Regeringens proposition

 1993/94:109

 Fotografirättens integration i

 upphovsrättslagen

 __________________________________________

 Regeringen överlämnar denna proposition

 till riksdagen.

 Stockholm den 2 december 1993

 Bengt[REDACTED_EFTERNAMN]

 Reidunn Laurén

 (Justitiedepartementet)

 Propositionens huvudsakliga innehåll

 I propositionen föreslås i huvudsak

 följande. Rätten till fotografier skall

 regleras i lagen (1960:729) om

 upphovsrätt till litterära och konst-

 närliga verk. Lagen (1960:730) om rätt

 till fotografisk bild upphävs.

 Fotografiska verk skall i fortsättningen

 få samma skyddstid som konstverk, vilket

 innebär att skyddet upphör 50 år efter

 det år då upphovsmannen avled. För

 fotografier som inte uppfyller kravet på

 självständighet och originalitet, det

 s.k. verkshöjdskravet, skall skyddet

 upphöra 50 år efter det år då bilden

 togs. Innehållet i skyddet för alla

 fotografier utformas i enlighet med vad

 som gäller för konstverk. Detta innebär

 bl.a. att fotografen får skydd mot att

 hans fotografi återges i ändrat skick.

 Det innebär också att den s.k.

 beställarregeln, dvs. bestämmelsen om att

 rätten till ett beställt fotografi

 tillkommer beställaren, avskaffas.

 De nya reglerna föreslås träda i kraft

 den 1 april 1994.

 Innehållsförteckning

 1 Förslag till riksdagsbeslut 3

 2 Lagtext 4

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1960:729) om upphovsrätt till

 litte-

 rära och konstnärliga verk 4

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1968:430) om mervärdeskatt11

 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1979:611) om upphovsmannakonto16

 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1980:612) om medling i vissa

 upphovsrättstvister 17

 3 Ärendet och dess beredning 18

 4 Nuvarande lagstiftning 19

 5 Integrationen, skyddstiden och

 innehållet i skyddet 21

 6 Den s.k. beställarregeln 26

 7 Användningen av fotografier hos

 arkiv och museer 30

 8 Visning av fotografier och

 konstverk i TV 32

 9 Användningen av fotografier inom

 rättsvården 33

 10 Följdlagstiftning 34

 11 Vissa andra frågor 35

 12 Ikraftträdande 36

 13 Övergångsbestämmelser 36

 14 Kostnadsaspekter 38

 15 Specialmotivering 38

 15.1Förslaget till lag om ändring i

 lagen

 (1960:729) om upphovsrätt till

 litte-

 rära och konstnärliga verk 38

 15.2Förslaget till lag om ändring i

 lagen

 (1968:430) om mervärdeskatt44

 15.3Förslaget till lag om ändring i

 lagen

 (1979:611) om upphovsmannakonto47

 15.4Förslaget till lag om ändring i

 lagen

 (1980:612) om medling i vissa

 upphovsrättstvister 48

 Bilaga 1Lagrådsremissens lagförslag49

 Bilaga 2Lagrådets yttrande 61

 Utdrag ur protokoll vid

 regeringssammanträde 62

 1 Förslag till riksdagsbeslut

 Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1. lag om ändring i lagen (1960:729) om

 upphovsrätt till litterära och

 konstnärliga verk,

 2. lag om ändring i lagen (1968:430) om

 mervärdeskatt,

 3. lag om ändring i lagen (1979:611) om

 upphovsmannakonto,

 4. lag om ändring i lagen (1980:612) om

 medling i vissa upphovsrättstvister.

 2 Lagtext

 Regeringen har följande förslag till

 lagtext.

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1960:729) om upphovsrätt till litterära

 och konstnärliga verk

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen

 (1960:729) om upphovsrätt till litterära

 och konstnärliga verk

 dels att 1, 10, 16, 26 b, 26 d, 26 e,

 58, 61 och 62 §§ skall ha följande

 lydelse,

 dels att det i lagen skall införas en

 ny paragraf, 49 a §, av följande lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 Den som skapat Den som har

 ett litterärt eller skapat ett

 konstnärligt verk litterärt eller

 har upphovsrätt konstnärligt verk

 till verket, vare har upphovsrätt

 sig det utgör till verket oavsett

 skönlitterär eller om det är

 beskrivande fram- 1. skönlitterär

 ställning i skrift eller beskrivande

 eller tal, framställning i

 datorprogram, skrift eller tal,

 musikaliskt eller 2. datorprogram,

 sceniskt verk, 3. musikaliskt

 filmverk eller eller sceniskt

 alster av verk,

 bildkonst, 4. filmverk,

 byggnadskonst eller 5. fotografiskt

 brukskonst eller verk eller något

 det har kommit till annat alster av

 uttryck på annat bildkonst,

 sätt. 6. alster av byg-

 gnadskonst eller

 brukskonst, eller

 7. verk som har

 kommit till uttryck

 på något annat

 sätt.

 Till litterära verk hänförs kartor,

 samt även andra i teckning eller grafik

 eller i plastisk form utförda verk av

 beskrivande art.

 Vad som i denna lag sägs om

 datorprogram skall i tillämpliga delar

 gälla även förberedande designmaterial

 för datorprogram.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 §

 Har ett verk Upphovsrätt till

 registrerats såsom ett verk gäller

 mönster enligt vad även om verket har

 därom är stadgat, registrerats som

 må utan hinder mönster.

 därav upphovsrätt

 till verket göras

 gällande. Upphovsrätt

 Fotografisk bild gäller inte till

 eller kretsmönster kretsmönster för

 i halvledarprodukter.

 halvledarprodukter Om rätten till

 är icke föremål för sådana kretsmönster

 upphovsrätt enligt finns särskilda be-

 denna lag. Om stämmelser.

 rätten till

 fotografisk bild

 och till sådant

 mönster finns

 särskilda

 bestämmelser.

 16 §

 De arkiv och De arkiv och

 bibliotek som avses bibliotek som avses

 i tredje och fjärde i tredje och fjärde

 styckena har rätt styckena har rätt

 att framställa att framställa

 exemplar av verk exemplar av verk,

 dock inte datorpro-

 gram,

 1. för bevarande-, kompletterings-

 eller forskningsändamål,

 2. för utlämning till lånesökande av

 enskilda artiklar eller korta avsnitt

 eller av material som av säkerhetsskäl

 inte bör utlämnas i original eller

 3. för användning i läsapparater.

 I de fall som avses i första stycket 2

 och 3 får exemplar framställas endast

 genom reprografiskt förfarande.

 Rätt till exemplarframställning enligt

 denna paragraf har

 1. de statliga och kommunala arkiv-

 myndigheterna,

 2. det arkiv som 2. Arkivet för

 avses i lagen ljud och bild,

 (1978:487) om

 pliktexemplar av

 skrifter och ljud-

 och bildupptag-

 ningar,

 3. de vetenskapliga bibliotek och

 fackbibliotek som drivs av det allmänna

 samt

 4. folkbiblioteken.

 Regeringen får i enskilda fall besluta

 att vissa andra arkiv och bibliotek än de

 som anges i tredje stycket skall ha rätt

 till exemplarframställning enligt denna

 paragraf.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 26 b §

 Allmänna handlingar skall oavsett

 upphovsrätten tillhandahållas enligt 2

 kap. tryckfrihetsförordningen.

 Upphovsrätten

 till ett fotogra-

 fiskt verk hindrar

 inte att verket

 används i rättsvår-

 dens eller den

 allmänna

 säkerhetens

 intresse.

 26 d §

 De radio- och De radio- och

 televisionsföre-tag televisionsföretag

 som regeringen i som regeringen i

 enskilda fall be- enskilda fall be-

 slutar får sända ut slutar får sända ut

 utgivna litterära utgivna litterära

 och musikaliska och musikaliska

 verk, om av- verk samt

 talslicens gäller offentliggjorda

 enligt 26 i §. konstverk, om av-

 talslicens gäller

 enligt 26 i §.

 Första stycket gäller inte sceniska

 verk och inte heller andra verk om

 upphovsmannen har förbjudit företaget att

 sända ut verket eller det av andra skäl

 finns särskild anledning att anta att han

 motsätter sig utsändningen. Första

 stycket gäller inte sådan vidaresändning

 som avses i 26 f §.

 26 e §

 Ett radio- eller televisionsföretag som

 har rätt att sända ut ett verk får ta upp

 verket på en anordning genom vilken det

 kan återges, om det görs

 1. för användning vid egna utsändningar

 ett fåtal gånger under begränsad tid,

 2. för att säkerställa bevisning om

 utsändningens innehåll eller

 3. för att en statlig myndighet skall

 kunna utöva tillsyn över utsändnings-

 verksamheten.

 Upptagningar som Upptagningar som

 avses i första avses i första

 stycket 2 och 3 får stycket 2 och 3 får

 användas endast för användas endast för

 de ändamål som de ändamål som

 anges där. Om anges där. Om

 sådana upptagningar sådana upptagningar

 har dokumentariskt har dokumentariskt

 värde, får de dock värde, får de dock

 bevaras i det arkiv bevaras i Arkivet

 som avses i lagen för ljud och bild.

 (1978:487) om

 pliktexemplar av

 skrifter och ljud-

 och bildupptag-

 ningar.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 En statlig myndighet som har till

 uppgift att utöva tillsyn över reklamen i

 ljudradio- och televisionsutsändningar

 får återge utsändningar i den omfattning

 som motiveras av ändamålet med tillsynen.

 49 a §

 Den som har

 framställt en

 fotografisk bild

 har uteslutande

 rätt att framställa

 exemplar av bilden

 och göra den

 tillgänglig för

 allmänheten. Rätten

 gäller oavsett om

 bilden används i

 ursprungligt eller

 ändrat skick och

 oavsett vilken

 teknik som utnytt-

 jas.

 Med fotografisk

 bild avses även en

 bild som har fram-

 ställts genom ett

 förfarande som är

 jämförligt med

 fotografi.

 Rätten enligt

 första stycket

 gäller till dess

 femtio år har

 förflutit efter det

 år då bilden

 framställdes.

 Bestämmelserna i

 2 § andra och

 tredje styckena, 3,

 7-9 och 11 §§, 12 §

 första stycket, 13,

 15, 16, 18-20 och

 23 §§, 24 § första

 stycket, 25-26 b,

 26 d-26 f, 26 i-28,

 31-38, 41, 42 och

 50-52 §§ skall

 tillämpas beträf-

 fande bilder som

 avses i denna para-

 graf. Är en sådan

 bild föremål för

 upphovsrätt, får

 denna rätt också

 göras gällande.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 58 §

 Rätt domstol i Rätt domstol i

 mål om ljudradio- mål om ljudradio-

 eller eller

 televisionsutsändning

 televisionsutsändning

 i strid mot denna i strid mot denna

 lag är Stockholms lag är Stockholms

 tingsrätt. Detsamma tingsrätt. Detsamma

 gäller i mål om gäller i mål om

 ersättning som ersättning som

 avses i 18 §, 26 a avses i 18 §, 26 a

 § första stycket, § första stycket,

 26 i § tredje 26 i § tredje

 stycket eller 47 § stycket eller 47 §

 och i mål i vilket och i mål i vilket

 motsvarande ersätt- motsvarande ersätt-

 ning begärs på ning begärs på

 grund av en grund av en

 hänvisning i 45, hänvisning i 45,

 46, 48 eller 49 § 46, 48, 49 eller 49

 samt i mål om a § samt i mål om

 ersättning för en ersättning för en

 sådan sådan vidare-

 vidaresändning som sändning som avses

 avses i 26 f §. i 26 f §.

 61 §

 Föreskrifterna i 45, 47 och 48 §§ är

 tillämpliga på framförande,

 ljudupptagning samt ljudradio- och

 televisionsutsändning, som äger rum i

 Sverige. Dessutom tillämpas

 föreskrifterna i 45 § på framföranden av

 den som är svensk medborgare eller har

 sin vanliga vistelseort i Sverige,

 föreskrifterna i 47 § på ljudupptagningar

 vars framställare är svensk medborgare

 eller svensk juridisk person eller har

 sin vanliga vistelseort i Sverige och

 föreskrifterna i 48 § på utsändningar av

 radio- eller televisionsföretag som har

 sitt säte här i landet. Föreskrifterna i

 46 § tillämpas på alla ljudupptagningar

 och på sådana upptagningar av filmverk

 vars framställare är svensk medborgare

 eller svensk juridisk person eller har

 sin vanliga vistelseort i Sverige liksom

 på sådana upptagningar av filmverk som

 äger rum i Sverige.

 Vad i 49 § Föreskrifterna i

 stadgas är tilläm- 49 § tillämpas på

 pligt på arbete, arbeten vars

 framställt av framställare är

 svensk medborgare svensk medborgare

 eller svensk eller svensk

 juridisk person juridisk person

 eller av den som eller har sin

 här har sin vanliga vanliga vistelseort

 vistelseort, så ock i Sverige liksom på

 eljest på arbete arbeten som först

 som först utgivits utgivits i Sverige.

 i Sverige. Av föreskrifterna

 i 49 a § tilllämpas

 hänvisningen till

 50 och 51 §§ på

 alla fotografiska

 bilder och övriga

 föreskrifter på

 fotografiska bilder

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1. vars

 framställare är

 svensk medborgare

 eller har sin

 vanliga vistelseort

 i Sverige eller

 2. som först har

 utgivits i Sverige

 eller samtidigt i

 Sverige och

 utomlands eller

 3. som har

 infogats i en bygg-

 nad eller annan

 anordning som är

 fast förenad med

 marken, om

 byggnaden eller

 anordningen är

 belägen i Sverige.

 Vid tillämpning

 av tredje stycket 2

 anses utgivningen

 ha skett samtidigt,

 om bilden har ut-

 givits i Sverige

 inom trettio dagar

 efter utgivningen

 utomlands.

 62 §

 Regeringen äger, Regeringen får

 under förutsättning under förutsättning

 av ömsesidighet, av ömsesidighet

 meddela meddela

 föreskrifter om föreskrifter om

 denna lags denna lags

 tillämpning med tillämpning med

 avseende å annat avseende på andra

 land. Föreskrift må länder. Regeringen

 ock meddelas om får också meddela

 tillämpning av föreskrifter om

 lagen på verk, som lagens tillämpning

 först utgivits av på verk och

 mellanfolklig fotografiska bilder

 organisation, samt som först har

 på icke utgivet utgivits av en mel-

 verk, som dylik lanfolklig organi-

 organisation äger sation och på inte

 utgiva. utgivna verk och

 fotografiska bilder

 som en sådan orga-

 nisation får ge ut.

 _______________

 1. Denna lag träder i kraft den 1 april

 1994, då lagen (1960:730) om rätt till

 fotografisk bild skall upphöra att gälla.

 2. Med de undantag som anges i

 punkterna 3-7 tillämpas de nya

 föreskrifterna även på verk och

 fotografiska bilder som har kommit till

 före ikraftträdandet.

 3. Sådana exemplar av en fotografisk

 bild som har framställts med stöd av

 äldre föreskrifter, får även i

 fortsättningen fritt spridas och visas.

 De nya föreskrifterna tillämpas inte

 heller i övrigt när det gäller åtgärder

 som har gjorts eller rättigheter som har

 förvärvats före ikraftträdandet.

 4. Bestämmelserna om upphovsrättens

 giltighetstid i 43 och 44 §§ tillämpas på

 fotografiska verk som har kommit till

 före ikraftträdandet endast under förut-

 sättning att skyddstiden enligt äldre

 bestämmelser inte har löpt ut vid

 ikraftträdandet.

 5. Bestämmelsen om skyddstid i 49 a §

 tredje stycket tillämpas på fotografiska

 bilder som har kommit till före

 ikraftträdandet endast under

 förutsättning att skyddstiden enligt

 äldre bestämmelser inte har löpt ut vid

 ikraftträdandet.

 6. Om de nya föreskrifterna i fråga om

 en viss fotografisk bild medför en

 kortare skyddstid än den som följer av

 äldre bestämmelser, skall de äldre

 bestämmelserna om skyddstid tillämpas.

 7. Bestämmelsen i 10 § andra stycket

 tillämpas inte på kretsmönster som kom

 till före den 1 april 1987.

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1968:430) om mervärdeskatt

 Härigenom föreskrivs att 2 a och 60 §§

 samt punkt 7 av anvisningarna till 8 §

 lagen (1968:430) om mervärdeskatt skall

 ha följande lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 a §

 Med export förstås enligt denna lag att

 vara levereras eller tjänst

 tillhandahålls utom landet.

 Som export räknas även, om inte annat

 följer av sjunde stycket eller

 anvisningarna, leverans av vara inom

 landet

 1) om direkt utförsel av varan

 ombesörjs av speditör eller fraktförare,

 2) till utländsk företagare, som hämtar

 varan här i landet för direkt utförsel,

 om varan är avsedd för verksamhet som

 företagaren bedriver i utlandet,

 3) i frihamn om varan ej är avsedd att

 användas i frihamnen,

 4) till fartyg eller luftfartyg i

 utrikes trafik eller för bruk eller

 omsättning på sådant fartyg eller

 luftfartyg,

 5) för försäljning i exportbutik enligt

 46 § andra stycket tullagen (1987:1065),

 6) om varan är personbil eller

 motorcykel som vid leveransen är införd i

 exportvagnsförteckning.

 Som export räknas även, om inte annat

 följer av anvisningarna,

 1) tjänst som avser fartyg eller

 luftfartyg i utrikes trafik, härunder

 inbegripet upplåtelse av hamn eller

 flygplats, eller tjänst som avser

 utrustning eller annan vara för

 användning på sådant fartyg eller

 luftfartyg,

 2) annan tjänst än uthyrning, om

 tjänsten avser vara, som införts till

 landet endast för tjänsteprestationen i

 fråga för att därefter utföras ur landet,

 3) förmedling av vara eller av tjänst

 åt utländsk uppdragsgivare,

 4) transport direkt till eller från

 utlandet eller förmedling av sådan

 transport,

 5) transport eller annan tjänst inom

 landet som avser importvara eller

 exportvara och som speditör eller

 fraktförare tillhandahåller utländsk

 uppdragsgivare i samband med importen

 eller utförseln,

 6) lastning, lossning eller annan

 tjänst i hamn- eller flygplatsverksamhet

 med avseende på vara från eller till

 utrikes ort,

 7) kontroll eller analys av vara åt

 utländsk uppdragsgivare,

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 8) lagring eller förvaring av vara åt

 utländsk uppdragsgivare,

 9) annonsering eller annan reklam åt

 utländsk uppdragsgivare,

 10) tjänst som avser fastighet i annat

 land,

 11) produktutveckling, projektering,

 ritning, konstruktion eller därmed

 jämförlig tjänst åt utländsk

 uppdragsgivare,

 12) upplåtelse 12) upplåtelse

 eller överlåtelse eller överlåtelse

 åt utländsk åt utländsk

 användare av rätt användare av rätt

 till patent, till patent,

 nyttjanderätt till nyttjanderätt till

 konstruktion eller konstruktion eller

 uppfinning, uppfinning, mön-

 mönsterrätt, sterrätt,

 varumärkesrätt, varumärkesrätt,

 rätt som omfattas rätt som omfattas

 av lagen (1960:729) av lagen (1960:729)

 om upphovsrätt till om upphovsrätt till

 litterära och litterära och

 konstnärliga verk konstnärliga verk

 eller av lagen samt rätt att

 (1960:730) om rätt utnyttja sådana

 till fotografisk system och program

 bild samt rätt att för automatisk

 utnyttja sådana databehandling som

 system och program inte är skyddade

 för automatisk genom den lagen,

 databehandling som

 inte är skyddade

 genom förstnämnda

 lag,

 13) automatisk databehandling samt

 utarbetande av system eller program för

 automatisk databehandling åt utländsk

 uppdragsgivare,

 14) tillhandahållande av information åt

 utländsk uppdragsgivare,

 15) skrivtjänst och översättningstjänst

 åt utländsk uppdragsgivare,

 16) annan tjänst av ekonomisk,

 juridisk, administrativ eller därmed

 jämförbar art åt utländsk uppdragsgivare,

 17) upplåtelse för trafik av bro eller

 tunnel mellan Sverige och annat land.

 Även omsättning av vara eller tjänst på

 fartyg eller luftfartyg i utrikes trafik

 räknas som export. Detsamma gäller

 reparation och leverans av vara, när

 tillhandahållandet sker åt utländsk

 företagare, som ej är skattskyldig, inom

 ramen för garantiåtagande som gjort av

 denne.

 Som export räknas vidare bärgning och

 reparation av lastbil, buss eller

 släpvagn till sådant fordon eller

 leverans av utrustning till sådant

 fordon, om fordonet är registrerat eller

 hemmahörande i annat land och

 tillhandahållandet sker i anslutning till

 fordonets användning för yrkesmässig

 transport här i landet.

 Har skattskyldig levererat vara här i

 landet till köpare som är bosatt utom

 landet anses leveransen, om ej annat

 följer av anvisningarna, ha skett genom

 export under förutsättning att säljaren i

 sina räkenskaper har antingen ett intyg,

 utfärdat av en av skattemyndigheten

 godkänd intygsgivare, som visar att

 köparen i nära anslutning till leveransen

 har medfört varan vid utresa ur landet,

 eller handling som visar att

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 köparen i nära anslutning till leveransen

 har medfört varan vid inresa i annat

 land. Finns särskilda skäl kan

 skattemyndigheten medge att leverans som

 avses i första meningen anses ha skett

 genom export även om där angivna

 handlingar inte förekommer.

 Leverans av varor till fartyg på linjer

 mellan Sverige, Danmark, Finland och

 Norge för försäljning från kiosk eller

 liknande försäljningsställe ombord räknas

 som export enligt andra stycket 3) eller

 4) endast då fråga är om spritdrycker,

 vin, starköl, öl, tobaksvaror, parfymer,

 kosmetiska preparat och toalettmedel samt

 choklad- och konfektyrvaror.

 (Se vidare anvisningarna.)

 60 §

 Vid import skall mervärdeskatt erläggas

 av importören för följande tjänster

 1. reklamtjänst,

 2. automatisk databehandling och

 utarbetande av system eller program för

 automatisk databehandling,

 3. tillhandahållande av information,

 4. tjänst avseende fastighet i Sverige,

 5. skrivtjänst och översättningstjänst,

 6. upplåtelse 6. upplåtelse

 eller överlåtelse eller överlåtelse

 av rätt till av rätt till pa-

 patent, nyttjan- tent, nyttjanderätt

 derätt till till konstruktion

 konstruktion eller eller uppfinning,

 uppfinning, mönsterrätt, var-

 mönsterrätt, var- umärkesrätt, rätt

 umärkesrätt, rätt som omfattas av

 som omfattas av lagen (1960:729) om

 lagen (1960: 729) upphovsrätt till

 om upphovsrätt till litterära och

 litterära och konstnärliga verk

 konstnärliga verk samt rätt att

 eller av lagen utnyttja sådana

 (1960:730) om rätt system eller

 till fotografisk program för auto-

 bild samt rätt att matisk databe-

 utnyttja sådana handling som inte

 system eller pro- är skyddade genom

 gram för automatisk den lagen,

 databehandling som

 inte är skyddade

 genom lagen om

 upphovsrätt till

 litterära och

 konstnärliga verk,

 7. kontroll eller analys av vara,

 8. annan tjänst av ekonomisk, juridisk,

 administrativ eller därmed jämförlig art.

 Med import av tjänst avses att en

 tjänst som skall tillgodogöras inom

 landet tillhandahålls eller förmedlas av

 en utländsk företagare som inte är

 skattskyldig här i landet. Skatteplikten

 avser endast tjänst som skulle ha varit

 skattepliktig om den tillhandahållits

 eller

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 förmedlats av någon som är skattskyldig

 här i landet.

 Skatt enligt denna paragraf skall inte

 erläggas

 1. av staten eller en kommun,

 2. av den som, om tjänsten anskaffats

 inom landet, skulle ha haft rätt till

 avdrag motsvarande hela den ingående

 skatten,

 3. om importen inte sker i en

 yrkesmässig verksamhet och dess

 sammanlagda beskattningsvärde uppgår till

 högst 30 000 kronor för beskattningsåret.

 Skyldighet att erlägga skatt enligt

 denna paragraf medför inte rätt till

 avdrag för ingående skatt enligt 17 §.

 Avser erlagd skatt import av tjänst som

 delvis är hänförlig till skattepliktig

 verksamhet, får dock avdrag göras på sätt

 som anges i andra stycket tredje meningen

 anvisningarna till 17 §.

 Anvisningar

 till 8 §

 7. Undantaget från skatteplikt enligt 8

 § 5 gäller

 a) upplåtelse a) upplåtelse

 eller överlåtelse eller överlåtelse

 av rättighet som av rättighet som

 omfattas av 1, 4 omfattas av 1, 4

 eller 5 § lagen eller 5 § lagen

 (1960:729) om (1960:729) om

 upphovsrätt till upphovsrätt till

 litterära och litterära och

 konstnärliga verk, konstnärliga verk,

 dock inte såvitt dock inte såvitt

 avser reklamalster avser fotografier,

 eller system och reklamalster eller

 program för auto- system och program

 matisk för automatisk

 databehandling och databehandling och

 inte heller film, inte heller film,

 videogram eller videogram eller

 annan jämförlig annan jämförlig

 upptagning som upptagning som

 avser information, avser information,

 b) överlåtelse b) överlåtelse

 eller import av eller import av så-

 sådant alster av dana alster av

 bildkonst som avses bildkonst som avses

 i 1 § nämnda lag i 1 § nämnda lag

 och som ägs av och som ägs av

 upphovsmannen eller upphovsmannen eller

 dennes dödsbo, dennes dödsbo och

 inte utgör

 fotografiska verk,

 c) en utövande konstnärs framförande av

 ett litterärt eller konstnärligt verk

 samt rättighet i fråga om ljud- eller

 bildupptagning av sådant framförande,

 d) konserter samt cirkus-, biograf-,

 teater-, opera-, balett- och därmed

 jämförliga föreställningar,

 e) biblioteksverksamhet i form av

 tillhandahållande av böcker, tidskrifter,

 tidningar, ljud- och bildupptagningar,

 reproduktioner av bildkonst samt

 bibliografiska upplysningar,

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 f) arkivverksamhet i form av förvaring

 och tillhandahållande av arkivhandlingar

 och uppgifter därur,

 g) museiverksamhet i form av

 utställning för allmänheten och

 tillhandahållande av föremål för

 utställning,

 h) tjänst avseende framställning,

 kopiering eller annan efterbehandling av

 kinematografisk film som avser annat än

 reklam eller information.

 _______________

 Denna lag träder i kraft den 1 april

 1994.

 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1979:611) om upphovsmannakonto

 Härigenom föreskrivs att 1 § lagen

 (1979:611) om upphovsmannakonto skall ha

 följande lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 Vid taxering till Vid taxering till

 statlig och statlig och

 kommunal kommunal

 inkomstskatt kan inkomstskatt kan

 fysisk person, på fysisk person, på

 de villkor och i de villkor och i

 den omfattning som den omfattning som

 anges i denna lag, anges i denna lag,

 få uppskov med be- få uppskov med be-

 skattning av sådan skattning av sådan

 intäkt av intäkt av

 näringsverksamhet näringsverksamhet

 som tillkommit som tillkommit

 honom i egenskap av honom i egenskap av

 upphovsman enligt upphovsman enligt

 lagen (1960:729) om lagen (1960:729) om

 upphovsrätt till upphovsrätt till

 litterära och litterära och

 konstnärliga verk konstnärliga verk

 (upphovsman- (upphovsman-

 naintäkt). Uppskov naintäkt). Uppskov

 medges inte om den medges inte om den

 skattskyldige har skattskyldige har

 avlidit under avlidit under

 beskattningsåret. beskattningsåret

 och inte heller om

 intäkten avser

 fotografiska verk.

 Delägare i handelsbolag eller i dödsbo,

 för vilket reglerna om handelsbolag skall

 tillämpas, har inte rätt till uppskov för

 bolagets eller dödsboets inkomst.

 _______________

 Denna lag träder i kraft den 1 april

 1994.

 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1980:612) om medling i vissa upphovs-

 rättstvister

 Härigenom föreskrivs att 1 § lagen

 (1980:612) om medling i vissa

 upphovsrättstvister skall ha följande

 lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 Denna lag Denna lag

 tillämpas när det tillämpas när det

 uppstår en tvist om uppstår en tvist om

 ingående av ett ingående av ett

 avtal vilket utgör avtal vilket utgör

 en förutsättning en förutsättning

 för en avtalslicens för en avtalslicens

 enligt 13 § lagen enligt 13 § lagen

 (1960:729) om upp- (1960:729) om upp-

 hovsrätt till hovsrätt till

 litterära och litterära och

 konstnärliga verk. konstnärliga verk.

 Lagen tillämpas Lagen tillämpas

 även vid även vid

 motsvarande tvister motsvarande tvister

 vilka kan föreligga vilka kan föreligga

 dels till följd av dels till följd av

 hänvisningarna till hänvisningarna till

 13 § i 45, 46 och 13 § i 45, 46, 49

 49 §§ lagen om och 49 a §§ lagen

 upphovsrätt till om upphovsrätt till

 litterära och litterära och

 konstnärliga verk konstnärliga verk,

 och i 7 a § lagen dels när avtal om

 (1960: 730) om rätt den aktuella

 till fotografisk exemplarfram-

 bild, dels när ställningen skall

 avtal om den ingås med svenska

 aktuella ex- radio- eller

 emplarfram- televisionsföretag

 ställningen skall till följd av

 ingås med svenska företagens rätt

 radio- eller tele- enligt 48 § nämnda

 visionsföretag till lag.

 följd av företagens

 rätt enligt 48 §

 lagen om

 upphovsrätt till

 litterära och

 konstnärliga verk.

 _______________

 Denna lag träder i kraft den 1 april

 1994.

 3 Ärendet och dess beredning

 I prop. 1992/93:214 lade regeringen fram

 förslag på grundval av

 Upphovsrättsutredningens arbete. Som

 framgår av propositionen avslutades detta

 arbete med att utredningen år 1990 lade

 fram sitt slutbetänkande, Översyn av

 upphovsrättslagstiftningen (SOU 1990:30).

 Förslagen i propositionen antogs av riks-

 dagen (se bet. 1992/93:LU44 och rskr.

 1992/93:413).

 I slutbetänkandet föreslog utredningen

 att lagen (1960:730) om rätt till

 fotografisk bild (fotografilagen) skulle

 upphävas och att rätten till fotografier

 i stället skulle regleras i lagen

 (1960:729) om upphovsrätt till litterära

 och konstnärliga verk (upphovsrätt-

 slagen). I anslutning härtill - och som

 en konsekvens av integreringen av

 fotografirätten i upphovsrättslagen -

 föreslog utredningen vissa förstärkningar

 av skyddet för fotografier. Den

 viktigaste förstärkningen var att

 skyddstiden skulle förlängas. Betänkandet

 har remissbehandlats.

 I propositionen anförde föredragande

 statsrådet att det inom EG förbereddes

 ett direktiv angående harmonisering av de

 skyddstider som gäller för bl.a.

 upphovsrätten och fotografirätten, att

 det kunde förväntas att det i direktivet

 skulle bli fastslaget exakt vilken

 skyddstid som - också övergångsvis -

 skall gälla för bl.a. fotografier, och

 att det mot den bakgrunden var mindre

 lämpligt att vid tidpunkten för

 propositionen lägga fram förslag om

 ändrad skyddstid för fotografier,

 eftersom mycket talade för att reglerna i

 sådant fall inom kort skulle få ändras

 igen. Föredragandens slutsats var att in-

 tegreringen av fotografirätten i

 upphovsrättslagen inte borde genomföras

 förrän klarhet hade vunnits när det

 gällde innehållet i direktivet om

 skyddstider. Hon konstaterade att

 motsvarande integrering var aktuell i

 övriga nordiska länder (utom Island) och

 att företrädare för vederbörande

 departement i dessa länder också hade

 intagit ståndpunkten att reformen inte

 borde genomföras förrän den berörda

 klarheten hade vunnits. Föredraganden

 förklarade sig emellertid positiv till

 integreringen och anförde att hon avsåg

 att snarast återkomma till frågan.

 Regeringen anslöt sig till föredragandens

 överväganden (prop. 1992/93:214 s.

 45-49).

 Vid behandlingen av propositionen i

 riksdagen anförde lagutskottet bl.a. att

 det fanns anledning att räkna med att en

 gemensam ståndpunkt (s.k. common

 position) beträffande EG-direktivet om

 skyddstider skulle föreligga inom kort

 och att direktivet skulle avse fotogra-

 fier som utgör verk i upphovsrättslig

 mening men inte övriga fotografier;

 beträffande sådana fotografier skulle

 alltså den nationelle lagstiftaren ha

 frihet att bestämma vilka regler som

 skall gälla. Utskottet framhöll dels att

 det är synnerligen angeläget att fotogra-

 fier som kan anses som verk i

 upphovsrättslig mening snarast blir

 jämställda med annan bildkonst, dels att

 förslag till nödvändig lagstiftning bör

 läggas fram så snart det är möjligt att

 dra säkra slutsatser om huvuddragen i det

 kommande EG-direktivet. Vad utskottet

 anfört beslöt riksdagen att som sin

 mening ge regeringen till känna (se bet.

 1992/93:LU44 s. 14-17 och rskr.

 1992/93:413).

 Den 22 juli 1993 antogs i EG:s råd en

 gemensam ståndpunkt rörande direktivet om

 skyddstider. Dokumentet har det innehåll

 som det - enligt vad lagutskottet anförde

 - fanns anledning att räkna med. Det för-

 hållandet att behandlingen inom EG av

 förslaget till direktiv avancerat så

 långt att en gemensam ståndpunkt har

 nåtts innebär att tillräckligt säkra

 slutsatser om direktivets slutliga

 innehåll nu kan dras. Direktivarbetet

 hindrar alltså inte längre att förslag på

 grundval av Upphovsrättsutredningens

 arbete läggs fram om en integrering av

 fotografirätten i upphovsrättslagen.

 Denna proposition innehåller ett sådant

 förslag.

 En sammanfattning av betänkandet SOU

 1990:30 finns som bilaga 2 till prop.

 1992/93:214. De lagförslag som lades fram

 i betänkandet finns som bilaga 4 och en

 förteckning över remissinstanserna finns

 som bilaga 6 till samma proposition. En

 sammanställning av remissyttrandena har

 gjorts inom Justitiedepartementet och

 finns tillgänglig i lagstiftningsärendet

 (dnr 90-1010).

 Motsvarande utredningar har arbetat i

 övriga nordiska länder.

 Departementsbehandlingen av

 utredningarnas respektive förslag har

 präglats av nordiskt samarbete.

 Omfattande samråd har således förekommit

 mellan företrädare för vederbörande

 departement i de nordiska länderna. Som

 framgår nedan och av nyssnämnda pro-

 position har samrådet i mycket stor

 utsträckning resulterat i en gemensam syn

 på vilka förslag till förändringar i

 gällande regler som bör läggas fram.

 Lagrådet

 Regeringen beslutade den 21 oktober 1993

 att inhämta Lagrådets yttrande över de

 lagförslag som finns i bilaga 1.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 2.

 Lagrådet lämnade förslagen utan erinran.

 I förhållande till lagförslagen i bilaga

 1 har i propositionen gjorts några mindre

 ändringar i lagförslag 1 (jfr avsnitt

 11).

 4 Nuvarande lagstiftning

 Enligt 1 kap. upphovsrättslagen har

 författare, kompositörer, konstnärer och

 andra som skapar litterära och

 konstnärliga verk vissa tidsbegränsade

 rättigheter till sina verk. Rättigheterna

 uppkommer när verket har skapats och

 varar normalt i 50 år efter

 upphovsmannens dödsår.

 Rättigheterna består av den ekonomiska

 rätten och den ideella rätten. Den

 ekonomiska rätten har två delar, nämligen

 rätten att framställa exemplar av verket

 och rätten att göra verket tillgängligt

 för allmänheten. Verket görs tillgängligt

 för allmänheten dels när det framförs

 offentligt, dels när det visas offentligt

 och dels när exemplar av det sprids till

 allmänheten.

 Också den ideella rätten består av två

 delar. För det första har upphovsmannen

 rätt att i den omfattning och på det sätt

 som god sed kräver bli angiven när

 exemplar av hans verk framställs eller

 verket görs tillgängligt för allmänheten.

 För det andra har han rätt att motsätta

 sig såväl att verket ändras så att hans

 litterära eller konstnärliga anseende

 eller egenart kränks som att verket görs

 tillgängligt för allmänheten i en sådan

 form eller i ett sådant sammanhang som är

 kränkande för honom.

 Beträffande den ekonomiska rätten

 gäller en rad inskränkningar. En viktig

 sådan inskränkning är rätten för var och

 en att för enskilt bruk framställa ensta-

 ka exemplar av offentliggjorda verk.

 I 5 kap. upphovsrättslagen finns regler

 om s.k. närstående rättigheter, dvs.

 rättigheter som står upphovsrätten nära.

 Dessa tillkommer utövande konstnärer

 (artister, musiker, sångare m.fl.),

 producenter av fonogram (grammofonskivor

 och andra ljudinspelningar) och filmer

 (biograffilm och andra inspelningar av

 filmverk) samt radio- och TV-företag.

 Dessutom skyddas producenter av

 kataloger, tabeller och andra sådana

 arbeten i vilka ett stort antal uppgifter

 har sammanställts. Nämnda kategorier av

 rättighetshavare har härigenom viss

 tidsbegränsad rätt till sina

 prestationer.

 Rätten till fotografiska bilder

 regleras för närvarande i fotografilagen.

 Skyddet enligt denna lag gäller för alla

 slags fotografier, oavsett om de utgör

 verk i upphovsrättslig mening eller ej.

 Den som har framställt en fotografisk

 bild har ensamrätt när det gäller att

 framställa exemplar av bilden och visa

 den offentligt. Han har också en ideell

 rätt motsvarande den som gäller för

 upphovsmän. Rättigheterna uppkommer när

 bilden framställs och varar för

 fotografier som har konstnärligt eller

 vetenskapligt värde normalt i 50 år efter

 fotografens dödsår och för övriga

 fotografier i 25 år efter framställnings-

 året.

 Beträffande såväl de närstående

 rättigheterna som fotografirätten gäller

 inskränkningar motsvarande dem som gäller

 för den egentliga upphovsrätten.

 Den nämnda lagstiftningen tillämpas i

 första hand på svenska verk och

 prestationer. Genom Sveriges anslutning

 till olika internationella konventioner

 på området tillämpas emellertid bestäm-

 melserna i betydande utsträckning också

 på verk och prestationer med ursprung

 utomlands.

 På den egentliga upphovsrättens område

 finns Bernkonventionen för skydd av

 litterära och konstnärliga verk och

 Världskonventionen om upphovsrätt.

 Sverige ger skydd enligt upphovsrättsla-

 gen och fotografilagen åt verk och

 fotografier från stater som är anslutna

 till någon av dessa konventioner. Regler

 härom finns i förordningen (1973:529) om

 tillämpning av upphovsrättslagen och

 fotografilagen med avseende på andra

 länder och områden, m.m.

 Upphovsrättslagen och fotografilagen

 motsvaras av nästan likalydande lagar i

 de övriga nordiska länderna. Denna likhet

 är betydelsefull både för den omfattande

 handeln med rättigheter mellan de

 nordiska länderna och för ländernas

 möjligheter att i internationella

 sammanhang hävda sin syn på

 upphovsrätten. Mot den bakgrunden är det

 naturligt att, som redan har anförts, det

 nordiska samarbetet har varit omfattande

 under beredningen av detta lagstiftnings-

 ärende.

 5 Integrationen, skyddstiden och

 innehållet i skyddet

 Utredningens förslag: Överenstämmer

 till stora delar med regeringens.

 Utredningen föreslog emellertid att

 fotografier utan verkshöjd skall skyddas

 som om de vore konstverk, vilket innebär

 att de skyddas enligt 1 kap.

 upphovsrättslagen och att skyddet upphör

 50 år efter det år då upphovsmannen avled

 (SOU 1990:30 s. 111-133 och 148-149).

 Remissinstanserna: När det gäller den

 lagtekniska frågan huruvida rätten till

 fotografier skall regleras i

 upphovsrättslagen är opinionen splittrad.

 Flertalet instanser är negativa till

 förslaget att fotografier utan verkshöjd

 skall skyddas som om de vore konstverk;

 flera har framhållit risken för att

 verksbegreppet urvattnas.

 Skälen för regeringens förslag:

 Regeringen behandlar inledningsvis frågan

 huruvida fotografilagen bör behållas

 eller rätten till fotografier regleras i

 upphovsrättslagen.

 Redan i 1960 års proposition med

 förslag till upphovsrättslagen och

 fotografilagen uttalades att principiella

 synpunkter ger stöd för att kvalificerade

 fotografier bör skyddas inom

 upphovsrätten. Vid den tidpunkten talade

 emellertid önskan att skapa likhet mellan

 de nordiska lagarna för lösningen att

 reglera skyddet för samtliga fotografiska

 bilder i en särskild lag, och den

 lösningen valdes därför. Enligt proposi-

 tionen skulle skyddet för alla

 fotografier upphöra 25 år efter fram-

 ställningsåret (prop. 1960:17 s.

 101-102).

 Vid behandlingen av propositionen i

 riksdagen anförde första lagutskottet att

 fotografier som har vetenskapligt eller

 konstnärligt värde borde skyddas under en

 tidsrymd som motsvarade den vilken skulle

 gälla för verk enligt upphovsrättslagen;

 skyddet skulle alltså i princip upphöra

 50 år efter fotografens dödsår. För att

 ett fotografi skall anses ha ett sådant

 värde skall det enligt utskottet uppfylla

 ett kvalitetskrav som nära överensstämmer

 med det som ligger till grund för det

 upphovsrättsliga begreppet verk (bet.

 1960:1LU41 s. 90). Riksdagen beslöt i

 enlighet med utskottets betänkande. Be-

 stämmelserna om skyddstid för fotografier

 togs in i 15 § fotografilagen.

 Enligt 1 kap. upphovsrättslagen skyddas

 i princip alla former av litterärt eller

 konstnärligt skapande, förutsatt att det

 som har framställts utgör ett verk. För

 att alstret skall anses utgöra ett verk

 krävs att det uppfyller kravet på s.k.

 verkshöjd. Med detta avses att alstret

 måste uppvisa ett mått av självständighet

 och originalitet. Om kravets närmare

 innebörd uttalades i propositionen att

 det är tydligt att några fasta och fullt

 klara gränslinjer inte kan dras upp

 lagstiftningsvägen och att det i stället

 får ankomma på rättsvetenskap och praxis

 att närmare bestämma innebörden (se s.

 49).

 I 10 § andra stycket upphovsrättslagen

 föreskrivs emellertid, i överensstämmelse

 med de förarbetsuttalanden som refererats

 ovan, att fotografiska bilder inte är

 föremål för upphovsrätt. De skyddas i

 stället av fotografilagen.

 Skydd enligt fotografilagen ges som

 framgått åt alla fotografiska bilder,

 oavsett om de uppfyller några

 kvalitetskrav eller inte. Här yppar sig

 alltså en grundläggande skillnad mellan

 fotografilagen och 1 kap. upphovsrätt-

 slagen. Som framgår av 1 § andra stycket

 fotografilagen avses med fotografisk bild

 en bild som framställts genom fotografi

 eller därmed jämförligt förfarande.

 Begreppet definieras i förarbetena som en

 bild vilken "uppkommit under inverkan av

 ljus på därför känsliga ämnen" (SOU

 1956:25 s. 470). Det bör enligt

 regeringens mening sakna betydelse

 huruvida ett konstverk har framställts

 genom fotografisk teknik eller på annat

 sätt när det gäller att bestämma vilka

 skyddsregler som skall gälla för kon-

 stverket. Såväl praktiska som kulturpoli-

 tiska skäl talar för att fotografiska

 verk och andra konstverk behandlas lika.

 Som framgår av avsnitt 3 ovan har

 riksdagen också nyligen uttalat att det

 är synnerligen angeläget att fotografiska

 verk snarast blir jämställda med annan

 bildkonst. Det anförda talar för att

 skyddet för fotografiska verk bör

 regleras i upphovsrättslagen.

 Vidare bör rättighetshavarna till

 fotografier, även bilder som inte utgör

 verk, skyddas mot att bilderna återges i

 ändrat skick. Skydd i detta avseende har

 blivit allt viktigare på senare tid med

 hänsyn till den tekniska utvecklingen;

 möjligheterna att förändra bilder med

 hjälp av datateknik och elektronik har

 ökat kraftigt. Att skyddet enligt

 fotografilagen mot återgivande i ändrat

 skick inte är tillfredsställande

 illustreras av rättsfallet NJA 1989 s.

 315, där en tecknare ansågs ha haft rätt

 att använda ett fotografi som förlaga för

 en teckning. Rättsläget kan förändras på

 önskvärt sätt om rätten till fotografier

 regleras i upphovsrättslagen, varvid

 fotografierna ges det skydd mot

 återgivande i ändrat skick som följer av

 den lagens regler.

 Ett ytterligare skäl för att reglera

 fotografiskyddet i upphovsrättslagen är

 följande. Allmänheten och näringslivet

 kommer i stor utsträckning i kontakt med

 de frågor som regleras i upp-

 hovsrättslagen och fotografilagen. Det är

 därför av synnerlig vikt att regleringen

 har en utformning som är så enkel och

 klar som förhållandena medger. Med

 hänsyn till bl.a. regeringens nedan

 redovisade inställning avseende vilket

 innehåll skyddet för fotografier bör ha,

 bidrar det till enkelhet och

 överskådlighet i regleringen att

 fotografilagen upphävs och att

 bestämmelser om fotografirätten tas in i

 upphovsrättslagen. Regeringen föreslår

 därför att så sker.

 Upphovsrättsutredningen har föreslagit

 att alla fotografier, även de som inte

 utgör verk, skall behandlas som konstverk

 enligt upphovsrättslagen, vilket innebär

 att de skyddas enligt 1 kap. upphovs-

 rättslagen och att skyddet upphör 50 år

 efter fotografens dödsår. Många

 remissinstanser har invänt att det är

 olämpligt att ge skydd enligt 1 kap. upp-

 hovsrättslagen till objekt som inte

 uppfyller det krav på verkshöjd som

 ställs i 1 § i lagen. Om utredningens

 förslag på denna punkt skulle genomföras,

 skulle vissa objekt - fotografier - få

 skydd enligt kapitlet på grund av att de

 är framställda med viss teknik medan det

 för alla andra objekt skulle ställas krav

 på verkshöjd. Flera remissinstanser har

 hävdat att detta kan medföra att

 verksbegreppet urvattnas.

 Regeringen delar de farhågor som dessa

 instanser har gett uttryck för.

 Regeringen anser att det är av vikt att

 upprätthålla principen om att endast

 alster som uppfyller kravet på verkshöjd

 har skydd enligt 1 kap.

 upphovsrättslagen.

 Frågan är då hur regleringen av

 fotografirätten lämpligen bör utformas

 inom ramen för upphovsrättslagen, om

 nyssnämnda princip skall bibehållas.

 Regeringen har beträffande denna fråga

 särskilt tagit fasta på ett förslag som

 har framställts i remissyttrandet från

 Stockholms tingsrätt. Tingsrätten har

 anfört att fotografiska verk bör skyddas

 enligt 1 kap. upphovsrättslagen medan

 fotografier som saknar verkshöjd bör

 behandlas i en ny bestämmelse om

 närstående rättigheter i 5 kap.

 upphovsrättslagen. Fotografier som saknar

 verkshöjd skulle därvid få ett skydd som

 inte är lika starkt som det skydd vilket

 skulle tillkomma fotografiska verk.

 Tingsrättens förslag överensstämmer i

 princip med förslagen från de danska och

 norska upphovsrättsutredningarna och

 motsvarar i allt väsentligt vad som redan

 är gällande rätt i Tyskland och Island.

 Mot tingsrättens förslag kan invändas

 att det medför att fotografier i det

 praktiska rättslivet måste indelas i två

 kategorier - fotografiska verk och övriga

 fotografier - samt att denna indelning

 kan vara vansklig att göra. Mot detta kan

 dock följande anföras. För det första

 måste vid handläggningen av upphovsrätt-

 sliga frågor ständigt göras bedömningen

 huruvida det alster saken gäller

 uppfyller kravet på verkshöjd. Det kan

 inte antas att denna bedömning skulle

 vara svårare att göra beträffande

 fotografier än i fråga om andra alster av

 litterär eller konstnärlig verksamhet.

 För det andra blir bedömningen inte

 aktuell så ofta när det gäller

 fotografier som beträffande andra alster,

 eftersom fotografierna - till skillnad

 mot andra alster - har skydd även om de

 inte utgör verk. Om skyddet för

 fotografier som inte utgör verk utformas

 så att det i stor utsträckning nära

 ansluter till skyddet för fotografiska

 verk, torde det i realiteten bli relativt

 sällan som bedömningen alls får någon

 betydelse. För det tredje måste

 fotografier som framgått indelas i

 kategorier redan enligt gällande rätt.

 För fotografier med vetenskapligt eller

 konstnärligt värde gäller en längre

 skyddstid än för andra fotografier.

 Enligt vad första lagutskottet uttalade

 (se ovan) överensstämmer detta

 kvalitetskrav nära med kravet på

 verkshöjd.

 Regeringen anser att övervägande skäl

 talar för att fotografirätten regleras på

 i princip det sätt som tingsrätten har

 föreslagit. Regeringen föreslår alltså

 att fotografiska verk skall skyddas som

 konstverk enligt 1 kap. upphovsrättslagen

 och att skyddet för fotografier utan

 verkshöjd skall behandlas i en ny bestäm-

 melse i 5 kap. upphovsrättslagen.

 Sistnämnda bestämmelse bör emellertid

 gälla även för de fotografiska verken,

 vilka alltså bör skyddas enligt såväl 1

 kap. upphovsrättslagen som den nya

 bestämmelsen. Skälet härtill är följande.

 Enligt fotografilagen är det fotografen,

 dvs. normalt den person som har

 manövrerat kameran, som är innehavare av

 rätten till fotografiet (se prop. 1960:

 17 s. 330). Detsamma bör gälla enligt den

 nya bestämmelsen. Enligt 1 §

 upphovsrättslagen är var och en som har

 bidragit med skapande insatser vid

 tillkomsten av verket att anse som

 verkets upphovsman (jfr prop. s. 50 f.).

 När det gäller ett fotografiskt verk kan

 det teoretiskt inträffa att skapande

 insatser har gjorts enbart av någon annan

 än fotografen; fotografen är då inte

 rättighetshavare enligt 1 kap.

 upphovsrättslagen. För att fotografen

 inte skall vara sämre ställd i denna

 situation än om han hade framställt ett

 fotografi utan verkshöjd, bör han ha

 skydd enligt den nya bestämmelsen i 5

 kap. upphovsrättslagen oavsett om

 fotografiet uppfyller verkshöjdskravet

 eller inte. Detta överensstämmer också

 med förslagen från de danska och norska

 utredningarna.

 Skyddstiden för fotografier utan

 verkshöjd

 Nästa fråga är vilka rättigheter foto-

 graferna bör ha enligt den nya

 bestämmelsen i 5 kap. upphovsrättslagen.

 Utredningens förslag innebar som har

 framgått att fotografier utan verkshöjd

 skulle skyddas på samma sätt som

 konstverk. Den viktigaste förändringen i

 förhållande till fotografilagens regler

 som detta skulle innebära är att

 skyddstiden beträffande de flesta

 fotografier, dvs. de som inte har

 vetenskapligt eller konstnärligt värde,

 skulle utökas. Nu sträcker sig

 skyddstiden till 25 år efter det år

 bilden framställdes; enligt utredningens

 förslag skulle tiden löpa ut först 50 år

 efter fotografens död.

 Många remissinstanser har hävdat att

 detta är en alltför lång skyddstid för

 alster som inte uppfyller kravet på

 verkshöjd. Regeringen delar den bedöm-

 ningen. Å andra sidan finns det vissa

 skäl som talar för att den nuvarande

 skyddstiden bör förlängas till 50 år

 efter det år då bilden framställdes.

 Därvid avses följande.

 1. Den nuvarande skyddstiden löper ofta

 ut redan under fotografens yrkesverksamma

 liv. Han tvingas alltså se att hans

 tidiga produktion används fritt trots att

 han fortfarande är verksam. Jfr bet.

 1992/93:LU44 s. 16.

 2. Skyddstiden för prestationer av

 utövande konstnärer, fonogram-producenter

 samt radio- och TV-företag förlängdes år

 1986 från 25 till 50 år efter det år då

 prestationerna tillkom. Den nya kategori

 av närstående rättighets-innehavare som

 samtidigt infördes - film-producenterna -

 fick samma skyddstid (se prop.

 1985/86:79, bet. 1985/86:LU32, rskr.

 1985/86:293, SFS 1986:367).

 Likabehandling av olika innehavare av

 närstående rättigheter har lång tradition

 i nordisk rätt.

 3. Gränsdragningen mellan fotografiska

 verk och andra fotografier blir inte

 aktuell så ofta om skyddstiden för de

 senare förlängs.

 Regeringens slutsats är att skyddstiden

 enligt den nya bestämmelsen bör sträcka

 sig till 50 år efter det år då bilden

 framställdes.

 Innehållet i skyddet

 Som redan har framgått anser regeringen

 alltså att innehållet i skyddet enligt 1

 kap. upphovsrättslagen och den nya

 bestämmelsen i 5 kap. samma lag skall

 skilja sig åt på två punkter. För det

 första skall kretsen av rättighetshavare

 bestämmas något olika. För det andra

 skall skilda skyddstider gälla. Bortsett

 från dessa skillnader anser regeringen

 att det inte finns skäl för olika

 innehåll i skyddet enligt de båda

 bestämmelserna. Enligt regeringens

 förslag har skyddsformerna således ett

 likartat innehåll. Att de ges ett sådant

 medför, som har berörts ovan, den

 fördelen för det praktiska rättslivet att

 man normalt inte behöver ta ställning

 till frågan huruvida ett fotografi utgör

 ett verk eller ej.

 Vid de nordiska departements-

 överläggningarna har det rått enighet om

 att skyddet för fotografier bör utformas

 på det sätt som nu har angetts.

 Som framgår av avsnitt 3 ovan antog

 EG:s råd den 22 juli 1993 en gemensam

 ståndpunkt om ett direktiv om harmonise-

 ring av de skyddstider som gäller för

 bl.a. upphovsrätten och fotografirätten.

 Av artiklarna 1 och 6 i dokumentet följer

 att skyddet för fotografiska verk -

 liksom för andra verk - i princip skall

 upphöra 70 år efter upphovsmannens dödsår

 och att medlemsstaterna fritt kan

 bestämma skyddstiden för fotografier som

 inte utgör verk. Enligt artikel 13 skall

 medlemsstaternas lagar vara i enlighet

 med direktivet senast den 1 juli 1995.

 När direktivet har antagits - vilket kan

 förväntas ske under hösten 1993 - kommer

 regeringen att inleda förhandlingar med

 EG-kommissionen beträffande frågan hur

 Sverige skall anpassa sin lagstiftning

 till direktivet. Sedan förhandlingarna

 har avslutats avser regeringen att ta upp

 frågan om vilka lagändringar som kan visa

 sig nödvändiga med anledning av

 förhandlingsresultatet.

 6 Den s.k. beställarregeln

 Utredningens förslag: Överensstämmer

 med regeringens. En minoritet av

 utredningens ledamöter har emellertid

 föreslagit att fotografen inte i något

 fall skall få utöva sin rätt till ett

 fotografi utan beställarens tillstånd

 (SOU 1990:30 s. 139-148 och 629-630).

 Remissinstanserna: Remissopinionen är

 splittrad.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt

 14 § första stycket fotografilagen gäller

 att rätten till ett fotografi vilket har

 utförts på beställning tillkommer

 beställaren, om inte annat har uttryckli-

 gen avtalats. Regeln brukar kallas

 beställarregeln. Den är inskränkt på det

 viset att fotografen på sedvanligt sätt

 får ställa ut bilden i reklamsyfte, om

 inte beställaren förbjuder det.

 Beställarregeln fanns intagen också i

 den lag som föregick fotografilagen.

 Auktorrättskommittén, som lade fram

 förslaget till fotografilagen, uttalade

 att det inte kunde anföras något giltigt

 skäl för att behålla beställarregeln. I

 vilken utsträckning beställaren har rätt

 att förfoga över bilden borde enligt

 kommittén avgöras med ledning av beställ-

 ningsavtalets innehåll och om-

 ständigheterna i övrigt. Eftersom

 beställarregeln innebar ett hinder för en

 sådan fri avtalstolkning menade kommittén

 att den inte borde behållas. Kommittén

 ansåg emellertid att det till skydd för

 beställaren borde införas en regel enligt

 vilken fotografen inte fick förfoga över

 bilden utan beställarens samtycke. Som

 skäl angavs att beställaren ofta hade ett

 personligt intresse i bilden. Detta sades

 gälla i första hand beträffande porträtt

 och liknande men även i andra fall (SOU

 1956:25 s. 478).

 I propositionen med förslag till

 fotografilagen anfördes, angående frågan

 huruvida beställarregeln skulle behållas,

 att saken ytterst gällde på vem av

 parterna man borde lägga bördan att vid

 avtalets ingående göra förbehåll om

 rätten till fotografiet. Det uttalades

 att det syntes mest ändamålsenligt att

 lägga denna börda på fotografen, som är

 yrkesman. Det anfördes vidare att

 kommitténs förslag var ägnat att medföra

 en viss oklarhet rörande

 rättsförhållandet, eftersom det i många

 fall skulle vara svårt att genom tolkning

 av beställningsavtalet bestämt fastställa

 hur långt beställarens rätt sträckte sig.

 Å andra sidan uttalades att till förmån

 för kommitténs förslag talade prin-

 cipiella synpunkter och att det var tvek-

 samt vilken lösning som borde väljas.

 Propositionens förslag, vilket godtogs av

 riksdagen, blev att beställarregeln

 skulle behållas (se prop. 1960:17 s. 344

 och bet. 1960:1LU41 s. 88 f.).

 Om någon har åstadkommit ett

 fotografiskt verk bör, som regeringen

 tidigare har anfört, det skydd han

 erhåller för sin prestation i princip

 överensstämma med det som ges åt den som

 - med annan teknik än fotografi - har

 åstadkommit ett konstverk. Beställar-

 regeln gäller inte beträffande rätten

 till ett verk av en konstnär. Inte heller

 gäller regeln beträffande en artikel av

 en frilansjournalist. Konstnären och

 journalisten har ett likartat skydd, och

 det finns goda skäl för denna likhet.

 Redan det nu anförda ger anledning att

 starkt ifrågasätta att beställarregeln

 bör gälla för fotografiska verk. Som

 regeringen tidigare har uttalat är det en

 fördel om likartade regler gäller

 beträffande fotografiska verk och

 fotografier som inte uppfyller kravet på

 verkshöjd; också i fråga om de senare

 måste således ifrågasättas att

 beställarregeln bör gälla.

 De skäl för att behålla beställarregeln

 vilka anfördes i 1960 års proposition var

 som har framgått (1) att det borde

 ankomma på fotografen att i avtalet göra

 förbehåll om rätten till fotografiet samt

 (2) att det var ägnat att medföra en viss

 osäkerhet rörande rättsförhållandet

 mellan fotografen och beställaren att

 utmönstra beställarregeln.

 När det gäller det första skälet kan

 följande anföras. I propositionen ansågs

 beställaren ha behov av skydd i

 förhållande till fotografen.

 Föredraganden hade därvid för ögonen en

 privatperson som beställde

 porträttfotografering. Numera utgörs

 beställarna emellertid främst av

 tidningar, förläggare, reklambyråer och

 liknande. Generellt sett har beställaren

 därför inte längre behov av skydd i

 förhållande till foto-grafen. I de fall

 beställaren är en privatperson och det är

 en engångsföreteelse för honom att träffa

 avtal om fotografering, torde

 beställarregelns betydelse vara be-

 gränsad, eftersom fotograferna i dessa

 fall normalt ser till att de genom

 avtalet förvärvar de rättigheter de

 önskar. När det gäller porträttbilder

 finns dock fortfarande ett skyddsbehov,

 men skydd i detta avseende bör till-

 handahållas på annat sätt än genom att

 beställarregeln behålls (se nedan).

 Beträffande det andra skälet i

 propositionen kan anföras följande.

 Visserligen kan det medföra en viss

 oklarhet rörande rättsförhållandet att

 låta resultatet av avtalstolkning vara

 avgörande för frågan om hur rättigheterna

 är fördelade mellan fotografen och

 beställaren. Men om avseende i varje

 särskilt fall fästs vid denna tolkning

 uppnås ett materiellt sett mer till-

 fredsställande rättsläge i parternas

 förhållande än det som blir följden om

 alla rättigheter enligt lag tillkommer

 beställaren. I själva verket synes det

 inte möjligt att åstadkomma en rätt-

 spolitiskt lämplig avvägning mellan

 parternas intressen på annat sätt än att

 fästa avseende vid avtalstolkningen;

 omständigheterna i skilda fall är alltför

 olika.

 Frågan huruvida beställarregeln skall

 överges har splittrat remissopinionen. De

 som har ansett att den bör behållas har

 upprepat de skäl som anfördes i 1960 års

 proposition och därutöver anfört i

 huvudsak följande. Det är beställaren som

 tar initiativet till fotograferingsupp-

 draget och ger anvisningar om hur det

 skall utföras. Det är normalt han som

 skapar de praktiska och ekonomiska

 förutsättningarna för uppdraget. I brist

 på avtal om annat bör han därför ha

 rätten till bilden. Beställaren måste

 också normalt få avgöra vilka bilder som

 kan offentliggöras samt när och i vilket

 sammanhang så kan ske. Att detta

 avgörande måste ligga hos beställaren

 beror på bl.a. att det som fotograferats

 kan utgöra företagshemligheter eller vara

 integritetskänsligt.

 Mot dessa remisståndpunkter kan

 invändas följande. Att beställaren tar

 initiativet till uppdraget, ger

 anvisningar om hur det skall utföras och

 ofta skapar de praktiska och ekonomiska

 förutsättningar som krävs för att det

 skall kunna genomföras är inte specifikt

 för fotograferingsuppdragen utan gäller

 också i fråga om uppdrag till upphovsmän.

 Ändå gäller inte beställarregeln

 beträffande dessa uppdrag. De nämnda

 omständigheterna kan ha betydelse å ena

 sidan för vilka krav beställaren vid av-

 talstillfället kan ställa avseende

 förvärv av rätten till fotografiet och å

 andra sidan för tolkningen av beställ-

 ningsavtalet men utgör inte tillräckliga

 skäl för att beställaren skall förvärva

 alla rättigheter till följd av en

 lagregel. Det är vidare riktigt att

 beställaren i vissa känsliga fall måste

 få avgöra vilka bilder som kan offent-

 liggöras samt när och i vilket sammanhang

 så kan ske. Men beställarens rätt i detta

 avseende bör inte säkerställas genom att

 han i lag ges alla rättigheter till alla

 beställda fotografier; det vore att

 stifta lag som går långt utöver syftet

 med lagen. I stället bör det kunna krävas

 av beställaren att han genom

 sekretessavtal eller liknande försäkrar

 sig om att fotografens bilder inte kommer

 till sådan användning som kan skada

 beställaren.

 Slutsatsen av det anförda är att

 beställarregeln inte bör föras över till

 upphovsrättslagen utan utmönstras.

 Beställda porträttbilder

 Beträffande beställda porträttbilder,

 dvs. fotografier som avbildar beställaren

 eller närstående till honom, bör

 fotografen inte få utöva sin rätt utan

 tillstånd av beställaren eller, efter

 dennes död, av hans make och arvingar.

 Enligt 27 § andra stycket upp-

 hovsrättslagen gäller redan en

 motsvarande regel beträffande andra

 porträtt än fotografiska. Den regeln bör

 göras tillämplig också på fotografiska

 porträtt. Beställaren får då skydd i för-

 hållande till fotografen när det gäller

 ett slags bilder som beställaren ofta har

 ett personligt intresse i. Regeringen

 anser emellertid inte att det i lag bör

 krävas av fotografen att han inhämtar be-

 ställarens tillstånd i andra fall än när

 det gäller porträtt. Regeringen menar

 alltså att förslaget från en minoritet i

 utredningen - att fotografen aldrig skall

 få utöva sin rätt utan beställarens

 tillstånd - inte bör genomföras.

 Det bör betonas att det som nu har

 anförts enbart avser vad som bör gälla

 mellan fotografen och beställaren i fråga

 om de immaterialrättsliga rättigheter som

 är knutna till en beställd porträttbild.

 Det är en helt annan fråga i vad mån det

 bör gälla allmänna inskränkningar

 avseende användningen av fotografier med

 personer avbildade. Sådana inskränkningar

 har diskuterats t.ex. när det gäller

 bilder som är integritetskänsliga. Om

 denna fråga, se senast bet. 1991/92:LU5

 s. 14 f.

 Utredningen har föreslagit att

 beställaren till en porträttbild skall ha

 rätt att låta ta in porträttet i en

 tidning eller en tidskrift eller en

 skrift med biografiskt innehåll, om inte

 fotografen har gjort förbehåll mot det.

 En liknande bestämmelse finns i 14 §

 andra stycket fotografilagen. Förslaget

 har lämnats okommenterat av flertalet

 remissinstanser. Juridiska

 fakultetsnämnden vid Stockholms universi-

 tet har emellertid ifrågasatt behovet av

 regeln och anfört i huvudsak att det

 torde följa av beställningsavtalet att

 beställaren har rätt att låta ta in

 porträttet i tidningar etc. Regeringen

 delar fakultetsnämndens åsikt. Förslaget

 bör inte genomföras.

 Beställarregeln i fotografilagen är som

 nämnt inskränkt på det viset att fotogra-

 fen på sedvanligt sätt får ställa ut

 bilden i reklamsyfte, om inte beställaren

 förbjuder det. Utredningen har utgått

 ifrån att fotografen har denna rätt utan

 särskilt lagstöd, om utredningens förslag

 att upphäva beställarregeln genomförs.

 Som framgår av vad som ovan har anförts

 om rätten till porträttbilder är

 utredningens antagande emellertid inte

 riktigt när det gäller sådana bilder. Den

 reglering utredningen föreslog - vilken

 regeringen som framgår ovan också

 föreslår - innebär, om ingen särregel

 tillskapas, att fotografen måste inhämta

 samtycke av beställaren (eller, efter

 dennes död, av hans efterlevande make och

 arvingar) till att ställa ut en

 porträttbild i reklamsyfte.

 I 1 § lagen (1978:800) om namn och bild

 i reklam föreskrivs att näringsidkare vid

 marknadsföring av vara, tjänst eller

 annan nyttighet inte får använda

 framställning i vilken annans bild

 utnyttjas utan dennes samtycke.

 Betydelsen av bestämmelsen i detta

 sammanhang är att fotografen måste ha

 tillstånd av den avbildade personen för

 att få ställa ut ett porträtt i

 reklamsyfte (se prop. 1978/79:2 s. 74;

 Lagrådet). Eftersom beställaren och den

 som har avbildats i många fall är samma

 person, är det olämpligt att behålla den

 fotografirättsliga regeln att fotografen

 - i avsaknad av förbud av beställaren -

 på sedvanligt sätt får ställa ut bilden i

 reklamsyfte. Denna regel och bestämmelsen

 i lagen om namn och bild i reklam är

 nämligen som har framgått ägnade att i

 många fall strida mot varandra.

 Regeringen anser alltså att den

 reglering som nu föreslås medför att ett

 tillfredsställande rättsläge uppnås när

 det gäller utställning av porträttbilder

 i reklamsyfte. För tydlighets skull bör

 tilläggas att rättsläget innebär att, om

 annan än beställaren är avbildad, det är

 nödvändigt för fotografen att inhämta

 samtycke från såväl beställaren som från

 den avbildade (enligt 27 § andra stycket

 upphovsrättslagen respektive 1 § lagen om

 namn och bild i reklam).

 Vid de nordiska departements-

 överläggningarna har det rått enighet om

 att de frågor som har behandlats i detta

 avsnitt bör lösas på det sätt som

 regeringen nu har angett.-

 7 Användningen av fotografier hos arkiv

 och museer

 Utredningens förslag: Det skall införas

 en s.k. avtalslicensbestämmelse som ger

 rätt åt vissa arkiv och museer att för

 utpekade ändamål framställa exemplar av

 fotografier i sina samlingar (SOU 1990:30

 s. 134-139).

 Remissinstanserna: Många

 remissinstanser har ställt sig negativa

 till förslaget.

 Skälen för regeringens bedömning: Med

 en s.k. avtalslicensbestämmelse avses en

 regel enligt vilken en part, som har

 träffat avtal om användning av verk eller

 andra prestationer med en organisation

 som företräder ett flertal svenska

 rättighetshavare på området, i princip

 har rätt att använda också prestationer

 vars rättighetshavare inte företräds av

 organisationen. Se vidare prop.

 1992/93:214 s. 42-45.

 Utredningen har föreslagit att det

 skall införas en avtalslicensbestämmelse

 som ger rätt åt vissa arkiv och museer

 att - sedan avtal träffats med en svensk

 fotograforganisation - för vetenskapliga

 ändamål eller för forskning framställa

 exemplar av fotografier i sina samlingar.

 Utredningen har anfört att det finns

 stora samlingar av fotografier hos vissa

 arkiv och museer, att det endast i ett

 fåtal fall finns uttryckliga avtal mellan

 rättighetshavarna till enskilda fotogra-

 fier och arkivet eller museet om hur

 bilden får användas, att uppgift om vem

 som är fotograf ofta helt saknas och att

 det beträffande många bilder är omöjligt

 att ta reda på vem som är rättighetsha-

 vare.

 Utredningen har som framgår i avsnitt

 13 nedan ansett att skyddstiden för alla

 fotografier, även de som har framställts

 innan de föreslagna reglerna träder i

 kraft, skall sträcka sig till 50 år efter

 fotografens dödsår. Förslaget innebär

 beträffande ett mycket stort antal

 fotografier att skydd skall kunna göras

 gällande trots att skyddstiden enligt

 nuvarande regler redan har löpt ut.

 Utredningen har konstaterat att problemen

 för arkiv och museer att komma i kontakt

 med rättighetshavarna skulle öka, om

 utredningens förslag om att skydd skall

 återuppstå genomförs.

 Många remissinstanser har kritiserat

 utredningens förslag till

 avtalslicensbestämmelse. Flera har

 ifrågasatt om det är lämpligt att ett

 avtal med en organisation som företräder

 yrkesfotografer ger rätt att använda

 fotografier som nästan uteslutande torde

 ha tagits av amatörfotografer eller andra

 personer vilka inte är medlemmar i

 organisationen. Regeringen anser för sin

 del att detta inte är lämpligt. Som rege-

 ringen har anfört i ett annat sammanhang

 (se prop. 1992/93:214 s. 57) bör det vara

 en grundläggande förutsättning för att

 avtalslicensmodellen skall komma i fråga

 för användning att flertalet svenska

 upphovsmän av berörd kategori

 representeras av de upphovsrättsliga

 organisationerna; om tvärtom flertalet av

 dessa upphovsmän står utanför

 organisationerna framstår det som omo-

 tiverat att avtal med organisationerna

 ger rätt att använda de aktuella verken.

 Om denna princip förs över till det

 sammanhang som nu är aktuellt innebär den

 att avtalslicensmodellen hade kunnat

 komma i fråga för användning endast om

 flertalet svenska fotografer, vars

 fotografier finns hos de aktuella arkiven

 och museerna, hade representerats av

 organisationerna på fotografiområdet.

 Trots att det saknas närmare utredning om

 vilka fotografer som tagit de bilder

 vilka finns hos aktuella arkiv och museer

 torde det kunna slås fast att dessa

 personer endast i mycket liten

 utsträckning representeras av

 organisationerna på fotografiområdet.

 Redan av detta skäl anser regeringen att

 utredningens förslag till

 avtalslicensbestämmelse inte bör genom-

 föras.

 Utredningens förslag skall ses mot

 bakgrund av att utredningen som nämnt har

 ansett att skyddstiden för alla

 fotografier, även de som har framställts

 innan de föreslagna reglerna träder i

 kraft, skall sträcka sig till 50 år efter

 fotografens dödsår. Regeringens förslag

 innebär att skyddstiden för flertalet

 fotografier, dvs. de som inte utgör verk,

 skall sträcka sig till 50 år efter

 framställningsåret och att denna

 skyddstid skall gälla endast beträffande

 fotografier för vilka skyddstiden inte

 har gått ut när de nya reglerna träder i

 kraft (se avsnitt 13 nedan). Behovet av

 särskilda regler enligt vilka arkiv och

 museer får framställa exemplar av

 fotografier i sina samlingar blir med

 regeringens förslag inte särskilt fram-

 trädande. För arkivens del gäller detta

 särskilt mot bakgrund av att bestämmelsen

 i 16 § upphovsrättslagen (i lydelse

 enligt SFS 1993:1007), som enligt

 regeringens förslag blir tillämplig på

 fotografier, möjliggör exemplar-

 framställning för bevarande-,

 kompletterings- eller forskningsändamål.

 Regeringen anser alltså att det inte

 bör gälla några särregler för

 användningen av fotografier hos arkiv och

 museer.

 Vid de nordiska departements-

 överläggningarna har det rått enighet om

 att några sådana särregler inte bör

 införas.

 8 Visning av fotografier och konstverk i

 TV

 Utredningens förslag: Överenstämmer med

 regeringens (SOU 1990:30 s. 363-371).

 Remissinstanserna: Endast ett fåtal

 remissinstanser har yttrat sig om

 förslaget. De har lämnat det utan

 invändning.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt

 9 § första stycket första meningen

 fotografilagen (i lydelse enligt SFS

 1993:1009) får de TV-företag, som

 regeringen beslutar, mot ersättning visa

 offentliggjorda fotografier, om fotogra-

 fen inte har förbjudit visningen eller

 det av andra skäl finns särskild

 anledning att anta att han motsätter sig

 denna. Enligt andra meningen i samma

 stycke gäller första meningen inte film.

 Enligt 15 § förordningen (1961: 348) med

 tillämpningsbestämmelser till upphovs-

 rättslagen och fotografilagen får de

 företag som är programföretag enligt

 radiolagen använda sig av regeln i 9 §

 fotografilagen. På grundval av dessa

 bestämmelser har nämnda företag alltså

 s.k. tvångslicens i fråga om rätten att

 visa offentliggjorda fotografier i TV.

 Tvångslicens innebär att användningen får

 ske utan avtal med rättighetshavarna

 eller deras organisation men att

 rättighetshavarna har rätt till

 ersättning för användningen.

 Enligt 26 d § första stycket

 upphovsrättslagen (i lydelse enligt SFS

 1993:1007) får de radio- och TV-företag

 som regeringen beslutar sända ut utgivna

 litterära och musikaliska verk, om

 avtalslicens gäller enligt 26 i § samma

 lag. Enligt andra stycket i förstnämnda

 paragraf gäller första stycket inte bl.a.

 om upphovsmannen har meddelat förbud mot

 utsändningen eller det av andra skäl

 finns särskild anledning att anta att han

 motsätter sig denna. Av 26 i § första

 stycket framgår att avtalslicens gäller

 när ett avtal har ingåtts om verksut-

 nyttjande på det aktuella sättet med en

 organisation som företräder ett flertal

 svenska upphovsmän på området. Avtalsli-

 censen ger enligt bestämmelsen användaren

 rätt att utnyttja verk av det slag som

 avses med avtalet trots att verkens

 upphovsmän inte företräds av organisatio-

 nen. När ett verk utnyttjas med stöd av

 26 d § har upphovsmannen enligt 26 i §

 tredje stycket rätt till ersättning.

 Vid integrationen av fotografirätten i

 upphovsrättslagen uppkommer frågan om den

 gällande tvångslicensregeln i fråga om

 visning av fotografier i TV skall

 behållas eller om upphovsrättslagens av-

 talslicensregel skall göras tillämplig

 också på fotografier. Regeringen anser

 att det saknas skäl att ha olika regler

 avseende å ena sidan litterära och

 musikaliska verk och å andra sidan

 fotografier. Bestämmelsen om avtalslicens

 bör alltså gälla även för fotografierna.

 Vidare saknas skäl att ha olika regler

 beträffande fotografier och konstverk.

 Avtalslicensregeln bör alltså göras

 tillämplig även på konstverk.

 Att regeln inte kan åberopas till stöd

 för att sända filmer torde framgå av dess

 lydelse. Någon motsvarighet till

 bestämmelsen i 9 § första stycket andra

 meningen fotografilagen är därför inte

 nödvändig.

 Vid de nordiska departements-

 överläggningarna har det rått enighet om

 att avtalslicensbestämmelsen avseende

 utsändning av verk i TV skall gälla för

 fotografier och konstverk.

 9 Användningen av fotografier inom

 rättsvården

 Utredningens förslag: Överensstämmer

 med regeringens (SOU 1990:30 s. 133-134).

 Remissinstanserna: Förslaget har inte

 kommenterats.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt

 12 § första stycket fotografilagen får

 fotografiska bilder användas i

 rättsvårdens och den allmänna säkerhetens

 intresse. I förarbetena anges som exempel

 att polisen har rätt att framställa

 exemplar av och publicera fotografier av

 brottsplatser och efterspanade personer

 (prop. 1960:17 s. 340). Bestämmelsen bör

 föras över till upphovsrättslagen som ett

 nytt andra stycke i 26 b §.

 Det förhållandet att fotografier enligt

 en uttrycklig regel får användas i

 rättsvårdens intresse innebär inte att

 det alltid krävs samtycke av

 rättighetshavarna när andra

 upphovsrättsligt skyddade prestationer

 skall användas i detta intresse. Som

 illustration kan nämnas rättsfallen NJA

 1981 s. 791 och 1992 s. 307, i vilka ett

 TV-företag ansågs skyldigt att - enligt

 rättegångsbalkens regler om

 tillhandahållande av föremål för syn

 inför domstol - lämna ut vissa filmer och

 visst bandmaterial; Högsta domstolen

 uttalade att upphovsrättsliga aspekter

 inte utgjorde grund för avsteg från

 regleringen i rättegångsbalken.

 10 Följdlagstiftning

 Utredningens förslag: Överensstämmer

 med regeringens i fråga om lagen om

 medling i vissa upphovsrättstvister. I

 övrigt har utredningen inte berört

 behovet av följdlagstiftning (SOU 1990:30

 s. 623).

 Remissinstanserna: Behovet av

 följdlagstiftning har inte kommenterats.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt

 8 § femte punkten lagen (1968:430) om

 mervärdeskatt är de varor och tjänster

 inom kulturverksamheten som anges i

 sjunde punkten av anvisningarna till

 paragrafen undantagna från

 mervärdeskatteplikt. I nämnda an-

 visningspunkt anges under a) upplåtelse

 eller överlåtelse av rättighet som

 omfattas av 1, 4 eller 5 §

 upphovsrättslagen, dock inte rättighet

 som gäller reklamalster eller system och

 program för automatisk databehandling och

 inte heller rättighet som gäller film,

 videogram eller annan jämförlig

 upptagning som avser information. I

 anvisningspunkten anges under b)

 överlåtelse eller import av sådant alster

 av bildkonst som avses i 1 §

 upphovsrättslagen och som ägs av upp-

 hovsmannen eller dennes dödsbo.

 I detta lagstiftningsärende läggs fram

 förslag om ändrade immate-rialrättsliga

 regler avseende skyddet för fotografier.

 Som har framgått skall fotografiska verk

 enligt förslaget skyddas som alster av

 bildkonst enligt 1 § upphovsrättslagen.

 För att denna reform, som är rent

 civilrättslig, inte skall medföra en

 förändring av rättsläget när det gäller

 mervärdeskatteplikten, måste lydelsen av

 den nämnda anvisningspunkten justeras på

 så sätt att det införs ett undantag för

 fotografier såväl under a) som under b) i

 anvisningspunkten.

 Enligt 1 § lagen (1979:611) om

 upphovsmannakonto kan en fysisk person få

 uppskov med inkomstbeskattningen av

 sådana intäkter av näringsverksamhet som

 har tillkommit honom i egenskap av upp-

 hovsman enligt upphovsrättslagen. Av skäl

 som motsvarar dem vilka nyss angavs

 beträffande mervärdeskatteplikten, måste

 det införas ett undantag för fotografier

 i bestämmelsen.

 I vissa bestämmelser i lagen om

 mervärdeskatt och lagen (1980:612) om

 medling i vissa upphovsrättstvister

 hänvisas till fotografilagen.

 Bestämmelserna skall justeras så att

 hänvisningarna i stället avser de

 föreslagna reglerna om fotografier i

 upphovsrättslagen.

 11 Vissa andra frågor

 Skälen för regeringens förslag: Enligt

 16 § upphovsrättslagen (i lydelse enligt

 SFS 1993:1007) har vissa arkiv och

 bibliotek rätt att framställa exemplar av

 verk för i bestämmelsen angivna ändamål.

 Av förarbetena till bestämmelsen framgår

 att det finns ett EG-direktiv om

 rättsligt skydd för datorprogram, att

 direktivet till följd av EES-avtalet har

 införlivats med svensk rätt, att det

 följer av direktivet att arkiv och

 bibliotek inte får ges rätt att kopiera

 datorprogram och att det förutsattes att

 regeringen skulle utforma

 verkställighetsföreskrifter till

 bestämmelsen på ett sådant sätt att

 bestämmelsen inte kom i strid med

 direktivet (prop. 1992/93:214 s. 68 f.).

 Det torde emellertid vara lämpligare att

 undantaget avseende datorprogram framgår

 direkt av upphovsrättslagen. Regeringen

 föreslår därför ett tillägg till 16 §

 första stycket upphovsrättslagen med

 denna innebörd.

 I 16 § tredje stycket och 26 e § andra

 stycket upphovsrättslagen (i lydelse

 enligt SFS 1993:1007) nämns "det arkiv

 som avses i lagen (1978:487) om

 pliktexemplar av skrifter och ljud- och

 bildupptagningar". Det arkiv som avses är

 Arkivet för ljud och bild. Den nämnda

 lagen ersätts den 1 januari 1994 av en ny

 lag om pliktexemplar av dokument (prop.

 1993/94:10, bet. KuU 1993/94:8, rskr.

 1993/94:25). Regeringen föreslår mot

 denna bakgrund att de nämnda bestämmel-

 serna i upphovsrättslagen ändras så att

 de i stället nämner Arkivet för ljud och

 bild.

 12 Ikraftträdande

 Lagändringarna bör träda i kraft så

 snart som möjligt. Med beaktande av den

 tid som kommer att förflyta innan

 riksdagen kan fatta beslut i

 lagstiftningsärendet torde en lämplig

 tidpunkt vara den 1 april 1994.

 13 Övergångsbestämmelser

 Utredningens förslag: Överenstämmer i

 princip med regeringens utom såvitt avser

 skyddstiden. Utredningen har föreslagit

 att de nya reglerna om skyddstid skall

 tillämpas även om skyddstiden enligt

 äldre regler har löpt ut när de nya

 träder i kraft (SOU 1990:30 s. 149-151).

 Remissinstanserna: Många

 remissinstanser har avstyrkt förslaget

 avseende skyddstiden och anfört att det

 skapar stora problem för användarna om

 fotografier får skydd trots att skyddet

 enligt äldre bestämmelser har upphört.

 Skälen för regeringens förslag: På

 upphovsrättens område gäller allmänt att

 nya regler tillämpas även på prestationer

 som har kommit till före ikraftträdandet

 av de nya reglerna. Så bör i princip

 gälla också i detta fall. Några undantag

 bör dock göras.

 De nya reglerna om skyddstid för

 fotografier innebär för flertalet

 fotografier att skyddstiden förlängs.

 Detta skapar vissa problem i fråga om de

 fotografier som redan har framställts när

 de nya reglerna träder i kraft. Om

 skyddstiden enligt äldre regler då redan

 har löpt ut, har fotografierna fritt

 kunnat användas och det har således

 saknats skäl för användarna att träffa

 avtal med fotograferna om användningen;

 användarna har - ur den synvinkel som nu

 är aktuell - inte ens haft anledning att

 ta reda på vem som har tagit

 fotografierna. Om - som utredningen har

 föreslagit - de nya reglerna om skyddstid

 skulle tillämpas på dessa fotografier,

 skulle skydd i många fall återuppväckas.

 Som remissbehandlingen har visat skulle

 detta skapa svåra problem för många

 användare, kanske särskilt för de arkiv

 och museer som har stora samlingar av

 fotografier.

 När skyddstiderna för de närstående

 rättigheterna förlängdes år 1986

 utformades övergångsbestämmelserna på så

 sätt att den nya skyddstiden skulle gälla

 även för prestationer som hade gjorts

 före ikraftträdandet, förutsatt att

 skyddstiden enligt äldre bestämmelser då

 inte hade löpt ut (prop. 1985/86:79 s.

 23). Denna lösning bör väljas också i

 fråga om fotografierna.

 De nya skyddstidsreglerna är emellertid

 ägnade att i sällsynta undantagsfall

 förkorta skyddstiden för redan

 framställda fotografier som enligt de

 gamla reglerna anses ha konstnärligt

 eller vetenskapligt värde och därför

 skyddas till 50 år efter fotografens

 dödsår. Om ett sådant fotografi av någon

 anledning inte anses utgöra ett

 fotografiskt verk enligt de nya reglerna,

 skyddas det enligt dessa endast i 50 år

 från framställningstidpunkten. De nya

 reglerna bör emellertid aldrig medföra

 att skyddstiden förkortas för redan

 framställda fotografier. De föreslagna

 övergångsbestämmelserna är utformade i

 enlighet med detta.

 Enligt övergångsbestämmelserna till

 fotografilagen får sådana exemplar av en

 fotografisk bild som har framställts med

 stöd av äldre lag fritt spridas och

 visas. En dylik regel, som alltså inte

 avser exemplar som har framställts med

 stöd av avtal, bör tas med även i

 övergångsbestämmelserna till de regler

 som nu föreslås.

 Beträffande samtliga nya regler om

 fotografier bör dessutom gälla att de

 inte skall tillämpas såvitt gäller

 åtgärder som har vidtagits eller

 rättigheter som har förvärvats före

 ikraftträdandet. En sådan inskränkning

 togs in i övergångsbestämmelserna även

 vid de senaste ändringarna av upphovs-

 rättslagen (prop. 1992/93:48 s. 139 och

 1992/93:214 s. 107). I fråga om

 beställarregeln innebär detta att den

 skall tillämpas på beställningsavtal som

 ingås före ikraftträdandet.

 De nya reglerna innebär i vissa fall

 att dels rätten till fotografier, dels

 exemplar av fotografier inte får utmätas,

 se 42 §. Detta utgör en avvikelse i

 förhållande till gällande rätt. Av

 allmänna principer följer att de nya

 reglerna inte tillämpas om egendomen

 redan är utmätt, belagd med kvarstad

 eller på annat sätt föremål för

 exekutionsförfarande vid ikraftträdandet

 (jfr 7 § lagen (1981:775) om införande av

 utsökningsbalken). Någon särskild över-

 gångsbestämmelse om detta är alltså inte

 nödvändig.

 Upphovsrätt skall inte ingå i bodelning

 under upphovsmannens livstid, se 41 §

 motsatsvis samt 10 kap. 3 §

 äktenskapsbalken och prop. 1986/87:86 s.

 112. De nya reglerna medför att detta

 kommer att gälla även i fråga om rätt

 till fotografier, vilket utgör en

 avvikelse i förhållande till gällande

 rätt (jfr Tottie, Äktenskapsbalken och

 promulgationslag m.m., 1990 s. 315). Av

 allmänna principer följer att avseende

 inte skall fästas vid de nya reglerna när

 ansökan om äktenskapsskillnad har gjorts

 före ikraftträdandet (jfr 11 § lagen

 (1987:788) om införande av

 äktenskapsbalken). Någon särskild

 övergångsbestämmelse om detta är alltså

 inte nödvändig.

 Upphovsrättsutredningen har föreslagit

 en övergångsbestämmelse enligt vilken

 exemplar av fotografier framställda med

 stöd av avtal ingånget före ikraftträ-

 dandet får spridas till allmänheten. Som

 skäl för förslaget har utredningen angett

 att de nya reglerna innebär att

 fotografier blir föremål för

 spridningsrätt och att den användare som

 före ikraftträdandet genom avtal har

 skaffat sig rätt att framställa exemplar

 också måste få sprida dessa. Regeringen

 anser emellertid inte att det behövs

 någon bestämmelse om detta. När en an-

 vändare har förvärvat rätt att framställa

 exemplar, får nämligen regelmässigt anses

 att han också har förvärvat rätt att

 sprida exemplaren (se SOU 1956:25 s. 95).

 När regeln i 10 § andra stycket om att

 kretsmönster för halvledarprodukter inte

 är föremål för upphovsrätt infördes,

 angavs som övergångsbestämmelse att den

 nya lagen inte skulle tillämpas på

 kretsmönster som hade tillkommit före

 ikraftträdandet den 1 april 1987 (se

 prop. 1986/87:49, bet. 1986/87:LU10,

 rskr. 1986/87:65, SFS 1986:1426).

 Eftersom 10 § andra stycket nu ändras,

 bör denna övergångsbestämmelse tas in i

 övergångsbestämmelserna till de regler

 som föreslås här.

 14 Kostnadsaspekter

 De föreslagna lagändringarna kan inte

 förväntas orsaka kostnader för det

 allmänna.

 15 Specialmotivering

 15.1 Förslaget till lag om ändring i la-

 gen (1960:729) om upphovsrätt till

 litterära och konstnärliga verk

 1 §

 Den som har skapat ett litterärt eller

 konstnärligt verk har upphovsrätt till

 verket oavsett om det är

 1. skönlitterär eller beskrivande fram-

 ställning i skrift eller tal,

 2. datorprogram,

 3. musikaliskt eller sceniskt verk,

 4. filmverk,

 5. fotografiskt verk eller något annat

 alster av bildkonst,

 6. alster av byggnadskonst eller bruks-

 konst, eller

 7. verk som har kommit till uttryck på

 något annat sätt.

 Till litterära verk hänförs kartor,

 samt även andra i teckning eller grafik

 eller i plastisk form utförda verk av

 beskrivande art.

 Vad som i denna lag sägs om

 datorprogram skall i tillämpliga delar

 gälla även förberedande designmaterial

 för datorprogram.

 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt

 5. I första stycket, i vilket anges vissa

 exempel på litterära och konstnärliga

 verk, har tillagts "fotografiskt verk".

 Uttrycket "eller något annat alster av

 bildkonst" visar att fotografiska verk

 anses som alster av bildkonst i upphovs-

 rättslagens mening. En följd av detta är

 att lagens bestämmelser om konstverk blir

 tillämpliga på fotografiska verk. Stycket

 har också justerats redaktionellt.

 10 §

 Upphovsrätt till ett verk gäller även

 om verket har registrerats som mönster.

 Upphovsrätt gäller inte till

 kretsmönster för halvledarprodukter. Om

 rätten till sådana kretsmönster finns

 särskilda bestämmelser.

 Första stycket

 Bestämmelsen har justerats

 redaktionellt.

 Andra stycket

 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt

 5. Enligt hittillsvarande lydelse är

 fotografiska bilder inte föremål för

 upphovsrätt enligt upphovsrättslagen.

 Detta undantag har utmönstrats.

 Bestämmelsen har också justerats

 redaktionellt.

 16 §

 De arkiv och bibliotek som avses i

 tredje och fjärde styckena har rätt att

 framställa exemplar av verk, dock inte

 datorprogram,

 1. för bevarande-, kompletterings-

 eller forskningsändamål,

 2. för utlämning till lånesökande av

 enskilda artiklar eller korta avsnitt

 eller av material som av säkerhetsskäl

 inte bör utlämnas i original eller

 3. för användning i läsapparater.

 I de fall som avses i första stycket 2

 och 3 får exemplar framställas endast

 genom reprografiskt förfarande.

 Rätt till exemplarframställning enligt

 denna paragraf har

 1. de statliga och kommunala arkiv-

 myndigheterna,

 2. Arkivet för ljud och bild,

 3. de vetenskapliga bibliotek och

 fackbibliotek som drivs av det allmänna

 samt

 4. folkbiblioteken.

 Regeringen får i enskilda fall besluta

 att vissa andra arkiv och bibliotek än de

 som anges i tredje stycket skall ha rätt

 till exemplarframställning enligt denna

 paragraf.

 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt

 11, vartill hänvisas.

 26 b §

 Allmänna handlingar skall oavsett

 upphovsrätten tillhandahållas enligt 2

 kap. tryckfrihetsförordningen.

 Upphovsrätten till ett fotografiskt

 verk hindrar inte att verket används i

 rättsvårdens eller den allmänna

 säkerhetens intresse.

 Andra stycket, som är nytt och har

 behandlats i avsnitt 9, motsvarar helt

 hittillsvarande 12 § första stycket

 fotografilagen. Regeln har emellertid

 justerats redaktionellt.

 26 d §

 De radio- och televisionsföretag som

 regeringen i enskilda fall beslutar får

 sända ut utgivna litterära och musi-

 kaliska verk samt offentliggjorda

 konstverk, om avtalslicens gäller enligt

 26 i §.

 Första stycket gäller inte sceniska

 verk och inte heller andra verk om

 upphovsmannen har förbjudit företaget att

 sända ut verket eller det av andra skäl

 finns särskild anledning att anta att han

 motsätter sig utsändningen. Första

 stycket gäller inte sådan vidaresändning

 som avses i 26 f §.

 Paragrafen, som innehåller en regel om

 avtalslicens beträffande utsändning av

 verk i radio och TV, har behandlats i

 avsnitt 8. I första stycket har

 "offentliggjorda konstverk" tillagts.

 Detta innebär att bestämmelsen blir

 tillämplig vid visning i TV av sådana

 konstverk, bl.a. fotografier.

 26 e §

 Ett radio- eller televisionsföretag som

 har rätt att sända ut ett verk får ta upp

 verket på en anordning genom vilken det

 kan återges, om det görs

 1. för användning vid egna utsändningar

 ett fåtal gånger under begränsad tid,

 2. för att säkerställa bevisning om

 utsändningens innehåll eller

 3. för att en statlig myndighet skall

 kunna utöva tillsyn över utsändnings-

 verksamheten.

 Upptagningar som avses i första

 stycket 2 och 3 får användas endast för

 de ändamål som anges där. Om sådana

 upptagningar har dokumentariskt värde,

 får de dock bevaras i Arkivet för ljud

 och bild. En statlig myndighet som har

 till uppgift att utöva tillsyn över rek-

 lamen i ljudradio- och televisionsutsänd-

 ningar får återge utsändningar i den om-

 fattning som motiveras av ändamålet med

 tillsynen.

 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt

 11, vartill hänvisas.

 49 a §

 Den som har framställt en fotografisk

 bild har uteslutande rätt att framställa

 exemplar av bilden och göra den tillgäng-

 lig för allmänheten. Rätten gäller oav-

 sett om bilden används i ursprungligt

 eller ändrat skick och oavsett vilken

 teknik som utnyttjas.

 Med fotografisk bild avses även en bild

 som har framställts genom ett förfarande

 som är jämförligt med fotografi.

 Rätten enligt första stycket gäller

 till dess femtio år har förflutit efter

 det år då bilden framställdes.

 Bestämmelserna i 2 § andra och tredje

 styckena, 3, 7-9 och 11 §§, 12 § första

 stycket, 13, 15, 16, 18-20 och 23 §§, 24

 § första stycket, 25-26 b, 26 d-26 f, 26

 i-28, 31-38, 41, 42 och 50-52 §§ skall

 tilllämpas beträffande bilder som avses i

 denna paragraf. Är en sådan bild föremål

 för upphovsrätt, får denna rätt också

 göras gällande.

 Paragrafen, som är ny, har behandlats i

 avsnitt 5.

 Första stycket

 Med uttrycket "den som har framställt

 en fotografisk bild" avses, som har

 berörts i avsnitt 5, fotografen, dvs.

 normalt den person som har manövrerat

 kameran.

 Att fotografen "har uteslutande rätt

 att framställa exemplar av bilden och

 göra den tillgänglig för allmänheten"

 innebär att fotografen har samma

 rättigheter avseende sin bild som en

 upphovsman har i fråga om sitt verk, se 2

 § första stycket. Att fotografens rätt

 "gäller oavsett om bilden används i

 ursprungligt eller ändrat skick och

 oavsett vilken teknik som utnyttjas"

 innebär att fotografens och

 upphovsmannens rättigheter har samma

 utformning, se åter 2 § första stycket.

 Andra stycket

 Bestämmelsen motsvarar helt 1 § första

 stycket fotografilagen; endast

 redaktionella justeringar har gjorts.

 Uttrycket "fotografisk bild" har således

 samma innebörd här som i fotografilagen.

 Uttryckets innebörd i fotografilagen har

 behandlats i avsnitt 5.

 Tredje stycket

 I bestämmelsen anges att fotografens

 rättigheter gäller till dess 50 år har

 förflutit efter det år då bilden

 framställdes. Skyddstiden överensstämmer

 med den som gäller för utövande

 konstnärer, producenter av fonogram och

 filmer samt radio- och TV-företag enligt

 45-48 §§.

 Fjärde stycket

 I bestämmelsen hänvisas till vissa

 regler som gäller för verk och anges att

 dessa regler skall tillämpas beträffande

 fotografiska bilder. Denna

 hänvisningsteknik används också i övriga

 paragrafer i femte kapitlet.

 Hänvisningarna avser de regler som

 gäller för konstverk, dvs. bl.a. för

 fotografiska verk.

 Enligt sista meningen får också

 upphovsrätt till en fotografisk bild

 göras gällande, om bilden är föremål för

 sådan rätt. En motsvarande bestämmelse

 finns i 49 § sista meningen när det

 gäller kataloger, tabeller och andra

 liknande arbeten i vilka ett stort antal

 uppgifter har sammanställts. Som har

 behandlats i avsnitt 5 är en fotografisk

 bild föremål för upphovsrätt när bilden

 uppfyller kravet på s.k. verkshöjd.

 58 §

 Rätt domstol i mål om ljudradio- eller

 televisionsutsändning i strid mot denna

 lag är Stockholms tingsrätt. Detsamma

 gäller i mål om ersättning som avses i 18

 §, 26 a § första stycket, 26 i § tredje

 stycket eller 47 § och i mål i vilket

 motsvarande ersättning begärs på grund av

 en hänvisning i 45, 46, 48, 49 eller 49 a

 § samt i mål om ersättning för en sådan

 vidaresändning som avses i 26 f §.

 I andra meningen har tillagts en

 hänvisning till den nya 49 a §. Tillägget

 innebär emellertid inte någon avvikelse i

 sak i förhållande till hittills gällande

 rätt. Enligt 20 § fotografilagen är

 Stockholms tingsrätt nämligen rätt

 domstol i de mål som hänvisningen avser.

 61 §

 Föreskrifterna i 45, 47 och 48 §§ är

 tillämpliga på framförande,

 ljudupptagning samt ljudradio- och

 televisionsutsändning, som äger rum i

 Sverige. Dessutom tillämpas

 föreskrifterna i 45 § på framföranden av

 den som är svensk medborgare eller har

 sin vanliga vistelseort i Sverige,

 föreskrifterna i 47 § på ljudupptagningar

 vars framställare är svensk medborgare

 eller svensk juridisk person eller har

 sin vanliga vistelseort i Sverige och

 föreskrifterna i 48 § på utsändningar av

 radio- eller televisionsföretag som har

 sitt säte här i landet. Föreskrifterna i

 46 § tillämpas på alla ljudupptagningar

 och på sådana upptagningar av filmverk

 vars framställare är svensk medborgare

 eller svensk juridisk person eller har

 sin vanliga vistelseort i Sverige liksom

 på sådana upptagningar av filmverk som

 äger rum i Sverige. Föreskrifterna i

 49 § tillämpas på arbeten vars

 framställare är svensk medborgare eller

 svensk juridisk person eller har sin

 vanliga vistelseort i Sverige liksom på

 arbeten som först utgivits i Sverige.

 Av föreskrifterna i 49 a § tillämpas

 hänvisningen till 50 och 51 §§ på alla

 fotografiska bilder och övriga

 föreskrifter på fotografiska bilder

 1. vars framställare är svensk

 medborgare eller har sin vanliga

 vistelseort i Sverige eller

 2. som först har utgivits i Sverige

 eller samtidigt i Sverige och utomlands

 eller

 3. som har infogats i en byggnad eller

 annan anordning som är fast förenad med

 marken, om byggnaden eller anordningen är

 belägen i Sverige.

 Vid tillämpning av tredje stycket 2

 anses utgivningen ha skett samtidigt, om

 bilden har utgivits i Sverige inom

 trettio dagar efter utgivningen utom-

 lands.

 I andra stycket har endast

 redaktionella justeringar gjorts.

 I tredje och fjärde styckena, som är

 nya, har tagits in regler om vilka

 fotografiska bilder som är skyddade

 enligt den nya bestämmelsen i 49 a §.

 Hänvisningen i 49 a § till 50 och 51 §§

 skall tillämpas på alla fotografiska

 bilder. Motsvarande gäller för verk

 enligt 60 § tredje stycket. I övrigt

 motsvarar reglerna helt 22 §

 fotografilagen; endast redaktionella

 justeringar har gjorts.

 62 §

 Regeringen får under förutsättning av

 ömsesidighet meddela föreskrifter om

 denna lags tillämpning med avseende på

 andra länder. Regeringen får också

 meddela föreskrifter om lagens

 tillämpning på verk och fotografiska

 bilder som först har utgivits av en mel-

 lanfolklig organisation och på inte ut-

 givna verk och fotografiska bilder som en

 sådan organisation får ge ut.

 I första meningen har endast

 redaktionella justeringar gjorts.

 I andra meningen har fotografiska

 bilder tillagts. Tillägget innebär

 emellertid inte någon avvikelse i sak i

 förhållande till hittills gällande rätt.

 I 23 § fotografilagen finns nämligen en

 regel som överensstämmer med denna

 bestämmelse. I övrigt har endast

 redaktionella justeringar gjorts.

 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

 1. Denna lag träder i kraft den 1 april

 1994, då lagen (1960:730) om rätt till

 fotografisk bild skall upphöra att gälla.

 2. Med de undantag som anges i

 punkterna 3-7 tillämpas de nya

 föreskrifterna även på verk och

 fotografiska bilder som har kommit till

 före ikraftträdandet.

 3. Sådana exemplar av en fotografisk

 bild som har framställts med stöd av

 äldre föreskrifter, får även i

 fortsättningen fritt spridas och visas.

 De nya föreskrifterna tillämpas inte

 heller i övrigt när det gäller åtgärder

 som har gjorts eller rättigheter som har

 förvärvats före ikraftträdandet.

 4. Bestämmelserna om upphovsrättens

 giltighetstid i 43 och 44 §§ tillämpas på

 fotografiska verk som har kommit till

 före ikraftträdandet endast under förut-

 sättning att skyddstiden enligt äldre

 bestämmelser inte har löpt ut vid

 ikraftträdandet.

 5. Bestämmelsen om skyddstid i 49 a §

 tredje stycket tillämpas på fotografiska

 bilder som har kommit till före

 ikraftträdandet endast under

 förutsättning att skyddstiden enligt

 äldre bestämmelser inte har löpt ut vid

 ikraftträdandet.

 6. Om de nya föreskrifterna i fråga om

 en viss fotografisk bild medför en

 kortare skyddstid än den som följer av

 äldre bestämmelser, skall de äldre

 bestämmelserna om skyddstid tillämpas.

 7. Bestämmelsen i 10 § andra stycket

 tillämpas inte på kretsmönster som kom

 till före den 1 april 1987.

 Bestämmelserna har behandlats i avsnitt

 12 och 13, vartill hänvisas.

 15.2 Förslaget till lag om ändring i la-

 gen (1968:430) om mervärdeskatt

 2 a §

 Med export förstås enligt denna lag att

 vara levereras eller tjänst

 tillhandahålls utom landet.

 Som export räknas även, om inte annat

 följer av sjunde stycket eller

 anvisningarna, leverans av vara inom

 landet

 1) om direkt utförsel av varan

 ombesörjs av speditör eller fraktförare,

 2) till utländsk företagare, som hämtar

 varan här i landet för direkt utförsel,

 om varan är avsedd för verksamhet som

 företagaren bedriver i utlandet,

 3) i frihamn om varan ej är avsedd att

 användas i frihamnen,

 4) till fartyg eller luftfartyg i

 utrikes trafik eller för bruk eller

 omsättning på sådant fartyg eller

 luftfartyg,

 5) för försäljning i exportbutik enligt

 46 § andra stycket tullagen (1987:1065),

 6) om varan är personbil eller

 motorcykel som vid leveransen är införd i

 exportvagnsförteckning.

 Som export räknas även, om inte annat

 följer av anvisningarna,

 1) tjänst som avser fartyg eller

 luftfartyg i utrikes trafik, härunder

 inbegripet upplåtelse av hamn eller

 flygplats, eller tjänst som avser

 utrustning eller annan vara för

 användning på sådant fartyg eller

 luftfartyg,

 2) annan tjänst än uthyrning, om

 tjänsten avser vara, som införts till

 landet endast för tjänsteprestationen i

 fråga för att därefter utföras ur landet,

 3) förmedling av vara eller av tjänst

 åt utländsk uppdragsgivare,

 4) transport direkt till eller från

 utlandet eller förmedling av sådan

 transport,

 5) transport eller annan tjänst inom

 landet som avser importvara eller

 exportvara och som speditör eller

 fraktförare tillhandahåller utländsk

 uppdragsgivare i samband med importen

 eller utförseln,

 6) lastning, lossning eller annan

 tjänst i hamn- eller flygplatsverksamhet

 med avseende på vara från eller till

 utrikes ort,

 7) kontroll eller analys av vara åt

 utländsk uppdragsgivare,

 8) lagring eller förvaring av vara åt

 utländsk uppdragsgivare,

 9) annonsering eller annan reklam åt

 utländsk uppdragsgivare,

 10) tjänst som avser fastighet i annat

 land,

 11) produktutveckling, projektering,

 ritning, konstruktion eller därmed

 jämförlig tjänst åt utländsk

 uppdragsgivare,

 12) upplåtelse eller överlåtelse åt

 utländsk användare av rätt till patent,

 nyttjanderätt till konstruktion eller

 uppfinning, mönsterrätt, varumärkesrätt,

 rätt som omfattas av lagen (1960:729) om

 upphovsrätt till litterära och

 konstnärliga verk samt rätt att utnyttja

 sådana system och program för automatisk

 databehandling som inte är skyddade genom

 den lagen,

 13) automatisk databehandling samt

 utarbetande av system eller program för

 automatisk databehandling åt utländsk

 uppdragsgivare,

 14) tillhandahållande av information åt

 utländsk uppdragsgivare,

 15) skrivtjänst och översättningstjänst

 åt utländsk uppdragsgivare,

 16) annan tjänst av ekonomisk,

 juridisk, administrativ eller därmed

 jämförbar art åt utländsk uppdragsgivare,

 17) upplåtelse för trafik av bro eller

 tunnel mellan Sverige och annat land.

 Även omsättning av vara eller tjänst på

 fartyg eller luftfartyg i utrikes trafik

 räknas som export. Detsamma gäller

 reparation och leverans av vara, när

 tillhandahållandet sker åt utländsk

 företagare, som ej är skattskyldig, inom

 ramen för garantiåtagande som gjort av

 denne.

 Som export räknas vidare bärgning och

 reparation av lastbil, buss eller

 släpvagn till sådant fordon eller

 leverans av utrustning till sådant

 fordon, om fordonet är registrerat eller

 hemmahörande i annat land och

 tillhandahållandet sker i anslutning till

 fordonets användning för yrkesmässig

 transport här i landet.

 Har skattskyldig levererat vara här i

 landet till köpare som är bosatt utom

 landet anses leveransen, om ej annat

 följer av anvisningarna, ha skett genom

 export under förutsättning att säljaren i

 sina räkenskaper har antingen ett intyg,

 utfärdat av en av skattemyndigheten

 godkänd intygsgivare, som visar att

 köparen i nära anslutning till leveransen

 har medfört varan vid utresa ur landet,

 eller handling som visar att köparen i

 nära anslutning till leveransen har

 medfört varan vid inresa i annat land.

 Finns särskilda skäl kan

 skattemyndigheten medge att leverans som

 avses i första meningen anses ha skett

 genom export även om där angivna

 handlingar inte förekommer.

 Leverans av varor till fartyg på linjer

 mellan Sverige, Danmark, Finland och

 Norge för försäljning från kiosk eller

 liknande försäljningsställe ombord räknas

 som export enligt andra stycket 3) eller

 4) endast då fråga är om spritdrycker,

 vin, starköl, öl, tobaksvaror, parfymer,

 kosmetiska preparat och toalettmedel samt

 choklad- och konfektyrvaror.

 (Se vidare anvisningarna.)

 I andra stycket 12 har den

 hittillsvarande hänvisningen till

 fotografilagen utmönstrats. Detta innebär

 emellertid inte någon avvikelse i sak i

 förhållande till hittills gällande rätt.

 Hänvisningen till upphovsrättslagen avser

 nämligen bl.a. rätt till fotografier.

 60 §

 Vid import skall mervärdeskatt erläggas

 av importören för följande tjänster

 1. reklamtjänst,

 2. automatisk databehandling och

 utarbetande av system eller program för

 automatisk databehandling,

 3. tillhandahållande av information,

 4. tjänst avseende fastighet i Sverige,

 5. skrivtjänst och översättningstjänst,

 6. upplåtelse eller överlåtelse av rätt

 till patent, nyttjanderätt till konstruk-

 tion eller uppfinning, mönsterrätt, var-

 umärkesrätt, rätt som omfattas av lagen

 (1960:729) om upphovsrätt till litterära

 och konstnärliga verk samt rätt att

 utnyttja sådana system eller program för

 automatisk databehandling som inte är

 skyddade genom den lagen, 7. kontroll

 eller analys av vara,

 8. annan tjänst av ekonomisk, juridisk,

 administrativ eller därmed jämförlig art.

 Med import av tjänst avses att en

 tjänst som skall tillgodogöras inom

 landet tillhandahålls eller förmedlas av

 en utländsk företagare som inte är

 skattskyldig här i landet. Skatteplikten

 avser endast tjänst som skulle ha varit

 skattepliktig om den tillhandahållits

 eller förmedlats av någon som är

 skattskyldig här i landet.

 Skatt enligt denna paragraf skall inte

 erläggas

 1. av staten eller en kommun,

 2. av den som, om tjänsten anskaffats

 inom landet, skulle ha haft rätt till

 avdrag motsvarande hela den ingående

 skatten,

 3. om importen inte sker i en

 yrkesmässig verksamhet och dess

 sammanlagda beskattningsvärde uppgår till

 högst 30 000 kronor för beskattningsåret.

 Skyldighet att erlägga skatt enligt

 denna paragraf medför inte rätt till

 avdrag för ingående skatt enligt 17 §.

 Avser erlagd skatt import av tjänst som

 delvis är hänförlig till skattepliktig

 verksamhet, får dock avdrag göras på sätt

 som anges i andra stycket tredje meningen

 anvisningarna till 17 §.

 I första stycket 6 har den

 hittillsvarande hänvisningen till

 fotografilagen utmönstrats. Detta innebär

 emellertid inte någon avvikelse i sak i

 förhållande till hittills gällande rätt.

 Hänvisningen till upphovsrättslagen avser

 nämligen bl.a. rätt till fotografier.

 Anvisningar till 8 §

 7. Undantaget från skatteplikt enligt 8

 § 5 gäller

 a) upplåtelse eller överlåtelse av

 rättighet som omfattas av 1, 4 eller 5 §

 lagen (1960:729) om upphovsrätt till

 litterära och konstnärliga verk, dock

 inte såvitt avser fotografier, reklam-

 alster eller system och program för auto-

 matisk databehandling och inte heller

 film, videogram eller annan jämförlig

 upptagning som avser information,

 b) överlåtelse eller import av sådana

 alster av bildkonst som avses i 1 §

 nämnda lag och som ägs av upphovsmannen

 eller dennes dödsbo och inte utgör

 fotografiska verk,

 c) en utövande konstnärs framförande av

 ett litterärt eller konstnärligt verk

 samt rättighet i fråga om ljud- eller

 bildupptagning av sådant framförande,

 d) konserter samt cirkus-, biograf-,

 teater-, opera-, balett- och därmed

 jämförliga föreställningar,

 e) biblioteksverksamhet i form av

 tillhandahållande av böcker, tidskrifter,

 tidningar, ljud- och bildupptagningar,

 reproduktioner av bildkonst samt

 bibliografiska upplysningar,

 f) arkivverksamhet i form av förvaring

 och tillhandahållande av arkivhandlingar

 och uppgifter därur,

 g) museiverksamhet i form av

 utställning för allmänheten och

 tillhandahållande av föremål för

 utställning,

 h) tjänst avseende framställning,

 kopiering eller annan efterbehandling av

 kinematografisk film som avser annat än

 reklam eller information.

 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt

 10, vartill hänvisas.

 15.3 Förslaget till lag om ändring i la-

 gen (1979:611) om upphovsmannakonto

 1 §

 Vid taxering till statlig och kommunal

 inkomstskatt kan fysisk person, på de

 villkor och i den omfattning som anges i

 denna lag, få uppskov med beskattning av

 sådan intäkt av näringsverksamhet som

 tillkommit honom i egenskap av upphovsman

 enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt

 till litterära och konstnärliga verk

 (upphovsmannaintäkt). Uppskov medges inte

 om den skattskyldige har avlidit under

 beskattningsåret och inte heller om

 intäkten avser fotografiska verk.

 Delägare i handelsbolag eller i dödsbo,

 för vilket reglerna om handelsbolag skall

 tillämpas, har inte rätt till uppskov för

 bolagets eller dödsboets inkomst.

 Paragrafen har behandlats i avsnitt 10,

 vartill hänvisas.

 15.4 Förslaget till lag om ändring i la-

 gen (1980:612) om medling i vissa

 upphovsrättstvister

 1 §

 Denna lag tillämpas när det uppstår en

 tvist om ingående av ett avtal vilket

 utgör en förutsättning för en

 avtalslicens enligt 13 § lagen (1960:729)

 om upphovsrätt till litterära och konst-

 närliga verk. Lagen tillämpas även vid

 motsvarande tvister vilka kan föreligga

 dels till följd av hänvisningarna till 13

 § i 45, 46, 49 och 49 a §§ lagen om

 upphovsrätt till litterära och

 konstnärliga verk, dels när avtal om den

 aktuella exemplarframställningen skall

 ingås med svenska radio- eller

 televisionsföretag till följd av

 företagens rätt enligt 48 § nämnda lag.

 Den hittillsvarande hänvisningen i

 andra meningen till en bestämmelse i

 fotografilagen har bytts ut mot en

 hänvisning till den nya 49 a § upphovs-

 rättslagen. Detta innebär inte någon

 avvikelse i sak i förhållande till

 hittills gällande rätt.

 Bilaga 1

 Lagrådsremissens lagförslag

 1 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1960:729) om upphovsrätt till litterära

 och konstnärliga verk

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen

 (1960:729) om upphovsrätt till litterära

 och konstnärliga verk

 dels att 1, 10, 26 b, 26 d, 58, 61 och

 62 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas en

 ny paragraf, 49 a §, av följande lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 Den som skapat Den som har

 ett litterärt eller skapat ett

 konstnärligt verk litterärt eller

 har upphovsrätt konstnärligt verk

 till verket, vare har upphovsrätt

 sig det utgör till verket oavsett

 skönlitterär eller om det är

 beskrivande fram- 1. skönlitterär

 ställning i skrift eller beskrivande

 eller tal, framställning i

 datorprogram, skrift eller tal,

 musikaliskt eller 2. datorprogram,

 sceniskt verk, 3. musikaliskt

 filmverk eller eller sceniskt

 alster av verk,

 bildkonst, 4. filmverk,

 byggnadskonst eller 5. fotografiskt

 brukskonst eller verk eller något

 det har kommit till annat alster av

 uttryck på annat bildkonst,

 sätt. 6. alster av byg-

 gnadskonst eller

 brukskonst, eller

 7. verk som har

 kommit till uttryck

 på något annat

 sätt.

 Till litterära verk hänförs kartor,

 samt även andra i teckning eller grafik

 eller i plastisk form utförda verk av

 beskrivande art.

 Vad som i denna lag sägs om

 datorprogram skall i tillämpliga delar

 gälla även förberedande designmaterial

 för datorprogram.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 §

 Har ett verk Upphovsrätt till

 registrerats såsom ett verk gäller

 mönster enligt vad även om verket har

 därom är stadgat, registrerats som

 må utan hinder mönster.

 därav upphovsrätt

 till verket göras

 gällande. Upphovsrätt

 Fotografisk bild gäller inte till

 eller kretsmönster kretsmönster för

 i halvledarprodukter.

 halvledarprodukter Om rätten till

 är icke föremål för sådana kretsmönster

 upphovsrätt enligt finns särskilda be-

 denna lag. Om stämmelser.

 rätten till

 fotografisk bild

 och till sådant

 mönster finns

 särskilda

 bestämmelser.

 26 b §

 Allmänna handlingar skall oavsett

 upphovsrätten tillhandahållas enligt 2

 kap. tryckfrihetsförordningen.

 Upphovsrätten

 till ett fotogra-

 fiskt verk hindrar

 inte att verket

 används i rättsvår-

 dens eller den

 allmänna

 säkerhetens

 intresse.

 26 d §

 De radio- och De radio- och

 televisionsföre-tag televisionsföretag

 som regeringen i som regeringen i

 enskilda fall be- enskilda fall be-

 slutar får sända ut slutar får sända ut

 utgivna litterära utgivna litterära

 och musikaliska och musikaliska

 verk, om av- verk samt

 talslicens gäller offentliggjorda

 enligt 26 i §. konstverk, om av-

 talslicens gäller

 enligt 26 i §.

 Första stycket gäller inte sceniska

 verk och inte heller andra verk om

 upphovsmannen har förbjudit företaget att

 sända ut verket eller det av andra skäl

 finns särskild anledning att anta att han

 motsätter sig utsändningen. Första

 stycket gäller inte sådan vidaresändning

 som avses i 26 f §.

 49 a §

 Den som har

 framställt en

 fotografisk bild

 har uteslutande

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 rätt att framställa

 exemplar av bilden

 och göra den

 tillgänglig för

 allmänheten. Rätten

 gäller oavsett om

 bilden används i

 ursprungligt eller

 ändrat skick och

 oavsett vilken

 teknik som utnytt-

 jas.

 Med fotografisk

 bild avses även en

 bild som har fram-

 ställts genom ett

 förfarande som är

 jämförligt med

 fotografi.

 Rätten enligt

 första stycket

 gäller till dess

 femtio år har

 förflutit efter det

 år då bilden

 framställdes.

 Bestämmelserna i

 2 § andra och

 tredje styckena, 3,

 7-9 och 11 §§, 12 §

 första stycket, 13,

 15, 16, 18-20 och

 23 §§, 24 § första

 stycket, 25-26 b,

 26 d-26 f, 26 i-28,

 31-38, 41, 42 och

 50-52 §§ skall

 tillämpas beträf-

 fande bilder som

 avses i denna para-

 graf. Är en sådan

 bild föremål för

 upphovsrätt, får

 den också göras

 gällande.

 58 §

 Rätt domstol i Rätt domstol i

 mål om ljudradio- mål om ljudradio-

 eller eller

 televisionsutsändning

 televisionsutsändning

 i strid mot denna i strid mot denna

 lag är Stockholms lag är Stockholms

 tingsrätt. Detsamma tingsrätt. Detsamma

 gäller i mål om gäller i mål om

 ersättning som ersättning som

 avses i 18 §, 26 a avses i 18 §, 26 a

 § första stycket, § första stycket,

 26 i § tredje 26 i § tredje

 stycket eller 47 § stycket eller 47 §

 och i mål i vilket och i mål i vilket

 motsvarande ersätt- motsvarande ersätt-

 ning begärs på ning begärs på

 grund av en grund av en

 hänvisning i 45, hänvisning i 45,

 46, 48 eller 49 § 46, 48, 49 eller 49

 samt i mål om a § samt i mål om

 ersättning för en ersättning för en

 sådan sådan vidare-

 vidaresändning som sändning som avses

 avses i 26 f §. i 26 f §.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 61 §

 Föreskrifterna i 45, 47 och 48 §§ är

 tillämpliga på framförande,

 ljudupptagning samt ljudradio- och

 televisionsutsändning, som äger rum i

 Sverige. Dessutom tillämpas

 föreskrifterna i 45 § på framföranden av

 den som är svensk medborgare eller har

 sin vanliga vistelseort i Sverige,

 föreskrifterna i 47 § på ljudupptagningar

 vars framställare är svensk medborgare

 eller svensk juridisk person eller har

 sin vanliga vistelseort i Sverige och

 föreskrifterna i 48 § på utsändningar av

 radio- eller televisionsföretag som har

 sitt säte här i landet. Föreskrifterna i

 46 § tillämpas på alla ljudupptagningar

 och på sådana upptagningar av filmverk

 vars framställare är svensk medborgare

 eller svensk juridisk person eller har

 sin vanliga vistelseort i Sverige liksom

 på sådana upptagningar av filmverk som

 äger rum i Sverige.

 Vad i 49 § Föreskrifterna i

 stadgas är tilläm- 49 § tillämpas på

 pligt på arbete, arbeten vars

 framställt av framställare är

 svensk medborgare svensk medborgare

 eller svensk eller svensk

 juridisk person juridisk person

 eller av den som eller har sin

 här har sin vanliga vanliga vistelseort

 vistelseort, så ock i Sverige liksom på

 eljest på arbete arbeten som först

 som först utgivits utgivits i Sverige.

 i Sverige. Av föreskrifterna

 i 49 a § tilllämpas

 hänvisningen till

 50 och 51 §§ på

 alla fotografiska

 bilder och övriga

 föreskrifter på

 fotografiska bilder

 1. vars

 framställare är

 svensk medborgare

 eller har sin

 vanliga vistelseort

 i Sverige eller

 2. som först har

 utgivits i Sverige

 eller samtidigt i

 Sverige och

 utomlands eller

 3. som har

 infogats i en bygg-

 nad eller annan

 anordning som är

 fast förenad med

 marken, om

 byggnaden eller

 anordningen är

 belägen i Sverige.

 Vid tillämpning

 av tredje stycket 2

 anses utgivningen

 ha skett samtidigt,

 om bilden har ut-

 givits i Sverige

 inom trettio dagar

 efter utgivningen

 utomlands.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 62 §

 Regeringen äger, Regeringen får

 under förutsättning under förutsättning

 av ömsesidighet, av ömsesidighet

 meddela meddela

 föreskrifter om föreskrifter om

 denna lags denna lags

 tillämpning med tillämpning med

 avseende å annat avseende på andra

 land. Föreskrift må länder. Regeringen

 ock meddelas om får också meddela

 tillämpning av föreskrifter om

 lagen på verk, som lagens tillämpning

 först utgivits av på verk och

 mellanfolklig fotografiska bilder

 organisation, samt som först har

 på icke utgivet utgivits av en mel-

 verk, som dylik lanfolklig organi-

 organisation äger sation och på inte

 utgiva. utgivna verk och

 fotografiska bilder

 som en sådan orga-

 nisation får ge ut.

 _______________

 1. Denna lag träder i kraft den 1 april

 1994, då lagen (1960:730) om rätt till

 fotografisk bild skall upphöra att gälla.

 2. Med de undantag som anges i

 punkterna 3-7 tillämpas de nya

 föreskrifterna även på verk och

 fotografiska bilder som har kommit till

 före ikraftträdandet.

 3. Sådana exemplar av en fotografisk

 bild som har framställts med stöd av

 äldre föreskrifter, får även i

 fortsättningen fritt spridas och visas.

 De nya föreskrifterna tillämpas inte

 heller i övrigt när det gäller åtgärder

 som har gjorts eller rättigheter som har

 förvärvats före ikraftträdandet.

 4. Bestämmelserna om upphovsrättens

 giltighetstid i 43 och 44 §§ tillämpas på

 fotografiska verk som har kommit till

 före ikraftträdandet endast under förut-

 sättning att skyddstiden enligt äldre

 bestämmelser inte har löpt ut vid

 ikraftträdandet.

 5. Bestämmelsen om skyddstid i 49 a §

 tredje stycket tillämpas på fotografiska

 bilder som har kommit till före

 ikraftträdandet endast under

 förutsättning att skyddstiden enligt

 äldre bestämmelser inte har löpt ut vid

 ikraftträdandet.

 6. Om de nya föreskrifterna i fråga om

 en viss fotografisk bild medför en

 kortare skyddstid än den som följer av

 äldre bestämmelser, skall de äldre

 bestämmelserna om skyddstid tillämpas.

 7. Bestämmelsen i 10 § andra stycket

 tillämpas inte på kretsmönster som kom

 till före den 1 april 1987.

 2 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1968:430) om mervärdeskatt

 Härigenom föreskrivs att 2 a och 60 §§

 samt punkt 7 av anvisningarna till 8 §

 lagen (1968:430) om mervärdeskatt skall

 ha följande lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 a §

 Med export förstås enligt denna lag att

 vara levereras eller tjänst

 tillhandahålls utom landet.

 Som export räknas även, om inte annat

 följer av sjunde stycket eller

 anvisningarna, leverans av vara inom

 landet

 1) om direkt utförsel av varan

 ombesörjs av speditör eller fraktförare,

 2) till utländsk företagare, som hämtar

 varan här i landet för direkt utförsel,

 om varan är avsedd för verksamhet som

 företagaren bedriver i utlandet,

 3) i frihamn om varan ej är avsedd att

 användas i frihamnen,

 4) till fartyg eller luftfartyg i

 utrikes trafik eller för bruk eller

 omsättning på sådant fartyg eller

 luftfartyg,

 5) för försäljning i exportbutik enligt

 46 § andra stycket tullagen (1987:1065),

 6) om varan är personbil eller

 motorcykel som vid leveransen är införd i

 exportvagnsförteckning.

 Som export räknas även, om inte annat

 följer av anvisningarna,

 1) tjänst som avser fartyg eller

 luftfartyg i utrikes trafik, härunder

 inbegripet upplåtelse av hamn eller

 flygplats, eller tjänst som avser

 utrustning eller annan vara för

 användning på sådant fartyg eller

 luftfartyg,

 2) annan tjänst än uthyrning, om

 tjänsten avser vara, som införts till

 landet endast för tjänsteprestationen i

 fråga för att därefter utföras ur landet,

 3) förmedling av vara eller av tjänst

 åt utländsk uppdragsgivare,

 4) transport direkt till eller från

 utlandet eller förmedling av sådan

 transport,

 5) transport eller annan tjänst inom

 landet som avser importvara eller

 exportvara och som speditör eller

 fraktförare tillhandahåller utländsk

 uppdragsgivare i samband med importen

 eller utförseln,

 6) lastning, lossning eller annan

 tjänst i hamn- eller flygplatsverksamhet

 med avseende på vara från eller till

 utrikes ort,

 7) kontroll eller analys av vara åt

 utländsk uppdragsgivare,

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 8) lagring eller förvaring av vara åt

 utländsk uppdragsgivare,

 9) annonsering eller annan reklam åt

 utländsk uppdragsgivare,

 10) tjänst som avser fastighet i annat

 land,

 11) produktutveckling, projektering,

 ritning, konstruktion eller därmed

 jämförlig tjänst åt utländsk

 uppdragsgivare,

 12) upplåtelse 12) upplåtelse

 eller överlåtelse eller överlåtelse

 åt utländsk åt utländsk

 användare av rätt användare av rätt

 till patent, till patent,

 nyttjanderätt till nyttjanderätt till

 konstruktion eller konstruktion eller

 uppfinning, uppfinning, mön-

 mönsterrätt, sterrätt,

 varumärkesrätt, varumärkesrätt,

 rätt som omfattas rätt som omfattas

 av lagen (1960:729) av lagen (1960:729)

 om upphovsrätt till om upphovsrätt till

 litterära och litterära och

 konstnärliga verk konstnärliga verk

 eller av lagen samt rätt att

 (1960:730) om rätt utnyttja sådana

 till fotografisk system och program

 bild samt rätt att för automatisk

 utnyttja sådana databehandling som

 system och program inte är skyddade

 för automatisk genom den lagen,

 databehandling som

 inte är skyddade

 genom förstnämnda

 lag,

 13) automatisk databehandling samt

 utarbetande av system eller program för

 automatisk databehandling åt utländsk

 uppdragsgivare,

 14) tillhandahållande av information åt

 utländsk uppdragsgivare,

 15) skrivtjänst och översättningstjänst

 åt utländsk uppdragsgivare,

 16) annan tjänst av ekonomisk,

 juridisk, administrativ eller därmed

 jämförbar art åt utländsk uppdragsgivare,

 17) upplåtelse för trafik av bro eller

 tunnel mellan Sverige och annat land.

 Även omsättning av vara eller tjänst på

 fartyg eller luftfartyg i utrikes trafik

 räknas som export. Detsamma gäller

 reparation och leverans av vara, när

 tillhandahållandet sker åt utländsk

 företagare, som ej är skattskyldig, inom

 ramen för garantiåtagande som gjort av

 denne.

 Som export räknas vidare bärgning och

 reparation av lastbil, buss eller

 släpvagn till sådant fordon eller

 leverans av utrustning till sådant

 fordon, om fordonet är registrerat eller

 hemmahörande i annat land och

 tillhandahållandet sker i anslutning till

 fordonets användning för yrkesmässig

 transport här i landet.

 Har skattskyldig levererat vara här i

 landet till köpare som är bosatt utom

 landet anses leveransen, om ej annat

 följer av anvisningarna, ha skett genom

 export under förutsättning att säljaren i

 sina räkenskaper har antingen ett intyg,

 utfärdat av en av skattemyndigheten

 godkänd intygsgivare, som visar att

 köparen i nära anslutning till leveransen

 har medfört varan vid utresa ur landet,

 eller handling som visar att

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 köparen i nära anslutning till leveransen

 har medfört varan vid inresa i annat

 land. Finns särskilda skäl kan

 skattemyndigheten medge att leverans som

 avses i första meningen anses ha skett

 genom export även om där angivna

 handlingar inte förekommer.

 Leverans av varor till fartyg på linjer

 mellan Sverige, Danmark, Finland och

 Norge för försäljning från kiosk eller

 liknande försäljningsställe ombord räknas

 som export enligt andra stycket 3) eller

 4) endast då fråga är om spritdrycker,

 vin, starköl, öl, tobaksvaror, parfymer,

 kosmetiska preparat och toalettmedel samt

 choklad- och konfektyrvaror.

 (Se vidare anvisningarna.)

 60 §

 Vid import skall mervärdeskatt erläggas

 av importören för följande tjänster

 1. reklamtjänst,

 2. automatisk databehandling och

 utarbetande av system eller program för

 automatisk databehandling,

 3. tillhandahållande av information,

 4. tjänst avseende fastighet i Sverige,

 5. skrivtjänst och översättningstjänst,

 6. upplåtelse 6. upplåtelse

 eller överlåtelse eller överlåtelse

 av rätt till av rätt till pa-

 patent, nyttjan- tent, nyttjanderätt

 derätt till till konstruktion

 konstruktion eller eller uppfinning,

 uppfinning, mönsterrätt, var-

 mönsterrätt, var- umärkesrätt, rätt

 umärkesrätt, rätt som omfattas av

 som omfattas av lagen (1960:729) om

 lagen (1960: 729) upphovsrätt till

 om upphovsrätt till litterära och

 litterära och konstnärliga verk

 konstnärliga verk samt rätt att

 eller av lagen utnyttja sådana

 (1960:730) om rätt system eller

 till fotografisk program för auto-

 bild samt rätt att matisk databe-

 utnyttja sådana handling som inte

 system eller pro- är skyddade genom

 gram för automatisk den lagen,

 databehandling som

 inte är skyddade

 genom lagen om

 upphovsrätt till

 litterära och

 konstnärliga verk,

 7. kontroll eller analys av vara,

 8. annan tjänst av ekonomisk, juridisk,

 administrativ eller därmed jämförlig art.

 Med import av tjänst avses att en

 tjänst som skall tillgodogöras inom

 landet tillhandahålls eller förmedlas av

 en utländsk företagare som inte är

 skattskyldig här i landet. Skatteplikten

 avser endast tjänst som skulle ha varit

 skattepliktig om den tillhandahållits

 eller

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 förmedlats av någon som är skattskyldig

 här i landet.

 Skatt enligt denna paragraf skall inte

 erläggas

 1. av staten eller en kommun,

 2. av den som, om tjänsten anskaffats

 inom landet, skulle ha haft rätt till

 avdrag motsvarande hela den ingående

 skatten,

 3. om importen inte sker i en

 yrkesmässig verksamhet och dess

 sammanlagda beskattningsvärde uppgår till

 högst 30 000 kronor för beskattningsåret.

 Skyldighet att erlägga skatt enligt

 denna paragraf medför inte rätt till

 avdrag för ingående skatt enligt 17 §.

 Avser erlagd skatt import av tjänst som

 delvis är hänförlig till skattepliktig

 verksamhet, får dock avdrag göras på sätt

 som anges i andra stycket tredje meningen

 anvisningarna till 17 §.

 Anvisningar

 till 8 §

 7. Undantaget från skatteplikt enligt 8

 § 5 gäller

 a) upplåtelse a) upplåtelse

 eller överlåtelse eller överlåtelse

 av rättighet som av rättighet som

 omfattas av 1, 4 omfattas av 1, 4

 eller 5 § lagen eller 5 § lagen

 (1960:729) om (1960:729) om

 upphovsrätt till upphovsrätt till

 litterära och litterära och

 konstnärliga verk, konstnärliga verk,

 dock inte såvitt dock inte såvitt

 avser reklamalster avser fotografier,

 eller system och reklamalster eller

 program för auto- system och program

 matisk för automatisk

 databehandling och databehandling och

 inte heller film, inte heller film,

 videogram eller videogram eller

 annan jämförlig annan jämförlig

 upptagning som upptagning som

 avser information, avser information,

 b) överlåtelse b) överlåtelse

 eller import av eller import av så-

 sådant alster av dana alster av

 bildkonst som avses bildkonst som avses

 i 1 § nämnda lag i 1 § nämnda lag

 och som ägs av och som ägs av

 upphovsmannen eller upphovsmannen eller

 dennes dödsbo, dennes dödsbo och

 inte utgör

 fotografiska verk,

 c) en utövande konstnärs framförande av

 ett litterärt eller konstnärligt verk

 samt rättighet i fråga om ljud- eller

 bildupptagning av sådant framförande,

 d) konserter samt cirkus-, biograf-,

 teater-, opera-, balett- och därmed

 jämförliga föreställningar,

 e) biblioteksverksamhet i form av

 tillhandahållande av böcker, tidskrifter,

 tidningar, ljud- och bildupptagningar,

 reproduktioner av bildkonst samt

 bibliografiska upplysningar,

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 f) arkivverksamhet i form av förvaring

 och tillhandahållande av arkivhandlingar

 och uppgifter därur,

 g) museiverksamhet i form av

 utställning för allmänheten och

 tillhandahållande av föremål för

 utställning,

 h) tjänst avseende framställning,

 kopiering eller annan efterbehandling av

 kinematografisk film som avser annat än

 reklam eller information.

 _______________

 Denna lag träder i kraft den 1 april

 1994.

 3 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1979:611) om upphovsmannakonto

 Härigenom föreskrivs att 1 § lagen

 (1979:611) om upphovsmannakonto skall ha

 följande lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 Vid taxering till Vid taxering till

 statlig och statlig och

 kommunal kommunal

 inkomstskatt kan inkomstskatt kan

 fysisk person, på fysisk person, på

 de villkor och i de villkor och i

 den omfattning som den omfattning som

 anges i denna lag, anges i denna lag,

 få uppskov med be- få uppskov med be-

 skattning av sådan skattning av sådan

 intäkt av intäkt av

 näringsverksamhet näringsverksamhet

 som tillkommit som tillkommit

 honom i egenskap av honom i egenskap av

 upphovsman enligt upphovsman enligt

 lagen (1960:729) om lagen (1960:729) om

 upphovsrätt till upphovsrätt till

 litterära och litterära och

 konstnärliga verk konstnärliga verk

 (upphovsman- (upphovsman-

 naintäkt). Uppskov naintäkt). Uppskov

 medges inte om den medges inte om den

 skattskyldige har skattskyldige har

 avlidit under avlidit under

 beskattningsåret. beskattningsåret

 och inte heller om

 intäkten avser

 fotografiska verk.

 Delägare i handelsbolag eller i dödsbo,

 för vilket reglerna om handelsbolag skall

 tillämpas, har inte rätt till uppskov för

 bolagets eller dödsboets inkomst.

 _______________

 Denna lag träder i kraft den 1 april

 1994.

 4 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1980:612) om medling i vissa upphovs-

 rättstvister

 Härigenom föreskrivs att 1 § lagen

 (1980:612) om medling i vissa

 upphovsrättstvister skall ha följande

 lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 Denna lag Denna lag

 tillämpas när det tillämpas när det

 uppstår en tvist om uppstår en tvist om

 ingående av ett ingående av ett

 avtal vilket utgör avtal vilket utgör

 en förutsättning en förutsättning

 för en avtalslicens för en avtalslicens

 enligt 13 § lagen enligt 13 § lagen

 (1960:729) om upp- (1960:729) om upp-

 hovsrätt till hovsrätt till

 litterära och litterära och

 konstnärliga verk. konstnärliga verk.

 Lagen tillämpas Lagen tillämpas

 även vid även vid

 motsvarande tvister motsvarande tvister

 vilka kan föreligga vilka kan föreligga

 dels till följd av dels till följd av

 hänvisningarna till hänvisningarna till

 13 § i 45, 46 och 13 § i 45, 46, 49

 49 §§ lagen om och 49 a §§ lagen

 upphovsrätt till om upphovsrätt till

 litterära och litterära och

 konstnärliga verk konstnärliga verk,

 och i 7 a § lagen dels när avtal om

 (1960: 730) om rätt den aktuella

 till fotografisk exemplarfram-

 bild, dels när ställningen skall

 avtal om den ingås med svenska

 aktuella ex- radio- eller

 emplarfram- televisionsföretag

 ställningen skall till följd av

 ingås med svenska företagens rätt

 radio- eller tele- enligt 48 § nämnda

 visionsföretag till lag.

 följd av företagens

 rätt enligt 48 §

 lagen om

 upphovsrätt till

 litterära och

 konstnärliga verk.

 _______________

 Denna lag träder i kraft den 1 april

 1994.

 Bilaga 2

 Lagrådet

 Utdrag ur protokoll vid sammanträde

 1993-11-15

 Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt

 Hamdahl, justitierådet Bo[REDACTED_EFTERNAMN],

 regeringsrådet Arne Baekkevold.

 Enligt en lagrådsremiss den 21 oktober

 1993 (justitiedepartementet) har

 regeringen beslutat inhämta Lagrådets

 yttrande över förslag till lag om ändring

 i lagen (1960:729) om upphovsrätt till

 litterära och konstnärliga verk, m.m.

 Förslagen har inför Lagrådet föredragits

 av hovrättsassessorn Magnus Widebeck.

 Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

 Justitiedepartementet

 Utdrag ur protokoll vid

 regeringssammanträde den 2 december 1993

 Närvarande: statsrådet B.[REDACTED_EFTERNAMN],

 ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.

[REDACTED_EFTERNAMN]

 Föredragande: statsrådet Laurén

 _________________

 Regeringen beslutar proposition

 1993/94:109 Fotografirättens integration

 i upphovsrättslagen.