Regeringens proposition

 1993/94:56

 Sänkt tulltillägg m.m.

 Regeringen överlämnar denna proposition

 till riksdagen.

 Stockholm den 30 september 1993

 Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

 Propositionens huvudsakliga innehåll

 I propositionen läggs fram förslag till

 ändringar i tullagens bestämmelser om

 tulltillägg. Ändringarna innebär att

 uttagsprocenten för tulltillägg sänks i

 vissa situationer samt att restitu-

 tionsränta skall lämnas vid

 åter-betalning av tulltillägg och

 förseningsavgift. I propositionen

 behandlas även vissa bestämmelser om

 tull- och skattefri införsel för resande.

 1

 Innehållsförteckning

 1 Förslag till riksdagsbeslut 3

 2 Lagtex 3

 3 Ärendet och dess beredning 6

 4 Ändrade regler om tulltillägg 6

 4.1 Sänkning av tulltillägg 6

 4.2 Ränta 8

 5 Resandebestämmelser 8

 6 Övrigt 10

 Bilaga Generaltullstyrelsens skrivelse

 "Översyn av reglerna om

 tulltillägg" 11

 Utdrag ur protokoll vid

 regeringssammanträde

 den 30 september 1993 19

 2

 1 Förslag till riksdagsbeslut

 Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 * lag om ändring i tullagen (1987:1065).

 2 Lagtext

 Regeringen har följande förslag till

 lagtext.

 Förslag till lag om ändring i tullagen

 (1987:1065)

 Härigenom föreskrivs att 28, 83, 93 och

 115 §§ tullagen (1987:1065) skall ha

 följande lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 28 §

 Om en tullskyldig Om en tullskyldig

 har betalat tull har betalat tull,

 eller annan skatt annan skatt,

 med högre belopp än tulltillägg eller

 han rätteligen skall förseningsavgift

 betala, återbetalas med högre belopp än

 överskjutande han rätteligen

 belopp. Motsvarande skall betala,

 gäller när han återbetalas

 betalat tull eller överskjutande

 annan skatt som belopp. Motsvarande

 rätteligen inte gäller när han

 skall betalas. betalat tull, annan

 Belopp som får dras skatt, tulltillägg

 av vid redovisning eller

 av skatt enligt förseningsavgift

 lagen (1968:430) om som rätteligen inte

 mer-värdeskatt skall betalas.

 återbetalas dock Belopp som får dras

 inte. Om tullfrihet av vid redovisning

 har beslutats med av skatt enligt

 stöd av 12 § lagen lagen (1968:430) om

 (1987:1069) om mervärdeskatt

 tullfrihet m.m. för återbetalas dock

 en vara av visst inte. Om tullfrihet

 slag, återbetalas har beslutats med

 inbetalat tullbe- stöd av 12 § lagen

 lopp. (1987:1069) om

 tullfrihet m.m. för

 en vara av visst

 slag, återbetalas

 inbetalat

 tullbelopp.

 Vid återbetalning till den tullskyldige

 får avdrag göras för tull och annan skatt

 som förfallit till betalning och som den

 tullskyldige skall betala till

 Tullverket. Vid restitution av tull

 enligt lagen om tullfrihet m.m. får

 avdrag göras för tull och annan skatt som

 förfallit till betalning och som sökanden

 skall betala till Tullverket. I lagen

 (1985:146) om avräkning vid återbetalning

 av skatter och avgifter finns också

 föreskrifter som begränsar rätten till

 återbetalning.

 3

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 83 §1

 Har den som är tullskyldig och skyldig

 att lämna tulldeklaration, i en

 tulldeklaration eller ett annat dokument

 som under förfarandet avgetts till

 ledning för fastställande av tull eller

 annan skatt, lämnat en uppgift som

 befinns vara oriktig, skall han påföras

 en särskild avgift (tulltillägg).

 Tulltillägget är tjugo procent av den

 tull och annan skatt som inte skulle ha

 påförts, om den oriktiga uppgiften

 godtagits. Detsamma gäller, om den

 tullskyldige skriftligen har lämnat en

 sådan uppgift i ett omtulltaxeringsärende

 eller ett överklagat ärende som avser

 fastställande av tull eller annan skatt.

 Avgiftsberäkning

 enligt första

 stycket sker efter

 tio procent när

 1. den oriktiga

 uppgiften har

 rättats eller hade

 kunnat rättas med

 ledning av

 kontrollmaterial

 som bifogats

 deklarationen,

 2. tulltillägget

 avser mervärdeskatt

 som, om den hade

 påförts, skulle ha

 varit avdragsgill.

 Om avvikelse från tulldeklaration har

 skett vid skönstulltaxering skall den

 tullskyldige påföras tulltillägg.

 Tulltillägget är tjugo procent av den

 tull och annan skatt som vid taxeringen

 påförs den tullskyldige utöver vad som

 annars skulle ha påförts honom. Till den

 del taxeringen innefattar rättelse av en

 oriktig uppgift från den tullskyldige

 påförs dock tulltillägg enligt första

 stycket.

 Om den som är tullskyldig enligt 82 §

 rätteligen skulle ha lämnat

 tulldeklaration till ledning för

 fastställande av tull eller annan skatt,

 skall han påföras tulltillägg.

 Tulltillägget är tjugo procent av den

 tull och annan skatt som påförs eller,

 vid förfogande enligt 82 § andra stycket

 andra meningen, tjugo procent av den

 tullförmån som den tullskyldige går miste

 om.

 93 §2

 Bestämmelserna i Bestämmelserna i

 25*29, 34 a och 35 25*27, 29, 34 a och

 §§ tillämpas även 35 §§ tillämpas

 ifråga om även ifråga om

 tulltillägg och tulltillägg och

 förseningsavgift. förseningsavgift.

 115 §3

 Regeringen får Regeringen får

 bemyndiga General- bemyndiga Gene-

 tullstyrelsen att raltullstyrelsen

 meddela föreskrifter att meddela före-

 i de ämnen som skrifter i de

 anges i 3 §, 5 § ämnen som anges i

 andra stycket, 7 § 3 §, 5 § andra

 första stycket 1, stycket, 7 § första

 7 § andra stycket, stycket 1, 7 §

 8 § tredje stycket, 8

 §

 1 Senaste lydelse

 1991:1910.

 2 Senaste lydelse

 1991:157.

 3 Senaste lydelse

 1993:640.

 första stycket 2 och första stycket 2

 andra stycket, 9 § och andra stycket,

 första stycket, 12 § 9 § första stycket,

 tredje stycket, 14 § 12 § tredje

 andra stycket, 15 § stycket, 14 § andra

 tredje stycket, 16 § stycket, 15 §

 första stycket, 27, tredje stycket,

 34 a, 44 och 45 §§, 16 § första

 47 § första stycket stycket, 27, 34 a,

 andra meningen, 49 § 44 och 45 §§, 47 §

 första stycket, 51 § första stycket

 andra stycket, 52 § andra meningen,

 andra stycket, 72 §, 49 § första

 73 § tredje stycket stycket, 51 § andra

 och 110*113 §§. stycket, 52 § andra

 stycket, 72 §, 73 §

 tredje stycket och

 110*113 §§.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari

 1994.

 4

 3 Ärendet och dess beredning

 Reglerna om tulltillägg infördes den 1

 april 1986 och utformades efter förebild

 av taxeringslagens bestämmelser om

 skattetillägg. I förarbetena (prop.

 1985/86:41 s. 15, bet. 1985/86:SkU8 s.

 13) angavs som skäl för införandet av ett

 administrativt sanktionssystem på

 tullområdet att deklarationerna med till-

 hörande handlingar i alltför stor utst-

 räckning var behäftade med fel och bris-

 ter, ofta på grund av slarv, samt att

 felaktigheterna medförde åtskilligt mer-

 arbete för tullpersonalen.

 I motioner till riksdagen har ända sedan

 införandet kritik riktats mot

 tulltilläggsbestämmelserna. Skatteut-

 skottet ansåg i betänkandet 1991/92:SkU

 17 att reglerna om tulltillägg borde

 prövas på nytt. Med anledning härav gav

 regeringen Generaltullstyrelsen i

 uppdrag att se över de aktuella be-

 stämmelserna.

 Generaltullstyrelsen har i en skrivelse

 den 29 januari 1993 redovisat uppdraget

 och därvid föreslagit vissa ändringar.

 Förslaget, som bifogas som bilaga, har

 remissbehandlats. Yttrande har lämnats av

 Kommerskollegium och Riksskatteverket

 samt gemensamt av Sveriges In-

 dustriförbund, Sveriges Speditörförbund

 och Grossistförbundet Svensk Handel.

 Lagrådet

 Förslaget är av sådan beskaffenhet att

 Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

 Yttrande från Lagrådet har därför inte

 inhämtats.

 4 Ändrade regler om tulltillägg

 4.1 Sänkning av tulltillägg

 Generaltullstyrelsens förslag:

 Överensstämmer i huvudsak med regeringens

 förslag.

 Remissinstanserna: RSV och

 Kommerskollegium tillstyrker för-slaget.

 Kommerskollegium anför bl. a. följande.

 Det finns fortfarande behov av ett

 sanktionssystem på tullområdet. Det är

 särskilt två omständigheter som talar för

 att tulltillägget bör behållas tills

 vidare, nämligen dels rådande oklarhet om

 hur importbeskattningen kommer att se ut

 i ett EG-perspektiv, dels införandet av

 tulldatasystemet. Sveriges

 Industriförbund, Sveriges Speditörförbund

 och Grossistförbundet Svensk Handel anser

 att tulltillägget i första hand bör

 avskaffas helt och i andra hand att den

 ändringen bör vidtas att tulltillägg inte

 får beräknas på belopp avseende

 mervärdeskatt.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt

 83 § tullagen (1987:1065, ändrad senast

 1991:1910) skall den som lämnat oriktig

 uppgift i en tulldeklaration eller annat

 dokument som avgetts till ledning för

 fastställande av tull eller annan skatt

 påföras en särskild avgift (tulltillägg).

 Tulltillägget är 20 procent av den tull

 och annan skatt som inte skulle ha

 påförts om den oriktiga uppgiften hade

 godtagits. Av 85 § tullagen följer att

 tulltillägg inte skall påföras i vissa

 fall, trots att oriktiga uppgifter

 lämnats, och enligt 87 § samma lag finns

 möjlighet till eftergift av tillägget vid

 vissa förhållanden.

 Generaltullstyrelsen föreslår att

 tulltillägget skall behållas med i stort

 sett nuvarande utformning, men att

 tillägget bör reduceras till tio procent

 när det gäller mervärdeskatt som, om den

 hade påförts, skulle ha varit

 avdragsgill. Generaltullstyrelsen anser

 vidare att restitutionsränta bör införas

 vid återbetalning av tulltillägg.

 Tulltillägget är ett medel att förmå den

 som deklarerar en införsel att lämna

 riktiga uppgifter. Uppgifterna i en

 tulldeklaration har betydelse som

 underlag för beräknande av tull, annan

 skatt och avgifter, men även för

 bedömningen av om en vara är belagd med

 införselrestriktioner och för upprättande

 av handelsstatistik. Efter införandet av

 tulltillägget har andelen slarvfel i

 tulldeklarationerna minskat. Det finns

 grund att anta att ett borttagande av

 tulltillägget skulle medföra att andelen

 slarvfel på nytt skulle öka. Detta är

 inte önskvärt. Därför bör tulltillägg i

 någon form även i fortsättningen tas ut.

 Tulltillägget är utformat efter reglerna

 för skattetillägg. Detta är också

 naturligt till den del tulltillägget

 avser oriktiga uppgifter som medför

 undandragande av skatter och andra

 pålagor. Dock finns i dag vad gäller

 tulltillägg inte någon regel om lägre

 uttagsnivå när korrekt kontrollmaterial

 är tillgängligt för den kontrollerande

 myndigheten såsom är fallet beträffande

 skattetillägget. Motsvarande regel om

 lägre tillägg bör införas beträffande

 tulltillägget. Detta innebär att

 tulltillägget i sådant fall skall sänkas

 från tjugo till tio procent.

 Kontrollmaterial lämnas som regel inte

 vid elektronisk överföring men kan vid

 behov infordras i efterhand. I sådana

 fall skall handlingarna behandlas som

 kontrollmaterial som bifogats

 deklarationen.

 När en i landet skattskyldig person för

 in en skattepliktig vara till landet

 medför dock en oriktig uppgift som leder

 till att ett för lågt

 mervärdeskattebelopp påförs den

 skattskyldige inte ett definitivt undan-

 dragande av skatten. Under förutsättning

 att införseln sker i den skattepliktiga

 verksamheten och avdragsrätt föreligger

 får ju den som för in varan i landet i

 sin mervärdeskattedeklaration göra avdrag

 med ett belopp som motsvarar den

 mervärdeskatt han betalar till

 tullverket. Det slutliga resultatet skall

 alltid bli detsamma oavsett om rätt eller

 fel belopp betalats till tullverket

 avseende mervärdeskatt för införseln. Den

 som för in en vara i landet och som har

 avdragsrätt för den mervärdeskatt som

 belöper på införseln gör således inte

 något definitivt undandragande av

 skatten. Däremot kan vissa räntevinster

 göras.

 Det är viktigt att även uppgifterna för

 beräkning av mervärdeskatt är riktiga och

 därför bör en sanktion finnas även för

 dessa fall. Däremot är det inte lika

 självklart att ha en koppling till

 skattetillägget och att tulltilläggets

 storlek därmed är beroende av den

 "undandragna" mervärdeskattens storlek.

 Att ha ett helt eget system för dessa

 fall är dock inte heller lämpligt. Genom

 att sänka uttagsprocenten för dessa fall

 minskas problemen med att tillägget kan

 bli oproportionerligt stort i förhållande

 till det gjorda felet utan att

 regleringen i övrigt behöver ändras. Att

 därvid, såsom Generaltullstyrelsen

 föreslagit, sänka uttagsprocenten från

 tjugo till tio procent synes vara en

 lämplig avvägning. Förslaget får

 emellertid inte ses som en slutlig

 reglering av de aktuella bestämmels-erna.

 När ytterligare erfarenheter vunnits bör

 möjligheterna till en ytterligare

 nedtrappning av tulltilläggen i nu

 aktuell situation övervägas.

 4.2 Ränta

 Generaltullstyrelsens förslag:

 Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Samtliga

 remissinstanser tillstyrker förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: På

 skatteområdet gäller att re-

 stitutionsränta lämnas vid återbetalning

 av skattetillägg och förseningsavgift.

 Som Generaltullstyrelsen föreslagit bör

 en motsvarande ordning också införas på

 tullområdet.

 5 Resandebestämmelser

 Skälen för regeringens bedömning: De

 särskilda bestämmelserna om tull- och

 skattefri införsel för resande finns i

 förordningen (1987:1072) om rätt för

 resande m.fl. att införa varor tull- och

 skattefritt (resandeförordningen). I

 resandeförordningen finns olika typer av

 resandefriheter. Resande får således

 tull- och skattefritt införa,

 1. utrustning som behövts och använts

 under resan (reseutrustning),

 2. sällskapsdjur och resesouvenirer

 (endast för resande bosatta

 utomlands),

 3. tobaksvaror, spritdrycker, vin och

 starköl inom vissa kvantitetsgränser,

 4. andra varor vars sammanlagda värde

 inte överstiger 1 000 kr.

 Riksdagen har (rskr. 1992/93:211)

 godtagit reservation 6 under mom. 6 i

 skatteutskottets betänkande 1992/93:23

 och härigenom gett regeringen i uppdrag

 att pröva om värdegränsen på 1 000 kr

 skall höjas och om undantagsregeln för

 reseutrustning kan förenklas.

 De svenska reglerna för tull- och

 skattefri införsel av reseutrustning är

 internationellt sett mycket generösa och

 det har i olika sammanhang höjts röster

 för att reglerna borde begränsas i vart

 fall för resande bosatta i Sverige. Den

 exemplifierande uppräkningen i 3 §

 resandeförordningen kan dessutom synas

 vara något ålderdomlig och i behov av en

 modernisering.

 Fribeloppet för införsel om 1 000 kronor

 är lägre än vad som tillämpas av t.ex.

 Finland, men högre än de 45 ecu som

 gäller enligt EG-rätt.

 De svenska resandebestämmelserna synes

 sammantaget ge resande till Sverige väl

 så goda möjligheter till tull- och

 skattefri införsel som motsvarande regler

 i vår omvärld. Det som närmast skulle

 ligga till hands om man önskar har-

 monisera våra regler med omvärldens vore

 en begränsning av möjligheterna till

 tull- och skattefri införsel av

 reseut-rustning, möjligen i förening med

 en höjd beloppsgräns.

 Å andra sidan ligger vår beloppsgräns

 redan över den nivå som gäller enligt

 EG:s bestämmelser. En höjning av den

 nivån har dock sedan någon tid tillbaka

 varit aktuell, utan att något beslut har

 kunnat fattas.

 Mot bakgrund av de pågående

 medlemskapsförhandlingarna och

 osäkerheten om vilka regler som kommer

 att gälla vid tidpunkten för ett

 eventuellt svenskt medlemskap i EG anser

 vi att det för närvarande inte är

 lämpligt att göra några mer omfattande

 ändringar av de svenska

 resandebestämmelserna.

 På en punkt har det dock kommit till vår

 kännedom att bestämmelserna utnyttjas på

 sätt som gör det befogat att vidta

 åtgärder. Det gäller införsel av

 eldningsolja från Finland. Oljan kan

 därvid fraktas i ett fat lastat på en

 släpkärra i sådana kvantiteter att

 föraren och medföljande passagerare med

 utnyttjande av resandebestämmelserna

 (tusenkronors-regeln) kan föra in oljan

 tull- och skattefritt. Sådana resor kan

 därefter upprepas tills önskade

 kvantiteter införts.

 Resandebestämmelserna har naturligtvis

 inte till syfte att möjliggöra tull- och

 skattefri införsel av olja. Om reglerna

 skall bli hanterliga får man i och för

 sig tolerera att viss införsel som

 egentligen strikt sett borde beskattas

 ändå undgår beskattning. Här synes dock

 utnyttjandet vara så systematiskt och

 omfattande att det bör stoppas. Vår

 avsikt är att genom ett tillägg i tredje

 stycket i 10 § resandeförordningen från

 det tull- och skattefria området

 undanta oljeprodukter som är

 skattepliktiga enligt

 5

 lagen (1957:262) om allmän energiskatt.

 Detta gäller redan nu för bl.a.

 motorfordon och drivmedel till sådana.

 6 Övrigt

 Skälen för regeringens förslag: Genom en

 tidigare lagändring fick 7 § tullagen ett

 nytt andra stycke. Som en följd härav kom

 det dittillsvarande andra stycket att

 flyttas till tredje stycket. En felaktig

 hänvisning i 115 § tullagen bör rättas.

 6

 Finansdepartementet

 Utdrag ur protokoll vid

 regeringssammanträde den 30 september

 1993.

 Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN],

 ordförande, och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

 Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

 Regeringen beslutar proposition

 1993/94:56 Sänkt tulltillägg m.m.

 19