Prop.

1994/95:37 Regeringens proposition

1994/95:37

Lag om upphävande av lagen (1992:1776) om

samordning av systemen för social trygghet

när personer flyttar inom Europeiska

ekonomiska samarbetsområdet (EES)

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 13 oktober 1994

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Anna Hedborg

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Om Sverige ansluts till EU kommer den EG-förordning inom den sociala trygghetens

område som införlivats i den svenska rättsordningen genom lagen (1992:1776) om

samordning av systemen för social trygghet när personer flyttar inom Europeiska

ekonomiska samarbetsområdet (EES), att bli direkt gällande i Sverige. Eftersom

EG-rätten inte tillåter att EG-förordningar införlivas i nationell rätt vad

gäller medlemsländer, föreslås att lagen upphävs.

 1

Innehållsförteckning

1. Förslag till riksdagsbeslut..................3

2. Lagtext......................................3

3. Överväganden och förslag.....................3

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 13 oktober 1994.............................6

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till lag om upphävande av lagen (1992:1776) om

 samordning av systemen för social trygghet när personer flyttar inom

 Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till

Lag om upphävande av lagen (1992:1776) om

samordning av systemen för social trygghet när

personer flyttar inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet (EES)

 Härigenom föreskrivs att lagen (1992:1776) om samordning av systemen för

social trygghet när personer flyttar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

(EES) skall upphöra att gälla vid utgången av år 1994.

 Den upphävda lagen skall dock fortsätta att tillämpas på förhållanden som hän-

för sig till den tid under vilken lagen varit i kraft.

3 Överväganden och förslag

Regeringens förslag: Lagen (1992:1776) om

samordning av systemen för social trygghet när

personer flyttar inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet (EES) upphävs.

 Skälen för regeringens förslag: Sverige har tillsammans med övriga EFTA-länder

utom Schweiz träffat avtal med Europeiska gemenskaperna (EG) och dess

medlemsländer om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Avtalet, som

trädde i kraft den 1 januari l994, har som mål att med enhetliga regler främja

handel och övrig ekonomisk samverkan mellan parterna i syfte att skapa ett

enhetligt ekonomiskt samarbetsområde. För att nå detta mål skall EG-rätten till

huvudsaklig del tillämpas inom hela samarbetsområdet.

 Inom den sociala trygghetens område innebär detta att det omfattande regelverk

som finns inom EG till skydd för de personer som använder sig av rätten till fri

rörlighet inom gemenskapen också skall tillämpas i förhållande till de länder

som anslutit sig till EES-avtalet. För svenskt vidkommande har regelmassan - i

huvudsak förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social

trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom

gemenskapen och förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av förordning (EEG) nr

1408/71 - införlivats med den svenska rättsordningen genom särskild

lagstiftning.

 När det gäller förordning (EEG) nr 1408/71 har förordningen i dess lydelse vid

den tidpunkt som angivits i avtalet införlivats i den svenska rättsordningen

genom lagen (1992:1776) om samordning av systemen för social trygghet när

personer flyttar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Lagen kallas

för samordningslagen. På motsvarande sätt har förordning (EEG) nr 574/72

införlivats i den svenska rättsordningen genom förordningen (1992:1777) om

tillämpningen av lagen (1992:1776) om samordning av systemen för social trygghet

när personer flyttar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).

Införlivandet har skett genom att EG-förordningarna har tagits in i den svenska

rättsordningen sådana de är. De svenska författningarna omfattar emellertid inte

enbart EG-förordningar. De innehåller även sådana delar av EES-avtalet som varit

nödvändiga för att förordningarna skall kunna tillämpas i förhållande till

ländernas nationella regler. Dessa anpassningar framgår av bilaga VI till

EES-avtalet. Ändringar som vidtagits i avtalet efter dess ikraftträdande framgår

av Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 7/94, den 21 mars l994.

 Sveriges förhandlingar om medlemskap i den Europeiska unionen avslutades i

april 1994. Förhandlingarna resulterade i ett anslutningsfördrag mellan

Europeiska unionens medlemsländer och de ansökande länderna Norge, Österrike,

Finland och Sverige. Fördraget jämte en slutakt till fördraget undertecknades

den 24 juni l994. Svenska folket skall i en folkomröstning den 13 november l994

ta ställning till frågan om Sverige skall inträda som medlem i unionen eller

inte.

 Som ett led i det omställningsarbete som måste komma till stånd om

folkomröstningen utmynnar i ett ja till EU har regeringen föreslagit dels att

riksdagen godkänner anslutningsfördraget samt slutakten till fördraget, dels

beslutar om viss övergripande lagstiftning med anledning av Sveriges anslutning

till unionen. I sistnämnda avseende föreslås riksdagen fatta beslut om

lagstiftning som reglerar bl.a. överlåtelse av befogenheter till Europeiska

gemenskaperna samt införlivande av anslutningsfördraget och de grundläggande

fördragen liksom de rättsakter m.m. som hittills antagits av Europeiska

gemenskaperna (prop. 1994/95:19 Sveriges medlemskap i Europeiska unionen).

 Vid ett svenskt medlemskap i EU blir unionens samlade regelverk gällande rätt

i Sverige. Genom de grundläggande fördragen har gemenskapernas institutioner

tilldelats befogenheter att genomföra fördragens intentioner. Med stöd av dessa

bemyndiganden utfärdar rådet och i vissa fall kommissionen bl.a. förordningar.

En förordning har allmän giltighet, är i alla delar bindande och är direkt

tillämplig i varje medlemsstat. Förordningar skall i sin gemenskapsrättsliga

form omedelbart tillämpas av medlemsstaternas domstolar och

förvaltningsmyndigheter. Vidare har EG-domstolen slagit fast att förordningar

inte får införlivas i nationell rätt eftersom detta skulle kunna skapa tvivel om

deras ursprung och rättsliga effekt.

 Härav följer att samordningslagen och den svenska förordningen om

tillämpningen av samordningslagen bör upphävas vid ett svenskt medlemskap. Detta

gäller även de i bilaga VI till EES-avtalet intagna anpassningarna samt den

ändring som skett i bilagan genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 7/94, den

21 mars l994. Anpassningar kommer också att gälla vid medlemskapet i EU. De har

tagits in i anslutningsakten (Bilaga I, avsnitt IV Socialpolitik, punkt A Social

trygghet) och kommer därmed att gälla som EG-förordning.

 En annan fråga som uppkommer vid ett svenskt medlemskap rör Sveriges fortsatta

tillämpning av EES-avtalet i förhållande till de EFTA-länder som kvarstår som

parter till avtalet. Medlemskapet innebär att Sverige frånträder

EFTA-konventionen från och med den 1 januari l995. Sverige ingår därefter inte

längre som part till EES-avtalet på EFTA-sidan. Genom anslutningsfördraget

kommer Sverige likväl att bli fortsatt bundet av EES-avtalet då detta ingår som

en del i den gemenskapsrätt som Sverige genom medlemskapet tillträder.

EES-avtalet är därmed direkt tillämplig rätt i medlemsländerna i den

utsträckning som EG-rätten föreskriver. EES-avtalet har publicerats i Europeiska

gemenskapernas officiella tidning, EGT, den 3 januari l994 som bilaga till det

beslut varigenom rådet och kommissionen godkände avtalet (EGT nr L 1, 3.1.1994,

s.1).

 Eftersom EES-avtalet är ett s.k. blandat avtal - såväl gemenskaperna med

undantag av Euratom, som medlemsstaterna är parter - är således Sverige i

princip skyldigt att tillträda EES-avtalet som medlemsstat i EU. En bestämmelse

om detta har tagits in i anslutningsakten. Sverige kommer därmed i sin nya

egenskap som EU-medlemsstat också att vara part i EES-avtalet.

 De svenska myndigheter, däribland de allmänna försäkringskassorna, som har att

tillämpa EES-avtalets bestämmelser i förhållande till kvarvarande EFTA-länder,

skall därför i sin fortsatta handläggning tilllämpa EES-avtalets bestämmelser så

som de är publicerade i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, EGT.

Myndigheterna har härvid att beakta att avtalet fortlöpande kan komma att

ändras. I de fall ändringar görs i avtalet publiceras även dessa i EGT. En sådan

ändring som berör den sociala trygghetens område är Gemensamma EES-kommitténs

beslut nr 7/94, den 21 mars l994. Ändringen finns publicerad i EES-supplement

till Europeiska gemenskapernas officiella tidning (volym 4). Det kan

framhållas att EG-förordningar och andra rättsakter som gäller direkt i

medlemsländerna inte kommer att publiceras i Svensk författningssamling (SFS).

De rättsakter som beslutats fram till anslutningen av de nya medlemsländerna

kommer att på anslutningsdagen vara autentiska på de nya språken och publiceras

i en särskild specialutgåva av EGT. Nya rättsakter kommer fortsättningsvis att

publiceras i EGT på svenska samtidigt som de publiceras på övriga språk.

 3

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 13 oktober 1994

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Sahlín,

Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Hedborg

Regeringen beslutar proposition 1994/95:37 Lag om upphävande av lagen

(1992:1776) om samordning av systemen för social trygghet när personer flyttar

inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).

 4