Regeringens proposition

1997/98:135

Dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och

Makedonien m.m.

Prop.

1997/98:135

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 5 mars 1998

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner ett dubbelbeskatt-

ningsavtal mellan Sverige och den tidigare Jugoslaviska delrepubliken

Makedonien och antar en lag om detta avtal. Det avses bli tillämpligt

efter utgången av det år då avtalet träder i kraft. Avtalet avses såvitt

gäller förhållandet mellan Sverige och Makedonien ersätta ett avtal från

1980 mellan Sverige och Jugoslavien.

Vidare föreslås i propositionen vissa mindre ändringar avseende dels

dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och Canada och dels lagen om

avräkning av utländsk skatt.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 4

2.1 Förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige

och Makedonien 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1511) om

dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Canada 41

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om

avräkning av utländsk skatt 42

3 Ärendet och dess beredning 43

4 Dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och Makedonien 43

4.1 Lagförslaget 43

4.2 Översiktligt om inkomstskattesystemet i Makedonien 44

4.2.1 Bolagsbeskattningen 44

4.2.2 Beskattning av fysiska personer 45

4.3 Dubbelbeskattningsavtalets innehåll 45

4.3.1 Avtalets tillämpningsområde 45

4.3.2 Definitioner m.m. 46

4.3.3 Avtalets beskattningsregler 47

4.4 Metoder för undanröjande av dubbelbeskattning 53

4.4.1 Allmänt 53

4.4.2 Skattefrihet för utdelning från bolag i

Makedonien till svenskt bolag 53

4.5 Särskilda bestämmelser 54

4.6 Regler mot offshoreverksamhet m.m. 54

4.7 Slutbestämmelser 56

5 Ändring i lagen om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och

Canada 56

6 Ändring i lagen om avräkning av utländsk skatt 57

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 mars 1998 ...........60

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner avtalet mellan Sverige och Makedonien för undvikande av

dubbelbeskattning beträffande skatter på inkomst och förmögenhet,

2. antar regeringens förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan

Sverige och Makedonien,

3. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1996:1511) om

dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Canada,

4. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om

avräkning av utländsk skatt.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan

Sverige och Makedonien

Härigenom föreskrivs följande.

1 § Det avtal för undvikande av dubbelbeskattning beträffande skatter på

inkomst och förmögenhet som Sverige och Makedonien undertecknade

den 17 februari 1998 skall gälla som lag här i landet. Avtalet är avfattat

på svenska, makedoniska och engelska. Den svenska och engelska texten

framgår av bilaga till denna lag.

2 § Avtalets beskattningsregler skall tillämpas endast om dessa medför

inskränkning av den skattskyldighet i Sverige som annars skulle

föreligga.

3 § Om en person som är bosatt i Sverige förvärvar inkomst som enligt

bestämmelserna i avtalet beskattas endast i Makedonien, skall sådan

inkomst inte tas med vid taxeringen i Sverige.

_________

1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer och tillämpas

på beskattningsår som börjar den 1 januari närmast efter dagen då lagen

träder i kraft eller senare.

2. Följande författningar skall inte längre tillämpas såvitt avser

förhållandet mellan Sverige och Makedonien, nämligen

 förordningen (1982:70) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige

och Jugoslavien,

 förordningen (1982:71) om kupongskatt för person med hemvist i

Jugoslavien, m.m.

De angivna författningarna skall dock fortfarande tillämpas

a) på inkomst som förvärvas före den 1 januari året efter det år då

lagen träder i kraft, samt

b) beträffande skatt på förmögenhet, på skatt som påförs vid taxeringen

året efter det år då lagen träder i kraft eller vid tidigare års taxering.

Bilaga

AVTAL MELLAN

KONUNGARIKET SVERIGE

OCH REPUBLIKEN

MAKEDONIEN FÖR

UNDVIKANDE AV

DUBBELBESKATTNING

BETRÄFFANDE SKATTER PÅ

INKOMST OCH

FÖRMÖGENHET

Konungariket Sverige och

Republiken Makedonien, som

önskar ingå ett avtal för und-

vikande av dubbelbeskattning be-

träffande skatter på inkomst och

förmögenhet, har kommit överens

om följande:

Artikel 1

Personer på vilka avtalet tillämpas

Detta avtal tillämpas på personer

som har hemvist i en avtalsslu-

tande stat eller i båda avtalsslu-

tande staterna.

Artikel 2

Skatter som omfattas av avtalet

1. Detta avtal tillämpas på skat-

ter på inkomst och på förmögenhet

som påförs för var och en av de

avtalsslutande staternas eller dess

lokala myndigheters räkning, obe-

roende av det sätt på vilket skatter-

na tas ut.

2. Med skatter på inkomst och

på förmögenhet förstås alla skatter

som utgår på inkomst eller för-

mögenhet i dess helhet eller på

delar av inkomst eller förmögen-

het, däri inbegripet skatter på vinst

på grund av överlåtelse av lös eller

fast egendom, samt skatter på

värdestegring.

3. De skatter på vilka detta avtal

tillämpas är:

a) i Makedonien:

1) inkomstskatten,

2) vinstskatten,

3) egendomsskatten,

(i det följande benämnd make-

donisk skatt ),

b) i Sverige:

1) den statliga inkomst-

skatten, kupongskatten däri

inbegripen,

2) den särskilda inkomst-

skatten för utomlands bo-

satta,

3) den särskilda inkomst-

skatten för utomlands bo-

satta artister m.fl.,

4) den kommunala inkomst-

skatten,

5) expansionsmedelsskatten,

6) fastighetsskatten, och

7) den statliga förmögenhets-

skatten,

(i det följande benämnd svensk

skatt ).

4. Avtalet tillämpas även på

skatter av samma eller i huvudsak

likartat slag, som efter under-

tecknandet av avtalet påförs vid

sidan av eller i stället för de skatter

som anges i punkt 3. De behöriga

myndigheterna i de avtalsslutande

staterna skall meddela varandra de

väsentliga ändringar som gjorts i

respektive skattelagstiftning.

Artikel 3

Allmänna definitioner

1. Om inte sammanhanget för-

anleder annat, har vid tillämp-

ningen av detta avtal följande

uttryck nedan angiven betydelse:

a) 1) Makedonien åsyftar

Republiken Makedoniens territo-

rium och omfattar, när uttrycket

används i geografisk betydelse,

dess landområden och vatten och

bottnar i dess insjöar över vilka

Makedonien har jurisdiktion eller

suveräna rättigheter att utforska,

exploatera och förvalta natur-

resurser, i enlighet med intern

jurisdiktion och folkrättens regler;

2) Sverige åsyftar Konunga-

riket Sverige och innefattar, när

uttrycket används i geografisk be-

tydelse, Sveriges territorium,

Sveriges territorialvatten och

andra havsområden över vilka

Sverige, i överensstämmelse med

folkrättens regler, utövar suveräna

rättigheter eller jurisdiktion;

b) en avtalsslutande stat och

 den andra avtalsslutande staten

åsyftar Makedonien eller Sverige,

beroende på sammanhanget;

c) person inbegriper fysisk

person, bolag och annan samman-

slutning;

d) bolag åsyftar juridisk per-

son eller annan som vid beskatt-

ningen behandlas såsom juridisk

person;

e) registrerat kontor åsyftar

det legala huvudkontoret för ett

bolag som registrerats enligt intern

lagstiftning i en avtalsslutande

stat;

f) medborgare åsyftar:

 1) i Makedonien, fysisk per-

son som enligt makedonisk

lagstiftning om medborgar-

skap har medborgarskap i

Makedonien,

 2) i Sverige, fysisk person

som har medborgarskap i

Sverige,

 3) juridisk person eller annan

sammanslutning som bil-

dats enligt lagstiftningen i

en avtalsslutande stat;

g) företag i en avtalsslutande

stat och företag i den andra

avtalsslutande staten åsyftar före-

tag som bedrivs av person med

hemvist i en avtalsslutande stat

respektive företag som bedrivs av

person med hemvist i den andra

avtalsslutande staten;

h) behörig myndighet åsyftar:

 1) i Makedonien: finans-

ministern eller dennes be-

fullmäktigade ombud, och

 2) i Sverige: finansministern,

dennes befullmäktigade

ombud eller den myndighet

åt vilken uppdras att vara

behörig myndighet vid

tillämpningen av detta

avtal;

i) internationell trafik åsyftar

transport med skepp eller luft-

fartyg som används av företag som

har sin verkliga ledning i en av-

talsslutande stat utom då skeppet

eller luftfartyget används uteslu-

tande mellan platser i den andra

avtalsslutande staten.

2. Då en avtalsslutande stat

tillämpar avtalet anses, såvida inte

sammanhanget föranleder annat,

varje uttryck som inte definierats i

avtalet ha den betydelse som

uttrycket har enligt den statens

lagstiftning i fråga om sådana

skatter på vilka avtalet tillämpas.

Artikel 4

Hemvist

1. Vid tillämpningen av detta

avtal åsyftar uttrycket person med

hemvist i en avtalsslutande stat

person som enligt lagstiftningen i

denna stat är skattskyldig där på

grund av domicil, bosättning, plats

för företagsledning, legalt huvud-

kontor (registrerat kontor) eller

annan liknande omständighet.

Uttrycket inbegriper handelsbolag

och dödsbon endast till den del

dess inkomst är skattepliktig i

denna stat på samma sätt som

inkomst som förvärvas av person

med hemvist där, antingen hos

handelsbolaget eller dödsboet eller

hos dess delägare.

Uttrycket person med hemvist i

en avtalsslutande stat inbegriper

emellertid inte person som är

skattskyldig i denna stat endast för

inkomst från källa i denna stat

eller för förmögenhet belägen där.

2. Då på grund av bestäm-

melserna i punkt 1 fysisk person

har hemvist i båda avtalsslutande

staterna, bestäms hans hemvist på

följande sätt:

a) han anses ha hemvist i den

stat där han har en bostad som

stadigvarande står till hans för-

fogande. Om han har en sådan

bostad i båda staterna, anses han

ha hemvist i den stat med vilken

hans personliga och ekonomiska

förbindelser är starkast (centrum

för levnadsintressena);

b) om det inte kan avgöras i

vilken avtalsslutande stat han har

centrum för sina levnadsintressen

eller om han inte i någondera

staten har en bostad som stadig-

varande står till hans förfogande,

anses han ha hemvist i den stat där

han stadigvarande vistas;

c) om han stadigvarande vistas i

båda staterna eller om han inte

vistas stadigvarande i någon av

dem, anses han ha hemvist i den

stat där han är medborgare;

d) om han är medborgare i båda

staterna eller om han inte är med-

borgare i någon av dem, skall de

behöriga myndigheterna i de

avtalsslutande staterna avgöra frå-

gan genom ömsesidig överens-

kommelse.

3. Då på grund av bestäm-

melserna i punkt 1 annan person

än fysisk person har hemvist i

båda avtalsslutande staterna, anses

personen i fråga ha hemvist i den

stat där den har sin verkliga led-

ning.

Artikel 5

Fast driftställe

1. Vid tillämpningen av detta

avtal åsyftar uttrycket fast drift-

ställe en stadigvarande plats för

affärsverksamhet, från vilken ett

företags verksamhet helt eller del-

vis bedrivs.

2. Uttrycket fast driftställe

innefattar särskilt:

a) plats för företagsledning,

b) filial,

c) kontor,

d) fabrik,

e) verkstad, och

f) gruva, olje- eller gaskälla,

stenbrott eller annan plats för ut-

vinning av naturtillgångar.

3. Plats för byggnads-, anlägg-

nings-, monterings- eller installa-

tionsverksamhet eller verksamhet

som består av övervakning i an-

slutning därtill utgör fast driftställe

endast om verksamheten pågår

under en tidsperiod som överstiger

tolv månader.

4. Utan hinder av föregående

bestämmelser i denna artikel anses

uttrycket fast driftställe inte

innefatta:

a) användningen av anordningar

uteslutande för lagring, utställning

eller utlämnande av företaget till-

höriga varor,

b) innehavet av ett företaget till-

hörigt varulager uteslutande för

lagring, utställning eller utlämnan-

de,

c) innehavet av ett företaget till-

hörigt varulager uteslutande för

bearbetning eller förädling genom

annat företags försorg,

d) innehavet av stadigvarande

plats för affärsverksamhet ute-

slutande för inköp av varor eller

inhämtande av upplysningar för

företaget,

e) innehavet av stadigvarande

plats för affärsverksamhet ute-

slutande för att för företaget be-

driva annan verksamhet av för-

beredande eller biträdande art,

f) innehavet av en stadigvarande

plats för affärsverksamhet ute-

slutande för att kombinera verk-

samheter som anges i punkterna

a) e), under förutsättning att hela

verksamheten som bedrivs från

den stadigvarande platsen för

affärsverksamhet på grund av

denna kombination är av för-

beredande eller biträdande art.

5. Om en person, som inte är

sådan oberoende representant på

vilken punkt 6 tillämpas, är verk-

sam för ett företag samt i en

avtalsslutande stat har och där

regelmässigt använder fullmakt att

sluta avtal i företagets namn, anses

detta företag utan hinder av

bestämmelserna i punkterna 1 och

2 ha fast driftställe i denna stat i

fråga om varje verksamhet som

denna person bedriver för före-

taget. Detta gäller dock inte, om

den verksamhet som denna person

bedriver är begränsad till sådan

som anges i punkt 4 och som om

den bedrevs från en stadigvarande

plats för affärsverksamhet inte

skulle göra denna stadigvarande

plats för affärsverksamhet till fast

driftställe enligt bestämmelserna i

nämnda punkt.

6. Företag i en avtalsslutande

stat anses inte ha fast driftställe i

den andra avtalsslutande staten

endast på den grund att företaget

bedriver affärsverksamhet i denna

stat genom förmedling av mäklare,

kommissionär eller annan obero-

ende representant, under förutsätt-

ning att sådan person därvid be-

driver sin sedvanliga affärsverk-

samhet.

7. Den omständigheten att ett

bolag med hemvist i en avtals-

slutande stat kontrollerar eller kon-

trolleras av ett bolag med hemvist

i den andra avtalsslutande staten

eller ett bolag som bedriver

affärsverksamhet i denna andra

stat (antingen från fast driftställe

eller på annat sätt), medför inte i

och för sig att någotdera bolaget

utgör fast driftställe för det andra.

Artikel 6

Inkomst av fast egendom

1. Inkomst, som person med

hemvist i en avtalsslutande stat

förvärvar av fast egendom (däri

inbegripet inkomst av lantbruk

eller skogsbruk) belägen i den

andra avtalsslutande staten, får

beskattas i denna andra stat.

2. Uttrycket fast egendom har

den betydelse som uttrycket har

enligt lagstiftningen i den avtals-

slutande stat där egendomen är be-

lägen. Uttrycket inbegriper dock

alltid tillbehör till fast egendom,

levande och döda inventarier i

lantbruk och skogsbruk, rättigheter

på vilka bestämmelserna i privat-

rätten om fast egendom tillämpas,

byggnader, nyttjanderätt till fast

egendom samt rätt till föränderliga

eller fasta ersättningar för nytt-

jandet av eller rätten att nyttja

mineralförekomst, källa eller

annan naturtillgång. Skepp, båtar

och luftfartyg anses inte vara fast

egendom.

3. Bestämmelserna i punkt 1

tillämpas på inkomst som för-

värvas genom omedelbart bru-

kande, genom uthyrning eller

annan användning av fast egen-

dom.

4. Bestämmelserna i punkterna 1

och 3 tillämpas även på inkomst

av fast egendom som tillhör

företag och på inkomst av fast

egendom som används vid

självständig yrkesutövning.

Artikel 7

Inkomst av rörelse

1. Inkomst av rörelse, som

företag i en avtalsslutande stat

förvärvar, beskattas endast i denna

stat, såvida inte företaget bedriver

rörelse i den andra avtalsslutande

staten från där beläget fast drift-

ställe. Om företaget bedriver rörel-

se på nyss angivet sätt, får före-

tagets inkomst beskattas i den

andra staten, men endast så stor

del därav som är hänförlig till det

fasta driftstället.

2. Om företag i en avtals-

slutande stat bedriver rörelse i den

andra avtalsslutande staten från

där beläget fast driftställe hänförs,

om inte bestämmelserna i punkt 3

föranleder annat, i vardera avtals-

slutande staten till det fasta drift-

stället den inkomst som det kan

antas att driftstället skulle ha för-

värvat, om det varit ett fristående

företag som bedrivit verksamhet

av samma eller liknande slag

under samma eller liknande villkor

och självständigt avslutat affärer

med det företag till vilket drift-

stället hör.

3. Vid bestämmandet av fast

driftställes inkomst medges avdrag

för utgifter som uppkommit för det

fasta driftstället, härunder in-

begripna utgifter för företagets

ledning och allmänna förvaltning,

oavsett om utgifterna uppkommit i

den stat där det fasta driftstället är

beläget eller annorstädes.

4. Inkomst hänförs inte till fast

driftställe endast av den anled-

ningen att varor inköps genom det

fasta driftställets försorg för före-

taget.

5. Vid tillämpningen av före-

gående punkter bestäms inkomst

som är hänförlig till det fasta

driftstället genom samma för-

farande år från år, såvida inte goda

och tillräckliga skäl föranleder

annat.

6. Ingår i inkomst av rörelse

inkomst som behandlas särskilt i

andra artiklar av detta avtal, berörs

bestämmelserna i dessa artiklar

inte av reglerna i denna artikel.

Artikel 8

Sjöfart och luftfart

1. Inkomst som förvärvas av

företag i en avtalsslutande stat

genom användningen av skepp

eller luftfartyg i internationell tra-

fik beskattas endast i den avtals-

slutande stat där företaget har sin

verkliga ledning. I fall då denna

stat på grund av sin lagstiftning

inte kan beskatta inkomsten i sin

helhet, skall inkomsten beskattas

endast i den avtalsslutande stat där

företaget har hemvist.

2. Bestämmelserna i punkt 1

tillämpas beträffande inkomst som

förvärvas av luftfartskonsortiet

Scandinavian Airlines System

(SAS) endast i fråga om den del av

inkomsten som motsvarar den

andel i konsortiet som innehas av

SAS Sverige AB, den svenske

delägaren i SAS.

3. Bestämmelserna i punkt 1

tillämpas även på inkomst som

förvärvas genom deltagande i en

pool, ett gemensamt företag eller

en internationell driftsorganisa-

tion.

Artikel 9

Företag med intressegemenskap

1. I fall då

a) ett företag i en avtalsslutande

stat direkt eller indirekt deltar i

ledningen eller kontrollen av ett

företag i den andra avtalsslutande

staten eller äger del i detta företags

kapital, eller

b) samma personer direkt eller

indirekt deltar i ledningen eller

kontrollen av såväl ett företag i en

avtalsslutande stat som ett företag

i den andra avtalsslutande staten

eller äger del i båda dessa företags

kapital, iakttas följande.

Om mellan företagen i fråga om

handelsförbindelser eller finansi-

ella förbindelser avtalas eller före-

skrivs villkor, som avviker från

dem som skulle ha avtalats mellan

av varandra oberoende företag, får

all inkomst, som utan sådana vill-

kor skulle ha tillkommit det ena

företaget men som på grund av

villkoren i fråga inte tillkommit

detta företag, inräknas i detta före-

tags inkomst och beskattas i över-

ensstämmelse därmed.

2. I fall då en avtalsslutande stat

i inkomsten för ett företag i denna

stat inräknar och i överensstäm-

melse därmed beskattar inkomst,

för vilken ett företag i den andra

avtalsslutande staten beskattats i

denna andra stat, samt den sålunda

inräknade inkomsten är sådan som

skulle ha tillkommit företaget i

den förstnämnda staten om de vill-

kor som avtalats mellan företagen

hade varit sådana som skulle ha

avtalats mellan av varandra obero-

ende företag, skall denna andra

stat, om den anser att det är

berättigat att inkomsten inräknats

på angivet sätt, genomföra veder-

börlig justering av det skatte-

belopp som påförts för inkomsten

där. Vid sådan justering iakttas

övriga bestämmelser i detta avtal

och de behöriga myndigheterna i

de avtalsslutande staterna över-

lägger vid behov med varandra.

Artikel 10

Utdelning

1. Utdelning från bolag med

hemvist i en avtalsslutande stat till

person med hemvist i den andra

avtalsslutande staten får beskattas i

denna andra stat.

2. Sådan utdelning får utan

hinder av bestämmelserna i punkt

1 beskattas även i den avtals-

slutande stat där bolaget som

betalar utdelningen har hemvist,

enligt lagstiftningen i denna stat,

men om mottagaren har rätt till

utdelningen får skatten inte

överstiga 15 procent av utdel-

ningens bruttobelopp. Om emeller-

tid den som har rätt till utdel-

ningen är ett bolag (med undantag

för handelsbolag) som direkt inne-

har minst 25 procent av det ut-

betalande bolagets kapital skall

utdelningen vara undantagen från

beskattning i den avtalsslutande

stat i vilken det bolag som betalar

utdelningen har hemvist.

Bestämmelserna i denna punkt

berör inte bolagets beskattning för

den vinst av vilken utdelningen

betalas.

3. Med uttrycket utdelning

förstås i denna artikel inkomst av

aktier eller andra rättigheter, som

inte är fordringar, med rätt till

andel i vinst, samt inkomst av

andra andelar i bolag, som enligt

lagstiftningen i den stat där det

utdelande bolaget har hemvist vid

beskattningen behandlas på samma

sätt som inkomst av aktier.

4. Bestämmelserna i punkterna 1

och 2 tillämpas inte, om den som

har rätt till utdelningen har hem-

vist i en avtalsslutande stat och

bedriver rörelse i den andra avtals-

slutande staten, där bolaget som

betalar utdelningen har hemvist,

från där beläget fast driftställe

eller utövar självständig yrkes-

verksamhet i denna andra stat från

där belägen stadigvarande anord-

ning, samt den andel på grund av

vilken utdelningen betalas äger

verkligt samband med det fasta

driftstället eller den stadigvarande

anordningen. I sådant fall tilläm-

pas bestämmelserna i artikel 7

respektive artikel 14.

5. Om bolag med hemvist i en

avtalsslutande stat förvärvar in-

komst från den andra avtals-

slutande staten, får denna andra

stat inte beskatta utdelning som

bolaget betalar, utom i den mån

utdelningen betalas till person med

hemvist i denna andra stat eller i

den mån den andel på grund av

vilken utdelningen betalas äger

verkligt samband med fast drift-

ställe eller stadigvarande anord-

ning i denna andra stat, och ej

heller på bolagets icke utdelade

vinst ta ut en skatt som utgår på

bolagets icke utdelade vinst, även

om utdelningen eller den icke ut-

delade vinsten helt eller delvis ut-

görs av inkomst som uppkommit i

denna andra stat.

Artikel 11

Ränta

1. Ränta, som härrör från en av-

talsslutande stat och som betalas

till person med hemvist i den

andra avtalsslutande staten, får be-

skattas i denna andra stat.

2. Räntan får emellertid beskat-

tas även i den avtalsslutande stat

från vilken den härrör, enligt

lagstiftningen i denna stat, men om

mottagaren har rätt till räntan får

skatten inte överstiga 10 procent

av räntans bruttobelopp.

3. Utan hinder av bestämmelser-

na i punkt 2 skall ränta som anges

i punkt 1 beskattas endast i den

avtalsslutande stat där den som har

rätt till räntan har hemvist, under

förutsättning att ett av följande

villkor är uppfyllda:

a) räntan betalas av eller till en

avtalsslutande stat, av eller till

dess offentligrättsliga personer

eller lokala myndigheter eller

centralbanken i en avtalsslutande

stat;

b) räntan betalas på grund av lån

som godkänts av regeringen i den

avtalsslutande stat där den som

betalar räntan har hemvist;

c) räntan betalas på grund av lån

som beviljas eller garanteras av

Styrelsen för internationellt

utvecklingssamarbete (SIDA),

Swedfund International AB eller

Exportkreditnämnden eller av

annan institution av offentlig-

rättslig karaktär med syfte att

främja export eller utveckling

under förutsättning att krediten be-

viljats eller garanterats på förmån-

liga villkor;

d) räntan betalas på grund av lån

som beviljas av en bank.

4. Med uttrycket ränta förstås

i denna artikel inkomst av varje

slags fordran, antingen den säker-

ställts genom inteckning i fast

egendom eller inte och antingen

den medför rätt till andel i gälde-

närens vinst eller inte. Uttrycket

åsyftar särskilt inkomst av värde-

papper som utfärdats av staten och

inkomst av obligationer eller

debentures, däri inbegripet agio-

belopp och vinster som hänför sig

till sådana värdepapper, obliga-

tioner eller debentures. Straffavgift

på grund av sen betalning anses

inte som ränta vid tillämpningen

av denna artikel.

5. Bestämmelserna i punkterna

1, 2 och 3 tillämpas inte, om den

som har rätt till räntan har hemvist

i en avtalsslutande stat och bedri-

ver rörelse i den andra avtals-

slutande staten, från vilken räntan

härrör, från där beläget fast

driftställe eller utövar självständig

yrkesverksamhet i denna andra stat

från där belägen stadigvarande

anordning, samt den fordran för

vilken räntan betalas äger verkligt

samband med det fasta driftstället

eller den stadigvarande anord-

ningen. I sådant fall tillämpas be-

stämmelserna i artikel 7 respektive

artikel 14.

6. Ränta anses härröra från en

avtalsslutande stat om utbetalaren

är den staten själv, en lokal myn-

dighet eller person med hemvist i

denna stat. Om emellertid den per-

son som betalar räntan, antingen

han har hemvist i en avtalsslutande

stat eller inte, i en avtalsslutande

stat har fast driftställe eller stadig-

varande anordning i samband med

vilken den skuld uppkommit för

vilken räntan betalas, och räntan

belastar det fasta driftstället eller

den stadigvarande anordningen,

anses räntan härröra från den stat

där det fasta driftstället eller den

stadigvarande anordningen finns.

7. Då på grund av särskilda

förbindelser mellan utbetalaren

och den som har rätt till räntan

eller mellan dem båda och annan

person räntebeloppet, med hänsyn

tagen till den fordran för vilken

räntan betalas, överstiger det

belopp som skulle ha avtalats

mellan utbetalaren och den som

har rätt till räntan om sådana

förbindelser inte förelegat, tilläm-

pas bestämmelserna i denna artikel

endast på sistnämnda belopp. I

sådant fall beskattas överskjutande

belopp enligt lagstiftningen i var-

dera avtalsslutande staten med

iakttagande av övriga bestämmel-

ser i detta avtal.

Artikel 12

Royalty

1. Royalty, som härrör från en

avtalsslutande stat och som betalas

till person med hemvist i den and-

ra avtalsslutande staten, beskattas

endast i denna andra stat, om per-

sonen i fråga har rätt till royaltyn.

2. Med uttrycket royalty för-

stås i denna artikel varje slags

betalning som tas emot såsom

ersättning för nyttjandet av eller

för rätten att nyttja upphovsrätt till

litterärt, konstnärligt eller veten-

skapligt verk, häri inbegripet bio-

graffilm och film eller band för

radio- eller televisionsutsändning,

patent, varumärke, mönster eller

modell, ritning, hemligt recept

eller hemlig tillverkningsmetod

eller för upplysning om erfaren-

hetsrön av industriell, kommersiell

eller vetenskaplig natur.

3. Bestämmelserna i punkt 1

tillämpas inte, om den som har rätt

till royaltyn har hemvist i en av-

talsslutande stat och bedriver

rörelse i den andra avtalsslutande

staten, från vilken royaltyn härrör,

från där beläget fast driftställe

eller utövar självständig yrkes-

verksamhet i denna andra stat från

där belägen stadigvarande anord-

ning, samt den rättighet eller egen-

dom i fråga om vilken royaltyn

betalas äger verkligt samband med

det fasta driftstället eller den sta-

digvarande anordningen. I sådant

fall tillämpas bestämmelserna i

artikel 7 respektive artikel 14.

4. Royalty anses härröra från en

avtalsslutande stat om utbetalaren

är staten själv, en lokal myndighet

eller person med hemvist i denna

stat. Om emellertid den person

som betalar royaltyn, antingen han

har hemvist i en avtalsslutande stat

eller inte, i en avtalsslutande stat

har fast driftställe eller stadig-

varande anordning i samband var-

med skyldigheten att betala royal-

tyn uppkommit, och royaltyn be-

lastar det fasta driftstället eller den

stadigvarande anordningen, anses

royaltyn härröra från den stat där

det fasta driftstället eller den

stadigvarande anordningen finns.

5. Då på grund av särskilda för-

bindelser mellan utbetalaren och

den som har rätt till royaltyn eller

mellan dem båda och annan person

royaltybeloppet, med hänsyn tagen

till det nyttjande, den rättighet

eller den upplysning för vilken

royaltyn betalas, överstiger det

belopp som skulle ha avtalats

mellan utbetalaren och den som

har rätt till royaltyn om sådana

förbindelser inte förelegat, tilläm-

pas bestämmelserna i denna artikel

endast på sistnämnda belopp. I

sådant fall beskattas överskjutande

belopp enligt lagstiftningen i var-

dera avtalsslutande staten med

iakttagande av övriga bestämmel-

ser i detta avtal.

Artikel 13

Realisationsvinst

1. Vinst, som person med hem-

vist i en avtalsslutande stat för-

värvar på grund av överlåtelse av

sådan fast egendom som avses i

artikel 6 och som är belägen i den

andra avtalsslutande staten, får

beskattas i denna andra stat.

2. Vinst på grund av överlåtelse

av andelar i ett bolag vars till-

gångar huvudsakligen består av

sådan fast egendom som avses i

artikel 6 och som är belägen i den

andra avtalsslutande staten, får be-

skattas i denna andra stat.

3. Vinst på grund av överlåtelse

av lös egendom, som utgör del av

rörelsetillgångarna i fast driftställe,

vilket ett företag i en avtalsslu-

tande stat har i den andra avtals-

slutande staten, eller av lös egen-

dom, hänförlig till stadigvarande

anordning för att utöva självstän-

dig yrkesverksamhet, som person

med hemvist i en avtalsslutande

stat har i den andra avtalsslutande

staten, får beskattas i denna andra

stat. Detsamma gäller vinst på

grund av överlåtelse av sådant fast

driftställe (för sig eller tillsam-

mans med hela företaget) eller av

sådan stadigvarande anordning.

4. Vinst på grund av överlåtelse

av skepp eller luftfartyg som an-

vänds i internationell trafik, eller

lös egendom som är hänförlig till

användningen av sådana skepp

eller luftfartyg, beskattas endast i

den avtalsslutande stat där före-

taget har sin verkliga ledning. I

fall då denna stat på grund av sin

lagstiftning inte kan beskatta

vinsten i sin helhet, skall vinsten

beskattas endast i den avtalsslu-

tande stat i vilken överlåtaren har

hemvist.

Beträffande vinst som förvärvas

av luftfartskonsortiet Scandinavian

Airlines System (SAS) tillämpas

bestämmelserna i denna punkt

endast i fråga om den del av

vinsten som motsvarar den andel i

konsortiet vilken innehas av SAS

Sverige AB, den svenske deläga-

ren i SAS.

5. Vinst på grund av överlåtelse

av annan egendom än sådan som

avses i punkterna 1, 2, 3 och 4 be-

skattas endast i den avtalsslutande

stat där överlåtaren har hemvist.

6. Vinst på grund av överlåtelse

av egendom som förvärvas av

fysisk person som har haft hemvist

i en avtalsslutande stat och som

fått hemvist i den andra avtals-

slutande staten får utan hinder av

bestämmelserna i punkt 5 be-

skattas i den förstnämnda staten.

Artikel 14

Självständig yrkesutövning

1. Inkomst, som en fysisk per-

son med hemvist i en avtals-

slutande stat förvärvar genom att

utöva fritt yrke eller annan själv-

ständig verksamhet, beskattas en-

dast i denna stat om han inte i den

andra avtalsslutande staten har

stadigvarande anordning, som

regelmässigt står till hans för-

fogande för att utöva verksam-

heten. Om han har sådan stadig-

varande anordning, får inkomsten

beskattas i denna andra stat men

endast så stor del av den som är

hänförlig till denna stadigvarande

anordning.

2. Uttrycket fritt yrke inbegri-

per särskilt självständig vetenskap-

lig, litterär och konstnärlig verk-

samhet, uppfostrings- och under-

visningsverksamhet samt sådan

självständig verksamhet som läka-

re, advokat, ingenjör, arkitekt,

tandläkare och revisor utövar.

Artikel 15

Enskild tjänst

1. Om inte bestämmelserna i

artiklarna 16, 18 och 19 föranleder

annat, beskattas lön och annan lik-

nande ersättning som person med

hemvist i en avtalsslutande stat

uppbär på grund av anställning

endast i denna stat, såvida inte

arbetet utförs i den andra avtals-

slutande staten. Om arbetet utförs i

denna andra stat, får ersättning

som uppbärs för arbetet beskattas

där.

2. Utan hinder av bestämmel-

serna i punkt 1 beskattas ersätt-

ning, som person med hemvist i en

avtalsslutande stat uppbär för arbe-

te som utförs i den andra avtals-

slutande staten, endast i den först-

nämnda staten, om

a) mottagaren vistas i den andra

staten under tidsperiod eller tids-

perioder som sammanlagt inte

överstiger 183 dagar under en

tolvmånadersperiod som börjar

eller slutar under beskattningsåret i

fråga, och

b) ersättningen betalas av ar-

betsgivare som inte har hemvist i

den andra staten eller på dennes

vägnar, samt

c) ersättningen inte belastar fast

driftställe eller stadigvarande an-

ordning som arbetsgivaren har i

den andra staten.

3. Utan hinder av föregående

bestämmelser i denna artikel får

ersättning för arbete som utförs

ombord på skepp eller luftfartyg i

internationell trafik beskattas i den

avtalsslutande stat där företaget

har sin verkliga ledning. Om per-

son med hemvist i Sverige uppbär

inkomst av arbete, vilket utförs

ombord på ett luftfartyg som

används i internationell trafik av

luftfartskonsortiet Scandinavian

Airlines System (SAS), beskattas

inkomsten endast i Sverige.

Artikel 16

Styrelsearvode

Styrelsearvode och annan lik-

nande ersättning, som person med

hemvist i en avtalsslutande stat

uppbär i egenskap av medlem i

styrelse eller annat liknande organ

i bolag med hemvist i den andra

avtalsslutande staten, får beskattas

i denna andra stat.

Artikel 17

Artister och sportutövare

1. Utan hinder av bestämmelser-

na i artiklarna 14 och 15 får

inkomst, som person med hemvist

i en avtalsslutande stat förvärvar

genom sin personliga verksamhet i

den andra avtalsslutande staten i

egenskap av underhållningsartist,

såsom teater- eller filmskåde-

spelare, radio- eller televisions-

artist eller musiker, eller i

egenskap av sportutövare, beskat-

tas i denna andra stat.

2. I fall då inkomst genom per-

sonlig verksamhet, som underhåll-

ningsartist eller sportutövare be-

driver i denna egenskap, inte till-

faller underhållningsartisten eller

sportutövaren själv utan annan

person, får denna inkomst, utan

hinder av bestämmelserna i artik-

larna 7, 14 och 15, beskattas i den

avtalsslutande stat där underhåll-

ningsartisten eller sportutövaren

bedriver verksamheten.

3. Sådan inkomst skall emeller-

tid undantas från skatt i den avtals-

slutande stat där verksamheten

utövas om detta sker i enlighet

med ett speciellt program för kul-

turellt utbyte som överenskommits

mellan regeringarna i de två av-

talsslutande staterna.

Artikel 18

Pensioner, livräntor och liknande

betalningar

1. Pension och annan ersättning

som har samband med tidigare

anställning, ersättning enligt en

avtalsslutande stats gällande soci-

alförsäkringslagstiftning och liv-

ränta, som härrör från en avtals-

slutande stat och betalas till person

med hemvist i den andra avtals-

slutande staten, får beskattas i den

förstnämnda staten.

2. Med uttrycket livränta för-

stås ett fastställt belopp, som

utbetalas periodiskt på fastställda

tider under en persons livstid eller

under angiven eller fastställbar

tidsperiod och som utgår på grund

av förpliktelse att verkställa dessa

utbetalningar som ersättning för

däremot fullt svarande vederlag i

pengar eller pengars värde.

Artikel 19

Offentlig tjänst

1. a) Ersättning (med undantag

för pension), som betalas av en

avtalsslutande stat eller en av dess

lokala myndigheter till fysisk

person på grund av arbete som

utförts i denna stats eller dess

lokala myndigheters tjänst, be-

skattas endast i denna stat.

b) Sådan ersättning beskattas

emellertid endast i den andra

avtalsslutande staten om arbetet

utförs i denna andra stat och perso-

nen i fråga har hemvist i denna stat

och

 1) är medborgare i denna stat,

eller

 2) inte fick hemvist i denna

stat uteslutande för att ut-

föra arbetet.

2. Bestämmelserna i artiklarna

15 och 16 tillämpas på ersättning

som betalas på grund av arbete

som utförts i samband med rörelse

som bedrivs av en avtalsslutande

stat eller dess lokala myndigheter.

Artikel 20

Studerande

Studerande och affärspraktikant,

som har eller omedelbart före

vistelsen i en avtalsslutande stat

hade hemvist i den andra avtals-

slutande staten och som vistas i

den förstnämnda staten uteslu-

tande för sin undervisning eller

praktik, beskattas inte i denna stat

för belopp som han erhåller för sitt

uppehälle, sin undervisning eller

praktik, under förutsättning att be-

loppen härrör från källa utanför

denna stat.

Artikel 21

Annan inkomst

1. Inkomst som person med

hemvist i en avtalsslutande stat

förvärvar och som inte behandlas i

föregående artiklar av detta avtal

beskattas endast i denna stat, oav-

sett varifrån inkomsten härrör.

2. Bestämmelserna i punkt 1

tillämpas inte på inkomst, med

undantag för inkomst av fast

egendom som avses i artikel 6

punkt 2, om mottagaren av in-

komsten har hemvist i en avtals-

slutande stat och bedriver rörelse i

den andra avtalsslutande staten

från där beläget fast driftställe

eller utövar självständig yrkes-

verksamhet i denna andra stat från

där belägen stadigvarande anord-

ning, samt den rättighet eller egen-

dom i fråga om vilken inkomsten

betalas äger verkligt samband med

det fasta driftstället eller den sta-

digvarande anordningen. I sådant

fall tillämpas bestämmelserna i

artikel 7 respektive artikel 14.

Artikel 22

Förmögenhet

1. Förmögenhet bestående av så-

dan fast egendom som avses i

artikel 6, vilken person med hem-

vist i en avtalsslutande stat innehar

och vilken är belägen i den andra

avtalsslutande staten får beskattas i

denna andra stat.

2. Förmögenhet bestående av lös

egendom, som utgör del av rörel-

setillgångarna i fast driftställe, vil-

ket ett företag i en avtalsslutande

stat har i den andra avtalsslutande

staten, eller av lös egendom hän-

förlig till stadigvarande anordning

för att utöva självständig yrkes-

verksamhet, som fysisk person

med hemvist i en avtalsslutande

stat har i den andra avtalsslutande

staten, får beskattas i denna andra

stat.

3. Förmögenhet bestående av

skepp och luftfartyg som används i

internationell trafik och av lös

egendom som är hänförlig till

användningen av sådana skepp och

luftfartyg beskattas endast i den

avtalsslutande stat där företaget

har sin verkliga ledning.

Bestämmelserna i denna punkt

tillämpas beträffande förmögenhet

som innehas av luftfartskonsortiet

Scandinavian Airlines System

(SAS) endast i fråga om den del av

förmögenheten som motsvarar den

andel i konsortiet som innehas av

SAS Sverige AB, den svenske del-

ägaren i SAS.

Artikel 23

Undanröjande av

dubbelbeskattning

1. För personer med hemvist i

Makedonien skall dubbelbeskatt-

ning undvikas på följande sätt:

Om person med hemvist i

Makedonien förvärvar inkomst

eller innehar förmögenhet som

enligt bestämmelserna i detta avtal

får beskattas i Sverige, skall

Makedonien:

a) från skatten på denna persons

inkomst avräkna ett belopp mot-

svarande den inkomstskatt som

betalats i Sverige;

b) från skatten på denna persons

förmögenhet avräkna ett belopp

motsvarande den förmögenhets-

skatt som betalats i Sverige.

Avräkningsbeloppet skall emel-

lertid inte i någotdera fallet över-

stiga den del av inkomstskatten

eller förmögenhetsskatten, beräk-

nad utan sådan avräkning, som

belöper på den inkomst eller den

förmögenhet som får beskattas i

Sverige.

c) Om inkomst, som person med

hemvist i Makedonien förvärvar,

eller förmögenhet, som sådan per-

son innehar, enligt bestämmelse i

avtalet är undantagen från skatt i

Makedonien, får Makedonien lik-

väl vid bestämmandet av beloppet

av skatten på denna persons åter-

stående inkomst eller förmögenhet

beakta den inkomst eller förmö-

genhet som undantagits från skatt.

2. Beträffande Sverige skall

dubbelbeskattning undvikas på

följande sätt:

a) Om person med hemvist i

Sverige förvärvar inkomst som

enligt makedonisk lagstiftning och

i enlighet med bestämmelserna i

detta avtal får beskattas i Make-

donien, skall Sverige med beak-

tande av bestämmelserna i svensk

lagstiftning beträffande avräkning

av utländsk skatt (även i den lydel-

se de framdeles kan få genom att

ändras utan att den allmänna

princip som anges här ändras)

från den svenska skatten på in-

komsten avräkna ett belopp mot-

svarande den makedoniska skatt

som erlagts på inkomsten.

b) Om en person med hemvist i

Sverige förvärvar inkomst, som

enligt bestämmelserna i detta avtal

beskattas endast i Makedonien, får

Sverige vid fastställandet av

skattesatsen för svensk progressiv

skatt beakta den inkomst som skall

beskattas endast i Makedonien.

c) Utan hinder av bestämmelser-

na i a) ovan är utdelning från bolag

med hemvist i Makedonien till

bolag med hemvist i Sverige

undantagen från svensk skatt

enligt bestämmelserna i svensk lag

om skattebefrielse för utdelning

som erhålls av svenska bolag från

dotterbolag utomlands.

d) Vid tillämpningen av a) skall

en skatt på 5 procent på brutto-

beloppet anses ha erlagts i Make-

donien på royalty som erhållits

såsom ersättning för nyttjandet av

patent, mönster eller modell,

ritning, hemligt recept eller hemlig

tillverkningsmetod eller för upp-

lysning om erfarenhetsrön av in-

dustriell, kommersiell eller veten-

skaplig natur, om nyttjandet skett i

industriell verksamhet eller

tillverkningsverksamhet, jordbruk

(däri inbegripet boskapsuppföd-

ning), skogsbruk, fiske eller turism

(däri inbegripet restaurang- och

hotellverksamhet), under förutsätt-

ning att verksamheten bedrivits i

Makedonien. Vid tillämpningen av

a) i denna punkt anses uttrycket

 den makedoniska skatt som

erlagts innefatta makedonisk

skatt som skulle ha erlagts, men

som på grund av tidsbegränsade

bestämmelser i makedonisk lag-

stiftning avsedd att främja ekono-

misk utveckling inte erlagts eller

erlagts med lägre belopp, under

förutsättning att sådan befrielse

eller lättnad från skatt givits

beträffande vinst från sådan

verksamhet som angetts i före-

gående mening.

e) Vid tillämpningen av c) ovan

skall en skatt på 15 procent anses

ha erlagts på den vinst av vilken

utdelningen betalas av bolaget

med hemvist i Makedonien, om

vinsten härrör från industriell

verksamhet eller tillverknings-

verksamhet eller från jordbruk

(däri inbegripet boskapsuppföd-

ning), skogsbruk, fiske eller turism

(däri inbegripet restaurang- och

hotellverksamhet), allt under förut-

sättning att verksamheten bedrivits

i Makedonien.

f) Bestämmelserna i d) och e)

gäller endast beträffande de fem

första åren under vilka detta avtal

tillämpas. Denna period kan för-

längas genom ömsesidig överens-

kommelse mellan de behöriga

myndigheterna.

g) Om en person med hemvist i

Sverige innehar förmögenhet som

i enlighet med lagstiftningen i

Makedonien och bestämmelserna i

detta avtal får beskattas i Make-

donien, skall Sverige från skatten

på denna förmögenhet avräkna ett

belopp motsvarande den för-

mögenhetsskatt som erlagts i

Makedonien. Avräkningsbeloppet

skall emellertid inte överstiga den

del av förmögenhetsskatten, beräk-

nad utan sådan avräkning, som

belöper på den förmögenhet som

får beskattas i Makedonien.

Artikel 24

Förbud mot diskriminering

1. Medborgare i en avtalsslu-

tande stat skall inte i den andra

avtalsslutande staten bli föremål

för beskattning eller därmed sam-

manhängande krav som är av

annat slag eller mer tyngande än

den beskattning och därmed

sammanhängande krav som med-

borgare i denna andra stat under

samma förhållanden är eller kan

bli underkastad. Utan hinder av

bestämmelserna i artikel 1 tilläm-

pas denna bestämmelse även på

person som inte har hemvist i en

avtalsslutande stat eller i båda

avtalsslutande staterna.

2. Beskattningen av fast drift-

ställe, som företag i en avtals-

slutande stat har i den andra

avtalsslutande staten, skall i denna

andra stat inte vara mindre för-

delaktig än beskattningen av före-

tag i denna andra stat, som be-

driver verksamhet av samma slag.

3. Utom i de fall då bestämmel-

serna i artikel 9 punkt 1, artikel 11

punkt 7 eller artikel 12 punkt 5

tillämpas, är ränta, royalty och

annan betalning från företag i en

avtalsslutande stat till person med

hemvist i den andra avtalsslutande

staten avdragsgilla vid bestäm-

mandet av den beskattningsbara

inkomsten för sådant företag på

samma villkor som betalning till

person med hemvist i den först-

nämnda staten. På samma sätt är

skuld som företag i en avtals-

slutande stat har till person med

hemvist i den andra avtalsslutande

staten avdragsgill vid bestämman-

det av sådant företags beskatt-

ningsbara förmögenhet på samma

villkor som skuld till person med

hemvist i den förstnämnda staten.

4. Företag i en avtalsslutande

stat, vars kapital helt eller delvis

ägs eller kontrolleras, direkt eller

indirekt, av en eller flera personer

med hemvist i den andra avtals-

slutande staten, skall inte i den

förstnämnda staten bli föremål för

beskattning eller därmed samman-

hängande krav som är av annat

slag eller mer tyngande än den

beskattning och därmed samman-

hängande krav som annat liknande

företag i den förstnämnda staten är

eller kan bli underkastat.

5. Bestämmelserna i denna arti-

kel anses inte medföra skyldighet

för en avtalsslutande stat att med-

ge person med hemvist i den andra

avtalsslutande staten sådant per-

sonligt avdrag vid beskattningen,

sådan skattebefrielse eller skatte-

nedsättning på grund av civilstånd

eller försörjningsplikt mot familj

som medges person med hemvist i

den egna staten.

6. Utan hinder av bestämmel-

serna i artikel 2 tillämpas bestäm-

melserna i denna artikel på skatter

av varje slag och beskaffenhet.

Artikel 25

Förfarandet vid ömsesidig

överenskommelse

1. Om en person anser att en av-

talsslutande stat eller båda avtals-

slutande staterna vidtagit åtgärder

som för honom medför eller

kommer att medföra beskattning

som strider mot bestämmelserna i

detta avtal, kan han, utan att detta

påverkar hans rätt att använda sig

av de rättsmedel som finns i dessa

staters interna rättsordning, lägga

fram saken för den behöriga myn-

digheten i den avtalsslutande stat

där personen har hemvist, eller om

fråga är om tillämpning av artikel

24 punkt 1, i den avtalsslutande

stat där han är medborgare. Saken

skall läggas fram inom tre år från

den tidpunkt då personen i fråga

fick vetskap om den åtgärd som

givit upphov till beskattning som

strider mot bestämmelserna i av-

talet.

2. Om den behöriga myndig-

heten finner invändningen grundad

men inte själv kan få till stånd en

tillfredsställande lösning, skall

myndigheten söka lösa frågan ge-

nom ömsesidig överenskommelse

med den behöriga myndigheten i

den andra avtalsslutande staten i

syfte att undvika beskattning som

strider mot avtalet. Överenskom-

melse som träffats skall genom-

föras utan hinder av tidsgränser i

de avtalsslutande staternas interna

lagstiftning.

3. De behöriga myndigheterna i

de avtalsslutande staterna skall

genom ömsesidig överenskommel-

se söka avgöra svårigheter eller

tvivelsmål som uppkommer i fråga

om tolkningen eller tillämpningen

av avtalet. De kan även överlägga i

syfte att undanröja dubbelbeskatt-

ning i fall som inte omfattas av av-

talet.

4. De behöriga myndigheterna i

de avtalsslutande staterna kan trä-

da i direkt förbindelse med var-

andra i syfte att träffa överens-

kommelse i de fall som angivits i

föregående punkter.

Artikel 26

Utbyte av upplysningar

1. De behöriga myndigheterna i

de avtalsslutande staterna skall

utbyta sådana upplysningar som är

nödvändiga för att tillämpa be-

stämmelserna i detta avtal eller i

de avtalsslutande staternas interna

lagstiftning beträffande skatter

som omfattas av avtalet, i den mån

beskattningen enligt denna lag-

stiftning inte strider mot avtalet.

Utbytet av upplysningar begränsas

inte av artikel 1. Upplysningar

som en avtalsslutande stat mottagit

skall behandlas såsom hemliga på

samma sätt som upplysningar, som

erhållits enligt den interna lag-

stiftningen i denna stat och får

yppas endast för personer eller

myndigheter (däri inbegripet dom-

stolar och förvaltningsorgan) som

fastställer, uppbär eller indriver de

skatter som omfattas av avtalet

eller handlägger åtal eller besvär i

fråga om dessa skatter. Dessa per-

soner eller myndigheter skall an-

vända upplysningarna endast för

sådana ändamål. De får yppa upp-

lysningarna vid offentlig rättegång

eller i domstolsavgöranden.

2. Bestämmelserna i punkt 1

anses inte medföra skyldighet för

en avtalsslutande stat att

a) vidta förvaltningsåtgärder

som avviker från lagstiftning och

administrativ praxis i denna avtals-

slutande stat eller i den andra av-

talsslutande staten,

b) lämna upplysningar som inte

är tillgängliga enligt lagstiftning

eller sedvanlig administrativ prax-

is i denna avtalsslutande stat eller i

den andra avtalsslutande staten,

c) lämna upplysningar som

skulle röja affärshemlighet, indu-

stri-, handels- eller yrkeshemlighet

eller i näringsverksamhet nyttjat

förfaringssätt eller upplysningar,

vilkas överlämnande skulle strida

mot allmänna hänsyn (ordre

public).

Artikel 27

Begränsning av förmåner

Om efter undertecknandet en av-

talsslutande stat inför lagstiftning

enligt vilken offshore -inkomst

som förvärvas av ett bolag från

a) sjöfart,

b) bank-, finans-, försäkrings-

eller liknande verksamhet, eller

c) genom att vara huvudkontor,

coordination centre eller en lik-

nande enhet som tillhandahåller

administrativa eller andra tjänster

till en grupp av bolag som bedriver

rörelse huvudsakligen i andra

stater,

inte beskattas i denna stat eller

beskattas med en skattesats som är

betydligt lägre än den som tilläm-

pas på inkomst från liknande verk-

samheter som bedrivits inom den-

na stat, skall bestämmelserna i

detta avtal som medför begräns-

ning av den andra avtalsslutande

statens rätt att beskatta inkomst

från sådana offshore -aktiviteter

inte gälla. På samma sätt skall

denna andra stat vara oförhindrad

att beskatta utdelning som betalas

av bolaget i fråga.

Artikel 28

Diplomatiska företrädare och

konsulära tjänstemän

Bestämmelserna i detta avtal be-

rör inte de privilegier vid beskatt-

ningen som enligt folkrättens all-

männa regler eller bestämmelser i

särskilda överenskommelser till-

kommer diplomatiska företrädare

eller konsulära tjänstemän.

Artikel 29

Ikraftträdande

1. De avtalsslutande staterna

skall meddela varandra när de åt-

gärder vidtagits som krävs enligt

lagstiftningen i staten i fråga för

att detta avtal skall träda i kraft.

2. Detta avtal träder i kraft den

dag då det sista av de med-

delanden som avses i punkt 1 tas

emot och avtalets bestämmelser

tillämpas på beskattningsår som

börjar den 1 januari närmast efter

dagen då avtalet träder i kraft eller

senare.

Artikel 30

Upphörande

Detta avtal förblir i kraft till

dess det sägs upp av en avtalsslu-

tande stat. Vardera avtalsslutande

staten kan på diplomatisk väg säga

upp avtalet genom underrättelse

härom minst sex månader före

utgången av något kalenderår som

följer efter en tidsperiod av fem år

från den dag då avtalet trätt i kraft.

I händelse av sådan uppsägning

upphör avtalet att gälla på beskatt-

ningsår som börjar den 1 januari

närmast efter dagen då avtalet sägs

upp eller senare.

Till bekräftelse härav har under-

tecknade, därtill vederbörligen be-

myndigade, undertecknat detta av-

tal.

Som skedde i Stockholm, den

17 februari 1998, i två exemplar på

makedoniska, svenska och

engelska språken vilka äger lika

vitsord. För den händelse att

texterna avviker skall den engelska

texten äga företräde.

För Konungariket

Sveriges regering

Knut Rexed

För Republiken

Makedoniens regering

Tihomir Ilievski

AGREEMENT BETWEEN THE

KINGDOM OF SWEDEN AND

THE REPUBLIC OF

MACEDONIA FOR THE

AVOIDANCE OF DOUBLE

TAXATION WITH RESPECT

TO TAXES ON INCOME AND

ON CAPITAL

The Kingdom of Sweden and

the Republic of Macedonia, desi-

ring to conclude an Agreement for

the avoidance of double taxation

with respect to taxes on income

and on capital, have agreed as

follows:

Article 1

Personal scope

This Agreement shall apply to

persons who are residents of one

or both of the Contracting States.

Article 2

Taxes covered

(1) This Agreement shall apply

to taxes on income and on capital

imposed on behalf of each Con-

tracting State or of its local

authorities, irrespective of the

manner in which they are levied.

(2) There shall be regarded as

taxes on income and on capital all

taxes imposed on total income, on

total capital, or on elements of

income or of capital, including

taxes on gains from the alienation

of movable or immovable pro-

perty, as well as taxes on capital

appreciation.

(3) The taxes to which the

Agreement shall apply are:

(a) in the case of Macedonia:

(i) the income tax;

(ii) the profit tax;

(iii) the property tax;

(hereinafter referred to as

 Macedonian Tax );

(b) in the case of Sweden:

(i) the national income tax

(den statliga inkomstskat-

ten), including the with-

holding tax on dividends

(kupongskatten);

(ii) the income tax on non-

residents (den särskilda

inkomstskatten för utom-

lands bosatta);

(iii) the income tax on non-

resident artistes and athle-

tes (den särskilda inkomst-

skatten för utomlands bo-

satta artister m.fl.);

(iv) the municipal income tax

(den kommunala inkomst-

skatten);

(v) the tax on means intended

for expansion purposes

(expansionsmedelsskatten);

(vi) the tax on real estate (fas-

tighetsskatten);

(vii) the national capital tax (den

statliga förmögenhetsskat-

ten);

(hereinafter referred to as

 Swedish tax ).

(4) The Agreement shall apply

also to any identical or sub-

stantially similar taxes which are

imposed after the date of signature

of the Agreement in addition to, or

in place of, the taxes referred to in

paragraph (3). The competent

authorities of the Contracting

States shall notify each other of

any substantial changes which

have been made in their respective

taxation laws.

Article 3

General definitions

(1) For the purposes of this

Agreement, unless the context

otherwise requires:

(a) (i) the term Macedonia

means the territory of the Republic

of Macedonia, and used in

geographical sense means its land,

inland lake water and bottom over

which it has jurisdiction or

sovereign rights for the purpose of

exploring, exploiting, conserving

and managing natural resources,

pursuant to internal jurisdiction

and international law;

(ii) the term Sweden means

the Kingdom of Sweden and,

when used in a geographical sense,

includes the national territory, the

territorial sea of Sweden as well as

other maritime areas over which

Sweden in accordance with inter-

national law exercises sovereign

rights or jurisdiction;

(b) the terms a Contracting

State and the other Contracting

State mean Macedonia or

Sweden, as the context requires;

(c) the term person includes

an individual, a company and any

other body of persons;

(d) the term company means

any body corporate or any entity

which is treated as a body cor-

porate for tax purposes;

(e) the term registered office

means the legal head office of a

company registered under the

domestic laws of each Contracting

State;

(f) the term national means:

(i) in relation to Macedonia

any individual possessing

Macedonian Nationality in

accordance with the Mace-

donian Nationality Code;

(ii) in relation to Sweden any

individual possessing the

nationality of Sweden;

(iii) any legal person, partner-

ship and association

deriving its status as such

from the laws in force in

either of the Contracting

States;

(g) the terms enterprise of a

Contracting State and enterprise

of the other Contracting State

mean respectively an enterprise

carried on by a resident of a

Contracting State and an enterprise

carried on by a resident of the

other Contracting State;

(h) the term competent

authority means:

(i) in Macedonia, the Minister

of Finance or his autho-

rized representative; and

(ii) in Sweden, the Minister of

Finance, his authorized

representative or the autho-

rity which is designated as

a competent authority for

the purposes of this Agree-

ment;

(i) the term international

traffic means any transport by a

ship or an aircraft operated by an

enterprise which has its place of

effective management in a Con-

tracting State, except when the

ship or aircraft is operated solely

between places in the other Con-

tracting State.

(2) As regards the application of

this Agreement by a Contracting

State, any term not defined shall,

unless the context otherwise re-

quires, have the meaning which it

has under the laws of that State

concerning the taxes to which the

Agreement applies.

Article 4

Resident

(1) For the purposes of this

Agreement, the term resident of a

Contracting State means any

person who, under the laws of that

State, is liable to tax therein by

reason of his domicile, residence,

place of management, legal head

office (registered office) or any

other criterion of a similar nature.

However, in the case of a partner-

ship or estate the term applies only

to the extent that the income

derived by such partnership or

estate is subject to tax in that State

as the income of a resident, either

in its hands or in the hands of its

partners.

The term resident of a

Contracting State does not in-

clude any person who is liable to

tax in that State in respect only of

income from sources in that State

or capital situated therein.

(2) Where by reason of the

provisions of paragraph (1) an

individual is a resident of both

Contracting States, then his status

shall be determined as follows:

(a) he shall be deemed to be a

resident of the State in which he

has a permanent home available to

him; if he has a permanent home

available to him in both States, he

shall be deemed to be a resident of

the State with which his personal

and economic relations are closer

(centre of vital interests);

(b) if the State in which he has

his centre of vital interests cannot

be determined, or if he has not a

permanent home available to him

in either State, he shall be deemed

to be a resident of the State in

which he has an habitual abode;

(c) if he has an habitual abode in

both States or in neither of them,

he shall be deemed to be a resident

of the State of which he is a

national;

(d) if he is a national of both

States or of neither of them, the

competent authorities of the

Contracting States shall settle the

question by mutual agreement.

(3) Where by reason of the

provisions of paragraph (1) a

person other than an individual is a

resident of both Contracting

States, then it shall be deemed to

be a resident of the State in which

its place of effective management

is situated.

Article 5

Permanent establishment

(1) For the purposes of this

Agreement, the term permanent

establishment means a fixed

place of business through which

the business of an enterprise is

wholly or partly carried on.

(2) The term permanent

establishment includes especially:

(a) a place of management;

(b) a branch;

(c) an office;

(d) a factory;

(e) a workshop; and

(f) a mine, an oil or gas well, a

quarry or any other place of

extraction of natural resources.

(3) A building site or a con-

struction, assembly or installation

project or supervisory activities in

connection therewith constitutes a

permanent establishment only if

such site, project or activities

continue for a period of more than

twelve months.

(4) Notwithstanding the pre-

ceding provisions of this Article,

the term permanent establish-

ment shall be deemed not to

include:

(a) the use of facilities solely for

the purpose of storage, display or

delivery of goods or merchandise

belonging to the enterprise;

(b) the maintenance of a stock of

goods or merchandise belonging to

the enterprise solely for the pur-

pose of storage, display or deli-

very;

(c) the maintenance of a stock of

goods or merchandise belonging to

the enterprise solely for the pur-

pose of processing by another

enterprise;

(d) the maintenance of a fixed

place of business solely for the

purpose of purchasing goods or

merchandise or of collecting in-

formation, for the enterprise;

(e) the maintenance of a fixed

place of business solely for the

purpose of carrying on, for the

enterprise, any other activity of a

preparatory or auxiliary character;

(f) the maintenance of a fixed

place of business solely for any

combination of activities mentio-

ned in sub-paragraphs (a) to (e),

provided that the overall activity

of the fixed place of business

resulting from this combination is

of a preparatory or auxiliary

character.

(5) Notwithstanding the pro-

visions of paragraphs (1) and (2),

where a person other than an

agent of an independent status to

whom paragraph (6) applies is

acting in a Contracting State on

behalf of an enterprise of the other

Contracting State, that enterprise

shall be deemed to have a

permanent establishment in the

first-mentioned Contracting State

in respect of any activities which

that person undertakes for the

enterprise, if such a person has and

habitually exercises in that State

an authority to conclude contracts

in the name of the enterprise,

unless the activities of such person

are limited to those mentioned in

paragraph (4) which, if exercised

through a fixed place of business,

would not make this fixed place of

business a permanent establish-

ment under the provisions of that

paragraph.

(6) An enterprise of a Con-

tracting State shall not be deemed

to have a permanent establishment

in the other Contracting State

merely because it carries on

business in that other State

through a broker, general com-

mission agent or any other agent

of an independent status, provided

that such persons are acting in the

ordinary course of their business.

(7) The fact that a company

which is a resident of a Con-

tracting State controls or is con-

trolled by a company which is a

resident of the other Contracting

State, or which carries on business

in that other State (whether

through a permanent establishment

or otherwise) shall not of itself

constitute either company a per-

manent establishment of the other.

Article 6

Income from immovable property

(1) Income derived by a resident

of a Contracting State from

immovable property (including in-

come from agriculture or forestry)

situated in the other Contracting

State may be taxed in that other

State.

(2) The term immovable pro-

perty shall have the meaning

which it has under the law of the

Contracting State in which the

property in question is situated.

The term shall in any case include

property accessory to immovable

property, livestock and equipment

used in agriculture and forestry,

rights to which the provisions of

general law respecting landed

property apply, buildings, usufruct

of immovable property and rights

to variable or fixed payments as

consideration for the working of,

or the right to work, mineral

deposits, sources and other natural

resources; ships, boats and aircraft

shall not be regarded as im-

movable property.

(3) The provisions of paragraph

(1) shall apply to income derived

from the direct use, letting, or use

in any other form of immovable

property.

(4) The provisions of paragraphs

(1) and (3) shall also apply to the

income from immovable property

of an enterprise and to income

from immovable property used for

the performance of independent

personal services.

Article 7

Business profits

(1) The profits of an enterprise

of a Contracting State shall be

taxable only in that State unless

the enterprise carries on business

in the other Contracting State

through a permanent establishment

situated therein. If the enterprise

carries on business as aforesaid,

the profits of the enterprise may be

taxed in the other State but only so

much of them as is attributable to

that permanent establishment.

(2) Subject to the provisions of

paragraph (3), where an enterprise

of a Contracting State carries on

business in the other Contracting

State through a permanent

establishment situated therein,

there shall in each Contracting

State be attributed to that perma-

nent establishment the profits

which it might be expected to

make if it were a distinct and

separate enterprise engaged in the

same or similar activities under the

same or similar conditions and

dealing wholly independently with

the enterprise of which it is a per-

manent establishment.

(3) In the determination of the

profits of a permanent establish-

ment, there shall be allowed as

deductions expenses which are

incurred for the purposes of the

business of the permanent

establishment, including executive

and general administrative expens-

es so incurred, whether in the State

in which the permanent

establishment is situated or else-

where.

(4) No profits shall be attributed

to a permanent establishment by

reason of the mere purchase by

that permanent establishment of

goods or merchandise for the

enterprise.

(5) For the purposes of the

preceding paragraphs, the profits

to be attributed to the permanent

establishment shall be determined

by the same method year by year

unless there is good and sufficient

reason to the contrary.

(6) Where profits include items

of income which are dealt with

separately in other Articles of this

Agreement, then the provisions of

those Articles shall not be affected

by the provisions of this Article.

Article 8

Shipping and air transport

(1) Profits from the operation of

ships or aircraft in international

traffic shall be taxable only in the

Contracting State in which the

place of effective management of

the enterprise is situated. If that

State according to its legislation

cannot tax the whole of the profits,

the profits shall be taxable only in

the Contracting State of which the

enterprise is a resident.

(2) With respect to profits

derived by the air transport

consortium Scandinavian Airlines

System (SAS) the provisions of

paragraph (1) shall apply only to

such part of the profits as

corresponds to the participation

held in that consortium by SAS

Sverige AB, the Swedish partner

of SAS.

(3) The provisions of paragraph

(1) shall also apply to profits from

the participation in a pool, a joint

business or an international

operating agency.

Article 9

Associated enterprises

(1) Where:

(a) an enterprise of a Con-

tracting State participates directly

or indirectly in the management,

control or capital of an enterprise

of the other Contracting State, or

(b) the same persons participate

directly or indirectly in the

management, control or capital of

an enterprise of a Contracting

State and an enterprise of the other

Contracting State,

and in either case conditions are

made or imposed between the two

enterprises in their commercial or

financial relations which differ

from those which would be made

between independent enterprises,

then any profits which would, but

for those conditions, have accrued

to one of the enterprises, but, by

reason of those conditions, have

not so accrued, may be included in

the profits of that enterprise and

taxed accordingly.

(2) Where a Contracting State

includes in the profits of an enter-

prise of that State and taxes

accordingly profits on which an

enterprise of the other Contracting

State has been charged to tax in

that other State and the profits so

included are profits which would

have accrued to the enterprise of

the first-mentioned State if the

conditions made between the two

enterprises had been those which

would have been made between

independent enterprises, then that

other State shall make an appro-

priate adjustment to the amount of

the tax charged therein on those

profits where that other State con-

siders the adjustment justified. In

determining such adjustment, due

regard shall be had to the other

provisions of this Agreement and

the competent authorities of the

Contracting States shall if necess-

ary consult each other.

Article 10

Dividends

(1) Dividends paid by a com-

pany which is a resident of a Con-

tracting State to a resident of the

other Contracting State may be

taxed in that other State.

(2) Notwithstanding the provi-

sions of paragraph (1), such divi-

dends may also be taxed in the

Contracting State of which the

company paying the dividends is a

resident and according to the laws

of that State, but if the recipient is

the beneficial owner of the divi-

dends the tax so charged shall not

exceed 15 per cent of the gross

amount of the dividends. How-

ever, if the beneficial owner is a

company (other than a partnership)

which holds directly at least 25 per

cent of the capital of the company

paying the dividends, the divi-

dends shall be exempt from tax in

the Contracting State of which the

company paying the dividends is a

resident.

This paragraph shall not affect

the taxation of the company in

respect of the profits out of which

the dividends are paid.

(3) The term dividends as

used in this Article means income

from shares or other rights, not

being debt-claims, participating in

profits, as well as income from

other corporate rights which is

subjected to the same taxation

treatment as income from shares

by the laws of the State of which

the company making the distri-

bution is a resident.

(4) The provisions of paragraphs

(1) and (2) shall not apply if the

beneficial owner of the dividends,

being a resident of a Contracting

State, carries on business in the

other Contracting State of which

the company paying the dividends

is a resident, through a permanent

establishment situated therein, or

performs in that other State in-

dependent personal services from

a fixed base situated therein, and

the holding in respect of which the

dividends are paid is effectively

connected with such permanent

establishment or fixed base. In

such case the provisions of Article

7 or Article 14, as the case may be,

shall apply.

(5) Where a company which is a

resident of a Contracting State de-

rives profits or income from the

other Contracting State, that other

State may not impose any tax on

the dividends paid by the com-

pany, except insofar as such divi-

dends are paid to a resident of that

other State or insofar as the

holding in respect of which the

dividends are paid is effectively

connected with a permanent

establishment or a fixed base situ-

ated in that other State, nor subject

the company s undistributed pro-

fits to a tax on the company s

undistributed profits, even if the

dividends paid or the undistributed

profits consist wholly or partly of

profits or income arising in such

other State.

Article 11

Interest

(1) Interest arising in a Con-

tracting State and paid to a resi-

dent of the other Contracting State

may be taxed in that other State.

(2) However, such interest may

also be taxed in the Contracting

State in which it arises and

according to the laws of that State,

but if the recipient is the beneficial

owner of the interest the tax so

charged shall not exceed 10 per

cent of the gross amount of the

interest.

(3) Notwithstanding the provi-

sions of paragraph (2) interest,

mentioned in paragraph (1), shall

be taxable only in the Contracting

State where the beneficial owner

of the interest is a resident if one

of the following requirements is

fulfilled;

(a) the payer or the recipient of

the interest is the Contracting State

itself, a statutory body or a local

authority thereof or the Central

Bank of a Contracting State;

(b) the interest is paid in respect

of a loan which has been approved

by the Government in the Con-

tracting State where the payer of

the interest is a resident;

(c) the interest is paid in respect

of a loan granted or guaranteed by

The Swedish International Deve-

lopment Authority (SIDA),

Swedfund International AB or The

Swedish Export Credits Guarantee

Board (Exportkreditnämnden) or

any other institution of a public

character with the objective to

promote exports or development,

if the credit is granted or

guaranteed on preferential condi-

tions;

(d) the interest is paid in respect

of a loan granted by a bank.

(4) The term interest as used

in this Article means income from

debt-claims of every kind, whether

or not secured by mortgage and

whether or not carrying a right to

participate in the debtor s profits,

and in particular, income from

government securities and income

from bonds or debentures, inclu-

ding premiums and prizes attach-

ing to such securities, bonds or

debentures. Penalty charges for

late payment shall not be regarded

as interest for the purpose of this

Article.

(5) The provisions of paragraphs

(1), (2) and (3) shall not apply if

the beneficial owner of the in-

terest, being a resident of a Con-

tracting State, carries on business

in the other Contracting State in

which the interest arises, through a

permanent establishment situated

therein, or performs in that other

State independent personal servi-

ces from a fixed base situated

therein, and the debt-claim in

respect of which the interest is

paid is effectively connected with

such permanent establishment or

fixed base. In such case the

provisions of Article 7 or Article

14, as the case may be, shall apply.

(6) Interest shall be deemed to

arise in a Contracting State when

the payer is that State itself, a local

authority or a resident of that

State. Where, however, the person

paying the interest, whether he is a

resident of a Contracting State or

not, has in a Contracting State a

permanent establishment or a fixed

base in connection with which the

indebtedness on which the interest

is paid was incurred, and such

interest is borne by such per-

manent establishment or fixed

base, then such interest shall be

deemed to arise in the State in

which the permanent establish-

ment or fixed base is situated.

(7) Where by reason of a special

relationship between the payer and

the beneficial owner or between

both of them and some other

person, the amount of the interest,

having regard to the debt-claim for

which it is paid, exceeds the

amount which would have been

agreed upon by the payer and the

beneficial owner in the absence of

such relationship, the provisions of

this Article shall apply only to the

last-mentioned amount. In such

case, the excess part of the

payments shall remain taxable

according to the laws of each

Contracting State, due regard

being had to the other provisions

of this Agreement.

Article 12

Royalties

(1) Royalties arising in a Con-

tracting State and paid to a resi-

dent of the other Contracting State

shall be taxable only in that other

State if such resident is the bene-

ficial owner of the royalties.

(2) The term royalties as used

in this Article means payments of

any kind received as a conside-

ration for the use of, or the right to

use, any copyright of literary,

artistic or scientific work including

cinematograph films and films or

tapes for radio or television broad-

casting, any patent, trade mark,

design or model, plan, secret

formula or process, or for infor-

mation concerning industrial, com-

mercial or scientific experience.

(3) The provisions of paragraph

(1) shall not apply if the beneficial

owner of the royalties, being a

resident of a Contracting State,

carries on business in the other

Contracting State in which the

royalties arise, through a perma-

nent establishment situated there-

in, or performs in that other State

independent personal services

from a fixed base situated therein,

and the right or property in respect

of which the royalties are paid is

effectively connected with such

permanent establishment or fixed

base. In such case the provisions

of Article 7 or Article 14, as the

case may be, shall apply.

(4) Royalties shall be deemed to

arise in a Contracting State when

the payer is that State itself, a local

authority or a resident of that

State. Where, however, the person

paying the royalties, whether he is

a resident of a Contracting State or

not, has in a Contracting State a

permanent establishment or a fixed

base in connection with which the

liability to pay the royalties was

incurred, and such royalties are

borne by such permanent

establishment or fixed base, then

such royalties shall be deemed to

arise in the State in which the

permanent establishment or fixed

base is situated.

(5) Where by reason of a special

relationship between the payer and

the beneficial owner or between

both of them and some other per-

son, the amount of the royalties,

having regard to the use, right or

information for which they are

paid, exceeds the amount which

would have been agreed upon by

the payer and the beneficial owner

in the absence of such relationship,

the provisions of this Article shall

apply only to the last-mentioned

amount. In such case, the excess

part of the payments shall remain

taxable according to the laws of

each Contracting State, due regard

being had to the other provisions

of this Agreement.

Article 13

Capital gains

(1) Gains derived by a resident

of a Contracting State from the

alienation of immovable property

referred to in Article 6 and situated

in the other Contracting State may

be taxed in that other State.

(2) Gains derived by a resident

of a Contracting State from the

alienation of shares in a company

the assets of which consist

principally of immovable property

referred to in Article 6 and situated

in the other Contracting State may

be taxed in that other State.

(3) Gains from alienation of

movable property forming part of

the business property of a perma-

nent establishment which an enter-

prise of a Contracting State has in

the other Contracting State or of

movable property pertaining to a

fixed base available to a resident

of a Contracting State in the other

Contracting State for the purpose

of performing independent perso-

nal services, including such gains

from the alienation of such a

permanent establishment (alone or

with the whole enterprise) or of

such fixed base, may be taxed in

that other State.

(4) Gains from the alienation of

ships or aircraft operated in inter-

national traffic or movable pro-

perty pertaining to the operation of

such ships or aircraft, shall be

taxable only in the Contracting

State in which the place of

effective management of the

enterprise is situated. If that State

according to its legislation cannot

tax the whole of the gains, the

gains shall be taxable only in the

Contracting State of which the

alienator is a resident.

With respect to gains derived by

the air transport consortium

Scandinavian Airlines System

(SAS), the provisions of this

paragraph shall apply only to such

portion of the gains as corresponds

to the participation held in that

consortium by SAS Sverige AB,

the Swedish partner of SAS.

(5) Gains from the alienation of

any property other than that

referred to in paragraphs (1), (2),

(3) and (4), shall be taxable only in

the Contracting State of which the

alienator is a resident.

(6) Notwithstanding the provi-

sions of paragraph (5), gains from

the alienation of any property

derived by an individual who has

been a resident of a Contracting

State and who has become a resi-

dent of the other Contracting State,

may be taxed in the first-men-

tioned State.

Article 14

Independent personal services

(1) Income derived by an indivi-

dual who is a resident of a Con-

tracting State in respect of pro-

fessional services or other activi-

ties of an independent character

shall be taxable only in that State

unless he has a fixed base regu-

larly available to him in the other

Contracting State for the purpose

of performing his activities. If he

has such a fixed base, the income

may be taxed in the other State but

only so much thereof as is attri-

butable to that fixed base.

(2) The term professional

services includes especially in-

dependent scientific, literary,

artistic, educational or teaching

activities as well as the inde-

pendent activities of physicians,

lawyers, engineers, architects, den-

tists and accountants.

Article 15

Dependent personal services

(1) Subject to the provisions of

Articles 16, 18 and 19, salaries,

wages and other similar remu-

neration derived by a resident of a

Contracting State in respect of an

employment shall be taxable only

in that State unless the employ-

ment is exercised in the other Con-

tracting State. If the employment

is so exercised, such remuneration

as is derived therefrom may be

taxed in that other State.

(2) Notwithstanding the provi-

sions of paragraph (1), remune-

ration derived by a resident of a

Contracting State in respect of an

employment exercised in the other

Contracting State shall be taxable

only in the first-mentioned State

if:

(a) the recipient is present in the

other State for a period or periods

not exceeding in the aggregate 183

days in any twelve month period

commencing or ending in the

fiscal year concerned; and

(b) the remuneration is paid by,

or on behalf of, an employer who

is not a resident of the other State;

and

(c) the remuneration is not borne

by a permanent establishment or a

fixed base which the employer has

in the other State.

(3) Notwithstanding the prece-

ding provisions of this Article,

remuneration derived in respect of

an employment exercised aboard a

ship or aircraft operated in

international traffic may be taxed

in the Contracting State in which

the place of effective management

of the enterprise is situated. Where

a resident of Sweden derives

remuneration in respect of an

employment exercised aboard an

aircraft operated in international

traffic by the air transport con-

sortium Scandinavian Airlines

System (SAS), such remuneration

shall be taxable only in Sweden.

Article 16

Directors fees

Directors fees and other similar

payments derived by a resident of

a Contracting State in his capacity

as a member of the board of

directors of a company which is a

resident of the other Contracting

State may be taxed in that other

State.

Article 17

Artistes and sportsmen

(1) Notwithstanding the pro-

visions of Articles 14 and 15,

income derived by a resident of a

Contracting State as an entertainer,

such as a theatre, motion picture,

radio or television artiste, or a

musician, or as a sportsman, from

his personal activities as such

exercised in the other Contracting

State, may be taxed in that other

State.

(2) Where income in respect of

personal activities exercised by an

entertainer or a sportsman in his

capacity as such accrues not to the

entertainer or sportsman himself

but to another person, that income

may, notwithstanding the provi-

sions of Articles 7, 14 and 15, be

taxed in the Contracting State in

which the activities of the enter-

tainer or sportsman are exercised.

(3) Such income shall, however,

be exempt from tax in the

Contracting State in which these

activities are exercised, if such

activities are exercised pursuant to

a special program for cultural ex-

change agreed upon between the

Governments of the two Con-

tracting States.

Article 18

Pensions, annuities and similar

payments

(1) Pensions and other remu-

neration in connection with past

employment, social security pay-

ments under the law in force in a

Contracting State and annuities,

arising in a Contracting State and

paid to a resident of the other Con-

tracting State may be taxed in the

first-mentioned Contracting State.

(2) The term annuity means a

stated sum payable periodically at

stated times during life or during a

specified or ascertainable period of

time under an obligation to make

the payments in return for ade-

quate and full consideration in

money or money s worth.

Article 19

Government service

(1)(a) Remuneration, other than

a pension, paid by a Contracting

State or a local authority thereof to

an individual in respect of services

rendered to that State or local

authority shall be taxable only in

that State.

(b) However, such remuneration

shall be taxable only in the other

Contracting State if the services

are rendered in that other State and

the individual is a resident of that

State who:

(i) is a national of that State;

or

(ii) did not become a resident

of that State solely for the

purpose of rendering the

services.

(2) The provisions of Articles 15

and 16 shall apply to remuneration

in respect of services rendered in

connection with a business carried

on by a Contracting State or a

local authority thereof.

 Article 20

Students

Payments which a student or

business apprentice who is or was

immediately before visiting a Con-

tracting State a resident of the

other Contracting State and who is

present in the first-mentioned State

solely for the purpose of his edu-

cation or training receives for the

purpose of his maintenance, edu-

cation or training shall not be

taxed in that State, provided that

such payments arise from sources

outside that State.

Article 21

Other income

(1) Items of income of a resident

of a Contracting State, wherever

arising, not dealt with in the fore-

going Articles of this Agreement

shall be taxable only in that State.

(2) The provisions of paragraph

(1) shall not apply to income,

other than income from immo-

vable property as defined in para-

graph (2) of Article 6, if the reci-

pient of such income, being a resi-

dent of a Contracting State, carries

on business in the other Con-

tracting State through a permanent

establishment situated therein, or

performs in that other State inde-

pendent personal services from a

fixed base situated therein, and the

right or property in respect of

which the income is paid is

effectively connected with such

permanent establishment or fixed

base. In such case the provisions

of Article 7 or Article 14, as the

case may be, shall apply.

Article 22

Capital

(1) Capital represented by im-

movable property referred to in

Article 6, owned by a resident of a

Contracting State and situated in

the other Contracting State, may

be taxed in that other State.

(2) Capital represented by mo-

vable property forming part of the

business property of a permanent

establishment which an enterprise

of a Contracting State has in the

other Contracting State or by

movable property pertaining to a

fixed base, available to an indivi-

dual who is a resident of a Con-

tracting State, in the other Con-

tracting State for the purpose of

performing independent personal

services, may be taxed in that

other State.

(3) Capital represented by ships

and aircraft operated in inter-

national traffic and by movable

property pertaining to the opera-

tion of such ships and aircraft,

shall be taxable only in the Con-

tracting State in which the place of

effective management of the enter-

prise is situated.

With respect to capital owned

by the air transport consortium

Scandinavian Airlines System

(SAS) this provision shall apply

only to such part of the capital as

corresponds to the participation

held in that consortium by SAS

Sverige AB, the Swedish partner

of SAS.

Article 23

Elimination of double taxation

(1) Double taxation for the resi-

dents of Macedonia shall be

eliminated as follows:

Where a resident of Macedonia

derives income or owns capital

which in accordance with the pro-

visions of this Agreement may be

taxed in Sweden, Macedonia shall

allow:

(a) as deduction of the income

tax of that resident an amount

equal to the income tax paid in

Sweden;

(b) as deduction of the capital

tax of the resident, an amount

equal to the capital tax paid in

Sweden.

Such deductions shall not, how-

ever, exceed that part of the

income tax computed before the

deduction is given, which is

appropriate to the income or the

capital which may be taxed in

Sweden.

(c) Where in accordance with

any provision of the Agreement

income derived or capital owned

by a resident of Macedonia is

exempt from tax in Macedonia,

Macedonia may nevertheless, in

calculating the amount of tax on

the remaining income or capital of

such resident, take into account the

exempted income or capital.

(2) In the case of Sweden,

double taxation shall be avoided as

follows:

(a) Where a resident of Sweden

derives income which under the

laws of Macedonia and in accor-

dance with the provisions of this

Agreement may be taxed in

Macedonia, Sweden shall allow

subject to the provisions of the

laws of Sweden concerning credit

for foreign tax (as it may be

amended from time to time

without changing the general

principle hereof) as a deduction

from the tax on such income, an

amount equal to the Macedonian

tax paid in respect of such income.

(b) Where a resident of Sweden

derives income which, in accord-

ance with the provisions of this

Agreement, shall be taxable only

in Macedonia, Sweden may, when

determining the graduated rate of

Swedish tax, take into account the

income which shall be taxable

only in Macedonia.

(c) Notwithstanding the provi-

sions of sub-paragraph (a) of this

paragraph, dividends paid by a

company which is a resident of

Macedonia to a company which is

a resident of Sweden shall be

exempt from Swedish tax accord-

ing to the provisions of Swedish

law governing the exemption of

tax on dividends paid to Swedish

companies by subsidiaries abroad.

(d) For the purpose of sub-para-

graph (a) of this paragraph the

Macedonian tax paid in respect of

royalties received as a considera-

tion for the use of any patent,

design or model, plan, secret

formula or process, or for informa-

tion concerning industrial, com-

mercial or scientific experience

shall, where it has been used in an

industrial or manufacturing activi-

ty, agriculture (including cattle

raising), forestry, fishing or

tourism (including restaurants and

hotels), provided that the activities

have been carried out in

Macedonia, a Macedonian tax of 5

per cent of the gross amount of

such royalties shall be considered

to have been paid. For the purpose

of sub-paragraph (a) of this para-

graph the term Macedonian tax

paid shall be deemed to include

the Macedonian tax which would

have been paid but for any time-

limited exemption or reduction of

tax granted under incentive

provisions contained in Macedo-

nian law designed to promote

economic development to the

extent that such exemption or

reduction is granted for profits

from any such activities, carried

out in Macedonia, mentioned in

the previous sentence.

(e) For the purpose of sub-para-

graph (c) of this paragraph, a tax

of 15 per cent shall be considered

to have been paid on the profits

out of which the dividends are

paid, if the company which is a

resident of Macedonia has derived

the profits principally from indust-

rial or manufacturing activities as

well as agriculture (including

cattle raising), forestry, fishing or

tourism (including restaurants and

hotels), provided that the activities

have been carried out in Macedo-

nia.

(f) The provisions of sub-para-

graphs (d) and (e) shall apply only

for the first five years during

which this Agreement is effective.

This period may be extended by a

mutual agreement between the

competent authorities.

(g) Where a resident of Sweden

owns capital which, under the laws

of Macedonia and in accordance

with the provisions of this Agree-

ment, may be taxed in Macedonia,

Sweden shall allow as a deduction

from the tax on such capital an

amount equal to the property tax

paid in Macedonia in respect of

such capital. Such deduction shall

not, however, exceed that part of

the Swedish capital tax as com-

puted before the deduction is

given, which is appropriate to the

capital which may be taxed in

Macedonia.

Article 24

Non-discrimination

(1) Nationals of a Contracting

State shall not be subjected in the

other Contracting State to any

taxation or any requirement con-

nected therewith, which is other or

more burdensome than the taxa-

tion and connected requirements to

which nationals of that other State

in the same circumstances are or

may be subjected. This provision

shall, notwithstanding the provi-

sions of Article 1, also apply to

persons who are not residents of

one or both of the Contracting

States.

(2) The taxation on a permanent

establishment which an enterprise

of a Contracting State has in the

other Contracting State shall not

be less favourably levied in that

other State than the taxation levied

on enterprises of that other State

carrying on the same activities.

(3) Except where the provisions

of paragraph (1) of Article 9, para-

graph (7) of Article 11, or para-

graph (5) of Article 12, apply,

interest, royalties and other dis-

bursements paid by an enterprise

of a Contracting State to a resident

of the other Contracting State

shall, for the purpose of determin-

ing the taxable profits of such

enterprise, be deductible under the

same conditions as if they had

been paid to a resident of the first-

mentioned State. Similarly, any

debts of an enterprise of a Con-

tracting State to a resident of the

other Contracting State shall, for

the purpose of determining the

taxable capital of such enterprise,

be deductible under the same con-

ditions as if they had been con-

tracted to a resident of the first-

mentioned State.

(4) Enterprises of a Contracting

State, the capital of which is

wholly or partly owned or con-

trolled, directly or indirectly, by

one or more residents of the other

Contracting State, shall not be

subject in the first-mentioned State

to any taxation or any requirement

connected therewith which is other

or more burdensome than the

taxation and connected require-

ments to which other similar enter-

prises of the first-mentioned State

are or may be subjected.

(5) The provision of this Article

shall not be construed as obliging

a Contracting State to grant to

residents of the other Contracting

State any personal allowances,

reliefs or reductions for taxation

purposes on account of civil status

or family responsibilities which it

grants to its own residents.

(6) The provisions of this

Article shall, notwithstanding the

provisions of Article 2, apply to

taxes of every kind and descrip-

tion.

Article 25

Mutual agreement procedure

(1) Where a person considers

that the actions of one or both of

the Contracting States result or

will result for him in taxation not

in accordance with the provisions

of this Agreement, he may,

irrespective of the remedies pro-

vided by the domestic law of those

States, present his case to the com-

petent authority of the Contracting

State of which he is a resident or,

if his case comes under paragraph

(1) of Article 24, to that of the

Contracting States of which he is a

national. The case must be pre-

sented within three years from the

first notification of the action

resulting in taxation not in accord-

ance with the provisions of the

Agreement.

(2) The competent authority

shall endeavour, if the objection

appears to it to be justified and if it

is not itself able to arrive at a

satisfactory solution, to resolve the

case by mutual agreement with the

competent authority of the other

Contracting State, with a view to

the avoidance of taxation which is

not in accordance with the Agree-

ment. Any agreement reached

shall be implemented notwith-

standing any time limits in the

domestic law of the Contracting

States.

(3) The competent authorities of

the Contracting States shall endea-

vour to resolve by mutual agree-

ment any difficulties or doubts

arising as to the interpretation or

application of the Agreement.

They may also consult together for

the elimination of double taxation

in cases not provided for in the

Agreement.

(4) The competent authorities of

the Contracting States may com-

municate with each other directly

for the purpose of reaching an

agreement in the sense of the

preceding paragraphs.

Article 26

Exchange of information

(1) The competent authorities of

the Contracting States shall ex-

change such information as is

necessary for carrying out the

provisions of this Agreement or of

the domestic laws of the Con-

tracting States concerning taxes

covered by the Agreement, insofar

as the taxation thereunder is not

contrary to the Agreement. The

exchange of information is not re-

stricted by Article 1. Any informa-

tion received by a Contracting

State shall be treated as secret in

the same manner as information

obtained under the domestic laws

of that State and shall be disclosed

only to persons or authorities

(including courts and administra-

tive bodies) involved in the assess-

ment or collection of, the enforce-

ment or prosecution in respect of,

or the determination of appeals in

relation to, the taxes covered by

the Agreement. Such persons or

authorities shall use the informa-

tion only for such purposes. They

may disclose the information in

public court proceedings or in

judicial decisions.

(2) In no case shall the provi-

sions of paragraph (1) be con-

strued so as to impose on a Con-

tracting State the obligation:

(a) to carry out administrative

measures at variance with the laws

and administrative practice of that

or of the other Contracting State;

(b) to supply information which

is not obtainable under the laws or

in the normal course of the admi-

nistration of that or of the other

Contracting State;

(c) to supply information which

would disclose any trade, business,

industrial, commercial or pro-

fessional secret or trade process, or

information, the disclosure of

which would be contrary to public

policy (ordre public).

Article 27

Limitation on benefits

If after the date of signature a

Contracting State introduces legis-

lation in terms of which offshore

income derived by a company

from:

(a) shipping;

(b) banking, financing, insuran-

ce or similar activities; or

(c) being the headquarters, co-

ordination centre or similar entity

providing administrative services

or other support to a group of

companies which carry on busi-

ness primarily in other States,

is not taxed in that State or is taxed

at a rate of tax which is signi-

ficantly lower than the rate of tax

which is applied to income from

similar onshore activities, any

limitation imposed under this

Agreement on the right of the

other Contracting State to tax the

income derived by the company

from such offshore activities, or to

tax the dividends paid by the

company, shall not apply.

Article 28

Diplomatic agents and consular

officers

Nothing in this Agreement shall

affect the fiscal privileges of

diplomatic agents and consular

officers under the general rules of

international law or under the pro-

visions of special agreements.

Article 29

Entry into force

(1) Each of the Contracting

States shall notify the other of the

completion of the procedures re-

quired by its law for the entry into

force of this Agreement.

(2) The Agreement shall enter

into force on the day of the later of

these notifications and shall there-

upon have effect for taxable years

beginning on or after the first day

of January of the year next follow-

ing that of the entry into force of

the Agreement.

Article 30

Termination

This Agreement shall remain in

force until terminated by a Con-

tracting State. Either Contracting

State may terminate the Agree-

ment, through diplomatic chan-

nels, by giving written notice of

termination at least six months

before the end of any calendar

year after expiry of five years from

the date on which the Agreement

enters into force. In such case, the

Agreement shall cease to have

effect for taxable years beginning

on or after the first day of January

of the year next following the day

when the notice of termination is

given.

In witness whereof the under-

signed being duly authorized

thereto have signed this Agree-

ment.

Done in duplicate at Stockholm,

this 17th day of February 1998 in

the Macedonian, Swedish and

English languages, all three texts

being equally authentic. In case of

divergence between the texts, the

English text shall prevail.

For the Government of

the Kingdom of Sweden

Knut Rexed

For the Government of

the Republic of Macedonia

Tihomir Ilievski

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1511) om

dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Canada

Härigenom föreskrivs att ikraftträdandebestämmelserna till lagen

(1996:1511) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Canada

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1. Denna lag träder i kraft den

dag regeringen bestämmer.

2. Denna lag skall tillämpas

beträffande skatt på inkomst som

förvärvas den 1 januari året efter

det år då lagen träder i kraft eller

senare.

1. Denna lag träder i kraft den 1

juli 1998 och tillämpas på inkomst

som förvärvas den 1 januari 1998

eller senare.

3. Genom lagen upphävs lagen

(1984:175) om dubbelbeskatt-

ningsavtal mellan Sverige och

Canada samt förordningen

(1984:931) om dubbelbeskatt-

ningsavtal mellan Sverige och

Canada.

De upphävda författningarna

skall dock fortfarande tillämpas

a) beträffande skatt på inkomst

som förvärvas före den 1 januari

året efter det år då lagen träder i

kraft, och

b) beträffande skatt på för-

mögenhet som taxeras första

kalenderåret närmast efter det år

då lagen träder i kraft eller

tidigare.

2. Genom lagen upphävs lagen

(1984:175) om dubbelbeskatt-

ningsavtal mellan Sverige och

Canada samt förordningen

(1984:931) om dubbelbeskatt-

ningsavtal mellan Sverige och

Canada.

De upphävda författningarna

tillämpas dock fortfarande på

inkomst som förvärvas före den 1

januari 1998 och på förmögenhet

som taxeras 1998 eller tidigare. I

fall då större skattelättnad skulle

ha medgivits enligt de upphävda

författningarna tillämpas dock

dessa fortfarande på inkomst som

förvärvas före den 1 juli 1998.

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om

avräkning av utländsk skatt

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1986:468) om avräkning av

utländsk skatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 §

Med utländsk skatt i denna lag

avses allmän slutlig skatt på

inkomst samt skatt jämförlig med

den statliga fastighetsskatten och

skatt som beräknats på

schablonintäkt eller liknande på

privatbostad i utlandet, som erlagts

till utländsk stat, delstat eller lokal

myndighet samt, i fråga om

skattskyldig som bedriver sjöfart

eller luftfart i internationell trafik,

även annan skatt som erlagts i

utländsk stat, i den mån skatten

beräknats på grundval av

fraktintäkter eller biljettintäkter,

som uppburits i nämnda stat, eller

efter därmed jämförlig grund. Med

utländsk skatt avses även de i 5 § b

och c angivna beloppen.

Med utländsk skatt avses i denna

lag följande skatter som betalats till

en utländsk stat, delstat eller lokal

myndighet:

1. allmän slutlig skatt på inkomst,

2. skatt som är jämförlig med den

statliga fastighetsskatten och som

tagits ut på i utlandet belägen

fastighet eller privatbostad,

3. skatt som beräknats på

schablonintäkt eller liknande på i

utlandet belägen fastighet eller

privatbostad,

4. skatt som beräknats på grund-

val av fraktintäkter, biljettintäkter

eller annan jämförlig grund som

uppburits i den utländska staten av

skattskyldig som bedriver sjöfart

eller luftfart i internationell trafik.

Med utländsk skatt avses även

sådana belopp som anges i 5 § b

och c.

_________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998 och tillämpas första gången vid

2000 års taxering. På yrkande av den skattskyldige får de nya bestämmel-

serna tillämpas redan från och med 1998 års taxering.

3 Ärendet och dess beredning

För närvarande finns ett dubbelbeskattningsavtal ingånget med Jugo-

slavien 1980. Bl.a. med hänsyn till Regeringsrättens bedömning i

rättsfallet RÅ83 1:87 torde författningarna avseende detta avtal också

vara tillämpliga beträffande Makedonien tills det uttryckligen förordnas

att författningarna inte längre skall tillämpas i förhållande till Make-

donien.

Förhandlingar med Makedonien om ett dubbelbeskattningsavtal ägde

rum i Stockholm i november 1995. Ett avtalsutkast paraferades den 15

november 1995. Utkastet var upprättat på engelska. En svensk och en

makedonisk text har därefter upprättats. Den engelska och den svenska

texten har remitterats till Kammarrätten i Jönköping och

Riksskatteverket. Remissinstanserna har uttryckt önskemål om att vissa

avtalsbestämmelser närmare förklaras i propositionen. Avtalet under-

tecknades i Stockholm den 17 februari 1998.

Ett förslag till lag om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och

Makedonien har upprättats inom Finansdepartementet.

Förslag till lag om ändring i lagen om dubbelbeskattningsavtal mellan

Sverige och Canada resp. lag om ändring i lagen (1986:468) om

avräkning av utländsk skatt, avräkningslagen, har också upprättats inom

Finansdepartementet.

Lagrådet

Såsom framgår av 2 § i den föreslagna lagen om dubbelbeskattningsavtal

mellan Sverige och Makedonien skall avtalets beskattningsregler

tillämpas endast i den mån de medför inskränkning av den skatt-

skyldighet i Sverige som annars skulle föreligga. Ändringen i lagen om

dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Canada avser endast

ikraftträdandebestämmelserna och ändringen i avräkningslagen är endast

marginell. Regeringen anser på grund härav och på grund av förslagens

beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets

yttrande har därför inte inhämtats.

4 Dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige

och Makedonien

4.1 Lagförslaget

Lagförslaget består dels av paragraferna 1 3, dels av en bilaga som

innehåller den överenskomna avtalstexten på svenska och engelska

språken. Avtalet består förutom av dessa två texter också av en

makedonisk text. Endast den svenska och engelska texten har bilagts

lagförslaget. Den makedoniska texten finns tillgänglig på Utrikesdeparte-

mentet.

I förslaget till lag föreskrivs att avtalet skall gälla som lag här i landet

(1 § ). Vidare regleras där frågan om hur avtalets beskattningsregler skall

tillämpas i förhållande till annan skattelag (2 §). Bestämmelsen innebär

att beskattning inte kan ske på grund av avtalets regler. Endast om det i

annan skattelag såsom kommunalskattelagen (1928:370), KL, lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt, SIL, etc. föreskrivits en

skattskyldighet kan beskattning komma i fråga.

I fråga om inkomst som skall undantas från svensk skatt har Sverige

enligt en progressionsregel i avtalet (art. 23 punkt 2 b) rätt att höja

skatteuttaget på den skattskyldiges övriga inkomster. Av flera skäl, bl.a.

förenkling av regelsystemet och för att minska arbetsbördan för

skattemyndigheterna, avstår emellertid Sverige regelmässigt från att

utnyttja denna möjlighet. Ytterligare ett skäl är att det bortfall av skatt

som blir följden av en utebliven progressionsuppräkning är försumbar ur

statsfinansiell synpunkt. Dessa skäl motiverar ett avstående av

progressionsuppräkningen även i förhållande till Makedonien. I 3 §

föreskrivs därför att inkomst som enligt avtalet är undantagen från

beskattning i Sverige inte skall tas med vid taxeringen. Något förord-

nande om progressionsuppräkning har inte föreslagits i lagen. Sådan

uppräkning skall därför inte ske.

Enligt art. 29 i avtalet skall de avtalsslutande staterna underrätta

varandra när de åtgärder vidtagits som krävs enligt lagstiftningen i resp.

stat för att avtalet skall träda i kraft. Avtalet träder i kraft den dag då den

sista underrättelsen tagits emot. Det är således inte möjligt att nu avgöra

vid vilken tidpunkt avtalet kommer att träda i kraft. I lagförslaget har

därför föreslagits att lagen träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

4.2 Översiktligt om inkomstskattesystemet i Makedonien

4.2.1 Bolagsbeskattningen

Bolag som är hemmahörande ( resident ) i Makedonien beskattas där för

i princip all inkomst, dvs. oavsett om inkomsten härrör från Makedonien

eller från utlandet. Såsom hemmahörande anses bolag som bildats i

Makedonien eller som har sitt huvudkontor där. Skattesatsen för bolag är

15 procent.

Skattebasen utgörs av vinsten efter avdrag för kostnader. Avdrag

medges för kostnader som uppstått i affärsverksamheten. Utdelning från

ett bolag hemmahörande i Makedonien beskattas inte hos det mottagande

bolaget i Makedonien om inkomsten har beskattats i det utdelande

bolaget med normal skattesats. När utdelning beskattas är skattesatsen 15

procent. Realisationsvinster utgör en del av skattebasen. Vid försäljning

av aktier och obligationer som innehafts tolv månader eller längre är 50

procent av realisationsvinsten skattefri.

Bolag som inte är hemmahörande ( non-resident ) i Makedonien

beskattas i allmänhet på samma sätt som där hemmahörande bolag, men

beskattning sker endast av inkomst som härrör från affärsverksamhet i

Makedonien. Vinster som remitteras till huvudkontor i utlandet beskattas

med 10 procent. Samma skatt tas också ut på vinster som överförs till

bankkonton i Makedonien som innehas av ett utländskt bolag ( non-

resident accounts ).

Källskatt på utdelning är 15 procent och på ränta 23 procent i fall då

mottagaren inte är hemmahörande i Makedonien.

4.2.2 Beskattning av fysiska personer

Fysiska personer som är bosatta i Makedonien är skattskyldiga där för all

inkomst oavsett varifrån den härrör. Fysiska personer som inte är bosatta

i Makedonien beskattas endast för inkomst som härrör från Makedonien.

Fysiska personer anses bosatta i Makedonien om de faktiskt vistas där

mer än 183 dagar under ett kalenderår eller om avsikten är att de ska

stanna mer än 183 dagar under en tolvmånadersperiod. Skatten är

progressiv och skattesatsen ligger i intervallet 23 35 procent. För

personer, som inte anses bosatta i Makedonien, och som besitter

särskilda kvalifikationer finns en särskild lättnadsregel som innebär att de

bara beskattas för halva sin förvärvsinkomst i Makedonien.

4.3 Dubbelbeskattningsavtalets innehåll

Avtalet ansluter nära till den modell som Organisationen för ekonomiskt

samarbete och utveckling (OECD) rekommenderat för bilaterala

dubbelbeskattningsavtal ( Model Tax Convention on Income and on

Capital , 1992).

4.3.1 Avtalets tillämpningsområde

Art. 1 anger de personer som omfattas av avtalet. Enligt artikeln, som

överensstämmer med motsvarande artikel i OECD:s modellavtal, skall

avtalet tillämpas på personer som har hemvist i en avtalsslutande stat

eller i båda avtalsslutande staterna. För att avtalet skall vara tillämpligt

krävs dels att fråga är om sådan person som avses i art. 3 punkt 1 c eller

d, dels att denna person i enlighet med bestämmelserna i art. 4 punkt 1

har hemvist i en avtalsslutande stat. På grund av dessa bestämmelser är

avtalet endast tillämpligt i fråga om personer som enligt den interna

lagstiftningen i en avtalsslutande stat är skattskyldig där på grund av

domicil, bosättning, plats för företagsledning, legalt huvudkontor

(registrerat kontor) eller annan liknande omständighet. Uttrycket

inbegriper endast person som är oinskränkt skattskyldig, dvs. en person

som är skattskyldig för hela sin världsvida inkomst och inte person som

är skattskyldig i Sverige endast för inkomst härifrån. Den skattskyldighet

som avses i avtalet är inte någon formell eller symbolisk skattskyldighet.

Skattskyldigheten skall i princip innebära en skyldighet att erlägga skatt

enligt de reguljära inkomstskattetabeller för olika inkomster som normalt

tillämpas för personer hemmahörande i staten i fråga. Det är således inte

tillräckligt att personen i fråga endast har en sådan anknytning till

hemviststaten som normalt medför oinskränkt skattskyldighet till t.ex.

bolagsskatt.

För att avtalet skall vara tillämpligt på inkomst som förvärvas av

handelsbolag och dödsbon gäller vissa i art. 4 punkt 1 angivna villkor. Ett

handelsbolag hemmahörande i en av de avtalsslutande staterna är med

tillämpning av den angivna bestämmelsen berättigat att erhålla ned-

sättning av t.ex. kupongskatt på utdelning i enlighet med reglerna i art.

10, i den mån handelsbolagets inkomst är skattepliktig i denna stat på

samma sätt som inkomst som tillfaller en person som har hemvist där.

Det spelar därvid ingen roll om det är handelsbolaget eller dess delägare

som är skattesubjekt. Har t.ex. ett handelsbolag hemmahörande i en av de

avtalsslutande staterna tre delägare varav endast två har skatterättslig

hemvist i staten i fråga medan den tredje är hemmahörande i en tredje

stat, har handelsbolaget om dess inkomster såsom i Sverige beskattas

hos delägarna rätt att erhålla de nedsättningar av källskatt som följer av

avtalets regler beträffande två tredjedelar av den inkomst som uppbärs

från den andra avtalsslutande staten.

Art. 2 anger de skatter på vilka avtalet är tillämpligt. I punkt 3 räknas

de för närvarande utgående skatterna upp som omfattas av avtalet. Av

punkt 4 framgår att avtalet skall tillämpas även på skatter av samma eller

i huvudsak likartat slag som efter undertecknandet av avtalet påförs vid

sidan av eller i stället för de skatter som anges i punkt 3.

4.3.2 Definitioner m.m.

Art. 3 innehåller definitioner av vissa uttryck som förekommer i avtalet.

Innehållet i artikeln överensstämmer i huvudsak med motsvarande artikel

i OECD:s modellavtal.

När det gäller tolkning av dubbelbeskattningsavtal och då bl.a. den i

art. 3 punkt 2 intagna bestämmelsen hänvisas till vad som anförts i

propositionen om 1989 års dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska

länderna (prop. 1989/90:33 s. 42 ff.). Här skall endast framhållas att

Wienkonventionen om traktaträtten tar sikte på att vid tvist mellan

parterna om avtalets innebörd tolka parternas, dvs. staternas, avsikt med

en bestämmelse i ett visst avtal och inte att reglera förhållandet mellan

skattskyldiga och staten. Dubbelbeskattningsavtalen skall i princip tolkas

som annan svensk lagstiftning, dvs. enligt sin ordalydelse och med stöd

av offentliga förarbeten.

Art. 4 innehåller regler som avser att fastställa var en person skall

anses ha hemvist vid tillämpningen av avtalet. Artikeln avviker något

från OECD:s modellavtal. Förutom bestämmelsen om handelsbolag och

dödsbon skall, i de fall annan person än fysisk person anses hemma-

hörande i båda avtalsslutande staterna (punkt 3), den juridiska personens

verkliga ledning vara avgörande.

Hemvistreglerna i avtalet har inte någon betydelse för var en person

skall anses vara bosatt enligt intern skattelagstiftning, utan såsom

uttryckligen framgår av avtalstexten regleras endast frågan om hemvist

vid tillämpningen av avtalet. Detta innebär att avtalets hemvistregler inte

är avgörande för om man vid beskattningen i Sverige t.ex. skall ta ut

kupongskatt eller inkomstskatt enligt SIL på utdelning som betalas från

Sverige. Kupongskatt skall således inte tas ut på utdelning från ett

svenskt bolag till en fysisk person som skatterättsligt anses bosatt i

Sverige enligt intern svensk skattelagstiftning, men som har hemvist i en

annan stat enligt dubbelbeskattningsavtal. Reglerna i de avtalsslutande

staternas interna lagstiftning inverkar däremot på avtalets hemvist-

begrepp. En förutsättning för att få hemvist i någon av de avtalsslutande

staterna enligt avtalet är att personen i fråga anses bosatt enligt intern rätt

i någon av de avtalsslutande staterna eller i båda.

Punkt 2 reglerar dubbel bosättning för fysiska personer, dvs. fall där

den skattskyldige enligt svenska regler för beskattning anses bosatt i

Sverige och enligt reglerna för beskattning i Makedonien anses bosatt

där. Vid tillämpningen av avtalet skall i sådana fall den skattskyldige

anses ha hemvist endast i den avtalsslutande stat i vilken han har hemvist

enligt nämnda avtalsbestämmelse. En person som anses bosatt i såväl

Sverige som i Makedonien enligt resp. stats interna lagstiftning men som

vid tillämpningen av avtalet anses ha hemvist i Makedonien skall i fråga

om de inkomster till vilka Sverige har beskattningsrätten enligt avtalet,

vid taxeringen i Sverige beskattas enligt de regler som gäller för här

bosatta, vilket medför rätt att erhålla t.ex. grundavdrag och allmänna

avdrag.

Art. 5 definierar fast driftställe. Artikeln överensstämmer med mot-

svarande bestämmelse i OECD:s modellavtal med undantag för punkt 3.

Punkt 2 innehåller en uppräkning på intet sätt uttömmande av

exempel, som vart och ett kan anses utgöra ett fast driftställe. Dessa

exempel skall dock ses mot bakgrund av den allmänna definitionen i

punkt 1. Detta innebär att de exempel som räknas upp i punkt 2 skall

tolkas så att dessa platser för affärsverksamhet utgör fasta driftställen

endast om de uppfyller villkoren i punkt 1.

Punkt 3 är utformad enligt Förenta Nationernas modellavtal (United

Nations Model Double Taxation Convention Between Developed and

Developing Countries, 1980). Motsvarande bestämmelse i OECD:s

modellavtal omfattar inte uttryckligen monteringsverksamhet eller över-

vakande verksamhet.

Bestämmelsen om fast driftställe i svensk lagstiftning finns i punkt 3

av anvisningarna till 53 § KL. För att ett företag i Makedonien skall

kunna beskattas för inkomst av rörelse från fast driftställe i Sverige enligt

art. 7 i avtalet krävs att företaget har fast driftställe såväl enligt intern

svensk lagstiftning som enligt bestämmelserna i avtalet (jfr 2 § i den

föreslagna lagen om dubbelbeskattningsavtal med Makedonien).

4.3.3 Avtalets beskattningsregler

Art. 6 22 innehåller avtalets regler om fördelning av beskattningsrätten

till olika inkomster och tillgångar. Avtalets uppdelning i olika inkomster

har endast betydelse för tillämpningen av avtalet och således inte vid

bestämmandet av till vilket inkomstslag och vilken förvärvskälla

inkomsten skall hänföras enligt svensk intern skattelagstiftning. När

beskattningsrätten fördelats enligt avtalet sker beskattning i Sverige

enligt svensk lagstiftning. Har rätten att beskatta viss inkomst i Sverige

inskränkts genom avtalet måste denna begränsning iakttas.

I de fall en inkomst eller tillgång får beskattas i en avtalsslutande stat

enligt bestämmelserna i art. 6 22, innebär detta naturligtvis inte att den

andra staten fråntagits rätten att beskatta inkomsten i fråga. Beskattning

får i sådant fall ske även i den andra staten, om det är möjligt enligt dess

interna skattelagstiftning, men den dubbelbeskattning som uppkommer i

sådant fall måste undanröjas. Hur detta genomförs framgår av art. 23.

Inkomst av fast egendom får enligt art. 6 beskattas i den stat där

egendomen är belägen. Artikeln överensstämmer med motsvarande

bestämmelser i OECD:s modellavtal, bortsett från att definitionen av fast

egendom uttryckligen omfattar även byggnader . Bakgrunden till detta

är att byggnad enligt svensk rätt i vissa fall är lös egendom. Vid

tillämpningen av avtalet anses alltid byggnad som fast egendom och

inkomst av sådan byggnad får beskattas här om byggnaden finns i

Sverige även om inkomsttagaren har hemvist i Makedonien. Enligt KL

och SIL beskattas inkomst som härrör från fast egendom i vissa fall som

inkomst av näringsverksamhet. Vid tillämpningen av avtalet bestäms

dock rätten att beskatta inkomst av fastighet med utgångspunkt i art. 6.

Detta hindrar dock inte Sverige från att beskatta inkomsten som inkomst

av näringsverksamhet vid taxeringen här. Observera att artikeln endast

behandlar situationen att en person med hemvist i en avtalsslutande stat

har fast egendom belägen i den andra avtalsslutande staten. Inkomst av

fast egendom som är belägen i hemviststaten eller i en tredje stat

behandlas i art. 21. Royalty från fast egendom eller för nyttjande av eller

rätten att nyttja mineralförekomst, källa eller annan naturtillgång

behandlas också som fast egendom vid tillämpningen av avtalet. Annan

royalty beskattas enligt art. 12.

Art. 7 innehåller regler om beskattning av rörelseinkomst. Sådan

inkomst beskattas enligt huvudregeln i punkt 1 endast i den stat där

företaget är hemmahörande. Om företaget bedriver rörelse från fast

driftställe i den andra staten, får emellertid inkomst som är hänförlig till

driftstället beskattas i denna stat.

Begreppet fast driftställe har definierats i art. 5 och avser att reglera

när ett företag i en avtalsslutande stat skall anses ha sådan närvaro eller

bedriva sådan verksamhet i den andra avtalsslutande staten att denna

andra stat skall få beskatta en del av företagets rörelseinkomst.

Bestämmelserna i art. 7 är med ett undantag identiska med motsvarande

bestämmelser i OECD:s modellavtal. Punkt 4 i OECD:s modellavtal har

uteslutits.

Om ett företag hemmahörande i Makedonien bedriver rörelse i Sverige

från fast driftställe här, skall vid inkomstberäkningen i första hand

tillämpas svenska regler men beskattningen får inte stå i strid med

bestämmelserna i dubbelbeskattningsavtalet.

Vid bestämmandet av fördelningen av inkomster mellan fast driftställe

och huvudkontor skall armlängdsprincipen användas, dvs. till det fasta

driftstället skall hänföras den inkomst som detta driftställe skulle ha

förvärvat om det hade varit ett helt fristående företag som bedrivit

verksamhet av samma eller liknande slag under samma eller liknande

villkor och avslutat affärer på normala marknadsmässiga villkor med det

företag till vilket driftstället hör (punkt 2).

Punkt 3 innehåller vissa regler för hur utgifter som uppkommit för ett

fast driftställe skall behandlas. Därvid klargörs att t.ex. allmänna

förvaltningskostnader för ett fast driftställe som uppkommit hos

företagets huvudkontor är en utgift som får dras av hos det fasta

driftstället.

Ingår i inkomst av rörelse inkomster som behandlas särskilt i andra

artiklar i detta avtal regleras beskattningsrätten till dessa inkomster i de

särskilda artiklarna (punkt 6).

Art. 8 behandlar beskattning av inkomst av rörelse i form av sjö- och

luftfart i internationell trafik. Sådana inkomster beskattas enligt punkt 1

endast i den stat där företaget har sin verkliga ledning. Eftersom Sverige

enligt intern rätt i vissa fall inte kan utnyttja denna beskattningsrätt har

införts en särskild bestämmelse som ger hemviststaten rätt att beskatta

inkomsten om den stat där företaget har sin verkliga ledning på grund av

sin lagstiftning inte kan beskatta inkomsten i sin helhet ( subject to tax ).

De särskilda reglerna för SAS i punkt 2 innebär att avtalet endast reglerar

beskattningen av den del av SAS inkomst som är hänförlig till den

svenske delägaren.

Art. 9 innehåller regler om omräkning av inkomst vid obehörig

vinstöverföring mellan företag med intressegemenskap. Artikeln över-

ensstämmer i huvudsak med OECD:s modellavtal. De i punkt 1 angivna

reglerna innebär inte någon begränsning av en avtalsslutande stats rätt att

enligt intern lagstiftning vidta omräkning av ett företags resultat utan

anger endast i vilka fall den i punkt 2 angivna justeringen är avsedd att

göras.

Art. 10 behandlar beskattningen av utdelning. Definitionen av uttrycket

 utdelning som finns i punkt 3 överensstämmer i huvudsak med den i

OECD:s modellavtal. Definitionen gäller endast vid tillämpningen av art.

10. Om uttrycket förekommer i andra artiklar kan det ha en annan

innebörd. För att utdelning från bolag i Makedonien skall vara skattefri

för ett svenskt bolag enligt art. 23 punkt 2 c, krävs att fråga är om utdel-

ning enligt svensk skattelagstiftning. Art. 10 eller motsvarande bestäm-

melse i OECD:s modellavtal kan således inte användas för att avgöra

innebörden av uttrycket utdelning i andra sammanhang. Anledningen till

att uttrycket definieras i art. 10 är att de betalningar beträffande vilka rätt

föreligger att ta ut en källskatt enligt de i artikeln angivna skattesatserna

måste kunna avgränsas från andra betalningar. Samma princip gäller

även för ränta och royalty (se art. 11 och 12).

Utdelning får enligt punkt 1 beskattas i den stat där mottagaren har

hemvist. Enligt punkt 2 får utdelning även beskattas i den avtalsslutande

stat där bolaget som betalar utdelningen har hemvist men om mottagaren

har rätt till utdelningen får skatten inte överstiga 15 procent. Om den som

har rätt till utdelningen är ett bolag (med undantag för handelsbolag) som

direkt innehar minst 25 procent av det utbetalande bolagets kapital skall

dock utdelningen vara befriad från skatt i den avtalsslutande stat i vilken

det utdelande bolaget har hemvist (källstaten). De nu redovisade

begränsningarna i källstatens beskattningsrätt gäller som nämnts endast

då mottagaren har rätt till utdelningen . Av detta villkor, som även

uppställs i fråga om ränta (art. 11 punkt 2) och royalty (art. 12 punkt 2),

följer att den angivna begränsningen av skatten i källstaten inte gäller när

en mellanhand, exempelvis en representant eller en ställföreträdare, sätts

in mellan inkomsttagaren och utbetalaren.

I vissa fall skall rätten att beskatta utdelningen fördelas med

tillämpning av avtalets regler för beskattning av inkomst av rörelse eller

av självständig yrkesutövning. Dessa fall anges i punkt 4.

Punkt 5 innehåller förbud mot s.k. extra-territoriell beskattning av

utdelning (beträffande detta slag av beskattning se punkterna 33 39 i

kommentaren till art. 10 punkt 5 i OECD:s modellavtal).

Art. 11 behandlar ränta. Enligt punkt 1 får ränta beskattas i den stat där

mottagaren har hemvist. Vad som här avses med ränta framgår av punkt

4 (jfr vad som angetts beträffande utdelning under art. 10). Även

källstaten får enligt punkt 2 beskatta räntan, men skatten får i sådant fall

inte överstiga 10 procent av räntans bruttobelopp. Ränta som härrör från

tredje stat eller som härrör från den avtalsslutande stat i vilken den som

tar emot räntan har hemvist beskattas enligt art. 21 punkt 1 endast i

hemviststaten. I vissa fall avstår källstaten från att ta ut skatt. Dessa fall

anges i punkt 3 och avser bl.a. när räntan betalas av eller tas emot av,

resp. i vissa fall garanteras av, en avtalsslutande stat eller centralbank

eller vissa särskilt uppräknade institutioner såsom SIDA och Export-

kreditnämnden.

Bestämmelserna i punkterna 1, 2 och 3 tillämpas inte i de fall som

avses i punkt 5, dvs. då räntan är hänförlig till fordran som äger verkligt

samband med fast driftställe eller stadigvarande anordning som den som

har rätt till räntan har i den andra avtalsslutande staten. I sådant fall skall

beskattningsrätten till räntan i stället fördelas med tillämpning av art. 7

resp. art. 14 som behandlar inkomst av rörelse resp. självständig

yrkesutövning. Enligt svensk intern skattelagstiftning utgör såväl

inkomst av rörelse som inkomst av självständig yrkesutövning i

allmänhet inkomst av näringsverksamhet. Den här beskrivna

beskattningsrätten för källstaten kan bli tillämplig i Sverige i fråga om

person som är begränsat skattskyldig enligt intern rätt endast om räntan

skall hänföras till intäkt av näringsverksamhet. Dessutom fordras att fast

driftställe föreligger enligt svensk intern rätt eller att inkomsten hänför

sig till här belägen fastighet (53 § 1 mom. KL och 6 § 1 mom. SIL).

Royalty som avses i art. 12 punkt 2 och som härrör från en

avtalsslutande stat (källstaten) och betalas till person med hemvist i den

andra avtalsslutande staten, beskattas enligt punkt 1 endast i denna andra

stat. Definitionen av uttrycket royalty omfattar i likhet med OECD:s

modellavtal inte leasingavgifter och andra ersättningar för nyttjandet av

eller för rätten att nyttja utrustning.

Från de redovisade bestämmelserna i punkt 1 görs i punkt 3 undantag

för sådana fall då den rättighet eller egendom för vilken royaltyn betalas,

har verkligt samband med fast driftställe eller stadigvarande anordning

som den som har rätt till royaltyn har i den andra avtalsslutande staten. I

sådant fall fördelas beskattningsrätten till royaltyn mellan staterna med

tillämpning av bestämmelserna i art. 7 resp. art. 14 som behandlar

inkomst av rörelse resp. självständig yrkesutövning.

Art. 13 behandlar beskattning av realisationsvinst. Bestämmelserna

avviker i vissa avseenden från OECD:s modellavtal. Genom en särskild

bestämmelse i punkt 2 likställs vinst vid försäljning av andelar i ett

bolag, vars tillgångar huvudsakligen består av sådan fast egendom som

avses i art. 6, med vinst vid överlåtelse av fast egendom. Vinst vid

avyttring av skepp eller luftfartyg som används i internationell trafik

resp. vinst vid avyttring av lös egendom som är hänförlig till

användningen av sådana skepp eller luftfartyg beskattas enligt punkt 4

endast i den stat där företaget har sin verkliga ledning. Liksom i art. 8

finns här en subject to tax regel (jfr vad som angetts under art. 8).

Beträffande SAS gäller punkt 4 endast den del av SAS inkomst som är

hänförlig till den svenske delägaren. I punkt 6 finns en bestämmelse som

möjliggör för Sverige att beskatta fysisk person som har haft hemvist i

Sverige men numera har hemvist i Makedonien för realisationsvinst vid

avyttring av tillgångar.

Enligt art. 14 beskattas inkomst som fysisk person förvärvar av fritt

yrke eller annan självständig yrkesutövning i regel endast där utövaren

har hemvist. Utövas verksamheten från en stadigvarande anordning i den

andra staten som regelmässigt står till hans förfogande får dock

inkomsten även beskattas i denna andra stat. Den del av inkomsten som i

sådant fall får beskattas i denna andra stat är dock begränsad till vad som

är hänförlig till den stadigvarande anordningen.

Innebörden av uttrycket fritt yrke belyses i punkt 2 med några

typiska exempel. Denna uppräkning är endast exemplifierande. Det bör

observeras att denna artikel behandlar fritt yrke eller annan självständig

verksamhet . Artikeln skall sålunda inte tillämpas när fråga är om

anställning, t.ex. läkare som tjänstgör som anställd tjänsteläkare eller

ingenjör som är anställd i ett av honom ägt aktiebolag. Artikeln är inte

heller tillämplig på sådan självständig verksamhet som artister eller

sportutövare bedriver, utan deras verksamhet omfattas av art. 17.

Art. 15 behandlar beskattning av enskild tjänst. Punkt 1 innehåller en

huvudregel enligt vilken sådan inkomst endast beskattas i inkomst-

tagarens hemviststat. Detta gäller alltid då arbetet utförs i hemviststaten

eller i en tredje stat. Enligt bestämmelsen får emellertid inkomsten

beskattas i verksamhetsstaten om arbetet utförts i den andra avtals-

slutande staten. Undantag från denna senare regel gäller vid viss kort-

tidsanställning under de förutsättningar som anges i punkt 2. Om dessa

villkor är uppfyllda sker beskattningen endast i inkomsttagarens hemvist-

stat. I punkt 3 har intagits särskilda regler om beskattning av arbete

ombord på skepp eller luftfartyg i internationell trafik. Inkomst vid

anställning ombord beskattas i den stat där företaget har sin verkliga

ledning. Denna punkt innehåller också regler för anställda hos SAS.

Beskattning av SAS-anställda med hemvist i Sverige som arbetar ombord

på luftfartyg som används av SAS i internationell trafik sker enligt

avtalet endast i Sverige.

Styrelsearvoden och annan liknande ersättning får enligt art. 16

beskattas i den stat där bolaget som betalar arvodet eller ersättningen har

hemvist.

Beskattning av inkomster som artister och sportutövare uppbär genom

sin verksamhet regleras i art. 17. Punkterna 1 och 2 överensstämmer i

sak med motsvarande bestämmelser i OECD:s modellavtal. Sådan

inkomst får beskattas i den stat där verksamheten utövas (punkt 1). Detta

gäller oavsett om inkomsten förvärvats under utövande av fritt yrke eller

i enskild tjänst. Enligt punkt 2 får inkomsten beskattas i den stat där

artisten eller utövaren utövar verksamheten, även om ersättningen till-

faller en annan person än artisten eller utövaren själv (t.ex. arbetsgivare

hos vilken artisten eller sportutövaren är anställd). Punkterna 1 och 2

tillämpas dock inte om person med hemvist i en avtalsslutande stat

utövar verksamheten i den andra staten enligt ett speciellt program för

kulturellt utbyte som överenskommits mellan regeringarna i de båda

staterna. Sådan inkomst är undantagen från beskattning i den avtals-

slutande stat där verksamheten utövas.

Enligt art. 18 får pensioner, livräntor och liknande betalningar

oavsett om de betalas på grund av tidigare enskild eller offentlig tjänst

som betalas från en avtalsslutande stat till person med hemvist i den

andra avtalsslutande staten, beskattas i utbetalarstaten. Detsamma gäller

ersättning enligt gällande socialförsäkringslagstiftning.

Inkomst av offentlig tjänst med undantag för pension beskattas

enligt art. 19 i regel endast i den stat som betalar ut ersättningen i fråga

(punkt 1 a). Under vissa i punkt 1 b angivna förutsättningar beskattas

dock sådan ersättning endast i inkomsttagarens hemviststat. Enligt punkt

2 beskattas i vissa fall ersättning av offentlig tjänst enligt reglerna i art.

15 och 16.

Art. 20 innehåller regler för studerande och affärspraktikanter.

Annan inkomst som inte behandlas särskilt i art. 6 20 behandlas i art.

21. Sådan inkomst beskattas i regel endast i inkomsttagarens hemviststat.

Artikelns tillämpningsområde är inte begränsat till inkomst som härrör

från en avtalsslutande stat, utan avser också inkomst från tredje stat.

Detta innebär bl.a. att den kommer till användning vid konkurrens mellan

flera dubbelbeskattningsavtal, se vidare kommentaren till art. 21 i

OECD:s modellavtal. Observera att artikelns tillämpningsområde

omfattar även inkomster av de slag som tidigare nämnts i andra artiklar,

t.ex. inkomst av fast egendom och ränta, i fall då inkomsten härrör från

en tredje stat eller härrör från den stat i vilken den skattskyldige har

hemvist.

Art. 22 behandlar förmögenhet. Förmögenhet som utgörs av fast

egendom eller av lös egendom som utgör tillgång hänförlig till fast

driftställe eller stadigvarande anordning får beskattas i den stat där den

fasta egendomen resp. driftstället eller anordningen finns (punkterna 1

och 2). Tillgångar som utgörs av skepp eller luftfartyg m.m. som används

i internationell trafik beskattas endast där företaget har sin verkliga

ledning. I fråga om förmögenhet som innehas av SAS tillämpas

bestämmelserna i artikeln endast på den del av förmögenheten som

motsvarar den svenske delägarens andel. Någon motsvarighet till punkt 4

i OECD:s modellavtal har inte tagits in i avtalet. Detta innebär att annan

egendom än sådan som omfattas av punkterna 1 3 kan beskattas i resp.

stat enligt intern lagstiftning.

4.4 Metoder för undanröjande av dubbelbeskattning

4.4.1 Allmänt

Bestämmelserna om undanröjande av dubbelbeskattning finns i art.23.

Sverige tillämpar enligt punkt 2 avräkning av skatt ( credit of tax ) som

huvudmetod för att undvika dubbelbeskattning. Detsamma gäller för

Makedonien (punkt 1).

Innebörden av avräkningsmetoden är att en person med hemvist i den

ena staten taxeras där även för sådan inkomst som enligt avtalet får

beskattas i den andra staten. Den uträknade skatten minskas därefter i

princip med den skatt som enligt avtalet har tagits ut i den andra staten.

Vid avräkning av skatt på inkomst i Sverige tillämpas bestämmelserna i

avräkningslagen. Därvid beräknas svensk inkomstskatt på inkomsten på

vanligt sätt.

I likhet med flertalet andra avtal med länder som är mindre utvecklade

än Sverige i industriellt hänseende innehåller detta avtal regler om

avräkning i vissa fall i Sverige av högre belopp än som faktiskt erlagts i

den andra staten, s.k. matching credit (punkt 2 d). Avtalet innehåller även

regler om att utdelning i vissa fall är skattefri i Sverige hos ett

mottagande bolag trots att normala krav för att erhålla skattefrihet enligt

SIL inte har uppfyllts (punkt 2 e). Bestämmelserna i punkt 2 d och e skall

tillämpas under de fem första åren under vilket avtalet tillämpas (punkt 2

f). Efter utgången av denna tidsperiod kan de behöriga myndigheterna

komma överens om att förlänga denna period. Förslag om sådan

förlängning kommer, om sådan överenskommelse träffas, att föreläggas

riksdagen för godkännande i överensstämmelse med vad riksdagen med

anledning av motion 1988/89:Sk35 givit regeringen till känna

(1988/89:SkU25).

4.4.2 Skattefrihet för utdelning från bolag i Makedonien till

svenskt bolag

Art. 23 punkt 2 c reglerar frågan om skattefrihet i Sverige för utdelning

från bolag i Makedonien till svenskt bolag. Bestämmelsen hänvisar till de

interna svenska reglerna om skattefrihet för utdelning från utlandet i 7 §

8 mom. SIL. För att sådan utdelning skall vara undantagen från svensk

skatt krävs dels att vissa villkor om ägandeförhållanden m.m. är upp-

fyllda, dels att den inkomstbeskattning som det utländska bolaget

underkastats är jämförlig med den inkomstbeskattning som skulle ha

skett om inkomsten förvärvats av ett svenskt företag. Med jämförlig

avses en skatt på 15 procent beräknad på ett underlag beräknat enligt

svenska regler för beskattning, se prop. 1990/91:107 s. 28 ff. Vid

tillämpningen av punkt 2 c anges i punkt 2 e att en skatt om 15 procent

beräknat på ett svenskt underlag skall anses ha erlagts avseende vinster

från vissa särskilt angivna verksamheter.

4.5 Särskilda bestämmelser

I art. 24 finns bestämmelser om förbud mot diskriminering vid

beskattningen i vissa fall. I punkt 1 anges att medborgare i en

avtalsslutande stat inte i den andra avtalsslutande staten skall bli mindre

fördelaktigt behandlad än vad en medborgare i denna andra stat blir

behandlad under samma förhållanden. När det gäller uttrycket under

samma förhållanden har detta en central betydelse och avser skatt-

skyldig som vid tillämpningen av allmänna lagar och föreskrifter på

skatteområdet både rättsligt och faktiskt befinner sig i en i huvudsak

likartad situation som den person som är medborgare i den andra staten.

Om således en utländsk medborgare hävdar att han enligt bestämmel-

serna i denna punkt diskrimineras skall bedömningen av om så är fallet

grunda sig på en jämförelse mellan hur en svensk medborgare skulle ha

behandlats under i övrigt lika förhållanden. Endast om en svensk

medborgare vid denna jämförelse skulle ha getts en fördelaktigare skatte-

mässig behandling än den utländske medborgaren just på grund av

medborgarskapet kan diskriminering föreligga enligt punkt 1. Av detta

följer t.ex. att om en avtalsslutande stat gör åtskillnad mellan sina egna

medborgare beroende på om de i skattehänseende är att betrakta som

bosatta i landet eller inte, är denna stat inte skyldig att behandla

medborgare i den andra staten, vilken skattemässigt inte är att betrakta

som bosatta i landet, på samma sätt som sina egna medborgare som är

skattemässigt bosatta i landet, utan endast förpliktad att ge dem samma

behandling som i landet icke bosatta egna medborgare.

Punkt 4 förbjuder en avtalsslutande stat att ge företag mindre

förmånlig behandling på grund av att dess kapital helt eller delvis ägs

eller kontrolleras direkt eller indirekt av person med hemvist i den

andra avtalsslutande staten. Viktigt att observera såvitt avser denna

bestämmelse är att den endast avser beskattningen av företaget som

sådant och således inte omfattar beskattningen av de personer som äger

eller kontrollerar företagets kapital. Bestämmelsens syfte är att

tillförsäkra skattskyldiga med hemvist i samma stat lika behandling.

Av punkt 6 framgår att dessa regler är tillämpliga på skatter av varje

slag och beskaffenhet och inte endast på sådana som i övrigt omfattas av

detta avtal. Detta innebär att bestämmelserna i denna artikel kan åberopas

beträffande arvs- och gåvoskatt, mervärdesskatt, energiskatt etc.

Förfarandet vid ömsesidig överenskommelse regleras i art. 25 och

bestämmelserna om utbyte av upplysningar finns i art. 26. I art. 28 finns

vissa föreskrifter beträffande diplomatiska företrädare och konsulära

tjänstemän.

4.6 Regler mot offshoreverksamhet m.m.

Bestämmelserna i art. 27 är avsedda att förhindra att avtalsförmåner ges

för offshoreverksamhet, coordination centres, huvudkontor eller liknande

verksamhet, vars uppbyggnad huvudsakligen styrs av skatteskäl.

Offshoreverksamhet är verksamhet som typiskt sett inte bedrivs av bolag

som bedriver näringsverksamhet i en avtalsslutande stat i egentlig

mening, utan av bolag vars inkomster så gott som uteslutande härrör från

verksamhet utanför en avtalsslutande stat. Bolagen är formellt bildade

enligt en stats lagstiftning men registreras i allmänhet i speciella register

och deras verksamhet begränsas ofta av särskilda regler. Oftast får endast

personer hemmahörande i utlandet vara delägare i sådant bolag. Bolagen

får normalt inte bedriva verksamhet på den inhemska marknaden i den

stat där de är bildade. Avsikten är att bolagen endast skall bedriva sin

verksamhet och konkurrera på marknader utanför staten i fråga. Skatt

utgår i form av en fast årlig avgift eller med en mycket låg skattesats ofta

på en helt schablonmässig bas. Den grundläggande tanken bakom

tillhandahållandet av dessa speciella register och lagstiftning är att

attrahera utländska investerare som bedriver den egentliga verksamheten

någon annanstans att göra formella bolagsetableringar i denna andra stat.

De utländska investerarna får härigenom ett instrument för att undgå

skattskyldighet i de stater de är hemmahörande. De typer av verk-

samhet som är vanligast förekommande i detta sammanhang är inter-

nationell sjöfart, försäkrings- och finansverksamhet och annan liknande

verksamhet som inte är bunden till någon speciell plats för verksam-

hetens bedrivande. Staternas intresse av att få dessa utländska

verksamheter knutna till den egna staten är dels skatteintäkterna, dels

arbetstillfällena genom att bolagen för att erhålla registrering ibland

tvingas anställa ett visst antal personer bosatta i staten.

Ett annat slag av offshoreverksamhet som bestämmelserna avser att

motverka är verksamhet i form av operational headquarters och

 coordination centres och liknande. Den verksamhet som bedrivs av

dessa enheter är tillhandahållande av finansiella, administrativa eller

andra tjänster åt bolag inom samma koncern. Ersättningen för dessa

tjänster är avsedd att vara avdragsgill i utbetalarstaten och beskattas inte

alls eller mycket lågt i mottagarlandet. Förfarandet har som viktigaste

syfte att omvandla beskattningsbar inkomst i den egentliga

verksamhetsstaten till låg- eller ickebeskattad inkomst i den stat där

offshorebolaget är beläget.

Dubbelbeskattningsavtal syftar bl.a. till att eliminera eller minska de

skattehinder som finns för ett fritt utbyte av varor, kapital och tjänster.

Genom regler för att undvika dubbelbeskattning, reducera hög

beskattning på betalningar från källstaten (utdelning, ränta och royalty)

samt förhindra diskriminerande beskattning kan avtalen på ett verksamt

sätt bidra till ökade investeringar och ett ökat utbyte av varor och tjänster

mellan de avtalsslutande staterna. Avtalen är däremot inte avsedda att

användas som instrument för att med konstlade metoder åstadkomma

total skattefrihet eller mycket låg skattebelastning för inkomster som

rätteligen bör ingå i beskattningsunderlaget och beskattas i den

avtalsslutande stat där investeraren är hemmahörande. Flera

medlemsstater i OECD har genom intern lagstiftning infört bestämmelser

som tar udden av sådan verksamhet som redovisats i det föregående.

Majoriteten av medlemsstaterna är liksom Sverige inte beredda att medge

bolag som bedriver sådan verksamhet förmåner genom

dubbelbeskattningsavtal. Någon särskild offshorelagstiftning finns inte i

Makedonien. Det finns inte heller något som för närvarande tyder på att

Makedonien avser att införa en sådan lagstiftning. Vid ingående av nya

dubbelbeskattningsavtal är det emellertid svensk policy att införa

särskilda spärregler som en gardering för eventuella ändringar i intern

lagstiftning i de stater med vilka vi har dubbelbeskattningsavtal. Detta är

särskilt angeläget eftersom ett dubbelbeskattningsavtal ofta är tillämpligt

under en mycket lång tid.

4.7 Slutbestämmelser

Art. 29 och 30 innehåller bestämmelser om avtalets ikraftträdande och

upphörande. Enligt art. 29 träder avtalet i kraft den dag då de avtals-

slutande staterna underrättat varandra att de åtgärder vidtagits som enligt

resp. stats lagstiftning krävs för att avtalet skall kunna träda i kraft.

Avtalet tillämpas i Sverige på beskattningsår som börjar den 1 januari

året närmast efter ikraftträdandet eller senare. Avtalet kan sägas upp först

sedan fem år förflutit sedan ikraftträdandet.

5 Ändring i lagen om dubbelbeskattningsavtal

mellan Sverige och Canada

Ett nytt dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Canada

undertecknades den 27 augusti 1996. Det nya avtalet ersätter ett tidigare

dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Canada från 1983. Genom

beslut den 4 december 1996 antog riksdagen en lag (1996:1511) om

dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Canada (prop. 1996/97:39,

bet. 1996/97:SkU10, rskr. 1996/97:73). Lagen utfärdades den 5 december

1996 och skall enligt ikraftträdandebestämmelserna träda i kraft den dag

regeringen bestämmer. Dess bestämmelser skall tillämpas beträffande

skatt på inkomst som förvärvas från och med den 1 januari året efter det

år lagen träder i kraft. Enligt artikel 28 i dubbelbeskattningsavtalet träder

avtalet i kraft med utväxlingen av ratifikationshandlingarna. Denna

utväxling ägde rum i Ottawa den 22 december 1997. Då det saknades

möjlighet att före årsskiftet 1997/98 förordna om att den nya lagen om

dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Canada skulle träda i kraft

från och med årsskiftet och att lagen (1984:175) om dubbelbeskatt-

ningsavtal mellan Sverige och Canada inte längre skulle tillämpas från

denna tidpunkt samt att den äldre lagen inte kan upphävas med retroaktiv

verkan, är enda möjligheten att låta de två dubbelbeskattningsavtalen

tillämpas parallellt under en övergångsperiod.

Förslaget innebär således att det nya avtalet skall tillämpas från och

med den 1 januari 1998, alltså med viss retroaktiv verkan, men att det

gamla avtalet, för de fall att det är mer förmånligt, får tillämpas på

inkomst som förvärvas till och med den 30 juni 1998. Såvitt avser

förmögenhetsskatt, som behandlas i 1983 års avtal men inte i 1996 års

avtal, innebär den uppkomna situationen ingen komplikation eftersom

1983 års avtal inte längre skall tillämpas på förmögenhetstillgångar som

innehas den 31 december 1998 eller senare.

6 Ändring i lagen om avräkning av utländsk

skatt

Uttrycket utländsk skatt definieras i 3 § avräkningslagen såsom allmän

slutlig skatt på inkomst samt skatt jämförlig med den statliga

fastighetsskatten och skatt som beräknats på schablonintäkt eller liknande

på privatbostad i utlandet, som erlagts till utländsk stat, delstat eller lokal

myndighet samt, i fråga om skattskyldig som bedriver sjöfart eller luftfart

i internationell trafik, även annan skatt som erlagts i utländsk stat, i den

mån skatten beräknats på grundval av fraktintäkter eller biljettintäkter,

som uppburits i nämnda stat, eller efter därmed jämförlig grund. Med

utländsk skatt avses även vissa utländska skatter och belopp som särskilt

anges i dubbelbeskattningsavtal samt det schablonbelopp på 13 procent

som kan avräknas enligt 1 § tredje stycket avräkningslagen.

3 § fick sin nuvarande lydelse 1996 (SFS 1996:739) och tillämpas från

och med 1998 års taxering. Dessförinnan fanns en definition av utländsk

skatt i 3 §, som gällde vid tillämpningen av de allmänna reglerna om

avräkning av utländsk skatt enligt 1 och 2 §§, och en definition i 14 §,

som gällde vid avräkning av utländsk skatt mot avkastningsskatt på

pensionsmedel. De två definitionerna överensstämde i huvudsak med

varandra. Det fanns emellertid vissa mindre skillnader. Då skäl saknades

att definiera utländska skatter olika vid avräkning från inkomstskatt resp.

från avkastningsskatt sammanfördes definitionerna till en för hela

avräkningslagen gemensam definition som framgår av nuvarande lydelse

av 3 §.

Då viss tveksamhet uppstått när det gäller avräkning av utländsk skatt

främst från avkastningsskatten, och då särskilt när utländsk schablon-

beskattning av fast egendom ägt rum eller när en utländsk motsvarighet

till den statliga fastighetsskatten tagits ut, föreligger skäl att mer tydligt

ange vilka utländska skatter som är avräkningsbara. Oavsett hur

beskattning av fast egendom utformats i utlandet om faktisk intäkt eller

schablonintäkt beskattats eller om en skatt jämförlig med den svenska

fastighetsskatten uttagits bör avräkning enligt avräkningslagen kunna

ske och detta oavsett om avräkningen i Sverige aktualiseras från statlig

eller kommunal inkomstskatt avseende faktisk inkomst eller från den

statliga fastighetsskatten.

Ändringen i 3 § avräkningslagen föreslås bli tillämplig första gången

vid 2000 års taxering. Då 3 § fick sin nuvarande lydelse från och med

1998 års taxering och syftet med den föreslagna ändringen är att mer i

detalj precisera vad som avses med uttrycket utländsk skatt bör

emellertid de nya reglerna på yrkande av den skattskyldige kunna

tillämpas retroaktivt från och med 1998 års taxering.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 mars 1998

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1997/98:135 Dubbelbeskattningsavtal

mellan Sverige och Makedonien m.m.

 Senaste lydelse 1996:739.

Prop. 1997/98:135

58

1