Regeringens proposition 1992/93:183

om vissa frågor rörande jordbruket och

trädgårdsnäringen

Prop.

1992/93:183

Regeringen förcslär riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 18 februari 1993.

fl

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Karl Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föresläs ätgärder för en fortsatt anpassning av den svenska jordbruks- och livsmedelssektom till de förhållanden som råder inom EG.

Med anledning av de ätgärder som vidtas för att sänka foderkostnadema inom animaliesektom sänks referenspriset för vissa animalieprodukter. Direkt­bidraget till mjölkproduktionen sänks med 400 kronor till 1 200 krAo budget­året 1993/94.

Till export av förädlade livsmedel anvisas 150 miljoner kronor för perio­den den 1 juli 1993-den 31 december 1994. Vidare föresläs att ramen för ex­port av kött höjs med 100 miljoner kronor till 550 miljoner kronor.

Åtgärder föreslås till stöd för en anpassning av trädgårdsnäringen inför ett medlemskap i EG.

Stödet till jordbmket och livsmedelsindustrin i norra Sverige föreslås för budgetåret 1993/94 uppgå till 971 miljoner kronor.

Vidare lämnas förslag rörande rådgivningen inom jordbruket och trädgårds­näringen.

1 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 183

Jordbruksdepartementet

°P-1992/93:183

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 18 febmari 1993

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om vissa frågor rörande jordbruket och trädgårdsnäringen

1 Inledning

1.1 Utredningar m.m.

Sveriges ansökan om medlemskap i EG ställer nya krav pä svensk jordbruks­politik. Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade jag i december 1991 en särskild kommission. Omställningskommissionen för jordbmkspoli-tiken, med uppgift att förbereda en avstämning av de omställningsbeslut som omfattas av 1990 års jordbruks- och livsmedelspolitiska beslut.

Kommissionen skall beakta effekter och faktorer som inte var kända eller förutsedda vid 1990 års beslut Utgångspunkten för arbetet är att omställning­en skall fullföljas pä en sådant sätt att Sverige vid ett inträde i EG har en stark och konkurrenskraftig jordbruksnäring och livsmedelsindustri. I det första delbetänkandet Åtgärder för att förbereda Sveriges jordbruk och livsmedels-indusöi för EG (SOU 1992:87), behandlas vegetabiliesektoms anpassning. Kommissionens andra delbetänkande (SOU 1992:125) behandlar huvudsak­ligen åtgärder för anpassning av animaliesektom.

Sammanfattningar av betänkandena fogades till budgetpropositionen (prop. 1992/93:100) som underbilaga 10.1 resp. 10.2.

Kommissionens närmare förslag inom animaliesektom (kap. 5) har remiss­behandlats i särskild ordning. En förteckning över remissinstansema bör fo­gas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. En sammanställning av remiss­svaren finns tillgänglig i Jordbmksdepartementet

Den 1 mars 1992 tillkallades en särskild uo-edare (Lantbruksdirektören Erik Bräsch) för att utreda trädgårdsnäringens utvecklingsmöjligheter. Utred­ningen skulle göras mot bakgmnd av ändrade förutsättningar för Q-ädgårds-näringens produktions- och konkurrensförhällanden på grund av såväl natio­nella som intemationella beslut om reformer.

Utredaren överlämnade i november 1992 betänkandet Svensk trädgärds-näring - nuläge och utvecklingsmöjligheter (SOU 1992:119). Betänkandet

har remissbehandlats. En förteckning över remissinstansema bör fogas till   Prop. 1992/93:183 protokollet i detta ärende som bilaga 2. En sammanställning över remissvaren fuins tillgänglig i Jordbmksdepartementet.

I skrivelser frän bl.a. Grossistförbundet Svensk handel och Sveriges frukt- och grönsaksdisöibutörers förening har begärts att gränsskyddet för jordbruks- och trädgärdsprodukter skall sänkas. I skrivelse frän Lantbrukar­nas riksförbund har begärts att gränsskyddet för jordbruksprodukter skall höjas.

Regeringen uppdrog i juni 1992 åt Statens jordbruksverk att göra en över­syn av beräkningsmodellen och beräkningsunderlaget för stödet till jordbm­ket i norra Sverige. Verket skulle vidare studera konsekvensema av en över­gäng till altemativa stödformer.

Jordbruksverket har presenterat uoredningen i Jordbruksverkets rapport 1992:36. Rapporten har remissbehandlats vad avser kap. 1-5. En förteckning över remissinstansema bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i Jordbmksdeparte­mentet.

Ljusnarsbergs kommun har kommit in med skrivelse med begäran om jus­tering av stödomrädesindelningen för norra Sverige.

Mot bakgmnd av vad jordbmksutskottet anförde i sitt betänkande om råd­givningen i lantbmket (bet 1989/90:JoU12) och riksdagens beslut om en ny livsmedelspolitik (prop. 1989/90:146, bet 1989/90:JoU25, rskr. 1989/90: 327) tillkallades en särskild utredare (Jo 1991:06) med uppgift att utreda den statliga rådgivningen till jordbmket (dir. 1991:83 och dir. 1991:116).

Den särskilde utredaren (Överdirektören Alf Wallin), har i oktober 1992 överlämnat betänkandet Rådgivningen inom jordbruket och trädgårdsnäringen (SOU 1992:99). Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över re­missinstansema bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 4. En sam­manställning av remissvaren finns tillgänglig i Jordbruksdepartementet.

I årets budgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 10) har regeringen före­slagit att, i avvaktan på särskild proposition i ämnet till Stöd till jordbruket och livsmedelsindustrin i norra Sverige, för budgetåret 1993/94 beräkna ett förslagsanslag på 955 miljoner kronor. Jag anhåller nu att fä ta upp dessa frägor.

1.2 Utgångspunkter

Sverige siktar pä en fullständig integrering med EG:s gemensamma jordbruks­politik från tidpunkten for medlemskap. Sverige skall vid integrationen uppnå så stora positiva samhällsekonomiska effekter som möjligt med hänsyn tagen till både behovet av en stark och konkurrenskraftig jordbruksnäring och till konsumentemas och skattebetalamas intressen. Ambitionen bör vara att inga övergångsåtgärder skall behöva tillämpas sedan Sverige blivit medlem samt att övriga konkurrensbegränsande åtgärder undanröjs, i båda fallen på basis

av ömsesidighet. Mälsätmingen är också att behålla den höga svenska ambi-    Prop. 1992/93:183 tionsnivån på bl.a. miljö-, djurskydds- och djurhälsoområdena. Målet är ock­så att upprätdnåUa en fortsatt hög ambitionsnivå på det regionalpolitiska om­rådet.

I det fortsatta förberedelsearbetet beaktas olika områden och fömtsättning-ar som kan bli föremål för anpassning till förhållanden inom EG. Vissa av­steg från 1990 års jordbmks- och livsmedelspolitiska beslut kommer att vara nödvändiga för att en anpassning skall vara möjlig. Åtgärder för anpassning kommer att få vidtas i flera steg under perioden fi-am till ett svenskt EG-inträ­de.

Det faktum att Sverige i november 1992 tvingades överge den fasta växel­kursen återverkar pä behovet av anpassning av pris-, stöd- och kostnadsnivå­er i jordbruket eftersom förhållandet mellan den svenska kronan och EG:s va­lutor förändrats. Vid utformning av åtgärder i syfte att förbereda jordbrukssek­torn måste hänsyn tas till den nya valutasituationen och osäkerheten avseende ytterligare förändringar av valutakurser.

Vissa åtgärder i avsikt att anpassa förutsättningarna för svenskt jordbruk har redan vidtagits. Beslutet om vissa jordbrukspolitiska frågor (prop. 1992/93:130, bet. 1992/93:JoU9, rskr. 1992/93:102) innebär bl.a. att dirckt-bidragen till jordbruket reduceras. Regeringen har även beslutat sänka gräns­skyddet pä proteinfoder från den 1 januari 1993.

I årets budgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 10) föreslog och avise­rade regeringen ytterligare åtgärder inom vegetabiliesektom. Avseende ani­maliesektom anförde jag i min anmälan till budgetpropositionen att jag hade för avsikt att återkomma till regeringen med konkreta förslag till åtgärder. An­passning av svenska pris-, stöd- och kostnadsnivåer måste kunna åstadkom­mas genom sänkning av referenspriser och därmed sänkning av gränsskyddet likaväl som genom sänkning av dircktbidrag. En sådan anpassning fömtsätter ett avsteg från 1990 ärs beslut

I prop. 1992/93:56 om ny konkurrenslagstiftning anmäls att EG:s konkur­rensbestämmelser i artikel 85.1 i Romfördraget inte är fullt ut tillämpliga pä jordbruksområdet. Regeringens förslag i propositionen innehåller inga sädana begränsningar. Frägan om konsekvensema på jordbruksområdet av en anslut­ning till EG hänskjuts till att prövas i särskild ordning. Frågan om behov av ätgärder är ännu föremål för överväganden inom regeringskansliet. En ut­gångspunkt för dessa överväganden är att verksamheter som i dag är tillåtoa enligt EG:s regelverk inte skall behöva upphöra före ett EG-medlemskap. Jag är således inte nu beredd att redogöra för konsekvensema eller lämna förslag till åtgärder.

Ett regeringsuppdrag att utreda behov, möjligheter och konsekvenser av miljöavgifter på kadmium har redovisats och remissbehandlats. Ärendet be­reds för närvarande i regeringskansliet.

Samtliga förslag i det följande syftar till att förbereda svenskt jordbmk och trädgårdsnäring för ett EG-medlemskap.

2 Anpassningsåtgärder inom jordbruket inför ett EG-medlemskap

2.1  Åtgärder inom animaliesektom

Prop. 1992/93:183

Mitt förslag: Pris-, stöd- och kostnadsnivåer inom animalieproduk-tionen justeras i avsikt att anpassa villkoren för animalieproduktionen i Sverige inför beräknat inträde i EG den 1 januari 1995. Direktbidrag till mjölkkor reduceras. Referenspriset sänks för nötkött, kalvkött, gris­kött, fägelkött och ägg. Regeringen skall kunna vidta ytterligare juste­ringar om det är påkallat av valutakursförändringar.

Omställningskommissionens förslag: Kommissionen har föreslagit att den beräknade skillnaden mellan svenskt pris/stödnivå och beräknat pris/ stödnivå i EG skall reduceras före ett EG-inträde. Omställningskommissio­nens jämförelser baseras pä svensk avräkningsprisnivå 1991/92 och beräknat relevant pris i EG (Danmark) den 1 januari 1995 varvid svensk prisnivå beräk­nats ligga över EG:s. Skillnaderna i pris/stödnivå varierar mellan olika pro­duktområden. Den föreslagna minskningen av skillnaden uppgår till mellan 35 och 65 % beroende på produktområde. Av minskningen motsvaras huvud­delen av de kostnadssänkningar som följer av borttagen proteinfodermedels-reglering och sänkt spannmålspris. Resterande minskning motsvarar ett ratio­naliseringskrav inom resp. produktionsgren. Den successiva minskningen av skillnader i pris/stödnivåer föreslås ske dels genom sänkta referenspriser och därmed sänkt gränsskydd, dels genom sänkt dircktbidrag vad gäller mjölk.

Kommissionen föreslår att anpassning av stödnivän för mjölkproduktio­nen skall ske genom att dircktbidragen per ko minskas budgetåret 1993/94 till 800 kr per ko och helt tas bort budgetåret 1994/95. Bidraget saknar mot­svarighet i EG. Referenspriserna pä mejeriprodukter skall behållas oföränd­rade. Kommissionen beräknar att den svenska prisnivän därmed skulle kunna öventiga EG:s nivå med 0,40 kr/kg mjölk vid tidpunkten för svenskt inträde i EG.

Referenspriset för nötkött skall enligt kommissionens förslag sänkas med 3 kr/kg. Direktbidrag till ungnöt samt am- och dikor skall behällas oförändrat.

För griskött föresläs en sänkning av referenspriset med 3 kr/kg. Härige­nom beräknas en skillnad i prisnivå pä 1,75 kr/kg återstå vid EG-inträdet

Omställningskommissionen föreslår att referenspriset för ägg och fägelkött skall sänkas med 1,50 resp. 2,75 kr/kg. Den skillnad som beräknas återstå vid tidpunkten för ett EG-inöäde skulle bli 0,85 kr/kg resp. 1,60 kr/kg.

Omställningskommissionens motiv för att bibehålla vissa skillnader i pris-och stödnivå vid ett inträde i EG är att vissa kostnader inte kan påverkas un­der anpassningsperioden och att kostnader på gmnd av särregler bör beaktas vid prisanpassningen. Transportkostnader m.m. skulle kunna medge högre

! Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 183

priser på den svenska marknaden och dessutom bedöms vissa svenska pro-   Prop. 1992/93:183 dukter kunna betinga ett mervärde på gmnd av kvalitetsegenskaper.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser påtalar att effekterna av deprecieringen måste tas i beaktande vid bedömning av nuvarande anpass­ningsbehov till EG:s pris-, stöd- och kostnadsnivåer. Behovet att anpassa svenska pris- och stödnivåer bör relateras till kostnader för svenska särregler och även till möjligheter att päverka kostoadsbilden enligt flera instanser.

Statens jordbruksverk har för varje produktionsgren gjort en bedömning av den anpassningstakt som kommissionen föreslagit och sökt bedöma om anpassningsperiodens längd påverkar konkurrenskraften på längre sikt. Jord­bruksverket har gjort bedömningen att de svenska djurskyddsreglema innebär begränsade möjligheter att uppnå en fullständig anpassning för produktions­grenarna griskött, fågelkött och ägg till den 1 januari 1995.

Konsumentberedningen framhåller att sänkta fodermedelskostoader ome­delbart bör föras vidare til! konsumenterna. Beredningen föreslår att referens-prisema och gränsskyddet bör sänkas något mer, med tanke på att rationalise­ring också är nödvändig inom förädlingsindustrin, och något snabbare än kommissionen föreslagit. Med hänsyn till effekterna av den flytande valutan föreslår beredningen dämtöver ingen ytteriigare sänkning. Konsumentbered­ningen utgår i sin bedömning frän en kvarstående devalveringseffekt av ca 10%.

LRF anför att Omställningskommissionens förslag i princip uppnåtts ge­nom valutakursförändringen och anser att inga ytterligare åtgärder därför är påkallade. LRF framhåller även nödvändigheten av att svenskt jordbmk ges samma fömtsättningar avseende exporthantering som konkurrerande länders jordbmk.

Flera remissinstanser har påtalat nödvändigheten av att kostnadsanpass­ningar sker även i förädlingsled och handelsled samt att effektiviseringsätgär-der måste vidtas även inom dessa led av livsmedelskedjan för att sektorn skall var konkurrenskraftig vid ett EG-medlemskap.

Nödvändigheten att beakta miljövärden och regionalpolitiska hänsyn har påtalats av flera remissinstanser. Mjölkproduktionens och nötköttsproduktio­nens betydelse i dessa sammanhang har framhållits.

Skälen för mitt förslag: 1 min anmälan till budgetpropositionen (prop. 1992/93:100 bil. 10) anförde jag att det behöver vidtas åtgärder för att Sverige vid tidpunkten för ett inu-äde i EG skall ha en stark och konkurrens­kraftig jordbmksnäring och livsmedelsindusöi. För att uppnå detta krävs att en anpassning av de svenska pris-, stöd- och kostnadsnivåerna påbörjas re­dan före ett medlemskap.

Vissa ätgärder i avsikt att anpassa fömtsätmingar för svenskt jordbruk tiill EG har redan vidtagits. Beslutet om vissa jordbmkspoliriska frägor (prop. 1992/93:130, bet. 1992/93:JoU9, rskr. 1992/93:102) innebär bl.a. att direkt­bidragen till jordbruket reduceras. Regeringen har även beslutat sänka gräns­skyddet pä proteinfoder. I budgetpropositionen föreslog och aviserade rege­ringen ytterligare åtgärder för att anpassa pris-, stöd- och kostnadsnivåer till

de som gäller inom EG. I det sammanhanget konstaterades att behovet av an-   Prop. 1992/93:183 passningsåtgärder bl.a. var beroende av valutaförändringar.

Kursutvecklingen för den svenska kronan har inneburit att pris-, stöd- och kosmadsrelationema i förhållande till EG ytterligare förändrats sedan regering­en gjorde sina bedömningar i budgetpropositionen.

Med utgångspunkt i Omställningskommissionens beräkningar innebär de förändrade valutakiuema att vi redan i dagsläget ligger i närheten av de skill­nader i producentpris som kommissionen föreslog skulle kvantå den 1 janu­ari 1995.

Med anledning härav vill jag anföra följande. Målsättningen att ha en stark och konkurrenskraftig jordbmksnäring vid inträdet i EG kan inte uppnäs en­dast genom anpassning av pris- och stödnivåer, även kosmadssidan måste be­aktas.

Vid en anpassning av pris/stödnivåer inom jordbmket måste således hän­syn tas till möjligheterna att påverka kostnadsnivåer och anpassningsperio­dens längd. Åtgärder i syfte att anpassa fömtsättningama för svensk jord­bruksnäring till EG måste också ske med beaktande av de skillnader i system som föreligger mellan Sverige och EG.

Gränsskyddets konstruktion innebär i princip an valutaförändringarna inte skall slå igenom på importprisema för livsmedel. Valutaförändringarna har således medfört att Jordbruksverket vid tvä tillfällen sänkt införselavgiftema för animalier. Någon kompensation till jordbmket till följd av ökade import­priser på produktionsmedel kan inte ges utan ett riksdagsbeslut. Eftersom pri­serna pä importerade livsmedel ej tilläts stiga kan jordbruket, till skillnad från andra branscher, inte kompensera sig för ökade kostnader genom att höja pro­duktpriserna. Den borttagna proteinfodermedelsreglering och sänkt spann-mälspris har, som Jordbruksverket påpekat, i dagsläget mindre effekt på fo-derkostoadema än i Omställningskommissionens beräkningar.

Den rådande valutasiturionen gör bedömningar av anpassningsbehov myck­et osäkra. Våra producent- och konsumentpriser ligger i dag nära Danmarks. Enligt Konsumentberedningens bedömning skulle konsumentprisskillnaden mellan Sverige och Danmark vara ca 10 % vid en depreciering av den sven­ska kronan med 10 %. Den svenska kronans värde har förändrats mer än 10 % i förhällande till den danska kronan och skillnadema i konsumentpriser skulle därmed vara ännu mindre. Samtidigt innebär EG:s jordbmkspolitiska reform att producentpriserna inom EG bör sjunka de närmaste åren. Omställ­ningskommissionen har beaktat EG:s jordbmkspolitiska reform i sina beräk­ningar. Vid en sammantagen bedömning anser jag att en sänkning av referens­prisnivåer eller direktbidrag utöver de som motiveras av sänkta fodcrkostna-der inte nu bör genomföras. Vid bedömning av effekterna av sänkta foder­priser har analysen utgått ifrån den situation som rådde i mitten av januari. Skulle förhållandena förändras bör emellertid regeringen kunna justera refe-rensprisnivän för att fullfölja ett närmande av pris/stödnivå till EG:s nivåer.

De faktiska priserna i prisregleringsledet, framför allt på nöt- och griskött, har under vissa perioder legat lägre än referenspriset, dvs. det pris som skyd-

das med införselavgifter. Detta har också inneburit sjunkande avräkningspri- Prop. 1992/93:183 ser till jordbmkama. Orsakerna till denna utveckling kan ha sin grund i t.cx. tillfälligt låga importpriser då gränsskyddet inte förmått skydda referenspriset eller en intern obalans på den svenska marknaden. En komplikation i detta sammanhang kan vara att marknaden för svenska varor i avvaktan på ett med­lemskap i EG inte agerar på samma sätt som den skulle ha gjort med enbart 1990 års jordbruks- och livsmedelspolitiska beslut som gmnd. Bl.a. kan i denna situation de numera begränsade möjlighetema till utbytesexport inne­bära större stömingar pä marknaden än vad som annars skulle ha varit fallet. Mot bakgrund av den förändrade situationen bör en översyn av gränsskyd­dets funktion göras. Jag har för avsikt att återkomma med ett förslag till rege­ringen om en sådan översyn. Jag kommer i det följande att föreslå vissa åtgär­der för att förbättra de existerande möjlighetema till export av livsmedel fram till den 1 januari 1995. Även dessa åtgärder bör kunna bidra till en stabilare marknadsutveckling.

Emellertid har jag också noterat att priserna sjunkit i prisregleringsledet medan priserna på jordbmksreglerade livsmedel i efterföljande förädlingsled och till konsument varit i stort sett oförändrade. Jag vill i detta sammanhang framhålla vikten av att såväl primärproduktionen som efterföljande led vidtar alla de åtgärder som är rimliga för att anpassa kostnaderna i verksamheten inför ett EG-medlemskap. Sädana ätgärder är nödvändiga för att uppnå till­räcklig konkurrenskraft. En effektiv förädlingsindusöi är dessutom en fömt-sättning för att rimliga producentpriser skall kunna upprätthällas. De led i livs­medelskedjan som ligger efter det prisreglerade ledet har ett stort ansvar för att åtgärder som vidtas i prisregleringsledet faktiskt kommer konsumenterna till del. Jag delar Omställningskommissionens bedömning om behovet att följa livsmedelskedjans olika led. Jag har för avsikt att senare föreslå rege­ringen att Ljvsmedelsekonomiska samarbetsnämnden får i uppdrag att genom­föra en sådan uppföljning.

Mjölkproduktion

För att möjliggöra konkurrenskraftig produktion vid EG-inödet har regering­en påbörjat utfasning av direktbidrag där motsvarighet saknas inom EG:s ge­mensamma jordbmkspolitik (CAP). En minskning av direktbidragen till mjölkkor, vilkas motsvarighet inte finns inom EG, har genomförts för bud­getåret 1992/93. Under innevarande budgetär uppgår direktbidragen till mjölk­kor till 1 600 kr/mjölkko, vilket beräknas motsvara en kostoad pä 849 miljo­ner kronor.

Kostoadsnivän i Sverige är något högre än i närliggande konkurrentländer och en rationalisering är eftersträvansvärd. Åtgärder inom vegetabiliesektom kommer att reducera foderkostnadema för mjölkproduktionen med ca 0,10 kr/kg mjölk. Denna kostnadssänkning bör föras vidare genom sänkning av stödnivån.

På gmnd av det anförda föreslär jag därför att direktbidragen till mjölkkor   Prop. 1992/93:183 minskas till 1 200 kr/mjölkko budgetåret 1993/94, vilket motsvarar en minsk­ning av direktstödet med ca 0,07 kr/kg mjölk. Kostnaden beräknas därmed uppgå till ca 640 miljoner kronor.

Nötkött

För nötköttsproducenter innebär en anpassning till EG bl.a. övergång till and­ra uppfödningsformer och en ny planeringssituation exempelvis avseende op­timering av grovfoderareal. Dessa förändringar tar tid. Produktionstidens längd är också av betydelse för möjligheten att tillgodogöra sig sänkta foder-kosmader och vidta kostnadsbesparande ätgärder på kort sikt. Möjligheten att genomföra förändringar som påverkar produktionsgrenens konkurrenskraft på längre sikt beror pä anpassningsperiodens längd men också på möjligheter­na att upprätthålla lönsamheten pä kort sikt Sänkta foderkostnader pä gmnd av borttagandet av proteinfoderregleringen och sänkta spannmålspriser får för vissa produktionsformer begränsad effekt på produktionskostnaderna.

Fördelning av direktbidrag inom ramen för EG:s gemensamma jordbmks­politik sker enligt andra kriterier än i Sverige. Det finns för närvarande inte underlag som medger en fördelning av direktbidragen enligt EG:s kriterier.

Mot den bakgmnd jag har redovisat föreslär jag att referenspriserna sänks med endast 1 kr/kg motsvarande ca hälften av foderkostnadssänkningen. Sänkningen bör ske den 1 januari 1994. Direktbidragen bör behällas oföränd­rade tills vidare. Kostnaderna för direktbidrag till am- och dikor samt ungnöt beräknas uppgå till 170 + 180 = 350 miljoner kronor för budgetåret 1993/94.

Griskött

Olikheter i kostnadsbild och kostnadsnivåer mellan Sverige och EG i gris­köttsproduktionen beror till viss del på svenska regleringar. Svenska tving­ande bestämmelser vad avser djurhållning och djurskydd är mer långtgående än motsvarande i vara närmaste konkurrentländer i EG. För att möjliggöra svensk produktion enligt högre normer kan särskilda ätgärder och viss tid för effektivisering och anpassning vara nödvändiga.

Fömtom skillnader i kostnader som beror på djurskyddsbestämmelser be­döms den svenska produktionen av griskött kunna bli konkurrenskraftig även inom EG, detta under fömtsättoing av en viss kostoadsanpassning i övrigt Avvecklingen av proteinfoderregleringen innebär en viss anpassning till kost­nadsförhållandena inom EG. De beräknade kostnadsminskningarna har dock reducerats i förhållande till Omställningskommissionens bedömning på grund av kronans depreciering. För grisköttsproducentema beräknas effekten bli ca 1 kr lägre foderkostnad per kilo griskött. Grisköttsproducenter torde kunna realisera reducerade fodermedelskostnader redan på kort sikt. För att åstad­komma en styrning mot en anpassning till de villkor branschen har i EG och

successivt skapa fömtsättningar för en konkurrenskraftig produktion anser   Prop. 1992/93:183 jag aU referenspriset för griskött bör sänkas med 1 kr/kg den 1 juli 1993.

Agg

I enlighet med riksdagens beslut (prop. 1987/88:93, bet. 1987/88:JoU22, rskr. 1987/88:327) skall höns för äggproduktion bl.a. inte få inhysas i burar. Produktionsmetoder med burhållna värphöns skall vara avvecklade vid ut­gången av är 1998. Möjligheter för producenter att anpassa kostnaderna till villkor som råder i EG är därför begränsade så länge EG inte har infört mot­svarande djurskyddsbestämmelser.

Åtgärder inom vegetabiliesektom beräknas minska foderkostnadema med ca 0,55 kr/kg ägg. Mot bakgmnd av högre kostnader än i EG för djurskydd och osäkerhet i fråga om kostnader vid införande av nya produktionssystem anser jag att det inte är lämpligt att sänka referenspriset för ägg under den nivå som Omställningskommissionen föreslär. Jag föreslär därför att referenspri­set sänks med 0,25 kr/kg den 1 juli 1993.

Fägelkött

En del av kosmadema för produktionen av fågelkött i Sverige beror på natio­nella djurskydds- och smittskyddsbestämmelser. Producenterna har därför begränsade möjligheter att påverka den totala produktionskostnadsnivän. Skillnader i kostnadsnivå som beror av nationella särbestämmelser innebär att en högre pris- och stödnivå är motiverad.

Minskade fodermedelskostnader på gmnd av bontagen proteinfoderregle-ring och sänkt spannmålspris beräknas för fågelköttsproduktionen uppgå till 0,60 kr/kg. Minskade foderkosmader får positiva effekter redan pä kort sikt i en produktionsgren med kort omloppstid som fågelköttsproduktion. Jag före­slår därför att referenspriset på fågelkött sänks med 0,60 kr/kg den 1 juli 1993.

Får- och lammkött

Enligt 1990 års beslut skall pristillägget pä får- och lammkön avvecklas steg­vis under perioden fram till den 1 juli 1993. För an möjliggöra en prishöjning beslutades att gränsskyddet skulle höjas i motsvarande grad. I jordbmksut-skottets betänkande (bet. 1989/90:JoU25) framhålls att fåmäringen är av sär­skilt intresse som medel att upprätthälla ett varierat och rikt odlingslandskap. Mot bakgrund av strävan att anpassa svenska förhållanden till dem som rå­der i EG bör inte gränsskyddet höjas ytterligare, eftersom priserna ligger pä ungefär samma nivå i EG och Sverige. Direktbidrag till får- och lammkötts­produktion är dock högre i EG. Kompensation till får- och lammköttsproduk­tion för avvecklingen av pristillägget utgår genom den fördubbling av direkt-

10

bidraget som genomfördes redan budgetåret 1992/93. Denna anpassnings­åtgärd innebär ett avsteg från 1990 ärs beslut att höja gränsskyddet i motsva­rande grad som pristillägget avvecklas.

Prop. 1992/93:183

2.2 Åtgärder inom vegetabiliesektom

Mitt förslag: Inlösenpriset för 1994 ärs skörd av oljeväxter skall fast­ställas som en relation till inlösenpriset för 1994 års skörd av spann­mål. Prisrelationen mellan odlarpriset för oljeväxter och inlösenpriset för spannmål skall vara 2,5:1. Budgetåret 1994/95 skall oljeväxtodlama dessutom erhålla samma arealbidrag som lämnas vid odling av spann­mål.

Skälen för mitt förslag: 1 min anmälan till 1993 års budgetproposition (prop. 1992/93:1(X) bil. 10) föreslog jag att ett system med inlösenpriser i kombination med arealbidrag för odlingen av spannmål, proteingrödor och oljeväxter skall gälla fr.o.m. budgetåret 1993/94. Jag framhöll därvid att som ett led i dessa förändringar av 1990 års beslut bör referenspriset på spannmål sänkas. En sådan sänkning bör således genomföras den 1 juli 1993. Sänk­ningen bör uppgå till 16 öre/kg. Det nya referenspriset blir således 1,10 kr/ kg. Jag återkommer senare till regeringen i denna fråga.

Vad beträffar inlösenpris för spannmål och arealbidrag för budgetåret 1994/95 har jag till årets budgetproposition anmält att jag avser att återkomma med förslag vid ett senare tillfälle.

De förslag som regeringen avgett i budgetpropositionen vad gäller inlösen­pris och arealbidrag för budgetåret 1993/94 behandlas för närvarande av riks­dagen. Jag avser emellertid att redan under våren föreslå regeringen att före­lägga riksdagen förslag till ytterligare steg i anpassningen till EG av pris- och stödnivåer som bör tas inom detta område budgetåret 1994/95.

1 nämnda proposition föreslås att systemet med inlösenpriser i kombina­tion med arealbidrag bör gälla även för oljeväxter budgetåret 1994/95. Min bedömning är att prisrelarionen mellan oljeväxter och spannmål bör vara 2,5:1 för att odlingen av oljeväxter skall fä önskad omfatming.

Det är viktigt att prisrelationen fastställs i god tid före odlingssäsongen. Hur mycket jordbmkama väljer att odla beror bl.a. pä prisrelationen mellan oljeväxter och spannmål. Jag anser därför att det är angeläget att på ett tidigt stadium informera jordbrukama om de prisrelationer som de kan förvänta sig vid försäljning av 1994 ärs skörd.

Inom EG lämnas ett högt arealbidrag för odling av oljeväxter. Det finns dock inget prisstöd för oljeväxtfrö inom EG, varför det fastställs ett pris som skall motsvara ett världsmarknadspris. Stödrelationen inom EG var 2,1:1 för 1992 års skörd.

11

Det administrativt fastställda svenska priset bör avse odlarpriset for en vara Prop. 1992/93:183 som har 9 % vattenhalt levererad till mottagningsorten och i övrigt motsvarar de kvalitetskrav som Statens jordbruksverk föreskriver. Jordbruksverket före­släs köpa oljeväxtfrö levererad pä säljarens risk och bekostnad till lager i Karlshamn under fömtsättning att odlaren har fått en ersättning enligt gällande prisrelation. Det innebär att det utöver ovan angivna odlarpris tillkommer kost­nad för lagring, frakt, ränta och administration med ca 200 miljoner kronor. Om odlarpriset t.ex. är 2,50 kr/kg blir kostnaden för inköp av 300 000 ton oljeväxtfrö således 750 miljoner kronor. Statens intäkter vid försäljning i Karlshamn beräknas till ca 360 miljoner kronor och dessutom tillkommer ca 260 miljoner kronor i fettvamavgift. Det kvarstår en mellanskillnad med 330 miljoner kronor vilket även fortsättoingsvis måste fmansieras med budget­medel. Mitt förslag innebär en sänkning av kostnaderna med ca 300 miljoner kronor jämfört med det anbudssystem som tillämpas vid 1993 års skörd. Utöver detta tillkommer dock kosmadema för arealbidrag.

2.3 Åtgärder inom grönmjölsproduktionen

Mitt förslag: Producenter av grönmjöl skall erhålla ett arealbidrag på ca 3 000 kra under budgetåren 1993/94 och 1994/95.

Skälen för mitt förslag: Inom EG finns ett stöd till produktion av grön­mjöl. Den 1 oktober 1992 uppgick stödet till 730 kr/ton vid dåvarande valuta­kurs. Produkten är inte gränsskyddad utan det inhemska priset bestäms uti­från en korg av proteingrödor och det pris de betingar på världsmarknaden. Stödnivån inom EG har sänkts med 10 % men är fortfarande relativt hög och avsikten är att reducera nivån ytterligare. Trots planerade sänkningar av stöd­nivån beräknas stödet vara i storieksordningen 700 kr/ton eller ca 5 (XX) kra den 1 januari 1995.

Den svenska produktionen av grönmjöl utsätts för en ökad konkurrens när gränsskyddet för proteinfodermedel tas bort fr.o.m. den 1 juli 1993. Konkur­rensen består inte i första hand av importerat grönmjöl utan snarare av impor­terat majsglutenmjöl. När proteinfoderregleringen tas bort blir priset för majs-glutenmjöl ca 35 % lägre. Detta får till följd att producentema av grönmjöl måste sänka försäljningspriset för att kunna sälja sin produkt och det svenska priset för grönmjöl torde falla till en nivå under det gränsskyddade priset.

Under antagande av att prisrelarionen mellan majsglutenmjöl och grönmjöl förblir densamma kan det inhemska försäljningspriset beräknas sjunka till ca 1,30 kr/kg.

När det inhemska priset sjunker kommer de svenska odlarna att få en säitk-ning av ersättningen för sin gröda och därmed kan odlarintresset antas min­ska. Det skulle för tiden fram till ett medlemskap få negativa konsekvenser för de företag (torkanläggningar) vid vilka produktionen av grönmjöl sker.

12

Mot bakgmnd av vad jag anfört anser jag att det fortsätmingsvis bör läm­nas ett stöd i form av ett differentierat arealbidrag baserat på den genomsnitt­liga produktionen av grönmjöl i området för en torkanläggning. Detta stöd bör uppgå till 3 000 kr/ha i genomsnitt budgetåren 1993/94 och 1994/95.

Produktionen uppgår ett normalår till ca 15 000 ton grönmjöl pä en areal om drygt 2 000 ha. Till stöd till grönmjölsproduktion bör anvisas högst 7 miljoner kronor budgetåren 1993/94 resp. 1994/95. Stödet skall i enlighet med förslaget i 1993 ärs budgetproposition finansieras inom ramen för ej disponerade regleringsmedel och direktbidragen för budgetåren 1993/94 resp. 1994/95.

Prop. 1992/93:183

2.4 Industrins råvamkostnadsutjämning m.m.

Mitt förslag: Svensk livsmedelsindustri skall ges ökade möjligheter till export av förädlade livsmedel baserade pä svenska rävaror. Vissa förädlade livsmedel, i synnerhet icke sammansatta produkter, omfattas inte av systemet för industrins råvarukostnadsutjämning (RÅK). Exem­pel pä dessa är ost och olika förädlade köttprodukter. Möjligheten att tillämpa prisutjämnande åtgärder bör därför vidgas till att omfatta även denna typ av produkter. Dessutom bör det temporära systemet för ex­port av nöt- och griskött tillföras ytterligare medel samt även föriängas till att gälla fram till den 1 januari 1995. Vissa förändringar bör göras av råvamgränsema för prisutjämning för vissa råvaror som ingår i RÄK-systemet.

Omställningskommissionens förslag överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Kommissionen har i vissa avseenden mera preciserade för­slag. Kommissionens förslag till finansiering överensstämmer inte med mitt förslag.

Remissinstanserna: Remissutfallet är i viss mån splittrat. En majoritet av remissinstansema ställer sig dock positiva till kommissionens förslag eller lämnar det utan erinran. Konkurrensverket, Kommerskollegium och Konsu­mentberedningen m.fl. har principiella invändningar mot införande av export­stöd som man menar ger fel signaler till marknaden. Lantbrukamas riksför­bund anser att kommissionens förslag inte är tillräckligt långtgående.

Skälen för mitt förslag: I och med 1990 års beslut om en ny livsme­delspolitik inleddes en successiv avreglering av den svenska jordbrukspoli­tiken och en övergång till ett mer marknadsinriktat system. Beslutet innebär att de tidigare möjlighetema för producentema att kollektivt finansiera export av överskottsproduktion tas bort. Det faktum att exportsubventionema av­vecklas genom 1990 års beslut begränsar den svenska livsmedelsindusöins möjligheter till etablering på exportmarknaden inom sådana vamgmpper som ligger utanför RÅK-systemet RÅK ger svensk livsmedelsindustri som är

1" Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 183

13

utsatt för internationell konkurrens möjligheter att konkurrera pä Uka villkor    Prop. 1992/93:183

som konkurrenter i andra länder som har tillgäng till jordbmksvaror till lägre

priser. Syftet med systemet är alltså att skapa konkurrensneutralitet mellan

vissa livsmedelsprodukter producerade inom och utom landet. Systemet är

utformat så att detta kan gälla såväl konkurrensen på den svenska marknaden

som konkurrensen på exportmarknaden.

Vid sidan av RÅK och det exportbidragssystem som gäller för spannmål, utbetalas i dag exportsubventioner för nöt- och griskött inom ett temporärt system. Detta är en typ av övergångslösning som gäller för perioden 1991/92-1993/94. Totalt disponeras 450 miljoner kronor. Medel som avsatts för att finansiera export av kön får föras mellan budgetåren för att medge en större flexibilitet. Bidragen administreras av Jordbmksverket Syftet är att medverka till att partiprisema upprätthålls. Systemet tillåter dock i viss utsträckning att pristryckande överskott slår igenom pä marknaden i form av lägre konsument­priser (t.ex. framdelskött). Bidragen som betalas ut är begränsade till vissa delar av sortimentet. Förädlingsgrad och produktemas möjligheter att etablera sig på exportmarknader beaktas inte i bedömningen av vilka varor som skall erhålla bidrag. Exporten av nötkött har huvudsakligen utgjorts av framdels­kött och av griskött huvudsakligen av skinka och sida.

Regeringen har den 5 mars 1992 beslutat att medverka med 60 miljoner kronor i en satsning på exportfrämjandc åtgärder för livsmedel. Satsningen avser en fyraårsperiod.

Inom ramen för EES-förhandlingama har knutits en bilateral överenskom­melse med EG. Överenskommelsen innebär bl.a. att det inrättas ömsesidiga tull- och avgiftsfria kvoter för färskt nötkött och vissa nötköttsprodukter. Överenskommelsen innefattar även kvoter för export och import av ost.

I Sverige tillämpas tvä system för utjämning av industrins kostnader för jordbmksråvaror - ett externt och ett intemt tillsammans kallat RÅK-syste­met. Ett införlivande av EES-avtalets protokoll 3 innebär ett enhetiigt system för hela EES-området och en övergäng till s.k. nettokompensation, dvs. ut­jämning till lägsta EES-pris.

Den exakta tidpunkten för EES-avtalets och det bilaterala avtalets ikraft­trädande är i dag oklar.

Enligt EG:s marknadsordning är det möjligt att ge exportbidrag för kött-innehållet i vissa förädlade produkter.

För vissa varor, som mjölkpulver och torkade äggprodukter har i Sverige införts vissa begränsningar i möjlighetema att få exportbidrag. Detta innebär att fr.o.m. den 1 juli 1991 ges exportbidrag för maximalt 35 % mjölkpulver och 15 % torkade äggprodukter av den färdiga varans vikt. För kött gäller sedan tidigare att exportbidrag ges för maxinalt 40 % av den färdiga varans vikt Produkter med innehåll av mer än 40 % kött gavs tidigare exportbidrag inom jordbmksprisregleringen. Anledningen till dessa begränsningar inom RÅK-systemets ram är att förhindra att sådana varor som tidigare kunde få exportbidrag inom jordbmksprisregleringen skulle flyttas över till RÅK-systemet. Konsekvensema av begränsningsreglema inom RÅK-systemet har

14

blivit att vissa industtner i ökad utsträckning använder importerad råvara   Prop. 1992/93:183

(mjölkpulver, ägg och kött) så att man vid export av färdigvaran kan söka

restitution för erlagd införselavgift. Dessa svenska råvaror kan därför sägas

vara diskriminerade i produktionen av vissa förädlade livsmedel avsedda för

export.

Mot bakgmnd av Omställningskommissionens förslag och vad jag tidigare har anfört om anpassningen av den svenska jordbmks- och livsmedelssektorn vill jag anföra följande.

Vid ett EG-medlemskap blir den totala EG-marknaden Sveriges hemma­marknad. En svensk etablering pä denna marknad bör därför, som ett led i anpassningen inför ett EG-medlemskap, underlättas genom olika typer av ät­gärder. Syftet med sädana ätgärder bör vara att svenska livsmedelsföretag därigenom ges möjlighet att arbeta på i första hand EG-marknaden och lära sig denna marknads villkor. Sverige bör emellertid inte nu införa den typ av generella expertstöd som förekommer inom EG och som motsvarar de export­bidragssystem som tidigare tillämpades i Sverige. I stället bör åtgärdema på detta omräde ansluta till existerande system för exportbidrag och i första hand avse förädlade livsmedel. Sådana åtgärder, i kombination med en fortsatt kost­nadsanpassning, skapar fömtsättningar som kan göra svenska produkter kon­kurrenskraftiga och möjliggöra en etablering pä främst EG-marknaden.

Omställningskommissionen nämner som exempel pä möjliga exportvaror ost och förädlade köttprodukter. Jag anser det därför naturligt att möjligheten att utjämna konkurrensvillkoren genom prisutjämnande åtgärder under perio­den den 1 juli 1993-den 1 januari 1995 bör vidgas till att omfatta även dessa typer av produkter. De principer som gäller för export inom RÅK-systemet bör även tillämpas för dessa åtgärder och storleken på exportbidraget bör svara mot dess syfte, dvs. bidraget bör ge möjlighet för svenska livsmedels­företag att konkurrera pä exportmarknaden pä liknande villkor som livsmedels­företag i andra länder. De kvantiteter av livsmedelsprodukter som ingår i olika bilaterala avtal som Sverige upprättat med bl.a. EG bör inte omfattas av möj­ligheten till prisutjämnande åtgärder i de fall dessa avtal fömtsätter att inga exportbidrag ges.

I likhet med Omställningskommissionen anser jag att vissa höjningar av råvamgränsema bör göras i RÅK-systemet Syftet skulle vara att försöka komma till rätta med de negativa effekter som nuvarande procentuella utjäm-ningsgränser har fått i form av diskriminering av svenska råvaror vid produk­tion av vissa förädlade livsmedelsindusöiprodukter. Även en övergång till s.k. nettokompensation inom EES-avtalets protokoll 3 gör det möjligt att höja bidragsgränsema. RÅK-systemet bör dock inte heller i framtiden kunna ut­nyttjas för s.k. bulkexport.

Det är emellertid enligt min mening inte lämpligt att riksdagen och rege­ringen redan nu bestämmer vilka produkter som bör omfattas av en ut­vidgning av möjligheten an tillämpa prisutjämnande ätgärder. Risken finns dä att dessa produkter i ett senare stadium visar sig sakna konkurrenskraft eller etableringsmöjligheter på EG-marknaden. Jag är av den uppfattningen att

15

Jordbruksverket, efter samråd med livsmedelsindustrin, är bäst lämpat att be- Prop. 1992/93:183 stämma vilka förädlade livsmedelsindusniprodukter som har fömtsättningar att vara långsiktigt konkurrenskraftiga på en EG-marknad. Regeringen bör enligt min mening senare uppdra åt Jordbmksverket att, inom ramen för de medel som anvisas, närmare bestämma vilka förädlade produkter som bör omfattas av nyss nämnda utvidgning. I enlighet med Omställningskommis­sionens förslag och mot bakgmnd av den aktuella situationen på den svenska marknaden för kött, som jag beskrivit tidigare (avsnitt 2.1), anser jag att det temporära exportsystemet för kött bör tillföras ytterligare 100 miljoner kronor utöver de 450 miljoner kronor som gäller för perioden 1991/92-1993/94. Jag anser även att systemet bör förlängas till att gälla fram till den 1 januari 1995. Mot bakgrund av övriga förslag till åtgärder för export av förädlade livsmedel bör dock inte systemets inriktning förändras enligt Omställningskommissio­nens förslag. Jordbruksvericet har, som tidigare, ansvaret för administratio­nen av bidrag inom systemet Vad gäller övriga förändringar i RÅK-systemet har Jordbmksverket i sitt remissvar fömtskickat att man avser göra en över­syn av gmndema för bestämning av begränsningsnivän för vissa råvaror. Det at\kommer på Jordbmksverket att bestämma hur stora procentuella föränd­ringar som bör göras och vilka råvaror som bör omfattas av förändringama.

När det gäller kommissionens förslag om en utvidgning av de ömsesidiga kvotema delar jag kommissionens åsikt men inser även att det är svårt att ge­nomföra pä kort sikt. Jag har dock for avsikt att se över vilka möjligheter som finns för en utvidgning av dessa kvoter inom den tidsrymd som gäller inför ett medlemskap i EG.

Mitt förslag bör innebära att ytterligare fömtsättningar skapas för förädlade produkter med konkurrenspotential att etablera sig pä olika exportmarknader.

Kostnader och finansiering

Till RÅK-systemet finns knuten en utjämningskassa som förvaltas av Statens jordbmksverk. Kassan tillförs avgifter som tas ut inom ramen för systemet och har under de gångna åren vuxit i sådan omfattning att den enligt Jord­bmksverket inte fullt ut kommer att behöva utnyttjas för det hittillsvarande RÅK-systemet

Med hänsyn till syftet med utjämningssystemet är det enligt min mening naturligt att utnyttja de medel som inte behövs för det nuvarande RÄK-syste­met på ett sätt som svarar mot detta syfte. Mot denna bakgmnd bör 150 mil­joner kronor föras från utjämningskassan till statsbudgetens inkomstsida. En motsvarande belopp bör fä utnyttjas för den utvidgning av möjligheten att tillämpa de prisutjämnande åtgärder jag nyss föreslagit i syfte att ge svenska förädlade livsmedel en möjlighet att konkurrera på exportmarknaden. Utöver detta anser jag att ytterligare 100 miljoner kronor bör föras från utjämnings­kassan till statsbudgetens inkomstsida. Ett lika stort belopp bör få disponeras för det temporära exportsystemet för nöt- och griskött. Medlen bör få dispo­neras för perioden den 1 juli 1993-den 31 december 1994.

16

3 Anpassningsåtgärder inom trädgårdssektom inför ett EG-medlemskap

3.1 Allmänna utgångspunkter

Utgångspunkterna för 1992 års trädgårdsnäringsutredning var den nya näringspolitik som riksdagen lade fast hösten 1991. Utifrån denna skall enligt direktiven fömtsättningar skapas för en svensk trädgårdsnäring, som vid ett EG-inö-äde är stark och konkurrenskraftig.

Ett svenskt EG-medlemskap kommer att förändra fömtsättningama för svensk ttädgärdsproduktion, främst genom att tullama gentemot övriga EG-länder avvecklas. Härav följer med all sannolikhet en anpassning till ett lägre prisläge i såväl producent- som konsumentled. Enligt min mening finns det under tiden före ett svenskt EG-inträde starka skäl för sådana statliga insatser som bidrar till att överbrygga de anpassningssvårigheter som i ett övergångs­skede förväntas uppkomma för svensk trädgårdsnäring.

Problemet för svensk odling är att anpassningen i riktning mot EG:s lägre producentpriser kan komma att ske snabbare än utjämningen av produktions­kostnaderna.

Näringen måste förbereda sig för att möta den hårdnande konkurrensen bl.a. genom en effektivisering av produktionen och marknadsledet samt ge­nom en ökad produktdifferentiering.

Prop. 1992/93:183

3.2  Åtgärder för att främja produktutveckling m.m.

Mitt förslag: För perioden fram till ett planerat svenskt EG-inttäde den 1 januari 1995 anvisas ett anslag på 25 miljoner kronor. Medlen skall användas för stöd till produktutveckling och utveckling av marknadsprognoser, introduktion av ny teknik samt insatser för att effektivisera marknadssidan inom svensk trädgårdsnäring.

Utredarens förslag innebär att 5 miljoner kronor tillförs näringen för vart och ett av budgetåren 1993/94-1995/96 och att medlen i första hand an­vänds till centrala insatser för att underlätta en EG-anpassning och för att ef­fektivisera marknadssidan. Minst I miljon kronor bör användas för konsum-tionsfrämjande verksamhet.

Utredaren har vidare föreslagit energiskattelätmader motsvarande ca 8 mil­joner kronor per år under perioden 1993-1996 för att sänka kostnadema in­om ttdgärdsnäringen.

Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna anser att det finns skäl för att genom insatser som föreslagits av utredaren underiätta en EG-an­passning genom effektiviseringar på marknadssidan. Flera remissinstanser anser att en större satsning än vad utredaren föreslagit för konsumtionsfräm-

17

jande insatser bör komma i fråga. Konsumentberedningen och Kooperativa   Prop. 1992/93:183 förbundet framhåller i likhet med Sveriges fmkt- och grönsaksdistributörers förening att man vid stöd för konsumtionshöjande ätgärder ej bör göra skill­nad pä inhemska och importerade produkter.

Sveriges livsmedelshandlareförbund menar att näringen själv bör finansi­era marknadsutveckling m.m. och att eventuellt statliga insatser för sådana åtgärder bör begränsas till det minimum som kan behövas för att denna verk­samhet skall kunna etableras och ges egen livskraft Konkurrensverket har en liknande uppfattoing.

Länsstyrelsen i bl.a. Malmöhus län förordar att ett speciellt stöd till produ­centorganisationer bör övervägas. Trädgårdsnäringens riksförbund och Lant­brukarnas riksförbund föreslär att ett sådant stöd införs före EG-inträdet Kooperativa förbundet noterar att utredningen ej föreslagit ett förtida införan­de av denna EG-stödform och anser inte heller att sä bör ske.

Uttedarens förslag om skattelätmader m.m. har av instansema fått ett över lag positivt bemötande även om några remissinstanser motsätter sig ytterligare nedsättoingar av energiskattema.

Skälen för mitt förslag: Den svenska trädgårdsnäringens internatio­nella konkurrenskraft är inte beroende bara av effektivitet i primärproduktio­nen utan också av effektivitet i marknadsledet. Som framhållits i utredningen kommer den svenska trädgårdsnäringen även i framtiden att bestå av ett för­hållandevis stort antal små produktionsenheter som inte själva har fömtsätt­ningar att aktivt genomföra produktutvecklings- och försäljningsarbete. Köparna är koncentrerade till två, tre stora kedjeföretag medan bilden pä od­lingssidan är en annan. Samtidigt måste odlama möta köpamas krav på kor­rekt information om utbudet, stora kvantiteter och hög grad av leveranssäker­het.

Utredaren redovisar produktdifferentiering som en anpassningsväg för den svenska trädgårdsnäringen. Med detta avses att utveckla och anpassa olika produkter för olika marknader eller konsumentkategorier. Några remissinstan­ser har också pekat på att ett stöd för produktutveckling, i likhet med i Dan­mark, skulle kunna få stor betydelse för den svenska trädgårdsnäringens ut­vecklingsmöjligheter.

Jag delar utredarens uppfattoing om behovet av effektiviseringar på mark­nadssidan och förbättrad prognos- och produktutvecklingsverksamhet. Ett fortsatt utrednings- och utvecklingsarbete på dessa områden enligt min me­ning är av stor vikt.

Av EG:s strukturprogram har utredaren bedömt investeringsstöd, startstöd och stöd till bildande av producentorganisationer vara av största betydelse för svensk trädgårdsnäring. I likhet med utredaren anser jag att förberedelsear­bete behöver inledas för an dessa stödformer skall kunna träda i kraft genast vid ett svenskt EG-innäde. Jag anser dock inte att dessa stöd skall införas före EG-inträdet. I detta sammanhang kan också noteras att uttedaren i sina förslag om stödåtgärder utgått från att övergångsperioder ej är aktuella vad gäller gränsskyddets avvecklande efter ett svenskt EG-inträde. Utredaren

18

påpekar emellenid att behovet av anpassningsåtgärder är beroende av hur   Prop. 1992/93:183 snabbt avvecklingen av gränsskyddet gentemot EG-ländema genomförs.

Flera remissinstanser har tagit upp frågan om i vilken takt tullskyddet bör avvecklas.

Jag anser emellertid att det inte nu finns skäl lämna några förslag i denna fråga. Inte heller avser jag att föreslå något statligt stöd for konsumtionshöjan­de ätgärder eftersom sådana ätgärder inte kan motiveras utifrån de behov av anpassningsåtgärder som finns till följd av ett svenskt EG-inträde.I stället har jag tagit fasta på det behov som finns av att med statliga insatser bidra till att utveckla näringens konkurrenskraft inför ett EG-inöe.

Jag vill emellertid först ta upp frågan om den kollektiva återföringen av prisregleringsavgift till ö-ädgårds- och gröny te sektorn. Härvid vill jag erinra om vad regeringen nyligen har föreslagit i prop. 1992/93:170 om forskning för kunskap och fi-amsteg. Där konstaterades att finansieringen av den FoU på hemträdgårdsomrädet och grönytemiljöer, som hittills finansierats med prisregleringsavgifter pä handelsgödsel och bekämpningsmedel, bortfaller eftersom avgifterna har slopats fr.o.m. den 2 december 1992. Mot bakgmnd av den vikt som denna forskning har föreslår regeringen i propositionen att för budgetåret 1993/94 detta forskningsområde tillförs 11 miljoner kronor över nionde huvudtitelns anslag Stöd till kollektiv forskning. Medlen skall användas för FoU och därmed sammanhängande information och rådgivning pä grönytemiljö- och hemträdgårdsomrädet, inkl. verksamheten inom det s.k. MOVIUM-sekretariatet vid Sveriges lantbmksuniversitet i Alnarp. Medlen skall fördelas av Skogs- och jordbmkets forskningsråd som i anslutning till fördelningen av medlen så långt möjligt skall söka få till stånd en medfinansi-ering av intressentema pä området. Detta innebär att firågan om en framtida finansiering av dessa verksamheter på grönyte-, miljö- och hemträdgårdsom­rädet långsiktigt kan tryggas. För budgetåret 1993/94 kommer till nämnda sek­torer, utöver nämnda 11 miljoner kronor, att återföras de prisregleringsavgif­ter som har influtit under budgetåret 1992/93. Det innebär en successiv ned-trappning av de medel som i dag återförs till sektorerna, vilket bör underlätta en anpassning till den nya situationen.

Genom avvecklingen av prisregleringsavgiftema på handelsgödsel och bekämpningsmedel kommer den yrkesmässiga trädgårdsnäringen att efter utgången av år 1993 stå i stort sett utan kollektiva medel för information, marknadsföring och utvecklingsarbete. Under de senaste åren har årligen drygt 10 miljoner kronor av influtna avgiftsmedel per år avsatts för sådana ändamål.

Mot bakgmnd av dels det behov av anpassningsåtgärder inför ett EG-in­träde som enligt min mening föreligger, dels trädgårdsnäringens avsaknad av kollektiva medel efter utgången av är 1993, anser jag det motiverat att förorda en kraftfull satsning för att stärka näringens långsiktiga konkurrenskraft. För detta ändamål bör ett anslag på 25 miljoner kronor anvisas för perioden den 1 juli 1993-den 31 december 1994. Medlen skall för perioden ft-am t.o.m. ett planerat EG-inträde användas för stöd i form av projektbidrag för produktut-

19

veckling, förbätttde och säkrare marknadsprognoser samt centt-ala insatser Prop. 1992/93:183 för att effektivisera marknadssidan inom trädgårdsnäringen. Utvecklingsverk­samhet med sikte pä att ta fram plantmaterial för den svenska crädgärdsproduk-tionen är enligt min mening också en form av produktutveckling som bör kun­na stödjas med dessa medel. Även introduktion av ny teknik vid trädgårds­företagen bör kunna stödjas.

Regeringen bör enligt min mening upjxlra åt Statens jordbmksverk att, ef­ter hörande av berörda intressenter, fördela detta belopp. Vid fördelningen pä ansökningar om projektbidrag skall som vägledande princip eftersttävas att stödet används för att skapa fömtsättningar för en på sikt konkurrenskraftig näring. Verket bör således identifiera de produkter och verksamheter inom trädgårdsnäringen som vid ett EG-medlemskap kan bedömas som långsiktigt konkurrenskraftiga.

Utredaren och några remissinstanser har föreslagit skattelättnader pä bl.a. energiskatteområdet. Jag är väl medveten om att skatterna är. en betydande kostnadspost för enskilda företag. Denna fråga uppmärksammandes också i juni 1992 dä riksdagen beslutade om en omläggning av energibeskattningen (prop. 1991/92:150, bil. 1:5, FiU 30, rskr 350). Beslutet innebär bl.a. att växthusnäringen befrias från energiskatt på elförbmkning fr.o.m. år 1993 och på förbmkning av fossila bränslen fr.o.m. år 1995. Växthusnäringen be­frias också från skatten på all användning av el. Vidare skall växthusodlingen under åren 1993 och 1994 få behålla den 85-procentiga nedsättningen av energi- och koldioxidskatten för bränslen för växthusuppvärmning.Jag vill i sammanhanget också erinra om att beslutet om att slopa prisregleringsavgif­tema på handelsgödsel och bekämpningsmedel kommer att minska de sam­mantagna kosmadema för svenska trädgärdsföretag budgetåret 1993/94 med ca 12 miljoner kronor, jämfört med budgetåret 1991/92. Jag har nyligen till­satt en arbetsgmpp med uppgift att ta fram underlag rörande obeståndssituatio­nen inom jordbmket och trädgårdsnäringen. Jag är därför inte beredd att nu föreslå några ytteriigare ätgärder på detta område.

Beträffande utredarens förslag vad gäller forskning och statistik på träd­gårdsnäringens omräde avser jag att återkomma till regeringen vid ett senare tillfälle. Jag återkommer i det följande (avsnitt 5) till rådgivningen inom träd­gårdsnäringen.

20

3.3 Åtgärder för att minska miljöpåverkan och främja ekologisk trädgårdsproduktion

Prop. 1992/93:183

Mitt förslag: Budgetåren 1993/94-1995/96 skall 3 miljoner kronor om året avsättas för miljöförbättrande åtgärder pä trädgårdsnäringens område. Medlen skall bl.a. användas för att minska användningen av bekämpningsmedel och för miljöinriktad rådgivning.

Det stöd för ekologisk jordbmksproduktion med 10 miljoner kronor per år som föresläs för budgetåren 1993/94 och 1994/95 skall även kunna användas för stöd till ekologisk trädgårdsproduktion.

Utredarens förslag överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Merparten av remissinstansema tillstyrker för­slagen om satsningar pä ekologisk trädgårdsproduktion och näringens miljö­frågor. Trädgårdsnäringens riksförbund anser att miljöpolitiken med avse­ende pä kemikalieanvändningen inom trädgårdsnäringen bör ges ett tydligare bransch- och produktionsinriktat mål. Halveringsprogrammet för att minska användningen av bekämpningsmedel är enligt förbundet numera ett för grovt och okänsligt mäl för denna politik. Förbundet anser att konkurrensförhållan­dena i relation till andra länder i dag bör väga tyngre beö-äffande tillgången på olika preparat inom olika produktionsinriktoingar.

Statens naturvårdsverk föreslår att regeringen uppdrar åt Jordbmksverket, Kemikalieinspektionen, Naturvärdsverket och Arbetarskyddsstyrelsen att till­sammans utarbeta ett handlingsprogram rörande trädgårdsnäringens miljö­frågor.

Skälen för mitt förslag: Något särskilt trädgärdspolitiskt miljömål har inte lagts fast Sedan mitten av 1980-talet har dock trädgårdsnäringen i varie­rande utsn-äckning kommit att omfattas av de miljöinsatser som primärt avser jordbmket. Det bör finnas goda möjligheter för trädgårdsnäringen att ytter­ligare minska bekämpningsmedelsanvändningen under fömtsättoing att staten bidrar med de utvecklingsåtgärder m.m. som utredaren redovisar. Det kan no­teras att den svenska ekologiska trädgärdsproduktionen är lägre än konsum­tionen och att det framöver borde fmnas utsikter för såväl en ökad svensk pro­duktion som en ökad konsumtion. Enligt min mening talar inte minst konsu­ment- och miljöskäl för statliga insatser avseende ekologisk produktion och miljöfrågor i övrigt.

Utredaren har föreslagit att 3 miljoner kronor per år anvisas under tre år för att främst minska användningen av bekämpningsmedel. Jag tillstyrker ut­redarens förslag. Åtgärdema bör finansieras inom ramen för anslaget Miljö­förbättrande ätgärder inom jordbmket Eftersom rådgivningen spelar en avgö­rande roll för miljöfrågoma anser jag i likhet med utredaren att medel frän det­ta anslag även bör kunna användas till miljöinriktad rådgivning inom träd­gårdsnäringen. Fortsatta insatser på utveckling av tekniken för bl.a. recirku-

21

lering av näringslösning i växthus bör ocksä kunna göras inom ramen för    Prop. 1992/93:183 detta anslag.

Jag finner Jordbmksverket vara en lämplig samordnande myndighet för utarbetande av ett handlingsprogram avseende trädgärdsnäringens miljöfrå­gor. Jag avser att senare föreslå regeringen att Jordbmksverket ges i uppdrag att i samråd med Kemikalieinspektionen, Naturvårdsverket och Arbetarskydds­styrelsen utarbeta ett handlingsprogram rörande trädgårdsnäringens miljö­frågor.

Jag delar utredarens uppfattoing om att stödet för ekologisk produktion också bör kunna användas till ekologisk ö-ädgårdsproduktion. Medel för främjande av ekologisk produktion skall enligt regeringens förslag i prop. 1992/93:100 bil. 10 anvisas med 20 miljoner kronor för budgetåren 1993/94-1994/95 utöver det stöd som redan lämnas.

4 Stödet till jordbruket och livsmedelsindustrin i norra Sverige budgetåret 1993/94

Mitt förslag: Stödnivån för jordbmket och livsmedelsindustrin i norra Sverige skall vara oförändrad under budgetåret 1993/94. Det ger en beräknad total kostnad för stödet på 971 miljoner kronor, varav 65 miljoner kronor tillförs förädlingsindustrin.

Statens jordbruksverks förslag överensstämmer i huvudsak med mitt förslag.

Remissinstanserna: Remissutfallet är blandat vad gäller stödnivån för budgetåret 1993/94. Flera remissinstanser anser att stödnivån bör räknas upp. Några instanser tillstyrker Jordbmksverkets förslag till oförändrad stödnivå, medan andra anser att beräkningarna endast bör ta hänsyn till reformens ef­fekter och att stödnivån därför kan sänkas.

Skälen för mitt förslag: Antalet jordbruksföretag i stödområdet har under de senaste åren minskat något mer än i resten av landet. Denna utveck­ling har varit tydligare i de norra delarna av stödområdet. Utvecklingen för jordbruket i stödområdet mellan åren 1989 och 1991 har dock sammantaget varit något mer positiv än för landet som helhet. Åkerarealen minskade mind­re än genomsnittet och antalet svin ökade i stödområdet men minskade i lan­det totalt sett Antalet mjölkkor har minskat något mindre än genomsnittet och den sammanräknade inkomsten i riksområde 3 var jämförbar med den i riks­områdena 1 och 2. Utvecklingen i stödområde 1 har emellertid varit sämre än i resten av stödområdet. Produktionen av mejerivaror motsvarar för närva­rande konsumtionen totalt sett i stödområdet. Avräkningsprisema för mjölk exkl. pristillägg ligger lägre än riksgenomsnittet och prisvariationerna har under åren 1991-1992 varit kraftigare för norrlandsföreningama.

22

I Jordbmksverkets uppdrag ingick att göra en översyn av modellen och be- Prop. 1992/93:183 räkningsunderlaget mot bakgmnd av att syftet med beräkningama ändrats i samband med 1990 års livsmedelspolitiska beslut. I 1990 års beslut slås fast an lönsamheten i jordbmket i norra Sverige inte skall tillåtas sjunka nämnvärt till följd av avregleringens effekter. Beräkningsmodellen utformades med syfte att belysa merkostnader för produktion i stödområdet jämfört med ett refercnsområde i mellersta Sverige. Efter 1990 års beslut skall beräkningama emellertid syfta till att urskilja dels lönsamhetsförändringar inom stödområ­det, dels reformens effekter pä lönsamheten. Kopplingen till Mellansverige har således släppts. I uppdraget ingick vidare att undersöka möjlighetema att basera beräkningama på verkliga data i stället för syntetiska typföretag samt hur en ökad helhetssyn på företagens lönsamhet skall kunna uppnås.

Modellkalkylema för mjölk och kött utgår från typföretag med 21 mjölk­kor och det antas att en ödjedel av fodersädsbehovet produceras inom det egna företaget. Arbetsbehovet beräknas enligt normtal för vegetabilie- och ani­malieproduktionen. För slaktsvin gmndar sig beräkningama på typföretag med omgångsvis uppfödning av 400 slaktsvin och för smågrisar på typföre­tag med ca 60 suggor, vilka får 1 000 smågrisar per år. I beräkningama an­vänds täckningsgraden som lönsamhetsmätt. Täckningsgraden anger hur hög den reella ersättoingen till arbete och kapital är i förhällande till en kalkylerad kostnad för arbete och kapital. För getnäringen, ägg- och potatisproduktionen saknas denna typ av modellberäkningar.

Riksdagen har påpekat att det i dag saknas en helhetssyn som beaktar alla de faktorer (ekonomiska, sociala m.fl.) som avgör dessa företags framtid och fortbestånd (prop. 1990/91:99, bet 1990/9l:JoU27, rskr. 1990/91:276). Jordbmksverket påvisar i sin rapport att det finns svårigheter att integrera kombinationsverksamheter till jordbmket i modellen. Jag anser i likhet med verket att kombinationsverksamhetemas betydelse för företagens lönsamhet bör kunna belysas med separat statistik. Verket bör därför fortsättningsvis, i samband med att stödnivän beräknas, även lämna en redogörelse beträffande kombinationsverksamhetemas betydelse.

Jordbruksverket anser att det uppstår problem om beräkningama skall base­ras pä verkliga data frän exempelvis deklarationsundersökningen. Problem som nämns är bl.a. eftersläpning av data och ett alltför litet urval av företag. Jag anser därför att Jordbruksverkets och Livsmedelsekonomiska samarbets-nämndens (LES) arbete med att utveckla en typgärdsmodell baserad pä verk­liga data avvaktas tills vidare.

Jordbruksverket har därför utnyttjat samma beräkningsmodell som tidigare vid beräkningama av stödet för budgetåret 1993/94. Verket har emellertid ge­nomfört vissa justeringar i beräkningsmodellen med syfte att erhålla ett beräk­ningsunderlag som är mer jämförbart över tiden. Produktekvivalentema har slopats för att inkomster frän kött och mjölk skall kunna särskiljas. Arbetsvo-lymen antas minska med 2 % per år till följd av effektiviseringar. För att erhål­la ett mer homogent prismaterial har priser från Lantmännenföreningama sam­lats in. En översyn av foder- och gödselbalanser samt samkostnadema har

23

också gjorts. De nivåjusteringar i täckningsgraden som dessa justeringar med-   Prop. 1992/93:183 för har mindre betydelse för stödnivån eftersom den baseras på förändringen mellan tvä år. Så länge denna modell används kan justeringar av denna typ behöva göras löpande även fortsättningsvis. Enligt min mening bör modellen utgöra ett undertag för att fastlägga stödnivån för budgetåret 1993/94.

Jordbmksverket har beräknat stödnivän på tre olika sätt. Ett beräknings-alternativ har gjorts under fömtsättning av oförändrad lönsamhet. Dessutom redovisas tvä alternativ där hänsyn endast tagits till lönsamhetsförändringar på gmnd av reformens effekter. Om kompensationen till jordbmket i norra Sverige endast skall avse lönsamhetseffektema av den livsmedelspolitiska reformen visar beräkningama att stödnivån kan sänkas något. Om lönsam­heten å andra sidan skall hällas oförändrad jämfört med basåret 1989/90 bör nivån i stället höjas. Jordbmksverket föreslår en oförändrad stödnivå för bud­getåret 1993/94.

Det föreligger viss osäkerhet vad gäller utvecklingen på framför allt avräk­ningsprisema. Även mycket små prisförändringar har relativt stora återverk­ningar på lönsamheten och därigenom stödbehovet. Det är vidare svårt att pä ett entydigt sätt urskilja reformens effekter på lönsamheten. Mot bakgmnd av detta och att det föreligger vissa tveksamheter vad gäller beräkningsmodellen samt att vissa justeringar av 1990 års livsmedelspolitiska beslut påbörjats och planeras inför anpassningen till EG är jag i dag inte beredd att föreslå en sänk­ning av stödnivån för jordbmket i norra Sverige. Jag föreslår, i enlighet med Jordbmksverkets förslag, att stödnivån bibehålls på oförändrad nivå under budgetåret 1993/94. Kostnaden för stödet beräknas uppgå till 971 miljoner kronor, varav 65 miljoner kronor avser kostnadstillägg till förädlingsindu­strin. Inom ramen på 65 miljoner kronor bör högst 43 miljoner kronor avsät­tas för mejerier, 20 miljoner kronor för slakterier och 2 miljoner kronor för äggpackerier. Jag avser att återkomma till regeringen i fråga om fördelningen av stödet till jordbmket.

Omställningskommissionen skall under våren lägga förslag med övervägan­den vad gäller former för stöd till jordbmket i norra Sverige i ett EG-perspek-tiv. Jag avser att senare återkomma till regeringen vad gäller riktiinjema för be­räkningen av stödet för budgetåret 1994/95.

Stödet till smågrisproduktionen lämnas i dag till företag för högst 120 sug­gor. Det har då fömtsatts att smågrisuppfödaren ocksä är ägare till suggoma. Jag har i flera sammanhang betonat vikten av att jordbruksföretagen förbere­der sig för ett EG-inträde genom att sänka sina kostnader. För att bereda ut­rymme för effektiviseringar och kostoadssänkningar och därmed öka konkur­renskraften bör stödet till smägrisuppfodningen ges till smägrisuppfödare oav­sett om de äger suggoma eller inte. Smågrisuppfödare som hyr sina suggor från s.k. suggringar ges dä möjlighet att arbeta under samma villkor som de som äger egna suggor. Jag avser att återkomma till regeringen i denna fråga.

24

5 Rådgivningen till jordbruket och

Pop-1992/93:183

trädgårdsnäringen

5.1 Allmänna utgångspunkter

Inriktningen av den nuvarande statliga rådgivningsverksamheten till jordbm­ket och trädgårdsnäringen beslutades av riksdagen år 1984 (prop. 1983/84: 191, bet 1983/84:JoU37, rskr. 1983/84:416). Jordbmksutskottet anförde i sitt betänkande att det var angeläget att rådgivningen liksom hittills ingår som en integrerad del av de statliga insatsema for rationaliseringen och att alla möj­ligheter tas till vara när det gäller att samordna och effektivisera sagda verk­samheter.

Den statliga rådgivningen finansierades fram till budgetåret 1984/85 nästan helt från lantbruksnämndens förvaltoingsanslag på statsbudgeten. Efter hand har dock en ökad del av finansieringen skett direkt i anslutning till den utförda prestationen genom avgiftsuttag.

Staten bedriver rådgivningsverksamhet pä två olika nivåer. Den huvudsak­liga verksamheten vänder sig till företagare inom jordbruket och trädgårdsnär­ingen och genomförs av länsstyrelsema i resp. län. Viktiga stödfunktioner på central och regional nivå svarar Statens jordbmksverk och Sveriges lantbmks­universitet (SLU) för.

Länsstyrelsema använder rådgivning som ett av flera medel för att genom­föra olika stadiga program. Inriktningen pä information och rådgivning har sin tyngdpunkt i omställningen av jordbmket och rådgivning rörande miljö och djurskydd.

Den rådgivning som är knuten till myndighetsutövning finansieras i stor utsträckning av länsstyrelsemas förvaltningsanslag och andra särskilda pro­gram som genomförs pä gmnd av det livsmedelspolitiska beslutet är 1990. Endast 9 % av den myndighetsanknutna rådgivningen är avgiftsfinansierad. Av den rådgivningsverksamhet som ej är myndighetsanknuten är ca 25 % avgiftsfinansierad. Avgiftsfinansieringen är lägre och andelen rådgivning som inte är kopplad till myndighetsutövning störte vid länsstyrelsema i norta Sverige än i övriga Sverige.

Rådgivningsverksamheten på n-ädgårdsområdet är organiserad i fem di­strikt Litet mer än en tredjedel av ttädgärdsrådgivningens verksamhet har di­rekt koppling till myndighetsutövning som till största delen är inriktad pä mil­jöfrågor och statligt stöd till trädgårdsnäringen.

25

5.2 Rådgivningen till jordbruket

Prop. 1992/93:183

Mitt förslag: Statens engagemang i rådgivningen till jordbmket skall begränsas till att omfatta information och service som är förknippad med myndighetsutövning samt de tillfällen där det ligger i samhällets intresse att rådgivning används som medel för att främja jordbruksnäring­ens utveckling.

Utredarens förslag överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Flertalet instanser anser att principen att näringen själv skall bära ansvaret för branschmässig rådgivning är riktig. Flera instan­ser anför att tidpunkten för en förändring är mindre lämplig med hänsyn till arbetet med jordbrukets omställning och anpassning till EG.

Många av instansema anser att gränsdragningen mellan myndighetsanknu­ten och icke myndighetsanknuten rådgivning är svår att identifiera och kan leda till problem gentemot kunden. Det framförs också viss oro för att viktig kompetens av produktionsteknisk och företagsekonomisk karaktär kommer att gå förlorad och kommer att leda till brister för de som arbetar med statlig rådgivningsverksamhet i dag vid länsstyrelsema.

Skälen för min bedömning: Det är i vissa fall av allmänt inö-esse att använda rådgivning som ett verktyg för att främja jordbriikets utveckling. Så­dana situationer är t.ex.

-

spridning av stadigt finansierade forsknings- och försöksresultat,

-

ny lagstiftning och nya mål inom jordbmks-, miljö- och djurskyddsom­rådet,

-

behov av stöd till jordbruket i norra Sverige,

-

behov av stärkt konkurtenskraft inför en svensk anslutning till EG.

Det finns således situationer då det är motiverat att från statens sida använ­da rådgivning som ett medel att uppnå angelägna samhällsmål och att effektivt genomföra myndighetsutövning och andra myndighetsuppgifter. Statens en­gagemang i rådgivningen bör emellertid begränsas till dessa sitoationer och i princip inte omfatta produktionsteknisk och företagsekonomisk rådgivning. Sådan rådgivning bör bedrivas i näringens egen regi.

Medlen som staten är beredd att ställa till förfogande bör användas på ett så effektivt sätt som möjligt. Det innebär att statliga medel inte behöver vara för­behållna statliga rådgivningsorgan. Staten måste dock ha ett avgörande infly­tande över hur sådana resurser används. De av staten uppsatta målen måste följas och alla berörda jordbmksföretag oavsett organisationstillhörighet och kommersiella inossen måste få tillgång till det rådgivningsutbud som staten avsatt medel för.

Både inriktningen och omfatmingen på rådgivningen kan förväntas att vari­era över åren. Även det kompetens- och effektivitetsmässiga sambandet mel­lan rådgivning och myndighetsutövning eller andra myndighetsanknutoa upp­gifter kan vara olika starka. Det måste avgöras från fall till fall vilket som är

26

det effektivaste sättet att genomföra ett statligt rädgivningsprogram. Avsatta   Prop. 1992/93:183 medel bör kunna disponeras för att genomföra rådgivning i stadig regi eller genom att staten upphandlar genomförandet på marknaden.

Mitt förslag ligger i linje med utvecklingen av rådgivningsverksamheten inom EG-ländema där ansvaret för verksamheten flyttas över till näringen i större utsträckning än tidigare.

Rådgivningsverksamhet i jordbruket har i näraliggande konkurrentiänder ett omfattande stöd som kan innebära konkurrensfördelar för jordbmket i dessa länder. För att förbättra svenskt jordbmks konkurrensförmåga gent­emot omvärlden kan det bli motiverat för staten att avdela medel för att stärka rådgivning och kompetensutveckling inom jordbruket Jag anser emellertid, i likhet med utredaren, att ett EG-inträde inte utgör något motiv för att nu före­slå ett generellt långsiktigt stadigt engagemang inom rådgivningen till jord­bruket. Förändringar av svenskt jordbmks konkurrenskraft jämfört med nära­liggande konkiurentländer bör naturligtvis följas och om behov uppstår av särskilda statliga åtgärder bör det prövas från fall till fall.

Jordbmksverket bör liksom hittills ha det samlade ansvaret för program, måluppfyllelse, utvärdering och en effektiv användning av särskilt anvisade medel vad avser rådgivningsverksamheten inom jordbmket, trädgårdsnär­ingen och rennäringen. Genomförandet av statlig rådgivningsverksamhet pä regional nivå sker normalt sett genom länsstyrelsema. I dessa fall har läns­styrelsema ansvaret för resultat och genomförande av enskilda rådgivnings­program och för att det i länen eller i en större region finns tillräcklig kompe­tens och personella basresurser för att genomföra de rådgivningsuppdrag staten beställer. Genomförandet kan ske i resp. länsstyrelses regi eller genom samarbete och köp av tjänster från annan länsstyrelse eller på marknaden. Målet är att alla tillgängliga finansiella och personella resurser i regionen an­vänds så effektivt som möjligt.

Det kan finnas undantag då staten anser ätt det är mer ändamålsenligt att välja en annan för hela landet generell lösning. I Jordbmksverkets ansvar in-gär ocksä att svara för olika stödfunktioner centralt och regionalt. Det bör ske i nära samarbete med SLU och omfatta bl.a. en utveckling och framställning av underlag för information, rådgivning och kompetensutveckling för perso­nal vid länsstyrelsema som medverkar i genomförandet av olika rådgivnings­program.

Vid länsstyrelsemas lantbmksenheter bedrivs i dag en liten andel icke myn­dighetsanknuten rådgivningsverksamhet. Jag gör den bedömningen att i kon­kurrens med andra privata rådgivningsorgan kan det vara möjligt för länssty­relsema att marginellt bedriva icke myndighetsanknuten rådgivningsverksam­het för att kunna effektivisera sitt arbete gentemot kunder. Det är också givet att fömtsättningen för det är full kostoadstäckning enligt de principer som gäl­ler på marknaden.

Rådgivningsverksamheten i norra Sverige är statligt finansierad i större ut­sträckning än i övriga Sverige. Enligt min mening bör särskild hänsyn tas till förhållandena i norta Sverige så att näringen under en längre tidsperiod och i

27

den takt det är möjligt, får ta över ansvaret för icke myndighetsanknuten råd-    Prop. 1992/93:183 givning och information.

För rennäringens rådgivningsverksamhet bör samma principer gälla som för övriga näringar. Ett samarbete mellan länsstyrelsema i norra Sverige, det nyinrättade Sametinget och näringen bör initieras för att ta fram underlag för hur näringens behov av rådgivning och information skall tillgodoses.

Att inrikta länsstyrelsens verksamhet mot endast myndighetsanknuten råd­givning för jordbruket gör att vissa besparingar och omprioriteringar kan gö­ras. Utredaren har föreslagit en besparing pä 10 miljoner kronor för budget­året 1994/95. Jag anser emellertid att besparingen kan genomföras under bud­getåret 1993/94. Mot denna bakgmnd föreslog chefen för Civildepartementet i årets budgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 14) efter samråd med mig att en besparing skulle göras på 8 miljoner kronor fördelat per länsstyrelse med hänsyn till hur stor icke myndighetsförknippad rådgivningsverksamhet länsstyrelsen beräknas utföra. För länsstyrelsema i norra Sverige har dock hänsyn tagits till att näringen själv inte har samma fömtsättning att överta råd­givningsverksamheten inom jordbmket vilket har lett till lägre besparingsuttag vid dessa länsstyrelser.

5.3 Rådgivningen till trädgårdsnäringen

Mitt förslag: Den statliga rådgivningen till trädgårdsnäringen skall som ett led i arbetet med en anpassning till EG tills vidare bedrivas på samma sätt som hittills.

Utredarens förslag: Samma inriktoing bör gälla för rådgivningsverksam­heten inom trädgårdsnäringen som inom jordbmksnäringen. Den statliga råd­givningsverksamheten skall, efter en övergångsperiod på tre är, begränsas till information och rådgivning i anslutoing till myndighetsutövning.

Remissinstanserna belyser svårighetema för trädgårdsnäringen att själv kunna tillhandahålla den produktionstekniska och företagsekonomiska rådgiv­ning som krävs för att Sverige skall ha en stark och konkurrenskraftig träd­gårdsnäring på den intemationella marknaden. Flera instanser anser att den i utredningen redovisade övergångsperioden om tre år är för kort och föreslår en övergångsperiod pä fem är.

Skälen för mitt förslag: Rådgivningsverksamheten till trädgårdsföre­tag är till stor del inriktad på produktionsteknisk och företagsekonomisk råd­givning och utgör ett viktigt led i rationaliseringen av näringen. Ett minskat stadigt engagemang skulle innebära att näringen själv tar över ansvaret för den produktionstekniska och företagsekonomiska rådgivningen. Enligt min mening finns det i dag inte fömtsättningar för att näringen själv skall kunna ta över denna rådgivning. Trädgårdsnäringen är liksom jordbmket beroende av att anpassningsätgärder vidtas inför ett EG-medlemskap för att näringen skall

28

vara konkurtenskraftig. En minskning av de stadiga medlen till rådgivning    Prop. 1992/93:183

inom ö-ädgårdsnäringen skulle enligt min mening leda till att näringen får ett

sämre utgångsläge vid en EG-anslutning. Jag anser därför att det är viktigt att

rådgivningen till trädgårdsnäringen tills vidare behålls på nuvarande nivå vid

länsstyrelsema.

De medel som avsatts under anslaget Rådgivning och utbildning till fmansi-ering av kompetenshöj ande utbildningar för näringsutövama bör, som också föreslogs av 1992 års ndgårdsnäringsuödning (SOU 1992:119), innefatta både n-ädgårdsnäringen och jordbmksnäringen. Med anledning härav bör yt­teriigare 2 miljoner kronor få disponeras för verksamheter under detta anslag. Förstärkning bör ske genom ianspråktagande av tillgängliga prisreglerings­medel.

5.4 Lantbmksskolomas roll i fortbildning och rådgivning, m.m.

Mitt förslag: Ett stöd skall övergångsvis kunna utgå till de natur-bmks/lantbmksskolor som utvecklar sin roll som kunskapsförmedlare till yrkesverksamma inom jordbmket och trädgårdsnäringen.

Utredarens förslag överensstämmer i princip med mitt förslag.

Remissinstanserna: Det framgår av flera remissvar att redan i dag har lantbmksskoloma en betydelse för regionemas utveckling. Förslaget att stärka lantbmksskolomas roll som kunskapscentra mottas mycket positivt. Flertalet instanser påpekar att det kommer att behövas dels ytterligare medel och dels ett omfattande samarbete mellan olika centrala och regionala myndig­heter, landsting och privata rådgivningsorgan.

Skälen för mitt förslag: Det är viktigt för Sverige att de allmänna beho­ven av fortbildning och kompetensutveckling inom jordbmket och trädgårds­näringen kan tillgodoses även i framtiden och att kompetensutveckling inne­fattas i statens näringspolitiska strategi. Det är få yrkesområden som har den största delen av sin utbildning baserad pä specialkurser i den utsträckning som jordbmket och trädgårdsnäringen har.

Det finns i dag lantbmksskolor som erbjuder fortbildningskurser och fun­gerar som regionens utvecklingscenttMm för de som är sysselsatta inom jord­bmket och trädgårdsnäringen. För att utveckla och fördjupa de utbildnings­möjligheter som finns är en ökad fortbildnings- och rådgivningsverksamhet inriktad på ekonomi och produktionsteknik ett naturligt led.

Inom ramen för det särskilda utbildnings- och rådgivningsprogram som redovisas under anslaget Rådgivning och utbildning bör 5 miljoner kronor per år disponeras för att underiätta etableringen av ett antal kunskapscentra för fortbildning inom jordbmket och trädgårdsnäringen. För finansieringen bör medel disponeras av tillgängliga prisregleringsmedel. Det ankommer på Jord-

29

bmksverket att i samråd med berörda myndigheter och organisationer utforma   Prop. 1992/93:183 ramama för programmet, villkoren för stöden samt att fördela medlen till lant­bmksskoloma.

Inom SLU har under de senaste åren pågått ett utvecklingsarbete med nya former för regionalt arbete inom försöks- och informationsverksamheten. Erfarenheterna av detta arbete är positiva. Effektiviteten har ökat genom ett större intresse och bättre förankring av verksamheten bland avnämarna för forskningsinformationen dvs. främst rådgivare, lärare och företagare. För att nä en så effektiv resursanvändning som möjligt är det naturligt att samarbetet mellan SLU och Jordbmksverket vidareutvecklas. Det är därvid nödvändigt att se till att dubbelarbete inte förekommer, inte minst mot bakgmnd av de begränsade statliga resurser som står till förfogande. Det ankommer på Jordbruksverket och SLU att gemensamt utveckla samarbetet.

6 Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslär riksdagen att godkänna vad jag har förordat om

1.

anpassningsätgärder inom animaliesektom (avsnitt 2.1),

2.

villkoren för oljeväxtodlingen budgetåret 1994/95 (avsnitt 2.2),

3.

stöd till grönmjölsproduktionen (avsnitt 2.3),

4.

industrins råvamkostnadsutjämning, m.m. (avsnitt 2.4),

5.

åtgärder för att främja produktutveckling m.m. inom trädgårdsnäringen (avsnitt 3.2),

6.

ätgärder för att minska miljöpåverkan och fimja ekologisk trädgårdsproduktion (avsnitt 3.3),

7.

stöd till jordbmket och livsmedelsindustrin i norra Sverige budgetåret 1993/94 (avsnitt 4),

8.

rådgivningen till jordbmket (avsnitt 5.2),

9.

rådgivningen till trädgårdsnäringen (avsnitt 5.3),

10.  stöd till fortbildning och rådgivning vid lantbmksskolor (avsnitt

5.4).

7 Anslagsfrågor för budgetåren 1992/93 och 1993/94

NIONDE HUVUDTITELN

A. Jordbruksdepartementet m.m.

A 3. Utredningar m. m.

På statsbudgeten för innevarande budgetår har under denna anslagsmbrik an­visats ett reservationsanslag på 9 313 000 kr. Den ingäende reservationen under anslaget uppgick till 766 792 kr.

30

Under budgetåret 1992/93 har uöiedningsverksamheten blivit mer omfat- Prop. 1992/93:183 tände och kostnadskrävande än vad som fömtsågs vid anslagsberäkningen hösten 1991. Bl.a. har en särskild utt-edare tillkallats med uppgift att se över den svenska fiskerinäringens utvecklingsmöjligheter (dir. 1992:83). Utred­ningen skall göras mot bakgmnd av de intemationella överenskommelser som har träffats pä bl. a. fiskets omräde.

Det ytterligare medelsbehovet kan beräknas till 2,5 miljoner kronor. Jag räknar med att en besparing motsvarande detta belopp kan göras för inneva­rande budgetåret under anslaget Jordbruksdepartementet

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att till Utredningar m.m. på tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret 1992/93 anvisa ett reservationsanslag pä 2 500 000 kr.

B. Jordbruk och trädgårdsnäring

B 8. Stöd till jordbruket och livsmedelsindustrin i norra Sverige

1991/92   Utgift

850 383 873

1992/93    Anslag

955 000 000

1993/94    Förslag        971000 000

Statens jordbmksverk disponerar anslaget för främst pristillägg enligt för­ordningen (1985:672) om stöd till jordbmk och livsmedelsindustri i norra Sverige samt enligt förordningen (1989:896) om bidrag till vissa jordbmks­företag.

Jag har i det föregående (avsnitt 4) behandlat det stöd som bör ges till jord­bmket och livsmedelsindustrin i norta Sverige fr.o.m. den 1 juli 1993. Me­delsbehovet för nästa budgetär beräknas därmed uppgå till 971 000 000 kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslär riksdagen

att till Stöd till jordbruket och livsmedelsindustrin i norra Sverige för budgetåret 1993/94 anvisa ett förslagsanslag på 971 000 000 kr.

B 10. Omställningsåtgärder i jordbruket m.m. 

I årets budgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 10) har regeringen beräknat 1 550 miljoner kronor som direktbidrag till jordbmket. Medlen skall tillsam­mans med kvarstående och inflytande regleringsmedel, i huvudsak förmal-ningsavgifter, enligt regeringens förslag, disponeras för bl.a. arealbidrag, cx-

31

portkostnader för spannmål, viss kostnad för ökad omställning, direktbidrag Prop. 1992/93:183 till animalieproduktionen, m.m. Tillgängliga medel kan beräknas till 3 miljar­der kronor. Mot bakgmnd av beräkningen i budgetpropositionen och de för­slag jag redovisat i det föregående bör tillgängliga medel fördelas så att ca 1 400 miljoner kronor disponeras för arealbidrag, exportkostnader för spann­mål, skördeskadeskyddet, ökade omställningsbidrag och ekologisk produk­tion.

För direktbidrag till animalieproduktionen inkl. sjukdomsbekämpningspro-gram disponeras ca 1 050 miljoner kronor. Drygt 50 miljoner kronor dispone­ras för andra anpassningsåtgärder inför ett EG-medlemskap som tex. rådgiv­ning, grönmjölsproduktion och stöd till trädgårdsnäringen. Jordbmkare Ung­domens förbund har i en skrivelse till Jordbmksdepartementet anhållit om en ekonomisk garanti för genomförandet av VM i plöjning hösten 1993. En så­dan garanti bör kunna ges genom att regleringsmedel reserveras för ändamå­let. Resterande medel skall balanseras till budgetåret 1994/95 bl.a. för finan­siering av detta års spannmålsöverskott.

Det bör liksom hittills fä ankomma på regeringen att besluta om den när­mare fördelningen av medlen.

Som en övergångsätgärd beslutades i samband med 1990 års jordbmks-och livsmedelspolitiska beslut att totalt 450 miljoner kronor skulle anvisas för export av kött under budgetåren 1991/92-1993/94.1 enlighet med vad jag an­fört i det föregående (avsnitt 2.4) bör systemet utsträckas till att gälla t.o.m. den 31 december 1994. Medelsramen för perioden bör dämtöver utökas till 550 miljoner kronor.

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att godkänna vad jag har förordat om dispositionen av medel under anslaget.

H. Livsmedel

H 6. Industrins råvarukostnadsutjämning

Jag har i det föregående (avsnitt 2.4) föreslagit vissa åtgärder för att möjlig­göra utökade möjligheter till export av förädlade livsmedel. Således bör Sta­tens jordbmksverk inom en ram av 150 miljoner kronor få lämna bidrag till sådan export under tiden den 1 juli 1993 till den 1 januari 1995.

Av tillgängliga medel hos Jordbmksverkets rävamkostnadsutjämnings-kassa, som för närvarande uppgår till ca 400 miljoner kronor, bör 250 mil­joner kronor föras som en inkomst till statsbudgeten.

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1.

medge att Statens jordbmksverk under perioden den 1 juli 1993 -den 1 januari 1995 får bevilja bidrag till export av förädlade livsmedel inom en ram på 150 000 000 kr,

2.

godkänna vad jag har förordat om dispositionen av medel i råvamkostnadsutjämningskassan.

32

8  Beslut

Prop- 1992/93:183

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslä riksdagen att anta de förslag som föredraganden har lagt fram.

33

Sammanställning över remissinstansema beträffande   °P-1992/93:183

delbetänkandet (SOU 1992:125) Åtgärder för att

"a i

förbereda Sveriges jordbruk och livsmedelsindustri för EG - förslag om animaliesektom

Efter remiss har yttranden över mbricerade delbetänkande avgetts av Kon­sumentberedningen (KoB), Statens jordbmksverk (SJV), Livsmedelsekono­miska samarbetsnämnden (LES), Kooperativa förbundet (KF), Lantbrukar­nas riksförbund (LRF), Sveriges lantbruksuniversitet (SLU), Svenska natur­skyddsföreningen (SNF) samt Skogs- och lantarbetsgivareförbundet (SLA). Vidare har yttrande inkommit från Familjejordbrukamas riksförbund.

34

Sammanstälhiing över remissinstansema beträffande   Prop. 1992/93:183 betänkandet (SOU 1992:119) Svensk trädgårdsnäring  ''a 2 - nuläge och utvecklingsmöjligheter

Efter remiss har yttranden över mbricerade betänkande avgetts av Kommers­kollegium, Statskontoret, Generaltullstyrelsen, Statistiska centralbyrån, Riksrevisionsverket (RRV), Riksskatteverket (RSV), Konjunkturinstitutet, Statens jordbruksverk (SJV), Statens livsmedelsverk (SLV), Arbetsmaricnads-styrelsen, Glesbygdsmyndigheten, Närings- och teknikutvecklingsverket (JTEK), Konkurrensverket, Konsumentverket, Statens naturvårdsverk. Kemikalieinspektionen, Sveriges lantbruksuniversitet (SLU), Skogs- och jordbrukets forskningsråd, Länsstyrelsema i Stockholms, Uppsala, Söder­manlands, Östergötlands, Jönköpings, Kronobergs, Kalmar, Gotlands, Blekinge, Kristianstads, Malmöhus, Hallands, Göteborgs och Bohus, Älvs­borgs, Skaraborgs, Värmlands, Örebro, Västmanlands, Kopparbergs, Gävle­borgs, Västemorrlands, Jämtiands, Västerbottens och Norrbottens län. Gros­sistförbundet Svensk handel. Kooperativa förbundet, Lantbmkamas riksför­bund (LRF), Hushållningssällskapens förbund. Tjänstemännens centralorga­nisation (TCO), Sveriges akademikers cenö-alorganisation (SACO), Lands­organisationen i Sverige (LO), Svenska arbetsgivareföreningen. Alternativ-odlarnas riksförbund, Blomstergrossistemas riksförbund, Familjejordbm-kamas riksförbund. Fritidsodlingens riksorganisation. Handelns samarbets­organ i jordbmksfrägor. Konsumentberedningen (KoB), Stiftelsen Lant-bmkets skördeskadeskydd. Svenska lantarbetareförbundet, Sveriges fmkt-och grönsaksdistributörers förening, Sveriges livsmedelshandlareförbund, Sveriges livsmedelsindustriförbund. Trädgårdsfrämjandenas service AB, Trädgärdsnäringens riksförbund (TRF).

Vidare har skrivelser i ärendet inkommit från dels Föreningen Sveriges trädgårdskonsulenter, dels Nortbottens Bär & Grönsaker ekonomisk före­ning.

35

Sammanstälhiing över remissinstansema beträffande  °P-1992/93:183 Statens jordbmksverks rapport (1992:36) Stödet till   "a 3 jordbmket och livsmedelsindustrin i norra Sverige 1993/94

Efter remiss har yttranden över mbricerade rapport avgetts av Överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB), Livsmedelsekonomiska samarbetsnämnden (LES), Glesbygdsmyndigheten, Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK), Konkurrensverket, Sveriges lantbruksuniversitet (SLU), Läns­styrelsema i Värmlands, Örebro, Kopparbergs, Gävleborgs, Västemorr­lands, Jämtiands, Västerbottens och Norrbottens län, Lantbmkamas riks­förbund (LRF), Konsumentberedningen (KoB), Svenska livsmedelsarbetare­förbundet och Sveriges livsmedelsindustriförbund (SLIM).

36

Sammanstälhiing över remissinstansema beträffande  v-1992/93:183 betänkandet (SOU 1992:99) Rådgivningen inom   "s*" jordbmket och trädgårdsnäringen.

Efter remiss har yttranden över mbricerade betänkande avgetts av Statskon­toret, Riksrevisionsverket (RRV), Statens jordbmksverk (SJV), Statens livs­medelsverk (SLV), Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), Glesbygdsmyndig­heten, Statens namrvärdsverk (SNV), Riksantikvarieämbetet och Statens historiska museer, Kemikalieinspektionen (Kemi), Länsstyrelsema i Stock­holms, Uppsala, Södermanlands, Östergötiands, Jönköpings, Kronobergs, Kalmar, Gotlands, Blekinge, Kristianstads, Malmöhus, Hallands, Göteborgs och Bohus, Älvsborgs, Skaraborgs, Värmlands, Örebro, Väsönanlands, Kop­parbergs, Gävleborgs, Västemorrlands, Jämtlands, Västerbottens och Norr­bottens län. Landstingsförbundet, Lantbmkamas riksförbund (LRF), Hus­hållningssällskapens förbund. Tjänstemännens centralorganisation (TCO), Sveriges akademikers centralorganisation (SACO), Trädgårdsnäringens riks­förbund (TRF), Landstinget i Halland, Föreningen Sveriges maskinkonsu­lenter, Altemativodlamas riksförbund. Föreningen Sveriges trädgärdskonsu-lenter, Östergötlands distrikt TRF, Föreningen Sveriges jordbrukskonsu­lenter och Nordiska förbundet för kulturlandskap.

37

ImiehåU

POP- 1992/93:183

Proposition........................................................       1

Propositionens huvudsakliga innehåll.......................       1

Utdrag ur protokoll vid regeringssammandäde den 18 febmari 1993 ...     2

1 Inledning.......................................................      2

1.1 Utredningar m.m......................................      2

1.2 Utgångspunkter  .....................................      3

2 Anpassningsåtgärder inom jordbmket infor ett EG-medlemskap ...     5

2.1

Åtgärder inom animaliesektom   ..................      5

2.2

Åtgärder inom vegetabiliesektom................. 

. 

11

2.3

Åtgärder inom grönmjölsproduktionen........... 

. 

12

2.4

Industrins råvarukostnadsutjämning m.m....... 

. 

13

3................................................................. Anpassningsåtgärder inom trädgårdssektom inför ett EG-med­

lemskap ....................................................... 

. 

17

3.1

Allmänna utgångspunkter.......................... 

. 

17

3.2

Åtgärder för att främja produktutveckling m.m  

17

3.3

Åtgärder för att minska miljöpåverkan och främja ekologisk öädgärdsproduktion     

............................................................ 

21

4

Stödet till jordbmket och livsmedelsindustrin i norra Sverige budgetåret 1993/94   

22

5

Rådgivningen till jordbruket och ödgärdsnäringen  . 

25

5.1

Allmäruia utgångspunkter........................... 

. 

25

5.2

Rådgivningen till jordbruket........................ 

. 

26

5.3

Rådgivningen till trädgärdsnäringen.............. 

. 

28

5.4

Lantbmksskolomas roll i fortbildning och rådgivning, m.m.

29

6

Hemställan.................................................... 

. 

30

7

Anslagsfrågor för budgetåren 1992/93 och 1993/94  

30

8

Beslut  ......................................................... 

33

Bilaga 1    Sammanställning över remissinstansema beträffande del­betänkandet (SOU 1992:125) Åtgärder för att förbereda Sveriges jordbmk och livsmedelsindustri för EG

- förslag om animaliesektom........................ 

34

Bilaga 2   Sammanställning över remissinstansema beträffande be­tänkandet (SOU 1992:119) Svensk ö-ädgärdsnäring

- nuläge och utvecklingsmöjligheter............. 

. 

35

Bilaga 3   Sammanställning över remissinstansema beträffande Statens

jordbruksverks rapport (1992:36) Stödet till jordbmket och

livsmedelsindusttin i norta Sverige 1993/94... 

. 

36

Bilaga 4   Sammanstälhiing över remissinstansema beträffande be­tänkandet (SOU 1992:99) Rådgivningen inom jordbruket

och ödgårdsnäringen................................ 

37

38