Regeringens skrivelse

1998/99:55

Redogörelse för verksamheten inom Europarådets

ministerkommitté under år 1998

Skr.

1998/99:55

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 4 mars 1999

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Anna[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Utrikesdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för verksamheten inom

Europarådets ministerkommitté år 1998.

Innehållsförteckning

1 Inledning 4

2 Verksamheten i ministerkommittén 4

2.1 102:a ministerkommittémötet 4

2.2 103:e ministerkommittémötet 5

2.3 Översyn av Europarådets verksamhet 6

2.4 Övervakning inom ministerkommittén av medlemsstaternas

efterlevnad av åtaganden 6

2.5 Samarbete med andra organisationer 7

2.5.1 Samarbets- och biståndsprogram 7

2.6 Budget 8

2.7 Europarådet 50 år 8

3 Europakonventionen och dess övervakningsorgan 9

3.1 En ny domstol för mänskliga rättigheter 9

3.2 Det löpande arbetet 9

3.3 Ratifikationsläget 11

4 Arbetet inom ramen för verksamhetsprogrammen 12

4.1 Mänskliga rättigheter och demokratifrågor 12

4.1.1 Mänskliga rättigheter 12

4.1.2 Europeiska konventionen mot tortyr m.m. 13

4.1.3 Nationella minoriteter 14

4.1.4 Kamp mot rasism och främlingsfientlighet 14

4.1.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män 15

4.1.6 Sociala stadgan 15

4.1.7 Massmedier 16

4.1.8 Asyl-, flykting- och medborgarskapsfrågor 17

4.1.9 Lokal demokrati och gränsöverskridande samarbete 17

4.1.10 Bioetik 18

4.1.11 Rättsfrågor 18

4.2 Sociala frågor och livskvalitet 19

4.2.1 Invandrares integration 20

4.2.2 Befolkningsstudier 20

4.2.3 Hälso- och sjukvård 21

4.2.4 Miljö och regional planering 22

4.3 Kulturfrågor och kulturell mångfald 23

4.3.1 Utbildning, kultur och kulturarv 23

4.3.2 Idrott 26

4.3.3 Ungdomsfrågor 26

5 Arbetet inom ramen för partsavtalen 27

5.1 Partsavtalet på social- och hälsoområdet 27

5.2 Europafarmakopén 27

5.3 Europarådets sociala utvecklingsfond 28

5.4 Pompidougruppen för narkotikafrågor 30

5.5 Filmstödsfonden "Eurimages" 31

5.6 Kommissionen för demokrati genom lag 31

5.7 Det europeiska audiovisuella observatoriet 32

5.8 Europarådets Nord-Syd-centrum 32

5.9 Europeiskt centrum för moderna språk i Graz 32

5.10 Partsavtal för uppföljning på korruptionsområdet 32

6 Förteckning över medlems- och kandidatländer i Europarådet 34

1 Inledning

Sverige var en av de tio stater som grundade Europarådet år 1949.

Motivet bakom skapandet av Europarådet var främst att värna om

demokrati och respekt för mänskliga rättigheter och därmed också främja

en fredlig utveckling i Europa. Europarådets verksamhet spänner över ett

vitt fält men alla områden kan sägas ha ett gemensamt, nämligen att bidra

till en europeisk värdegemenskap. Under innevarande decennium har

Europarådet präglats av en hastig utvidgning av medlemskretsen till följd

av att de nya demokratierna i Öst- och Centraleuropa upptagits i

organisationen. Europarådet har i dag 40 medlemsländer och därtill har

sju länder sökt inträde i organisationen. Medlemskretsen och

kandidatländerna täcker nu tillsammans så gott som hela Europa.

Europarådet har tre organ som normalt sammanträder i Strasbourg:

ministerkommittén, den parlamentariska församlingen och

kommunalkongressen. Därtill kommer sekretariatet, under ledning av

generalsekreterare Daniel[REDACTED_EFTERNAMN]. Denna skrivelse berör endast

verksamheten inom ministerkommittén och sekretariatet.

Under 1998 invigdes den nya Europadomstolen för mänskliga

rättigheter. Syftet bakom den nya domstolen är att effektivisera

processförfarandet. Övervakning av ländernas åtaganden, främst vad

gäller respekt för de mänskliga rättigheterna, och en översyn av

Europarådets verksamhet var andra områden som i hög grad präglade

Europarådet under det gångna året.

2 Verksamheten i ministerkommittén

2.1 102:a ministerkommittémötet

Europarådet höll sitt 102:a ministerkommittémöte den 5 maj 1998 under

ordförandeskap av Tyskands utrikesminister Klaus Kinkel. Den svenska

delegationen leddes av kabinettssekreterare Jan[REDACTED_EFTERNAMN].

Ministerkommittémötet inleddes redan på kvällen den 4 maj med ett

informellt möte hos generalsekreterare[REDACTED_EFTERNAMN]. Temat för de informella

diskussionerna var fredsavtalet på Nordirland och vilken relevans

fredsuppgörelsen skulle kunna ha för konflikter på andra håll i Europa.

Huvudpunkten på dagordningen för ministerkommittémötet den 5 maj

var en diskussion om situationen i sydöstra Europa. Ett motiv till valet av

detta tema var Förbundsrepubliken Jugoslaviens ansökan om

medlemskap i Europarådet. Med få undantag delade ministrarna

bedömningen att ansökan om medlemskap i Europarådet tills vidare inte

borde behandlas i ministerkommittén på grund av bl.a. situationen i

Kosovo.

Det betonades vid mötet att ansträngningarna för att uppfylla

Daytonavtalets föreskrifter om stärkande av civila institutioner måste

fortsätta. De regeringar som inte samarbetade riskerade isolering.

Uppskattning uttrycktes över Kroatiens samarbete med

Jugoslavientribunalen men det konstaterades att landet fortfarande brast i

uppfyllande av de förpliktelser som följer med medlemskap i

Europarådet. Särskilt framhölls behovet av att finna en ändamålsenlig

procedur för flyktingåtervändande.

Under mötets andra punkt behandlades uppföljning av besluten som

fattades vid Europarådets toppmöte i oktober 1997. Generalsekreterare
[REDACTED_EFTERNAMN] underströk att genomförandet skulle kräva utökade resurser.

I det svenska anförandet under denna punkt betonades behovet av att

konsolidera demokratin i de nya medlemsländerna. Övervakningen av

staternas efterlevnad av de åtaganden som följer av medlemskapet var ett

viktigt redskap.

 Slutligen presenterade Portugals förre president, Mario Soares, en

delrapport från kommittén av "visa personer" om reformering av

Europarådets strukturer.

2.2 103:e ministerkommittémötet

Europarådet höll sitt 103:e ministerkommittémöte den 4 november 1998

under ordförandeskap av Greklands biträdande utrikesminister Giorgios

Papandreou. Den svenska delegationen leddes också vid detta tillfälle av

kabinettssekreterare Jan[REDACTED_EFTERNAMN].

Mötet föregicks också denna gång av informella samtal hos

generalsekreterare[REDACTED_EFTERNAMN] kvällen före. Temat för de informella

överläggningarna var konflikten i Nagorno-Karabach och

utrikesministrarna från såväl Armenien som Azerbajdzjan deltog i

diskussionen.

Den sedvanliga nordisk-baltiska sammankomsten i anslutning till

ministerkommittémötet arrangerades denna gång av Sverige. Framför allt

ägnades detta möte åt att medlemmen av "de visa personernas kommitté",

Finlands utrikesminister Tarja Halonen, informerade om arbetet i

kommittén.

I den s.k. utvidgade sammansatta kommittén diskuterade företrädare

för ministerkommittén och den parlamentariska församlingen temat

"Europarådets roll för konfliktlösning i sydöstra Europa".

Ministermötets två huvudpunkter "De visa personernas rapport" och

"Europarådets roll i regionalt samarbete och konfliktlösning i sydöstra

Europa" kom båda att främst handla om Europarådets roll och dess

samarbete med andra organisationer inför en allt större efterfrågan på

organisationens arbete. Det behövdes reformer för att möta denna

utmaning. Mötet underströk betydelsen av Europarådets

övervakningsroll. Sverige pekade på fyra principiella punkter som visade

att Europarådets arbete för mänskliga rättigheter och demokrati var

betydelsefullt för konfliktförebyggande och konfliktlösning, inte endast

på Balkan utan överhuvudtaget. Särskilt framhölls det breda

säkerhetsbegreppet, som bygger på accepterande av gemensamma värden

som något i hög grad väsentligt för Europarådets verksamhet. Vidare

underströks att avsaknad av en demokratisk process liksom åsidosättande

av de mänskliga rättigheterna ofta leder till radikalisering av

minoritetsgrupper. Säkerhet byggs genom demokrati, genom deltagande

och dialog och genom respekt för de mänskliga rättigheterna. Grekland

överlämnade i slutet av mötet ordförandeskapet till Ungern.

2.3 Översyn av Europarådets verksamhet

Vid Europarådets toppmöte hösten 1997 beslutades att tillsätta en

kommitté för att granska möjligheterna att reformera organisationen.

Strax före jul samma år utsågs Portugals förre president Mario Soares till

ordförande och bland övriga medlemmar återfanns Finlands

utrikesminister Tarja Halonen.

Som ett led i uppföljningen av toppmötesbesluten, avlämnade

kommittén vid ministerkommittémötet i november 1998 den s.k. visa

personernas slutrapport. Förhöjd effektivitet, kvalitet och synlighet för

Europarådet var målsättningar för de rekommendationer som föreslogs i

rapporten. "De visa personerna" betonade att Europarådets första prioritet

är att sörja för att medlemsstaterna lever upp till Europarådets normer

och att för detta ändamål bistå de nya medlemsstaterna. I detta arbete var

Europarådets övervakning av medlemsländernas åtaganden, som utförs

av framförallt ministerkommittén och den parlamentariska församlingen

men även av kommunalkongressen och vissa andra organ, central. I

rapporten föreslogs även en omorganisation av sekretariatet i syfte att

bättre kunna svara mot de framtida behoven.

Från svensk sida har vi ställt oss bakom flertalet av huvudpunkterna i

förslaget från "de visa".

2.4 Övervakning inom ministerkommittén av

medlemsstaternas efterlevnad av åtaganden

Ministerkommitténs arbete med övervakning av efterlevnaden av

medlemsstaternas åtaganden har en ämnesvis inriktning. Denna

kompletterar således den parlamentariska församlingens övervakning,

vilken i huvudsak inriktas på de nya medlemsstaterna en efter en.

Rättssystemet samt lokal demokrati var de områden som omfattades av

ministerkommitténs granskningsprocedur under 1998. I likhet med

övriga medlemmar rapporterades från svensk sida om de nationella

förhållandena på dessa områden. Beträffande såväl frågan om

rättssystemet som den lokala demokratin hölls samnordiska anföranden.

Betoning av att upprätthållandet av rättsstatens principer utgör kärnan i

Europarådets verksamhet samt den lokala demokratins betydelse för

länders stabilitet utgjorde några punkter i respektive anförande. Som ett

första steg fann ministerkommittén bl.a. att frågor såsom allas möjlighet

att använda sig av rättssystemet och rättssystemets oberoende och

opartiskhet närmare borde utredas i Europarådets styr- och

expertkommittéer för rättsliga frågor. Vad gällde den lokala demokratin

var den kanske viktigaste slutsatsen av ministerkommittén att

författningarna i många medlemsländer saknar garantier för lokalt

självstyre.

Som nya ämnesområden för ministerkommitténs övervakning under

1999 valdes avskaffande av dödsstraffet samt polis och säkerhetsstyrkor.

Ministerkommitténs övervakningsprocess etablerades 1996 och

befinner sig fortfarande under utveckling. De nordiska länderna stödde

en förändring av systemet med syfte att få till stånd klarare slutsatser från

diskussionerna och därmed bättre hjälp för de berörda länderna. Vidare

hävdade de nordiska länderna att det är angeläget att

Europarådssekretariatet tillförsäkras tillräckliga resurser för denna

verksamhet.

2.5 Samarbete med andra organisationer

Europarådet och Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa

(OSSE) verkar i hög grad för gemensamma mål som demokrati och

respekt för de mänskliga rättigheterna. Medan Europarådets arbete har

sin tyngdpunkt i att stärka den europeiska värdegemenskapen genom

internationella konventioner har OSSE ett säkerhetspolitisk perspektiv i

sitt handlande.

Under året har nära kontakter ägt rum mellan de högsta företrädarna

för de båda organisationerna och ett syfte med dessa kontakter är att

förbättra samordningen av de båda organisationernas aktiviteter.

Formerna för samarbete mellan organisationerna har under året

diskuterats i flera sammanhang, som i ministerkommittén, "De visas

rapport" och vid ett seminarium som hölls på nederländskt initiativ i
[REDACTED_EFTERNAMN] i början av sommaren.

Även på det praktiska området har det nära samarbetet mellan

organisationerna fortsatt. Som exempel kan nämnas samarbete med flera

av OSSE:s fältmissioner samt med OSSE:s högkommissarie för

nationella minoriteter.

Europarådet har också ett nära samarbete med FN och dess olika

fackorgan i syfte att främja de mänskliga rättigheterna och inte minst för

bekämpandet av tortyr, samt med Europeiska kommissionen (se nedan).

2.5.1 Samarbets- och biståndsprogram

Förutom den normativa verksamheten har Europarådet program för att

genom rådgivning och utbildning främja respekten för demokrati och

mänskliga rättigheter. Samarbets- och biståndsprogrammen är främst

inriktade på de nya medlemmarna och kandidatländerna. De avser

insatser på Europarådets kärnområden i syfte att stärka demokratin och

respekten för de mänskliga rättigheterna. Arbetet sker i nära samarbete

med den Europeiska kommissionen och OSSE. Genom Europarådets och

den Europeiska kommissionens gemensamma program stöds

reformeringen av rättssystemen i Öst- och Centraleuropa.

Sverige har under hösten bidragit med en miljon kronor i stöd för

programmet "Polis och de mänskliga rättigheterna 1997-2000". Stödet

avser två projekt med syfte att förebygga våld mot kvinnor.

2.6 Budget

Europarådets ordinarie budget uppgick till drygt 1 miljard franska franc.

Den reella budgetnivån var oförändrad i förhållande till 1997. Sveriges

bidragsandel var 2,14 %. Under kalenderåret utbetalades för svenskt

vidkommande via Utrikesdepartementet sammanlagt ca 33,3 miljoner

kronor till organisationens verksamhet.

2.7 Europarådet 50 år

Den 5 maj 1949 öppnades Europarådets stadga för undertecknande i

London. Inom Europarådet planeras nu aktiviteter för att i samband med

femtioårsjubiléet markera de värden som Europarådet står för.

Ministerkommittén förbereder en deklaration, som skall föreläggas

ministrarna vid ministerkommittémötet i Budapest i början av maj 1999.

Regeringen tillsatte i november en brett sammansatt nationalkommitté

för att samordna och ta initiativ till jubileumsaktiviteter på svensk sida.

Kommittén, som leds av riksdagsledamoten Jan[REDACTED_EFTERNAMN], består av

företrädare för riksdagspartierna, kommun- och landstingsförbunden,

Regeringskansliet och vissa myndigheter.

Bland de aktiviteter som planeras från svensk sida kan nämnas en

konferens med inriktning på lokal demokrati i de nya medlemsländerna.

Bakom konferensen står Regeringskansliet och kommun- och

landstingsförbunden och den kommer att äga rum i Stockholm i mitten

av maj 1999. Vid Europarådets familjeministerkonferens, som äger rum i

Stockholm en månad senare, kommer självfallet också jubileet att

uppmärksammas.

Europarådet planerar även jubileumsarrangemang i samarbete med

medlemsländerna. De viktigaste Europarådskonventionerna kommer

således att publiceras på svenska av Europarådet, och i ett trettiotal

länder, bl.a. Sverige, kommer jubileet att uppmärksammas genom

utgivning av ett frimärke.

3 Europakonventionen och dess

övervakningsorgan

3.1 En ny domstol för mänskliga rättigheter

Den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna

och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) har numera

ratificerats av samtliga Europarådets medlemsstater. Konventionen och

dess tilläggsprotokoll utgör ett av de mest effektiva internationella

skydden för de mänskliga rättigheterna i världen. Det unika med

systemet, i förhållande till andra regelverk på området, är de

övervakningsorgan som etablerats enligt konventionen.

 Sedan protokoll 11 till konventionen trädde i kraft den 1 november har

den genomgripande reform av övervakningssystemet som tidigare

beskrivits (se skr. 1997/98:85) blivit verklighet. Kommissionen och

domstolen har ersatts med en permanent domstol med heltidsanställda

ledamöter för prövning av såväl individuella som mellanstatliga

klagomål. Kommissionen finns dock kvar under en övergångstid på ett

år. Ministerkommitténs uppgift i sammanhanget har som ett resultat av

reformen begränsats till att granska efterlevnaden och verkställigheten av

den nya domstolens domar.

 Den nya domstolen trädde i funktion den 1 november och består av en

ledamot för varje konventionsstat. Svensk domare är f.d.

kammarrättspresidenten Elisabeth[REDACTED_EFTERNAMN], som också är en av domstolens

vicepresidenter.

3.2 Det löpande arbetet

Som ovan nämnts har numera samtliga medlemmar av Europarådet

ratificerat Europakonventionen. Ryssland, som var den enda av

medlemsstaterna som inte tidigare hade ratificerat konventionen, tillkom

under året.

Ministerkommittén övervakade, liksom tidigare år, fortlöpande

verkställandet av Europadomstolens domar. Ministerkommittén

granskade och överprövade också de rapporter som

Europakommissionen avgett över klagomål. Ministerkommittén antog

även under föregående år över 600 resolutioner i sådana ärenden. Ett

stort antal av dessa rörde mål mot Italien där det konstaterats att

tidsåtgången i de nationella domstolarna varit alltför lång. I ett flertal fall

rörande Turkiet påtalade ministerkommittén brister i det turkiska

rättsväsendet som uppdagats i samband med ingripanden av

säkerhetsstyrkor i den sydöstra delen av landet.

Ett fall som rönt stor uppmärksamhet under senare år är målet

Loizidou mot Turkiet som rör äganderättsförhållandena på norra Cypern.

Sedan Europadomstolen i juli meddelat dom när det gäller frågan om

ersättning för konventionsbrott har fallet varit föremål för diskussion i

ministerkommittén under hösten. Trots att fristen för betalning av

skadestånd m.m. till klaganden löpt ut har Turkiet ännu inte betalat i

enlighet med domen.

I målet[REDACTED_EFTERNAMN] mot Sverige, som rör sammansättningen av jury i

tryckfrihetsmål, antog ministerkommittén en slutresolution. I

resolutionen noterade ministerkommittén regeringens inställning att

jävsproblematiken i framtida, liknande fall borde kunna lösas inom

ramen för existerande lagstiftning samt att Europadomstolens dom i

målet kommit till domstolars och allmänhetens kännedom genom olika

informationsinsatser. I fyra mål mot Sverige avvaktas för närvarande

slutbehandling i ministerkommittén.

 Under 1998 meddelade Europadomstolen fem domar i mål mot

Sverige. I ett av fallen konstaterades att Sverige brutit mot

Europakonventionen.

Målet Paulsen-Medalen och[REDACTED_EFTERNAMN] mot Sverige (dom den

19 februari) hade sin upprinnelse i ett beslut om omhändertagande av två

barn för samhällsvård och därmed sammanhängande

umgängesrättsbegränsningar. Europadomstolen kom till slutsatsen att

Regeringsrättens handläggning tagit oskäligt lång tid i anspråk och

därmed inte stått i överensstämmelse med kraven i konventionens artikel

6.

Målet Allan[REDACTED_EFTERNAMN] II mot Sverige (dom den 19 februari) rörde

frågan om Regeringsrättens underlåtenhet att hålla muntlig förhandling i

ett mål om rättsprövning stred mot artikel 6. Regeringsrätten hade som

första och enda inhemska domstolsinstans prövat om ett beslut att

upphäva detaljplan enligt plan- och bygglagen stod i överensstämmelse

med lag. Med hänsyn till den begränsade arten av de frågor som

Regeringsrätten avgjort i målet ansågs Regeringsrätten befriad från den

normala skyldigheten i en sådan situation att hålla muntlig förhandling.

Europadomstolen kom därför fram till att något konventionsbrott inte ägt

rum.

Målet Hatami mot Sverige (dom den 9 oktober) rörde avvisning från

Sverige av en iransk medborgare. I domen avskrev domstolen målet från

vidare handläggning sedan regeringen och klaganden träffat förlikning

samt klaganden av Utlänningsnämnden beviljats permanent

uppehållstillstånd.

Målet Söderbäck mot Sverige (dom den 28 oktober) handlade om

adoption. Klaganden, vars dotter hade adopterats av sin styvfar mot

klagandens vilja, gjorde gällande att tillståndet till adoption inneburit en

kränkning av hans rätt till respekt för familjelivet enligt artikel 8 i

konventionen. Europadomstolen kom emellertid fram till att någon

kränkning av konventionen inte hade ägt rum.

Den femte domen rörde frågan om Torgny[REDACTED_EFTERNAMN] skulle beviljas

resning i det mål där Europadomstolen dömde den 25 april 1996 (målet
[REDACTED_EFTERNAMN] mot Sverige, se skr. 1996/97:140). Klaganden hade till stöd

för sin begäran om omprövning bl.a. gjort gällande att regeringen lämnat

missvisande eller felaktiga uppgifter om de arbetsvillkor som tillämpats i

hans rörelse, uppgifter som enligt klaganden varit avgörande för

domstolens bedömning. Europadomstolen konstaterade i sin dom i

resningsfrågan den 30 juli 1998 bl.a. att uppgifterna i fråga inte hade

godtagits av domstolen som ostridiga. Följaktligen skulle de

omständigheter klaganden åberopat till stöd för sin resningsansökan inte

ha haft något avgörande inflytande på domstolens dom den 25 april 1996.

Någon grund för omprövning ansågs därför inte föreligga.

För närvarande är samtliga mål mot Sverige utom ett under

handläggning i Europadomstolen. Detta är en följd av den tidigare

nämnda reform som trädde i kraft under året. I ett fall har kommissionen

redan fattat beslut om att målet skall tas upp till prövning i sak. Det

ligger därför, i kraft av övergångsbestämmelserna till protokoll 11, kvar i

kommissionen för fortsatt handläggning där.

Under 1998 registrerades 5 981 nya klagomål hos kommissionen

respektive den nya domstolen, varav 156 mot Sverige. Motsvarande

siffror för 1997 var 4 750 och 146. Medan det totala antalet registrerade

nya klagomål alltså har ökat jämfört med föregående år, har antalet

klagomål mot Sverige under senare år hållit sig på en tämligen stabil

nivå. Att antalet klagomål i stort ökar har sin förklaring i att antalet

konventionsstater ökat och att Europakonventionen blir alltmer känd

också i de stater som först på 1990-talet blivit medlemmar av

Europarådet. Den genomsnittliga handläggningstiden har hittills varit

flera år lång. Förhoppningen är att denna situation skall förändras till det

bättre som en följd av reformen av övervakningssystemet. Vissa

brådskande mål, t.ex. sådana som rör brott mot artikel 3 (skyddet mot

tortyr m.m.), behandlas med förtur.

Under årets första tio månader hänsköts 142 av kommissionens mål till

Europadomstolens prövning. Av de sammanlagt 762 mål som domstolen

avgjort sedan den tillkom rör 40 klagomål mot Sverige. En redovisning

av de domar som dittills meddelats i mål mot Sverige finns bl.a. i bilaga

till regeringens prop. 1995/96:126, Förnyad förklaring enligt artikel 46 i

Europakonventionen. Referat av Europadomstolens domar återges

fortlöpande i Svensk Juristtidning. Referat av domar finns också att tillgå

i riksdagens offentliga databas, informationssystemet rixlex.

3.3 Ratifikationsläget

I detta sammanhang kan det finnas anledning att också nämna i vilken

utsträckning tilläggsprotokollen till Europakonventionen har ratificerats

av medlemsstaterna. Uppgifterna gäller förhållandet den 31 december.

Som nämnts ovan hade själva konventionen vid denna tidpunkt

ratificerats av samtliga medlemsstater. Godkännandet av den enskilda

klagorätten samt domstolens jurisdiktion följer numera automatiskt av

protokoll 11 till konventionen, även det ratificerat av samtliga

medlemsstater.

Det första tilläggsprotokollet, som rör bl.a. äganderättsskyddet, har

ratificerats av samtliga medlemsstater utom Andorra och Schweiz.

Det fjärde tilläggsprotokollet, som rör bl.a. rörelsefriheten och rätten

att lämna sitt land samt förbud mot kollektiv utvisning av utlänningar,

har inte ratificerats av Andorra, Bulgarien, Grekland, Liechtenstein,

Malta, Schweiz, Spanien, Storbritannien och Turkiet. Övriga

medlemsstater har ratificerat protokollet.

Det sjätte tilläggsprotokollet, som förbjuder användning av dödsstraff i

fredstid, har inte ratificerats av Albanien, Bulgarien, Cypern, Lettland,

Litauen, Polen, Ryssland, Storbritannien, Turkiet och Ukraina. Övriga

medlemsstater har ratificerat protokollet.

Det sjunde tilläggsprotokollet, som bl.a. anger vissa

rättssäkerhetsgarantier vid utvisningsförfaranden samt rätt till

överprövning av brottmålsdomar, har ratificerats av 26 medlemsstater

men inte av Andorra, Belgien, Bulgarien, Cypern, Irland, Liechtenstein,

Malta, Nederländerna, Polen, Portugal, Spanien, Storbritannien, Turkiet

och Tyskland.

Övriga protokoll rör främst processuella ändringar i förfarandet inför

konventionsorganen.

4 Arbetet inom ramen för

verksamhetsprogrammen

4.1 Mänskliga rättigheter och demokratifrågor

4.1.1 Mänskliga rättigheter

Det löpande arbetet på området mänskliga rättigheter bedrevs i övrigt

liksom under tidigare år i styrkommittén för mänskliga rättigheter

(CDDH) och dess expertkommittéer. Det arbete som under senare år

bedrivits inom expertkommittén för utveckling av de mänskliga

rättigheterna (DH-DEV) i syfte att främja jämställdheten mellan kvinnor

och män respektive att motverka rasism och intolerans debatterades

ingående. Under våren gav ministerkommittén CDDH i uppdrag att

presentera en eller flera texter till tilläggsprotokoll till

Europakonventionen rörande dessa frågor. Frågan lämnades av CDDH

vidare till DH-DEV (se vidare nedan). CDDH lämnade också synpunkter

på mandatet för den kommissionär för mänskliga rättigheter som vid det

andra toppmötet 1997 beslutats inrättas inom Europarådet. Förutom den

nyinrättade expertkommittén för frågor som rör nationella minoriteter

(DH-MIN), som berörs mera nedan, påbörjades arbete på olika områden

inom en rad mindre grupper av specialister. En av dessa grupper utreder

frågor som rör samvetsvägran när det gäller militärtjänst. En annan sådan

specialistgrupp har överförts till CDDH från styrkommittén för

massmediefrågor (CDMM), nämligen den grupp som sysslar med frågor

som rör tillgången till officiell information. Under året diskuterades inom

gruppen främst utarbetandet av ett instrument som skall innehålla

grundläggande principer för allmänhetens rätt att få tillgång till

information som finns hos medlemsstaternas myndigheter. En annan

grupp av specialister ägnar sig åt att identifiera tänkbara demokratiska

strategier för att komma tillrätta med rörelser som på olika sätt utgör ett

hot mot respekten för de mänskliga rättigheterna och därmed i

förlängningen mot demokratin som sådan. En arbetsgrupp utreder frågan

om det är lämpligt att inom ramen för konventionssystemet inkludera en

ny rättighet bestående av rätt till ett existensminimum. Vissa av de frågor

CDDH och dess undergrupper arbetar med är också föremål för den

övervakning av hur medlemsstaterna uppfyller sina

konventionsåtaganden, s.k. monitoring, som ministerkommittén utför.

Ministerkommittén har därför uppdragit åt CDDH att bistå med den

monitoring som t.ex. gäller det judiciella systemets funktion i de olika

medlemsstaterna.

DH-DEV arbetade alltså vidare med frågan om en utvidgning av

diskrimineringsförbudet i artikel 14 i Europakonventionen. Uppdraget

från CDDH går närmare bestämt ut på att utarbeta förslag till ett

tilläggsprotokoll till konventionen som på ett generellt sätt vidgar

tillämpningsområdet för artikeln. Uppdraget skall slutföras under 1999. I

sammanhanget kan nämnas att Europarådets medlemsstaters regeringar, i

en deklaration antagen av ministerkommittén den 10 december 1998 med

anledning av 50-årsminnet av tillkomsten av FN:s allmänna förklaring

om de mänskliga rättigheterna, uttalar bl.a. att de är överens om att så

snart som möjligt slutföra arbetet på ett folkrättsligt bindande instrument

med ett förbud mot diskriminering i alla dess former.

Expertkommittén för processuella frågor (DH-PR) behandlade under

året främst frågan om konventionsavgöranden bör utgöra grund för

resning på nationell nivå. Detta arbete ledde till att CDDH gav

kommittén i uppdrag att utarbeta förslag till en begränsad

rekommendation i frågan. Utgångspunkten för det fortsatta arbetet är att

avgöranden från Europadomstolen bör vara resningsgrundande på det

nationella planet i vissa fall.

Som ovan nämnts inledde en ny expertkommitté under CDDH sitt

arbete under 1998, DH-MIN. Kommittén diskuterade bl.a. minoriteters

deltagande i beslutsprocesser samt territoriell autonomi.

4.1.2 Europeiska konventionen mot tortyr m.m.

Den europeiska konventionen om förhindrande av tortyr m.m. som

trädde i kraft den 1 februari 1989, hade vid utgången av 1998 ratificerats

av samtliga 40 medlemsstater. Sverige ratificerade konventionen den 21

juni 1988. För en närmare redovisning av dess innehåll hänvisas till prop.

1987/88:133.

Den kommitté som upprättats enligt konventionen för att undersöka

behandlingen av frihetsberövade i syfte att stärka skyddet mot tortyr

m.m. inledde sin verksamhet 1990. Under 1998 besökte kommittén

Albanien, Andorra, Finland, Irland, Island, Kroatien, Makedonien,

Moldavien, Sverige, Spanien, Tyskland, Ryssland och Ukraina.

 Mot bakgrund av de krav som följer med det utvidgade medlemsantalet

diskuterar kommitténs ledamöter, parallellt med sina besök i

medlemsländerna, framtida resursbehov och arbetsformer.

 De rapporter som avfattas är inte offentliga men kan offentliggöras om

den berörda staten samtycker. Så har skett med den dokumentation som

rör Sverige. De flesta länder som utsatts för granskning har accepterat att

rapporterna offentliggörs. Rapporten från kommitténs besök i Sverige

den 15-25 februari 1998 tillställdes Utrikesdepartementet i juli. Den

svenska regeringens svar till kommittén har nyligen avlämnats.

4.1.3 Nationella minoriteter

Europarådets konvention om regionala språk eller minoritetsspråk, den

s.k. språkstadgan från 1992, hade vid årsskiftet 1998/99 ratificerats av

åtta stater. Konventionen trädde i kraft den 1 mars 1998.

Europarådets ramkonvention för skydd av nationella minoriteter trädde

i kraft den 1 februari 1998. Den hade vid årsskiftet 1998/1999 ratificerats

av 22 stater.

Europarådets ministerkommitté antog under hösten riktlinjer för

konventionsstaternas rapportering enligt språkstadgan respektive

ramkonventionen. Vidare antogs interna procedurregler av den

expertkommitté respektive den rådgivande kommitté, som skall bistå

ministerkommittén med övervakningen av hur åtagandena enligt

respektive konvention uppfylls.

Minoritetsspråkskommitténs betänkanden (SOU 1997:192 och 193),

som rekommenderar en svensk ratifikation av såväl språkstadgan som

ramkonventionen, remissbehandlades under året och en proposition

förbereds för närvarande inom Kulturdepartementet.

4.1.4 Kamp mot rasism och främlingsfientlighet

Inom flera av Europarådets verksamhetsgrenar bedrevs under året arbete

för att motverka rasism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering.

Det gäller bl.a. områdena arbetsmarknad, socialpolitik, mänskliga

rättigheter och migration.

Huvudansvaret låg emellertid på kommissionen mot rasism och

intolerans (ECRI), som har ägnat mycket tid åt att utarbeta s.k.

länderrapporter, dvs. redovisningar av situationen vad gäller rasism,

främlingsfientlighet och etnisk diskriminering i skilda medlemsländer

samt förslag till åtgärder för att förbättra förhållandena i varje enskilt

land. Som nämnts i kapitel 4.1.1 har expertkommittén för utveckling av

de mänskliga rättigheterna (DH-DEV) på uppdrag av styrkommittén för

mänskliga rättigheter under året fortsatt arbeta med frågan om en

utvidgning av diskrimineringsförbudet i artikel 14 i Europakonventionen.

Uppdraget skall slutföras under 1999.

4.1.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män

Att främja jämställdhet mellan kvinnor och män är en viktig del i

Europarådets arbete för demokrati och mänskliga rättigheter.

Styrkommittén för jämställdhet mellan kvinnor och män (CDEG)

sammanträdde två gånger under året. Expertgrupper under kommittén har

under året behandlat bl.a.; rätten till fritt val när det gäller reproduktion,

frågor om intolerans, rasism och jämställdhet mellan kvinnor och män,

frågan om positiv särbehandling samt frågor om våld mot kvinnor och

flickor. Gruppen för metodutveckling för att införliva ett

jämställdhetsperspektiv på alla områden, där Sverige deltog mycket

aktivt, lämnade sin slutrapport under året. Kommittén beslutade att

rapporten skulle ges en bred spridning och översättas till flera språk. Den

skulle också ligga till grund för en konferens i ämnet planerad till juni

1999 i Aten.

I september hölls i Strasbourg, i samarbete med styrkommittén för

massmediefrågor, ett seminarium om kvinnobilden i medierna.

Ett informationsforum om åtgärder och metoder för att motverka våld i

hemmen anordnades i Bukarest i november.

Vad gäller ett eventuellt tilläggsprotokoll till Europakonventionen

angående jämställdhet mellan kvinnor och män, hänvisas till avsnitt

4.1.1.

4.1.6 Sociala stadgan

1995 års protokoll till den sociala stadgan om ett kollektivt

klagomålsförfarande trädde i kraft den 1 juli efter att Sverige som femte

stat ratificerat protokollet den 29 maj. Genom protokollet får vissa

organisationer som ett komplement till det ordinarie

övervakningsförfarandet rätt att anföra klagomål mot en stat för

bristande genomförande av sina åtaganden. Under året har även det

ändrade rapporteringsförfarandet börjat tillämpas, vilket innebär att

samtliga länders tillämpning av vissa artiklar granskas vid samma

tillfälle. Jämförelserna mellan olika nationella situationer blir därmed

lättare att göra. Genom tilläggsprotokollet om kollektiva klagomål och

det ändrade rapporteringsförfarandet har övervakningen av sociala

stadgan blivit mer effektiv.

Samtidigt med tilläggsprotokollet ratificerade Sverige som första stat

den reviderade sociala stadgan (prop. 1997/98:82). Flera länder som har

undertecknat den reviderade stadgan har meddelat att de planerar en

ratifikation under 1999 för att markera Europarådets 50-årsjubileum. De

tre ratifikationer som krävs för att den reviderade stadgan skall träda i

kraft kommer således sannolikt att uppnås under 1999.

Under det gångna året har Slovakien som tjugoandra stat ratificerat

1961 års sociala stadga och den, eller den reviderade stadgan, har under

året undertecknats av ytterligare sex stater.

Regeringskommittén, som består av representanter för regeringarna i

de länder som ratificerat stadgan, tar ställning till de slutsatser den

oberoende expertkommittén presenterat efter granskning av ländernas

rapporter om tillämpningen av stadgan. Sverige hade kritiserats av

expertkommittén för förekomsten av organisationsklausuler i vissa

kollektivavtal (artikel 5) och för avsaknad av domstolsprövning vid

utvisning enligt terroristlagen (artikel 19:8). Regeringskommitténs

granskning ledde inte till någon åtgärd för Sveriges del, eftersom det

anfördes att regeringen genom dialog med parterna kommer att verka för

att organisationsklausulerna tas bort samt att en kommitté utreder

processuella förfaranden i utlänningsmål.

Regeringskommittén beslöt föreslå rekommendationer riktade mot

Portugal för brott mot artikel 7.1 (förekomsten av illegalt barnarbete), till

Grekland för brott mot artikel 1.2 (förekomsten av tvångsarbete), till

Danmark och Irland för brott mot artikel 5 (förekomsten av

organisationsklausuler), till Tyskland för brott mot artikel 19.6 (16-års

gräns vid familjeåterförening) och till Irland för brott mot artiklarna 5

(organisationsklausuler), 6.2 (begränsning av förhandlingsrätten till vissa

organisationer) samt artikel 19.8 (avsaknad av lagstadgad rätt att klaga på

utvisningsbeslut).

4.1.7 Massmedier

Styrkommittén för massmedier (CDMM) består av företrädare för

samtliga medlemsstater i Europarådet. Kommittén behandlar

huvudsakligen förslag och rapporter som överlämnas från dess olika

arbetsgrupper, expertkommittéer m.m. Kommittén behandlade under året

ämnen som journalisters rätt till skydd av källor, mångfald i medierna,

reglering av upphovsrätt till äldre arkivmaterial i television och radio,

skydd för kulturarvet inom radio- och TV-sektorn m.m. En konvention

förbereds om det sistnämnda området gemensamt med styrkommittén för

kultursamarbete (CDCC) inom Europarådet. En reviderad version av

konventionen om gränsöverskridande television har antagits.

Konventionen har därmed anpassats till EG-direktivet TV utan gränser .

Förberedelser för en svensk ratifikation av konventionen har inletts.

Förberedelser för nästa ministerkonferens om massmedier år 2000 i

Krakow har påbörjats.

Sverige deltog under året i följande kommittéer och arbetsgrupper

under CDMM:

- Kommittén om massmediekoncentration och mångfald (MM-CM).

Kommittén utarbetade en rapport om mediekoncentration och

mediestruktur i medlemsländerna samt ett förslag till rekommendation

om åtgärder för att främja mångfald i medierna. En del av kommitténs

arbete fortsätts inom den nya arbetsgruppen om mångfald i medierna

(MM-S-PL) som tillsatts av CDMM.

- Arbetsgruppen om medielagstiftning och mänskliga rättigheter (MM-S-

HR). I arbetsgruppen pågår ett arbete med en rekommendation om

journalisters rätt att skydda sina källor.

4.1.8 Asyl-, flykting- och medborgarskapsfrågor

Europarådets juridiska expertkommittés för asyl- och migrationsrättsliga

frågor (CAHAR) arbete har även under detta år påverkats av

Europarådets utvidgning mot öst och de nya medlemsländernas problem.

Det har därvid varit fortsatt viktigt för expertkommittén att för de nya

länderna söka underlätta skapandet av en flykting- och migrationspolitik

i enlighet med Europakonventionen och andra internationella

flyktingrättsliga principer. Av särskild betydelse är här expertkommitténs

möjlighet att med Europakonventionen som grund, utreda

medlemsländernas behov av konform lagstiftning på asyl- och

migrationsområdet, byggd på internationella flyktingrättsliga principer

och med beaktande av vedertagna principer för mänskliga rättigheter.

Sverige ingår i expertkommitténs byrå från och med oktober och två år

framåt.

Under året utarbetade expertkommittén två rekommendationer. Den

första, som antogs av ministerkommittén i september, gällde normer för

rätten för nekad asylant att överklaga verkställighetsbeslut. Den andra,

som antogs av ministerkommittén i december, gällde generella normer

för träning och undervisning av tjänstemän som först kommer i kontakt

med asylsökande. Därutöver har särskilt diskuterats och arbetsgrupper

tillsatts angående generella normer för återvändande av asylsökande som

nekats uppehållstillstånd, rätt till familjeåterförening för flyktingar och

personer med tillfälligt uppehållstillstånd samt institutet tillfälligt

uppehållstillstånd för personer som tvingats fly från sina hemländer.

Expertkommittén för medborgarskapsfrågor (CJ-NA) har under året

utarbetat ett förslag till rekommendation om att förhindra och minska

förekomsten av statslöshet. Förslaget ansluter till 1997 års konvention

om medborgarskap.

Expertkommittén fortsätter sitt arbete med bl.a. frågor om missbruk av

medborgarskapsregler, dubbelt medborgarskap samt samarbete och

tekniskt bistånd i medborgarskapsfrågor. En europeisk konferens om

medborgarskap arrangeras i Strasbourg under 1999.

4.1.9 Lokal demokrati och gränsöverskridande samarbete

 Styrkommittén för kommunala och regionala myndigheter (CDLR) höll

två möten i Strasbourg, varvid de flesta av de aktiviteter som igångsattes

under 1997 fortsatte. Här kan nämnas förslaget till en ny konvention om

regional självstyrelse, kommunal beskattningsrätt, finansiell

skatteutjämning och beräknande av statsbidrag, lokala valsystem,

hanteringen av kommunal egendom, förtroendevaldas ansvar,

kollektivtrafik på landsbygden samt kommunernas roll som producent av

social service. Den sistnämnda aktiviteten är också ett förarbete av temat

för kommunministermötet i Istanbul i Turkiet den 6-8 oktober 1999.

Som framgår under avsnittet om övervakning av medlemsstaternas

åtaganden var den lokala demokratin i medlemsländerna föremål för

kommitténs övervakning under året.

Verksamheten inom den särskilda expertgruppen för

gränsöverskridande samarbete (LR-R-CT) fortsatte. Expertgruppen

avslutade arbetet med ett förslag till protokoll till den europeiska

ramkonventionen om samarbete över riksgränser mellan lokala och

regionala samhällsorgan. Ett modellavtal för sådan samverkan har också

diskuterats. Analyser har skett av omfattningen av samverkan i s.k.

Euroregioner liksom av förutsättningarna för offentlig upphandling i

gränsregioner. En studie om media på lokal och regional nivå i

gränsområden pågår.

I mars beslöt Europarådets ministerkommitté, på ställföreträdarnivå,

att anta förslag till protokoll nr 2 till den europeiska ramkonventionen om

samarbete över riksgränser mellan lokala och regionala samhällsorgan

(SÖ 1991:23). Samtidigt beslöts att protokoll nr 2 skulle öppnas för

undertecknande vid det 102:a ministerkommittémötet den 5 maj.

Regeringen undertecknade protokollet den 5 maj (In98/958/KL).

4.1.10 Bioetik

Styrkommittén för bioetik (CDBI) har haft två möten under året.

Kommittén utarbetar f.n. inom ramen för olika arbetsgrupper förslag till

fyra olika tilläggsprotokoll till konventionen om mänskliga rättigheter

och biomedicin. Ett förslag till protokoll om organtransplantation har i

december lämnats till ministerkommittén för beslut om inhämtande av

yttranden från utomstående organisationer o.dyl. Arbetet med protokollet

om forskning på människa kommer enligt planerna att slutföras under

1999. Därutöver pågår utarbetande av förslag till tilläggsprotokoll som

gäller skyddet av embryot samt genetiska undersökningar. Arbetet i dessa

båda grupper kommer att fortgå under ytterligare ett par år. Kommittén

har under året föreslagit mandat till ännu en arbetsgrupp, nämligen

xenotransplantation (transplantation av djurorgan till människa).

Ytterligare en arbetsgrupp har arbetat med förberedelserna för en

bioteknikkonferens som skall hållas i Oviedo, Spanien, våren 1999.

I kommitténs regi hölls i november en konferens för nationella etiska

kommittéer i Oporto, Portugal.

4.1.11 Rättsfrågor

Styrkommittén för juridiskt samarbete (CDCJ) behandlade under året en

rekommendation om skydd för hjälpbehövande vuxna och en

rekommendation om Internet och skydd för privatlivet. Det fortlöpande

arbetet med uppföljning av tillämpningen av konventioner och

rekommendationer fortsatte. Bland annat granskades 1980 års konvention

om erkännande och verkställighet av avgöranden rörande vårdnad om

barn samt om återställande av vård av barn.

Samarbetet i en rad olika rättsfrågor under kommittén fortsatte i

expertgrupper om familjerätt, förvaltningsrätt, rättsväsendets effektivitet,

rättsdatafrågor, dataskydd, nationalitetsfrågor och korruption.

Den fjärde europeiska familjerättskonferensen hölls i Strasbourg den

1-2 oktober på temat Family Mediation in Europe .

Vid möte med styrkommittén för frågor om brottslighet (CDPC) var

för första gången frågan om s.k. vänskaplig lösning av tvist angående

tillämpningen av en straffrättslig konvention aktuell. Några regler för

detta förfarande fanns inte, varför man kan räkna med att det ad hoc-

förfarande som tillämpades får prejudiciell betydelse för framtiden.

Chefen för den svenska kriminalvårdsstyrelsen, Bertel Österdahl,

invaldes i kommittén, The Council for Penological Co-operation (PC-

CP). En ny kommitté, Partnership in Crime Prevention (PC-PA) skall

bl.a. se över den roll som lokala myndigheter spelar i brottsförebyggande

frågor, fastställa det eller de effektivaste sätten för samverkan inom

området och undersöka vilka brottsförebyggande program som uppvisar

bäst resultat. Antalet medlemsländer som representeras i kommittén,

däribland Sverige, bestämdes till tio.

Folkrättskommittén (CAHDI) etablerades år 1991 och skall enligt sina

direktiv utbyta synpunkter samt utreda folkrättsliga frågor på begäran av

ministerkommittén, av CDCJ eller på eget initiativ.

Staterna representeras i folkrättskommittén företrädesvis av

utrikesministeriernas rättschefer.

Arbetet i folkrättskommittén är för närvarande inriktat på främst två

områden nämligen, att se över statspraxis bland medlemsstaterna i olika

folkrättsliga frågor och att tjäna som ett forum för en europeisk

avstämning av de juridiska frågorna inom FN:s verksamhetsområde.

Under de senaste åren har, till följd av de stora omvälvningarna i Central-

och Östeuropa, bl.a. statspraxis rörande statssuccession diskuterats. Ett

arbete har inletts syftande till att uppnå en mera enhetlig statspraxis när

det gäller reservationer till traktater, i synnerhet sådana som rör

mänskliga rättigheter.

4.2 Sociala frågor och livskvalitet

Med utgångspunkt i beslut fattade vid toppmötet 1997 har den sociala

sektorn under året fått en ny kommittéstruktur. De tidigare kommittéerna

för socialpolitik (CDPS), social trygghet (CDSS) och

arbetsmarknadsfrågor (CDEM) har slagits samman till en styrkommitté

för social sammanhållning (CDCS). Denna höll sitt första möte i

november. Vid mötet övervägdes hur arbetet med de olika aktiviteterna

skulle fortsätta. Särskild uppmärksamhet skulle ägnas åt frågorna

sysselsättning och anställbarhet.

 Inom CDPS dominerade två projekt arbetet under året: Det ena har

behandlat fattigdom och marginalisering och det andra barnfrågor.

Projektet kring marginalisering har tagit sikte på att beskriva orsakerna

till marginalisering och att identifiera de områden som är viktigast när

det gäller att motverka en negativ utveckling. Projektet avslutades med

en uppsummeringskonferens i Helsingfors under våren. Resultatet av den

konferensen har utnyttjats i programarbetet för den nya styrkommittén.

Det andra viktiga arbetsområdet har rört barn. Det nya

barnprogrammet till vilket Sverige har varit en viktig pådrivare, har

påbörjats med en upptaktskonferens. Programmet kommer i huvudsak att

ha tre inriktningar: Barnets plats i samhället, barnomsorg och utsatta

barn. Tre expertgrupper har bildats med ansvar för vart och ett av dessa

områden.

Europarådet anordnade i april en uppföljningskonferens till

Världskongressen mot kommersiell sexuell exploatering av barn i

Stockholm 1996.

Socialförsäkringsministerkonferens

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] deltog under året i en konferens i Malta. Temat för

konferensen var Social Security and its transition into the 21st century .

I den slutkommuniké som antogs av konferensen rekommenderas

vikten av att främja aktiviteter i form av gemensamma seminarier etc.,

initiera jämförande studier i syfte att hjälpa länder att lösa aktuella

problem i sina respektive socialförsäkringssystem samt organisera kurser

i syfte att tjänstemän som arbetar med socialförsäkringsfrågor får en

bättre förståelse för Europarådets arbetssätt.

4.2.1 Invandrares integration

Styrkommittén för migrationsfrågor (CDMG) ägnar sig huvudsakligen åt

att utveckla det europeiska samarbetet på området invandrares

integration. I viss utsträckning behandlas också migrationsfrågor.

Arbetet syftar till att genom jämförande studier och erfarenhetsutbyte

förse medlemsländernas regeringar med underlag till förbättrade insatser

för att underlätta invandrares integration. Som ett led i verksamheten har

kommittén börjat utarbeta en rapport som beräknas utkomma i slutet av

1999. Den kommer att innehålla redovisning av rådande politik och

praxis på olika nivåer och i olika länder samt förslag rörande inriktningen

av framtidens integrationspolitik. Bland kommitténs övriga aktiviteter

kan nämnas seminarier om bl.a. religionens roll i integrationsprocessen.

Därutöver fortsatte kommittén under året sitt arbete för att förbättra

situationen för Europas romer.

4.2.2 Befolkningsstudier

Styrkommittén för befolkningsfrågor (CDPO) höll ett möte under året.

Större delen av den löpande verksamheten har tagits över av den s.k.

byrån, där Sverige är representerat.

En varje år återkommande aktivitet är att framställa en översikt över

befolkningsutvecklingen i medlemsländerna. Publikationen omfattar

drygt 400 sidor med den mest aktuella information som går att få på

området. Arbetet sker i nära kontakt med EU:s statistikkontor (Eurostat)

och FN:s ekonomiska kommission för Europa (ECE). Till årets utgåva av

befolkningsrapporten bifogades för första gången en CD-ROM med all

text och alla tabeller. All information finns också tillgänglig på Internet.

För nästa års publikation pågår ett intensivt arbete med att ytterligare

harmonisera de olika statistikserierna samt utöka den grafiska

presentationen av data. Bland de olika expertgrupperna märks följande:

PO-S-MIN - Den demografiska situationen för nationella minoriteter:

Gruppen höll sitt sista möte i november. Till den nyligen publicerade

rapporten kan fogas ytterligare en rapport för godkännande för

publicering vid CDPO:s kommande möte. Rapporten omfattar ett avsnitt

om demografiska karaktäristika hos nationella minoriteter i Finland,

språkliga och religiösa grupper i Schweiz, etniska grupper i Bulgarien

samt nationella minoriteter i Estland.

 PO-S-MT - Trender i dödlighet samt differentiell dödlighet:

Expertgruppen har under året haft ett inledande möte. Ett av de områden

gruppen närmare ska studera är den ogynnsamma dödlighetsutvecklingen

i Östeuropa.

4.2.3 Hälso- och sjukvård

Styrkommittén för hälso- och sjukvårdsfrågor (CDSP) arbetar i huvudsak

inom tre verksamhetsområden: utsatta grupper och jämlik tillgång till

hälso- och sjukvård, kvalitet och säkerhet samt medborgarens/patientens

roll och inflytande.

Kommittén arbetar främst genom expertgrupper som inom ramen för

givna riktlinjer tar fram underlag för rekommendationer och rapporter

men också genomför seminarier och kurser. Stor vikt har under senare år

lagts vid samverkan med andra internationella organ som agerar inom

samma område, främst EU och Världshälsoorganisationen. Syftet är att

åstadkomma en rationell arbetsfördelning och undvika dubbelarbete

samtidigt som respektive organisations kompetens och erfarenhet tas

tillvara. Ett bra exempel är samarbetet kring projektet hälsosamma

skolor . Under året har bl.a. en kurs för lärare genomförts.

Nästa hälsoministerkonferens kommer att äga rum i Aten i april 1999.

Temat för konferensen är äldrefrågor i Europa. Under året har

konferensen förberetts av en särskild expertgrupp. CDSP har även

påbörjat arbetet med en rekommendation om hälso- och sjukvård för

äldre som vistas på institutioner. Avsikten är att rekommendationen inom

detta område skall bearbetas utifrån slutsatser vid

hälsoministerkonferensen. Inom verksamhetsområdet för utsatta grupper

har vidare expertgruppen om hantering av väntelistor och väntetider

överlämnat sin rapport till kommittén som underlag inför utarbetandet av

en rekommendation inom detta område. Dessutom har ett seminarium om

utvärdering av medicinska metoder genomförts i Budapest under

oktober.

Inom kvalitets- och säkerhetsområdet är samordning av

blodtransfusions- och transplantationsverksamheten i Europa ett viktigt

inslag i kommitténs arbete. Under året utarbetades den 5:e utgåvan av

rekommendationen R(95)15 om förberedelse, användning och

kvalitetssäkring av blodpreparat. Vidare behandlades bl.a.

organisatoriska aspekter på samarbete vid organtransplantationer och

kvalitetssäkring av organ och vävnader. Ett konsensusdokument har

utarbetats om aktuell situation och strategier för att förbättra

organdonation från avlidna. I samarbete med styrkommittén för bioetik

(CDBI) har en arbetsgrupp bildats kring xenotransplantation (se 4.1.10).

Arbetet inom verksamhetsområdet medborgarens/patientens roll och

inflytande har under året koncentrerats till frågan om riktlinjer för

medicinska undersökningar i samband med anställning respektive

försäkringar. I denna fråga har synsättet mellan medlemsländerna -

främst när det gäller genetiska tester - varit mycket olika, varför man

ännu inte har kunnat enas om en rekommendation. Vidare har under året

beredningen påbörjats av en expertrapport om metodutveckling för

medborgares/patienters delaktighet i beslutsprocessen inom hälso- och

sjukvården.

4.2.4 Miljö och regional planering

Frågor om regional utveckling och planering behandlas av den särskilda

fackministerkonferensen för ministrar med ansvar inom detta område

samt av den ämbetsmannakommitté som förbereder konferensens

sessioner. Ministerkonferensen har beslutat att uppdra åt

ämbetsmannakommittén att utarbeta ett dokument med mål och

vägledande principer för en hållbar utveckling i Europa in på nästa sekel.

Rapporten skall vara färdig till den 12:e sessionen som skall hållas i

september år 2000 i Hannover på temat Strategi för samordnad

utvecklingsplanering och hållbar utveckling i Europa . Arbetet med

rapporten har präglat verksamheten under året.

Den alleuropeiska miljökonferensen höll sitt fjärde ministermöte i

Århus i juni. Processen "Environment for Europe" går vidare med en

ökad fokusering på de nya staterna i f.d. Sovjetunionen och på länderna

på Balkan. Redovisningen av miljötillståndet, som utarbetats av

miljöbyrån i Köpenhamn (European Environment Agency), visade att

framsteg har gjorts men att någon allmän tydlig förbättring inte kan

märkas av miljötillståndet i Europa. I debatten om den pan-europeiska

strategin för biologisk mångfald betonades landskapsvård, naturskydd

och turism. Strategin ingår ofta som en del i nationella miljöplaner.

Ministerdeklarationen från miljökonferensen välkomnade sambandet

mellan strategin och genomförandet av konventionen för biologisk

mångfald. Man efterlyste integrering av mål för biodiversitet och

landskapsvård i olika samhällssektorer, bl.a. genom att utveckla lämpliga

ekonomiska och fiskala styrmedel.

4.3 Kulturfrågor och kulturell mångfald

4.3.1 Utbildning, kultur och kulturarv

Arbetet med programfrågor inom ramen för utbildnings- och

kultursamarbetet bedrivs sedan 1991 främst inom fyra

specialkommittéer. Styrkommittén för kultursamarbetet (CDCC) har

huvudsakligen en sammanhållande funktion.

CDCC:s plenarsession ägde rum den 21-23 januari och ägnades till

största delen åt frågor kring genomförandet av den handlingsplan som

antogs vid Europarådets andra toppmöte hösten 1997. Särskilda

satsningar görs i detta arbete på områdena utbildning för demokratiskt

medborgarskap och användningen av ny informationsteknik samt på

kampanjen Europa - ett gemensamt kulturarv .

Utbildningskommittén

Utbildningskommittén (CC-ED) bidrar till uppföljningen av toppmötet

framför allt genom projektet "Utbildning för demokratiskt

medborgarskap", som startade 1997 men som nu anpassats till stats- och

regeringschefernas uppdrag. Under året gjordes bl.a. en inventering av

samtliga aktiviteter som Europarådet genomfört på området under den

senaste tioårsperioden. Tyngdpunkten i projektet ligger annars på

probleminventering och spridning av material och exempel på god

praktik för undervisningen.

Demokratifrågor ges stort utrymme också i projektet Språkpolitik för

ett mångspråkigt och mångkulturellt Europa, som startade under året och

genomförs t.o.m. år 2000. Syftet är att främja ett brett och varierat utbud

av språkundervisning i perspektivet av livslångt lärande.

Flera av aktiviteterna inom dessa båda projekt bedrivs i nära samarbete

med UNESCO och EU. Utbildningskommittén i EU:s ministerråd och

representanter för Europarådets utbildningskommitté höll ett gemensamt

möte i december.

Slutsatserna från det projekt om skolutbildningens europeiska

dimension som utbildningskommittén genomförde 1991-1996

utmynnade under året i ett förslag till rekommendation som överlämnats

till ministerkommittén. Utbildningskommittén beslöt vidare att ge fortsatt

stöd till det nätverk för skolutbyten som etablerats genom detta projekt

samt att öppna sitt lärarfortbildningsprogram för alla som arbetar med

skola och lärarutbildning.

Kommittén för högre utbildning och forskning

Kommitténs (CC-HER) nya projekt om den högre utbildningens roll och

uppgifter i det livslånga lärandet inleddes med en konferens i Budapest

den 12-14 november. Projektet skall bl.a. belysa utbildningsbehoven hos

nya målgrupper, struktur- och kvalifikationsfrågor samt den nya

teknikens möjligheter.

Den för Europarådet och UNESCO gemensamma konvention om

erkännande av examina m.m. som antogs i Lissabon 1997 hade vid

utgången av 1998 ratificerats av 36 länder. Under året färdigställdes ett

tillägg till examensbevis som utarbetats i samverkan mellan Europarådet,

UNESCO och EU och bl.a. skall kunna underlätta tillämpningen av

Lissabon-konventionen.

Inom ramen för projektet "Europeiska studier för demokratiskt

medborgarskap" genomfördes under året ett kollokvium i Strasbourg och

ett symposium i Luxemburg. Båda evenemangen, som samlade ett stort

antal deltagare, är exempel på aktiviteter som kommittén genomför för

att bidra till uppföljningen av Europarådets andra toppmöte 1997.

Kulturkommittén

Vid kulturkommitténs (CC-CULT) vårmöte hölls kulturpolitiska

genomgångar, s.k. länderförhör, med Lettland och Kroatien.

Förhöret med Lettland fokuserades på frågor om decentralisering och

kulturpolitisk styrning efter avmonopoliseringen, den ryska minoritetens

ställning samt ekonomin och förhållandet till privata sektorn. Nationella

kulturpolitiska mål har antagits av samma modell som de svenska.

Svårigheterna att få olika befolkningsgrupper att samverka samt den

ekonomiska verkligheten har varit hinder för en målinriktad kulturpolitik.

Genomgången med Kroatien präglades av landets allmänpolitiska

situation och återuppbyggnadsarbete. De tre huvudfrågorna var

interkulturell förståelse och samlevnad, skydd för kulturarvet och

utvecklingen av kulturturism. Natur och kultur skall utnyttjas i

turistnäringen men på ett sätt som bevarar autenticitet och småskalighet.

Vid höstmötet hölls länderförhör med Portugal. Svårigheterna att finna

fungerande former för decentralisering förefaller vara den mest

brännande frågan inom portugisisk kulturpolitik i dag. Andra frågor som

belystes var de centrala institutionernas roll och finansiering, marknaden

kontra statens ansvar, konstnärernas villkor och arbetsmarknad samt

metoder för att bredda deltagandet i kulturlivet.

I den handlingsplan för Europarådet som antogs vid toppmötet 1997

förordades en gemensam europeisk politik rörande användningen av ny

teknologi för att främja mänskliga rättigheter, yttrandefrihet och kulturell

mångfald. En åtgärdsplan för detta skall fastställas vid 50-årsjubileet i

Budapest 1999. Inom kulturkommittén pågår en kartläggning av den nya

teknologins konsekvenser på kulturområdet. Projektet är vid sidan av

"länderförhören" det mest högprioriterade i kulturkommitténs nuvarande

arbetsprogram. Ett antal studier och symposier har genomförts.

Vid höstmötet uppdrog kulturkommittén åt sekretariatet att aktivt

medverka i framtagningen av bakgrundsdokument till ministerkommittén

om den nya teknologin. För egen del kommer kulturkommittén att inrikta

verksamheten på kunskapsuppbyggnad genom erfarenhetsutbyte.

Specialstudier planeras inom sex olika delområden: kulturell mångfald

och hållbar utveckling, tillgänglighet och yttrandefrihet, konstnärligt

skapande, nya yrkesprofiler och utbildningsbehov, medialäskunnighet

samt ungdomars IT-användning. Studierna avses bli behandlade vid ett

antal internationella konferenser och utmynna i en eller flera

publikationer med riktlinjer för kulturpolitiska åtgärder.

Ett specialprojekt, New Book Economy , genomförs med stöd även

från EU. Syftet är att underlätta bokmarknadens anpassning till IT-

tekniken. Ett antal nationella delprojekt pågår, bl.a. det svenska nya

vägar för boken med Kungliga biblioteket och Statens kulturråd som

samordnande myndigheter.

Genom ett nytt kulturpolitiskt biståndsprogram för medlemsländerna i

Central- och Östeuropa, kallat Mosaic, skall Europarådet på ett mer

systematiskt sätt kunna tillgodose dessa länders behov av rådgivning och

utbildning på det kulturpolitiska området.

Kulturarvskommittén

Kulturarvskommitténs (CC-PAT) arbete kan indelas i följande

huvudområden: kulturarv och samhälle, tekniskt samarbete och

erfarenhetsutbyte samt utbildning och levandegörande.

Årets verksamhet har fortsatt medfört uppföljning av den 4:e

konferensen för ministrar med ansvar för kulturarvsfrågor som hölls i

Helsingfors i maj 1996. Detta har bl.a. inneburit att kulturarvets sociala,

ekonomiska och politiska vikt kommit i förgrunden. Kulturarvets

betydelse för en långsiktigt hållbar utveckling är ett övergripande tema.

Samtidigt har det tekniska samarbetet och erfarenhetsutbytet fortfarande

en stark ställning. Under året gjordes t.ex. flera expertinsatser inriktade

på kulturarvet i de nya medlemsländerna i Östeuropa. Europarådet har

också utarbetat underlag för en aktionsplan för kulturarvet i Bosnien-

Hercegovina. Genom nära samverkan med en nyligen bildad stiftelse

bidrar Europarådet till kvalificerat erfarenhetsutbyte mellan specialister

inom kulturarvsområdet. Ett arbete har inletts med en ny

länderövergripande kulturarvskampanj under åren 1999 - 2000 på temat

 Europe - a common heritage .

Sverige har deltagit med experter från Riksantikvarieämbetet i flera av

kulturarvskommitténs arbets- och expertgrupper, bl.a. i dem som gäller

tekniskt samarbete respektive kulturarvsdagarna. Svensk expertis har

även medverkat i kommunalkongressens (CLRAE) arbete med en

landskapskonvention, där landskapets natur- och kulturvärden skall

behandlas integrerat. Kulturarvsdagarna är Europarådets årligen

återkommande publika manifestation för kulturarvet med aktiviteter i ett

40-tal länder. I Sverige anordnas Kulturhusens dag regelbundet den

andra söndagen i september och detta år stod Sverige som värd för den

officiella europeiska invigningen till vilken representanter för 21 länder

infann sig. Det svenska temat under året var i anknytning till

kulturhuvudstadsåret "Stadens torg". Vid 192 torg i 120 kommuner

ordnades aktiviteter, vilka beräknas ha besökts av över 55.000 personer.

Evenemanget har således fortsatt stark publik dragningskraft.

4.3.2 Idrott

Idrottskommitténs verksamhetsprogram antogs vid styrkommitténs för

idrottsfrågor (CDDS) möte med prioritering av följande områden:

- Demokrati och idrott med inriktning på dels idrotten som en

demokratisk rörelse och dels idrotten och lagstiftning

- Tolerans genom idrott

- Realiserande av antidopningskonventionen

- Åskådares uppträdande och säkerhet vid idrottsaktiviteter

- Informationsfrågor genom ett fortsatt samarbete med Clearing House ,

som är ett idrottsinformationscenter under Europarådets beskydd.

I maj månad genomfördes det 15:e informella idrottsministermötet i

Nicosia, Cypern. Teman för mötet var etiska frågor inom idrotten samt

lagstiftning och idrottens sociala sammanhang. Vid mötet framkom att

frågan om lagreglering av idrotten varierar stort mellan medlemsstaterna

men att stor enighet fanns om att betona starka etiska värden samt

idrottens roll i att främja social integration, särskilt bland unga

människor.

Konventionen mot läktarvåld hade vid årets slut ratificerats av 29

länder och undertecknats av ytterligare 5 länder. Sverige har deltagit i

arbetet inom den permanenta kommitté som övervakar konventionen.

Konventionen mot dopning hade vid årsskiftet ratificerats av 35 länder

och ytterligare 6 länder hade undertecknat densamma. Sverige har varit

aktivt inom övervakningsgruppen för konventionen och deltog under året

i arbetsgruppen för rättsliga frågor och dopning.

4.3.3 Ungdomsfrågor

Arbetet med översynen av Europarådets ungdomssektor har fortsatt

under året. Översynen äger rum i samarbete med ministerkommitténs

rapportörgrupp för ungdomsfrågor.

 Inom ramen för ett nytt initiativ i styrkommittén för ungdomsfrågor

(CDEJ) med ungdomspolitiska länderförhör presenterades en utvärdering

av Nederländernas politik på området. Sverige kommer att bli föremål

för en motsvarande granskning under år 1999.

Kommittén lämnade under året ett förslag till konvention om

volontärtjänst för ungdomar. Den avses öppnas för undertecknande under

våren 1999. En resolution har utarbetats och antagits om riktlinjer för

ungdomsfrågor. Resolutionen lades fram vid den femte

ungdomsministerkonferensen som hölls i Bukarest den 27- 29 april.

Europeiska ungdomsfonden delade ut 14,7 miljoner franska franc i

bidrag till seminarier, konferenser om aktuella ungdoms- och

samhällsfrågor och internationella ungdomsorganisationer. Fonden gav

även stöd till 42 publikationer eller utbildningsmaterial. Beslut har fattats

om att göra bidragen till fonden obligatoriska fr.o.m. nästa budgetår.

De båda europeiska ungdomscentrumen i Strasbourg och i Budapest

anordnade seminarier för ungdomar, ungdomsledarutbildningar samt

språkkurser. I dessa aktiviteter deltog 64 ungdomar från Sverige. Beslut

har fattats under året om att göra centret i Budapest till ett permanent

organ.

5 Arbetet inom ramen för partsavtalen

Vid sidan om den verksamhet som finansieras över den ordinarie

budgeten har inom Europarådet etablerats ett antal s.k. partsavtal. Dessa

bygger på principen om frivillig anslutning. De medlemsländer som så

önskar förbinder sig att delta i aktiviteter inom ramen för respektive avtal

liksom att på för varje avtal föreskrivet sätt bidra till finansieringen. Det

svenska deltagandet i filmstödsfonden "Eurimages" och det europeiska

audiovisuella observatoriet bekostats av Svenska filminstitutet respektive

Kulturdepartementet. Deltagandet i språkcentret i Graz bekostas av

Skolverket. Avgifter till övriga partsavtal där Sverige är medlem

utbetalas via Utrikesdepartementets budget.

5.1 Partsavtalet på social- och hälsoområdet

Sverige deltar sedan 1986 i partsavtalets handikappkommitté (CD-P-RR).

Arbetet bedrivs - förutom vid kommitténs ordinarie möten - i

expertgrupper. En ny sådan expertgrupp om ny teknologi bildades under

året.

Vid handikappkommitténs möte i Oslo i juni enades kommittén om att

föreslå att den tänkta konferensen för ministrar med ansvar för

handikappfrågor skjuts upp till år 2001.

På förslag från Sverige utsågs under året en svensk expert som konsult

för att sammanställa och analysera de nationella dokument som tagits

fram inom området cochlear implantat (inopererat hörselhjälpmedel).

Sverige var under året representerat i flera av hälsokommitténs (CD-P-

SP) expertgrupper, varav en behandlar olika aspekter av material som

kommer i kontakt med livsmedel, en annan gäller aromämnen i

livsmedel.

5.2 Europafarmakopén

Sedan år 1975 har Sverige varit anslutet till Europarådets konvention om

utarbetandet av en europeisk farmakopé (Ph Eur). Denna innehåller

kvalitetsnormer för läkemedelssubstanser och vissa färdiga läkemedel. Den

har bindande giltighet i de länder som är anslutna till konventionen.

Tjugosex länder i Europa samt EU har ratificerat konventionen. EU deltar

därmed som medlem vid mötena i Europafarmakopékommissionen.

Dessutom deltar ytterligare sexton länder samt WHO som observatörer.

Bland observatörsländerna finns även länder utanför Europa såsom

Australien, Kanada och Kina.

Europafarmakopén har stor normgivande betydelse för läkemedels

kvalitet. Den tillämpas av Läkemedelsverket och läkemedelsindustrin vid

registrering och kontroll av läkemedel samt av Apoteket AB vid

beredning och hantering av läkemedel.

1998 gavs det andra supplementet till den tredje upplagan av

Europafarmakopén ut. Vidare fastställdes 232 monografier (varav 80 var

revisioner) för läkemedelsråvaror, läkemedelsformer och bruksfärdiga

läkemedel, 26 generella metodmonografier samt 22 generella texter för

införande i Europafarmakopén. Detta är en ökning jämfört med

föregående år.

År 1997 genomfördes en prioritetsgenomgång inom europasamarbetet.

Beslut togs då om vilka läkemedelssubstanser, läkemedelsformer och

bruksfärdiga läkemedel man skall arbeta med under de närmaste åren.

Bland dessa återfinns flera viktiga substanser med svenskt ursprung. För

svenskt vidkommande anses den medicinska betydelsen utgöra det

viktigaste kriteriet att ta hänsyn till vid prioriteringen. Vidare pågår en

revidering av de äldre monografierna i Europafarmakopén för att

modernisera dem.

I de ca 30 expertgrupper och arbetsgrupper som förbereder och

bearbetar material, som skall ingå i farmakopén, medverkade 22 svenska

representanter från Läkemedelsverket, Uppsala Universitet,

läkemedelsindustrin och Apoteket AB. De olika experterna ansvarar för

ett omfattande experimentellt förarbete på sina respektive laboratorier.

Arbetet samordnas i Sverige av Läkemedelsverket och Svenska

farmakopékommittén.

Samarbetet mellan Europafarmakopén, den amerikanska (USP) och

den japanska (JP) farmakopén avseende harmonisering av de olika

farmakopéernas monografier fortsatte under året. En konferens rörande

harmonisering av generella metoder hölls under hösten (International

Harmonisation General Monographs on Dosage Forms and Pharmaco-

Technological Test Methods). Konferensen som hölls i Sevilla var

mycket konstruktiv och ett stort steg framåt togs beträffande

harmoniseringarna.

En farmakopédag genomfördes i Sverige i november där temat var

internationell harmonisering.

5.3 Europarådets sociala utvecklingsfond

Europarådets sociala utvecklingsfond bildades ursprungligen, år 1956,

som ett instrument för att möta dåtidens flyktingsituation men har

numera även som prioriterat ändamål att medverka till att lindra

verkningar av naturkatastrofer. Härutöver finansieras bl.a.

sysselsättnings-, bostadsbyggnads-, utbildnings- och sjukvårdsprojekt.

Vid årsskiftet 1998/99 var samtliga Europarådets medlemsländer utom

Albanien, Andorra, Irland, Ryssland, Storbritannien, Tjeckien, Ukraina,

och Österrike anslutna till sociala utvecklingsfonden. Härutöver är

Heliga Stolen medlem.

 Sverige inträdde i fonden år 1977. Vår andel i fondens kapital uppgår

till ca 36 miljoner ecu, vilket motsvarar ca 2,6 % av medlemsländernas

insatser. Av detta belopp har 3,9 miljoner ecu betalats in och 32,1

miljoner ecu är ett garantiåtagande.

Fondens utlåningsverksamhet ökade kraftigt under året. Beloppet för

godkända låneansökningar var således det högsta i fondens historia,

2 257 miljoner ecu. Låneutbetalningarna uppgick till 1 056 miljoner ecu.

Redovisningen vad gäller beloppen nedan avser i huvudsak

verksamhetsåret 1997, eftersom siffrorna för år 1998 ännu ej

färdigställts.

Den totala balansomslutningen vid årsskiftet 1997/98 var 9 539

miljoner ecu och 1997 års överskott uppgick till 82 miljoner ecu.

Under de senaste åren har fonden bedrivit ett omfattande

översynsarbete i syfte att förbättra sin finansförvaltning, låneverksamhet,

projektuppföljning och internadministration. Vid Europarådets toppmöte

i Strasbourg i oktober 1997 beslöts att fondens arbete bör intensifieras,

särskilt vad avser lån till sociala projekt och till åtgärder som kan skapa

sysselsättning. Detta har resulterat i expansion av verksamheten, bl.a.

avseende den geografiska omfattningen av områden i vilka lån kan

lämnas till sysselsättningsskapande projekt.

Sverige har bl.a. eftersträvat att utlåningen skall få en bättre geografisk

fördelning och koncentreras till de socialt mest angelägna projekten, att

en större andel av vinsten skall användas för lån på särskilt fördelaktiga

villkor samt att flera länder skall ansluta sig till fonden.

I syfte att stärka kapitalbasen och att kunna integrera länderna i

Central- och Östeuropa i verksamheten utökades år 1991 fondens kapital

mycket kraftigt. De central- och östeuropeiska ländernas behov ställer

fonden inför större och nya uppgifter såväl vad gäller risktagande som

projektplanering och administration. Ministerkommittén har också

uttryckt starka önskemål om att fonden skall delta i återuppbyggnaden i

före detta Jugoslavien, främst i Bosnien-Hercegovina. Fonden har också

beviljat lån på särskilt fördelaktiga villkor till projekt i Bosnien-

Hercegovina. Utlåningen till Central- och Östeuropa är dock ännu

blygsam men kan förväntas öka under kommande år bl.a. eftersom ett

antal nya medlemsländer tillkommit.

Medlemsstaternas insatser i fonden uppgick den 31 december 1997 till

sammanlagt 1 326 miljoner ecu i form av inbetalda medel, garanti-

åtaganden och vinstmedel som tillförts enskilda medlemsländer. Härtill

kommer att fonden vid utgången av år 1997 hade reserver och vinstmedel

på 673 miljoner ecu.

Med dessa medel som bas kan fonden på fördelaktiga villkor ta upp

lån på den internationella kapitalmarknaden. Lånen förmedlas sedan till

projekt i medlemsländerna med den inriktning som beskrivits ovan.

En liten del av utlåningen har sedan länge skett på speciellt

fördelaktiga villkor. Denna subventionerade utlåning, som numera sker

genom en särskild för ändamålet inrättad lånefond, bekostas främst av en

del av fondens vinstmedel.

Sedan sin tillkomst och till slutet av år 1997 har fonden finansierat

projekt i medlemsländerna om totalt 10 805 miljoner ecu. Vid årsskiftet

1997/98 utestående lån uppgick till 5 919 miljoner ecu. De största

låntagarna under senare år (1988-1997) har varit Turkiet (32 % av

lånemedlen), Italien (17%), Grekland (13%), Tyskland (13%), Spanien

(11 %) och Cypern (8 %), De ändamål som fått mest lån är landsbygds-

utveckling, lån i samband med infrastrukturinvesteringar, åtgärder för

flyktingar och migranter samt bostadsbyggande.

En förväntad fortsatt stark utlåningsökning till bl.a. sysselsättnings-

skapande projekt innebär att frågan om att ytterligare stärka fondens

kapitalbas diskuteras för närvarande.

5.4 Pompidougruppen för narkotikafrågor

Pompidougruppen inrättades 1971 på initiativ av den dåvarande franske

presidenten. Detta var en reaktion på det växande narkotikaproblemet i

Europa och gruppen fungerade i huvudsak som ett forum för

erfarenhetsutbyte i Västeuropa. År 1980 blev Pompidougruppen en

formell samarbetsgrupp inom Europarådet. De ursprungliga 16

medlemsländerna har successivt utökats och uppgick under 1998 till 29.

Numera inkluderas flera av de central- och östeuropeiska staterna.

Sverige har bidragit med medel för att underlätta dessa staters

deltagande.

Verksamheten i Pompidougruppen är tvärsektoriell och rör såväl

förebyggande insatser för att minska efterfrågan på narkotika (s.k.

demand reduction activities) som tillgångsminskande åtgärder. De

ansvariga ministrarna möts vart tredje år och beslutar då om inriktningen

på arbetet för den kommande perioden. Under mellantiden sammanträder

representanter för medlemsländerna (s.k. permanenta korrespondenter)

två gånger om året.

Vid ministermötet i maj 1997 antogs Pompidougruppens

arbetsprogram för de kommande tre åren. Det nu gällande

arbetsprogrammet betonar vikten av efterfrågedämpande insatser samt att

den tvärsektoriella inriktningen behålls. Sverige deltar aktivt i arbetet,

bl.a. genom en europeisk skolundersökning av elevers drogvanor. Denna

leds och samordnas av det svenska Centralförbundet för Alkohol- och

Narkotikaupplysning (CAN). En uppföljningsstudie av undersökningen

är planerad för 1999. Vidare pågår sedan flera år ett tränings- och

utbildningsprogram för personer verksamma inom det förebyggande

narkotika arbetet i Central- och Östeuropa. Sverige är en av de större

bidragsgivarna till detta projekt.

Dessutom har det under året bedrivits arbete i en flygplatsgrupp, tull-

och polissamarbete samt insatser mot syntetiska droger. En

preventionshandbok har vidare tagits fram i samarbete mellan

Pompidougruppen och de nederländska myndigheterna. En undersökning

om de sociala kostnaderna av drogmissbruk har initierats.

Slutligen görs en utvärdering av samarbetet med de EU-organ som

arbetar med narkotikafrågor resulterande i upprättande av

samförståndsavtal (s.k. memorandums of understanding).

5.5 Filmstödsfonden "Eurimages"

I slutet av 1988 etablerade Europarådet genom ett partsavtal en europeisk

fond för stöd till filmproduktion, kallad Eurimages . Fonden hade 25

medlemmar vid årsskiftet 1998/99.

Fonden förfogade under året över ca 180 miljoner kronor. De länder

som deltar i partsavtalet bidrar till finansieringen i relation till sin

storlek.

Sveriges bidrag, som utbetalas av Svenska filminstitutet, uppgick 1998

till ca 3,6 miljoner kronor.

 En grundförutsättning för att erhålla stöd är att minst tre

medlemsländer samproducerar. Under en försöksperiod på två år har

fonden varit öppen även för samproduktioner mellan två medlemsländer.

Maximalt finansieras 15% av ett projekts budget. Stöd utgår inte bara till

spelfilm utan också i vissa fall till dokumentärfilm. Länder som inte

deltar i EU:s Media II-program kan få stöd även till distribution liksom

till biografer som förbinder sig att visa minst 50% europeisk film.

Under året erhöll 77 projektet bidrag från Eurimages till ett

sammanlagt belopp av 180 miljoner kronor. De svenska producenterna

erhöll bidrag med sammanlagt ca 4,8 miljoner.

5.6 Kommissionen för demokrati genom lag

Den europeiska kommissionen för demokrati genom lag

(Venedigkommissionen) bildades i Venedig 1990. Den etablerades på

italienskt initiativ under Europarådets överinseende och är knuten till

Europarådet genom ett partsavtal.

Kommissionen, som är sammansatt av experter i statsrätt utsedda av

respektive lands regering, skall bl.a. verka för att sprida information om

de olika rättssystemen i Europarådets medlemsstater liksom även i de

icke-medlemsstater som samarbetar med kommissionen. Ordinarie

svensk ledamot av kommissionen är justitieombudsmannen Rune Lavin.

Under året som gick utsåg regeringen en ersättare för den ordinarie

ledamoten, professorn Hans-Heinrich Vogel.

Till kommissionens viktigare uppgifter hör att, som expertorgan och på

begäran, bistå de före detta kommunistiska staterna i Central- och

Östeuropa vid utarbetandet av nya demokratiska konstitutioner, baserade

på Europarådets grundläggande principer. Samarbetet bedrivs så att

mindre grupper av kommissionsmedlemmar, med ansvar för ett visst

land, granskar och successivt reviderar upprättade lagförslag. Ofta följs

arbetet upp med besök i landet i fråga. Kommissionens verksamhet har

satt åtskilliga spår i de nya konstitutioner som antagits.

Under 1998 arbetade kommissionen bl.a. med konstitutionella frågor

avseende Bulgarien, Bosnien- Hercegovina samt Kosovo. Kommissionen

studerade också den konstitutionella utvecklingen i Kroatien, Armenien,

Azerbajdzjan och ett flertal andra stater.

5.7 Det europeiska audiovisuella observatoriet

Det europeiska audiovisuella observatoriet etablerades 1992 som ett

utvidgat partsavtal inom Europarådet. Sverige är medlem sedan starten.

Observatoriet, med placering i Strasbourg, har till uppgift att främja

spridning av information om den audiovisuella industrin (film, TV och

video) i Europa. Det svarar för insamling och bearbetning av data från ett

nätverk av europeiska organisationer och fungerar som ett

informationscenter för hela det audiovisuella området. Bland annat utges

årligen en statistisk årsbok om den audiovisuella sektorn i Europa.

5.8 Europarådets Nord-Syd-centrum

Europarådets Nord-Syd-centrum (The European Center for Global

Interdependence and Solidarity) är ett partsavtal inom Europarådet med

för närvarande 16 medlemmar. Centrumet har sitt säte i Lissabon.

Sverige har varit med från starten 1989.

Centrumets huvuduppgift är att vara ett ramverk för europeiskt

samarbete med syfte att öka medvetandegraden hos allmänheten om

global interdependens och främja solidaritetspolitik i enlighet med

Europarådets mål och principer. Trots att det bara är länder som är

medlemmar baseras arbetet på ett fyrpartssamarbete (s.k. kvadrilog)

mellan regeringar, parlamentariker, lokala och regionala myndigheter

samt enskilda organisationer.

Centrumet driver olika projekt, ofta i samarbete med andra

organisationer, för informationsarbete och för att främja bl.a. demokrati

och mänskliga rättigheter. Projekten kan delas in i tre block: information,

utbildning och dialog.

De nordiska länderna har en plats i centrumets verkställande råd.

Denna innehas av Finland för perioden 1998-1999 och Sverige satt i

verkställande rådet under föregående period. Sverige stöder en översyn

av Nord-Syd-centrumets verksamhet.

5.9 Europeiskt centrum för moderna språk i Graz

Sverige meddelade under hösten avsikten att ansluta sig till partsavtalet

om Europeiskt centrum för moderna språk i Graz och är medlem i

partsavtalet per den 1 januari 1999. Partsavtalet har därmed 25

medlemmar. Centrumet inrättades 1994 och anordnar kurser och

seminarier för lärare m.fl. i syfte att sprida resultaten av Europarådets

projekt på språkundervisningsområdet.

5.10 Partsavtal för uppföljning på korruptionsområdet

I september 1994 tillsatte Europarådets ministerkommitté en grupp,

Groupe Multidisciplinaire sur la Corruption (GMC), med uppdrag att

bl.a. utarbeta en internationell konvention på korruptionsområdet.

En arbetsgrupp under GMC (GMCP) har efter några års arbete tagit

fram en bred straffrättslig konvention mot korruption.

Redan i arbetets begynnelse underströks behovet av ett internationellt

instrument att användas som en uppföljningsmekanism i

korruptionsarbetet. Medlemsländerna har därför arbetat med att skapa ett

fast organ, en kommission, för uppföljning av konventionen.

Kommissionen, Groupe d Etats Contre la Corruption (GRECO), skall

bl.a. genom frågeformulär och besök kontrollera att länderna uppfyller

sina åtaganden inte bara i enlighet med konventionen utan också enligt de

vägledande principerna för kampen mot korruption, som 1997 antogs av

ministerkommittén. Även andra, framtida europarådsinstrument på

området kan bli föremål för uppföljning i GRECO.

GRECO står öppet för samtliga medlemsstater i Europarådet och för

de observatörsländer som deltagit i utarbetandet av överenskommelsen.

Däremot skall endast de länder som anslutit sig till ett visst instrument

delta i omröstningen om antagande av utvärderingsrapporter och

offentliga uttalanden beträffande det aktuella instrumentet. Sverige har

anmält sin anslutning till partsavtalet. För ikraftträdandet krävs att 14

medlemsstater har tillträtt GRECO, vilket ännu inte har skett.

6 Förteckning över medlems- och

kandidatländer i Europarådet

Medlemmar

Albanien Moldavien

Andorra Nederländerna

Belgien Norge

Bulgarien Polen

Cypern Portugal

Danmark Rumänien

Estland Ryssland

Finland San Marino

Frankrike Schweiz

Grekland Slovakien

Irland Slovenien

Island Spanien

Italien Storbritannien

Kroatien Sverige

Lettland Tjeckien

Liechtenstein Turkiet

Litauen Tyskland

Luxemburg Ukraina

Makedonien (f.d jugoslaviska Ungern

republiken Makedonien) Österrike

Malta

Länder som sökt inträde i Europarådet

Armenien

Azerbajdzjan

Bosnien-Hercegovina

Förbundsrepubliken Jugoslavien

Georgien

Monaco

Vitryssland

Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 4 mars 1999

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Freivalds,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar skrivelse 1998/99:55 Redogörelse för verksamheten

inom Europarådets ministerkommitté under år 1998.

Skr. 1998/99:55

35

1