Ekonomisk trygghet vid

sjukdom och

handikapp

 10

.

Förslag till statsbudget för 1998

Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Lagtext 7

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381)

om allmän försäkring 7

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:313)

om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) 8

2.3 Förslag till lag om ändring i hälso- och

sjukvårdslagen (1982:763) 8

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1047)

om sjuklön 9

3 Inledning

3.1 Omfattning/ändamål 11

3.2 Resultatbedömning och slutsatser 12

3.3 Åtgärder utanför utgiftsområdet 12

3.4 Förslag till vissa regelförändringar 12

4 A. Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp 17

4.1 Omfattning/ändamål 17

4.2 Resultatbedömning och slutsatser 18

4.3 Anslag 20

A 1. Sjukpenning och rehabilitering, m.m. 20

A 2. Förtidspensioner 22

A 3. Handikappersättningar 23

5 B. Socialförsäkringsadministration 25

5.1 Omfattning/ändamål 25

5.2 Resultatbedömning och slutsatser 26

5.3 Regeringens bedömning avseende revisionens

iakttagelser 28

5.4 Anslag 28

B 1 Riksförsäkringsverket 28

B 2. Allmänna försäkringskassor 29

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner målen inom utgiftsområdet i enlighet

med vad regeringen förordar under avsnitt 3.1.

2. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen

(1962:381) om allmän försäkring,

3. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen

(1997:313) om ändring i socialtjänstlagen

(1980:620),

4. antar regeringens förslag till lag om ändring i hälso-

och sjukvårdslagen (1982:763),

5. godkänner vad regeringen anfört angående

gemensamt mål för samverkan inom

rehabiliteringsområdet under avsnitt 3.4.1

6. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen

(1991:1047) om sjuklön

7. för budgetåret 1998 anvisar anslagen under

utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom

och handikapp enligt följande uppställning:

ANSLAG

ANSLAGSTYP

ANSLAGSBELOPP

(TUSENTAL

KRONOR)

A 1. Sjukpenning och rehabilitering, m.m.

ramanslag

17 881 000

A 2. Förtidspensioner

ramanslag

13 375 000

A 3. Handikappersättningar

ramanslag

1 001 900

B 1. Riksförsäkringsverket

ramanslag

665 012

B 2. Allmänna försäkringskassor

ramanslag

4 269 564

Summa

37 192 476

.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om

ändring i lagen (1962:381)

om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 18 kap. 5 § lagen (1962:381) om allmän

försäkring1 skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

18 kap.

5 §2

Allmän försäkringskassa må ej utan stöd av särskilt lagstadgande bedriva

annan verksamhet än som angives i denna lag eller i bestämmelser, som

utfärdats med stöd av densamma.

I den mån regeringen så förordnar, är allmän försäkringskassa pliktig att

biträda vid handhavandet av annan verksamhet.

Myndighet, som handhar arbetslöshetsförsäkring, eller lokalt organ som i

1 kap. 2 § sägs må ej av allmän försäkringskassa förvägras begärt biträde.

Den allmänna försäkringskassan

får efter överenskommelse med

kommun, landsting, och

länsarbetsnämnd delta i

gemensamma projekt i syfte att

uppnå en effektivare användning av

tillgängliga resurser.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.2 Förslag till lag om

ändring i lagen (1997:313)

om ändring i socialtjänst-

lagen (1980:620)

Härigenom föreskrivs att 4 § socialtjänstlagen (1980:620)1 i paragrafens

lydelse enligt lagen (1997:313) om ändring i nämnda lag skall ha följande

lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

4 §

Kommunens uppgifter inom socialtjänsten fullgörs av den eller de

nämnder som kommunfullmäktige bestämmer.

Vad som i denna lag eller annan författning sägs om socialnämnd gäller i

förekommande fall den eller de nämnder som utses enligt första stycket.

Kommunen får sluta avtal med någon annan om att utföra kommunens

uppgifter inom socialtjänsten. Genom ett sådant avtal får en kommun

tillhandahålla tjänster åt en annan kommun. Uppgifter som innefattar

myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse

överlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en

enskild individ.

Kommunen får även sluta avtal

med landstinget, den allmänna

försäkringskassan och

länsarbetsnämnden om att, inom

ramen för socialtjänstens uppgifter,

delta i och bidra till finansieringen

av gemensamma projekt i syfte att

uppnå en effektivare användning av

tillgängliga resurser.

Riksrevisionsverket får granska

sådan verksamhet som bedrivits i

samverkan med och delvis

finansierats av försäkringskassan

och länsarbetsnämnden. Vid en

sådan granskning har

Riksrevisionsverket rätt att ta del av

de uppgifter som behövs för att

granska verksamheten.

2.3 Förslag till lag om

ändring i hälso- och

sjukvårdslagen (1982:763)

Härigenom föreskrivs att 3 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)1 skall

ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

3 §2

Varje landsting skall erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är

bosatta inom landstinget. Även i övrigt skall landstinget verka för en god

hälsa hos hela befolkningen. Vad som i denna lag sägs om landsting gäller

också kommuner som inte ingår i ett landsting, i den mån inte annat följer av

17 §. Vad här sagts utgör inte hinder för annan att bedriva hälso- och

sjukvård.

Landstingets ansvar omfattar dock inte sådan hälso- och sjukvård som en

kommun inom landstinget har ansvar för enligt 18 § första och tredje

styckena.

 Ett landsting får sluta avtal med någon annan om att utföra de uppgifter

som landstinget ansvarar för enligt denna lag. En uppgift som innefattar

myndighetsutövning får dock inte med stöd av denna bestämmelse

överlämnas till ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en

enskild individ.

Landstinget får även sluta avtal

med kommun, den allmänna

försäkringskassan och

länsarbetsnämnden om att inom

ramen för landstingets uppgifter

enligt denna lag delta i och bidra till

finansieringen av gemensamma

projekt i syfte att uppnå en

effektivare användning av

tillgängliga resurser.

Riksrevisionsverket får granska

sådan verksamhet som bedrivits i

samverkan med och delvis

finansierats av försäkringskassan

och länsarbetsnämnden. Vid en

sådan granskning har

Riksrevisionsverket rätt att ta del av

de uppgifter som behövs för att

granska verksamheten.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.4 Förslag till lag om

ändring i lagen (1991:1047)

om sjuklön

Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1991:1047) om sjuklön skall ha

följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

7 §1

Sjuklöneperioden omfattar den

första dag arbetstagarens

arbetsförmåga är nedsatt på grund

av sjukdom och de därpå följande

tjugosju kalenderdagarna i

sjukperioden. En sjuklöneperiod

börjar inte om arbetstagaren inte

avhåller sig från arbete åt

arbetsgivaren. En sjuklöneperiod

som börjat löpa bryts om

anställningen upphör.

Sjuklöneperioden omfattar den

första dag arbetstagarens

arbetsförmåga är nedsatt på grund

av sjukdom och de därpå följande

tretton kalenderdagarna i

sjukperioden. En sjuklöneperiod

börjar inte om arbetstagaren inte

avhåller sig från arbete åt

arbetsgivaren. En sjuklöneperiod

som börjat löpa bryts om

anställningen upphör.

Som sjukperiod anses sådan tid under vilken arbetstagaren i oavbruten

följd lider av sjukdom som avses i 4 §.

Om en sjukperiod börjar inom

fem dagar från det en tidigare

sjukperiod avslutats skall

sjuklöneperioden omfatta endast så

många dagar att den tillsammans

med en sjuklöneperiod hos samma

arbetsgivare under den tidigare

sjukperioden utgör tjugoåtta

kalenderdagar. Vid tillämpning av 6

§ skall beaktas dagar i den tidigare

sjuklöneperioden.

Om en sjukperiod börjar inom

fem dagar från det en tidigare

sjukperiod avslutats skall

sjuklöneperioden omfatta endast så

många dagar att den tillsammans

med en sjuklöneperiod hos samma

arbetsgivare under den tidigare

sjukperioden utgör fjorton

kalenderdagar. Vid tillämpning av

6 § skall beaktas dagar i den

tidigare sjuklöneperioden.

Denna lag träder i kraft den 1 april 1998.

3 Inledning

Socialförsäkringarna skall uppfylla kraven på trygghet,

rättvisa och effektivitet. Målen skall uppnås genom en

generell offentlig försäkring som ger standardtrygghet

genom inkomstbortfallsprincipen. Socialförsäkringarna

skall understödja arbetslinjen i välfärdspolitiken.

Tilltron till försäkringssystemen kräver ett samband

mellan avgifter och förmåner.

En väl fungerande socialförsäkring kräver en

administration som säkerställer likformighet, kvalitet

och kostnadseffektivitet. Administrationen skall

genomsyras av tillgänglighet och god service och bygga

på ett brett förtroendemannainflytande.

3. 1 Omfattning/ändamål

Utgiftsområdet omfattar två verksamhetsområden,

ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp samt

socialförsäkringsadministrationen, dvs.

Riksförsäkringsverket och de allmänna

försäkringskassorna. De socialförsäkringsförmåner som

ingår är förmåner som utges i form av dagersättningar

såsom sjukpenning, rehabiliteringsersättning och

närståendepenning. Därutöver ingår vissa

yrkesskadeersättningar, handikappersättning samt

folkpension i form av förtidspension och

pensionstillskott till förtidspension. Allmän

tilläggspension (ATP) i form av förtidspension samt

utgifterna för arbetsskadeförsäkringen finansieras vid

sidan av statsbudgeten.

UTGIFTSUTVECKLINGEN

MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER)

1995/96

1996

1997

1998

1999

2000

56 360

36

657

35

554

37

193

39

020

40

308

Sammanfattande kommentarer till verksamhetsutfall

och ekonomiskt utfall

Kostnaderna och volymerna för flertalet förmåner inom

utgiftsområdet har minskat, främst beroende på

regelförändringar för olika socialförsäkringsförmåner.

Socialförsäkringsadministrationen har samtidigt som

ett omfattande besparingsprogram genomförts hanterat

en snabb förändringstakt.

Större förändringar

Flera förändringar i regelverket har genomförts som

påverkar såväl förmånerna som administrationen.

Mål för utgiftsområdet

Socialförsäkringen skall:

 vara generell och tillgodoses inom ramen för en

offentlig försäkring,

 bygga på standardtrygghet och ge ersättning

relaterad till inkomstbortfall samt präglas av

arbetslinjen,

 uppfylla kraven på trygghet, rättvisa och effektivitet.

Socialförsäkringsadministrationen skall:

 administrera och verka för en allmän

socialförsäkring som ger ekonomisk trygghet vid

sjukdom, handikapp, ålderdom och vård av barn,

 verka för att förebygga och minska ohälsa samt

genom att offensivt arbeta med och samordna

rehabiliteringen bidra till att ge sjuka och

funktionshindrade personer möjlighet att åter kunna

arbeta,

 säkerställa likformighet, kvalitet och

kostnadseffektivitet i handläggningen av försäkrings-

och bidragsärenden, samtidigt som kravet på

snabbhet i handläggningen och god service

tillgodoses.

Prioriteringar för år 1998

Samverkan över myndighets- och organisationsgränser.

Rätt ersättning ska betalas ut och fusk och missbruk

skall beivras.

Det administrativa stödet inom socialförsäkringen

skall utveckla för att ytterligare kunna effektivisera

arbetet.

3.2 Resultatbedömning och

slutsatser

Stora besparingar har gjorts inom utgiftsområdet under

senare år. Trots detta har det varit möjligt att

upprätthålla ett generellt välfärdssystem som bygger på

de mål som finns för socialförsäkringssystemens

utformning. Inom administrationen har de senaste åren

präglats av en snabb förändringstakt i

socialförsäkringens regelverk. Detta har skett under en

period med minskade budgetramar och

personalneddragningar. Trots denna situation kan

insatserna anses tillfredsställande.

För socialförsäkringssystemens legitimitet är det

mycket angeläget att medborgarna kan vara förvissade

om att systemen fungerar effektivt och att pengar

fördelas till dem de är avsedda för. Både för att spara

pengar och för att försvara systemen är det viktigt att

åtgärder vidtas för att minimera fusk och

överutnyttjande i systemen. Regeringen har därför i sin

proposition 1996/97:121 Systembrister och missbruk

inom socialförsäkringssystemen föreslagit ett antal

lagändringar som är avsedda att förbättra de allmänna

försäkringskassornas utrednings- och

kontrollmöjligheter i försäkrings- och bidragsärenden.

Riksdagen har ställt sig bakom lagändringarna, vilka

skall träda i kraft den 1 oktober 1997 (bet.

1996/97:SfU10, rskr. 1996/97:231).

3.3 Åtgärder utanför utgifts-

området

Socialförsäkringsadministrationens särskilda insatser i

syfte att motverka missbruk och fusk inom

socialförsäkringarna påverkar även övriga

utgiftsområden.

Regeringens förslag till inriktning av samverkan

inom rehabiliteringsområdet väntas påverka bl.a.

kommuners och landstings verksamhet.

3.4 Förslag till vissa

regelförändringar

3.4.1 Samverkan inom rehabiliterings-

området

Regeringens förslag

Den allmänna försäkringskassan skall fr.o.m. den

1 januari 1998 få sluta avtal med kommun, landsting

och länsarbetsnämnd om att delta i gemensamma

projekt i syfte att uppnå en effektivare användning av

tillgängliga resurser. För detta ändamål får

försäkringskassan disponera sådana särskilda medel som

anges under anslaget A 1. Sjukpenning och

rehabilitering, m.m.

Från den 1 januari 1998 skall likaså kommuner och

landsting få sluta avtal med varandra samt med den

allmänna försäkringskassan och länsarbetsnämnden om

att inom ramen för socialtjänstens respektive hälso- och

sjukvårdens områden delta i och bidra till finansieringen

av gemensamma projekt i syfte att uppnå en effektivare

användning av tillgängliga resurser.

Riksrevisionsverket skall få rätt att ta del av

kommuners och landstings redovisning avseende sådan

verksamhet som bedrivits och delvis finansierats i

samverkan med försäkringskassan och

länsarbetsnämnden.

Arbetsmarknadsstyrelsen, Riksförsäkringsverket och

Socialstyrelsen skall ha som gemensamt mål att genom

att främja samverkan inom rehabiliteringsområdet

uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser

i syfte att underlätta för den enskilde att försörja sig

genom eget arbete.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen framhöll i

sin proposition 1996/97:63 Samverkan,

socialförsäkringens nivåer och administration, m.m. att

det finns ett stort behov av att mer effektivt utnyttja

samhällets samlade resurser för att bättre kunna

tillgodose enskilda människors behov av olika

stödåtgärder. Många människor med långvarig

arbetslöshet, psykosociala eller hälsomässiga problem

kan lätt hamna i en gråzon mellan de olika

ersättningssystemen eftersom problembilden inte

renodlat faller inom någon viss myndighets

ansvarsområde. Regeringen konstaterade att det finns

skäl att utveckla bra och ändamålsenliga

samverkansmodeller som ger bättre förutsättningar för

rehabiliteringsarbetet.

I propositionen anförde regeringen vidare att det nu

är dags att införa en möjlighet till frivillig samverkan

för berörda myndigheter i syfte att stödja alla som är i

behov av särskilda insatser. Arbetet bör därför inriktas

på generella lösningar. Framtida lokala

samverkansprojekt skall inte behöva något särskilt

godkännande av regeringen eller riksdagen.

I propositionen föreslogs vissa riktlinjer för

samverkan inom rehabiliteringsområdet fr.o.m. år

1998. Regeringen aviserade också avsikten att i

budgetpropositionen för 1998 återkomma med

nödvändiga lagförslag Riksdagen tillstyrkte regeringens

förslag till inriktning av samverkan inom

rehabiliteringsområdet (bet. 1996/97:SfU12, rskr.

1996/97:273).

Regeringen lägger nu fram de aviserade

lagförslagen.

I enlighet med vad som anförs i proposition

1996/97:63 bör lagen (1962:381) om allmän försäkring

kompletteras med en bestämmelse som ger

försäkringskassan möjlighet att efter överenskommelse

med kommun, landsting och länsarbetsnämnd delta i

gemensamma projekt i syfte att uppnå en effektivare

användning av tillgängliga resurser. För detta ändamål

får försäkringskassan disponera särskilda medel som

anges under anslaget A 1. Sjukpenning och

rehabilitering, m.m. Försäkringskassan får inom ramen

för de särskilda medlen även bedriva andra projekt i

syfte att uppnå samverkansvinster. I regleringsbrev för

1998 kommer villkoren närmare att anges för

försäkringskassans användning av de särskilda medlen,

bl.a. skall även övriga parter som deltar i ett

samverkansprojekt bidra till projektets finansiering. I

regleringsbrev kommer även att redogöras för

försäkringskassans samverkan med t.ex.

Arbetarskyddsverket och Yrkesinspektionen.

När det gäller kommunens och landstingets

medverkan i sådana gemensamma projekt bör

socialtjänstlagen (1980:620) och hälso- och

sjukvårdslagen (1982:763) kompletteras med likartade

bestämmelser som innebär att kommunen och

landstinget inom ramen för socialtjänsten respektive

hälso- och sjukvårdsområdet får sluta avtal med

varandra, den allmänna försäkringskassan och

länsarbetsnämnden om att delta i och bidra till

finansieringen av gemensamma projekt i syfte att uppnå

en effektivare användning av tillgängliga resurser. Detta

innebär att kommuner och landsting får kompetens att

tillsammans med försäkringskassan och

länsarbetsnämnden delta i projekt som på något sätt har

relevans för socialtjänstens respektive hälso- och

sjukvårdens uppgifter.

En förutsättning för denna form av samverkan är att

kommuner och landsting som medverkar i projektet

också bidrar till finansieringen. Medlen bör stå i

proportion till de inblandade parternas ansvar för

åtgärder för den grupp som samverkansprojektet riktar

sig till. Det bör däremot inte vara nödvändigt att alla

parter bidrar med lika stora andelar.

Ett förslag till ändring i 3 § hälso- och

sjukvårdslagen finns också i regeringens proposition

1996/97:9 Skydd för förföljda personer,

samordningsnummer, m.m.

Syftet med projektet skall vara att uppnå en

effektivare användning av socialtjänstens, hälso- och

sjukvårdens, försäkringskassans och

länsarbetsnämndens resurser. En effektivare användning

av respektive parts tillgängliga medel behöver dock inte

uppnås omedelbart under budgetåret utan det bör anses

tillräckligt att detta sker på några års sikt.

Försäkringskassorna och

arbetsmarknadsmyndigheterna omfattas av

Riksrevisionsverkets granskningsverksamhet. Verket

bör även ges möjlighet att granska sådan verksamhet

som bedrivs i samverkan mellan dessa myndigheter

samt med kommuner och landsting. Riksrevisionsverket

bör vidare ges rätt att ta del av kommuners och

landstings redovisning avseende sådan verksamhet som

bedrivits och delvis finansierats i samverkan med

försäkringskassan och länsarbetsnämnden.

Såsom angetts i proposition 1996/97:63 anser

regeringen att det är nödvändigt att vissa gemensamma

övergripande mål formuleras. Regleringsbreven till

myndigheterna bör innehålla både myndighetsspecifika

och myndighetsgemensamma mål, uppdrag och

redovisningskrav. Resultatuppföljning bör också ske

gemensamt. Riksdagen hade inget att invända mot detta.

Arbetsmarknadsstyrelsen, Riksförsäkringsverket och

Socialstyrelsen skall ha som gemensamt mål att genom

att främja samverkan inom rehabiliteringsområdet

uppnå en effektivare användning av tillgängliga resurser

i syfte att underlätta för den enskilde att försörja sig

genom eget arbete.

Förslagen avses träda i kraft den 1 januari 1998.

3.4.2 Sjuklöneperioden

Nuvarande regler

Reglerna om sjuklön infördes den 1 januari 1992

bl.a. för att öka arbetsgivarens ansvar för de

anställdas arbetsmiljö och hälsa samt för att

tillförsäkra de anställda en mer rättvis kompensation

för inkomstförluster till följd av sjukdom.

Lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) skall utgöra

grunden för sjukersättning vid korta sjukdomsfall.

Enligt lagen ges anställda rätt att under sjuklöneperioden

behålla en viss del av den lön och andra

anställningsförmåner som de skulle ha fått om de

fullgjort sina arbetsuppgifter. För den första dagen i

sjuklöneperioden betalas ingen ersättning (karensdag).

För återstående dagar i sjuklöneperioden har den

anställde rätt att behålla 75 procent av lön och andra

anställningsförmåner.

I propositionen 1995/96:209 föreslog regeringen att

arbetsgivaren skulle ges ett lagstadgat ansvar för att utge

ersättning till arbetstagare i form av sjuklön med

avseende på de första 28 dagarna av ett sjukfall, dvs. att

sjuklöneperioden skulle förlängas från 14 till 28 dagar.

Ändringen av sjuklöneperioden föreslogs träda i kraft

den 1 januari 1997. Riksdagen biföll regeringens förslag

(bet. 1996/97:SfU4, rskr. 1996/97:22).

Om en ny sjukperiod börjar inom fem kalenderdagar

från det att en tidigare sjukperiod avslutats skall den

enligt SjLL betraktas som en fortsättning på den tidigare

sjuklöneperioden när det gäller karensdag och

avgränsningen av sjuklöneperioden.

Efter ansökan av en anställd som på grund av

sjukdom kan antas komma att vara borta från arbetet i

särskilt stor omfattning kan försäkringskassan besluta att

särskilda bestämmelser skall gälla för en sådan

arbetstagare och dennes arbetsgivare. Ett beslut

varigenom kassan bifallit en sådan ansökan medför dels

att den anställde har rätt till sjuklön efter en

kompensationsnivå om 75 procent också för den första

dagen i varje sjuklöneperiod, dels att ersättning kan

betalas till arbetsgivaren från sjukförsäkringen för

kostnader för sjuklön till den anställde. Ersättningen

utbetalas av kassan efter skriftlig ansökan av

arbetsgivaren och avser hela sjuklöneperioden.

I regeringens proposition 1996/97:63 föreslogs att ett

utökat särskilt högriskskydd skulle införas för den som

har en sjukdom som medför risk för en eller flera

längre sjukperioder under en tolvmånadersperiod.

Riksdagen biföll regeringens förslag (bet.

1996/97:SfU12, rskr. 1996/97:273).

Företag med få anställda har enligt SjLL en

möjlighet att försäkra sig hos försäkringskassan mot

sjuklönekostnader för tid fr.o.m. den tredje

ersättningsdagen. Rätt att teckna en sådan försäkring har

arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under ett

kalenderår efter avdrag för sociala avgifter inte

beräknas överstiga summan av 130 gånger det för

respektive år gällande basbeloppet. Regeringen har givit

en särskild utredare i uppdrag (dir. 1997:90) att

undersöka huruvida den nuvarande försäkringen mot

sjuklönekostnader motsvarar arbetsgivarens behov av

och intresse för denna försäkring. Vidare skall möjliga

alternativ till den nuvarande försäkringen presenteras.

Dessutom skall en kartläggning av privata

försäkringsalternativ genomföras.

Förkortad sjuklöneperiod

Regeringens förslag:

Arbetsgivarens lagstadgade ansvar för att utge ersättning

till en arbetstagare i form av sjuklön ändras till att

omfatta de första 14 dagarna av ett sjukfall

(sjuklöneperiod).

Skälen för regeringens förslag: Sjuklönesystemet

infördes år 1992 bl.a. för att skapa ett effektivare sätt att

administrera den korta sjukfrånvaron. Det avsågs också

kunna ge en mer rättvis kompensation för

inkomstförluster till följd av sjukdom. Genom att på ett

differentierat sätt öka arbetsgivarnas kostnader borde

införandet av en sjuklöneperiod dessutom stimulera till

förebyggande arbetsmiljöinsatser liksom till tidiga och

aktiva rehabiliteringsåtgärder.

Riksförsäkringsverket (RFV) redovisade i rapporten

Effekter och resultat av sjuklönereformen, karensdagen

och sänkta kompensationsnivåer inom

sjukpenningförsäkringen (RFV ANSER 1995:14) till

regeringen i september 1995 bl.a. erfarenheter av den

sjuklöneperiod som omfattade 14 dagar.

Slutsatsen i rapporten var att sjuklöneperioden ur

administrativ synvinkel fungerade tillfredsställande. Den

ökade arbetsgivarnas ansvar för kostnaderna och

medverkade till att förenkla administrationen av de

korta sjukfallen. Antalet sjukfall som administreras av

försäkringskassorna minskade från 8,4 miljoner år 1991

till 0,9 miljoner år 1994.

Erfarenheterna pekar också på att

inkomstkompensationen blivit mer anpassad till det

aktuella inkomstbortfallet genom att löneavdragen

anpassats till branschvisa förhållanden eller till

situationen på enskilda arbetsplatser.

Regeringen bedömer att införandet av en 14 dagars

sjuklöneperiod, bortsett från vissa enstaka

gränsdragningsproblem, visat sig vara positivt.

Den förlängning av sjuklöneperioden till att omfatta

28 dagar som infördes den 1 januari 1997 syftade till att

stärka arbetsgivarnas ansvar för det tidiga och aktiva

rehabiliteringsarbetet och därigenom bättre koppla

samman ansvaret för att vidta åtgärder med

kostnadsansvaret för sjuklön. Arbetsgivarna skulle

också få starkare drivkrafter att hålla nere kostnaderna

för sjuklön genom ett mer effektivt förebyggande

arbete. Åtgärden utgjorde också en del i regeringens

arbete med att sanera statens ekonomi.

I samband med att sjuklöneperioden förlängdes från

14 till 28 dagar fr.o.m. den 1 januari 1997 uppstod

emellertid en tvist kring frågan om den högre

avtalsreglerade ersättning som utbetalas under dag 15

till och med dag 28 i sjukperioder skulle kunna utbetalas

även fortsättningsvis. Både Skiljenämnden för

arbetsmarknadsförsäkringar och Arbetsdomstolen fann

att rätt till ersättning från avtalssjukförsäkringen

respektive kollektivavtalet inte förelåg under den

utsträckta sjuklöneperioden. Detta innebar att den totala

ersättningen till en anställd sänktes under den förlängda

sjuklöneperioden. Regeringens avsikt var inte att

åstadkomma den effekten. Detta framgick också av

propositionstexten. I samband med riksdagens beslut om

den förlängda sjuklöneperioden framhöll

socialförsäkringsutskottet (bet. 1996/97:SfU4) att det

förhållandet att sjuklöneperioden förlängdes inte

hindrade tillämpningen av gällande avtal om

kompletterande sjukersättning för samma tid. Det

förutsattes alltså ankomma på parterna att lösa frågorna

om de avtalsbaserade ersättningarna.

Med anledning av den situation som uppstått har

regeringen övervägt olika åtgärder för att neutralisera

effekterna på ersättningen av den förlängda

sjuklöneperioden. Regeringen har stannat vid att föreslå

en återgång av sjuklöneperioden till 14 dagar.

Enligt vad som anförts av Landsorganisationen i

Sverige och Svenska arbetsgivareföreningen förväntas

en förkortad sjuklöneperiod underlätta nyanställningar i

framförallt små företag.

En förkortning av sjuklöneperioden från 28 till 14

dagar innebär ökad administration hos

försäkringskassorna. Ändringen innebär att ca 165 000

fler sjukfall kommer att handläggas hos

försäkringskassan. Frågan om konsekvenserna av den

ökade administrationen bereds för närvarande i

Regeringskansliet.

Regeringen föreslår vidare att den försäkring mot

kostnader för sjuklön enligt SjLL som finns för

arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under ett

kalenderår inte beräknas överstiga 130 gånger det för

respektive år gällande basbeloppet bibehålls i avvaktan

på den utredning som för närvarande utreder

försäkringen. Även det utökade särskilda

högriskskyddet som träder i kraft fr.o.m. den 1 januari

1998 bör bibehållas.

Regeringen föreslår inte i övrigt några förändringar i

SjLL. Detta innebär att nuvarande regler om t.ex.

personkrets, kvalifikationsvillkor, s.k. sjuklönegaranti

och läkarintyg bibehålls. Inte heller fortsättningsvis

behöver således det läkarintyg som lämnas in till

arbetsgivaren innehålla uppgift om diagnos. Även

arbetsgivares anmälnings- och uppgiftsskyldighet

bibehålls.

Vidare avser regeringen att senare anpassa

ersättningen till sjömännens arbetsgivare i förordningen

(1982:842) om vissa sjukförsäkringsersättningar för

sjömän.

De nya reglerna om sjuklöneperiodens längd bör

träda i kraft den 1 april 1998 och gälla även

sjuklöneperioder som påbörjats före den 1 april 1998,

vilket innebär att för den som den 31 mars uppburit

sjuklön i 14 dagar eller mer blir reglerna om

Sjukpenning enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring tillämpliga.

Regeringen beräknar att en förkortning av

sjuklöneperioden med två veckor fr.o.m. den 1 april

1998 kommer att öka utgifterna för anslaget A 1.

Sjukpenning och rehabilitering, m.m. under budgetåret

1998 med 1 340 miljoner kronor.

UTGIFTSUTVECKLING FÖR DE I UTG.OMRÅDE 10 INGÅENDE VERKSAMHETSOMRÅDENA

MILJONER KRONOR

UTGIFT

1995/96

DÄRAV

1996

UTGIFTS-

PROGNOS

1997

FÖRSLAG

1998

BERÄKNA

T

1999

BERÄKNAT

2000

Ekonomisk trygghet vid sjukdom och

handikapp

48 382

31 551

29 987

32 258

33 958

35 147

Socialförsäkringsadministration

7 978

5 106

5 567

4 935

5 062

5 161

Totalt för utgiftsområde 10

56 360

36 657

35 554

37 193

39 020

40 308

4 A Ekonomisk trygghet vid sjukdom

och handikapp

4.1 Omfattning/ändamål

Verksamhetsområdet omfattar anslagen sjukpenning och

rehabilitering, m.m., förtidspensioner samt

handikappersättningar.

Sammanfattande kommentarer till verksamhets- och

ekonomiskt utfall

Försäkringskostnaderna och volymerna för sjukpenning

och rehabilitering har minskat budgetåret 1995/96

jämfört med budgetåret 1994/95. Minskningen beror

främst på att ersättningsnivåerna sänktes fr.o.m den 1

januari 1996 och att antalet ersatta dagar har minskat.

Utgiftsprognosen för innevarande år visar också på

lägre kostnader och volymer än vad som beräknats i BP

för år 97. Kostnaderna och volymerna för

förtidspension har också minskats budgetåret 1995/96

jämfört med budgetåret 1994/95. Prognosen för

innevarande år visar emellertid ett överskridande

jämfört med anslaget belopp beroende på att antalet

förtidspensionärer blivit fler än beräknat.

Större förändringar

Regler om bättre underlag för beslut om sjukpenning

och förtidspension trädde i kraft den 1 oktober 1995.

Ersättningsnivån för bl.a. sjukpenning,

rehabiliteringspenning och närståendepenning sänktes

den 1 januari 1996 till 75 procent av den

förmånsgrundande inkomsten.

Sjuklöneperioden förlängdes fr.o.m. den 1 januari

1997, dvs. arbetsgivaren har givits ett lagstadgat ansvar

för ersättning till arbetstagare i form av sjuklön de

första 28 dagarna i ett sjukfall.

Sedan den 1 januari 1997 skall vid beräkningen av

den sjukpenninggrundande inkomsten inte ingå andra

skattepliktiga förmåner än ersättning i pengar och inte

heller skattepliktiga kostnadsersättningar. Vidare skall

semesterlön och semesterersättning beräknas till högst

det belopp som skulle ha utgjort ersättning för utfört

arbete under den tid semesterlönen kan anses motsvara.

De särskilda reglerna inom förtidspensioneringen för

försäkrade som är 60 år eller äldre har avskaffats

fr.o.m. den 1 januari 1997.

Fr.o.m. den 1 januari 1997 gäller nya kriterier för

rätt till ersättning i form av sjukpenning och

förtidspension. Utrymmet för att vid bedömningen av

arbetsförmågans nedsättning beakta andra faktorer än

rent medicinska har minskats.

UTGIFTSUTVECKLINGEN

MILJONER KRONOR

UTGIFT

1995/96

DÄRAV

1996

UTGIFTSPROGN

OS

1997

FÖRSLAG

1998

BERÄKNAT

1999

BERÄKNAT

2000

A 1. Sjukpenning och rehabilitering,

m.m.

26 438

17 123

15 478

17 881

19 380

20 215

A 2. Förtidspensioner

20 504

13 460

13 525

13 375

13 552

13 876

A 3. Handikappersättningar

1 440

968

984

1 002

1 026

1 056

Totalt för verksamhetsområde A

48 382

31 551

29 987

32 258

33 958

35 147

Ersättningsnivåerna för bl.a. sjukpenning, sjuklön,

rehabiliteringspenning och närståendepenning höjs till

80 procent fr.o.m. den 1 januari 1998.

Regeringen föreslår även i denna proposition att

arbetsgivarens ansvar för att utge ersättning till en

arbetstagare i form av sjuklön ändras från 28 dagar till

de första 14 dagarna av ett sjukfall.

Prioriteringar för år 1998

Att lämna förslag till ett nytt regelsystem för

förtidspension och sjukbidrag.

Att se över reglerna för arbetsgivarnas

rehabiliteringsansvar samt försäkringen mot kostnader

för sjuklön.

4.2 Resultatbedömning och

slutsatser

För verksamhetsområdet kan konstateras att

kostnaderna och volymerna har sjunkit under budgetåret

1995/96. Innevarande budgetår fortsätter kostnaderna

för sjukpenningen att sjunka medan kostnaderna för

förtidspensionerna beräknas bli något högre än

budgeterat. Antalsutvecklingen för sjukpenning och

förtidspension framgår av tabellerna nedan.

ANTAL PÅGÅENDE SJUKPENNINGÄRENDEN PER 1000

SJUKPENNINGFÖRSÄKRADE I RIKET

DAGAR

PERIOD

30 89

90

179

180 -

364

365 -

730

731 -

9212

9,1

7,2

7,3

8,2

7,1

9312

9,0

6,9

6,8

6,6

5,3

9412

9,4

6,8

7,1

6,5

4,1

9512

6,6

5,9

6,1

6,5

3,9

9612

7,0

6,3

5,8

6,2

4,4

Källa: RFV:s årsredovisning för socialförsäkringen budgetåret 1995/96

Måluppfyllelse

I regleringsbrevet för budgetåret 1995/96 angav

regeringen fyra verksamhetsmål som berör detta

verksamhetsområde.

För sjukpenningen angav regeringen tre mål. Antalet

långtidssjukskrivna som återfår arbetsförmågan skulle

öka jämfört med budgetåret 1994/95, sjukfallen skulle

bli kortare jämfört med budgetåret 1994/95 och antalet

partiella ersättningar, i förhållande till antalet hela

ersättningar, inom sjukförsäkringen skulle öka jämfört

med budgetåret 1994/95.

Riksförsäkringsverket (RFV) visar i årsredovisningen

att andelen långtidssjukskrivna som återfått

arbetsförmågan har ökat. De försäkringskassor som har

nått målet har arbetat aktivt gentemot läkarkåren genom

informationer om t.ex. partiell ersättning, kontaktat

läkare i större utsträckning i de enskilda fallen samt

avsatt ökade resurser för hantering av

sjukpenningrättsbedömningar.

RFV konstaterar vidare i årsredovisningen vad gäller

målet att sjukfallen skall bli kortare att sjukfallen har

minskat i antal men inget tyder på att dessa

 kvarvarande fall blivit kortare. Det genererades dock

betydligt färre ersatta dagar med sjukpenning och

rehabiliteringspenning år 1996 jämfört med budgetåret

1994/95. RFV anser att det finns flera faktorer som

bidragit till att sjukfallen minskat i antal, bl.a. den

lagändring som skedde den 1 oktober 1995 innebärande

bl.a. att bedömningen av rätten till sjukpenning

förtydligades i lagtext och krav på en fördjupad

bedömning efter fyra veckors sjukskrivning. Vidare har

försäkringskassornas satsning på ökat samarbete med

sjukvården, arbetsgivarna, socialtjänsten och andra

rehabiliteringsaktörer bidragit till minskningen. För-

säkringskassorna har också tagit den kritik som fram-

förts från bl.a. Riksrevisionsverket på allvar och

vidtagit åtgärder för att förbättra beslutsunderlagen i

ärendena.

UTVECKLING AV ANTALET FÖRTIDPENSIONÄRER

ÅR

NYBEVILJADE

BESTÅND I DECEMBER (FOLKP. OCH PENSIONSTILLSK.)

KVINNOR

MÄN

SUMMA

KVINNOR

MÄN

SUMMA

1991

25 741

23 813

49 554

198 360

168 567

366 927

1992

30 100

28 282

58 382

207 920

175 233

383 153

1993

32 060

30 405

62 465

218 221

183 930

402 151

1994

25 114

23 417

48 531

223 659

186 967

410 626

1995

20 565

18 639

39 204

223 163

185 413

408 576

1996

20 941

18 304

39 245

223 873

183 711

407 584

Av RFV:s årsredovisning framgår även att antalet

partiella ersättningar i förhållande till antalet hela

ersättningar har ökat för varje budgetår sedan

budgetåren 1993/94. Mellan budgetåret 1994/95 och

1996 är ökningen 6 %. Detta är en följd av

försäkringskassornas omfattande arbete för att öka

antalet partiella ersättningar bl.a. genom

informationsinsatser gentemot läkare, arbetsgivare,

m.m.

För förtidspension angav regeringen att återstående

pensionsåtagande för dem som uppbär förtidspension

skulle minska jämfört med budgetåret 1994/95. Måttet

visar det beräknade antalet återstående år fram till 65 år

för beståndet förtidspensionärer vid en viss tidpunkt.

Pensionsåtagandet påverkas av bl.a. utvecklingen av

antal nybeviljade förtidspensioner, antal upphörda

förtidspensioner och medelåldern på dem som

förtidspensioneras. RFV:s årsredovisning visar att

pensionsåtagandet ökar över tiden, men att ökningen

varit liten de senaste åren.

RFV konstaterar i årsredovisningen att tonvikten för

att nå målet om minskat pensionsåtagande inom

förtidspensioneringen ligger på förebyggande insatser

och övriga insatser för att uppnå målen som rör

sjukpenning och rehabilitering. Effektiv och kvalitativ

sjukfallshantering och tidig samordnad rehabilitering

minskar inflödet till och behovet av

förtidspension/sjukbidrag. Detta är emellertid ett

långsiktigt arbete som tar tid innan det påtagligt inverkar

på resultatutvecklingen. De regler om ändrade kriterier

för rätt till sjukpenning och förtidspension som införts

samt borttagandet av de särskilda regler för försäkrade

som är 60 år eller äldre (de s.k. äldrereglerna) bör ge

en minskande effekt på nybeviljandet. På grund av stora

balanser på försäkringskassorna av ansökningar med

anledning av övergångsregler för dessa förändringar,

har de nya reglerna ännu inte börjat tillämpas i någon

stor omfattning (se vidare nedan).

I årsredovisningen redovisar RFV under

verksamhetsgren 2 Åtgärder mot ohälsa,

försäkringskassornas insatser vad gäller rehabilitering.

En slutprestation för verksamhetsgrenen som redovisas

är genomförd samordnad rehabilitering . Den

omfattar de åtgärder som vidtagits i det enskilda

ersättningsärendet i syfte att ge den försäkrade möjlighet

att återfå sin arbetsförsmåga efter det att bedömning

gjorts att den försäkrade sannolikt inte kan återgå i

arbete utan att rehabiliteringsåtgärder vidtas. Av

årsredovisningen framgår att i knappt hälften av de fall

där försäkringskassan bedömer att

rehabiliteringsutredning är behövlig har en sådan gjorts.

RFV bedömer att detta inte är ett tillfredsställande

resultat. En bidragande orsak till resultatet kan bl.a.

vara att försäkringskassans handläggare personligen

diskuterar rehabilitering för en sjukskriven anställd på

arbetsplatsen och att någon rehabiliteringsutredning,

som noteras i journalen, inte görs.

En annan slutprestation för verksamhetsgrenen är

 genomförd förebyggande insats . Exempel på insatser

från försäkringskassorna är vidtagna

informationsinsatser riktade mot t.ex. läkare och

arbetsgivare, generell samverkan med sjukvård och

andra rehabiliteringsaktörer samt utbildningar,

företagsgenomgångar, seminarier, utställningar, m.m.

Ett samarbete med Yrkesinspektionen har också

utvecklats bl.a. som ett led i kassornas förebyggande

arbete.

Regeringen uppdrog den 13 mars 1997 åt

Statskontoret att göra en översyn av resultaten och

effekterna av de senaste årens rehabiliteringssatsningar

med tyngdpunkt på den arbetslivsinriktade

rehabiliteringen. Uppdraget skall redovisas senast den

15 december 1997.

Effekter av vidtagna större regelförändringar

Syftet med regelförändringen den 1 oktober 1995 var att

förtydliga regelsystemet för aktörerna inom

socialförsäkringssystemet och att förbättra det underlag

som ligger till grund för beslut om sjukpenning och

förtidspension.

De ökade insatserna som sker p.g.a. krav om bättre

kvalitet i utredningar och beslutsunderlag har medverkat

till att administrationskostnader och styckkostnader för

både sjukpenning och förtidspension kraftigt har ökat

det senaste budgetåret. Mer tid läggs ned på varje

ärende vilket kan skönjas i handläggningstiderna.

RFV har i en rapport Nya regler i sjukförsäkringen

1 oktober 1995 och 1 januari 1996 (RFV ANSER

1996:5) när det gäller sjukpenningen redovisat att

reglerna från den 1 oktober 1995 har fyllt sitt syfte och

gjort att försäkringskassorna har fått bättre underlag för

sin bedömning av rätten till sjukpenning.

Sänkningen av den genomsnittliga ersättningsnivån

till 75 % fr.o.m. den 1 januari 1996 och en nedgång av

den med sjukpenning ersatta sjukfrånvaron har medfört

att försäkringskostnaderna och volymerna för

sjukpenning har minskat det senaste budgetåret i

jämförelse med budgetåret 1994/95. Minskningen ligger

framför allt på den senaste 12-månadersperioden av

budgetåret, dvs. kalenderåret 1996. Den främsta

orsaken till att antalet sjukpenningdagar minskar torde

vara den ovan nämnda förändringen som skedde den 1

oktober 1995 och ökade rehabiliteringsinsatser. Både

försäkringskostnaderna och volymerna förväntades

minska, dock inte i den omfattning som blivit fallet.

Sedan den 1 januari 1997 gäller nya kriterier för rätt

till ersättning i form av sjukpenning och förtidspension.

Utrymmet för att vid bedömningen av arbetsförmågans

nedsättning beakta andra faktorer än rent medicinska

har minskats. De ändrade reglerna beräknas sänka

utgifterna för såväl sjukpenningen som

förtidspensioneringen. Riksförsäkringsverket har fått i

uppdrag att i samråd med Socialstyrelsen och

Arbetsmarknadsstyrelsen göra en uppföljning av

effekterna av de nya kriterierna för rätt till sjukpenning

och förtidspension. Uppdraget skall redovisas till

regeringen den 15 januari 1998.

Det är principiellt viktigt att trygghetssystemen

utformas så att alla omfattas och att lönetagare och

företagare så långt möjligt likabehandlas i

trygghetssystemen. Regeringen har därför för avsikt att

snarast ge en särskild utredare i uppdrag att belysa

oönskade effekter som kan uppstå i samband med

företagares rätt till arbetslöshets- och

socialförsäkringsersättning samt föreslå erforderliga

regelförändringar. Regeringen återkommer till

riksdagen med förslag så att beslut i frågan kan fattas

senast våren 1998.

4.3 Anslag

A 1. Sjukpenning och rehabilitering,

m.m.

1995/96

Utgift

26 438

000

1

Därav

1996

17 123

000

1997

Anslag

16 360

000

Utgifts

-

progno

s

15 477

700

1998

Förslag

17 881

000

1999

Beräkna

t

19 380

000

2000

Beräkna

t

20 215

000

1. Beloppen anges i tusental kr.

Från anslaget bekostas utgifter för sjukpenning,

rehabiliteringsersättning, närståendepenning samt vissa

yrkesskadeersättningar m.m.

Redovisningen av anslaget är uppdelad på fyra

ändamål:

 sjukpenning

 rehabilitering

 närståendepenning

 vissa yrkesskadeersättningar m.m.

Sjukpenning

Här redovisas utgifter för sjukpenning inklusive de

utgifter som kan uppkomma med anledning av vissa

bestämmelser i sjuklönesystemet (s.k. sjuklönegaranti

och särskilt högkostnadsskydd). Anslagsposten skall

även täcka kostnaderna för återbetalningspliktiga

studiemedel, som belöper på studerandes sjukperioder.

Kostnadsutvecklingen styrs av antalet dagar ersatta

med sjukpenning. Antalet dagar påverkas av

förändringar inom regelverk och regelverkets

admininistration. Även demografiska rörelser samt

frånvaroförändringar på individnivå har betydelse för

utvecklingen. Den genomsnittliga ersättningen påverkas

framförallt av regelverket samt löneutvecklingen.

För ändamålet avsattes 25 809 miljoner kronor för

budgetåret 1995/96. Det faktiska utfallet uppgick till

22 326 miljoner kronor. Differensen har främst uppstått

genom att antalet dagar ersatta med sjukpenning

minskade kraftigare än beräknat samt att

ersättningsnivåerna förändrades den 1 januari 1996. År

1997 beräknas enligt prognosen underskridas med 333

miljoner kronor. Orsaken till detta är att antalet dagar

ersatta med sjukpenning minskar kraftigare än beräknat.

Rehabilitering

Redovisningen omfattar utgifter för:

 rehabiliteringspenning

 merkostnader i form av särskilt bidrag

 ersättning vid köp av arbetslivsinriktade

rehabiliteringstjänster

 rehabiliteringsundersökningar vid Riksförsäkrings-

verkets sjukhus

 bidrag till arbetshjälpmedel

 särskild ersättning för rehabiliterings- och

behandlingsinsatser (s.k. Dagmarmedel)

 resor till och från arbetsplats i stället för sjukpenning

 läkarutlåtanden

 läkarundersökningar

 finansiell samordning mellan socialförsäkring,

hälso- och sjukvård samt socialtjänst.

MILJONER KRONOR

UTGIFT

1995/96

DÄRAV

1996

UTGIFTSPROG

NOS

1997

FÖRSLAG

1998

BERÄKNAT

1999

BERÄKNAT

2000

Sjukpenning

22 326

14 611

13 150

15 557

16 828

17 635

Rehabilitering

4 053

2 473

2 287

2 279

2 504

2 530

Närståendepenning

50

33

35

39

42

44

Vissa yrkessskadeersättningar

m.m.

9

6

6

6

6

6

Totalt för anslaget

26 438

17 123

15 478

17 881

19 380

20 215

Utgiftsutvecklingen styrs av antalet ersatta dagar.

Liksom för sjukpenningen påverkas antalet ersatta dagar

av förändringar inom regelverk och regelverkets

admininistration. Även demografiska rörelser samt

frånvaroförändringar på individnivå har betydelse för

utvecklingen. Den genomsnittliga ersättningen påverkas

framförallt av regelverket samt löneutvecklingen.

För ändamålet avsattes 5 435 miljoner kronor för

budgetåret 1995/96. Det faktiska utfallet uppgick till 4

053 miljoner kronor. Differensen beror främst på att

ersättningsnivån sänktes den 1 januari 1996 samt att

antalet ersatta dagar har minskat. Prognosen för år 1997

beräknas underskridas med 547 miljoner kronor.

Orsaken till detta är att antalet dagar med

rehabiliteringspenning minskar mer än beräknat.

Närståendepenning och vissa yrkesskadeersättningar

m.m.

Närståendepenning utges till den som avstår från

förvärvsarbete för att vårda en närstående svårt sjuk

person. Utgiftsutveckling för närståendepenningen styrs

av samma faktorer som för utvecklingen av

sjukpenningen, antal ersatta dagar, löneutvecklingen och

regelverket.

Vissa yrkesskadeersättningar m.m. bekostas enligt

lagen (1977:265) om personskadeskydd (LSP) vid

tjänstgöring i civilförsvaret eller vid brandsläckning

liksom skadeersättning åt fångar m.fl. Vidare bekostas

ersättningar enligt lagen (1977:267) om

krigsskadeersättning till sjömän. För liknande skadefall

inträffade före juni 1977 belastas anslag enligt flera

olika förordningar. Anslaget bekostar också tillägg för

vissa äldre livräntor samt kostnader för

skadeståndslivräntor.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Sjukpenning

Under innevarande år har en hel del förändringar i

regelverket skett som kommer att påverka

sjukpenningkostnaderna. Den förlängda

sjuklöneperioden, ändrad beräkning av

sjukpenninggrundande inkomst och förändringen av

kriterier för rätt till ersättning i form av sjukpenning och

förtidspension har en minskande effekt på kostnaderna

för sjukpenning.

I prognosen beräknas antalet ersatta dagar fortsätta

minska under år 1998. Den främsta orsaken till detta

torde enligt RFV vara den striktare bedömningen av

rätten till sjukpenning fr.o.m. den 1 oktober 1995 och

ökade rehabiliteringsinsatser.

Den genomsnittliga ersättningen per dag beräknas i

prognosen öka utgifterna fr.o.m. år 1998. Anledning till

detta är den föreslagna höjningen av ersättningsnivån

från 75 till 80 % av den sjukpenninggrundande

inkomsten. Även en förändrad åldersstruktur bland de

sjukförsäkrade beräknas öka utgifterna något för

sjukpenningen under år 1998.

Övrigt som antas påverka kostnaderna för

sjukpenning är t.ex. försäkringskassornas ohälso- och

kvalitetssäkringsarbete samt frånvaroförändringar på

individnivå.

Höjningen av ersättningsnivån till 80 % finansieras

bl.a. av förändringar i beräkningen av den

sjukpenninggrundande inkomsten, vilket även har

beaktats i prognosen och anslagsberäkningen.

Regeringen har för avsikt att senare under hösten 1997

återkomma till riksdagen med förslag avseende

sjukpenninggrundande inkomst.

I beräkningarna har även hänsyn tagits till att

sjuklöneperioden ändras från 28 till 14 dagar.

Rehabilitering

Sänkningen av ersättningsnivån år 1996 gjorde att

kostnaderna och antalet dagar minskade för

rehabiliteringspenning fr.o.m. år 1996. Av de

regelförändringar som skett under innevarande år är det

beräkning av sjukpenninggrundande inkomst som har

betydelse för utgifterna för rehabilitering.

Regeländringen har en minskande effekt på utgifterna

för rehabiliteringspenning.

Antalet dagar antas i prognosen öka något fr.o.m. år

1998. Även den genomsnittliga ersättningen per dag

kommer att öka fr.o.m. år 1998. Detta till följd av den

föreslagna höjningen av ersättningsnivån från 75 till 80

% av den sjukpenninggrundande inkomsten. Även en

förändrad åldersstruktur bland de sjukförsäkrade

beräknas öka utgifterna något under år 1998.

Övrigt som antas påverka utgifterna för rehabilitering

är t.ex. försäkringskassornas ohälso- och

kvalitetssäkringsarbete samt frånvaroförändringar på

individnivå.

Regeringen föreslog i sin ekonomiska vårproposition

(prop. 1995/96:150) att särskilda medel skall ställas till

försäkringskassornas förfogande genom en

sammanläggning av medel som för närvarande är

avsatta för köp av arbetslivsinriktade

rehabiliteringstjänster, arbetstekniska hjälpmedel,

läkarutlåtanden och läkarundersökningar. Fr.o.m. år

1998 bör således försäkringskassorna ges möjlighet att

inom ramen för särskilda medel bedriva olika projekt

bl.a. i syfte att uppnå samverkansvinster. Dessa

särskilda medel ställs till försäkringskassornas

förfogande genom en sammanläggning av dels ovan

nämnda poster, dels posterna särskilt bidrag samt resor

till och från arbetet i stället för sjukpenning. Dessutom

tillförs vissa ytterligare medel. Sammanlagt beräknas de

särskilda medlen till 714 miljoner kronor. Av dessa

medel får högst 100 miljoner kronor användas för

försäkringskassornas administration.

Vad gäller särskild ersättning för rehabiliterings- och

behandlingsinsatser föreslår regeringen att 235 miljoner

kronor avsätts för detta ändamål. Dessutom föreslås att

163 miljoner kronor anvisas för

rehabiliteringsundersökningar vid

Riksförsäkringsverkets sjukhus.

Den 26 juni 1997 beslutade regeringen direktiv (dir.

1997:90) som gav en särskild utredare i uppdrag att

utreda arbetsgivarens åtgärds- och kostnadsansvar vid

rehabilitering samt utformningen av försäkringen mot

kostnader för sjuklön. Utredarens förslag skall redovisas

senast den 30 januari 1998. I de delar som förslagen

avser försäkringen mot kostnader för sjuklön skall

utredaren redovisa sitt uppdrag senast den 30 september

1997.

Närståendepenning och vissa yrkesskadeersättningar

m.m.

För närvarande visar prognosen att antalet ersatta dagar

med närståendepenning kommer att öka något. Från år

1997 till år 1998 beräknas antalet dagar öka från 66 500

till 67 500. I prognosen har också beaktats att

ersättningsnivån höjs till 80 procent den 1 januari 1998.

Volymen för anslagsposten vissa

yrkesskaderesättningar m.m. antas vara relativt

konstant. I prognosen förväntas utgifterna för äldre

skadefall minska i samma takt som utgifterna för

skadefall inträffade efter år 1977 ökar. Utgifterna styrs i

första hand av basbeloppsutvecklingen.

Skadeståndslivräntor räknas upp normalt endast om

basbeloppet stigit med minst 5 procent sedan föregående

uppräkning, vilket inte kommer att inträffa under den

prognosticerade perioden enligt de antaganden som

gjorts.

Slutsatser

Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att

17 881 000 000 kronor anvisas under anslaget A 1.

Sjukpenning och rehabilitering, m.m. för 1998. För

åren 1999 och 2000 beräknas anslaget till

19 380 000 000 kronor respektive 20 215 000 000

kronor.

A 2. Förtidspensioner

1995/96

Utgift

20 504

059

1

Därav

1996

13 459

664

1997

Anslag

13 389

000

Utgifts

-

progno

s

13 525

000

1998

Förslag

13 375

000

1999

Beräkna

t

13 552

000

2000

Beräkna

t

13 876

000

1. Beloppen anges i tusental kr

Från anslaget bekostas förtidspension från

folkpensioneringen, pensionstillskott till förtidspension

och barntillägg till förtidspension. Utöver folkpension i

form av förtidspension från detta anslag utbetalas även

ATP i form av förtidspension.

Utgiftsutvecklingen för förtidspensioner är beroende

av en mängd olika faktorer. Av dessa är

regeltillämpning, praxisutveckling, demografi,

utveckling av ATP-nivån och basbeloppsutvecklingen de

viktigaste.

Utgifterna för förtidspensioner uppgick budgetåret

1995/96 till 20 504 miljoner kronor. Anslaget var

uppfört med 20 820 miljoner kronor. Underskridandet

beror framför allt på att antalet förtidspensionärer blev

färre än vad som tidigare beräknats. Antalet nybeviljade

förtidspensioner och sjukbidrag har minskat kraftigt

sedan år 1993. Inte sedan början av 1970-talet har

antalet nybeviljade förtidspensioner varit så lågt som

under åren 1995 och 1996. Det totala antalet

förtidspensionärer har också minskat något de två

senaste åren. Under innevarande år har antalet

förtidspensionärer dock ökat mer än beräknat. Anslaget

för innevarande år bedöms därför överskridas, dock

inom kreditramen. Anledningen till ökningen är dels

överströmningar till förtidspensioneringen med

anledning av införandet av inkomstprövad änkepension,

dels att fler än beräknat har ansökt om

förtidspension/sjukbidrag enligt övergångsbestämmelser

till de regelförändringar som trädde i kraft den 1

januari 1997 (se vidare nedan under regeringens

överväganden).

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Antalet förtidspensionärer har ökat kraftigt under

innevarande år. Antalet förtidspensionärer uppgick i

december 1996 till 407 584 personer, i augusti 1997

visar preliminära siffror från Riksförsäkringsverkets

månadsstatistik att antalet har ökat till ca 415 000

personer. Orsaken till denna stora ökning är för det

första införandet av inkomstprövad änkepension som

har inneburit överströmningar till förtidspensioneringen.

Denna överströmning beror på att änkor som har

formell rätt till både änke- och förtidspension, men bara

har rätt att välja en folkpensionsförmån, har valt att

övergå till förtidspension då änkepensionen blivit lägre

eller upphört helt i och med inkomstprövningen.

Regelförändringen har inneburit en överströmning av ca

3 500 personer till förtidspensioneringen (gäller endast

folkpension). För det andra beror ökningen på det stora

antalet ansökningar som inkommit med anledning av

övergångsregler för de ändrade kriterierna för rätt till

sjukpenning och förtidspension samt borttagandet av de

särskilda regler för försäkrade som är 60 år eller äldre,

vilka båda trädde i kraft den 1 januari 1997. På vissa

försäkringskassor finns det fortfarande ärenden som

skall prövas enligt de gamla reglerna. De nya

kriterierna har med anledning av detta inte börjat

tillämpas i någon större omfattning. Det är därför ännu

för tidigt att avgöra vilken effekt regelförändringarna

kommer att få på antalsutvecklingen.

Det finns starka demografiska faktorer som talar för

en ökning av antalet förtidspensionärer framöver

beroende på att de stora åldersgrupper som är födda på

1940-talet börjar nå upp i de åldrar då risken att bli

förtidspensionär ökar. Utvecklingen av regeltillämpning

och praxis har emellertid en stor betydelse för hur

antalsutvecklingen kommer att bli. Dessa faktorer är

mycket svårbedömda, vilket gör prognosen över

utvecklingen osäker.

Medelbeloppet för folkpension i form av

förtidspension (inklusive pensionstillskott) sjunker i takt

med att fler blir berättigade till ATP. Medelbeloppet

påverkas också av fördelningen mellan hel och partiell

pension, där tendensen är att andelen hela

förtidspensioner sjunker och andelen partiella ökar

vilket också verkar sänkande på medelbeloppet. För

första halvåret 1997 har emellertid denna tendens

tillfälligt brutits på grund av att de som beviljats

förtidspension enligt övergångsregler beviljats hel

pensionsförmån i större omfattning. Detta gäller

framför allt de som beviljats förtidspension enligt de

s.k. äldrereglerna.

Utredningen (S 1997:03) om ersättning vid

långvarigt nedsatt arbetsförmåga skall lämna förslag till

ett nytt system för förtidspension och sjukbidrag.

Utredningen skall lämna sitt betänkande den 31 oktober

1997.

Slutsatser

De nya reglerna från den 1 januari 1997 har ännu inte

börjat tillämpas i någon större omfattning. Det är därför

osäkert hur utgiftsutvecklingen kommer att påverkas.

Aktuella prognoser pekar på att det för 1998 föreslagna

anslaget kan komma att överskridas, dock inom ramen

för anslagskrediten.

Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att

13 375 000 000 kronor anvisas under anslaget A 2.

Förtidspensioner för 1998. För åren 1999 och 2000

beräknas anslaget till 13 552 000 000 kronor respektive

13 876 000 000 kronor.

A 3. Handikappersättningar

1995/96

Utgift

1 440

268

1

Därav

1996

968 280

1997

Anslag

978 700

Utgifts

-

progno

s

984 200

1998

Förslag

1 001

900

1999

Beräkna

t

1 026

500

2000

Beräkna

t

1 055

500

1. Beloppen anges i tusentals kr

Från anslaget bekostas handikappersättning från

folkpensioneringen. Handikappersättning utges till

person som fyllt 16 år och som fått sin

funktionsförmåga nedsatt före fyllda 65 år och därför

behöver mer tidskrävande hjälp av annan och/eller har

merkostnader på grund av sitt handikapp.

Handikappersättningen utbetalas med belopp som per

år motsvarar 69 %, 53 % eller 36 % av basbeloppet.

Utbetalning av handikappersättning sker ibland

retroaktivt vid nybeviljande. Den totala kostnaden

beräknas vara ca 5 % högre än vad som betalas ut enligt

ordinarie månadsutbetalning.

Ersättningen kan utges tillsammans med exempelvis

förtidspension eller ålderspension, eller som självständig

förmån. Av dem som uppbar handikappersättning i

december 1996 hade ca 28 500 personer förmånen i

kombination med förtidspension och ca 14 200 personer

fick förmånen i kombination med ålderspension.

Handikappersättning till blinda och döva eller gravt

hörselskadade utgår alltid med en viss garanterad nivå

om inte stödbehovet ger anledning till högre ersättning.

Bestämmelserna om handikappersättning finns i

9 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Utvecklingen av handikappersättningen pekar på en

allmän tendens att antalet ersättningar ökar något, från

49 700 år 1990 till ca 55 500 i år. Ökningen kan enligt

Riksförsäkringsverket troligen förklaras med att det

bl.a. sker en övergång från vårdbidraget till

handikappersättningen när den försäkrade fyller 16 år

och eftersom antalet vårdbidrag har ökat ger detta

effekter på antalet handikappersättningar. Vidare kan

ökningen förklaras med att kunskapen om förmånen

ökat och att vården av personer med funktionshinder i

stor omfattning har avinstitutionaliserats.

Riksförsäkringsverket har med anledning av ett

uppdrag i regleringsbrev för budgetåret 1995/96

redovisat en analys av hur utgående vårdbidrag och

handikappersättningar påverkats antalsmässigt och

nivåmässigt av assistansersättningen (RFV ANSER

1997:2). Av redovisningen framgår att av dem som år

1995 nybeviljades assistansersättning uppbar 65 %

handikappersättning före och 52 % efter beslut.

Motsvarande uppgifter för 1996 var 57 % före och 46

% efter beslut om assistansersättning. Av de personer

som år 1996 uppbar handikappersättning före, har 81 %

fått behålla handikappersättning även efter beslut om

assistansersättning.

Slutsatser

Antalet handikappersättningar beräknas under år 1998

till i genomsnitt ca 56 000 och ett basbelopp

motsvarande 36 400 kronor. Uppräkning görs också

med 5 % p.g.a. retroaktiva utbetalningar.

Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att

1 001 900 000 kronor anvisas under anslaget

Handikappersättning för budgetåret 1998. För åren

1999 och 2000 beräknas anslaget till 1 026 500 000

kronor respektive 1 055 500 000 kronor.

5 B Socialförsäkringsadministration

5.1 Omfattning/ändamål

Socialförsäkringsadministrationen omfattar

Riksförsäkringsverket (RFV) och de allmänna

försäkringskassorna som svarar för huvuddelen av

samhällets ekonomiska trygghetssystem.

Socialförsäkringsadministrationen är organiserad

med en central, en regional och en lokal nivå. Den

centrala nivån utgörs av Riksförsäkringsverket. Den

regionala nivån består för närvarande av 25 allmänna

försäkringskassor. Försäkringskassorna är organiserade

i ett centralkontor och ett varierande antal lokalkontor. I

slutet av år 1996 fanns det ca 350 lokalkontor och ett

trettiotal mindre servicepunkter.

Inom administrationen fattas årligen över 40 miljoner

beslut inom ca 48 olika ärendeslag.

Vid Riksförsäkringsverket arbetar ca 700 personer,

varav 60 % i Stockholm och resterande 40 % vid ADB-

avdelningen i Sundsvall. Vid försäkringskassorna

arbetade vid slutet av år 1996 ca 15 400 personer.

Sammanfattande kommentarer till verksamhetsutfall

och ekonomiskt utfall

Administrationen har trots en situation med minskade

budgetramar och personalneddragningar hanterat en

snabb förändringstakt i socialförsäkringens regelverk.

Större genomförda förändringar

Flera reformer har genomförts inom socialförsäkringen

t.ex. underhållsstödet och bostadsbidraget vilket

kortsiktigt ger en extra belastning på administrationen.

Riksförsäkringsverket har påbörjat en utveckling av

handläggarstödet. Det är viktigt att detta arbete bedrivs

målmedvetet för att ytterligare effektivisera

verksamheten.

Prioriteringar

 Utveckling av det administrativa stödet för att

ytterligare kunna effektivisera verksamheten.

 Genom ändrat regelverk tydliggöra rollfördelningen

inom socialförsäkringsadministrationen.

 Kvalitetssäkring av ärendehanteringen.

UTGIFTSUTVECKLING FÖR DE I VERKSAMHETSOMRÅDET INGÅENDE ANSLAGEN

MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER)

UTGIFT

1995/96

DÄRAV

1996

UTGIFTSPROG

NOS

1997

FÖRSLAG

1998

BERÄKNAT

1999

BERÄKNAT

2000

B 1. Riksförsäkringsverket

1 075

764

867

665

698

729

B 2. Allmänna försäkringskassor

6 801

4 679

4 700

4 270

4 363

4 431

Totalt för verksamhetsområde B

7 875

5 443

5 567

4 935

5 062

5 161

5.2 Resultatbedömning och

slutsatser

Regeringen har fr.o.m. budgetåret 1995/96 beslutat om

följande verksamhetsmål för

socialförsäkringsadministrationens olika delar.

Verksamhetsgren 1 Handläggning och utbetalning

av ersättningar.

Verksamhetsgren 2 Åtgärder mot ohälsa.

Verksamhetgren 3 Samlade insatser för analys och

kvalitetssäkring

Måluppfyllelsen när det gäller verksamhetsgren 3,

Samlade insatser för analys och kvalitetssäkring är svår

att bedöma eftersom målen är nya. Enligt RFV:s

årsredovisning kan insatserna anses tillfredställande. För

att uppnå målet om likformighet och kvalitet i

ärendehandläggningen så har bl.a. en modell för

kvalitetssäkring och systematisk tillsyn av

beslutsunderlag och handläggning vid sjukpenning-

/förtidspensions-/sjukbidrag, rehabiliteringsåtgärder och

rehabiliteringsersättning tagits fram. De framtagna

metoderna bygger på en för RFV och

försäkringskassorna gemensam kvalitetsstandard och på

kassornas egenkontroll. En rad insatser har genomförts

för att förbättra analys av resultat, kostnader och

kvalitet. Främst kan nämnas insatser för att finna

åtgärder mot fusk och missbruk, utveckling av intern

kontroll samt utveckling av kompetens i uppföljning och

utvärdering.

I syfte att utveckla mål- och resultatdialogen har ett

gemensamt utvecklingsarbete bedrivits av RFV och

försäkringskassorna för att ta fram en generell modell

för resultatdialog mellan verket och kassorna. Dialogen,

som ska sammanfattas i en skriftlig överenskommelse,

hålls varannat år med start under våren 1997.

Riksförsäkringsverket har i budgetunderlaget för år

1998 presenterat ett förslag till utvecklingsprogram för

socialförsäkringsadministrationen som skall medverka

till att socialförsäkringsadministrationen i framtiden

skall kunna arbeta med modernare metoder och

tekniker. Programmet syftar samtidigt till att höja

kompetensen inom organisationen. Regeringen anser att

Riksförsäkringsverket under kommande budgetår bör

fortsätta planeringen av programmet, men att

åtgärderna skall finansieras inom befintlig ram.

Riksdagen har antagit regeringens förslag till

riktlinjer för förändringar i den nuvarande

organisationen avseende

socialförsäkringsadministrationen (prop. 1996/97:63,

bet 1996/97:SfU12, rskr. 1996/97:273). Regeringen

avser att senare under året till riksdagen återkomma

med ytterligare förslag om

socialförsäkringsadministrationen i enlighet med

principbeslutet. Reformeringen av administrationen bör

vara genomförd den 1 januari 1999. Riktlinjerna

innebär att försäkringskassornas och

Riksförsäkringsverkets roll inom

socialförsäkringsadministrationen tydliggörs genom

ändringar av 18 kap. lagen (1962:381) om allmän

försäkring och i verkets instruktion.

Riksförsäkringsverket skall tolka och förtydliga de mål

och krav på förväntat utfall av försäkringarna som

riksdag och regering ställer. I verkets uppdrag skall

ligga att svara för den normgivning som skall vara

styrande för försäkringskassornas tillämpning av

lagstiftningen på socialförsäkringsområdet och verket

skall ha ansvar för att följa upp att kassorna efterlever

kraven som ställs på dem och återrapportera utfallet till

såväl den enskilda försäkringskassan som till

regeringen. Riksförsäkringsverket skall också vara

ansvarig systemägare när det gäller ADB-systemen.

Regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att se över

de organisatioriska formerna för socialförsäkringens

ADB-verksamhet (S97/4033/F). Samtidigt arbetar en

grupp inom Socialdepartementet som ett led i den

fortsatta beredningen av frågorna beträffande

socialförsäkringens ADB-verksamhet (S97/4246/F).

Resultatet kommer också att vägas in i den planerade

propositionen om socialförsäkringsadministrationen.

Enligt de beslutade riktlinjerna skall

försäkringskassornas styrelser utses av regeringen.

Styrelserna skall bl.a. besluta om inrättande av

socialförsäkringsnämnder och utseende av ledamöter i

dessa och lokalkontorsnätets utformning. Som ett led i

att precisera de framtida socialförsäkringsnämndernas

verksamhet har regeringen gett en särskild utredare i

uppdrag att göra en översyn av

socialförsäkringsnämnderna (dir. 1997:71). Uppdraget

skall redovisas senast den 15 oktober 1997. Styrelsen

skall vidare efter hörande av Riksförsäkringsverket

lämna förslag om anställning av direktör till regeringen.

Beslut fattas av regeringen.

Riksförsäkringsverket har i enlighet med ett

regeringsuppdrag redovisat ett förslag till reformerad

beräkningsmodell beträffande ersättning för administra-

tionen av försäkringen av arbetsskador (S94/4020/F).

Enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkringen

skall intäkterna från arbetsskadeavgiften enligt lagen

(1981:691) om socialavgifter även täcka försäkringens

förvaltningskostnader. Arbetsskadeavgiften skall även

täcka ersättningar enligt lagen (1954:243) om

yrkesskadeförsäkring och dess förvaltningskostnader.

Riksförsäkringsverket föreslår vidare att samma metod

och principiella synsätt skall tillämpas som vid

beräkningen av kostnaden för administrationen av

tilläggspensioneringen som ligger till grund för

ersättningen från AP-fonden. Riksförsäkringsverket

föreslår att ersättning för kostnader för administrationen

av försäkringen för arbetsskador utges med 200

miljoner kronor till de allmänna försäkringskassorna

och med 45,5 miljoner kronor till

Riksförsäkringsverket. Riksrevisionsverket har yttrat sig

angående förslaget och tillstyrker. Regeringen anser att

den nya beräkningsprincipen skall tillämpas för såväl

Riksförsäkringsverket och de allmänna

försäkringskassorna fr.o.m. år 1998. För

Riksförsäkringsverket görs därför en motsvarande

sänkning av anslagsramen för år 1998.

Riksförsäkringsverket har i samma skrivelse

(S97/4020/F) till regeringen redovisat

försäkringskassornas överuttag på totalt 143 886 000

kronor, per den 31 december 1996, för de verksamheter

som finansieras med avgifter. Regeringen anser att detta

överuttag skall regleras med en avbetalningsplan på

följande sätt, 13 miljoner kronor 1998, 100 miljoner

kronor 1999 och 30 miljoner kronor 2000. Ersättningen

för kostnader för år 1998 för administration av

försäkring för arbetsskador till de allmänna

försäkringskassorna skall därför reduceras med 13

miljoner kronor.

Regeringen har tillkallat en särskild utredare med

uppdrag att utreda rollen för Riksförsäkringsverkets

sjukhus (dir. 1997:51). Utredaren skall också bl.a. ta

ställning till huvudmannaskapet för sjukhusen.

Utredningen skall överlämnas under hösten.

Riksförsäkringsverkets sjukhus finansieras för

närvarande via anslaget för Sjukpenning och

rehabilitering, m.m.

Regeringens utgångspunkt är att

Riksförsäkringsverket den 1 oktober 1998 skall ha

etablerat den del av sin verksamhet i Söderhamns

kommun som berör yrkesskadeenheten och viss del av

verkets IT-verksamhet. Yrkesskadeenheten skall

organisatoriskt tillhöra Gävleborgs läns allmänna

försäkringskassa. Regeringen avser eventuellt att i

samband med tilläggsbudget för år 1998 föreslå att

medel motsvarande 35 helårsarbetare förs från

Riksförsäkringsverket till de allmänna

försäkringskassorna fr.o.m. den tidpunkt flyttningen

sker. Hur ersättning skall utges för de engångsvissa

merkostnader som etableringen i Söderhamn medför,

bereds inom Söderhamnskommittén (N 1996:08).

I enligt med förordning om översyn av statliga

myndigheters informationssystem inför år 2000 (SFS

1997:30) skall Statskontoret senast den 15 september

1997 till regeringen lämna en samlad bedömning av

anpassningsarbetet. Regeringen kommer därefter att

bereda denna fråga.

I regleringsbrev för budgetåret 1997 fick

Riksförsäkringsverket i uppdrag att i samverkan med

Försäkringskasseförbundet (FKF) analysera och bedöma

vilka möjligheter socialförsäkringsadministrationen har

att inom sitt verksamhetsområde bedriva tjänsteexport.

Uppdraget redovisas i rapporten Tjänsteexport inom

socialförsäkringsområdet (Riksförsäkringsverket

ANSER 1997:7). Riksförsäkringsverket anför att det

föreligger goda skäl för

socialförsäkringsadministrationen att engarera sig i

tjänsteexport, i första hand till länder i Central- och

Östeuropa samt redovisar förslag till organisationsform.

Regeringen kommer under året att bereda frågan om

tjänsteexport inom socialförsäkringsområdet.

Förberedelsearbetet pågår, för bildandet av Västra

Götalands- och Skåne läns allmänna försäkringskassa,

genom att regeringen har tillsatt två

organisationskommittéer, (dir. 1997:94 och dir.

1997:4). Avsikten är att de aktuella allmänna

försäkringskassorna skall om bildas den 1 januari 1999.

Riksförsäkringsverket förvaltar för närvarande ett

antal fonder som är knutna till olika socialförsäkringar

m.m. Förvaltningen regleras i reglemente (1961:265)

angående förvaltningen av Riksförsäkringsverkets

fonder. Fondernas kapital placeras huvudsakligen på

penningmarknaden i stats- och bostadsobligationer samt

statsskuldsväxlar och certifikat. Med anledning av lagen

(1996:1059) om statsbudgeten aviserades i 1997 års

ekonomiska vårpropositionen (prop. 1996/97:150) en

översyn av nuvarande fonder inom respektive

departementsområde. Regeringen gör bedömningen att

principerna i budgetlagen även skall gälla för de delar

av socialförsäkringssektorn som ligger vid sidan av

statsbudgeten. Denna bedömning görs med förebehåll

för eventuella juridiskttekniska komplikationer, vilka

kan föranleda regeringen att göra en ny bedömning,

som kan vara förknippade med en tillämpning av

budgetlagen på denna sektor. Regeringen bereder nu

frågan om hur budgetlagen och principen om

bruttoredovisning skall tillämpas på de delar av

socialförsäkringssektorn som ligger vid sidan av

statsbudgeten. Regeringen avser att återkomma och

redovisa sina bedömningar och förslag i dessa frågor i

den aviserade propositionen om

socialförsäkringsadministration. I anslutning härtill kan

ett antal fonder som förvaltas av Riksförsäkringsverket,

men inte fyller något praktiskt syfte, avvecklas.

Regeringen har föreslagit i den ekonomiska

vårpropositionen (prop. 1996/97:150) att, under

anslaget A 1. Sjukpenning och rehabilitering m.m.

inom detta utgiftsområde, avsätta medel som ger

försäkringskassorna möjlighet att bedriva olika projekt

bl.a. i syfte att uppnå samverkansvinster. Dessa

särskilda medel ställs till försäkringskassornas

förfogande genom sammanläggning av bl.a medel som

för närvarande är avsatta för köp av arbetslivsinriktade

rehabiliteringstjänster, arbetstekniska hjälpmedel, läkar-

utlåtanden och läkarundersökningar. Av dessa medel

kan 100 miljoner kronor användas av de allmänna

försäkringskassorna för administration av

verksamheten.

Regeringen föreslår också i denna proposition att

arbetsgivarens lagstadgade ansvar för att utge ersättning

till arbetstagare i form av sjuklön förkortas från 28 till

14 dagar. Ändringen föreslås gälla fr.o.m. den 1 april

1998. Den ökade administrationskostnaden som detta

medför för försäkringskassorna avser regeringen att

återkomma om till riksdagen i samband med

tilläggsbudgeten för år 1998.

5.3 Regeringens bedömning

avseende revisionens

iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) bedömer att

årsredovisningen i allt väsentligt är rättvisande.

Årsredovisningens kvalitet och då främst

resultatredovisningen har enligt Riksrevisionsverket

utvecklats jämfört med föregående år. Dock ser RRV

behov av översyn av vissa principer i redovisningen

bl.a. i samband med projektet för det reformerade

pensionssystemet, fondförvaltningen och av vissa räntor

och avgiftsintäkter. Vidare noterar RRV att

gränsdragningen mellan styrelsens, direktörens, och

personalens ansvarsområden vid vissa försäkringskassor

är otydlig. Regeringen har för avsikt att till riksdagen

återkomma med förslag till nya regler för

organisationen avseende

socialförsäkringsadministrationen (prop. 1996/97:63,

bet 1996/97:SfU12, rskr. 1996/97:273). I samband med

detta skall även frågor rörande direktören behandlas.

Den ekonomiadministrativa värdering som RRV

utfört av de flesta statliga myndigheter för budgetåret

1995/96 har för Riksförsäkringsverkets del givit det

ekonomiadministrativa värdet fullt tillfredsställande.

5.4 Anslag

B 1. Riksförsäkringsverket

1995/96

Utgift

1 074

721

1,

2

Anslag

s-

sparan

de

178

0723

Därav

1996

763 707

1997

Anslag

693 634

Utgifts

-

progno

s

867 000

1998

Förslag

665 012

1999

Beräkna

t

698 432

2000

Beräkna

t

729 384

1. Beloppen anges i tusental kr

2. Inkl. anslag för porto och exkl. av regeringen innehållet belopp 13

900 tkr

3. Ändrad redovisningsprincip. Överskottet av ränteintäkter och

avgiftsin täkter har förts till anslaget, 51 977 tkr

Riksförsäkringsverket (RFV) skall bidra till att uppfylla

målen inom sina utgiftsområden genom att administrera

och verka för en allmän socialförsäkring som ger

ekonomisk trygghet vid sjukdom, handikapp, ålderdom

och vård av barn. RFV skall vidare säkerställa och

tillgodose kravet på god service, likformighet, kvalitet

och kostnadseffektivitet i handläggningen av

försäkrings- och bidragssärenden.

En jämförelse mellan budget och utfall år 1995/96

visar ett anslagssparande på 178 miljoner kronor. Detta

belopp hänför sig bl.a. till att medel avsatta för viss

projektverksamhet förts över till följande budgetår.

Prognosen för anslagsbelastningen för innevarande

budgetår pekar på att anslagssparandet från föregående

budgetår är förbrukat vid budgetårets utgång.

Riksförsäkringsverket använder sitt anslagssparande till

att bl.a. finansiera delar av den nödvändiga

anpassningen av IT-stödet inför år 2000.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Som anförts under inledningsavsnittet till

Socialförsäkringsadministrationen visar RFV:s

årsredovisning att verksamheten bedrivs i enlighet med

gällande riktlinjer och med inriktning att nå de uppsatta

målen.

Slutsatser

Riksförsäkringsverket har regeringens uppdrag att vidta

förberedelser för det reformerade pensionssystemet.

Projektet, som påbörjades under budgetåret 1994/95,

finansieras huvudsakligen genom lån i

Riksgäldskontoret. Mot bakgrund av projektets

omfattning har arbetet med att genomföra det

reformerade pensionssystemet getts tydliga ekonomiska

ramar och kommer noggrant att följas och utvärderas.

Riksförsäkringsverket kommer fram till och med året

2001 att medges en låneram omfattande maximalt 992

miljoner kronor.

Regeringen beräknar Riksförsäkringsverkets

ramanslag för år 1998 med utgångspunkt från ett

besparingskrav om 3 % för budgetåret. Vidare gör

regeringen den bedömningen att av det till för-

säkringskassorna överförda beloppet år 1997 om 53

miljoner kronor kan under året 1998 40 miljoner kronor

föras tillbaka till Riksförsäkringsverkets ramanslag.

Regeringen anser också att Riksförsäkringsverket

fr.o.m. år 1998 bör få ersättning från

Arbetsskadefonden för administration av försäkringen,

därför minskas anslaget med 45,5 miljoner kronor.

Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att

665 012 000 kronor anvisas till Riksförsäkringsverket

för 1998. För åren 1999 och 2000 beräknas anslaget till

698 432 000 kronor respektive 729 384 000 kronor.

Vissa av Riksförsäkringsverkets

administrationskostnader finansieras via ersättningar

som lämnas från Allmänna pensionsfonden och de

affärsdrivande verken. Dessa inkomster kan för

budgetåret 1998 beräknas till 64,7 miljoner kronor. För

administration av försäkringen för arbetsskador

beräknas intäkterna uppgå till 45,5 miljoner kronor för

1998.

B 2. Allmänna försäkringskassor

1995/96

Utgift

6 800

603

1

Anslag

s-

sparan

de

24 8842

Därav

1996

4 678

844

1997

Anslag

4 412

578

Utgifts

-

progno

s

4 700

000

1998

Förslag

4 269

564

1999

Beräkna

t

4 363

150

2000

Beräkna

t

4 431

466

1. Beloppen anges i tusental kr

2. Ändrad redovisningsprincip Överskottet av ränteintäkter och

avgiftsintäkter 79,7 mkr har förts till anslaget

De 25 försäkringskassorna har till uppgift att handlägga

enskilda ärenden inom socialförsäkrings- och

bidragssystemen på regional och lokal nivå. I ledningen

för varje försäkringskassa finns en styrelse och en

direktör. Vid försäkringskassorna finns totalt 163

förtroendevalda socialförsäkringsnämnder som beslutar

i vissa enskilda ärenden. I slutet av år 1996 fanns ca

350 lokalkontor och ett trettiotal mindre servicepunkter.

Den 31 december 1996 arbetade 15 437 personer vid

försäkringskassorna.

På grund av den minskade budgetramen har

försäkringskassorna beslutat om resursneddragningar på

drygt 1 600 årsarbetare under budgetåret 1995/96.

Besparingseffekten förskjuts dock av arbetsrättsliga

reglerna som bl.a. medför långa uppsägningstider.

Riksförsäkringsverket och försäkringskassorna har även

vidtagit och initierat förenklings- och

effektiviseringsåtgärder med avseende på kassornas

verksamhet. Trots dessa åtgärder prognostiseras för

budgetåret 1997 ett överskridande på ca 260 miljoner

kronor. Under budgetåret 1997 planeras ytterligare

personalneddragningar.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Administrationen har under de senaste åren befunnit sig

i en omvälvande period där försäkringskassan har haft

till uppgift att klara befintlig verksamhet samtidigt som

ett stort antal regelförändringar har genomförts. Detta

har skett samtidigt som budgetramen minskat. Följden

har blivit att det uppstått vissa brister främst vad gäller

beslutsunderlag. Regeringen kommer att noga följa

utvecklingen inom området.

FÖRDELNING AV FÖRSÄKRINGSKASSORNAS

ADMINISTRATIONSKOSTNADER (%)

BÅ

1991/92

BÅ

1992/93

BÅ

1993/94

BÅ

1994/95

BÅ

1995/96

(12

MÅN)

Sjukpennin

g-

försäkring.

21

17

13

14

17,2

Rehabiliteri

ng

25

23

26

27

20,5

Arbetsskad

eförsäkring

10

12

8

6

3,4

Bostads-

bidrag

8

6

9,3

Övriga

förmåner1

44

48

45

47

49,6

Totalt

100

100

100

100

100

1. I övriga förmåner ingår bidragområdet, pensionsområdet,

föräldraförsäkringen, vårdersättning, utbildningsbidrag m.m.

Kostnaderna för rehabilitering har minskat under

1995/96, vilket delvis beror på att definitionen av

begreppet rehabilitering blivit snävare i det

tidredovisningssystemet som tillämpas av

försäkringskassorna fr o m år 1996. Kostnaderna för

arbetsskadeförsäkringen har minskat sedan budgetåret

1992/93, vilket hänger samman med ett minskat antal

ärenden, medan kostnaderna för administrationen av

bostadsbidraget har ökat sedan övertagandet från

kommunerna den 1 januari 1994.

Regeringen har i propositionen En allmän och sam-

manhållen arbetslöshetsförsäkring (prop. 1996/97:107)

föreslagit att utbetalningen av KAS-ersättningen skall

utföras av det för arbetslöshetskassorna gemensamma

utbetalningssystemet och inte av de allmänna

försäkringskassorna Mot bakgrund av denna förändring

bedömer regeringen att anslaget för budgetåret 1998

minskas med 6 miljoner kronor.

I enlighet med vad som aviserades i ekonomiska

vårpropositionen (prop. 1996/97:150) bör personer som

har fyllt 63 år, efter arbetsgivares godkännande,

erbjudas möjlighet att före den ordinarie pensionsåldern,

vid 65 års ålder, lämnar arbetsmarknaden under

förutsättning att arbetsgivaren anställer en

långtidsarbetslös person. Ansökan måste göras under

perioden den 1 januari 1998 till den 31 augusti 1998.

Efter godkännande av arbetsförmedlingen beslutar

försäkringskassan om ersättningsnivån och sköter

utbetalningen. Samtliga finansieringsbidrag

administreras fr.o.m. 1 januari 1998 av AMS.

Försäkringskassorna avvecklar den befintliga stocken

under 1998. Regeringen bedömer att anslaget minskas

med 6,5 miljoner kronor på grund av ovan angivna

förändringar.

Anslaget har beräknats utifrån ett besparingskrav om

3 % för budgetåret. För budgetåret 1997 överfördes 53

miljoner kronor från Riksförsäkringsverkets ramanslag

till försäkringskassorna, av dessa återförs, för

budgetåret 1998, 40 miljoner kronor till

Riksförsäkringsverkets ramanslag.

Slutsatser

Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att

4 269 564 000 kronor anvisas till de Allmänna

försäkringskassorna för 1998. För åren 1999 och 2000

beräknas anslaget till 4 363 150 000 kronor respektive

4 431 466 000 kronor.

Regeringen beräknar vidare avgiftsinkomster för

försäkringskassorna på 503 miljoner kronor för vardera

budgetåren 1998, 1999 och 2000.

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

 2

 1

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

 5

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

 6

 7

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

 12

 11

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

 20

 21

PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

 PROP. 1997/98:1 UTGIFTSOMRÅDE 10

 30

 29