Regeringens proposition

1995/96:47

Vissa ändringar i föräldrabalken

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 5 oktober 1995

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Laila Freivalds

 (Justitiedepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att överförmyndarnämnderna och överförmyndarna får rätt

att delegera vissa ärenden i vilka de i dag måste besluta själva (19 kap. 14 §

föräldrabalken). Kommunfullmäktiges bemyndigande skall inte krävas för rätten

att delegera.

 Vidare föreslås en följdändring till den nyligen genomförda förmynder-

skapsreformen i fastighetsbildningslagen.

 Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1996.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3

2 Lagtext ................................................... 4

 2.1 Förslag till lag om ändring i föräldrabalken........ 4

 2.2 Förslag till lag om ändring i fastighetsbildningslagen

 (1970:988).......................................... 6

3 Ärendet och dess beredning................................. 7

4 Delegeringsbestämmelserna.................................. 7

 4.1 Överförmyndarnas nya uppgifter och rätten att delegera beslut

 7

 4.2 Behovet av en lagändring............................ 9

 4.3 Nya bestämmelser om rätten att delegera beslutanderätt 10

 4.3.1 Allmänna överväganden......................... 10

 4.3.2 Förordnande och entledigande av god man och förvaltare

 11

 4.3.3 Hävande av avtal om sammanlevnad i oskiftat dödsbo 13

 4.3.4 Föreläggande av vite.......................... 14

 4.3.5 Övriga beslut som flyttats över till överförmyndaren 14

 4.3.6 Skyldigheten för den som fått ett uppdrag att hänskjuta

 ärendet....................................... 15

 4.3.7 Kommunfullmäktiges roll vid delegering........ 15

5 God man vid vissa fastighetsbildningsförrättningar......... 16

6 Ikraftträdande............................................. 17

7 Kostnadseffekter........................................... 17

8 Författningskommentar...................................... 17

 8.1 Ändringarna i föräldrabalken........................ 17

 8.2 Ändringarna i fastighetsbildningslagen (1970:988)... 18

Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian

 Delegering av vissa förmynderskapsärenden m.m....... 19

Bilaga 2 Promemorians lagförslag............................. 20

Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna.................. 23

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 oktober 1995.. 24

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1. lag om ändring i föräldrabalken,

 2. lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i föräldrabalken

 Härigenom föreskrivs att 19 kap. 14 § föräldrabalken1 skall ha följande

lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

--------------------------------------------------------------------

 19 kap.

 14 §

--------------------------------------------------------------------

 Om kommunfullmäktige bestämmer Överförmyndarnämnden får uppdra åt

det, får överförmyndarnämnden en ledamot, en ersättare som har

uppdra åt en ledamot, en kallats till tjänstgöring eller

ersättare som har kallats till en kommunal tjänsteman med den

tjänstgöring eller en kommunal kompetens som behövs att på

tjänsteman med erforderlig kom- nämndens vägnar avgöra vissa

petens att på nämndens vägnar grupper av ärenden. Nämnden skall

avgöra vissa grupper av ärenden, i sitt beslut ange vilka slag

vilkas beskaffenhet skall an- av ärenden som uppdraget

ges i fullmäktiges beslut. Kom- omfattar. Överförmyndaren får på

munfullmäktige kan på motsvarande sätt uppdra åt en

motsvarande sätt bestämma att kommunal tjänsteman med den kom-

överförmyndaren får uppdra åt en petens som behövs att avgöra

kommunal tjänsteman med ärenden på överförmyndarens vägnar.

erforderlig kompetens att

avgöra ärenden på överförmyndarens En framställning eller ett ytt-

vägnar. rande till kommunfullmäktige får

 En framställning eller ett dock inte beslutas på något annat

yttrande till kommunfullmäktige sätt än av nämnden samfällt eller

får dock inte beslutas på något av överförmyndaren själv. Detsamma

annat sätt än av nämnden samfällt gäller beslut enligt 11 kap. 20 §

eller av överförmyndaren själv. att entlediga eller skilja en

Detsamma gäller vid beslut att god man eller förvaltare från

förordna eller entlediga en god uppdraget och beslut att häva

man eller förvaltare, häva avtal avtal om sammanlevnad i oskif-

om sammanlevnad i oskiftat bo tat bo eller att förelägga vite.

eller förelägga vite. Finner den som fått ett uppdrag

 som avses i första stycket att

 samtycke, tillstånd, förordnande,

 Finner den som fått ett upphörande eller entledigande i

uppdrag som avses i första ett visst fall inte bör meddelas

stycket att samtycke, tillstånd eller beslutas, eller anser han

eller förordnande i ett visst eller hon frågan tveksam, skall

fall inte bör meddelas, eller ärendet hänskjutas till nämnden

anser han eller hon frågan eller överförmyndaren. Beslut i

tveksam, skall ärendet ett ärende enligt denna balk

hänskjutas till nämnden eller vilket har fattats på grund av

överförmyndaren. Beslut i ett ett uppdrag som avses i första

ärende enligt denna balk vilket stycket behöver inte anmälas för

har fattats på grund av ett nämnden eller för överförmyndaren.

uppdrag som avses i första

stycket behöver inte anmälas för

nämnden eller för överförmyndaren.

 20 kap.

 11 §

--------------------------------------------------------------------

 Beslut som tingsrätten har Beslut som tingsrätten har med-

meddelat under rättegången i delat under rättegången i frågor

frågor som avses i 6 kap. 20 §, som avses i 6 kap. 20 §, 7 kap.

7 kap. 15 §, 10 kap. 16 eller 15 §, 10 kap. 16 eller 17 § eller

17 § eller 11 kap. 18 §, 20 § 11 kap. 18 § eller 23 § tredje

andra stycket eller 23 § tredje stycket skall överklagas

stycket skall överklagas särskilt.

särskilt.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

1 Balken omtryckt 1995:974.

2.2 Förslag till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988)

 Härigenom föreskrivs att 4 kap. 12 § fastighetsbildningslagen1 (1970:988)

skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 kap.

 12 §

--------------------------------------------------------------------

 Om förrättningen rör en fastig- Om förrättningen rör en fastighet

het som ägs av ett upplöst bolag som ägs av ett upplöst bolag

eller en annan upplöst samman- eller en annan upplöst samman-

slutning, får rätten förordna god slutning, får överförmyndaren

man som avses i 11 kap. för- förordna god man som avses i 11

äldrabalken att företräda sam- kap. föräldrabalken att företräda

manslutningen vid förrättningen. sammanslutningen vid för-

 Om god man enligt första rättningen.

stycket eller annan god man Om god man enligt första

enligt 11 kap. 3 § föräldrabalken stycket eller annan god man

behöver förordnas, skall fastig- enligt 11 kap. 3 § föräldrabalken

hetsbildningsmyndigheten anmäla behöver förordnas, skall

detta hos rätten. fastighetsbildningsmyndigheten

 anmäla detta hos överförmyndaren.

__________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

1 Lagen omtryckt 1992:1212.

3 Ärendet och dess beredning

Från den 1 juli 1995 gäller nya regler beträffande förmyndares, förvaltares och

gode mäns förvaltning av egendom samt tillsynen över sådan förvaltning (se prop.

1993/94:251, bet. 1994/95:LU3, rskr. 1994/95:29 och SFS 1994:1433-1450). Änd-

ringarna, som innebär en modernisering av reglerna på området, syftar bl.a. till

en avreglering utan att berättigade skyddsintressen sätts åt sidan. I fråga om

handläggningen av förmynderskapsärenden bygger ändringarna på principen att dom-

stolarna skall handlägga enbart sådana frågor som verkligen kräver domstolspröv-

ning. De förmynderskapsärenden som är av övervägande förvaltningsnatur handläggs

sålunda i fortsättningen av förvaltningsmyndigheter och inte av domstolar.

 Till Justitiedepartementet har framförts synpunkter på vissa enskildheter i

bestämmelserna. Inom departementet har därför upprättats en promemoria -

Delegering av vissa förmynderskapsärenden m.m. - med förslag till justeringar i

dels bestämmelserna i 19 kap. 14 § föräldrabalken (FB) om överförmyndarnämn-

dernas och överförmyndarnas rätt att delegera beslutsbefogenheter, dels be-

stämmelserna i 4 kap. 12 § fastighetsbildningslagen (1970:988, FBL) om god man i

vissa fall vid fastighetsbildningsförrättningar. En sammanfattning av prome-

morians förslag finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2.

 Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns

i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga i Justitiedepartementet (dnr

Ju95/2233).

 Regeringen tar i detta ärende upp promemorians förslag till lagändringar.

Några remissinstanser framför i sina yttranden synpunkter på vissa andra

bestämmelser på området. Dessa och andra synpunkter som har framförts till

departementet kommer att beaktas vid den utvärdering som departementet avser att

göra sedan bestämmelserna varit i kraft en tid.

 På grund av ändringarnas enkla beskaffenhet har Lagrådets yttrande över de

lagförslag som utarbetats i ärendet inte inhämtats.

4 Delegeringsbestämmelserna

4.1 Överförmyndarnas nya uppgifter och rätten att delegera beslut

Förmynderskapsreformen innebär att överförmyndarna har övertagit en rad

uppgifter av förvaltningskaraktär från domstolarna (beträffande övervägandena,

se prop. 1993/94:251 s. 151 f.). Till överförmyndarnas nya arbetsuppgifter hör

bl.a. att i många fall förordna och entlediga gode män och förvaltare, att

besluta om hävande av avtal om sammanlevnad i oskiftat bo och att förelägga

vite. De beslut som överförmyndarna har övertagit från domstolarna är - förutom

några som nu saknar intresse - närmare bestämt följande:

 1. förordnande av god man för underårig när förmyndaren inte kan utöva

förmynderskapet (11 kap. 1 § första stycket FB),

 2. förordnande av god man för att vårda den underåriges rätt i oskiftat dödsbo

(11 kap. 2 § första stycket FB),

 3. förordnande av god man för den som skall företa en rättshandling eller vara

part i en rättegång och behöver hjälp men inte kan företrädas av ordinarie

förmyndare, god man eller förvaltare (11 kap. 2 § andra stycket FB),

 4. förordnande av god man för den som annars har ett intresse som strider mot

en ordinarie företrädares (eller dennes anhöriges) intresse (11 kap. 2 § tredje

stycket FB),

 5. förordnande av god man för arvinge eller testamentstagare på okänd eller

avlägsen ort eller för okänd arvinge eller testamentstagare (11 kap. 3 § första

stycket 1-3 FB),

 6. förordnande av god man för bortavarande i andra fall (11 kap. 3 § första

stycket 4 FB),

 7. förordnande av god man för blivande ägare (11 kap. 3 § första stycket 5

FB),

 8. förordnande av god man när egendom enligt vad som särskilt föreskrivs skall

ställas under vård och förvaltning av god man (11 kap. 3 § första stycket 6 FB),

 9. förordnande av god man för någon som på grund av sjukdom, psykisk störning

eller liknande förhållanden behöver hjälp, utom i samband med beslutet om

anordnande av godmanskap (11 kap. 4 § andra stycket FB),

 10. förordnande av förvaltare, utom i samband med beslutet om anordnande av

förvaltarskap (11 kap. 7 § fjärde stycket FB),

 11. interimistiskt förordnande av god man eller förvaltare och ändring av

sådant interimistiskt förordnande (11 kap. 18 § andra resp. fjärde stycket FB);

beträffande god man enligt 11 kap. 4 § och förvaltare måste rätten först besluta

att anordna godmanskap resp. förvaltarskap,

 12. beslut att vissa godmanskap skall upphöra för att de inte längre behövs

och beslut att god man eller förvaltare skall entledigas på egen begäran (11

kap. 19 § FB),

 13. entledigande av god man eller förvaltare som inte är lämplig för uppdraget

(11 kap. 20 § första stycket FB),

 14. beslut att god man eller förvaltare interimistiskt skall skiljas från

uppdraget (11 kap. 20 § andra stycket FB),

 15. beslut om jämkning av godmanskaps omfattning (11 kap. 23 § fjärde stycket

FB),

 16. beslut att förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren skall ställa

säkerhet för den förvaltade egendomen samt prövande av säkerheten och beslut om

hur den skall förvaras (12 kap. 13 § FB),

 17. beslut att häva ett avtal om sammanlevnad i oskiftat dödsbo (15 kap. 7 §

FB), och

 18. beslut att förelägga en förmyndare, god man eller förvaltare vid vite att

fullgöra vissa av sina skyldigheter (16 kap. 13 § FB).

Till skillnad från vad som gäller i övriga ärenden får beslutanderätten i de

flesta av de ärenden som överförmyndarna övertagit från domstolarna inte delege-

ras. Det framgår av 19 kap. 14 § andra stycket andra meningen FB. I första

meningen sägs att en framställning eller ett yttrande till kommunfullmäktige

inte får beslutas på annat sätt än av överförmyndarnämnden samfällt eller av

överförmyndaren själv. Därefter stadgas i andra meningen:

Detsamma gäller vid beslut att förordna eller entlediga en god man eller

förvaltare, häva avtal om sammanlevnad i oskiftat bo eller förelägga vite.

Bestämmelsen tillkom efter ett påpekande av Lagrådet att bestämmelsen i

paragrafens tredje stycke (andra stycket i lagrådsremissen) inte syntes beakta

den omständigheten att efter lagändringarna ett antal nya ärenden skulle komma

att handläggas av överförmyndarna (se prop. 1993/94:251, bilagedelen, s.

200 f.). I propositionen anfördes (s. 292) att det framstod som motiverat att

iaktta försiktighet med möjligheterna att delegera sådana beslut beträffande

vilka överförmyndarna inte tidigare haft befogenhet. Det anfördes också att det

kunde finnas anledning att överväga om delegationsmöjligheten borde utvidgas

sedan det vunnits tillräcklig erfarenhet av den nya beslutsordningen.

4.2 Behovet av en lagändring

I en framställning till Justitiedepartementet har överförmyndarnämnderna i

Kalmar, Örebro och Sundsvall (härefter anmälarna) anhållit att departementet

snarast tar initiativ till en ändring av reglerna, så att i vart fall beslut om

förordnande och entledigande av god man och förvaltare kan delegeras av överför-

myndarnämnd.

 Sammanträden med överförmyndarnämnder hålls relativt sällan. Enligt anmälarna

sammanträder många nämnder mindre än sex gånger per år. I de kommuner där

överförmyndarverksamheten leds av en överförmyndarnämnd blir därför, anför

anmälarna, den nya handläggningsordningen ohanterlig och orimlig.

 Som anmälarna påpekar blir ärendena hos överförmyndarnämnderna med den nya

ordningen betydligt fler än tidigare och inte sällan brådskande. Anmälarna pekar

som ett exempel på ärenden om förordnande av god man för att bevaka en under-

årigs rätt i ett dödsbo. Bland andra beslut som kan vara brådskande kan nämnas

förordnande av god man för underårig när förmyndaren inte kan utöva förmyn-

derskapet, förordnande av god man för den som skall företa en rättshandling

eller vara part i en rättegång och förordnande av god man för arvinge eller

testamentstagare på okänd eller avlägsen ort. Som anmälarna framhåller innebär

den införda handläggningsordningen att inte heller interimistiska beslut kan

delegeras.

 Den nya ordningen ställer uppenbarligen nya krav på överförmyndarverksamheten.

Många beslut måste kunna fattas snabbare än som kan ske om beslutet måste tas av

en överförmyndarnämnd som sammanträder endast ett fåtal gånger per år. Med de

nya arbetsuppgifter som lagts på överförmyndarna kan det visserligen förväntas

att de kommuner som har överförmyndarnämnder ser till att nämnderna kan fatta

beslut snabbare än förut. Det kan dock i dessa kommuner innebära stora praktiska

svårigheter att alltid få fram ett beslut så snabbt som rimligen måste krävas,

om inte möjligheterna att delegera beslutsrätten vidgas.

 På grund av vad som anförts finns det skäl att på nytt överväga vilka av de

beslut som överförmyndarna övertagit från domstolarna som bör kunna delegeras.

4.3 Nya bestämmelser om rätten att delegera beslutanderätt

4.3.1 Allmänna överväganden

De angivna inskränkningarna i delegeringsmöjligheterna medför inga stora

svårigheter när uppgifterna handhas av en överförmyndare. Problemen gäller i

stället de kommuner som arbetar med överförmyndarnämnder. Delegeringsreglerna

bör dock, som framhålls i promemorian, utformas med utgångspunkt från beslutens

art och de garantier som måste finnas för rättssäkerheten och beslutens kvalitet

i övrigt. Avgörande är sålunda att de kompetenskrav som måste ställas är upp-

fyllda. Med den utgångspunkten saknas det anledning att göra skillnad mellan

olika kommuner.

 Självklart kan en person med långvarig rutin och säkert omdöme anförtros fler

och svårare beslut än den som har begränsade erfarenheter och kunskaper. Man bör

kunna utgå från att överförmyndarnämnderna och överförmyndarna noga prövar vilka

beslut som kan delegeras, att de bedömer vilka kunskaper och vilken erfarenhet

som krävs och att de tar ansvar för att den person till vilken beslutsrätt

överlämnas uppfyller de krav som måste ställas.

 Av betydelse för frågan om i vilken mån beslut skall kunna delegeras är också

bestämmelsen i 19 kap. 14 § tredje stycket första meningen FB. Där stadgas:

Finner den som fått ett uppdrag som avses i första stycket att samtycke,

tillstånd eller förordnande i ett visst fall inte bör meddelas, eller anser han

eller hon frågan tveksam, skall ärendet hänskjutas till nämnden eller

överförmyndaren.

Avsikten med bestämmelsen är att den som fått beslutsrätt delegerad till sig

inte skall besluta i svåra fall eller i situationer som avviker från det

vanliga. Det måste förutsättas att detta klargörs för den som tillerkänns

beslutsrätt.

 Beaktas måste också att överförmyndarbeslut enligt föräldrabalken kan

överklagas hos tingsrätten (20 kap. 6 § FB).

 I promemorian görs, mot angiven bakgrund, den bedömningen att rätten att

delegera beslut bör kunna göras mer vidsträckt än i dag. Regeringen delar den

uppfattningen.

 I det följande diskuteras vilka av de ifrågavarande besluten som bör kunna

delegeras.

4.3.2 Förordnande och entledigande av god man och förvaltare

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: De beslut om förordnande av god man och |

| förvaltare som ankommer på överförmyndarna skall kunna delegeras|

| enligt samma regler som gäller för andra överförmyndarbeslut. Det-|

| samma skall gälla för beslut om upphörande av godmanskap för att|

| det inte längre behövs och beslut om entledigande av en god man |

| eller en förvaltare på dennes egen begäran. Beslut att entlediga|

| en god man eller en förvaltare på grund av att han eller hon |

| inte är lämplig för uppdraget skall inte kunna delegeras. |

--------------------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens (se promemorian s. 8 f.).

 Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig i frågan utom

en tillstyrker promemorians förslag. Överförmyndarnämnderna i Örebro och

Sundsvall anser dock att även beslut om entledigande av en god man eller

förvaltare på grund av bristande lämplighet bör kunna delegeras. En

remissinstans (Länsstyrelsen i Stockholms län) föreslår att

överförmyndarnämnderna skall få delegera beslut om att interimistiskt skilja en

god man eller en förvaltare från uppdraget till ordföranden eller någon annan

ledamot. Riksförbundet för Utvecklingsstörda Barn, Ungdomar och Vuxna (FUB)

menar att en utvidgad delegationsrätt inte bör omfatta beslut om förordnande av

god man enligt 11 kap. 4 § andra stycket FB eller förvaltare enligt 11 kap. 7 §

fjärde stycket FB.

 Skälen för regeringens förslag: Flera av de beslut som förts över till

överförmyndarna kunde enligt den gamla ordningen delegeras till biträdespersonal

vid tingsrätterna (18 a § förordningen [1979:572] med tingsrättsinstruktion).

Det gällde förordnande av god man i de situationer som nämns i punkterna 1-6 i

avsnitt 4.1. Vidare gällde rätten att delegera för beslut om entledigande av god

man i de nämnda fallen.

 Promemorians förslag att även överförmyndarnämnderna och överförmyndarna får

möjlighet att delegera beslutsrätten i dessa fall har tillstyrkts av

remissinstanserna. Regeringen är av samma mening. Promemorieförslaget bör därför

följas. Det bör understrykas att det i vissa fall åligger den som fått ett

ärende delegerat till sig att hänskjuta det till nämndens eller överförmyndarens

prövning (se avsnitt 4.3.1).

 Även beslut om förordnande av god man för blivande ägare och förordnande av

god man när egendom enligt vad som särskilt föreskrivs skall ställas under vård

och förvaltning (11 kap. 3 § första stycket 5 och 6 FB; punkterna 7 och 8 i

avsnitt 4.1 i denna proposition) bör, som föreslås i promemorian, kunna

delegeras. Dessa beslut är regelmässigt av sådan art att de inte föranleder

några tvistigheter eller stora svårigheter i övrigt. Dock ställer de vissa krav

på den som beslutar, bl.a. när det gäller att förstå betydelsen av förordnandet.

 God man för någon som på grund av sjukdom, psykisk störning eller liknande

förhållanden behöver hjälp (11 kap. 4 § andra stycket FB; punkt 9 i avsnitt 4.1

i denna proposition) utses av överförmyndaren endast i de fall då rätten redan

beslutat om anordnande av godmanskap. Sedan beslutet om anordnande har fattats

är det normalt en enkel uppgift att utse en viss person till god man. Ansvaret

för det beslutet bör kunna delegeras. Som anförs i promemorian måste dock

beaktas att denna godmansuppgift är svårare än de flesta andra och att valet av

person fordrar noggrant övervägande. Detta understryks av FUB som i sitt

remissvar framhåller att många utvecklingsstörda behöver hjälp av den gode

mannen t.ex. med att utverka beslut om det stöd och den service de är

berättigade till enligt bl.a. lagen (1993:387) om stöd och service till vissa

funktionshindrade och med att bevaka att beslut som går dem emot överklagas.

Utseende av god man ställer alltså många gånger stora krav på beslutsfattaren

och det får förutsättas att överförmyndarnämnderna och överförmyndarna tar

ansvar för att den person till vilken beslutanderätten delegeras har de

kunskaper och den erfarenhet som behövs.

 Det som sagts i föregående stycke gäller också förordnande av förvaltare (11

kap. 7 § fjärde stycket FB; punkt 10 i avsnitt 4.1 i denna proposition).

 På grund av vad som tidigare sagts bör även beslut om att interimistiskt

förordna god man eller förvaltare och beslut att ändra ett sådant förordnande

kunna delegeras (punkt 11 i avsnitt 4.1).

 Beslut om att godmanskap skall upphöra eller att en god man skall entledigas

(11 kap. 19 § och 20 § första stycket FB; punkterna 12 och 13 i avsnitt 4.1 i

denna proposition) är av vitt skilda slag. Att ett godmanskap bör upphöra för

att det inte längre behövs är i regel ett lätt avgörande i de fall där

överförmyndaren har beslutsrätt. Att märka är därvid att beslut avseende

godmanskap enligt 11 kap. 4 § FB handläggs - liksom motsvarande beslut avseende

förvaltarskap - av domstolen. På samma sätt är beslut om entledigande av en god

man eller en förvaltare normalt av enkelt slag i de fall då vederbörande själv

begärt sitt entledigande. Dessa beslut bör sålunda, som föreslås i promemorian,

kunna delegeras.

 Vad gäller beslut om entledigande av en god man eller en förvaltare på grund

av bristande lämplighet (11 kap. 20 § första stycket FB) görs i promemorian den

bedömningen att de inte bör kunna delegeras. Skälet härför är att sådana beslut

typiskt sett är svåra och att de, om de fick delegeras, regelmässigt skulle

tillhöra den kategori av beslut som skall hänskjutas till nämnden eller

överförmyndaren enligt 19 kap. 14 § tredje stycket FB. Några remissinstanser

anser att även nu aktuella beslut bör kunna delegeras och anför att besluten

ofta är av brådskande natur och i allmänhet inte föranleder någon tvekan.

 Som tidigare sagts bör delegeringsreglerna utformas med utgångspunkt från

beslutets art och de garantier som måste finnas för beslutets kvalitet. Beslut

om entledigande av en god man eller en förvaltare på grund av bristande

lämplighet inrymmer typiskt sett känsliga avvägningar. Det faktum att besluten i

vissa fall är brådskande kan inte i sig föranleda att delegering skall få ske.

För sådana fall måste det, som anförs i promemorian, finnas en beredskap även i

de kommuner som har överförmyndarnämnd att kunna få fram ett snabbt beslut.

 Regeringen delar därför promemorians bedömning att dessa beslut inte bör kunna

delegeras.

 Till följd av vad som nyss sagts bör inte heller beslut om att interimistiskt

skilja en god man eller en förvaltare från uppdraget kunna delegeras (punkt 14 i

avsnitt 4.1).

4.3.3 Hävande av avtal om sammanlevnad i oskiftat dödsbo

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Beslut om hävande av avtal om samman- |

| levnad i oskiftat dödsbo bör inte kunna delegeras. |

--------------------------------------------------------------------

 Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens (se promemorian s. 10).

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser instämmer i promemorians

bedömning eller lämnar den utan invändning. Överförmyndarnämnderna i Örebro och

Sundsvall anser dock att det inte bör finnas några begränsningar i

delegationsrätten.

 Skälen för regeringens bedömning: Ett avtal om sammanlevnad i oskiftat dödsbo

är normalt okomplicerat och okontroversiellt men kan ibland ha stor betydelse

från ekonomisk eller annan synpunkt. Beslut om att ingå ett sådant avtal kan

fattas för huvudmannens räkning av en förmyndare, en god man eller en

förvaltare, men det kräver alltid överförmyndarens samtycke (15 kap. 7 § första

stycket FB). Ibland kan det efter en tid visa sig att avtalet är oförmånligt,

exempelvis för att den som förvaltar dödsboet vansköter tillgångarna. I sådana

situationer kan överförmyndaren häva avtalet om det är påkallat för att ta till

vara den enskildes intressen (15 kap. 7 § andra stycket FB; punkt 17 i avsnitt

4.1 i denna proposition).

 Som framhålls i promemorian ställer beslut om hävande av avtal om sammanlevnad

i oskiftat dödsbo stora krav på beslutsfattaren. I motsats till vad som normalt

gäller i fråga om överförmyndarens beslut gäller de inte omedelbart (20 kap. 8 §

FB). Besluten är, enligt regeringens bedömning, av sådant slag att de inte bör

kunna delegeras.

4.3.4 Föreläggande av vite

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Rätten att besluta om föreläggande vid vite|

| bör inte kunna delegeras. |

--------------------------------------------------------------------

 Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens (se promemorian s. 10

f.).

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser instämmer i promemorians

bedömning eller lämnar den utan invändning. Överförmyndarnämnderna i Örebro och

Sundsvall anser dock att det inte bör finnas några begränsningar i

delegationsrätten.

 Skälen för regeringens bedömning: Enligt 16 kap. 13 § första stycket FB får

överförmyndaren vid vite förelägga en förmyndare, god man eller förvaltare att

fullgöra vissa skyldigheter (punkt 18 i avsnitt 4.1). Det gäller bl.a. skyldig-

heten att ställa säkerhet för förvaltad egendom (12 kap. 13 § FB), skyldigheten

att ge in en förteckning över en omyndigs egendom inför särskild överför-

myndarkontroll (13 kap. 3 § FB), skyldigheten för föräldrar att avge årsräkning

och sluträkning (13 kap. 14 resp. 15 § FB) och skyldigheten att hålla handlingar

tillgängliga för överförmyndarens granskning (16 kap. 3 § andra stycket FB).

 Förelägganden för ställföreträdarna är ett led i överförmyndarnas kon-

trollverksamhet och kan beslutas på delegation. Det är i sig okomplicerat att

förena föreläggandet med vite och det försvårar inte heller beslutet påtagligt.

Å andra sidan måste beaktas att åtgärden är av ingripande natur för den enskilde

och att viteshotet gör att föreläggandet framstår som betydligt allvarligare.

Vite kräver noggranna överväganden och bör, som framhålls i promemorian,

användas med urskillning. Härtill kommer att det normalt inte är särskilt

bråttom att kunna förelägga vid vite.

 Regeringen delar promemorians uppfattning att det i varje fall inte ännu bör

öppnas en möjlighet att delegera rätten att besluta om föreläggande vid vite.

Det kan dock finnas anledning att ompröva denna ståndpunkt sedan ytterligare

erfarenheter vunnits.

4.3.5 Övriga beslut som flyttats över till överförmyndaren

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Samma delegeringsmöjligheter som hittills|

| bör finnas beträffande övriga beslutsbefogenheter som flyttats |

| över till överförmyndaren genom förmynderskapsreformen. |

--------------------------------------------------------------------

 Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens (se promemorian s. 11).

 Remissinstanserna: Remissinstanserna delar bedömningen i promemorian eller

lämnar den utan invändning.

 Skälen för regeringens bedömning: Beslut om jämkning av omfattningen av ett

godmanskap och beslut om att ställföreträdaren skall ställa säkerhet för den

förvaltade egendomen (punkt 15 och punkt 16 i avsnitt 4.1) kan delegeras redan i

dag. Beträffande jämkning av omfattningen av godmanskap skall anmärkas att

överförmyndarens beslutsrätt gäller endast godmanskap enligt 11 kap. 1-3 §§ FB

och således inte de normalt mer komplicerade fall som behandlas i 11 kap. 4 §

FB. I de fallen fattas eventuella beslut om jämkning av godmanskapet av rätten.

 Remissinstanserna godtar bedömningen i promemorian. Regeringen delar

uppfattningen att det inte finns skäl att nu begränsa delegeringsmöjligheterna i

de ifrågavarande ärendena.

4.3.6 Skyldigheten för den som fått ett uppdrag att hänskjuta ärendet

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: En följdändring görs i bestämmelserna om |

| skyldighet för den som fått ett uppdrag att i vissa fall |

| hänskjuta avgörandet till överförmyndarnämnden eller överförmyndaren.|

--------------------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens (promemorian s. 11 f.).

 Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag eller

lämnar det utan invändning.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt bestämmelsen i 19 kap. 14 § tredje

stycket första meningen FB skall den som fått ett uppdrag i vissa fall hänskjuta

avgörandet till överförmyndarnämnden eller överförmyndaren. I uppräkningen av

aktuella ärendetyper nämns samtycke, tillstånd eller förordnande .

 Regeln är alltså mindre lämpligt avfattad för beslut om att ett godmanskap

skall upphöra för att det inte längre behövs och beslut om att en god man skall

entledigas på egen begäran (punkt 12 i avsnitt 4.1). Sådana beslut bör, som

tidigare sagts, kunna delegeras. Om den som fått uppdraget finner att

godmanskapet av någon särskild anledning inte bör upphöra när frågan kommer upp

eller att en god man inte bör entledigas trots en egen begäran, bör ärendet

hänskjutas. För tydlighets skull bör därför orden upphörande och

 entledigande läggas till i bestämmelsen.

4.3.7 Kommunfullmäktiges roll vid delegering

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Kravet på bemyndigande av kommunfullmäktige|

| för att delegering skall få ske slopas. |

--------------------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens (se promemorian s. 12).

 Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker promemorieförslaget eller

lämnar det utan invändning.

 Skälen för regeringens förslag: De överförmyndarnämnder som anmält behovet av

en ändring i delegeringsbestämmelserna (se avsnitt 4.2) har också hemställt om

en ändring i 19 kap. 14 § första stycket FB. Där stadgas att delegering får ske

 om kommunfullmäktige bestämmer det .

 Som anförs i promemorian är det numera en bärande princip i kommunalrätten att

kommunala nämnder och myndigheter har ett fullt verksamhetsansvar, vari ingår

frågan om hur beslutanderätten delegeras (se prop. 1990/91:117 s. 101 f.).

 Det finns knappast skäl att i fråga om förmynderskapsärenden avvika från

huvudregeln. Regeringen delar därför uppfattningen att kravet på bemyndigande av

kommunfullmäktige bör slopas.

 En framställning eller ett yttrande till kommunfullmäktige bör inte heller i

fortsättningen kunna beslutas på något annat sätt än av nämnden samfällt eller

av överförmyndaren själv (jfr 6 kap. 34 § kommunallagen, 1991:900).

5 God man vid vissa fastighetsbildningsförrättningar

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Bestämmelserna om god man i 4 kap. 12 § |

| fastighetsbildningslagen ändras i linje med förmynderskapsrefor-|

| men. |

--------------------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens (se promemorian s. 12

f.).

 Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag eller

lämnar det utan erinran.

 Skälen för regeringens förslag: I 4 kap. FBL finns bestämmelser om

fastighetsbildningsförrättningar. För det särskilda fallet att förrättningen rör

en fastighet som ägs av ett upplöst bolag eller en annan upplöst sammanslutning

finns bestämmelser om god man i 12 § första stycket. Där stadgas att rätten får

förordna god man som avses i 11 kap. föräldrabalken att företräda samman-

slutningen vid förrättningen. Vidare sägs, i andra stycket, att fastighets-

bildningsmyndigheten skall anmäla till rätten om det behöver förordnas en sådan

god man eller annan god man enligt 11 kap. 3 § föräldrabalken .

 Som anförs i promemorian ligger det bäst i linje med de nya reglerna att ett

beslut enligt 4 kap. 12 § första stycket FBL fattas av överförmyndaren.

Bestämmelsen uppmärksammades inte i samband med förmynderskapsreformen men bör

ändras nu. Samtidigt bör i andra stycket - som nu ger en delvis felaktig an-

visning till fastighetsbildningsmyndigheten - den ändringen göras att anmälan om

behov av god man i fortsättningen skall ske till överförmyndaren.

6 Ikraftträdande

Lagändringarna bör träda i kraft den 1 januari 1996. Några särskilda

övergångsregler behövs inte.

7 Kostnadseffekter

Förslagen om utvidgade delegeringsmöjligheter medför en del rationali-

seringsvinster för kommunerna och därmed vissa besparingar. Några negativa

kostnadseffekter uppkommer inte av förslagen.

8 Författningskommentar

8.1 Ändringarna i föräldrabalken

19 kap. 14 §

Överförmyndarnämnden får uppdra åt en ledamot, en ersättare som har kallats till

tjänstgöring eller en kommunal tjänsteman med den kompetens som behövs att på

nämndens vägnar avgöra vissa grupper av ärenden. Nämnden skall i sitt beslut

ange vilka slag av ärenden som uppdraget omfattar. Överförmyndaren får på

motsvarande sätt uppdra åt en kommunal tjänsteman med den kompetens som behövs

att avgöra ärenden på överförmyndarens vägnar.

 En framställning eller ett yttrande till kommunfullmäktige får dock inte

beslutas på något annat sätt än av nämnden samfällt eller av överförmyndaren

själv. Detsamma gäller beslut enligt 11 kap. 20 § att entlediga eller skilja en

god man eller förvaltare från uppdraget och beslut att häva avtal om samman-

levnad i oskiftat bo eller att förelägga vite.

 Finner den som fått ett uppdrag som avses i första stycket att samtycke,

tillstånd, förordnande, upphörande eller entledigande i ett visst fall inte bör

meddelas eller beslutas, eller anser han eller hon frågan tveksam, skall ärendet

hänskjutas till nämnden eller överförmyndaren. Beslut i ett ärende enligt denna

balk vilket har fattats på grund av ett uppdrag som avses i första stycket

behöver inte anmälas för nämnden eller för överförmyndaren.

I första stycket har slopats det krav som tidigare gällt på bemyndigande från

kommunfullmäktige för delegering av beslutsbefogenheter. Övriga ändringar i

stycket är enbart redaktionella.

 Ändringarna i andra stycket innebär att överförmyndarnämndernas resp.

överförmyndarnas rätt att delegera beslutsbefogenheter har vidgats genom att

vissa typer av beslut förts bort från den undantagsregel som anger vilka beslut

som kräver beslut av nämnden samfällt eller av överförmyndaren själv.

 I tredje stycket har orden "upphörande eller entledigande" lagts till för att

klargöra att den föreskrivna hänskjutandeskyldigheten gäller även för de beslut

om upphörande av godmanskap och entledigande av god man som får delegeras enligt

de nya reglerna.

20 kap. 11 §

Beslut som tingsrätten har meddelat under rättegången i frågor som avses i 6

kap. 20 §, 7 kap. 15 §, 10 kap. 16 eller 17 § eller 11 kap. 18 § eller 23 §

tredje stycket skall överklagas särskilt.

Den ändring som gjorts är att en tidigare hänvisning till beslut enligt 11 kap.

20 § andra stycket har tagits bort. Det borde egentligen ha skett tidigare

eftersom beslut enligt den paragrafen fattas av överförmyndaren sedan den 1 juli

1995.

8.2 Ändringarna i fastighetsbildningslagen (1970:988)

4 kap. 12 §

Om förrättningen rör en fastighet som ägs av ett upplöst bolag eller en annan

upplöst sammanslutning, får överförmyndaren förordna god man som avses i 11 kap.

föräldrabalken att företräda sammanslutningen vid förrättningen.

 Om god man enligt första stycket eller annan god man enligt 11 kap. 3 §

föräldrabalken behöver förordnas, skall fastighetsbildningsmyndigheten anmäla

detta hos överförmyndaren.

Ändringarna utgör en anpassning till förmynderskapsreformen. Hittills har beslut

enligt första stycket fattats av rätten.

Sammanfattning av promemorian Delegering av vissa förmynderskapsärenden m.m.

I promemorian föreslås att överförmyndarnämnderna och överförmyndarna får rätt

att delegera vissa ärenden i vilka de i dag måste besluta själva (19 kap. 14 §

föräldrabalken). Kommunfullmäktiges bemyndigande skall inte krävas för rätt att

delegera.

 Vidare föreslås en följdändring till den nyligen genomförda förmyn-

derskapsreformen i fastighetsbildningslagen.

 Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1996.

Promemorians lagförslag

1 Förslag till lag om ändring i föräldrabalken

 Härigenom föreskrivs att 19 kap. 14 § föräldrabalken skall ha följande

lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

--------------------------------------------------------------------

 19 kap.

 14 §

--------------------------------------------------------------------

 Om kommunfullmäktige bestämmer Överförmyndarnämnden får uppdra åt

det, får överförmyndarnämnden en ledamot, en ersättare som har

uppdra åt en ledamot, en kallats till tjänstgöring eller

ersättare som har kallats till en kommunal tjänsteman med

tjänstgöring eller en kommunal erforderlig kompetens att på

tjänsteman med erforderlig kom- nämndens vägnar avgöra vissa

petens att på nämndens vägnar grupper av ärenden, vilkas be-

avgöra vissa grupper av ärenden, skaffenhet skall anges i nämn-

vilkas beskaffenhet skall an- dens beslut. Överförmyndaren får på

ges i fullmäktiges beslut. motsvarande sätt uppdra åt en

Kommunfullmäktige kan på mot- kommunal tjänsteman med erfor-

svarande sätt bestämma att över- derlig kompetens att avgöra

förmyndaren får uppdra åt en ärenden på överförmyndarens vägnar.

kommunal tjänsteman med er-

forderlig kompetens att avgöra

ärenden på överförmyndarens vägnar.

 En framställning eller ett Beslut enligt 11 kap. 20 § att

yttrande till kommunfullmäktige entlediga eller skilja en god

får dock inte beslutas på något man eller förvaltare från upp-

annat sätt än av nämnden samfällt draget skall dock fattas av

eller av överförmyndaren själv. nämnden eller av överförmyndaren

Detsamma gäller vid beslut att själv. Detsamma gäller beslut att

förordna eller entlediga en god häva avtal om sammanlevnad i

man eller förvaltare, häva avtal oskiftat bo eller att förelägga

om sammanlevnad i oskiftat bo vite.

eller förelägga vite.

 Finner den som fått ett upp-

drag som avses i första stycket Finner den som fått ett uppdrag

att samtycke, tillstånd eller som avses i första stycket att

förordnande i ett visst fall samtycke, tillstånd, förordnande,

inte bör meddelas, eller anser upphörande eller entledigande i

han eller hon frågan tveksam, ett visst fall inte bör meddelas

skall ärendet hänskjutas till eller beslutas, eller anser han

nämnden eller överförmyndaren. eller hon frågan tveksam, skall

Beslut i ett ärende enligt ärendet hänskjutas till nämnden

denna balk vilket har fattats eller överförmyndaren. Beslut i

på grund av ett uppdrag som ett ärende enligt denna balk

avses i första stycket behöver vilket har fattats på grund av

inte anmälas för nämnden eller för ett uppdrag som avses i första

överförmyndaren. stycket behöver inte anmälas för

 nämnden eller för överförmyndaren.

 20 kap.

 11 §

--------------------------------------------------------------------

 Beslut som tingsrätten har Beslut som tingsrätten har med-

meddelat under rättegången i delat under rättegången i frågor

frågor som avses i 6 kap. 20 §, som avses i 6 kap. 20 §, 7 kap.

7 kap. 15 §, 10 kap. 16 eller 15 §, 10 kap. 16 eller 17 § eller

17 § eller 11 kap. 18 §, 20 § 11 kap. 18 § eller 23 § tredje

andra stycket eller 23 § tredje stycket skall överklagas

stycket skall överklagas särskilt.

särskilt.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

2 Förslag till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988)

 Härigenom föreskrivs att 4 kap. 12 § fastighetsbildningslagen (1979:988) skall

ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 kap.

 12 §

--------------------------------------------------------------------

 Om förrättningen rör en fastig- Om förrättningen rör en fastighet

het som ägs av ett upplöst bolag som ägs av ett upplöst bolag

eller en annan upplöst samman- eller en annan upplöst samman-

slutning, får rätten förordna god slutning, får överförmyndaren

man som avses i 11 kap. för- förordna god man som avses i 11

äldrabalken att företräda sam- kap. föräldrabalken att företräda

manslutningen vid förrättningen. sammanslutningen vid för-

 Om god man enligt första rättningen.

stycket eller annan god man Om god man enligt första

enligt 11 kap. 3 § föräldrabalken stycket eller annan god man en-

behöver förordnas, skall fastig- ligt 11 kap. 3 § föräldrabalken

hetsbildningsmyndigheten anmäla behöver förordnas, skall fastig-

detta hos rätten. hetsbildningsmyndigheten anmäla

 detta hos överförmyndaren.

__________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

Förteckning över remissinstanserna

Efter remiss har yttrande över promemorian avgetts av Domstolsverket, Statens

lantmäteriverk, Länsstyrelsen i Stockholms län, Länsstyrelsen i Malmöhus län,

Överförmyndarnämnden i Stockholm, Överförmyndarnämnden i Örebro,

Överförmyndarnämnden i Sundsvall, Svenska kommunförbundet, Föreningen Sveriges

överförmyndare och Riksförbundet för Utvecklingsstörda Barn, Ungdomar och Vuxna.

 Överförmyndarnämnden i Kalmar och Sveriges Advokatsamfund har beretts

tillfälle att yttra sig men avstått från det.

Justitiedepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 oktober 1995

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Freivalds

Regeringen beslutar proposition 1995/96:47 Vissa ändringar i föräldrabalken.