Regeringens proposition

1993/94:129

Försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge särskild personröst

Prop.

1993/94:129

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 3 februari 1994

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Gun[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Justitiedepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att väljarna i Helsingborg, Linköping, Solna, Vaggeryd,

Vänersborg, Östersund och Övertorneå vid 1994 års val till kommunfullmäktige

skall kunna avge en särskild personröst.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut ............................................ 2

2 Lagtext

 2.1 Förslag till lag om försök i vissa kommuner där väljarna

 skall kunna avge en särskild personröst vid de allmänna

 valen år 1994 ....................................................... 2

 2.2 Förslag till lag om ändring i vallagen (1972:620) ........... 7

3 Ärendet och dess beredning .......................................... 8

4 Försök med personröstning .......................................... 9

5 Genomförande ...........................................................11

6 Författningskommentar

 6.1 Förslaget till lag om försök i vissa kommuner där väljarna

 skall kunna avge en särskild personröst vid de allmänna

 valen år 1994 .......................................................13

 6.2 Förslaget till lag om ändring i vallagen (1972:620) .........16

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 3 februari 1994 ......................................................18

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

- lag om försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge en särskild

personröst vid de allmänna valen år 1994,

- lag om ändring i vallagen (1972:620).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge en

särskild personröst vid de allmänna valen år 1994

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Vid valet den 18 september 1994 till kommunfullmäktige i Helsingborg,

Linköping, Solna, Vaggeryd, Vänersborg, Östersund och Övertorneå skall väljarna

ges möjlighet att avge en särskild personröst. Vid valet på dessa orter skall

utöver vad som sägs i vallagen (1972:620) gälla vad som anges i denna lag.

Valsedlar

2 § Utöver 6 kap. 2 § vallagen (1972:620) gäller följande.

 På valsedel skall det finnas minst en rad där väljaren kan skriva till namn,

och en ruta intill varje rad där väljaren genom markering kan avge en personröst

för ett av dessa namn.

 På de valsedlar som tar upp namn på en eller flera kandidater skall det

dessutom framför varje namn finnas en ruta där väljaren genom markering kan avge

en personröst för det namnet.

3 § Utöver det som anges i 6 kap. 7 § vallagen (1972:620) skall centrala

valmyndigheten också förse valsedelsblanketterna med sådana rader och rutor som

anges i 2 §.

4 § Utöver 6 kap. 9 § vallagen (1972:620) gäller följande.

 I vallokalerna och på postkontoren i de kommuner där röstning anordnas enligt

denna lag skall väljarna för valet till kommun-fullmäktige ha tillgång till

följande:

 1. Valsedlar för varje parti som vid något av de två senaste riksdagsvalen har

fått mer än en procent av rösterna i hela landet. Dessa valsedlar skall vara

försedda med

 - parti- och valbeteckning,

 - minst en rad där väljaren kan skriva till namn, och

 - en ruta intill varje rad där väljarna genom markering kan avge en personröst

för ett av dessa namn.

 2. Blanketter till valsedlar som försetts med

 - minst en rad där väljaren kan skriva till namn, och

 - en ruta intill varje rad där väljarna genom markering kan avge en personröst

för ett av dessa namn.

 Lantbrevbärare i de kommuner där röstning anordnas enligt denna lag och som

tar emot valsedelsförsändelser bör medföra också sådana valsedlar som anges i

andra stycket.

 Valsedlar enligt andra stycket hålls till handa genom centrala valmyndigheten.

5 § Valförrättaren skall se till att väljarna på plats som anges i 9 kap.

6 § vallagen (1972:620) också har tillgång till sådana valsedlar som anges i 4

§.

Slutlig sammanräkning och mandatfördelning

6 § Bestämmelserna i denna paragraf gäller utöver 14 kap. 4 § andra stycket

vallagen (1972:620).

 Namnen på valsedlar skall anses obefintliga om ett valkuvert innehåller flera

valsedlar som alla bär samma partibeteckning men är olika med avseende på

personrösterna.

 Namnen på en valsedel skall vidare anses obefintliga

 1. om valsedeln inte är utformad för röstning på person enligt vad som anges i

2 §,

 2. om det finns fler än en personmarkering på valsedeln eller det inte klart

framgår vilken kandidat som personmarkeringen avser, eller

 3. om personmarkeringen kan antas vara gjord maskinellt.

7 § I stället för 14 kap. 15 § vallagen (1972:620) och i de fall det i vallagen

görs hänvisningar till den paragrafen gäller följande.

 Ordningen mellan kandidatnamnen inom varje parti fastställs genom särskilda

uträkningar. Vid varje uträkning gäller valsedel endast för ett namn.

 Valsedlar på vilka avgivits personröster ordnas gruppvis efter

partibeteckning. Därefter räknas antalet personröster för varje namn i gruppen.

Personliga röstetal fastställs endast för kandidater som fått personröster till

ett antal som motsvarar minst fem procent av partiets röstetal i valkretsen,

dock lägst 50 röster. Ett namns personliga röstetal är lika med det antal

personröster som har lämnats för namnet under en och samma partibeteckning.

Ordningsföljden mellan namnen bestäms på grundval av varje namns personliga

röstetal. Det namn som har det största personliga röstetalet tar första plats i

ordningen, det som har det näst största personliga röstetalet tar andra plats i

ordningen och så vidare enligt samma grund. Har flera namn lika stora personliga

röstetal avgörs företrädet genom lottning.

 Får man inte fram tillräckligt många kandidatnamn när valsedlarna ordnas

enligt tredje stycket skall ordningsföljden bestämmas enligt 14 kap. 6 § andra

- fjärde styckena vallagen.

 Vid de uträkningar som görs sedan kandidatnamn ordnats enligt tredje stycket

skall samtliga valsedlar med namn delta, varvid bortses från de namn som tagit

plats enligt tredje stycket.

8 § I stället för 14 kap. 16 § vallagen (1972:620) och i de fall det i vallagen

görs hänvisningar till den paragrafen gäller följande.

 Har en kandidat fått plats i ordningen i fler än en valkrets eller för mer än

ett parti och skulle kandidaten därför få mandat i fler än en valkrets eller för

mer än ett parti, skall kandidaten därför få tillträda det mandat, för vilket

hans eller hennes personliga röstetal enligt 7 § är störst i förhållande till

antalet avgivna röster för partiet.

 Har kandidaten inte tagit plats i ordningen på grundval av personligt röstetal

skall kandidaten tillträda det mandat för vilket hans eller hennes jämförelsetal

enligt 7 § är störst.

 Har kandidaten fått plats i ordningen i kraft av personligt röstetal skall det

mandat som kandidaten inte tillträder besättas på grundval av de sinsemellan

likadana valsedlar, på vilka kandidaten fått flest personröster jämte övriga

valsedlar som tar upp samma namnordning. Den som har det största personliga

röstetalet enligt 7 § får mandatet. Vid lika tal avgörs företrädet genom

lottning. Kan mandatet inte besättas genom detta förfarande skall femte stycket

äga motsvarande tillämpning.

 Har kandidaten fått plats i ordningen genom sitt jämförelsetal enligt 7 §

fastställs vid ny sammanräkning vem som skall få det mandat som kandidaten inte

tillträder på grundval av de valsedlar som gällde för kandidatens namn när

namnet fick plats i ordningen. Vid denna uträkning gäller varje valsedel som hel

röst. Röstvärdet skall tillgodoräknas det namn som står främst på valsedeln och

därvid skall iakttas att namnet på en kandidat som redan tillträtt mandat för

partiet skall anses som obefintligt. Den som får det högsta röstetalet får

mandatet. Mellan lika tal avgörs företrädet genom lottning.

 Om till följd av denna paragraf två eller flera mandat inte har tillträtts,

tillsätts de ett och ett allt efter storleken på de personliga röstetalen enligt

7 § i förhållande till antalet avgivna röster för partiet. Kan inte samtliga

mandat tillträdas genom detta tillsätts de ett och ett allt efter storleken på

jämförelsetalen för namnen enligt 7 §.

9 § I stället för det som anges i 14 kap. 19 § första - tredje styckena vallagen

(1972:620) och i de fall det i vallagen görs hänvisningar till den paragrafen

utses ersättare på följande sätt.

 När en ersättare skall utses för en kandidat som fått plats i ordningen enligt

7 § på grundval av personligt röstetal ordnas de valsedlar på vilka det lämnats

personröster för namnet i särskilda grupper. Grupperna bestäms med utgångspunkt

i namnordningen på valsedlarna så att sinsemellan likadana valsedlar bildar en

särskild grupp. Valsedlarna i den största av dessa grupper bildar en grupp

tillsammans med övriga valsedlar som tar upp samma namnordning. Ersättarna utses

på grundval av valsedlarna i denna grupp efter storleken på sina personliga

röstetal under förutsättning att röstetalen uppgår till minst fem procent av

partiets röstetal, dock lägst 50 röster.

 Det namn som har det största personliga röstetalet är utsedd till ersättare

för den ledamot som sammanräkningen avser. Vid lika tal avgörs företrädet genom

lottning. Kan inte ersättare utses genom detta förfarande skall fjärde stycket

tillämpas.

 När en ersättare skall utses får en ledamot som fått plats i ordningen på

grundval av jämförelsetalet enligt 7 § görs för varje ledamot en sammanräkning

inom det parti, för vilket ledamoten har blivit vald. Vid varje sammanräkning

tas hänsyn endast till de valsedlar som upptar ledamotens namn och som på grund

av detta gällde för detta namn, när det fick plats i ordningen. Varje valsedel

gäller som hel röst. Röstvärdet skall tillgodoräknas det namn som står främst på

sedeln och därvid skall det iakttas att namnet på en kandidat som utsetts till

ledamot skall anses som obefintligt. Den som får högsta röstetalet är utsedd

till ersättare för den ledamot som sammanräkningen avser. Mellan lika tal avgörs

företrädet genom lottning.

 Om det antal ersättare som har utsetts enligt andra - fjärde styckena är

mindre än det antal som kommunfullmäktige har bestämt enligt 14 kap. 18 a §

vallagen och samma ersättare har utsetts för tre eller flera ledamöter, görs

ytterligare en sammanräkning för var och en av dessa ledamöter. Därvid skall

även namnet på en sådan kandidat anses som obefintligt som genom valet har

blivit utsedd till ersättare för den ledamot som sammanräkningen avser. I övrigt

förfars på sätt som anges i andra - fjärde styckena.

 Om någon ersättare för en viss ledamot inte kan utses enligt andra - femte

styckena eller vad som gäller i övrigt enligt 14 kap. 19 § fjärde - sjunde

styckena vallagen, gäller i stället för 14 kap. 19 § åttonde stycket vallagen

att ingen ersättare utses för den ledamoten.

Övriga bestämmelser

10 § Närmare föreskrifter om försöksverksamhetens genomförande meddelas av

regeringen eller, om regeringen bestämmer det, centrala valmyndigheten.

11 § Centrala valmyndighetens beslut i ärenden som avses i denna lag överklagas

hos Valprövningsnämnden.

 Centrala valmyndigheten har rätt att få biträde av länsstyrelse i ärenden som

avses i denna lag.

 Åtgärder som en kommun, en valnämnd eller en valförrättare vidtar med

tillämpning av denna lag skall bekostas av kommunen.

 I alla vallokaler och på postkontoren i de kommuner där röstning anordnas

enligt denna lag skall ett exemplar av lagen finnas tillgänglig.

________________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994.

2.2 Förslag till lag om ändring i vallagen (1972:620)

 Härigenom föreskrivs att det i vallagen (1972:620)[1] skall införas en ny

paragraf, 14 kap. 4 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

14 kap.

 4 a §

 Valsedlar som är

 utformade enligt

 bestämmelserna i lagen

 (1994:000) om försök i

 vissa kommuner där

 väljarna skall kunna avge

 en särskild personröst vid

 de allmänna valen år 1994

 och på vilka det finns

 sådana markeringar som

 anges i den lagen skall,

 om de använts vid röstning

 i någon annan kommun än

 som anges i den lagen,

 vid sammanräkningen räknas

 som giltiga men namnen på

 val-sedlarna skall anses

 obefintliga.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994.

 **Fotnot**

 [1] Lagen omtryckt 1991:95.

3 Ärendet och dess beredning

Det nuvarande valsystemet i Sverige brukar karaktäriseras som ett renodlat

partival. Väljaren tar ställning till de alternativ som partierna utgör. Inom

partivalets ram finns dock möjligheter för väljaren att påverka vilka personer

som skall ta plats i de beslutande församlingarna. Formellt har nämligen

väljarna i vårt land en i det närmaste total frihet att lägga sin röst på just

de personer som bäst svarar mot deras preferenser. I realiteten är emellertid

inslaget av personröstning obetydligt.

 Under de senaste 20 åren har flera utredningar behandlat frågan om ett ökat

inslag av personval men någon politisk enighet har inte kunnat uppnås.

Konstitutionsutskottet har också vid flera tillfällen de senaste åren behandlat

frågan, senast i bet. 1992/93:KU5.

 Folkstyrelsekommittén framhöll i sitt betänkande Folkstyrelsens villkor (SOU

1987:6) att det var viktigt att man underlättar för väljarna att inom ramen för

sitt partival påverka vilka kandidater som väljs för respektive parti. Ett ökat

personvalsinslag i vårt valsystem skulle enligt kommittén uppmuntra väljarna att

intressera sig mer för åsikter och egenskaper hos de uppställda kandidaterna och

dessa skulle å sin sida anse det viktigt att informera sig om väljarnas

inställning.

 Personvalskommittén har i betänkandet Ökat personval (SOU 1993:21) redogjort

för olika modeller med inslag av personval. En reform skulle enligt kommittén i

och för sig kunna genomföras redan till de allmänna valen år 1994 eftersom ett

ökat personvalsinslag enligt de modeller Personvalskommittén presenterat inte

förutsätter några ändringar i grundlag utan endast ändringar i vallagen

(1972:620). Kommittén föreslår emellertid att en reform genomförs med sikte på

att kunna tillämpas först efter 1994 års allmänna val eftersom det enligt

kommittén vore en fördel om reformen kunde föregås av viss försöksverksamhet.

 Betänkandet har remissbehandlats och en sammanställning av remissutfallet finns

tillgänglig i Justitiedepartementet (dnr. 93-1120).

 Remissutfallet är överlag positivt. De flesta remissinstanserna till-styrker en

reform som innebär att personvalsmomentet förstärks. Inte någon remissinstans

anser att en reform bör genomföras så snart som vid valen år 1994, och de flesta

anser att en reform måste föregås av försök vid 1994 års val.

 Vid överläggningar mellan riksdagspartierna som hållits under år 1993 har bl.a.

frågan om personval varit föremål för diskussioner. Partierna har därvid enats

om att det i 3 kap. 1 § regeringsformen införs en bestämmelse om att val till

riksdagen sker genom röstning på parti med möjlighet för väljarna att avge

särskild personröst, att mandatperioden till riksdagen samt landstings- och

kommunfullmäktige förlängs till fyra år och att vid 1998 års val personröstning

enligt den modifierade danska modell med preferensröstning som Personvalskom-

mittén presenterat skall tillämpas första gången. Man är också överens om att en

sådan personvalsreform bör föregås av försök genom att det vid val till

kommunfullmäktige i minst tre representativa kommuner år 1994 skall vara möjligt

för väljarna att personrösta. I prop. 1993/94:115 Valperiodens längd och vissa

andra grundlagsfrågor har regeringen lagt fram förslag om de grundlagsändringar

som behövs för att genomföra överenskommelsen.

 Regeringen lägger nu fram förslag som skall möjliggöra försök med

personröstning vid 1994 års val.

 Centrala valmyndigheten har under lagstiftningsarbetet beretts tillfälle att

lämna sina synpunkter.

4 Försök med personröstning

Regeringens förslag: Vid 1994 års val till

kommunfullmäktige skall väljarna i Helsingborg,

Linköping, Solna, Vaggeryd, Vänersborg, Östersund

och Övertorneå ges möjlighet att avge särskild

personröst. Denna särskilda valordning införs som

ett försök och utformas i enlighet med

Personvalskommitténs förslag.

Skälen för regeringens förslag: Riksdagspartierna är alltså överens om att en

personvalsreform skall genomföras enligt den modifierade danska modellen med

preferensröstning till 1998 års val och att reformen bör föregås av försök som

dock inte bör göras mera omfattande än att de skall avse val till fullmäktige i

ett visst begränsat antal representativa kommuner.

 Regeringen föreslår därför att försök med personröstning skall genomföras. De

nödvändiga lagändringarna bör utformas i enlighet med Personvalskommitténs

förslag till ändring i vallagen (1972:620).

 Grunddragen i en sådan ny ordning är följande.

 Partierna nominerar kandidater och presenterar dem i rangordning på valsedlarna

liksom i nuvarande system. Väljarna kan även fortsättningsvis använda valsedeln

som den är eller på den göra strykningar eller andra godtagbara förändringar.

Det nya är att väljaren också kan markera en av kandidaterna med ett kryss i en

ruta intill namnet. Väljaren anses då ha lämnat en personröst. Markeringen skall

göras för hand och namnen skall anses obefintliga om markeringen kan antas ha

gjorts maskinellt. Att personröstningen begränsas till endast ett namn är

motiverat bl.a. av att sammanräkningsförfarandet i annat fall riskerar att

fördröjas på ett oacceptabelt sätt.

 Systemet innebär inte att mandatfördelningen mellan partierna förändras,

däremot kan det påverka mandatfördelningen inom partierna.

 Grundprincipen är att den kandidat som får flest personröster tilldelas det

första mandatet, den med näst flest det andra osv. Om det inte avgivits

personröster på lika många kandidater som vunna mandat, skall återstående mandat

tillsättas på samma sätt som i dag.

 En ordning där endast antalet personröster blir avgörande för kandidaturvalet,

reducerar avsevärt partiinflytandet och öppnar för att ett fåtal personröster

kan bestämma personvalet. Systemet bör därför kompletteras med en spärr för hur

stort det antal personröster skall vara som skall medföra att partiets

rangordning skall frångås. Regeringen väljer, liksom kommittén, att tillämpa en

ordning med en procentsats av de röster som totalt avgetts för partiet i

valkretsen.

 Modellen medger att flera listor kan användas av partierna och att den fria

nomineringsrätten behålls.

 Systemet bygger på att två olika regelverk skall kunna tillämpas även om endast

en listform används. För det fall att några personröster inte har lämnats eller

om de personröster som lämnats inte uppgår till den bestämda spärren, blir

listordningen liksom hittills gällande. I de fall där en kandidat fått

personröster som överstiger spärren skall enbart personrösterna bli avgörande.

För väljaren kommer denna växling mellan olika regelverk inte att medföra några

oklarheter, utan det är de valadministrativa myndigheterna som kommer att

tillämpa olika regler för de olika fallen.

 De frågor som en lag om försöksverksamhet bör reglera är främst den om

valsedlarnas utformning, sammanräkningsförfarandet och mandat-fördelningen.

Remissinstanserna har i dessa frågor haft vissa synpunkter på

Personvalskommitténs förslag. Så har t.ex. Valprövningsnämnden ifrågasatt

förbudet mot maskinell personmarkering. Riksskatteverket (RSV) anser att endast

ett utrymme för att skriva till namn och markera personröst bör få förekomma

eftersom väljarna annars lätt kan förledas tro att det är tillåtet att avge

personröster för mer än en kandidat. Vidare har det framförts synpunkter på

utformningen av valsedlarna i olika avseenden, tillhandahållandet av valsedlar

m.m.

 I fråga om sammanräkningsförfarandet (kandidaturvalet och ersättar-systemet)

har framför allt framhållits att förfarandet kommer att försvåras och ta längre

tid. Från RSV:s sida har också gjorts gällande att förslaget innebär ett brott i

rangordningen med personliga röster vid utseende av ersättare. Enligt RSV bör

det ifrågasättas, om inte väljarnas beslut att prioritera vissa personer borde

få fortsatt giltighet även när ersättarna utses så länge det finns kandidater

som fått personröster över kvoten bland totalt avgivna röster för partiet. De

som utses till ersättare på personliga röster borde enligt RSV i så fall bli

ersättare för samtliga valda ledamöter. Vidare anser RSV att de föreslagna

reglerna för att utse ersättare för person som valts in på personliga röster är

både svårtolkade och komplicerade.

 Regeringen anser för sin del att kommitténs förslag i så stor utsträckning som

möjligt skall ligga till grund för försöken. Endast för det fall det skulle

innefatta uppenbara felaktigheter eller få orimliga konsekvenser bör förslaget

få en annan lydelse och utformning än den av kommittén föreslagna. Några sådana

förhållanden anser regeringen inte föreligga beträffande förslaget;

bestämmelserna bör dock göras mera lättillgängliga. De synpunkter som framförts

skall dock självfallet beaktas vid den utvärdering som skall göras av försöken

och därigenom ligga till grund för utformningen av det slutliga

personröstnings-systemet.

 Sålunda bör försökslagen få en utformning som överensstämmer med kommitténs

förslag och däri anges bara de undantag eller avvikelser som är erforderliga i

förhållande till vad som annars gäller enligt vallagen. När det t.ex. gäller

valsedlarnas utformning måste utöver vad som anges i 6 kap. 2 § vallagen finnas

bestämmelser om hur en valsedel skall se ut i val med möjlighet till

personröstning. Sålunda behöver det anges att på en valsedel som upptar namn på

en eller flera kandidater skall det finnas markerat utrymme i form av en ruta

invid varje namn där väljaren genom en särskild markering skall kunna avge en

personröst för det namnet. På valsedel - förutom namnvalsedlar också

partimarkerade valsedlar och valsedelsblanketter - skall dessutom finnas

markerat utrymme i form av minst en rad med ruta för att skriva till minst ett

namn och för att avge en personröst för något av de tillagda namnen.

 I fråga om sammanräkningsförfarandet bör t.ex. anges den ordning som skall

gälla i stället för vad som anges i 14 kap. 15 § vallagen.

 I övrigt och när det gäller förslaget till ändring i vallagen hänvisas till

författningskommentaren.

 De kommuner som har anmält intresse för att delta i försöken är Danderyd,

Helsingborg, Jönköping, Linköping,[REDACTED_EFTERNAMN], Simrishamn, Solna, Stockholm,

Vaggeryd, Vellinge, Vänersborg, Östersund och Övertorneå. Utifrån sådana

aspekter som kommunernas geografiska placering, antalet röstberättigade,

valdeltagande, fullmäktiges sammansättning vid det senaste valet bl.a. i fråga

om partibilden och fördelningen mellan kvinnor och män samt synpunkter från

central och regional valadministration bör enligt regeringens mening

Helsingborg, Linköping, Solna, Vaggeryd, Vänersborg, Östersund och Övertorneå i

första hand komma i fråga.

5 Genomförande

Genomförande och kostnader

De nyheter som blir aktuella för de valadministrativa myndigheterna på såväl

central som lokal nivå är, bl.a. mot bakgrund av det begränsade

tillämpningsområde det är fråga om, inte av större eller svårare slag. Försöket

behöver därför inte bli alltför komplicerat och tungrott. Eftersom de kommuner

som kommer att delta har valts ut sedan de anmält intresse härom, kan man räkna

med att försöksverksamheten kommer att genomföras i den positiva anda som är

nödvändig.

 För centrala valmyndighetens del bör det främst bli fråga om att vidta

åtgärder så att valsedlarna får den utformning som krävs och se till att

behövlig information ges och når ut till berörda valmyndigheter och väljare.

 Beträffande de regionala och lokala valmyndigheterna åligger det även dem att

verka för att informationen i god tid når ut till väljarna men också att så

snart som möjligt vidta de åtgärder som behövs för att genomföra försöken. I

detta senare avseende bör det i första hand bli fråga om att organisera

förfarandet i vallokalerna så att röstningen kan genomföras på ett smidigt sätt.

 När det gäller sammanräkningsförfarandet bör ordningen vara densamma som i

dag. Sålunda skall den preliminära rösträkningen ske enligt gängse rutiner. När

det gäller sammanräkningen i fråga om vilka kandidater som skall besätta de

mandat som fördelats mellan partierna kommer detta självfallet att ta mera tid i

anspråk. Inriktningen bör dock vara den att ett preliminärt resultat skall kunna

presenteras så snart som möjligt, dvs. tas med förtur. Här bör de berörda

valmyndigheterna i samråd med centrala valmyndigheten kunna bestämma vilken

ordning som passar varje enskild kommun bäst; t.ex. bör det vara möjligt att

låta valnämnden göra en preliminär sammanräkning också i detta avseende.

 När det gäller de merkostnader som försöken kommer att föra med sig torde det

hänföra sig till information, valsedelframställning och

sammanräkningsförfarandet. Sålunda är det i första hand centrala valmyndigheten

och länsstyrelserna som i detta hänseende berörs. De merkostnader som kommer att

uppstå för centrala valmyndigheten bör emellertid inte bli större än att de kan

täckas inom ramen för det ordinarie valanslaget. För de länsstyrelser som berörs

torde det i första hand röra sig om ersättningar till personer som anlitas vid

den slutliga sammanräkningen och sådana lönekostnader för externt anlitade

personer torde täckas av de medel i valanslaget som länsstyrelserna disponerar.

För kommunernas del torde merkostnaden inte bli större än att kommunerna själva

kan stå en sådan kostnad.

Uppföljning

Vid försöksverksamhet av det slag som nu föreslås är det viktigt att den följs

upp, inte minst mot bakgrund av att verksamheten är tänkt att bli permanent i

samtliga allmänna val redan år 1998. Utvärderingen bör närmast ta sikte på de

tekniska, ekonomiska, organisatoriska och praktiska aspekterna. Ett viktigt

moment i utvärderingen är givetvis också vilka effekter det nya systemet - i

förhållande till vad som annars skulle ha blivit fallet - får i fråga om vilka

personer som kommer att besätta de mandat som partierna tilldelats.

 Centrala valmyndigheten, dvs. Riksskatteverket, bör vara den myndighet som

förbereder och organiserar uppföljningen och sedan redovisar resultatet till

regeringen. Regeringen avser att ge ett sådant uppdrag.

6 Författningskommentar

6.1 Förslaget till lag om försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge

en särskild personröst vid de allmänna valen år 1994

1 §

I paragrafen anges i vilka kommuner som försök med personröstning skall

genomföras. Det är alltså enbart vid val till fullmäktige i dessa kommuner som

lagen är tillämplig.

 Lagen föreslås träda i kraft den 1 juli 1994 och kommer att gälla under hela

valperioden. Detta innebär t.ex. att för det fall att en ledamot avgår (14 kap.

22 § andra stycket vallagen) skall 8 och 9 §§ denna lag tillämpas. Lagen skall

också tillämpas vid eventuellt omval i berörda kommuner.

2 §

I paragrafen ges de regler för utformningen av valsedlar som fordras för att

personröstning skall kunna ske. Det föreskrivs sålunda att alla former av

valsedlar, alltså förutom namnvalsedlar även partimarkerade valsedlar och

blanketter till valsedlar, skall ha markerade utrymmen i form av minst en rad

där väljaren kan skriva till namn och en ruta intill varje sådan rad för

personmarkering för ett av de tillskrivna namnen. Vidare föreskrivs i tredje

stycket att namnvalsedlar skall förses med ruta intill varje namn där väljaren

kan göra en personmarkering.

3 §

I paragrafen anges att i förekommande fall centrala valmyndigheten skall förse

valsedlarna med sådana markerade utrymmen (rader och rutor) som anges i 2 §.

4 och 5 §§

Bestämmelserna i dessa paragrafer kan tyckas vara av mera ordningskaraktär. Det

är emellertid viktigt för försöksverksamhetens genomförande att partimarkerade

valsedlar och valsedelsblanketter som skall finnas i de vallokaler och på de

postkontor där röstning sker är så utformade att de ger möjlighet för väljarna

att rösta på person. Däremot behöver sådana valsedlar inte finnas på postkontor

eller andra ställen utanför de aktuella kommunerna där förtidsröstning äger rum.

En sådan obligatorisk ordning skulle bli alltför komplicerad och föranleda flera

praktiska komplikationer för såväl valförrättare som väljare. Det är däremot

inget som hindrar att en väljare som är bosatt i någon av de kommuner som deltar

i försöksverksamheten på ett postkontor utanför hemkommunen poströstar med

användning av valsedlar som är utformade för att medge personröstning. Väljaren

måste då själv ha med sig valsedeln till postkontoret.

6 §

Av samma anledning som det är viktigt att det i vallokal där röstning äger rum

finns valsedlar av det nya slaget är det viktigt att det vid

sammanräkningsförfarandet finns klara regler för hur valsedlarna skall behandlas

i olika avseenden. Eftersom det kan förekomma valsedlar som inte ger utrymme för

personröstning, vilket kan väntas inträffa i fråga om förtidsröstning och

röstning med valsedelsförsändelse, är det angeläget att i lagen slå fast att

sådana valsedlar inte accepteras i fråga om personröstningen. Bedöms utifrån

paragrafens bestämmelser att namnen är obefintliga tillfaller rösten i vanlig

ordning partiet.

 Personmarkering bör göras med en kryssmarkering. Skulle en valsedel i den

därför avsedda rutan ha försetts med en personmarkering utan att markeringen kan

betecknas som ett kryss skall det emellertid inte medföra att personrösten anses

obefintlig. Naturligtvis kan svårbedömbara fall inträffa. Utgångspunkten för

bedömningen bör då vara om väljaren kan antas ha velat uttrycka en preferens för

en särskild kandidat eller inte.

 Förbudet mot maskinella markeringar är föranlett av önskemålet att hindra mera

organiserade och omfattande former av försåtliga förfaranden i syfte att

vilseleda väljarna. Förbudet innebär däremot inte ett förbud mot distribution av

för hand förkryssade valsedlar eftersom ett sådant förbud förmodligen skulle

föra med sig stora tillämpningssvårigheter.

7 §

Paragrafen skall tillämpas i stället för 14 kap. 15 § vallagen. Exempel på

hänvisning i andra paragrafer till 14 kap. 15 § är 15 d § samma kapitel.

 I tredje stycket anges utgångspunkten för ordnandet av kandidatnamn som fått

personröster och hur spärregeln är konstruerad. Spärren skall beräknas med

utgångspunkt i antalet giltiga röster för partiet. Kandidatnamnen skall ordnas

så att partiets mandat i första hand kommer att besättas med kandidater som

kommit över spärren och att det då är antalet personröster för varje kandidat

som är avgörande för i vilken ordning kandidaterna skall utses. Termen

personligt röstetal används för att ange det antal personröster som en kandidat

har fått på valsedlar med samma partibeteckning. I stycket anges också att

spärregeln skall vara minst fem procent av partiets röstetal i valkretsen, dock

lägst 50 röster. Vidare anges hur det skall förfaras då två eller flera

kandidater fått lika stora personliga röstetal. I sådana fall skall företrädet

avgöras genom lottning.

 För kandidater som inte fått så många personröster att de uppnått spärren

skall jämförelsetal beräknas enligt den nuvarande metoden och kandidaturvalet

sker alltså på samma sätt som nu. Detta har angetts genom hänvisningen i fjärde

stycket till 14 kap. 6 § andra - fjärde styckena vallagen. Beräkningen av

jämförelsetal för kandidater som inte kommit upp till spärren skall alltså ske

först sedan kandidatnamn ordnats på grund av personliga röstetal enligt tredje

stycket. I femte stycket markeras också att att vid beräkning av

jämförelsetal i dessa fall skall bortses från namn som tagit plats på grund av

personröster. Någon reduktion av jämförelsetal för de kandidater som inte nått

upp till spärren skall därför inte ske med anledning av att kandidatnamn

dessförinnan ordnats efter personliga röstetal.

8 §

Exempel på hänvisning i andra paragrafer till 14 kap. 16 § är 22 § samma

kapitel.

 Av andra stycket framgår att en kandidat som fått plats i mer än en valkrets

eller för mer än ett parti och han eller hon till följd därav skulle erhålla

mandat i mer än en valkrets eller för mer än ett parti, skall kandidaten

tillträda mandat i den krets och för det parti där han eller hon relativt sett

fått störst personligt röstetal. Det innebär att kandidaten skall tillträda ett

mandat som han eller hon vunnit på grund av personröster före ett som erhållits

genom jämförelsetal enligt heltalsmetoden. I de fall kandidaten fått mandat i

flera kretsar på grund av jämförelsetal blir storleken på dessa tal avgörande.

Avgörande för vem som skall besätta mandat som kandidaten inte tillträder är

ersättarordningen. Detta har angetts genom hänvisningen till 7 § som i sin tur

är en hänvisning till reglerna i vallagen. Det innebär att ett listtroget sätt

används för att utse de ledamöter som skall besätta de mandat som blivit lediga.

 I sjätte stycket regleras i vilken ordningsföljd mandaten skall besättas då

flera mandat blivit lediga. Avgörande är kandidatens relativa personliga

röstetal resp. jämförelsetal. Ett mandat som blivit obesatt därför att

kandidaten tillträtt ett mandat på grund av personligt röstetal skall besättas

före ett som kandidaten vunnit till följd av jämförelsetal.

9 §

I paragrafen regleras förfarandet vid utseende av ersättare för kandidater som

blivit valda på personröster. Exempel på hänvisning i andra paragrafer till 14

kap. 19 § är 22 § samma kapitel.

 Utgångspunkten för att bestämma ersättarordningen är den lista som mest

bidragit till att den ordinarie ledamoten blivit vald. Med lista avses i detta

sammanhang en grupp av valsedlar som upptar samma namn och har samma rangordning

mellan namnen. De valsedlar på vilka det avgetts en personröst för den kandidat

som valts får alltså sorteras med utgångspunkt i namnen och rangordningen mellan

dessa så att man får fram en grupp som är större än övriga. I normalfallet torde

detta bli partiets huvudlista utan strykningar. Denna grupp innehåller ett antal

valsedlar på vilka det avgetts en personröst för den ordinarie ledamoten.

Valsedlarna är även i övrigt identiska i fråga om namn och namnordning. För att

få fram det slutliga underlaget för ersättarordningen skall till gruppen läggas

övriga valsedlar som upptar samma namn och namnordning. Bland dessa kan finnas

valsedlar som saknar personröster och sådana som upptar en personröst för någon

annan kandidat än den som blivit vald. Att personröster avgetts för olika

kandidater innebär inte att valsedlarna skall anses vara olika i fråga om namn

och namnordning. Den sammanlagda gruppen kan alltså innehålla tre kategorier av

valsedlar, nämligen sådana som saknar en personröst, sådana som har en

personröst för den kandidat för vilken ersättare skall utses och sådana som

upptar en personröst för någon annan kandidat.

 Ordningsföljden för utseende av ersättarna inom gruppen avgörs i första hand

av om det finns några kandidater som fått ett personligt röstetal som når upp

till eller överstiger spärren. Är så fallet utses ersättarna i ordning efter

storleken på de personliga röstetalen. Har flera kandidater lika stora

personliga röstetal får också här lottning tillgripas. Om det inte finns några

eller alltför få ersättarkandidater som nått upp till spärren tillämpas

beträffande dessa ett tillvägagångssätt som motsvarar den nuvarande metoden,

vilket anges genom hänvisningen i tredje stycket till fjärde stycket.

 Femte och sjätte styckena motsvarar 14 kap. 19 § tredje resp. åttonde styckena

vallagen.

 I övrigt gäller vallagens bestämmelser i 14 kap. 19 § vallagen.

10 §

Centrala valmyndigheten skall vara den myndighet som har att meddela närmare

föreskrifter om försöksverksamhetens genomförande. Paragrafen gör detta möjligt.

Avsikten är också att centrala valmyndigheten skall förbereda den uppföljning

som behövs för utvärderingen.

11 §

Paragrafen innehåller bestämmelser av mera administrativt slag. När det gäller

ärenden som centrala valmyndigheten kan komma att fatta beslut i, kan det gälla

t.ex. frågor om valsedlar eller andra frågor om val till kommunfullmäktige som i

huvudsak handläggs enligt vallagens bestämmelser men som också har anknytning

till bestämmelserna i försökslagen.

6.2 Förslaget till ändring i vallagen (1972:620)

Eftersom det på postkontoren i de kommuner som deltar i försöks-verksamheten

kommer att finnas valsedlar av det nya slag som anges i försökslagen, är det

inte uteslutet att sådana valsedlar kommer att användas av väljare från andra

kommuner som poströstar i dessa försökskommuner. För det fall det vid den

slutliga sammanräkningen i andra kommuner förekommer valsedlar som är avsedda

för försöks-verksamheten skall de emellertid inte anses som ogiltiga utan - med

bortseende från de namn på kandidater och markeringar som kan finnas på dem -

tillfalla det parti som finns angivet på valsedeln.

Justitiedepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 3 februari 1994

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1993/94:129 Försök i vissa kommuner där väljarna

skall kunna avge särskild personröst.