgänglig (marknadsnoterade), får utom såvitt avser

optioner och terminer anskaffningsvärdet bestämmas till 20 procent av vad den

skattskyldige erhåller vid avyttringen efter avdrag för kostnad för avyttringen.

 Delbevis eller teckningsrättsbevis, som grundas på aktieinnehav i ett bolag,

anses anskaffat utan kostnad.

 Som anskaffningsvärde för

 andel i annan värdepap-

 persfond än allemansfond

 som förvärvats före den 1

 januari 1996 får fysisk

 person och dödsbo ta upp

 andelens marknadsvärde

 den 31 december 1992.

 Detsamma gäller i fråga om

 fondandelsbevis vars in-

 nehavare registreras

 efter utgången av år 1995.

1 Senaste lydelse

1974:770.

2 Senaste lydelse

1994:1849.

 Motsvarande värde för

 andel i fond som bildats

 under åren 1993-1995 är

 det först noterade

 marknadsvärdet.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995 och tillämpas första gången vid 1997

års taxering.

 7

2.4 Förslag till lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

 Härigenom föreskrivs i fråga om uppbördslagen (1953:272)1

 dels att 12 och 59 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att övergångsstämmelsen till lagen (1994:1922) om ändring i uppbördslagen

(1953:272) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 12 §2

 För den som inte skall betala avgifter enligt lagen (1994:1744) om allmänna

egenavgifter skall preliminär A-skatt i fall som avses i 4 § 1 mom. och 40 §

utgå enligt de grunder som där anges med beaktande av att skyldighet att betala

sådana avgifter och rätt till avdrag för avgifterna inte föreligger.

 I fråga om folkpension I fråga om folkpension

och annan ersättning som och annan ersättning som

utbetalas tillsammans utbetalas tillsammans

med sådan pension får den med sådan pension får den

utbetalande myndigheten utbetalande myndigheten

eller inrättningen vid eller inrättningen vid

beräkning av preliminär beräkning av preliminär

A-skatt med frångående av A-skatt med frångående av

bestämmelserna i 4 och bestämmelserna i denna

40 §§ ta hänsyn till att lag ta hänsyn till att

den skattskyldige kan den skattskyldige kan

vara berättigad till vara berättigad till

särskilt grundavdrag, om särskilt grundavdrag, om

därmed bättre överensstäm- därmed bättre

melse kan uppnås mellan överensstämmelse kan uppnås

preliminär och slutlig mellan preliminär och

skatt. Skattemyndighets slutlig skatt.

beslut med stöd av 3 § 2 Skattemyndighets beslut

mom. om preliminär skatt med stöd av 3 § 2 mom. om

för den skattskyldige får preliminär skatt för den

dock inte frångås. skattskyldige får dock

 inte frångås.

 59 §3

 Skatt, dröjsmålsavgift, kvarskatteavgift eller ränta som inte har betalats in i

rätt tid skall lämnas för indrivning. Regeringen får föreskriva att indrivning

inte behöver begäras för ett ringa belopp.

 Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

 Om den skattskyldige är

 försatt i konkurs skall

 skatt, dröjsmålsavgift,

 kvarskatteavgift eller

 ränta, även om fordran

 inte har förfallit till

 betalning, överlämnas till

 kronofogdemyndigheten för

 åtgärder som avses i 16 §

 lagen om indrivning av

 statliga fordringar m.m.

 Denna lag träder i Denna lag träder i kraft

kraft den 1 januari den 1 januari 1995. När

1995. det gäller slutlig skatt

 tillämpas de nya

 föreskrifterna första

 gången vid debitering av

 sådan skatt på grund av

 1996 års taxering.

 Denna lag träder i kraft den 15 juni 1995. Genom lagen upphävs

Riksskatteverkets föreskrifter (RSFS 1983:51) om indrivning och avskrivning av

skatt, allmänna avgifter m.m.

1 Lagen omtryckt 1991:97.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771.

2 Senaste lydelse 1994:1679.

3 Senaste lydelse 1993:894.

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om

punktskatter och prisregleringsavgifter

 Härigenom föreskrivs att 5 kap. 16 § lagen (1984:151) om punktskatter och

prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 kap.

 16 §1

 Om skatten inte betalas i rätt tid skall den lämnas för indrivning. Regeringen

får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp.

 Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

 Om den skattskyldige är

 försatt i konkurs skall

 skatten, även om fordran

 inte har förfallit till

 betalning, överlämnas till

 kronofogdemyndigheten för

 åtgärder som avses i 16 §

 lagen om indrivning av

 statliga fordringar m.m.

 Denna lag träder i kraft den 15 juni 1995.

1 Senaste lydelse 1993:906.

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:668) om

uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare

 Härigenom föreskrivs att 28 a § lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter

från arbetsgivare1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 28 a §2

 Arbetsgivaravgifter, ränta och dröjsmålsavgift som inte har betalats i rätt tid

skall lämnas för indrivning. Regeringen får föreskriva att indrivning inte

behöver begäras för en fordran som avser ett ringa belopp. Bestämmelser om

indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m.

Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

 Om arbetsgivaren är

 försatt i konkurs skall

 arbetsgivaravgifter,

 ränta och dröjsmålsavgift,

 även om fordran inte har

 förfallit till betalning,

 överlämnas till kronofog-

 demyndigheten för åtgärder

 som avses i 16 § lagen om

 indrivning av statliga

 fordringar m.m.

 Denna lag träder i kraft den 15 juni 1995.

1 Lagen omtryckt 1991:98.

2 Senaste lydelse 1993:908.

2.7 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen

(1994:200)

 Härigenom föreskrivs att 16 kap. 16 § mervärdesskattelagen (1994:200) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 16 kap.

 16 §

 Skatt som inte har betalats in i rätt tid skall lämnas för indrivning.

Regeringen får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa

belopp.

 Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

 Begäran om omprövning eller överklagande inverkar inte på skyldigheten att

betala skatt.

 Om den skattskyldige är

 försatt i konkurs skall

 skatten, även om fordran

 inte har förfallit till

 betalning, överlämnas till

 kronofogdemyndigheten för

 åtgärder som avses i 16 §

 lagen om indrivning av

 statliga fordringar m.m.

 Denna lag träder i kraft den 15 juni 1995.

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1951:442) om

förhandsbesked i taxeringsfrågor

 Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1951:442) om förhandsbesked i

taxeringsfrågor skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1§1

 Förhandsbesked får, om Förhandsbesked får, om

det är av synnerlig vikt det är av synnerlig vikt

för någon, efter ansökan för någon, efter ansökan

lämnas angående viss lämnas angående viss fråga,

fråga, som avser som avser sökandens taxe-

sökandens taxering till ring till kommunal

kommunal inkomstskatt, inkomstskatt, statlig

statlig inkomstskatt, inkomstskatt, statlig

statlig förmögenhets- förmögenhetsskatt,

skatt, avkastningsskatt avkastningsskatt på

på pensionsmedel eller pensionsmedel eller

särskild löneskatt på särskild löneskatt på

pensionskostnader samt pensionskostnader samt

fråga rörande fråga rörande tillämpningen

tillämpningen av lagen av lagen (1951:763) om

(1951:763) om statlig statlig inkomstskatt på

inkomstskatt på ackumulerad inkomst.

ackumulerad inkomst. Gäller ansökningen fråga om

Gäller ansökningen fråga tillämpning av lagen

om tillämpning av lagen (1995:000) mot

(1980:865) mot skatteflykt får

skatteflykt får förhandsbesked meddelas,

förhandsbesked meddelas, om det är av vikt för

om det är av vikt för sökanden.

sökanden.

 I frågor som avses i första stycket får förhandsbesked också meddelas, om det

är av vikt för enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning.

 Vad som har sagts i första stycket första meningen och andra stycket skall

också tillämpas, när ägare till fastighet önskar erhålla förhandsbesked angående

viss fråga, som avser taxering av fastigheten. Detsamma gäller den som enligt 1

kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skall anses som ägare.

 Bestämmelser om rätt att erhålla förhandsbesked finns också i lagen (1984:151)

om punktskatter och prisregleringsavgifter, fordonsskattelagen (1988:327) och

mervärdesskattelagen (1994:200).

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

1 Senaste lydelse 1994:202.

3 Ärendet och dess beredning

Beskattningssystemet bygger på kontrolluppgifter och uppgifter lämnade i

självdeklarationerna. Uppgiftsskyldigheten och kontrollen av att

uppgiftsskyldigheten fullgörs är basen för en effektiv och likformig

beskattning. Ändamålsenliga regler om uppgiftsskyldighet och en effektiv

skattekontroll är dock inte alltid tillräckligt för att garantera att

skattebördan fördelas mellan de skattskyldiga på det sätt som förutsätts i de

materiella skattereglerna. Olika former av skatteflyktstransaktioner kan medföra

att de materiella skattereglerna sätts ur spel. Regeringen anser det angeläget

att åtgärder nu vidtas för att förbättra förutsättningarna för en effektiv och

likformig beskattning av kapitalinkomster och för att hindra skatteflykt.

 Som ett led i det nya deklarationsförfarande som börjar tillämpas vid 1995 års

taxering infördes en skyldighet för fondbolag att lämna kontrolluppgift om

reavinst respektive reaförlust vid försäljning av andel i allemansfond. Vid

införandet av denna uppgiftsskyldighet ansågs beträffande andra värdepapper än

andel i allemansfond att den tekniska utformningen av en utvidgad

uppgiftsskyldighet borde utredas vidare.

 Utredningen om översyn av allemanssparandet överlämnade den 30 mars 1994

betänkandet Allemanssparandet - en översyn (SOU 1994:50). Utredningen föreslog

bl.a. att särlagstiftningen för allemansfonderna skall tas bort, vilket skulle

innebära att de måste omvandlas till vanliga värdepappersfonder. Som en följd

härav föreslogs att en motsvarande skyldighet att lämna kontrolluppgifter till

ledning för taxeringen som den som gäller för allemansfonder skall införas även

för värdepappersfonder i övrigt. Betänkandet har remissbehandlats. En

förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. En sammanställning av

remissyttrandena har upprättats inom Finansdepartementet och finns tillgänglig i

lagstiftningsärendet (Fi94/1270).

 Riksskatteverket (RSV) har i en framställning den 19 februari 1993 till

Finansdepartementet föreslagit införande av en obligatorisk skyldighet för

värdepappersinstitut m.fl. att lämna kontrolluppgift om avyttringar av aktier

och andra finansiella instrument. Framställningen har remissbehandlats. En

förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av

remissyttrandena har upprättats inom Finansdepartementet och finns tillgänglig i

lagstiftningsärendet (Fi93/1136).

 I det följande behandlas förslagen i betänkandet Allemanssparandet - en

översyn, såvitt gäller kontrolluppgiftsskyldighet vid försäljning av andel i

värdepappersfond och RSV:s framställning.

 I propositionen föreslås vidare att den tidigare upphävda lagen mot skatteflykt

återinförs från och med den 1 juli 1995. Slutligen behandlas vissa mindre

ändringar i uppbördslagen (1953:272), lagen (1984:151) om punktskatter och

prisregleringsavgifter, lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från

arbetsgivare och mervärdesskattelagen (1994:200).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 9 mars 1995 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran.

Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Vissa redaktionella ändringar har gjorts i

lagtexten.

 Lagrådets yttrande har inte inhämtats över förslaget om återinförande av

skatteflyktslagen. Förslaget innebär en återgång till de regler som upphävdes av

den förra regeringen och som gällde fram t.o.m. den 31 december 1992. Dessa

lagregler har tidigare granskats av Lagrådet. Med hänsyn till att endast ett par

mindre lagtekniska ändringar vidtagits i den tidigare lagen är förslaget av

sådan beskaffenhet att en förnyad granskning av detsamma framstår som

obehövlig.

4 Kontrolluppgiftsskyldighet vid avyttring av

värdepapper

4.1 Utgångspunkter

Beräkning av reavinst och reaförlust

De materiella reglerna för beräkning av reavinst och reaförlust vid avyttring av

aktier och andra värdepapper finns i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

SIL. Huvudregeln, genomsnittsmetoden, innebär att vinsten beräknas till

nettoförsäljningslikviden minus det genomsnittliga anskaffningsvärdet för aktier

av det aktuella slaget (27 § SIL). Det genomsnittliga anskaffningsvärdet

påverkas av dels anskaffningskostnaden för de aktier som ingår eller tidigare

ingått i innehavet, dels om det har förekommit emissioner e.d. i det aktuella

bolaget. Separata genomsnittsberäkningar skall göras för olika aktieserier i

samma bolag.

 För marknadsnoterade aktier och liknande värdepapper utom optioner och terminer

finns en alternativ regel för beräkning av anskaffningskostnaden

(schablonmetoden). Den innebär att 20 % av nettoförsäljningslikviden får dras av

som anskaffningskostnad vid vinstberäkningen. Den skattepliktiga vinsten uppgår

därmed till 80 % av nettoförsäljningslikviden. Vid avyttring av andel i

allemansfond får dessutom användas en särskild övergångsregel, som innebär att

som anskaffningsvärde för andel som anskaffats före år 1991, får tas upp

marknadsvärdet per den 31 december 1990.

Kontrolluppgiftsskyldighet

Fr.o.m. 1995 års taxering skall ett nytt deklarationsförfarande börja tillämpas

(prop. 1992/93:86, bet. 1992/93:SkU11, rskr. 1992/93:146, SFS 1992:1659 m.fl.).

Förfarandet innebär bl.a. att en förtryckt blankett för förenklad

självdeklaration sänds ut till den skattskyldige, som efter eventuella rättelser

och kompletteringar skall underteckna blanketten och skicka tillbaka den till

skattemyndigheten.

 I samband med lagstiftningen om förtryckning av de förenklade

deklarationsformulären infördes en obligatorisk kontrolluppgiftsskyldighet om

reavinst eller reaförlust vid avyttring av andel i allemansfond i 3 kap. 32 a §

lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, LSK. I det

sammanhanget infördes dock inte någon obligatorisk kontrolluppgiftsskyldighet

avseende avyttring av aktier eller andra värdepapper än andel i allemansfond.

Det ansågs att den tekniska utformningen av en uppgiftsskyldighet borde utredas

vidare (prop. 1992/93:86 s. 45).

 Skattemyndigheten har enligt 3 kap. 33 § LSK möjlighet att förelägga den som

har tillstånd att driva värdepappersrörelse att lämna kontrolluppgift.

Kontrolluppgiften skall avse sådana uppgifter om avyttring av finansiella

instrument som tas in i avräkningsnota enligt 3 kap. 9 § lagen (1991:981) om

värdepappersrörelse. I 3 kap. 34 § LSK finns bestämmelser om

kontrolluppgiftsskyldighet efter föreläggande som tar sikte på utländska

fondpapper.

Behovet av ändrade regler

Antalet personer i Sverige som äger aktier har ökat kraftigt och uppgår för

närvarande till ca 3 miljoner. Det är framför allt det kollektiva sparandet i

olika slag av värdepappersfonder som har ökat. Antalet deklarationer som

innehåller uppgift om reavinst eller reaförlust på värdepapper kan grovt

beräknas till 300 000. Det finns således ett betydande kontrollbehov från

skattemyndigheternas sida. Detta understryks inte minst av utfallet av de

riktade kontroller som RSV utfört beträffande försäljning av aktier i vissa

bolag. Även för de skattskyldiga finns - med hänsyn till de komplicerade

vinstberäkningsreglerna - behov av ett system där de kan få uppgift om reavinst

respektive reaförlust förtryckt på deklarationsblanketten. En sådan

kontrolluppgiftsskyldighet medför också administrativa fördelar för

skattemyndigheterna då ett minskat antal tilläggsuppgifter från de skattskyldiga

innebär att taxeringsarbetet kan genomföras snabbare och effektivare.

 Regeringen har den 26 januari 1995 beslutat tillkalla en särskild utredare

(dir. 1995:12) som bl.a. skall undersöka möjligheterna att få till stånd en

uppgiftsskyldighet avseende reavinster på värdepapper som bygger på

genomsnittsmetoden eller, för det fall detta inte skulle visa sig vara en

framkomlig väg, utforma en kontrolluppgiftsskyldighet som tar sikte på

schablonmetoden. Alternativt är en kombination av metoderna tänkbar. Vissa

mindre ändringar av vinstberäkningsreglerna kan då visa sig nödvändiga.

 Även om målet på sikt måste vara att kontrolluppgift om reavinst respektive

reaförlust skall lämnas om alla försäljningar, är det angeläget att en

uppgiftsskyldighet med anledning av försäljning av aktier och andra värdepapper

i vissa delar kan genomföras omgående utan att utredningens förslag behöver

avvaktas. I det följande kommer därför att presenteras förslag om att

kontrolluppgiftsskyldigheten för reavinster och reaförluster vid avyttring av

andel i allemansfond utsträcks till att omfatta även värdepappersfonder i övrigt

(avsnitt 4.2). Vidare föreslås en kontrolluppgiftsskyldighet avseende andra

värdepapper än andelar i värdepappersfonder där den överenskomna ersättningen

vid avyttringen skall anges (avsnitt 4.3).

4.2 Kontrolluppgiftsskyldighet om reavinst eller reaförlust

vid avyttring av andel i värdepappersfond m.m.

Regeringens förslag: Skyldigheten att lämna kontrolluppgift om skattepliktig

reavinst eller avdragsgill reaförlust för fysisk person och dödsbo som avyttrat

andel i allemansfond utsträcks till att omfatta även andra värdepappersfonder än

allemansfonder. Kontrolluppgift skall lämnas av fondbolag som avses i 1 § lagen

om värdepappersfonder.

 För andel som förvärvats före den 1 januari 1996 får som anskaffningsvärde

användas marknadsvärdet den 31 december 1992.

 Utredningens förslag: Överensstämmer i stort sett med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Endast ett mindre antal instanser har berört förslaget. RSV,

Konsumentverket och Pensionärernas Riksorganisation tillstyrker att

uppgiftsskyldigheten vidgas till att omfatta alla värdepappersfonder.

Fondbolagens förening, Svenska Bankföreningen och Svenska Fondhandlareföreningen

avstyrker en sådan utvidgning. Som grund för avstyrkandet anförs bl.a. att

fondbolagen inte med precision kan utföra en riktig genomsnittsberäkning av

anskaffningsvärdet.

 Skälen för regeringens förslag: Som nämnts i avsnitt 4.1 är fondbolag fr.o.m.

1995 års taxering skyldiga att lämna kontrolluppgift om reavinst respektive

reaförlust för den som avyttrat andel i allemansfond under beskattningsåret. För

andra värdepappersfonder än allemansfonder finns inte någon motsvarande

uppgiftsskyldighet. Antalet sparare som äger andelar i andra värdepappersfonder

är visserligen betydligt färre än de drygt två miljoner som sparar i

allemansfond. Det finns dock också vid försäljning av andelar i vanliga

värdepappersfonder betydande svårigheter för de skattskyldiga att rätt kunna

redovisa avyttringarna. Detta kompliceras ytterligare av att det inte finns

någon motsvarighet till den övergångsregel som gäller vid beräkning av reavinst

vid avyttring av allemansfond och som innebär att som anskaffningsvärde för

andelar som anskaffats före år 1991 får tas upp värdet per den 31 december 1990.

I många fall torde det i praktiken vara svårt för den skattskyldige att redovisa

vinsten på grundval av ett på faktiska anskaffningsutgifter baserat

genomsnittligt anskaffningsvärde.

 De praktiska svårigheterna med en kontrolluppgiftsskyldighet om reavinst och

reaförlust vid avyttring av andel i värdepappersfond är inte lika påtagliga som

för vissa andra värdepapper, t.ex. aktier. Ägarförhållandena är i större

utsträckning dokumenterade genom att fondbolagen med vissa mindre undantag har

alla ägarna registrerade hos sig. Vidare sker avyttring av fondandelar i stort

sett uteslutande genom inlösen hos fondbolaget, vilket ger en god kontroll över

förändringar i innehaven. Omfattningen av de avvikelser från de verkliga värdena

som en i vissa fall schablonmässigt beräknad anskaffningskostnad skulle medföra

får därför anses godtagbar.

 Såväl kontrollbehovet som administrativa fördelar och svårigheterna för de

skattskyldiga att rätt beräkna reavinst talar starkt för att en motsvarande

uppgiftsskyldighet till den som gäller för andelar i allemansfonder skall

införas även för andelar i värdepappersfonder i övrigt. Regeringen föreslår

därför att det införs en sådan skyldighet.

Uppgiftsskyldighetens omfattning

Fondbolagens förening m.fl. har anfört att fondförvaltarna inte har möjlighet

att lämna exakta uppgifter om anskaffningsvärden och reavinster på grund av att

det finns för många felkällor. Detta har delvis sin grund i att vanliga

värdepappersfonder i motsats till allemansfonder inte omfattats av restriktioner

om överlåtelse. En fondandel kan överlåtas utan att fondbolaget är inblandat,

genom arv, gåva eller "privat" försäljning.

 Invändningen att det inte i varje enskilt fall är det för andelsägaren för-

månligaste anskaffningsvärdet som anges på kontrolluppgiften restes även vid

remissbehandlingen inför införandet av uppgiftsskyldighet för avyttrade andelar

i allemansfonder (jfr prop. 1992/93:86 s. 46 f). Nu liksom då får det - mot

bakgrund av svårigheterna att beräkna rätt anskaffningsvärde - ändå anses att de

skattskyldigas behov av att få uppgift om reavinst eller reaförlust överväger

nackdelen att det redovisade värdet i vissa fall inte är det förmånligaste. De

skattskyldiga kan också upplysas om detta i samband med att de får

kontrolluppgiften. Det kan inte förnekas att de uppgifter som kommer att lämnas

för vanliga värdepappersfonder i vissa fall kan vara av sämre kvalitet än de som

lämnas för allemansfonder. Alternativet att låta de skattskyldiga själva räkna

ut rätt anskaffningsvärde, oavsett när andelarna anskaffats, måste emellertid

anses sämre. Fondbolagen får göra vinstberäkning med stöd av de uppgifter som

finns hos dem och det förvaringsinstitut (bank eller annat kreditinstitut som

sköter in- och utbetalningar från fonden) de anlitar. Dessa uppgifter kan tas

fram med rimliga insatser. Problemet med gamla feltransaktioner och omläggningar

i datasystemen torde till stor del försvinna för äldre andelar i och med att den

schablonberäkning av anskaffningsvärdet, som vi strax återkommer till, införs.

Fondandelsbevis har utmönstrats och existerar i dag endast i mycket begränsad

omfattning. De är dessutom fördelade på ett relativt fåtal delägare.

 Beträffande överlåtelser efter år 1995 kan följande anföras. Det kan med fog

antas att det vanliga förhållandet är att andelsägaren har sina andelar samlade

i en och samma bank, som också är fondbolagets förvaringsinstitut. Som tidigare

nämnts sker överlåtelse av andelar i normalfallet genom inlösen hos fondbolaget,

som därmed har alla uppgifter som behövs för att lämna kontrolluppgift. Det kan

emellertid förekomma att överlåtelse av andelar sker på annat sätt än genom

inlösen. Enligt 31 § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder är fondbolaget

skyldigt att föra eller låta föra ett innehavarregister. Alla förändringar i

innehavet är därmed kända för fondbolaget. I detta sammanhang bör även nämnas

att fondbolaget kan förutsättas få in uppgifter även i de fall andelar primärt

överlåts vid sidan av förvaringsinstitutet eftersom den nye ägaren inte vinner

sakrättsligt skydd för sitt förvärv förrän fondbolaget denuntierats. Det kan

emellertid uppstå situationer där ersättningsbeloppet inte är känt för

fondbolaget. I sådana fall får godtas att vederlaget tas upp till belopp

motsvarande andelens marknadsvärde på avyttringsdagen, eller, om denna inte är

känd, marknadsvärdet den dag fondbolaget registrerat överlåtelsen.

 Ett fondbolag kan förvalta flera olika fonder för en och samma skattskyldig och

olika skatteregler kan gälla för inlösen av andelar i fonderna. En

kontrolluppgift skall därför lämnas för varje fond. Uppgift skall lämnas även om

fondens organisationsnummer. Därmed kan fondens namn förtryckas på

deklarationsblanketten, vilket är en värdefull upplysning för den

skattskyldige.

 RSV har uttryckt önskemål om att uppgift skall lämnas om vilket slag av fond

vinsten eller förlusten härrör från eftersom reglerna om kvittning mellan

vinster och förluster inte är enhetliga. Hur stor andel av vinst eller förlust i

en värdepappersfond som är skattepliktig respektive avdragsgill är först och

främst beroende av andelen aktier o.d. i fonden samt förekomsten av en

marknadsnotering av andelens värde. Det stora flertalet värdepappersfonder i dag

är antingen sådana där innehavet av aktier o.d. uppgår till minst tre

fjärdedelar av fondförmögenheten (aktiefond) eller räntefonder. I båda dessa

fall föreligger i princip full kvittningsrätt. I aktiefondsfallet begränsas

avdragsrätten dock till vinster på sådana marknadsnoterade tillgångar som avses

i 27 § SIL. Endast i undantagsfall är emellertid fondförhållandena i sig sådana

att avdragsrätten för en förlust är begränsad. För att den enskilde och

skattemyndigheterna skall få en tydlig redovisning bör det dock framgå av

uppgiften om fondandelarna är marknadsnoterade samt om fonden är en

allemansfond, räntefond, aktiefond eller annan fond.

 En fråga som har uppmärksammats är om problem kan uppstå för det fall

fondandelar i framtiden kommer att förvaltarregistreras. Alla finansiella

instrument, således även andelar i värdepappersfonder, kan efter en ändring den

1 juli 1994 i aktiekontolagen (1989:827) registreras enligt 9 kap. 1 § tredje

stycket samma lag (prop. 1993/94:232, bet. 1993/94:LU37, rskr. 1993/94:352, SFS

1994:505). Av bestämmelserna i aktiekontolagen framgår bl.a. att registreringen

i sådant fall skall ske i VPC:s system för registerföring. Andelarna kan då vara

registrerade på antingen ägare eller förvaltare. Fortfarande kvarstår dock

skyldigheten enligt 31 § lagen om värdepappersfonder för fondbolaget att föra

eller låta föra ett innehavarregister. Fondbolaget har därmed kvar kontrollen

över delägarnas innehav.

Schablonberäknat anskaffningsvärde

För att kunna lämna uppgift om uppkommen reavinst vid avyttring av andelar krävs

även uppgift om den faktiska anskaffningsutgiften. Beträffande äldre andelar

torde sådana uppgifter i många fall saknas eller endast med svårighet kunna

uppbringas av uppgiftslämnarna.

 Utredningen har föreslagit en schablonregel för beräkning av andelarnas

anskaffningsvärde. Schablonen innebär att andelar som förvärvats före den 1

januari 1995 får tas upp till ett anskaffningsvärde som motsvarar andelarnas

marknadsvärde vid utgången av år 1992. Schablonen får enligt förslaget utnyttjas

som ett alternativ till en gängse reavinstberäkning byggd på verkliga

anskaffningsutgifter. Vill den skattskyldige använda sig av de verkliga

anskaffningsutgifterna får han lämna en kompletterande uppgift i

självdeklarationen.

 Fondbolagens förening m.fl. har motsatt sig införandet av en schablonregel och

anför att ett fiktivt schablonvärde framstår som materiellt stötande och

godtyckligt. Beträffande tidpunkten för schablonmässig beräkning av

anskaffningsvärde har föreningen anmärkt att börsvärdet har stigit med 50

procent sedan slutet av 1992, varför en användning av schablonen är oacceptabel

för förvärv efter denna tidpunkt. Dessutom anser föreningen att det föreslagna

värdet är oanvändbart i den mån en fond har bildats efter utgången av 1992. RSV

har anfört att schablonberäkningen av anskaffningsvärdet med hänsyn till

börsutvecklingen under 1993 bör bestämmas med utgångspunkt från marknadsvärdena

den 31 december 1993 i stället för 1992. Enligt verket kan det eventuellt

övervägas att begränsa schablonregelns användning till att avse endast vinster

alternativt vinster och förluster endast upp till vissa belopp, då annars en

sådan schablon kan leda till en skattemässig handel med fondandelar.

 Det finns visst fog för uppfattningen att det system som beskrivits inte är

idealiskt vare sig från materiell synpunkt eller med tanke på eventuellt

administrativt merarbete för skatteförvaltningen. Ett schablonvärde är dock enda

möjligheten att på ett någorlunda hanterligt sätt få in äldre andelar i

systemet. Verkliga anskaffningsvärden för köp av andelar som ligger flera år

tillbaka i tiden torde nämligen i många fall inte kunna tas fram.

 Värdeutvecklingen har över åren varierat mycket från fond till fond. En

schablon måste därför med nödvändighet bli tämligen grovt bestämd. Schablonen

utgör vidare en avvägning mellan å ena sidan intresset av att ett stort antal

andelsförsäljningar fångas upp utan alltför stort skattebortfall och å andra

sidan intresset av att en överbeskattning undviks. När schablonen bestäms bör

det särskilt beaktas att det skall stå den enskilde fritt att redovisa vinsten

eller förlusten på vanligt sätt. Beträffande förvärv efter utgången av år 1992

torde svårigheterna att rätt beräkna anskaffningsvärde med stöd av verkliga

utgifter inte vara oöverstigliga. Regeringen ansluter sig därför till

utredningens bedömning att andelsvärdena vid årsskiftet 1992/93 är ett lämpligt

underlag för ett schablonmässigt bestämt anskaffningsvärde.

 Utredningen har vidare föreslagit att uppgift skall lämnas första gången vid

1996 års taxering och att det verkliga värdet skall användas för andelar som

anskaffats efter den 31 december 1994. Med ett planerat ikraftträdande av de nya

bestämmelserna den 1 juli 1995 bör enligt regeringens mening uppgift om reavinst

eller reaförlust avseende vanliga värdepappersfonder kunna lämnas första gången

vid 1997 års taxering, varvid det verkliga värdet skall användas för andelar

som anskaffats efter den 31 december 1995.

 Det föreslagna schablonvärdet får utnyttjas även när andelen förvärvats av den

skattskyldige genom arv, gåva eller annat benefikt förvärv. Detta följer av de

allmänna bestämmelserna i 24 § 1 mom. SIL om kontinuitet i fråga om

anskaffningsvärden. Det bör härvid noteras att schablonvärdet får utnyttjas inom

ramen för genomsnittsmetoden enligt 27 § 2 mom. SIL.

 För andelar i allemansfond som förvärvats före den 1 januari 1991 bör

marknadsvärdena vid denna tidpunkt alltjämt utgöra grund för schablonen. Det

innebär således att övergångsregeln för äldre andelar i allemansfonder står

fast. På samma sätt skall även framdeles det verkliga värdet användas för

beräkning av reavinst på andelar som anskaffats efter detta datum.

 Eftersom den s.k. genomsnittsmetoden tillämpas kan uppgiftslämnarna inskränka

sitt ADB-lagrade underlag för uppgiftslämnandet till att, i likhet med vad som

gäller för allemansfonder, avse endast det genomsnittliga anskaffningsvärde

enligt genomsnittsmetoden som gäller efter sista transaktionstillfället, antal

andelar samt marknadsvärdet den 31 december 1992. En sådan ordning torde inte

ställa orimligt stora krav på lagringsutrymme i uppgiftslämnarnas datasystem.

Värdet av en uppgiftsskyldighet uppväger därför enligt regeringens bedömning väl

de administrativa nackdelar som en sådan uppgiftsskyldighet medför för

uppgiftslämnarna.

 Även om fondbolagen saknar uppgifter för vissa äldre andelar har det framkommit

att de ändå i viss utsträckning redan nu har möjlighet att beräkna reavinst

baserad på verkliga värden. Uppgiftslämnarna bör därför sträva efter att

genomföra beräkningen efter den metod som ger det gynnsammaste utfallet för

andelsägarna. I kontrolluppgiften skall redovisas hur vinstberäkningen har

gjorts. Andelsägarna bör också informeras om det alternativa sättet att beräkna

vinsten.

 Mot denna bakgrund föreslås att det i 3 kap. 32 a § LSK införs en obligatorisk

skyldighet att lämna kontrolluppgift om uppkommen reavinst eller reaförlust vid

avyttring av andel i även andra värdepappersfonder än allemansfonder. Vidare

föreslås en bestämmelse i 27 § 2 mom. SIL med innebörd att som anskaffningsvärde

för andel som förvärvats före den 1 januari 1996 får användas marknadsvärdet den

31 december 1992. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 juli 1995

och tillämpas första gången vid 1997 års taxering.

Övriga frågor

RSV har tagit upp frågan om hur anskaffningsvärdet påverkas av en sammanläggning

av fonder.

 Den 1 juli 1993 infördes regler om kontinuitet i beskattningen vid

sammanläggning eller delning av fond (prop. 1992/93:206, bet. 1992/93:NU31,

rskr. 1992/93:383). Reglerna finns intagna i lagen (1993:541) om

inkomstbeskattning vid ombildning av värdepappersfond. I propositionen till

lagstiftningen konstaterades att en ombildning av en fond kan förändra

omfattningen av avdragsrätten för reaförluster på fondandelarna. Lagens regler

om fördelning av det tidigare anskaffningsvärdet på de nya andelarna skulle

tillämpas även i det fall då nybildningen medför att en fond genom en förändrad

andel obligationer o.d. ändrar karaktär i det aktuella hänseendet. Det

förhållandet att särregler i vissa fall gäller för beräkning av de äldre

andelarnas anskaffningsvärde som fallet är t.ex. för andelar i äldre

aktiesparfonder skall inte medföra en ojämn fördelning av det sammanlagda

anskaffningsvärdet på de nya andelar som en andelsägare mottar (prop.

1992/93:206 s. 25). Det påpekades också att det bör ankomma på RSV att lämna

rekommendationer i ombildningsfallen om förändringen av anskaffningsvärdet.

 Det kan i detta sammanhang anmärkas att bestämmelserna om anskaffningsvärde för

äldre andelar i aktiesparfonder i lagen (1990:692) om upphävande av lagen

(1978:423) om skattelättnader för vissa sparformer alltjämt gäller. Alternativt

kan dock den nu föreslagna schablonen tillämpas även på andelar i sådana fonder.

4.3 Kontrolluppgiftsskyldighet om ersättning vid avyttring av aktier m.m.

Regeringens förslag: Kontrolluppgift om avyttring av aktier och andra

finansiella instrument skall lämnas av värdepappersinstitut som med anledning av

avyttringen skall upprätta avräkningsnota enligt 3 kap. 9 § lagen om

värdepappersrörelse.

 Uppgift skall lämnas för fysisk person och dödsbo.

 Kontrolluppgiften skall ta upp den ersättning som överenskommits vid

avyttringen efter avdrag för försäljningsprovision och liknande kostnader,

antalet avyttrade finansiella instrument samt slag och sort. Vid gemensamt

ägande av finansiellt instrument får uppgift lämnas för den som anges på

avräkningsnotan i stället för samtliga ägare.

 Uppgiftsskyldigheten skall inte omfatta avyttring av s.k. diskon-teringspapper

eller andelar i allemansfonder eller andra värdepappersfonder. Vidare skall

kontrolluppgift inte lämnas vid aktiebyten som avses i 27 § 4 mom. lagen om

statlig inkomstskatt eller 6 § lagen om inkomstbeskattningen vid

gränsöverskridande omstruktureringar inom EG.

 RSV:s förslag: RSV föreslår en skyldighet för värdepappersinstitut m.fl. att

lämna kontrolluppgift om avyttringar av aktier och andra finansiella instrument.

Uppgiften skall avse bruttobeloppet av under året utbetalda försäljningslikvider

samt värdet av instrument som avyttrats genom byte.

 Remissinstanserna: Förslaget lämnas utan erinran av Datainspektionen,

Finansinspektionen och Kammarrätten i Sundsvall. De övriga nio remissinstanser

som yttrat sig avstyrker antingen förslaget helt eller förordar att det för

närvarande inte bör leda till lagstiftning. De anför sammanfattningsvis att

förslaget enbart syftar till att förstärka myndigheternas kontroll av de

uppgifter som tas in i deklarationerna. Uppgiften om försäljningsintäktens

storlek har därtill endast begränsat värde för skattemyndigheterna. Kostnaderna

för att lämna uppgifterna står inte i rimlig proportion till informations- eller

kontrollvärdet. En kontrolluppgiftsskyldighet skulle innebära en

konkurrensfördel för utländska banker och värdepappersföretag gentemot svenska.

Om den föreslagna uppgiftsskyldigheten ändå införs och omfattar

värdepappersfonder bör den tidigare införda uppgiftsskyldigheten för reavinster

på allemansfonder upphävas.

 Skälen för regeringens förslag: Som tidigare framhållits är det enligt

regeringens mening angeläget att det införs en kontrolluppgiftsskyldighet även i

fråga om avyttringar av andra värdepapper än andel i värdepappersfond, främst

med hänsyn till kontrollbehovet men även med tanke på informationsvärdet för

deklaranterna. Med nuvarande komplexa regler för reavinstbeskattning är det som

tidigare nämnts för närvarande inte möjligt att införa en skyldighet att lämna

kontrolluppgift om skattepliktig reavinst i fråga om andra värdepapper än andel

i värdepappersfond. Det är emellertid angeläget att någon form av

uppgiftsskyldighet beträffande avyttringar av värdepapper införs redan nu. Det

är därvid lämpligt att bygga på det förslag RSV fört fram.

Kretsen av uppgiftsskyldiga

RSV har i sin framställning föreslagit att kontrolluppgiftsskyldigheten läggs på

de värdepappersinstitut som med tillstånd från Finansinspektionen handlar med

finansiella instrument.

 Enligt 3 kap. 9 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse skall en

avräkningsnota upprättas vid köp, försäljning eller byte av finansiella

instrument. Finansinspektionen har efter regeringens bemyndigande meddelat

föreskrifter om avräkningsnota (FFFS 1992:1, punkt 8). Av dessa föreskrifter

framgår att avräkningsnota skall innehålla uppgift om bl.a. kontrahenternas

namn, adress, person- eller organisationsnummer, dag för avslut,

transaktionsslag, vilket finansiellt instrument som omsatts, antal eller

nominellt belopp som omsatts, kurs eller ränta till vilken avslut skett,

likviddag samt vem som upprättat notan. Med hänsyn till ändamålet med

uppgiftslämnandet och de krav som måste ställas beträffande uppgiftens innehåll

m.m. är enligt regeringens mening den lämpligaste lösningen att skyldigheten att

lämna kontrolluppgift läggs på de värdepappersinstitut som enligt lagen om

värdepappersrörelse skall upprätta avräkningsnota.

Uppgiftsskyldighetens omfattning

En uppgift som indikerar att en eller flera transaktioner av den arten att

skatteplikt föreligger enligt reavinstreglerna har genomförts kan i viss mån

tillgodose såväl kontrollbehovet som de skattskyldigas behov av information. För

att inte kontrollerna i onödan skall riktas mot enstaka obetydliga aktieaffärer

har RSV föreslagit att uppgiftsskyldigheten bör omfatta uppgift om

bruttoförsäljningssumman av under året avyttrade värdepapper. Enligt regeringens

mening bör emellertid uppgifterna vara mer specificerade än så för att utgöra

ett bättre underlag vid kontrollen och ha ett informationsvärde för de

skattskyldiga. Vi föreslår därför att kontrolluppgiften skall ta upp den

ersättning som överenskommits vid avyttring efter avdrag för

försäljningsprovision och liknande kostnader. Enligt vår bedömning torde den

föreslagna ändringen jämfört med RSV:s förslag inte innebära något större

merarbete för uppgiftslämnarna, eftersom de aktuella uppgifterna ändå finns i

deras system; tvärtom torde det vara enklare för uppgiftslämnarna att lämna

uppgift om varje avyttring för sig. Tidigare har nämnts att regeringen beslutat

tillsätta en särskild utredare med uppdrag bl.a. att utforma en

kontrolluppgiftsskyldighet om reavinster vid avyttring av värdepapper. En

ytterligare anledning till att särredovisa avyttringar på detta sätt är därför

att öka möjligheten för uppgiftslämnarna att kunna använda redan befintliga

datasystem vid ett eventuellt framtida införande av en sådan uppgiftsskyldighet.

Uppgift skall lämnas för fysiska personer och dödsbon. Vårt förslag föranleder

införandet av en ny paragraf i LSK, 3 kap. 32 c §.

 Ett särskilt område är försäljningar mot betalning i utländsk valuta. Svenska

Bankföreningen m.fl. har påpekat att det vid försäljningar av t.ex. aktier och

obligationer inte alltid sker någon växling till svenska kronor, utan valutan

kan sättas in på ett konto i utländsk valuta. I dessa fall är det svårt att

avgöra vilken växlingskurs som skall tillämpas. Det förekommer också att kunden

skall tillämpa den s.k. trettiodagarsregeln enligt 24 § 1 mom. femte stycket SIL

och därför inte kan använda sig av kursen på försäljningsdagen. I andra fall kan

transaktionen ha genomförts på en dag då det inte finns noteringar om den

aktuella valutan. Beträffande terminssäkrade affärer vid lån i utländsk valuta

sker ofta terminssäkring av räntebetalningarna. När dessa betalningar redovisas

till kunden har terminen räknats in. Något underlag för en separat redovisning

av det finansiella instrument som valutaterminen består av kan över huvud taget

inte göras. Mot bakgrund av dels nämnda svårigheter att kunna lämna en riktig

uppgift, dels att denna typ av transaktioner sällan utförs av privatpersoner,

föreslår föreningen att uppgiftslämnaren vid försäljningar mot betalning i

utländsk valuta endast skall behöva göra en kryssmarkering med innebörd att

sådan försäljning skett.

 Vid försäljningar av värdepapper mot betalning i utländsk valuta kan det som

Bankföreningen och några ytterligare remissinstanser påpekar i vissa fall

uppkomma situationer där den föreslagna uppgiftsskyldigheten resulterar i ett

belopp som något avviker från det som den skattskyldige skall tillämpa. Banker

och andra som skall lämna kontrolluppgift får emellertid anses ha goda

möjligheter att ta fram relevanta uppgifter om kurser på utländsk valuta. I de

fall där det är osäkert vilken kursdag som skall gälla får det godtas att

kontrolluppgiften baseras på kursen på försäljningsdagen. Mot bakgrund av att

det enligt uppgift rör endast ett begränsat antal skattskyldiga fysiska personer

och att dessa trots allt har möjlighet att rätta beloppet i sin deklaration,

finner regeringen att särskilda bestämmelser inte är påkallade i dessa fall.

 Det förekommer att värdepapper ägs gemensamt av flera personer, t.ex. en

familj. Reavinst eller reaförlust på avyttringen skall då fördelas efter varje

delägares respektive andel. Uppgift om ersättningsbeloppet borde därför fördelas

på samma sätt. Bankföreningen har uppgett att det är möjligt att lämna sådana

uppgifter endast i de fall säljaren även är depåkund i den bank som ombesörjer

försäljningen. En sådan systemsökning innebär emellertid mycket stora

arbetsinsatser. Vidare kompliceras uppgiftslämnandet om ägarsammansättningen

ändras under året eller om den inbördes fördelningen mellan delägarna ändras.

Ett särfall av delade depåer utgör s.k. aktiesparklubbar, som kan ha ett

ansenligt antal medlemmar. Regeringen finner därför att i de fall värdepapper

innehas gemensamt av flera ägare bör uppgiftslämnaren ha möjlighet att lämna

kontrolluppgiften endast för den av delägarna som anges på avräkningsnotan. En

bestämmelse om detta bör tas in i 3 kap. 57 § LSK.

 RSV har föreslagit att motsvarande skyldighet att lämna kontrolluppgift som

verket föreslagit skall införas även i fråga om avyttringar av utländska

fondpapper eller rättigheter eller skyldigheter som anknyter till sådana

fondpapper. Som uppgiftsskyldiga i denna del föreslås valutahandlare och

värdepappersinstitut som enligt bestämmelser i 3 kap. 27 a § LSK förvarar eller

kontoför sådana värdepapper. Förslaget i denna del tar sikte på utländska

fondpapper. Den av regeringen föreslagna lydelsen av den nya 3 kap. 32 c § LSK

omfattar emellertid även sådana värdepapper till den del det föreligger

skyldighet för värdepappersinstitut, dvs. svenskt värdepappersbolag, svenskt

bankinstitut eller utländskt företag som driver värdepappersrörelse från filial

här i landet, att upprätta avräkningsnota med anledning av avyttringen. Vid

sådant förhållande faller endast sådana avyttringar av värdepapper utanför

uppgiftsskyldigheten som ombesörjs av utländska företag, vilka inte driver

värdepappersrörelse i Sverige.

 Enligt 3 kap. 27 a § LSK skall en skattskyldig, som har utländska fondpapper

m.m. deponerade eller kontoförda i utlandet, lämna RSV skriftligt medgivande

till insyn i depån eller kontot samt ge in en skriftlig förbindelse från det

utländska institut som för depån eller kontot att årligen lämna kontrolluppgift

om utdelning och ränta. Regeringen föreslår att det vid sidan av huvudregeln i 3

kap. 32 c § LSK införs en komplettering av bestämmelserna i 3 kap. 27 a § LSK

med innebörd att kontrolluppgift enligt detta lagrum även skall avse sådana

uppgifter som anges i 3 kap. 32 c § LSK, för det fall avyttring av fondpapper

skett under året.

 Uppgiftsskyldigheten omfattar inte allemansfonder eller andra värde-pap-

persfonder (se avsnitt 4.2). Uppgift behöver inte heller lämnas för sådana

värdepapper, för vilka kontrolluppgift lämnas enligt 3 kap. 22 § LSK (s.k.

diskonteringspapper). Vidare skall kontrolluppgift inte lämnas vid byten som

avses i 27 § 4 mom. SIL respektive 6 § lagen (1994:1854) om inkomstbeskattningen

vid gränsöverskridande omstruktureringar inom EG.

 De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 juli 1995 och tillämpas

första gången vid 1997 års taxering.

5 Återinförande av skatteflyktslagen

Regeringens förslag: Lagen mot skatteflykt återinförs från och med den 1 juli

1995 och tillämpas på rättshandlingar som företagits från och med denna dag.

 Skälen för regeringens förslag: Hösten 1980 antog riksdagen en lag mot

skatteflykt (prop. 1980/81:17, bet. 1980/81:SkU8, rskr. 1980/81:27, SFS

1980:865). Lagen var inriktad på sådana förfaranden som innebar att den

skattskyldige kringgår en skattebestämmelse genom att använda ett förfarande som

från kommersiella och liknande synpunkter framstår som en omväg med hänsyn till

det ekonomiska resultat som har uppnåtts. Lagen tidsbegränsades till att gälla i

fem år och skulle tillämpas på rättshandlingar som företogs under tiden den 1

januari 1981 - den 31 december 1985. Under slutet av perioden skulle lagen

utvärderas från rättssäkerhetssynpunkt och det uttalades att den då kunde komma

att omprövas.

 Den införda skatteflyktslagen befanns emellertid vara för snävt utformad.

Utanför lagens tillämpningsområde föll sådana förfaranden där den skattskyldige

använde sig av det normala handlingssättet med hänsyn till det ekonomiska

resultatet men ändå uppnådde inte avsedda skatteförmåner. Den skattskyldiges

handlande framstod som meningslöst om det inte hade varit för skatteförmånen.

Hösten 1982 föreslog regeringen därför en skärpning av skatteflyktslagens

tillämpningsområde. Omvägsrekvisitet utmönstrades och lagen utvidgades till att

omfatta, förutom de s.k. kringgåendefallen, vissa fall av skatteflykt där

förfaranden tillkommit uteslutande i syfte att uppnå skatteförmåner (prop.

1982/83:84, bet. 1982/83:SkU20, rskr. 1982/83:139, SFS 1983:75).

 Lagens giltighetstid förlängdes därefter i olika omgångar. Skatteflyktslagen

upphävdes på förslag av den förra regeringen fr.o.m. den 1 januari 1993 (prop.

1992/93:127, bet. 1992/93:SkU14, rskr. 1992/93:148, SFS 1992:1600). Lagen

tillämpas emellertid fortfarande på rättshandlingar som företagits under tiden

den 1 januari 1981 - den 31 december 1992.

 Den borgerliga regeringen angav som skäl för att upphäva lagen främst

rättssäkerhetsaspekter. Det hävdades att lagen stärkte det allmännas ställning

gentemot den enskilde på ett orimligt sätt och att den medförde svårigheter för

den enskilde att bedöma skattekonsekvenserna av olika rättshandlingar.

 Enligt regeringens mening är dessa skäl inte hållbara. Några negativa effekter

av lagen har inte kunnat påvisas. Justitiekanslern som fram till år 1988 haft i

uppdrag att granska tillämpningen av lagen från rättssäkerhetssynpunkt har vid

sina granskningar funnit dels att lagen tillämpats med stor försiktighet, dels

att tillämpningen inte åsidosatt kraven på rättssäkerhet och förutsebarhet för

de skattskyldiga. Däremot har lagen enligt regeringens bedömning haft en

väsentlig preventiv funktion och utgjort ett betydelsefullt redskap för att

förhindra skatteflyktsförfaranden. Mot denna bakgrund är det angeläget att en

lag mot skatteflykt snarast återinförs.

 Skatteflyktskommittén föreslog i sitt betänkande Ny generalklausul mot

skatteflykt (SOU 1989:81) ändringar i skatteflyktslagstiftningen.

Skatteflyktskommitténs förslag föranledde emellertid inga ändringar i

skatteflyktslagen. I samband med den senaste förlängningen av lagens

giltighetstid uttalade det i propositionsärendet föredragande statsrådet (prop.

1990/91:56 s. 17) med anledning av Skatteflyktskommitténs betänkande att en

omprövning av skatteflyktslagen borde göras först då erfarenheter från

tillämpningen av skattereformens regler föreligger. Tiden för en sådan utredning

kan nu anses mogen. Regeringen har därför nyligen beslutat att tillkalla en

kommitté för att bl.a. utforma en ny lagstiftning mot skatteflykt (dir.

1995:11). I avvaktan på utredningens arbete bör lagen mot skatteflykt

återinföras i den lydelse den hade då den upphävdes, med ett par lagtekniska

justeringar.

 Förhandsbesked bör få meddelas, på motsvarande sätt som tidigare, om det är av

vikt för sökanden.

6 Uppbördsfrågor m.m.

6.1 Uppbördsfrågor

Under hösten 1994 föreslog regeringen ändringar i 1 § uppbördslagen (1953:272,

UBL) vid tre tillfällen (prop. 1994/95:41, 99 och 122). De två först nämnda

propositionerna gällde slopandet av avgifter enligt lagen (1992:1745) om allmän

sjukförsäkringsavgift och lagen (1993:1441) om allmän avgift för finansiering av

kontantförmåner vid arbetslöshet. De nämnda avgifterna skulle tas ut t.o.m.

inkomståret 1994. Ändringarna i 1 § UBL var en direkt följd av att avgifterna

hade slopats. Regeringen hade därför föreslagit att de nya bestämmelserna skulle

tillämpas första gången i fråga om preliminär skatt för 1995 och slutlig skatt

på grund av 1996 års taxering. I prop. 1994/95:122 föreslogs bl.a. en

följdändring i UBL till införandet av lagen om allmän löneavgift. Ändringen

åtföljdes inte av någon särskild övergångsbestämmelse trots att förslaget byggde

på de två tidigare framlagda förslagen.

 Lagstiftningsarbetet samordnades i riksdagen av skatteutskottet som i sitt

betänkande 1994/95:SkU16 hemställde att riksdagen skulle anta bl.a. det vid

prop. 1994/95:122 fogade förslaget till lag om ändring i UBL. Riksdagen biföll

utskottets hemställan (rskr. 1994/95:149, SFS 1994:1922). De

övergångsbestämmelser som regeringen föreslagit i prop. 1994/95:41 och prop.

1994/95:99 kom därigenom att falla bort.

 Eftersom en särskild övergångsbestämmelse är nödvändig för att avgifter enligt

lagen om allmän sjukförsäkringsavgift och lagen om allmän avgift för

finansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet skall kunna påföras i samband

med debiteringen av slutlig skatt på grund av 1995 års taxering föreslås nu,

såvitt avser debitering av slutlig skatt, en justering av UBL.

 I detta sammanhang bör en justering göras också i 12 § UBL. Enligt 2 § i den

numera upphävda lagen (1990:326) om skatteavdrag i vissa fall från folkpension

m.m. fick den utbetalande myndigheten eller inrättningen, om därmed bättre

överensstämmelse kunde uppnås mellan preliminär och slutlig skatt för

förmånstagaren, beräkna preliminär A-skatt på pension med frångående av

bestämmelserna om skatteavdrag i UBL. I prop. 1991/92:112 om F-skattebevis, m.m.

föreslogs att bestämmelsen skulle arbetas in i 12 § UBL liksom övriga

bestämmelser i den nyss nämnda lagen.

 Under riksdagsbehandlingen samordnades ändringen av 12 § UBL med en ändring av

samma paragraf som föreslagits i prop. 1991/92:150. Emellertid kom en

begränsning att ske på så sätt att den utbetalande myndigheten eller

inrättningen endast får frångå bestämmelserna i 4 och 40 §§ UBL och inte t.ex. 7

§ samma lag (bet. 1991/92:FiU30, rskr. 1991/92:350, SFS 1992:839). Nu föreslås

en justering av 12 § UBL i enlighet med förslaget i prop. 1991/92:112.

6.2 Företrädare för staten vid konkurs, m.m.

Regeringens förslag: På skatteområdet skall bestämmelser införas om att en

fordran mot en skattskyldig som är försatt i konkurs skall överlämnas till

kronofogdemyndigheten för att göras gällande i konkursen, även om fordran inte

är förfallen till betalning.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt 1 § lagen (1993:891) om indrivning av

statliga fordringar m.m. gäller lagen vid handläggning av allmänna mål om

verkställighet enligt utsökningsbalken. De uppgifter som kronofogdemyndigheten

enligt lagen har som företrädare för staten som borgenär avser alltså fordringar

som har överlämnats för indrivning. Av förarbetena till lagen framgår emellertid

att denna gränsdragning inte har varit avsedd att gälla i fråga om bl.a.

konkurs. Det konstateras sålunda i propositionen att det i fråga om prövning av

ackordsförslag och vid konkurs är nödvändigt att bryta igenom denna gräns (se

prop. 1992/93:198 s. 54).

 Avsikten har alltså varit att endast en myndighet skall ha till uppgift att i

en gäldenärs konkurs göra gällande fordringar som tillhör något av de medelsslag

som omfattas av lagen. Detta uppnås också i praktiskt taget samtliga fall genom

att fordringarna, i enlighet med bestämmelserna i 4 § indrivningsförordningen

(1993:1229), överlämnas skyndsamt för indrivning. Det kan emellertid i ett

mindre antal fall förekomma att detta inte är möjligt, t.ex. därför att den

ordinarie förfallodagen inte är inne eller därför att anstånd medgetts med

betalningen. För att det inte skall råda någon tvekan om hur en fordran skall

hanteras i sådana fall bör det på skatteområdet införas bestämmelser om att en

fordran skall överlämnas till kronofogdemyndigheten. Överlämnandet bör avse

sådana åtgärder som regleras i 16 § lagen om indrivning av statliga fordringar

m.m., dvs. åtgärder för att göra fordran gällande i konkursen. Bestämmelser av

denna innebörd bör införas i de lagar som reglerar belopps- och antalsmässigt

mera betydande medelsslag, dvs. uppbördslagen (1953:272), mervärdesskattelagen

(1994:200), lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter och

lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare.

 RSV har beslutat föreskrifter (RSFS 1983:51) om indrivning och avskrivning av

skatt, allmänna avgifter m.m. Genom följdändringar till lagen om indrivning av

statliga fordringar m.m. upphävdes uppbördslagens bestämmelser om bl.a.

avskrivning av skatt som, tillsammans med ett bemyndigande i

uppbördsförordningen (1967:626), utgjort grunden för RSV:s föreskrifter. En

myndighet har ansetts inte kunna upphäva en föreskrift om den bestämmelse som

denna grundar sig på har upphört att gälla. Föreskrifterna, som inte längre

skall tillämpas, kan därför inte upphävas av RSV. Inte heller regeringen kan

upphäva föreskrifterna, utan detta kräver lagstiftning. Föreskrifterna bör

upphävas genom ikraftträdandebestämmelsen till de nu föreslagna ändringarna i

uppbördslagen.

7 Ekonomiska konsekvenser

Skärpningen av kontrolluppgiftsskyldigheten såvitt gäller försäljning av aktier

kan förväntas ge en inkomstförstärkning för det allmänna. Effekten är emellertid

svårbedömbar.

 En viss utgångspunkt för en finansiell bedömning ges dock av resultaten från en

av RSV:s riktade kontroller av vilken framgår i vilken utsträckning reavinster

deklarerats. Undersökningen avser försäljningar av aktier i ett fåtal

aktiebolag. Underrapporteringen från de skattskyldiga i just dessa fall ligger i

storleksordningen 20 %, dvs. ca en femtedel av transaktionerna har helt eller

delvis inte deklarerats. Resultaten från denna undersökning kan inte på något

omedelbart sätt läggas till grund för en bedömning av det aktuella förslagets

effekter. En försiktig bedömning ger dock vid handen att inkomstförstärkningen

till följd av den föreslagna uppgiftsskyldigheten uppgår till ca 0,3 miljarder

kr.

 För skatteförvaltningen medför förslagen vissa merkostnader för dels

programmering m.m., dels löpande arbete med att ta hand om inkomna

kontrolluppgifter. Regeringen gör bedömningen att kostnaderna inte är större än

att de utan svårighet kan inrymmas inom givna resursramar för

skatteförvaltningen.

 Beträffande kostnaderna för uppgiftslämnarna har RSV bedömt resursåtgången för

programmering m.m. till högst två personmånader för var och en av upp-

giftslämnarna (ca 50 st). Vid bedömningen av kostnaderna för uppgiftslämnarna

för systemutveckling bör beaktas att de uppgifter som skall registreras redan i

dag finns i uppgiftslämnarnas ADB-system och att exempelvis banker redan nu

lämnar årssammanställning till depåinnehavare. Vidare finns redan bestämmelser

om skyldighet att lämna motsvarande uppgifter för s.k. diskonteringspapper

liksom bestämmelser om att efter föreläggande lämna sådana uppgifter om

avyttring av finansiella instrument som skall tas in i avräkningsnota. Sannolikt

finns därför sådana system som nu krävs åtminstone delvis uppbyggda redan i dag

hos många uppgiftslämnare.

8 Författningskommentar

8.1 Förslaget till lag mot skatteflykt

I den tidigare skatteflyktslagens första paragraf angavs att lagen var

tillämplig bl.a. på bestämmelserna om ersättningsskatt och utskiftningsskatt.

Ersättningsskatten och utskiftningsskatten har avskaffats i samband med

skattereformen. Dessa skatter har därför utmönstrats ur lagtexten.

8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

3 kap.

22 a §

Paragrafen, som infördes i samband med att lagen (1990:750) om betalningar till

och från utlandet m.m. (betalningslagen) upphävdes, innehåller bl.a.

bestämmelser om skyldighet för fysisk person som är bosatt i Sverige att lämna

kontrolluppgift om ränta på konto i utlandet, däremot inte om behållningen på

kontot vid årets utgång. Ett tillägg har nu gjorts i andra stycket innebärande

att kontrolluppgift numera skall ta upp även sådan uppgift.

27 a §

Paragrafen, som liksom 22 a § infördes i samband med att betalningslagen

upphävdes, innehåller bl.a. bestämmelser om skyldighet att lämna kontrolluppgift

om utdelning och ränta hänförlig till utländskt fondpapper eller rättighet eller

skyldighet som anknyter till sådant fondpapper när fondpapperet etc. deponeras

eller kontoförs i utlandet. I tredje stycket har kontrolluppgiftsskyldigheten på

motsvarande sätt som i 22 a § utsträckts till att omfatta även innehavet vid

årets utgång. Vidare har uppgiftsskyldigheten utsträckts till att avse även

sådana uppgifter som skall lämnas enligt den nya 32 c § för det fall avyttring

skett av utländska fondpapper som deponeras eller kontoförs i utlandet.

32 a §

Paragrafens bestämmelser om obligatorisk skyldighet att lämna kontrolluppgift om

reavinst eller reaförlust vid avyttring av andel i allemansfond har utsträckts

till att omfatta även andra värdepappersfonder än allemansfonder.

Kontrolluppgift skall enligt första stycket lämnas av fondbolag som avses i 1 §

lagen (1990:1114) om värdepappersfonder. Genom hänvisningen till 1 § undantas

utlandsbaserade fondbolag. I sådana fall blir i stället bestämmelserna i den nya

32 c § tillämpliga. Kontrolluppgift skall även lämnas av fondbolag eller annan

som efter särskilt tillstånd av Finansinspektionen utövar verksamhet som avses i

3 § samma lag. Härmed avses s.k. nationella fonder. Med nationella fonder avses

slutna fonder och annan verksamhet utanför aktiebolag och ekonomiska föreningar

som inte är fondverksamhet enligt lagen om värdepappersfonder, men där

allmänheten erbjuds att för gemensam räkning delta i förvärv och förvaltning av

fondpapper och andra finansiella instrument (3 § lagen om värdepappersfonder).

Om tillstånd lämnas för nationell fond regleras verksamheten av bestämmelserna i

lagen om värdepappersfonder i den mån inte undantag medgetts i det särskilda

fallet. Aktiesparklubbar och obligationskonsortier som t.ex. anordnas på

arbetsplatser vänder sig inte till allmänheten och omfattas därför inte av

särregleringen för nationella fonder.

 Av 31 § lagen om värdepappersfonder följer att fondbolaget skall föra eller

låta föra ett register över samtliga innehavare av andelar i fonden. Har

fondbolaget med stöd av 31 § låtit annan föra registret kan fondbolaget på samma

sätt låta denne lämna kontrolluppgift för fondbolagets räkning.

 Eftersom andelar i andra värdepappersfonder än allemansfonder i motsats till

andelar i allemansfonder kan förvärvas av såväl juridiska som fysiska personer

har i andra stycket intagits en specificering till den senare gruppen.

Kontrolluppgift skall således lämnas för fysisk person och dödsbo som under året

avyttrat andel i värdepappersfond. Uppgift skall endast lämnas för i Sverige

bosatta personer respektive dödsbon som är hemmahörande här (se 3 kap. 63 §

andra stycket). Reavinst eller reaförlust skall tas upp till den del den är

skattepliktig respektive avdragsgill. Härvid skall varje fond redovisas för sig.

Det skall framgå om fondandelarna är marknadsnoterade samt om fonden är en

allemansfond, räntefond, aktiefond eller annan fond. Fondens organisationsnummer

skall också anges.

 I vissa fall, t.ex. om avyttring skett hos en annan bank än fondbolagets

förvaringsinstitut, kan fondbolaget sakna uppgift om ersättningens belopp. I

sådant fall får uppgiftslämnandet göras utifrån andelens marknadsvärde på

avyttringsdagen eller, om den inte är känd för fondbolaget, dagen då avyttringen

registrerats.

32 b §

I paragrafen, som innehåller bestämmelser för utländska företag som bedriver

s.k. gränsöverskridande verksamhet att lämna skriftlig förbindelse att lämna

kontrolluppgifter till RSV, har omfattningen av uppgiftsskyldigheten utvidgats

till att även avse uppgifter som skall lämnas enligt den nya 32 c §.

32 c §

I paragrafen, som är ny, har i första stycket intagits en bestämmelse om att

värdepappersinstitut skall lämna kontrolluppgift om avyttring av finansiella

instrument i de fall institutet är skyldigt att upprätta avräkningsnota enligt 3

kap. 9 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse. Med värdepappersinstitut avses

enligt 1 kap. 2 § 4 samma lag i den lydelse som gäller fr.o.m. den 1 januari

1996 svenska aktiebolag och bankinstitut som fått tillstånd enligt denna lag att

driva värdepappersrörelse samt utländska företag som driver värdepappersrörelse

från filial här i landet. Värdepappersrörelse får drivas även av vissa andra

utländska bank- och kreditinstitut och värdepappersföretag hemmahörande inom EES

som utan att ha filial här i landet driver gränsöverskridande

värdepappersrörelse med stöd av auktorisation i hemlandet. Dessa är dock inte

att anse som värdepappersinstitut i värdepappersrörelselagens mening och är

således inte uppgiftsskyldiga enligt denna paragraf (jfr dock 3 kap. 32 b §).

För det fall mer än ett värdepappersinstitut varit inblandat i avyttringen,

skall kontrolluppgift lämnas av den som faktiskt upprättat avräkningsnotan.

 Med finansiella instrument avses enligt 1 kap. 1 § lagen (1991:980) om handel

med finansiella instrument fondpapper och annan rättighet eller förpliktelse

avsedd för handel på värdepappersmarknaden. Begreppet finansiella instrument har

emellertid kommit att få en vidare betydelse i skattelagstiftningen. I detta

sammanhang behandlas kontrolluppgifts-skyldighet vid försäljning och byte av

sådana rättigheter som just är avsedda för handel på värdepappersmarknaden, dvs.

finansiella instrument i den betydelse begreppet har i lagen om handel med

finansiella instrument. För att inte konflikt skall uppstå med skattelagarnas

definition av begreppet har kontrolluppgiftsskyldigheten knutits an till

avyttring av sådana finansiella instrument för vilka avräkningsnota skall

upprättas. Genom kopplingen till avräkningsnotan klargörs att

uppgiftsskyldigheten skall omfatta sådana finansiella instrument som avses i 1

kap. 1 § lagen om handel med finansiella instrument. Det kan i sammanhanget

påpekas att även derivatinstrument (optioner och terminer) ingår i denna grupp

och således omfattas av uppgiftsskyldigheten i den mån avräkningsnota skall

upprättas.

 Uppgiftsskyldighet enligt detta lagrum föreligger inte till den del

kontrolluppgift lämnas enligt 22 §. Härmed åsyftas s.k. diskonteringspapper, där

skillnaden mellan försäljningspris och inköpspris skattemässigt behandlas som

ränta. Uppgiftsskyldighet enligt detta lagrum föreligger inte heller till den

del kontrolluppgift skall lämnas enligt 32 a §, dvs. vid avyttring av andelar i

allemansfonder och andra värdepappersfonder.

 Av andra stycket framgår att kontrolluppgift skall lämnas för fysisk person och

dödsbo. Uppgift skall endast lämnas för i Sverige bosatta personer respektive

dödsbon som är hemmahörande här (se 3 kap. 63 § andra stycket). Förutom uppgift

om namn och personnummer skall uppgift lämnas om den ersättning som

överenskommits på grund av avyttringen efter avdrag för försäljningsprovision

och liknande kostnader samt antal och slag och sort av de värdepapper som

avyttrats. Härvid skall varje avyttring redovisas för sig.

 Den 1 juli 1994 trädde vissa ändringar av aktiebolagslagen i kraft (prop.

1993/94:196, bet. 1993/94:LU32, rskr. 1993/94:422, SFS 1994:802). Ändringarna

innebär bl.a. att aktiebolagen mot bakgrund av EG:s bolagsrättsliga direktiv i

fortsättningen skall delas in i två kategorier, publika aktiebolag och privata

aktiebolag. De publika aktiebolagen skall, till skillnad mot de privata

aktiebolagen, kunna vända sig till allmänheten för att skaffa kapital.

Fondpapper som har utgetts av privata aktiebolag skall inte kunna bli föremål

för handel på börs eller annan organiserad marknadsplats. Detta innebär att

kontrolluppgiftsskyldighet normalt inte uppkommer vid avyttring av aktier i

privata aktiebolag.

 Kontrolluppgift skall inte lämnas vid byten som avses i 27 § 4 mom. SIL

respektive 6 § lagen (1994:1854) om inkomstbeskattningen vid gränsöverskridande

omstruktureringar inom EG. Skälet till detta är att avräkningsnota visserligen

skall upprättas i sådana fall, men förfarandet resulterar i en uppskjuten

beskattning. I tredje stycket har intagits bestämmelser om detta. I detta

sammanhang kan nämnas att utlåning av värdepapper för blankning inte medför att

kontrolluppgift skall lämnas för den som lånar ut värdepapperen, eftersom detta

inte anses som skattemässig avyttring (24 § 2 mom. SIL).

33 §

I första stycket har vissa redaktionella ändringar gjorts med anledning av den

nya 32 c §. Det kan noteras att detta stycke fortsättningsvis är tillämpligt

främst på juridiska personers innehav.

57 §

I andra stycket har intagits en bestämmelse om uppgiftsskyldigheten vid

gemensamt ägande av finansiella instrument. I sådant fall får uppgift lämnas för

den som anges på avräkningsnotan i stället för samtliga ägare.

Övergångsbestämmelserna

Enligt punkt 1 skall kontrolluppgift lämnas fr.o.m. 1997 års taxering. Detta

innebär att äldre bestämmelser fortfarande tillämpas beträffande allemansfonder

vid 1995 och 1996 års taxeringar.

 Den som öppnat konto eller depå som avses i 3 kap. 22 a och 27 a §§ före den 1

juli 1995 skall med anledning av ändringarna i dessa paragrafer enligt punkt 2

före utgången av år 1995 ge in en ny förbindelse om att lämna kontrolluppgift

som även omfattar uppgifter om behållning vid årets slut och avyttringar.

 Punkt 3 avser den skyldighet som tidigare införts för utländska företag med

säte inom EES som bedriver s.k. gränsöverskridande verksamhet att lämna

skriftlig förbindelse till Finansinspektionen att årligen lämna kontrolluppgift

till Riksskatteverket. För det fall sådan bank- eller finansieringsverksamhet

inletts före den 1 juli 1995 skall företaget före utgången av år 1995 ge in en

ny förbindelse om att lämna kontrolluppgift som även omfattar uppgifter som

avses i 3 kap. 32 c §.

 Enligt punkt 4 skall bestämmelserna i 32 a § om kontrolluppgift om reavinst

eller reaförlust vid avyttring av andel i värdepappersfond inte tillämpas på

sådan andel som med stöd av bestämmelserna i 5 § lagen (1990:1115) om

ikraftträdande av lagen (1990:1114) om värdepappersfonder inte är registrerad.

8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

27 § 2 mom.

Ett nytt fjärde stycke har införts med en alternativ schablonregel för beräkning

av reavinst respektive reaförlust vid försäljning av andel i värdepappersfond.

Beträffande andel som förvärvats före den 1 januari 1996 får fysisk person och

dödsbo som anskaffningsvärde ta upp andelens marknadsvärde den 31 december 1992.

Detsamma skall gälla i fråga om fondandelsbevis vars innehavare registreras

efter utgången av år 1995. Saknas noterat marknadsvärde för denna tidpunkt,

beroende på att fonden bildats först vid ett senare datum, får i stället tas upp

det först noterade marknadsvärdet. Denna schablon gäller dock inte för andel i

allemansfond. För andel i allemansfond som förvärvats före den 1 januari 1991

gäller således fortfarande föreskrifterna i punkt 8 av övergångsbestämmelserna

till ändringarna i SIL i samband med skattereformen, SFS 1990:1422. Enligt dessa

får som anskaffningsvärde tas upp andelens marknadsvärde den 31 december 1990.

För andel i allemansfond som förvärvats efter denna tidpunkt gäller alltjämt det

verkliga värdet.

Övergångsbestämmelser

Den nya schablonregeln för beräkning av reavinst resp. reaförlust vid avyttring

av andel i värdepappersfond tillämpas första gången vid 1997 års taxering.

8.4 Förslaget till lag om ändring i uppbördslagen

(1953:272)

12 §

Ändringen innebär att den utbetalande myndigheten eller inrättningen kan frångå

de särskilda bestämmelserna om beräkning av preliminär skatt och ta hänsyn till

det särskilda grundavdraget även t.ex. vid beräkning av den preliminära skatten

på engångsbelopp enligt 7 § om man därigenom får en bättre överensstämmelse med

den slutliga skatten.

59 §

Av tredje stycket, som är nytt, följer att en fordran mot en skattskyldig som är

försatt i konkurs skall överlämnas till kronofogdemyndigheten, för att göras

gällande i konkursen, även om fordran inte har förfallit till betalning.

Beträffande skälen för tillägget hänvisas till avsnitt 7.2.

Övergångsbestämmelsen till ändringen i lagen (1994:1922) om ändring

i uppbördslagen (1953:272)

Ikraftträdandebestämmelsen har kompletterats med en övergångsbestämmelse som

innebär att de äldre bestämmelserna fortfarande skall tillämpas vid debiteringen

av slutlig skatt på grund av 1995 års taxering.

8.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:151) om

punktskatter och prisregleringsavgifter

Tillägget i 5 kap. 16 § har samma innebörd som tillägget i 59 § UBL. Enligt 1

kap. 4 § lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter gäller bestämmelserna

om skatt också för ränta, dröjsmålsavgift, skattetillägg och förseningsavgift.

8.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:668) om

uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare

Tillägget i 28 a § har samma innebörd som tillägget i 59 § UBL.

8.7 Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen

(1994:200)

Tillägget i 16 kap. 16 § har samma innebörd som tillägget i 59 § UBL. Med skatt

avses här också ränta, dröjsmålsavgift och skattetillägg (jfr 12 kap. 3 §

mervärdesskattelagen).

8.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1951:442) om

förhandsbesked i taxeringsfrågor

1 §

En redaktionell ändring har gjorts med anledning av återinförandet av lagen mot

skatteflykt.

Förteckning över remissinstanser som har avgett

yttrande över betänkandet Allemanssparandet - en

översyn (SOU 1994:50)

Riksbanken, Hovrätten för Västra Sverige, Kammarrätten i Stockholm,

Riksgäldskontoret, Finansinspektionen, Riksskatteverket, Konkurrensverket,

Konsumentverket, Aktiefrämjandet, Sveriges Aktiesparares Riksförbund, Svenska

Bankföreningen Sveriges Försäkringsförbund Svenska Fondhandlareföreningen,

Fondbolagens Förening Stockholms Fondbörs AB Penningmarknadsinformation PMI AB

Sveriges Industriförbund, Pensionärernas Riksorganisation, Sveriges Bankkunders

Riksförbund, och HSB Riksförbund

Förteckning över remissinstanser som har avgett

yttrande över Riksskatteverkets framställning till Finansdepartementet (Dnr

5105-93/900, Fi 93/900)

Datainspektionen, Finansinspektionen, Kammarrätten i Sundsvall, Aktiefrämjandet,

Fondbolagens Förening, Föreningsbanken AB, Företagens Uppgiftslämnardelegation

(FUD), OM Stockholm AB, Sparbanken Sverige, AB Svenska Bankföreningen, Svenska

Fondhandlareföreningen, och Sveriges Aktiesparares Riksförbund (SARF)

De remitterade lagförslagen

1 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter

 Härmed föreskrivs i fråga om lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

 dels att 3 kap. 22 a, 27 a, 32 a, 32 b, 33 och 57 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 3 kap. 32 c §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 kap.

 22 a §1

 Fysisk person, som är bosatt i Sverige eller som flyttar in för att bosätta sig

här och öppnar eller har öppnat ett inlåningskonto i utlandet, skall utan

dröjsmål till Riksskatteverket lämna dels ett skriftligt medgivande till insyn

på kontot, dels en skriftlig förbindelse från den utländska kontoföraren att

årligen senast den 31 januari taxeringsåret lämna kontrolluppgift till verket.

Vad som sägs om fysisk person som är bosatt i Sverige gäller också svenskt

dödsbo.

 Kontrolluppgiften Kontrolluppgiften skall

skall ta upp namn på och ta upp namn på och

postadress till konto- postadress till konto-

havaren, dennes havaren, dennes person-

personnummer eller nummer eller

organisationsnummer organisationsnummer,

samt ränta som ränta som gottskrivits

gottskrivits eller eller utbetalats under

utbetalats under föregående kalenderår samt

föregående kalenderår. behållningen på kontot vid

 årets utgång.

 Om den sammanlagda behållningen på ett eller flera konton i visst land inte

överstiger motvärdet till 50 000 kronor, behöver sådan förbindelse

som avses i första stycket inte lämnas av

 1. den som äger fastighet eller bostad i utlandet om kontot används för att

verkställa betalning av drift- eller underhållskostnader för fastigheten eller

bostaden eller för mottagande av intäkter från fastigheten eller bostaden,

 2. den som behöver medel på konto i visst land för betalning av kostnader i

samband med egna vistelser där,

 3. den som vistas i utlandet om kontot avser endast deponering av

medel under vistelsen,

 4. den som är utländsk medborgare om kontot avser deponering i hemlandet av

sådan arbetsinkomst eller liknande ersättning som är intjänad i Sverige.

 I andra fall än som avses i tredje stycket får Riksskatteverket medge undantag

från skyldigheten att ge in en sådan förbindelse som avses i första stycket, om

det finns särskilda skäl.

 Bestämmelserna i denna paragraf gäller inte den som bedriver näringsverksamhet,

om behållningen på kontot utgör en tillgång i verksamheten. De gäller inte

heller i fråga om inlåningskonto i sådan stat där behörig myndighet på grund av

överenskommelse i handräckningsavtal med Sverige utan särskild framställning

årligen tillställer de svenska skattemyndigheterna uppgifter om sådan avkastning

på tillgodohavanden hos banker och andra kreditinstitut som utbetalas till eller

gottskrivs personer bosatta i Sverige.

 27 a §2

 Fysisk person, som är bosatt i Sverige och innehar utländskt fondpapper eller

rättighet eller skyldighet som anknyter till sådant fondpapper, skall, om det

inte är fråga om fondpapper i ett kontobaserat system, förvara dem i depå hos

valutahandlare, värdepappersinstitut eller motsvarande utländskt institut.

Detsamma gäller om den fysiska personen innehar obligationer eller andra

skuldebrev avsedda för allmän omsättning som emitterats av en svensk juridisk

person, om emissionen särskilt riktats till utlandet. Vad som sägs om fysisk

person som är bosatt i Sverige gäller också svenskt dödsbo.

 Deponeras eller kontoförs fondpapperen i utlandet skall den skattskyldige utan

dröjsmål till Riksskatteverket lämna ett skriftligt medgivande till insyn i

depån eller på kontot samt ge in en skriftlig

förbindelse från det utländska institut som för depån eller kontot att årligen

senast den 31 januari taxeringsåret lämna kontrolluppgift till Riksskatteverket.

 Kontrolluppgiften Kontrolluppgiften skall

skall ta upp namn på och ta upp namn på och

postadress till inneha- postadress till inneha-

varen av depån varen av depån respektive

respektive kontot, kontot, dennes

dennes personnummer personnummer eller

eller organi- organisationsnummer,

sationsnummer samt utdelning och ränta som

utdelning och ränta som gottskrivits eller

gottskrivits eller utbetalats under före-

utbetalats under gående kalenderår samt

föregående kalenderår. innehavet vid årets

 utgång. Om avyttring

 skett av fondpapper

 skall även

 kontrolluppgift enligt

 32 c § lämnas.

 Riksskatteverket får medge undantag från skyldigheten att ge in en sådan

förbindelse som avses i andra stycket om det finns särskilda skäl.

 Bestämmelserna i andra stycket gäller inte i fråga om depåer eller konton i

sådan stat där behörig myndighet på grund av överenskommelse i

handräckningsavtal med Sverige utan särskild framställning årligen tillställer

de svenska skattemyndigheterna uppgifter om sådan avkastning

på fondpapper, vilka kontoförs eller förvaras i depå, som betalas ut till

personer bosatta i Sverige.

 32 a §3

 Kontrolluppgift om Kontrolluppgift om

realisationsvinst eller realisationsvinst eller

realisationsförlust vid realisationsförlust vid

avyttring av andel i avyttring av andel i

allemansfond skall värdepappersfond skall

lämnas av fondbolag som lämnas av fondbolag som

avses i 1 § lagen avses i 1 § lagen

(1990:1114) om värde- (1990:1114) om

pappersfonder. värdepappersfonder eller

 annan som med tillstånd

 enligt 3 § samma lag

 bedriver sådan verksamhet

 Kontrolluppgift skall som där avses.

lämnas för den som har Kontrolluppgift skall

avyttrat andel i alle- lämnas för fysisk person

mansfond som inte är och dödsbo som har

tillgång på pensionsspar- avyttrat andel i

konto. Kontrollupp- värdepappersfond som inte

giften skall ta upp är tillgång på pensions-

realisationsvinst eller sparkonto.

realisationsförlust till Kontrolluppgiften skall

den del den är ta upp realisationsvinst

skattepliktig eller realisationsförlust

respektive avdragsgill. till den del den är

 skattepliktig respektive

 avdragsgill, slag av

 fond, fondens organisa-

 tionsnummer och uppgift

 om fonden är

 marknadsnoterad. Saknas

 uppgift om ersättning vid

 avyttring, får vid

 uppgiftslämnandet i

 stället användas andelens

 marknadsvärde på

 avyttringsdagen eller,

 om den inte är känd för

 uppgiftslämnaren, dagen då

 avyttringen

 registrerats.

 32 b §4

 Ett utländskt företag Ett utländskt företag som

som med stöd av 1 kap. 5 § med stöd av 1 kap. 5 § 2

2 bankrörelselagen bankrörelselagen

(1987:617), 1 kap. 3 c § (1987:617), 1 kap. 3 c §

2 lagen (1991:981) om 2 lagen (1991:981) om

värdepappersrörelse eller värdepappersrörelse eller

2 kap. 9 § 2 lagen 2 kap. 9 § 2 lagen

(1992:1610) om kredit- (1992:1610) om kredit-

marknadsbolag driver marknadsbolag driver

bankverksamhet, värde- bankverksamhet, värde-

pappersrörelse eller pappersrörelse eller

finansieringsverksamhet finansieringsverksamhet

i Sverige utan att in- i Sverige utan att in-

rätta filial, skall rätta filial, skall innan

innan verksamheten verksamheten inleds till

inleds till Finansinspektionen lämna

Finansinspektionen lämna en skriftlig förbindelse

en skriftlig förbindelse att årligen senast den 31

att årligen senast den januari taxeringsåret

31 januari taxeringsåret lämna kontrolluppgift

lämna kontrolluppgift enligt 22, 25 a, 27

enligt 22, 25 a eller eller 32 c § till

27 § till Riksskattever- Riksskatteverket.

ket.

 32 c §

 Kontrolluppgift om

 avyttring av värdepapper

 skall, i annat fall än

 som avses i 22 eller 32

 a §, lämnas av

 värdepappersinstitut i de

 fall institutet är

 skyldigt att upprätta

 avräkningsnota enligt 3

 kap. 9 § lagen (1991:981)

 om värdepappersrörelse.

 Kontrolluppgift skall

 lämnas för fysisk person

 och dödsbo. Kontrol-

 luppgiften skall ta upp

 den ersättning som

 överenskommits vid av-

 yttringen efter avdrag

 för försäljningsprovision

 och liknande kostnader

 samt antalet avyttrade

 värdepapper.

 Uppgiftsskyldighet

 föreligger inte vid ut-

 låning av värdepapper för

 blankning eller vid

 byten som avses i 27 § 4

 mom. lagen (1947:576) om

 statlig inkomstskatt

 respektive 22 § lagen

 (1994:1854) om

 inkomstbeskattningen vid

 gränsöverskridande

 omstruktureringar inom

 EG.

 33 §5

 Efter föreläggande av Efter föreläggande av

skattemyndigheten skall skattemyndigheten skall

den som får driva den som är uppgifts-

värdepappersrörelse lämna skyldig enligt 32 a

kontrolluppgift för eller 32 c § också i andra

namngiven person. fall än som där anges lämna

Kontrolluppgiften skall kontrolluppgift för

avse sådana uppgifter om namngiven person. Kon-

avyttring av finansiel- trolluppgiften skall

la instrument som tas avse sådana uppgifter om

in i avräkningsnota avyttring av finansiella

enligt 3 kap. 9 § lagen instrument som tas in i

(1991:981) om avräkningsnota enligt 3

värdepappersrörelse. kap. 9 § lagen (1991:981)

 om värdepappersrörelse.

 Efter föreläggande av Riksskatteverket skall kontrolluppgift enligt första

stycket lämnas också i fråga om ej namngivna personer. Sådant föreläggande får

efter Riksskatteverkets bestämmande utfärdas av skattemyndigheten i det län där

den uppgiftsskyldige har sitt säte eller driver verksamhet.

 57 §6

 I varje kontrolluppgift skall anges namn och postadress samt personnummer eller

organisationsnummer för såväl den uppgiftsskyldige som

den uppgiften avser.

 För dödsbo får i stället För dödsbo får i stället för

för organisationsnummer organisationsnummer den

den avlidnes avlidnes personnummer

personnummer anges. Om anges. Om personnummer

personnummer eller eller

organisationsnummer organisationsnummer inte

inte kan anges för den kan anges för den som

som uppgiften avser, uppgiften avser, skall i

skall i stället dennes stället dennes födelsetid

födelsetid redovisas redovisas eller, i fråga

eller, i fråga om om kontrolluppgifter

kontrolluppgifter enligt 22 § i de fall

enligt 22 § i de fall borgenären är en juridisk

borgenären är en juridisk person, namn, postadress

person, namn, och personnummer för den

postadress och som får förfoga över räntan

personnummer för den som eller fordran. Om ett

får förfoga över räntan konto innehas av flera än

eller fordran. Om ett fem personer, får

konto innehas av flera uppgifter lämnas om en

än fem personer, får person som förfogar över

uppgifter lämnas om en kontot i stället för om

person som förfogar över samtliga innehavare,

kontot i stället för om (förfogarkonto), samt i

samtliga innehavare, förekommande fall om den

(förfogarkonto), samt beteckning på

i förekommande fall om innehavarkretsen som

den beteckning på används för kontot. I så

innehavarkretsen som fall skall anges att det

används för kontot. I så är fråga om ett förfogar-

fall skall anges att konto. I fråga om skuld

det är fråga om ett för- som är gemensam för flera

fogarkonto. I fråga om än fem personer får på

skuld som är gemensam för motsvarande sätt upp-

flera än fem personer får gifter lämnas om en

på motsvarande sätt upp- person som ansvarar för

gifter lämnas om en lånet i stället för om

person som ansvarar för samtliga gäldenärer,

lånet i stället för om (gemensamt lån), samt i

samtliga gäldenärer, förekommande fall om den

(gemensamt lån), samt i beteckning på lån-

förekommande fall om den tagarkretsen som används

beteckning på för lånet. I så fall skall

låntagarkretsen som anges att det är fråga om

används för lånet. I så ett gemensamt lån. Om

fall skall anges att värdepapper ägs gemensamt

det är fråga om ett av flera får uppgift

gemensamt lån. Om den enligt 32 c § lämnas för

uppgiftsskyldige har den som anges på

tilldelats ett särskilt avräkningsnotan i stället

redovisningsnummer för samtliga ägare. I så

enligt 53 § 1 mom. fall skall anges att det

uppbördslagen är fråga om gemensam

(1953:272), skall äganderätt. Om den

detta, i annan uppgiftsskyldige har

kontrolluppgift än sådan tilldelats ett särskilt

som avser ränta, redovisningsnummer

utdelning eller enligt 53 § 1 mom.

betalning till eller uppbördslagen (1953:272),

från utlandet, anges i skall detta, i annan

stället för den uppgifts- kontrolluppgift än sådan

skyldiges personnummer som avser ränta, utdel-

eller organisationsnum- ning eller betalning

mer. till eller från utlandet,

 anges i stället för den

 uppgiftsskyldiges

 personnummer eller

 organisationsnummer.

 Den som för egen räkning öppnar ett inlåningskonto, anskaffar ett räntebärande

värdepapper eller på annat sätt placerar pengar för förräntning skall ange sitt

personnummer, om mottagaren är skyldig att utan föreläggande lämna

kontrolluppgift beträffande räntan. Detta gäller inte den som inte har

tilldelats personnummer.

 I en kontrolluppgift som lämnas av fåmansföretag, fåmansägt handelsbolag eller

företag, som enligt 3 § 12 mom. nionde stycket lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt skall behandlas som fåmansföretag, skall det

anges om personen är företagsledare eller honom närstående person eller delägare

i företaget.

_______________

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995 och tillämpas första gången vid

1997 års taxering.

 2. Har ett konto eller depå i utlandet öppnats före den 1 juli 1995 skall

förbindelse från den som för kontot eller depån att lämna kontrolluppgift enligt

3 kap. 22 a eller 27 a § ges in till Riksskatteverket före den 1 januari 1996.

 3. Har bank- eller finansieringsverksamhet med stöd av 1 kap. 5 § 2

bankrörelselagen (1987:617) eller 2 kap. 9 § 2 lagen (1992:1610) om

kreditmarknadsbolag inletts före den 1 juli 1995, skall förbindelse enligt 3

kap. 32 b § lämnas till Finansinspektionen före den 1 januari 1996.

 4. Denna lag skall inte tillämpas på andel i värdepappersfond som med stöd av

bestämmelserna i 5 § lagen (1990:1115) om ikraftträdande av lagen (1990:1114) om

värdepappersfonder inte är registrerad.

1Senaste lydelse 1992:1310.

2Senaste lydelse 1992:1310.

3Senaste lydelse 1993:1564.

4Senaste lydelse 1994:2012.

5Senaste lydelse 1994:2012.

6Senaste lydelse 1992:1659.

2 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs att 27 § 2 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 27 §

 2 mom.1 Som anskaffningsvärde anses det genomsnittliga anskaffningsvärdet för

samtliga finansiella instrument av samma slag och sort som det avyttrade,

beräknat på grundval av faktiska anskaffningsutgifter och med hänsyn till

inträffade förändringar beträffande innehavet (genomsnittsmetoden). Har aktier

erhållits genom sådan utdelning som avses i 3 § 7 mom. fjärde stycket skall som

anskaffningsvärde för dessa aktier anses så stor del av det genomsnittliga

anskaffningsvärdet för aktierna i det utdelande bolaget som svarar mot

förändringen i marknadsvärdet på dessa aktier till följd av utdelningen. Det

genomsnittliga anskaffningsvärdet för aktierna i det utdelande bolaget skall

minskas i motsvarande mån. För sådan mottagare som inte äger aktier i det ut-

delande bolaget skall, om vederlag erlagts för rätten till utdelning, vederlaget

anses som anskaffningsvärde. I annat fall skall de utdelade aktierna anses

anskaffade utan kostnad. Har aktier erhållits genom sådan utskiftning som avses

i 3 § 8 mom. tredje stycket skall som anskaffningsvärde för dessa aktier anses

anskaffningsvärdet för andelarna i den förening som skiftat ut aktierna.

 Är finansiella instrument som avses i 1 mom. föremål för notering på inländsk

eller utländsk börs eller annan kontinuerlig notering av marknadsmässig

omsättning, som är allmänt tillgänglig (marknadsnoterade), får utom såvitt avser

optioner och terminer anskaffningsvärdet bestämmas till 20 procent av vad den

skattskyldige erhåller vid avyttringen efter avdrag för kostnad för avyttringen.

 Delbevis eller teckningsrättsbevis, som grundas på aktieinnehav i ett bolag,

anses anskaffat utan kostnad.

 Vid förvärv före den 1

 januari 1996 av andel i

 annan värdepappersfond än

 allemansfond får fysisk

 person och dödsbo som

 anskaffningsvärde ta upp

 andelens marknadsvärde

 den 31 december 1992.

 Detsamma gäller i fråga om

 fondandelsbevis vars in-

 nehavare registreras

 efter utgången av år 1995.

 Motsvarande värde för

 andel i fond som bildats under

 åren 1993-1995 är det först

 noterade marknadsvärdet.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995 och tillämpas första gången vid 1997

års taxering.

1 Senaste lydelse

1994:1849.

3 Förslag till lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

 Härigenom föreskrivs i fråga om uppbördslagen (1953:272)1

 dels att ikraftträdandebestämmelsen till lagen (1994:1922) om ändring i

uppbördslagen (1953:272) skall ha följande lydelse,

 dels att 12 och 59 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Denna lag träder i Denna lag träder i kraft

kraft den 1 januari den 1 januari 1995. När

1995. det gäller slutlig skatt

 tillämpas de nya

 föreskrifterna första

 gången vid debitering av

 sådan skatt på grund av

 1996 års taxering.

 12 §2

 För den som inte skall betala avgifter enligt lagen (1994:1744) om allmänna

egenavgifter skall preliminär A-skatt i fall som avses i 4 § 1 mom. och 40 §

utgå enligt de grunder som där anges med beaktande av att skyldighet att betala

sådana avgifter och rätt till avdrag för avgifterna inte föreligger.

 I fråga om folkpension I fråga om folkpension

och annan ersättning som och annan ersättning som

utbetalas tillsammans utbetalas tillsammans

med sådan pension får den med sådan pension får den

utbetalande myndigheten utbetalande myndigheten

eller inrättningen vid eller inrättningen vid

beräkning av preliminär beräkning av preliminär

A-skatt med frångående av A-skatt med frångående av

bestämmelserna i 4 och bestämmelserna i denna

40 §§ ta hänsyn till att lag ta hänsyn till att

den skattskyldige kan den skattskyldige kan

vara berättigad till vara berättigad till

särskilt grundavdrag, om särskilt grundavdrag, om

därmed bättre överensstäm- därmed bättre

melse kan uppnås mellan överensstämmelse kan uppnås

preliminär och slutlig mellan preliminär och

skatt. Skattemyndighets slutlig skatt.

beslut med stöd av 3 § 2 Skattemyndighets beslut

mom. om preliminär skatt med stöd av 3 § 2 mom. om

för den skattskyldige får preliminär skatt för den

dock inte frångås. skattskyldige får dock

 inte frångås.

 59 §3

 Skatt, dröjsmålsavgift, kvarskatteavgift eller ränta som inte har betalats in i

rätt tid skall lämnas för indrivning. Regeringen får föreskriva att

1 Lagen omtryckt 1991:97.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771.

2 Senaste lydelse 1994:1679.

3 Senaste lydelse 1993:894.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp.

 Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

 Om den skattskyldige är

 försatt i konkurs skall

 skatt, dröjsmålsavgift,

 kvarskatteavgift eller

 ränta, utan hinder av att

 fordran inte har för-

 fallit till betalning,

 överlämnas till

 kronofogdemyndigheten för

 åtgärder som avses i 16 §

 lagen om indrivning av

 statliga fordringar m.m.

 Denna lag träder i kraft den 1 juni 1995. Genom lagen upphävs Riksskatteverkets

föreskrifter (RSFS 1983:51) om indrivning och avskrivning av skatt, allmänna

avgifter m.m.

4 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om

punktskatter och prisregleringsavgifter

 Härigenom föreskrivs att 5 kap. 16 § lagen (1984:151) om punktskatter och

prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 kap.

 16 §1

 Om skatten inte betalas i rätt tid skall den lämnas för indrivning. Regeringen

får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp.

 Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

 Om den skattskyldige är

 försatt i konkurs skall

 skatten, utan hinder av

 att fordran inte har

 förfallit till betalning,

 överlämnas till kronofog-

 demyndigheten för åtgärder

 som avses i 16 § lagen om

 indrivning av statliga

 fordringar m.m.

 Denna lag träder i kraft den 1 juni 1995.

1 Senaste lydelse 1993:906.

5 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:668) om

uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare

 Härigenom föreskrivs att 28 a § lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter

från arbetsgivare skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 28 a §1

 Arbetsgivaravgifter, ränta och dröjsmålsavgift som inte har betalats i rätt tid

skall lämnas för indrivning. Regeringen får föreskriva att indrivning inte

behöver begäras för en fordran som avser ett ringa belopp. Bestämmelser om

indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m.

Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

 Om arbetsgivaren är

 försatt i konkurs skall

 arbetsgivaravgifter,

 ränta och dröjsmålsavgift,

 utan hinder av att

 fordran inte har

 förfallit till betalning,

 överlämnas till kronofog-

 demyndigheten för åtgärder

 som avses i 16 § lagen om

 indrivning av statliga

 fordringar m.m.

 Denna lag träder i kraft den 1 juni 1995.

1 Senaste lydelse 1993:908.

6 Förslag till lag om ändring mervärdesskattelagen

(1994:200)

 Härigenom föreskrivs att 16 kap. 16 § mervärdesskattelagen (1994:200) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 16 kap.

 16 §

 Skatt som inte har betalats in i rätt tid skall lämnas för indrivning.

Regeringen får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa

belopp.

 Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

 Begäran om omprövning eller överklagande inverkar inte på skyldigheten att

betala skatt.

 Om den skattskyldige är

 försatt i konkurs skall

 skatten, utan hinder av

 att fordran inte har

 förfallit till betalning,

 överlämnas till kronofog-

 demyndigheten för åtgärder

 som avses i 16 § lagen om

 indrivning av statliga

 fordringar m.m.

 Denna lag träder i kraft den 1 juni 1995.

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1995-03-16

Närvarande: f.d. justitierådet Ulf Gad, justitierådet Johan Munck,

regeringsrådet Leif Lindstam.

 Enligt en lagrådsremiss den 9 mars 1995 (Finansdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen

(1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter m.fl.

 Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Christer
[REDACTED_EFTERNAMN].

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 mars 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher,

Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1994/95:209 Kontrolluppgiftsskyldighet vid

avyttring av värdepapper m.m.