Regeringens proposition

1997/98:57

Ombildning av Handikappinstitutet

Prop.

1997/98:57

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 5 mars 1998

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Margot[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Handikappinstitutet arbetar med utveckling m.m. av hjälpmedel för

funktionshindrade. I propositionen läggs fram förslag om inriktning,

form och finansiering för institutets fortsatta verksamhet fr.o.m. den

1 januari 1999, under namnet Hjälpmedelsinstitutet.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 3

2.1 Förslag till lag om överlämnande av vissa förvaltningsuppgifter

 till Hjälpmedelsinstitutet, ideell förening 3

2.2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 4

3 Ärendet och dess beredning 6

4 Bakgrund 6

5 Genomförande av HIFO-utredningens förslag 7

5.1 Utgångspunkter 7

5.2 Konsortialavtalet 8

5.3 Förslaget till stadgar 8

5.4 Sjukvårdshuvudmännens upphandlingsbolag (SUB) 9

5.5 Medel för Dagmaröverenskommelser 9

6 Regeringens överväganden och förslag 10

6.1 Hjälpmedelsinstitutets roll och verksamhetsinriktning 10

6.2 Hjälpmedelsinstitutets verksamhetsform 15

6.3 Finansiering av Hjälpmedelsinstitutet 17

6.4 Myndighetsutövning vid Hjälpmedelsinstitutet i visst fall m.m. 21

7 Författningskommentar 23

7.1 Förslag till lag om överlämnande av vissa förvaltningsuppgifter

 till Hjälpmedelsinstitutet, ideell förening 23

7.2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 23

 Bilaga 1

KONSORTIALAVTAL......................................................25

Bilaga 2 Stadgar.........................................................

........................28

Bilaga 3 Remissinstanser.................................................

..................35

Utdrag ur protokoll

vid regeringssammanträde den 5 mars

1998............................................37

Rättsdatablad...................................................................

.........................38

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om överlämnande av vissa

 förvaltningsuppgifter till Hjälpmedelsinstitutet, ideell förening,

2. antar regeringens förslag till lag om ändring i sekretesslagen

 (1980:100),

3. godkänner vad regeringen föreslår om ombildning av Handikapp-

 institutet och om verksamhetens inriktning och form,

4. bemyndigar regeringen att under perioden 1999 2002 lämna

 bidrag till verksamheten vid Hjälpmedelsinstitutet i enlighet med

 regeringens förslag.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om överlämnande av vissa

förvaltningsuppgifter till Hjälpmedelsinstitutet, ideell

förening

Härigenom föreskrivs följande.

1 § Regeringen får överlämna till Hjälpmedelsinstitutet, ideell förening,

att pröva frågor om fördelning av sådant bidrag och annat stöd som gäller

verksamhet med hjälpmedel för personer med funktionshinder, och som

skall lämnas till sjukvårdshuvudman, handikapporganisationer eller

andra organisationer som företräder brukarnas intressen, företag med

verksamhet inom hjälpmedelsområdet eller andra med sådan verksamhet.

2 § För utövande av förvaltningsuppgifter enligt denna lag gäller de fö-

reskrifter som meddelas av regeringen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999.

2.2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen

(1980:100)

Härigenom föreskrivs att bilagan till sekretesslagen (1980:100) skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Bilaga

I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i

tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i

tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som

nämns nedan i den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos

organet. Verksamheten anges i förekommande fall med hänvisning till

numret i Svensk författningssamling (SFS) på den författning med stöd

av vilken verksamheten har uppdragits åt organet.

Organ Verksamhet

--------------------------------------------------------------------------------

-------

Handelshögskolan i Stockholm

Högskolan för lärarutbildning och

kommunikation i Jönköping aktie-

bolag

-------------

statligt stöd i form av utbildnings-

bidrag för doktorander (SFS

1976:1046)

all verksamhet

--------------------------------------------------------------------------------

-------

Föreslagen lydelse

Bilaga

I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i

tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i

tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som

nämns nedan i den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos

organet. Verksamheten anges i förekommande fall med hänvisning till

numret i Svensk författningssamling (SFS) på den författning med stöd

av vilken verksamheten har uppdragits åt organet.

Organ Verksamhet

--------------------------------------------------------------------------------

-------

Handelshögskolan i Stockholm

Hjälpmedelsinstitutet

Högskolan för lärarutbildning och

kommunikation i Jönköping aktie-

bolag

statligt stöd i form av utbildnings-

bidrag för doktorander (SFS

1976:1046)

all verksamhet (SFS 1998:000)

all verksamhet

--------------------------------------------------------------------------------

-------

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999.

3 Ärendet och dess beredning

Den 14 december 1995 bemyndigade regeringen chefen för Socialdepar-

tementet att tillkalla en särskild utredare för att utreda vissa frågor om

Handikappinstitutet. Uppdraget omfattade enligt direktiven (dir.

1995:161) vissa frågor om institutets verksamhet, organisationsform och

finansiering.

Utredningen (S 1995:16) har, under benämningen HIFO-utredningen,

bedrivit sitt arbete under tiden maj december 1996. Utredaren läm-

nade den 17 december 1996 sitt betänkande Handikappinstitutet för

bra hjälpmedel och ökad livskvalitet (SOU 1996:174).

Betänkandet har remissbehandlats. Remissinstanserna har förtecknats i

bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i

ärendet hos Socialdepartementet (S96/8353/H ).

Ärendet innehåller förslag till ändring av sekretesslagen. Lagförslaget

är emellertid av enkel beskaffenhet, varför lagrådets hörande saknar be-

tydelse.

4 Bakgrund

Handikappinstitutet (HI) bildades 1968 av staten och Svenska central-

kommittén för rehabilitering (SVCR). Verksamheten har efter hand ut-

vecklats från medverkan i direkt framtagning av hjälpmedel till långsik-

tigt forsknings- och utvecklingsarbete, provning av hjälpmedel och andra

åtgärder för att främja hjälpmedelsförsörjningen.

I samband med att sjukvårdshuvudmännen år 1976 övertog hela ansva-

ret för att tillhandahålla hjälpmedel ombildades HI. Staten och Lands-

tingsförbundet blev nu HI:s huvudmän enligt ett avtal av den 24 mars

1977 som alltjämt tillämpas. I detta sammanhang startade Landstingsför-

bundet AB Sjukvårdshuvudmännens Upphandlingsbolag (SUB) varige-

nom den tidigare statliga inköpssamordningen avlöstes.

HI hade fram till år 1991 rätt att "ange hjälpmedelshanteringens inrikt-

ning och att därvid utfärda de riktlinjer, tillämpningsföreskrifter m.m.

som behövs". Fr.o.m. år 1991 gäller emellertid nya stadgar för Handi-

kappinstitutet, varigenom HI inte längre har uppgifter av normerande

karaktär.

HI är inte myndighet men har hittills inte haft någon klart angiven juri-

disk form.

Tre särskilda frågor utgör den närmare bakgrunden till att HIFO-utred-

ningen tillsattes.

 Genom Ädelreformen övertog kommunerna år 1992 från lands-

tingen hälso- och sjukvårdsansvaret (under läkarnivå) för dem som

bor i sådana särskilda boendeformer eller i sådana bostäder med

särskild service som avses i Socialtjänstlagen (1980:620), SoL,

20 21 §§, liksom för dem som vistas i dagverksamhet (SoL 10 §).

Kommunen får också erbjuda hemsjukvård. År 1994 förtydligades

omfattningen av kommunens hälso- och sjukvårdsansvar vad gäller

bl.a. hjälpmedel. Kommunerna är för närvarande inte engagerade i

Handikappinstitutet.

 Frågan om annan form för anslagsberoende stiftelser m.fl. organ

har utretts och riksdagsbehandlats. Efter förslag i prop. 1995/96:61

beslöt riksdagen (bet. 1995/96:LU7, rskr. 1995/96:79) att

aktiebolag eller ideell förening bör väljas för sådan verksamhet om

inte myndighetsformen är tillämplig. Frågan om HI:s rättsliga

status har aktualiserats som en följd härav.

 Handikappinstitutets verksamhet finansieras för närvarande genom

att staten och Landstingsförbundet årligen i de s.k. Dagmar-

överläggningarna gemensamt avsätter ett belopp till

"Handikappinstitutets fond" som disponeras av HI:s styrelse.

Medlen avräknas mot anslaget Sjukvårdsförmåner m.m.,

anslagsposten Ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. Inom

ramen för dessa medel (för närvarande 51 miljoner kronor per år)

finns enligt överenskommelsen två särskilt angivna poster,

nämligen till AB Sjukvårdshuvudmännens Upphandlingsbolag,

SUB, (för närvarande 5,5 miljoner kronor) och till ett särskilt

bidrag till företag, s.k. produktionsstöd (för närvarande 4 miljoner

kronor jämte viss rätt för HI till garantiåtaganden).

Med hänsyn till dels kommunernas hjälpmedelsansvar, dels formerna

för HI:s rättsliga status har även frågan om HI:s finansiering aktualise-

rats.

Enligt direktiven skall Handikappinstitutets uppgifter även fortsätt-

ningsvis vara att främja, samordna och medverka i utvecklings- och

forskningsarbete avseende hjälpmedel för människor med handikapp, att

prova och egenskapsdeklarera hjälpmedel, arbeta med standardisering

samt bedriva informations- och utbildningsverksamhet riktad mot såväl

sjukvårdshuvudmännen som brukarna. HIFO-utredningens uppdrag i

fråga om institutets verksamhet har därför varit begränsat till att bedöma

om förskjutningar i denna verksamhet bör ske med anledning av att

också kommunerna fått skyldighet att tillhandahålla hjälpmedel. HIFO-

utredningens uppdrag har därutöver bestått i att föreslå juridisk form för

verksamheten och att lägga fram förslag till en alternativ finansiering av

HI:s verksamhet. Även SUB berörs av utredningsuppdraget, i fråga om

dels samarbetet mellan HI och bolaget, dels konsekvenser vad gäller fi-

nansieringen.

5 Genomförande av HIFO-utredningens förslag

5.1 Utgångspunkter

HIFO-utredningens förslag i stort om HI:s verksamhetsinriktning, asso-

ciationsform och finansiering stöds av en majoritet av remissinstanserna.

Från bl.a. Svenska Kommunförbundet anfördes emellertid att en djupare

analys av kommunernas behov av stöd från HI är nödvändig för att ställ-

ning skall kunna tas till ett engagemang i HI från kommunal sida.

Representanter för staten, Landstingsförbundet och Svenska kommun-

förbundet har mot bakgrund av utredningsförslagen och remissyttrandena

fört en fortsatt diskussion om Svenska Kommunförbundets ev. engage-

mang i HI. De har därvid också låtit företa en kompletterande undersök-

ning av kommunernas behov av stöd från institutet. Mot denna bakgrund

har Svenska Kommunförbundet beslutat att på vissa villkor medverka till

bildande av den föreslagna föreningen. Därefter har staten, Landstings-

förbundet och Svenska Kommunförbundet den 4 mars 1998 ingått ett

konsortialavtal om bildande m.m. av en allmännyttig ideell förening som

skall överta verksamheten vid det nuvarande Handikappinstitutet. Till

konsortialavtalet hör också ett stadgeförslag för föreningen.

Avtalet omfattar budgetåren 1999 2002 och vinner inte giltighet

förrän det godkänts, för statens del av riksdag och regering och för för-

bunden av resp. förbundsstyrelse.

5.2 Konsortialavtalet

I konsortialavtalet (bilaga 1) avtalar staten, Landstingsförbundet och

Svenska Kommunförbundet om bildande av en allmännyttig ideell

förening, som under namnet Hjälpmedelsinstitutet den 1 januari 1999

skall överta Handikappinstitutets verksamhet. Avtalsparterna inträder

också som medlemmar i föreningen.

Avtalet innebär att det nuvarande Handikappinstitutets verksamhet i

sin helhet övergår till den nya föreningen. Föreningen övertar sålunda

institutets samtliga ekonomiska tillgångar och skulder per den 31 decem-

ber 1998, liksom alla rättigheter och förpliktelser som institutet förvärvat

eller iklätt sig. Föreningen övertar likaledes institutets personal och ar-

betsgivaransvaret för dem.

För Hjälpmedelsinstitutet skall fr.o.m. år 1999 avsättas sammanlagt

45,5 miljoner kronor årligen av medel från stadsbudgeten i enlighet med

överenskommelse mellan staten och landstingsförbundet om statsbidrag

för hälso- och sjukvård.

Den föreslagna nivån på finansieringen år 1999 är nominellt den-

samma som år 1998. I den finansiella ramen ingår dock inte, som nu är

fallet, medel avseende verksamheten vid AB Sjukvårdshuvudmännens

Upphandlingsbolag (SUB), vilken fr.o.m. år 1999 föreslås utgå ur den

finansiella ramen för HI.

Det nuvarande institutets huvudmän, staten och Landstingsförbundet,

har enats om att upplösa den nuvarande s.k. Handikappinstitutets fond

och att fondens behållning per den 31 december 1998 skall överföras till

Hjälpmedelsinstitutet som startkapital i verksamheten. (se även avsnitt

6.3).

I konsortialavtalet regleras också parternas gemensamma uppträdande i

frågor rörande föreningen.

5.3 Förslaget till stadgar

Handikappinstitutets stadgar har hittills fastställts av institutets ägare,

staten och Landstingsförbundet, i enlighet med avtal dem emellan. De

stadgar som nu föreslås för den nya ideella föreningen har utarbetats av

de blivande huvudmännen och medlemmarna och utgör en del av kon-

sortialavtalet (bilaga 2).

Stadgarna är, jämfört med de nu gällande, omarbetade dels från före-

ningsteknisk synpunkt, dels utifrån förslaget från HIFO-utredningen och

remissinstansernas synpunkter härpå vad gäller HI:s roll och verksam-

hetsinriktning. Också resultatet av den kompletterande undersökningen

om kommunernas stödbehov har vägts in. Stadgarna fastställs slutligt av

föreningsstämman. Ändring av stadgarna förutsätts ske endast om hu-

vudmännen är överens om detta.

Parterna har, i syfte att betona institutets karaktär av i första hand ett

organ för hjälpmedelsfrågor, enats om att föreningens namn skall vara

Hjälpmedelsinstitutet (se även 6.1) .

Den ideella föreningens ändamål är enligt stadgeförslaget att arbeta för

förbättrad livskvalitet för människor med funktionshinder genom att

medverka till utveckling av bra och säkra hjälpmedel och till en effektiv

hjälpmedelsförsörjning. Institutet skall genom sitt arbete bidra till ökad

tillgänglighet i samhället för funktionshindrade.

I sin verksamhet skall HI främst arbeta med forskning, utveckling,

provning och standardisering av hjälpmedel samt med information, ut-

bildning och erfarenhetsutbyte. HI skall också med expertis biträda sjuk-

vårdshuvudmännen, centrala organ, brukarorganisationer samt företag

och andra organisationer inom hjälpmedelsområdet. Vidare skall HI, i

samverkan med ansvariga myndigheter och andra organ, aktivt verka för

god tillgänglighet för funktionshindrade i olika miljöer och verksamhe-

ter.

Föreningens medlemmar är staten, Landstingsförbundet och Svenska

Kommunförbundet.

Föreningens löpande verksamhet och förvaltning leds av styrelsen som

enligt stadgeförslaget skall bestå av en ordförande, två vice ordföranden

och sex övriga ledamöter.

Formerna för redovisning och revision, uppföljning och utvärdering

samt utarbetande av budgetunderlag framgår av stadgarna.

Till styrelsen knyts ett brukarråd med representanter för olika grupper

av brukare av institutets produkter och tjänster. I förslaget till stadgar

regleras styrelsens samråds- och informationsskyldighet gentemot bru-

karrådet.

5.4 AB Sjukvårdshuvudmännens Upphandlingsbolag

(SUB)

SUB är ett av Landstingsförbundet helägt aktiebolag. SUB:s verksamhet

med samordning för hjälpmedelsinköp har fram till nu finansierats via

Dagmaravtalet. Fr.o.m. år 1999 föreslås att Landstingsförbundet övertar

finansieringsansvaret för SUB.

5.5 Medel för Dagmaröverenskommelser

Medel motsvarande nuvarande bidrag till verksamheten vid SUB

5,5 miljoner kronor förs från anslaget Sjukvårdsförmåner m.m. till

anslaget Bidrag till hälso- och sjukvård för att användas i de årliga

Dagmarförhandlingarna mellan representanter för staten och sjukvårds-

huvudmännen om statsbidrag för hälso- och sjukvårdsändamål.

6 Regeringens överväganden och förslag

6.1 Hjälpmedelsinstitutets roll och verksamhetsinriktning

Regeringens förslag: Hjälpmedelsinstitutet (HI) skall vara ett för

staten, landstingen och kommunerna gemensamt kunskaps- och ut-

vecklingsorgan på central nivå för frågor om hjälpmedel för funk-

tionshindrade.

HI:s ändamål skall vara att arbeta för förbättrad livskvalitet för

människor med funktionshinder genom att medverka till utveckling av

bra och säkra hjälpmedel och till en effektiv hjälpmedelsförsörjning.

Institutet skall genom sitt arbete bidra till ökad tillgänglighet i sam-

hället för funktionshindrade.

Institutets huvuduppgift skall vara att arbeta med forskning, ut-

veckling, provning och standardisering av hjälpmedel samt informa-

tion, utbildning och erfarenhetsutbyte. HI skall också kunna biträda

sina intressenter med expertis. Vidare skall institutet aktivt verka för

ökad tillgänglighet i samhället för funktionshindrade.

Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens

förslag, som därutöver också baseras på de kompletterande uppgifter om

kommunernas behov av stöd från HI som föreningsbildarna inhämtat.

Remissinstanserna: Ett stort antal remissinstanser har berört dessa

frågor. I flertalet fall är yttrandena positiva till utredningens förslag.

Flera remissinstanser uttalar sig positivt om HI:s nuvarande verksam-

het, i en del fall med tillägget att verksamheten bör bevaras och bilda

grund för en fortsatt utveckling. Positiv uppfattning om nuvarande HI

framförs av Statens institut för särskilt utbildningsstöd (SISUS), Närings-

och teknikutvecklingsverket (Nutek), Boverket, flera landsting och kom-

muner, Svenska Kommunförbundet, Pensionärernas riksorganisation

(PRO) och Riksförbundet pensionärsgemenskap (RPG) samt Sjukvår-

dens leverantörsförening (SLF).

Förslagen om HI:s ändamål, precisering av HI:s roll och institutets

verksamhetsinriktning i stort tillstyrks av bl.a. Statskontoret, Konkur-

rensverket (KV), HI, Hälso- och sjukvårdens utvecklingsinstitut (Spri),

Landstingsförbundet, ett antal landsting och kommuner, De handikappa-

des riksförbund (DHR), Synskadades riksförbund (SRF) och Handi-

kappförbundens samarbetsorgan (HSO), PRO och RPG samt av SLF.

Behovet av en central stödresurs och av en samlad kunskap och kom-

petens inom hjälpmedelsområdet understryks av ett stort antal remissin-

stanser, bl.a. Statskontoret, SISUS, Spri, Arbetsmarknadsstyrelsen

(AMS), Nutek, ett antal landsting och kommuner, Landstingsförbundet,

DHR och SRF samt Samhall och SLF.

Från kommunalt håll, bl.a. från Svenska Kommunförbundet, framförs

att kommunernas behov av centralt stöd i hjälpmedelsfrågor bör bli fö-

remål för en djupare analys innan ställning tas till förslagen om juridisk

form och finansiering. Några remissinstanser anser att direktiven till ut-

redningen varit alltför begränsade.

Landstinget i Stockholms län och SLF betonar att HI:s roll bör knytas

till hjälpmedel och inte till allmänna handikappfrågor. Några, bl.a.

Göteborgs kommun, tar i sammanhanget upp frågan om institutets namn

och menar att ett namn som bättre svarar mot inriktningen på hjälpmedel

bör övervägas.

Bl.a. Boverket, AMS och HI understryker vikten av HI:s roll vad gäller

tillgänglighet i samhället.

Skälen för regeringens förslag: HIFO-utredningen har redovisat en

bild av hjälpmedelsverksamheten och av utvecklingstendenser i denna.

Mot den bakgrunden har utredningen tecknat ett behov av centralt stöd

för verksamheten och lämnat förslag om HI:s roll och verksamhetsinrikt-

ning. Förslagen härom har vunnit stark anklang i remissbehandlingen.

Denna grundsyn på HI:s roll rubbas inte heller av den kompletterande

undersökning som avtalsparterna låtit företa om kommunernas behov av

stöd i hjälpmedelsfrågor. Emellertid visar undersökningsresultatet att de

kommunala behoven bör beaktas i högre utsträckning. Det gäller bl.a. en

ökad anpassning till Ädelreformen, en regionalisering av institutets utbud

samt åtgärder för att möta en ökad efterfrågevolym. Regeringen anser att

ett väsentlig moment i ombildningen av nuvarande HI är att öka förut-

sättningarna för kommunernas utnyttjande av institutets tjänster. Som

ovan nämnts behövs vissa åtgärder i detta syfte. Parterna avser att ge den

nya föreningens styrelse i uppdrag att vidta dessa åtgärder. Regeringen

understödjer denna ambition. Uppdraget bör behandlas av styrelsen i den

nya föreningen så snart som det är praktiskt möjligt efter ombildningen

av HI.

Regeringen instämmer i allt väsentligt i HIFO-utredningens och av-

talsparternas bedömningar. Sammanfattningsvis vill regeringen under-

stryka följande.

Att få tillgång till bra och säkra hjälpmedel är en viktig förutsättning

för att människor med funktionshinder skall kunna leva ett självständigt

och aktivt liv och nå en bra livskvalitet. Efterfrågan på hjälpmedel ökar

starkt, bl.a. genom ökat antal äldre, ökning av vård i hemmet samt genom

utvecklingen av ny teknik.

Att tillgodose hjälpmedelsbehoven är ett viktigt inslag i handikappoli-

tiken. Samhällets finansiella och organisatoriska engagemang i hjälpme-

delsfrågorna är därför stort.

Genom Ädel-reformen har också kommunerna fått en betydande del av

det ansvar inom området som tidigare ankommit på landstingen. Det be-

räknas att kommunerna i ekonomiska termer nu svarar för mer än hälften

av hjälpmedelsverksamheten.

Hjälpmedelsverksamheten är starkt decentraliserad. Att det finns ett

väl utvecklat centralt stöd till verksamheten måste vara ett gemensamt

intresse såväl för staten och sjukvårdshuvudmännen som för dem som

behöver hjälpmedlen.

Tillgång till central kompetens och centralt stöd är viktigt också för

företag och andra som sysslar med utveckling, produktion av hjälpmedel

eller av tjänster inom området.

Det är också viktigt att det finns ett gemensamt svenskt kunskapsorgan

som kan medverka i internationellt samarbete.

Det är viktigt att HI:s roll och uppgifter är tydligt preciserade, inte

minst för omvärlden med hänsyn till att institutet så sent som fram till

och med år 1990 hade normerande uppgifter av myndighetsliknande slag.

HI idag liksom i framtiden har inte myndighetsställning, utövar ingen

normerande verksamhet och har ingen tillsynsfunktion. Dess verksamhet

uttrycker ett gemensamt intresse för huvudmän och intressenter. Vad

gäller tillsyn inom hjälpmedelsområdet vill regeringen i likhet med ut-

redningen peka på att detta är en uppgift för Socialstyrelsen. HI kan

emellertid i enstaka fall, och då med stöd av särskild lag, komma att

åläggas viss uppgift som innebär myndighetsutövning. Ett exempel är det

nu slutförda uppdraget att fördela stimulansbidrag. För verksamhet av

denna karaktär bör särskilda bestämmelser gälla. Frågan om myndighets-

utövning behandlas vidare i avsnitt 6.4.

Vidare är det viktigt att, som HIFO-utredningen också gjort, betona att

HI:s roll och verksamhet gäller hjälpmedelsfrågorna, inte handikappfrå-

gor i allmänhet. Som utredningen samtidigt framhåller får en sådan av-

gränsning inte bli alltför snäv. Behov och användning av hjälpmedel är

ofta nyckelfrågor i bredare handikappsammanhang. I samband härmed

diskuterar utredningen, liksom senare några av remissinstanserna, frågan

om institutets namn. Utredningen finner för sin del att namnet Handi-

kappinstitutet bör behållas. De blivande föreningsbildarna har emellertid

ansett att verksamhetens inriktning mot hjälpmedel bör markeras tydli-

gare i föreningens namn. Svenska kommunförbundet har för sin del an-

fört att ett namnbyte i denna riktning är en nödvändig förutsättning för

kommunernas medverkan i den nya föreningen. Parterna har därför, som

tidigare nämnts, enats om namnet Hjälpmedelsinstitutet.

Handikappinstitutet är idag känt i en stor del av världen som The

Swedish Handicap Institute. Parterna bedömer att detta namn även fort-

sättningsvis kan användas i internationella sammanhang som benämning

för HI:s verksamhet.

Regeringen instämmer i parternas bedömning i namnfrågan. HI skall

medverka till utveckling av bra och säkra hjälpmedel samt till en effektiv

hjälpmedelsförsörjning. Namnet Hjälpmedelsinstitutet speglar detta än-

damål väl. Namnbytet i sig innebär ingen förändring av den nuvarande

verksamhetens inriktning eller innehåll. Det innebär heller inte att bru-

karnas intressen i institutets verksamhet på något sätt åsidosätts, men det

är en markering att frågor av mer allmän handikappolitisk karaktär inte

skall hanteras inom HI. I detta sammanhang bör nämnas att regeringen

har beslutat att för frågor med allmänt handikappolitiskt innehåll

bemanna ett sekretariat till statssekretarargruppen för handikappfrågor.

Organisatoriskt kommer sekretariatet att knytas till Socialdepartementet.

Regeringen har även beslutat inrätta en handikappdelegation bestående

av företrädare för handikapprörelsen. Syftet med dessa åtgärder är bl.a.

att förbättra samordningen av handikappolitiken inom regeringskansliet

samt ge ökat utrymme för dialog med företrädare för olika

handikapporganisationer. Även inom Arbetsmarknadsdepartementet har

en förstärkning nyligen genomförts av personalresurserna för

handikappfrågor.

Regeringen anser att brukarnas delaktighet i HI:s verksamhet bör ut-

vecklas och breddas. I det följande redovisas förslag med denna inrikt-

ning.

Regeringen ansluter sig till HIFO-utredningens beskrivning av HI:s

roll och verksamhetsinriktning, som innehåller tre typer av uppgifter för

institutet. Det är inte frågan om nya uppgifter för HI utan snarare om en

strukturering i förtydligande syfte. Följande bör särskilt beaktas.

HI skall vara ett nationellt organ vars uppgifter syftar till att göra

hjälpmedlen och hjälpmedelsverksamheten till kraftfulla inslag i sam-

hällets gemensamma handikappolitik, utan att för den skull innefatta

normerande uppgifter. Huvuduppgiften skall därför vara att arbeta med

forskning, utveckling, provning och standardisering av hjälpmedel samt

med information, utbildning och annat erfarenhetsutbyte inom området.

Härigenom får HI också kompetensunderlag för sitt övriga arbete.

Den andra av HI:s typuppgifter skall vara att med expertis biträda sina

intressenter inom hjälpmedelsområdet. Uppgiften är således efterfrå-

gestyrd. En del av HI:s arbete här kan bestå av att lämna upplysningar

och råd eller andra smärre insatser av icke normerande karaktär. HI bör

också, på begäran av t.ex. en sjukvårdshuvudman, kunna medverka som

konsult på det lokala planet i frågor för vilka uppdragsgivaren ansvarar.

Mer omfattande insatser bör därvid kunna avgiftsbeläggas. Nämnden för

offentlig upphandling (NOU) har i sitt remissvar påpekat att offentliga

uppdragsgivare som avser att utnyttja HI:s tjänster mot ersättning är

skyldiga att tillämpa upphandlingsförfarande enligt lagen om offentlig

upphandling (LOU).

HI:s tredje uppgiftsområde är att aktivt verka för god tillgänglighet för

funktionshindrade i olika miljöer och verksamheter. Detta skall ske i

samverkan med de myndigheter och andra organ som har ansvaret för att

deras miljöer utformas med hänsyn till funktionshindrades behov. Det

gäller både den fysiska miljön och IT-miljön. På det senare området är

internationell samverkan av stor vikt. HI har på båda dessa områden en

hög kompetens som bör utnyttjas i högre grad än idag. HI:s roll har här

kunskapsöverförande karaktär men förutsätter ändå initiativ från insti-

tutets sida gentemot de ansvariga.

HIFO-utredningen anger också ett par genomgående inslag i HI:s ar-

bete. Den ena är inriktningen på ny teknik. Den andra är medverkan i

nationellt och internationellt samarbete kring hjälpmedelsfrågor. Rege-

ringen delar denna uppfattning och vill peka på att redan det nuvarande

institutet har fått viktiga uppgifter i dessa avseenden.

Hjälpmedel efterfrågas inom många områden av samhällslivet oavsett

på vilken grund de tillhandahålls eller bekostas. Ett och samma hjälpme-

del kan ha användning inom flera områden. Utveckling inom ett be-

hovsområde kan behöva föras vidare till ett annat, osv. HI bör därför ef-

ter behov kunna medverka inom alla användningsområden av teknik för

funktionshindrade. Grunden för HI:s verksamhet skall dock vara sådana

hjälpmedel som skall tillhandahållas av sjukvårdshuvudmännen enligt

hälso- och sjukvårdslagen. I anslutning härtill bör det framhållas att nå-

gon ändring av HI:s uppgiftsställning inte behövs för att i förekommande

fall möjliggöra medverkan från institutets sida inom området arbets-

hjälpmedel för vilket Arbetsmarknadsverket (AMV) och Riksförsäk-

ringsverket (RFV) har ett särskilt ansvar.

Att utveckla och prova hjälpmedel är en viktig länk i hjälpmedelsför-

sörjningen. En annan är en väl fungerande inköpssamordning. Samman-

taget är dessa båda verksamheter en grundförutsättning för att bra, säkra

och prisbilliga hjälpmedel skall kunna tillhandahålls av sjukvårdshuvud-

männen. Utredningen har inte haft till uppgift att utreda inköpssamord-

ningen som sådan, men däremot att beröra samarbetet mellan HI och

SUB. Vidare skulle utredningen lämna ett förslag om alternativ till nuva-

rande finansiering (se härom i avsnitt 6.3). I betänkandet lämnas emel-

lertid en beskrivning av det nuvarande systemet för inköpssamordning,

där SUB tecknar ramavtal med leverantörerna. Med hänsyn till EU:s

regler, och efter NOU:s godkännande, sker detta tecknande numera på

särskilt uppdrag från resp. sjukvårdshuvudman. HIFO-utredningen un-

derstryker vikten av fortsatt och utvecklat samarbete mellan HI och SUB.

Utredningen framhåller emellertid samtidigt att de båda organens roller

tydligt måste särskiljas.

Regeringen ansluter sig till utredningens bedömningar i dessa frågor.

Den inköpssamordning som har bedrivits av SUB har genom åren funge-

rat väl. Samtidigt vill regeringen framhålla att SUB är ett aktiebolag ägt

av Landstingsförbundet vilket erbjuder sina tjänster på en öppen mark-

nad. SUB:s ställning på denna marknad är idag unik, men i en framtid

kan inte uteslutas att också andra aktörer vill konkurrera om uppdrag

inom området hjälpmedelssamordning. Mot denna bakgrund anser rege-

ringen att den nuvarande ordningen där finansieringen av inköpssamord-

ningen via SUB ses som ett gemensamt ansvar för staten och sjukvårds-

huvudmännen bör överges. Istället bör en ordning införas där ägarna av

SUB, dvs. Landstingsförbundet, ikläder sig ansvaret för verksamheten

och dess finansiering. Regeringen vill dock understryka att detta inte

betyder att dagens system med samordnad upphandling via SUB kopplad

till provningsverksamheten vid HI skall upphöra. (se även avsnitt 6.3).

6.2 Hjälpmedelsinstitutets verksamhetsform

Regeringens förslag: En allmännyttig ideell förening, Hjälpmedelsin-

stitutet, bildas och övertar den 1 januari 1999 verksamheten vid det

nuvarande Handikappinstitutet. Föreningsbildare är staten, Lands-

tingsförbundet och Svenska Kommunförbundet. Föreningens med-

lemmar utgörs av föreningsbildarna.

 Regeringen föreslår att all verksamhet vid HI skall omfattas av of-

fentlighetsreglerna.

Utredningens förslag: Överensstämmer i stort med regeringens för-

slag. Utredningen föreslår dock att föreningen skall vara öppen också för

andra medlemmar än de tre föreningsbildarna och att kriterierna för

medlemsskap bör anges i stadgarna.

Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna instämmer i försla-

get om en ideell förening eller lämnar det utan erinran. Två remissinstan-

ser förordar dock aktiebolagsformen. RFV anser att aktiebolag är att fö-

redra med hänsyn till det fasta regelsystem som finns för denna associa-

tionsform. Riksskatteverket (RSV) föredrar aktiebolagsformen av samma

skäl. RSV, liksom Länsrätten i Uppsala län, tar också upp de skatterätts-

liga frågor som aktualiseras av utredningens förslag till associationsform

för verksamheten.

I fråga om huvudmannaskap för den nya föreningen stöder många re-

missinstanser utredningens förslag om tre föreningsbildare, dvs. staten,

Landstingsförbundet och Svenska Kommunförbundet. Flera av dem pe-

kar också uttryckligen på vikten av att Svenska Kommunförbundet ingår

i HI:s huvudmannakrets. Emellertid finns det också andra meningar vad

gäller ett kommunalt engagemang i HI. Svenska Kommunförbundet fin-

ner sitt tidigare refererade krav på analys av HI:s nuvarande verksamhet

och organisation som en nödvändig förutsättning för att kunna ta ställ-

ning till ett framtida engagemang i institutet. Denna uppfattning stöds av

bl.a. ett antal kommuner.

Konkurrensverket förordar en lösning med endast en huvudman, sta-

ten, varvid HI organiseras som myndighet med en del av verksamheten i

uppdragsform.

Skälen för regeringens förslag: Av riksdagens beslut i fråga om for-

mer för verksamhet som är beroende av statligt stöd (prop. 1995/96:61,

bet. 1995/96:LU7, rskr. 1996/96:79) framgår att valet av juridisk form

för HI:s verksamhet står mellan aktiebolag och ideell förening eftersom

myndighetsformen enligt utredningsdirektiven inte är tillämplig. HIFO-

utredningen har i sitt betänkande dels redovisat bakgrunden till det

nämnda riksdagsbeslutet, dels för egen del gjort en jämförelse mellan de

båda associationsformerna. Utredaren konstaterar att skillnaderna mellan

ett aktiebolag utan vinstsyfte och en ideell förening i praktiken inte torde

vara särskilt stora. Den egentliga skillnaden är den lagreglering som finns

för aktiebolag men som inte har någon motsvarighet beträffande ideell

förening. Utredaren finner att formen ideell förening är att föredra för

den typ av verksamhet som HI bedriver. Den fasthet och tydlighet som

aktiebolagsformen skulle ge bör enligt utredaren kunna tillgodoses i

föreningsformen genom tydliga stadgar.

Regeringen ansluter sig till förslaget om ideell förening som form för

HI:s fortsatta verksamhet. HI:s verksamhet är ett uttryck för ett gemen-

samt samhällsintresse att på nationell nivå hålla en sådan utvecklings-

standard och kunskapsnivå i fråga om hjälpmedel att de övergripande

handikappolitiska målen kan upprätthållas. Detta är i grunden ett odelbart

intresse, vars tillgodoseende inte ankommer på någon enskild aktör. In-

stitutet övertar inte uppgifter som statlig myndighet eller någon sjuk-

vårdshuvudman har eget operativt ansvar för. HI:s verksamhet grundas

således inte på medlemmarnas ekonomiska motiv. Formen ideell före-

ning är därför den som bäst svarar mot verksamhetens syfte.

Benämningen ideell förening torde också ge en tydligare framtoning av

institutets roll, något som är viktigt både nationellt och internationellt.

Aktiebolagsformen bör komma i fråga främst för sådana statliga verk-

samheter som drivs i en marknadssituation eller eljest av ekonomiska

motiv. Det bör i detta sammanhang erinras om att Spri (Hälso- och sjuk-

vårdens utvecklingsinstitut) nyligen ombildats till ideell förening, vilket

anses ha slagit väl ut. Däremot har formen aktiebolag tämligen naturligt

av sin ägare valts för SUB, vars uppgift är att genom centrala ramavtal

göra sjukvårdshuvudmännens inköp av hjälpmedel så förmånliga som

möjligt.

Föreningen får staten, Landstingsförbundet och Svenska Kommunför-

bundet som sina medlemmar. Regeringen bedömer att det breddade ägar-

skap som Svenska Kommunförbundets inträde i föreningen innebär ger

goda förutsättningar för en kontinuitet i verksamheten på sikt.

Föreningens styrelse föreslås få nio ledamöter och nio personliga

suppleanter vilka utses av föreningsstämman för en period om fyra år.

Staten utser styrelsens ordförande inledningsvis. Några formella krav på

styrelseledamöternas kompetens, yrkesmässig bakgrund och hemvist,

intresseinriktning etc. har inte uppställts i förslaget till stadgar för verk-

samheten. Det förutsätts dock att var och en av de personer som avses

komma ifråga för styrelseuppdrag dels besitter en personlig kompetens

och ett kunnande som gynnar ändamålet med verksamheten, dels uppvi-

sar ett intresse för hjälpmedelsfrågor i allmänhet. Det är således de per-

sonliga egenskaperna som skall ställas i förgrunden vid bedömningen av

olika personers lämplighet. Regeringen har för avsikt att behålla nuva-

rande ordning vad avser statens representation i HI:s styrelse.

Brukarna av HI:s produkter och tjänster har idag en god förankring i

HI:s verksamhet. Parterna är angelägna om att HI även fortsättningsvis

skall vara öppen för synpunkter och förslag från olika grupper av bru-

kare. I detta syfte har till styrelsen knutits ett brukarråd. Rådet föreslås

bestå av högst sju ledamöter vilka utses av styrelsen efter förslag från

riksorganisationer för funktionshindrade och andra som företräder bru-

karnas intressen. För att säkerställa att de kunskaper som rådet besitter

inom hjälpmedelsområdet kommer verksamheten tillgodo åläggs styrel-

sen en stadgefäst samråds- och informationsskyldighet med brukarrådet.

 HIFO-utredningen har ansett att den nya föreningen, trots att den är ett

privaträttsligt organ, ändå bör verka med all den öppenhet som är möjlig,

även om de tvingande offentlighetsreglerna i HI:s fall endast gäller vid

ärenden som innebär myndighetsutövning (se avsnitt 6.4). Parterna har

emellertid ansett att all verksamhet vid HI bör omfattas av offentlighets-

reglerna. Verksamheten är finansierad med offentliga medel. Många av

HI:s kontakter gäller landsting och kommuner som i sin verksamhets-

utövning har att tillämpa offentlighetsreglerna. Regeringen instämmer i

parternas bedömning och föreslår därför att HI förs i i den förteckning av

organ i bilagan till sekretesslagen (1980:100) som utan att vara myndig-

heter ändå skall omfattas av offentlighetsprincipen.

6.3 Finansiering av Hjälpmedelsinstitutet

Regeringens förslag: Hjälpmedelsinstitutets verksamhet skall be-

kostas gemensamt av staten och landstingen. Kommunerna skall anses

ha del i denna finansiering. Finansieringen föreslås ske enligt ett

fyraårigt avtal mellan staten, Landstingsförbundet och Svenska

Kommunförbundet.

 Bidraget till HI skall per år omfatta 45,5 miljoner kronor vilket

motsvarar bidragsnivån för år 1998 exklusive bidrag för verksamheten

vid AB Sjukvårdshuvudmännens Upphandlingsbolag (SUB) som

fr.o.m. år 1999 föreslås utgå ur finansieringsramen för HI.

 Medel motsvarande bidraget till SUB år 1998 5,5 miljoner kro-

nor förs från anslaget Sjukvårdsförmåner m.m. till anslaget Bidrag

till hälso- och sjukvård för att ingå i de årliga förhandlingarna mellan

staten och Landstingsförbundet om statsbidrag för hälso- och sjuk-

vårdsändamål.

Under avtalsperioden finansieras bidraget till HI av medel från

statsbudgeten, anslaget Bidrag till hälso- och sjukvård, i enlighet med

överenskommelse mellan staten och Landstingsförbundet om statsbi-

drag för hälso- och sjukvårdsändamål. För tiden därefter skall par-

terna, under avtalsperioden, överlägga om den framtida finansieringen

med det gemensamma målet att finna annan finansieringsmodell.

Den nuvarande s.k. Handikappinstitutets fond upplöses. Behåll-

ningen per den 31 december 1998 tillförs HI som startkapital i verk-

samheten.

Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens utom vad

gäller finansieringen av SUB. Utredningen föreslår att verksamheten vid

SUB även fortsättningsvis bör ingå i den finansiella ramen för HI. Utred-

ningen föreslår också att det bör övervägas att anvisa medlen för HI un-

der ett särskilt anslag på statsbudgeten inom det utgiftsområde där mer-

parten av handikappfrågorna behandlas. Om en sådan lösning väljs bör

enligt utredningen huvudmännens överläggningar ske utanför Dagmar-

systemet. Slutligen föreslår utredningen att det i huvudmännens avtal om

bildande och drift av HI och SUB bör finnas ett finansieringsavtal på sex

års sikt, inkl. kontrollstation.

Remissinstanserna: Ett femtontal remissinstanser har tillstyrkt HIFO-

utredningens hela förslag och därmed också finansieringsdelen. Hit hör

bl.a. Socialstyrelsen (SoS), AMS, Handikappombudsmannen (HO),

Landstingsförbundet, ett antal landsting och kommuner. Finansierings-

förslaget i dess helhet stöds också av bl.a. HI och SUB.

RFV förordar ett särskilt anslag på statsbudgeten och hänvisar till det

särskilda anslaget till Spri. Också bl.a. Statskontoret förordar ett särskilt

anslag.

Härutöver finns remissynpunkter på de olika delarna av utredningens

förslag, bl.a. frågan om avgifter på provning.

Konkurrensverket förordar en helt annorlunda finansiering, grundad på

avräkning mot utförda prestationer.

Såväl HI:s provningsverksamhet i sig som förslaget om ökad avgifts-

beläggning har tilldragit sig intresse i remissbehandlingen. Ett antal re-

missinstanser har berört HI:s provning som sådan och därvid uttalat sig

positivt om den, bl.a. Nutek, några kommuner, Landstingsförbundet, han-

dikapporganisationerna samt Hälso- och sjukvårdsstandardiseringen

(HSS) och SLF. SLF anser emellertid, liksom ett par andra remissinstan-

ser, att det i utredningsbetänkandet saknas principiella resonemang om

HI:s provning i relation till EU:s rättsregler. Enligt SLF kan det därvid

starkt ifrågasättas om inte krav på produktprovning utöver CE-systemets

krav utgör ett olagligt hot mot EU-reglerna om marknadsintegration. SLF

anser att sådana krav i praktiken föreligger genom att SUB:s avtal teck-

nas för produkter provade av HI.

Förslaget om ökad avgiftsbeläggning av HI:s provningsverksamhet har

tagits upp av ett tiotal remissinstanser. En del av dem synes kunna godta

sådana avgifter under vissa förutsättningar. SISUS ser det som angeläget

att den enskilde inte drabbas. Nutek framhåller att företagens möjligheter

att bära ökade kostnader måste beaktas. HI och SUB anser att avgifter

inom provningen bör begränsas till provning enligt standardiserade krav.

SLF anser, liksom Göteborgs kommun, att försiktighet bör iakttas. SLF

menar vidare att nya områden för avgiftsbeläggning av provning inte bör

tas upp i avvaktan på den försöksverksamhet som HI aviserat. SLF ut-

vecklar också ett resonemang utgående från att all provning ytterst sker

på någons uppdrag. Föreningen lämnar exempel på vad detta skulle

kunna innebära för provningens finansiering. Om t.ex. SUB eller dess

uppdragsgivare kräver viss provning som villkor för upphandling bör de

enligt SLF också bekosta provningen. Vidare anser SLF att utgångs-

punkten för avgiftssättningen snarare bör vara marknadsanpassning än

full kostnadstäckning.

Konkurrensverket är positivt till provningsavgifter och anser att verk-

samheten skall bedrivas med full kostnadstäckning.

Bl.a. handikapporganisationerna är negativa eller starkt tveksamma

till provningsavgifter. HSO menar att ansvars- och finansieringsprincipen

bör gälla och att provningen till största delen bör bekostas av samhället.

Skälen för regeringens förslag: Bidraget till HI och SUB utgår för

närvarande av medel som förhandlas mellan staten och Landstingsför-

bundet inom ramen för Dagmarsystemet. Bidraget utgör för budgetåret

1998 51 miljoner kronor, varav 5,5 till SUB.

För att skapa bästa möjliga finansiella förutsättningar för verksamheten

har parterna överenskommit att den nuvarande ordningen med finansie-

ring av HI inom ramen för Dagmarsystemet bör behållas under den första

avtalsperioden, dvs. åren 1999 2002.

Regeringen avser att i budgetpropositionen för år 1999 föreslå att

bidrag till HI skall lämnas med 45,5 miljoner kronor på anslaget Bidrag

till hälso- och sjukvård.

För tiden efter den första avtalsperiodens slut skall parterna, under

avtalsperioden, överlägga om den framtida finansieringen med det

gemensamma målet att finna en annan finansieringsmodell än den som

tillämpas under avtalsperioden.

Bidraget till HI och SUB har hittills setts som en gemensam insats av

staten och Landstingsförbundet. Det är emellertid angeläget att ägaren av

SUB, dvs. Landstingsförbundet, tar ansvaret för finansieringen av

verksamheten varför bidraget till SUB bör lyftas ur den finansiella ramen

för HI. Som tidigare redovisats betyder detta dock inte att den väl

fungerande inköpssamordningen som SUB hittills svarat för skall

upphöra.

Kommunerna som nya sjukvårdshuvudmän och därmed också hjälp-

medelsansvariga fick, som utredningen påpekar, medel överförda till sig i

samband med Ädel-reformen, men deras behov av centralt stöd i hjälp-

medelsfrågor beaktades inte i detta sammanhang. Det är därför rimligt att

Svenska Kommunförbundet är part i överenskommelserna om finansie-

ring av HI under perioden 1999 2002 utan att bidra ekonomiskt till

verksamheten.

Regeringen avser att i budgetpropositionen för år 1999 föreslå an-

slagskonstruktion och medelsanvisning i enlighet med vad som ovan har

anförts. I och med den föreslagna förändringen beaktas grundprincipen

om bruttoredovisning på statsbudgeten enligt 17§ lagen (1996:1059) om

statsbudgeten.

Bidragen till HI och SUB har hittills formellt anvisats till vad som be-

nämnts Handikappinstitutets fond, som HI:s styrelse disponerat för att

dels bekosta HI:s egen verksamhet, dels betala ut bidrag till SUB med

angivet belopp. Vidare har ett särskilt belopp varit avsatt för det produk-

tionsstöd m.m. som HI kan lämna till vissa företag. Denna fond har

emellertid ingen självständig ställning i förhållande till HI:s egna räken-

skaper som också omfattar andra intäktskällor. Utredningen har upp-

märksammat detta. HI:s nuvarande ägare, staten och Landstingsförbun-

det, har med anledning härav överenskommit att avsluta fonden i och

med att HI i nuvarande organisationsform upphör.

Erfarenheter av ny- och ombildningar av verksamheter inom den stat-

liga och kommunala sektorn visar att det i inledningsskedet av sådana

verksamheter ofta uppstår engångsvisa kostnader av skiftande karaktär.

För att inte riskera att sådana kostnader tränger ut ordinarie verksamhet

vid HI har parterna därför enats om att överskottet från fonden skall tas i

anspråk som startkapital i den nya föreningen.

Det är också viktigt att den nya föreningen kan planera långsiktigt. De

tre parterna har därför enats om ett fyraårigt finansieringsavtal. Periodens

längd är två år kortare än det ursprungliga avtalet om HI av år 1977, ett

avtal som på senare tid dock endast förlängts för ett år i taget, men torde

ändock utgöra en tillräckligt lång planeringsperiod för att skapa den lång-

siktighet som krävs i verksamheten. Nämnas bör att även Spri omfattas

av en fyraårig avtalsperiod. För flertalet myndigheter omfattar den lång-

siktiga planeringsperioden tre år.

Bidrag skall enligt avtalet per år utgå med högst 45,5 miljoner kronor.

Vilket är det samma som gäller för budgetåret 1998 exklusive bidrag om

5,5 miljoner kronor avseende verksamheten vid SUB. Dessa medel före-

slås föras över till anslaget Bidrag till hälso- och sjukvård för att använ-

das i de årliga Dagmarförhandlingarna mellan staten och Landstingsför-

bundet om statsbidrag för hälso- och sjukvårdsändamål.

Som förut nämnts har bidraget till HI i flera år utgått med oförändrat

belopp. Samma belopp ingår också i överenskommelsen för kommande

fyraårsperiod. Detta ställer enligt HIFO-utredningen ökade krav på

intäkter i HI:s verksamhet. Utredningen pekar först mer allmänt på en

ökning av kostnadstäckningen för sådana produkter och tjänster som re-

dan i dag är avgiftsbelagda, bl.a. trycksaker, kurser och konferenser.

Vissa smärre intäkter finns också från ackrediterad provning och från

standardiseringsarbetet.

Utredningen anser emellertid också att nya avgifter bör kunna införas

inom HI:s provningsverksamhet. Även inom standardiseringsarbetet bör

intäkterna kunna ökas. Samtidigt är utredningen medveten om riskerna

härmed och framhåller att en ökad avgiftsbeläggning bör ske med försik-

tighet.

Systemet med CE-märkning för medicintekniska produkter, däribland

hjälpmedlen, träder i full kraft den 14 juni 1998.

Som HIFO-utredningen påpekar innebär emellertid CE-märkningen

endast att produkten fyller vissa krav i EU:s direktiv och att den därmed

anses ha tillräcklig säkerhet för att kunna marknadsföras inom EU/EES-

området. Däremot, framhåller HIFO, säger CE-märket ingenting om i

vilken mån produkten uppfyller det slags kvalitets- eller funktionskrav

som HI ställer upp i sin produktbedömning och som sedan ligger till

grund för SUB:s upphandling.

Regeringen anser att HI:s provning fyller en viktig funktion i hjälpme-

delsförsörjningen. Kvalitetskrav kan t.ex. bidra till ökad livslängd och

därmed bl.a. gynnsammare investeringar. Funktionskrav innebär t.ex. att

en rullstol anpassas så att den kan användas vid färdtjänsttransporter.

Att det finns krav på kvalitet och funktion är således viktigt både för

dem som behöver hjälpmedlen och för dem som skall tillhandahålla dem.

Det finns emellertid inga centralt ställda krav på att produkter skall

provas hos HI. En enbart CE-märkt produkt kan naturligtvis köpas in av

den som så önskar. Det finns inte heller något krav på att upphandling

skall ske via SUB:s avtal. Andra leverantörer kan också anlitas. Det är

resp. sjukvårdshuvudman som ställer produktkrav och beslutar om sin

upphandling. Den nu tillämpade formen för inköpssamordning via SUB

är godkänd av NOU.

Samtidigt är det naturligtvis viktigt att, som också HIFO-utredningen

berör, aktörerna inom hjälpmedelsområdet noga följer utvecklingen i

fråga om produktprovning och upphandling av hjälpmedel och därvid

särskilt beaktar CE-systemets genomslag och inverkan på hjälpmedelsut-

vecklingen och -försörjningen, inte bara i Sverige. Hur och i vilken om-

fattning HI:s provningsverksamhet påverkas är det för tidigt att uttala sig

om. HI måste dock vara berett att göra de anpassningar som utvecklingen

kan föranleda.

Regeringen delar utredningens uppfattning att HI:s ekonomi torde be-

höva tillskott genom egna intäkter. Det är därvid naturligt att bl.a. frågan

provningsavgifter aktualiserats. Lika naturligt är det att en avgiftsbelägg-

ning här sker med försiktighet.

Regeringen vill också framhålla, bl.a. med hänsyn till synpunkterna

från HSO och SLF om ansvar för provningens finansiering, att samhäl-

lets stöd till provningen redan ingår i bidraget till HI. Det blir en sak för

HI:s huvudmän att bedöma i vilken mån avgifter därutöver behövs och

hur de i så fall bör tas ut.

HIFO-utredningens uttalande om ökade intäkter för HI i standardise-

ringsarbetet har föranlett en närmare genomgång i ett remissyttrande från

HSS. Frågan synes kunna lösas i samverkan mellan HSS och HI.

6.4 Myndighetsutövning vid Hjälpmedelsinstitutet i visst

fall m.m.

Regeringens förslag: Till Hjälpmedelsinstitutet skall liksom idag

kunna delegeras uppgifter som innebär myndighetsutövning vid in-

stitutet. Regeringen ges i en särskild lag möjlighet till sådan delege-

ring till den nya ideella föreningen.

Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens utom vad

gäller offentlighetsprincipen (jfr. avsnitt 6.2).

Remissinstanserna: Utredningens bedömning att vissa uppdrag till HI

kan innebära myndighetsutövning vid institutet har inte föranlett några

synpunkter i remissbehandlingen. Detsamma gäller i fråga om de lagför-

slag som utredningen lagt fram. Några smärre frågor inom området har

dock tagits upp, bl.a. av AMS som pekar på att det behövs en beslutsord-

ning för HI:s handläggning av ärenden som innebär myndighetsutövning.

Vidare har Justitiekanslern (JK) tagit upp frågan om ansvar för skada

som kan ha vållats genom fel eller försummelse vid myndighetsutövning.

Om staten är ansvarig för verksamheten i fråga blir enligt JK förord-

ningen (1995:1301) om skadeståndsanspråk mot staten tillämplig och

ärendet prövas då av JK.

Skälen för regeringens förslag: HI har redan i sin nuvarande form fått

vissa regeringsuppdrag som enligt HIFO-utredningen torde innefatta

myndighetsutövning från HI:s sida. Det gäller främst handläggning av

det s.k. stimulansbidraget för kompetensutveckling inom hjälpmedelsom-

rådet.

Vidare synes enligt utredningen det mesta tala för att också institutets

handläggning av det s.k. produktionsstödet och den därtill kopplade för-

lustgarantin bör betraktas som myndighetsutövning. Däremot innebär

inte HI:s provningsverksamhet att myndighetsutövning sker vid institu-

tet.

Utredningen framhåller vidare att HI:s uppdrag i fråga om stimulans-

bidraget är en temporär uppgift som upphörde år 1997. Utredningen pe-

kar i annat sammanhang också på att det nuvarande produktionsstödet

bör kunna omvandlas till ett mer flexibelt instrument i arbetet med ut-

veckling av hjälpmedel och av hjälpmedelsförsörjningen och därmed få

en karaktär som inte innefattar myndighetsutövning.

Det kan dock enligt utredningen inte uteslutas att uppgifter som inne-

bär fördelning av bidrag eller annat stöd till sjukvårdshuvudmän och

andra aktörer inom hjälpmedelsområdet kan komma att ges också fram-

gent. Enligt direktiven till utredningen skall HI även i en ny rättslig form

kunna handlägga sådana ärenden. Utredningen har därför lagt fram för-

slag om en särskild lag som gör sådan delegering möjlig från regeringens

sida. Vidare föreslår utredningen ett tillägg i bilagan till sekretesslagen

(1980:100), av innebörd att rätt skall finnas att hos HI ta del av hand-

lingar i dessa ärenden.

Regeringen ansluter sig till utredningens bedömning i fråga om myn-

dighetsutövning vid HI och behovet av lagreglering för fortsatt delege-

ring till HI. Det bör uppmärksammas dels att det inte är frågan om upp-

gifter som skulle innebära myndighetsutövning mot enskilda personer,

dels att ifrågavarande uppgifter endast kommer att omfatta en liten del av

HI:s verksamhet. Det bör vidare nämnas att det nuvarande produktions-

stödet genom partsöverenskommelsen avses få sådan utformning som

HIFO-utredningen skisserat.

Det av AMS påpekade behovet av en beslutsordning vid HI i dessa

ärenden förutsätts primärt tillgodoses genom de föreskrifter regeringen

lämnar i samband med en delegation.

Utredningen föreslår att HI tas in i förteckningen i bilagan till sekre-

tesslagen (1980:100) i vad gäller ärenden som innebär myndighetsutöv-

ning vid institutet. I dessa ärenden skulle härigenom skyldighet föreligga

för HI att lämna ut allmänna handlingar och uppgifter ur sådana hand-

lingar. Som nämnts i avsnitt 6.2 omfattas emellertid all verksamhet vid

HI enligt partsöverenskommelsen av denna skyldighet. Regeringen har

därför i ett lagförslag fört upp hela verksamheten vid HI i nämnda för-

teckning. Erforderligt sekretesskydd för vissa slags uppgifter kommer

även att finnas genom samma lag.

Parterna har liksom HIFO-utredningen funnit att förvaltningslagen

(1986:223) inte bör tillämpas på HI:s verksamhet. Dock har en jävsklau-

sul förts in i förslaget till stadgar i frågor om styrelsens handläggning.

Enligt nuvarande stadgar för HI kan regeringen resp. Landstingsför-

bundet var för sig ålägga HI att utföra utredningsuppdrag inom ramen för

institutets resurser.

I remissbehandlingen har det påpekats att en sådan ensidig rätt inte är

lämplig visavi en förening. De avtal och stadgar som avses gälla för den

nya föreningen har i denna del fått en utformning som förutsätter samför-

stånd mellan medlemmarna innan sådant uppdrag ges.

7 Författningskommentar

7.1 Förslag till lag om överlämnande av vissa

förvaltningsuppgifter till Hjälpmedelsinstitutet, ideell

förening

Enligt 11 kap. 6 § tredje stycket regeringsformen kan när inte annan

grundlagsbestämmelse medför hinder däremot förvaltningsuppgift

som innebär myndighetsutövning överlämnas till bolag, förening, sam-

fällighet, stiftelse eller enskild individ under förutsättning att detta sker

med stöd av lag. Själva överlämnandet av uppgiften behöver sålunda inte

ske genom lag.

1 §

I 1 § anges vilket slag av uppgifter som innebär myndighetsutövning som

får överlämnas till Hjälpmedelsinstitutet. Uppgifterna beskrivs som för-

delning av bidrag och annat stöd som gäller verksamhet med hjälpmedel

för personer med funktionshinder. Detta innebär att det inte kan bli fråga

om fördelning av bidrag som tar sikte på enstaka exemplar av något

hjälpmedel. Vad som avses är istället stöd till utvecklings- och forsk-

ningsverksamhet samt informations- och utbildningsverksamhet beträf-

fande hjälpmedel eller annan jämförlig verksamhet.

Vidare anges att det skall vara fråga om bidrag och annat stöd som

lämnas till sjukvårdshuvudmän, handikapporganisationer eller andra or-

ganisationer som företräder brukarnas intressen, företag med verksamhet

inom hjälpmedelsområdet eller andra med sådan verksamhet. Uppgifter

som innebär myndighetsutövning i förhållande till allmänheten eller till

enskilda kan sålunda inte anförtros Hjälpmedelsinstitutet med stöd av

den föreslagna lagen. Med den föreslagna lydelsen kommer lagen även

att omfatta andra former av ekonomiskt stöd än direkta utbetalningar av

pengar. Lagförslaget är inte avsett att begränsa möjligheterna att lämna

uppgifter till Hjälpmedelsinstitutet som inte innebär myndighetsutövning.

2 §

Av 2 § framgår att regeringen kan meddela närmare föreskrifter för utöv-

ande av förvaltningsuppgifter som med stöd av lagen överlämnas till

Hjälpmedelsinstitutet.

7.2 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen

(1980:100)

Som framgår av avsnitt 6.2 föreslås att verksamheten hos Hjälpmedelsin-

stitutet skall präglas av de principer om offentlighet som gäller för myn-

digheter.

Enligt 1 kap. 8 § sekretesslagen kan tryckfrihetsförordningens regler

om rätt att ta del av allmänna handlingar hos myndigheter också gälla

sådana handlingar hos vissa privaträttsliga subjekt. Detta gäller de pri-

vaträttsliga subjekt som upptas i en särskild bilaga till lagen och i den

mån handlingarna i fråga hör till viss i bilagan angiven verksamhet hos

subjekten. Bilagan kompletteras nu med Hjälpmedelsinstitutet avseende

all verksamhet hos institutet.

SOCIALDEPARTEMENTET

LANDSTINGSFÖRBUNDET

SVENSKA KOMMUNFÖRBUNDET

KONSORTIALAVTAL om bildande m.m., av den allmännyttiga

ideella föreningen Hjälpmedelsinstitutet

Avtalets parter: Svenska staten, Landstingsförbundet och Svenska

Kommunförbundet, nedan benämnda parterna.

1 § Parterna är överens om att bilda en allmännyttig ideell förening

Hjälpmedelsinstitutet, nedan kallad "föreningen", med syfte och stadgar

som framgår av bilaga till detta avtal. Föreningen bildas senast den 31

december 1998 och övertar den 1 januari 1999 verksamheten vid det

nuvarande Handikappinstitutet.

2 § Genom detta avtal jämte bilagda stadgar regleras parternas åtaganden

för dels bildande av föreningen, i vilken de skall vara medlemmar, dels

föreningens verksamhet och finansiering.

 Genom detta avtal är parterna också överens om att föreningen övertar

Handikappinstitutets roll i samarbetet med AB Sjukvårdshuvudmännens

upphandlingsbolag (SUB).

3 § Handikappinstitutets verksamhet övergår i sin helhet till föreningen,

varefter institutet avvecklas så snart det lämpligen kan ske.

Övergången skall i princip innebära att

 föreningen övertar samtliga ekonomiska tillgångar och skulder,

 föreningen övertar de rättigheter och förpliktelser som Handikapp-

institutet tidigare förvärvat eller iklätt sig,

 föreningen övertar Handikappinstitutets personal och arbetsgiva-

ransvaret för denna,

 avtalet om Handikappinstitutet av den 24 mars 1977 mellan staten

och Landstingsförbundet skall upphöra att gälla den 31 december

1998, såvitt detta konsortialavtal vunnit giltighet.

 Staten och Landstingsförbundet förklarar sig överens om att de gemen-

samt tillskjutit medlen till den nuvarande s.k. Handikappinstitutets fond,

att denna fond skall upplösas och att dess behållning skall tillföras som

startkapital för det nya institutet. Staten och Landstingsförbundet

förklarar sig också överens om att de inte har några krav i övrigt på

institutet.

4 § En gemensam arbetsgrupp skall tillsättas för att utarbeta förslag till

de ytterligare överenskommelser som behövs för föreningens överta-

gande av nuvarande verksamhet enligt § 3. Förslagen skall föreligga un-

der hösten 1998 i sådan tid att övertagandet kan godkännas av den kon-

stituerande föreningsstämman.

5 § Konstituerande föreningsstämma skall hållas senast den 31 oktober

1998. Parterna förbinder sig att därvid rösta för att förslaget till stadgar

antas. Parterna åtar sig att vid denna stämma också överta tillgångar och

skulder, rättigheter och förpliktelser enligt 3 och 4 §§.

6 § Handikappinstitutet har t.o.m. år 1998 finansierats av medel från

statsbudgeten, anslaget Sjukvårdsförmåner m.m. posten Ersättningar till

sjukvårdshuvudmännen m.m., i enlighet med överenskommelse mellan

staten och Landstingsförbundet.

 Parterna i detta konsortialavtal har i förberedelserna för avtalets

ingående gemensamt haft avsikten att en fortsatt sådan finansieringsform

skall anses inkludera även kommunerna i deras egenskap av sjuk-

vårdshuvudmän och att Svenska Kommunförbundet skall inträda som

likaberättigad part i den nya föreningens bildande och i dess fortsatta

verksamhet.

 Staten och Landstingsförbundet har överenskommit om följande:

1. Fr.o.m. år 1999 skall för Hjälpmedelsinstitutet avsättas sammanlagt

45,5 miljoner kronor årligen för perioden 1999-2002 på motsvarande

sätt som hittills skett.

2. Finansieringen av Hjälpmedelsintitutet skall under avtalsperioden

ske av medel från statsbudgeten i enlighet med överenskommelse

mellan staten och Landstingsförbundet om statsbidrag för hälso- och

sjukvårdsändamål. Bidragets storlek skall tydligt framgå av överens-

kommelsen.

3. Överskottet i Handikappinstitutets fond per den 31 december 1998

skall disponeras som startkapital i Hjälpmedelsinstitutet.

7 § Svenska Kommunförbundets avsedda ställning i den nya föreningen

skall inte påverkas av den överenskommelse som framgår av 6 §.

8 § Finansieringsmodellen enligt 6 § gäller för avtalsperioden 1999-2002.

För tiden därefter skall parterna, under avtalsperioden, överlägga om den

framtida finansieringen med det gemensamma målet att finna annan

finansieringsmodell än enligt detta avtal.

9 § Parterna bildar föreningen gemensamt och på lika villkor och är

överens om att ha ett gemensamt uppträdande i vad gäller föreningens

angelägenheter. Härvid skall parterna bl.a. överlägga i de frågor som

föreningsstämman skall avgöra.

10 § I föreningens stadgar ges föreskrifter om redovisning och revision,

om uppföljning och utvärdering och om utarbetande av budgetunderlag.

11 § Parterna förbinder sig att under avtalstiden inte begagna sig av

möjligheten att som enskild medlem utträda ur föreningen. Om en av

parterna vill ifrågasätta föreningens verksamhet i stort eller sitt eget

engagemang i föreningen skall parterna överlägga om saken och, om de

är överens härom, påkalla föreningens upplösning.

 Parterna är eniga om att föreningens nu överenskomna ändamål och

verksamhetsinriktning förutsätter medlemskap av de tre parterna. Om

någon av parterna säger upp avtalet skall parterna rösta för att föreningen

upplöses.

12 § Avtalet gäller från det att det godkänts av regeringen och av

Landstingsförbundets och Svenska Kommunförbundets styrelser tills vi-

dare intill utgången av år 2002. Om avtalet inte sagts upp senast ett år

före avtalstidens utgång anses det förlängt för ytterligare en fy-

raårsperiod.

-----------------

Avtalet är upprättat i tre exemplar, varav parterna erhållit var sitt, och blir

giltigt efter riksdagens beslut i enlighet med förslag i proposition

1997/98:57 Ombildning av Handikappinstitutet och när det därefter

godkänts av regeringen och av Landstingsförbundets respektive Svenska

Kommunförbundets styrelse.

Stockholm den 4 mars 1998

för staten för Landstings- för Svenska

 förbundet Kommunförbundet

......................... ..............................

..........................

Ulf[REDACTED_EFTERNAMN] Monica[REDACTED_EFTERNAMN] Evert[REDACTED_EFTERNAMN]

SOCIALDEPARTEMENTET

LANDSTINGSFÖRBUNDET

SVENSKA KOMMUNFÖRBUNDET

STADGAR FÖR DEN ALLMÄNNYTTIGA IDEELLA

FÖRENINGEN HJÄLPMEDELSINSTITUTET

FIRMA

§ 1

Föreningens firma är Hjälpmedelsinstitutet, ideell förening.

ÄNDAMÅL

§ 2

Hjälpmedelsinstitutet är en allmännyttig ideell förening.

 Hjälpmedelsintitutets ändamål är att arbeta för förbättrad livskvalitet för

människor med funktionshinder genom att medverka till utveckling av

bra och säkra hjälpmedel och till en effektiv hjälpmedelsförsörjning.

Institutet skall genom sitt arbete bidra till ökad tillgänglighet i samhället

för funktionshindrade.

VERKSAMHET

3 §

Hjälpmedelsinstitutet är ett centralt organ, vars arbete efter behov kan

omfatta teknik för funktionshindrade inom alla användningsområden.

Verksamheten skall dock i första hand avse sådana hjälpmedel som av

sjukvårdshuvudmännen skall tillhandahållas enligt hälso- och sjuk-

vårdslagen.

 För inriktning av verksamheten enligt första stycket gäller att

Hjälpmedelsinstitutet skall

 främst arbeta med forskning, utveckling, provning och standardise-

ring av hjälpmedel samt med information, utbildning och erfaren-

hetsutbyte,

 med expertis biträda sjukvårdshuvudmännen, centrala organ, bru-

karnas organisationer samt företag och andra organisationer inom

hjälpmedelsområdet,

 i samverkan med ansvariga myndigheter och andra organ aktivt

verka för god tillgänglighet för funktionshindrade i olika miljöer

och verksamheter,

 Vidare skall Hjälpmedelsinstitutet i sin verksamhet enligt föregående

stycke

 särskilt följa och utveckla användningen av ny teknik,

 medverka i nationellt och internationellt samarbete i hjälpmedels-

frågor,

 samarbeta med AB Sjukvårdshuvudmännens Upphandlingsbolag.

 Föreningen får också i övrigt bedriva verksamhet som är förenlig med

föreningens ändamål enligt 2 §.

 Särskilda produkter eller tjänster som föreningen tillhandahåller får

avgiftsbeläggas. Hjälpmedelsinstitutet får inte ta ut högre avgifter än som

svarar mot kostnaderna för de tjänster eller produkter som föreningen

tillhandahåller. Avgift skall dock i regel inte tas ut om föreningen i ett

enskilt fall ger råd, eler lämnar annat biträde av begränsad omfattning, åt

sjukvårdshuvudman eller annan som avses i andra st., andra strecksatsen.

 Särskilda produkter eller tjänster som föreningen tillhandahåller för

tjänsteexport får avgiftsbeläggas enligt principer som styrelsen

bestämmer.

 Föreningens verksamhet skall präglas av öppenhet och de principer om

offenlighet som gäller enligt Tryckfrihetsförordningen och sekretess-

lagen (1980:100).

 Medel som ställts till föreningens förfogande, liksom förekommande

egna intäkter, får användas till att stödja verksamhet utanför institutet om

denna användning av medlen främjar föreningens ändamål.

FÖRENINGENS ORGAN OCH VERKSAMHETENS

ORGANISATION

§ 4

Föreningens organ är:

1. föreningsstämma,

2. styrelse,

3. direktör,

4. revisorer,

5. brukarråd.

MEDLEMSKAP I FÖRENINGEN

§ 5

Föreningens medlemmar är svenska staten, Landstingsförbundet och

Svenska Kommunförbundet.

VERKSAMHETS- OCH RÄKENSKAPSÅR

§ 6

Föreningens verksamhets- och räkenskapsår är kalenderår. Föreningen

skall föra räkenskaper i enlighet med bestämmelserna i bokföringslagen

(1976:125).

 Föreningens redovisning och rapportering av verksamheten skall så

långt möjligt anpassas till de principer som gäller för statliga myn-

digheter. Bestämmelserna i förordningen (1996:882) om myndigheters

årsredovisningar m.m. samt bokföringsförordningen (1979:1194) bör

därvid utgöra utgångspunkter.

FÖRENINGSSTÄMMA

§ 7

Föreningsstämman är föreningens högsta beslutande organ.

 Ordinarie föreningsstämma skall hållas inom fem månader efter ut-

gången av varje räkenskapsår.

 För behandling av visst ärende skall extra föreningsstämma hållas när

styrelsen finner det behövligt eller när det skriftligen och med angivande

av anledningen begärs av minst en av medlemmarna.

 Skriftlig kallelse till föreningsstämma skall sändas ut till samtliga

medlemmar. Kallelse till ordinarie stämma skall sändas ut tidigast fyra

och senast två veckor före stämman. Kallelsen skall ange de ärenden som

skall behandlas på stämman. Medlem har rätt att få ärende behandlat på

föreningsstämma om medlemmen skriftligen påyrkar detta hos styrelsen i

så god tid att ärendet kan tas upp i kallelsen till stämman. Endast ärende

som angetts i kallelsen kan behandlas vid stämman.

 Föreningsstämman kan låta sakkunniga eller andra personer med sär-

skild kompetens närvara vid stämman. Den som är närvarande i sådan

funktion har inte rösträtt på stämman och har heller inte rätt att få sin

mening antecknad i protokollet.

§ 8

Vid ordinarie föreningsstämma skall följande ärenden förekomma:

1. val av ordförande vid stämman,

2. val av minst en justeringsman,

3. upprop och fastställande av röstlängd,

4. fråga om stämmans behöriga utlysande,

5. godkännande av dagordning,

6. framläggande av årsredovisning, bestående av resultat- och balans-

räkningar och förvaltningsberättelse samt en finansieringsanalys, för

senaste verksamhetsår,

7. revisorernas berättelse för samma tid,

8. fastställande av resultat- och balansräkning,

9. disposition av vinst eller förlust enligt fastställd balansräkning,

10. fråga om ansvarsfrihet för styrelsens ledamöter,

11. fastställande av medlemsavgift för det kommande kalenderåret,

12. fråga om arvode till styrelse och revisorer,

13. val av ordförande, två vice ordförande, övriga styrelseledamöter och

suppleanter,

14. val av revisorer och revisorssuppleanter,

15. behandling av ärende som styrelsen hänskjutit till stämman eller som

väckts av medlem.

 Handlingar enligt punkt 6 skall överlämnas till revisorerna minst sex

veckor före ordinarie föreningsstämma.

 Väcks fråga om att föreningen själv skall bilda eller eljest engagera sig

ekonomiskt i ett aktiebolag eller annan juridisk person, eller inträda som

huvudman, bolagsman eller partner i annan verksamhet, skall den frågan

avgöras av föreningsstämman.

§ 9

Föreningsstämman hålls på den ort styrelsen bestämmer.

 Protokollet justeras av stämmans ordförande och minst en av stämman

utsedd justeringsman.

 Vid föreningsstämman har varje medlem en röst.

 Samtliga medlemmar skall vara ense i frågor som avser verksamhetens

mål, inriktning, omfattning eller kvalitet

FÖRENINGENS LEDNING

§ 10

Föreningens styrelse svarar för förvaltningen av föreningens angelä-

genheter.

 Föreningens direktör svarar för biträde åt styrelsen, verkställer dess

beslut och leder arbetet vid Hjälpmedelsinstitutet inom ramen för de

befogenheter som styrelsen fastställer för den löpande verksamheten.

Direktören är föredragande i styrelsen och har i övrigt rätt att närvara vid

styrelsens sammanträden.

STYRELSEN

§ 11

Föreningens styrelse skall ha nio ledamöter med nio suppleanter. Sty-

relsen består av ordförande, två vice ordföranden och sex övriga leda-

möter. Envar av staten. Landstingsförbundet och Svenska Kommunför-

bundet utser tre ledamöter och tre personliga suppelanter.

 Styrelsens ledamöter och suppleanter väljs för en period om fyra år.

§ 12

Styrelsen har sitt säte i Stockholm.

§ 13

Styrelsen leder på uppdrag av föreningsstämman arbetet inom föreningen

och är ansvarig för verksamhetens inriktning inom ramen för föreningens

ändamål och för dess ekonomi på kort och lång sikt. Styrelsen beslutar i

samtliga ärenden rörande föreningen och dess verksamhet såvitt inte

annat angetts i stadgarna. Styrelsen svarar för beredning av de ärenden

som skall förekomma på föreningsstämma. Styrelsen får delegera sin

beslutanderätt till direktören, utom i följande ärenden:

1. fastställande av policydokument för Hjälpmedelsinstitutets verksam-

het,

2. utseende av direktör och fastställande av löne- och anställningsvill-

kor för denne,

3. beslut om Hjälpmedelsinstitutets lokalisering och om de instruktio-

ner för verksamheten som styrelsen finner behövliga,

4. utseende av firmatecknare för föreningen,

5. ärende som innebär myndighetsutövning, om inte ärendets beskaf-

fenhet i enskilt fall medger det,

6. ärende om ekonomiskt stöd till annan verksamhet enligt 3 §, femte

stycket,

7. fastställande av årlig verksamhetsplan och budget,

8. beslut om att till ordinarie föreningsstämma avge årsredovisning,

9. beslut att avge budgetunderlag enligt därför gällande särskilda be-

stämmelser,

10. beslut att företa utvärdering eller annan prövning av föreningens

verksamhet om den föranleds av externt givna villkor, liksom beslut

i anledning av att sådan utvärdering eller annan prövning genom-

förts.

 Styrelsen får inom sig vid behov tillsätta utskott för de uppgifter

styrelsen bestämmer samt till sig knyta sakkunniga där så behövs. De

sakkunniga har inte rösträtt och inte heller rätt att få sin mening

antecknad i protokollet.

 Styrelsen får till sig adjungera två representanter för de anställda vid

institutet. De har yttranderätt men ej rösträtt vid styrelsens sammanträden

och ej heller rätt att få sin mening antecknad i protokollet.

Personalföreträdarna får inte delta i behandling av frågor om mål och

inriktning av föreningens verksamhet. De får heller inte delta i

behandling av frågor som rör kollektivavtal eller stridsåtgärder eller

andra frågor där en facklig organisation på arbetsplatsen har ett väsentligt

intresse som kan strida mot föreningens.

§ 14

Styrelsen sammanträder enligt plan som styrelsen fastställer och i övrigt

när ordföranden finner det behövligt eller om minst hälften av

ledamöterna begär det.

 Kallelse till styrelsesammanträde, jämte föredragningslista, skall sändas

ut till ledamöterna i god tid.

§ 15

Styrelsen är beslutsför när mer än hälften av hela antalet styrelsele-

damöter är närvarande. Beslut fattas med enkel majoritet. Vid lika

röstetal gäller den mening som ordföranden biträder. Omröstning sker

öppet.

 Styrelseledamot får inte delta i handläggning och beslut i ärenden där

han eller hon är jävig enligt de principer som gäller enligt 11 §

förvaltningslagen (1986:223).

 Styrelsens protokoll justeras av ordföranden och ytterligare en ledamot

som styrelsen utser.

REVISORER

§ 16

Styrelsens förvaltning och föreningens räkenskaper skall granskas årligen

av minst tre revisorer. En av dem liksom dennes suppleant utses av

Riksrevisionsverket. De övriga liksom deras suppelanter utses av

föreningsstämman. Minst en av revisorerna och dennes suppleant skall

vara auktoriserad revisor.

 Revisorerna skall för varje räkenskapsår avge revisionsberättelse till

föreningsstämman. Berättelsen skall överlämnas till styrelsen senast två

veckor före ordinarie föreningsstämma.

BRUKARRÅD

§ 17

Brukarrådet är ett rådgivande organ till styrelsen. Rådet skall bestå av

högst sju ledamöter som representerar olika grupper av brukare av

Hjälpmedelsinstitutets produkter och tjänster.

 Brukarrådet utses av styrelsen efter förslag från riksorganisationer för

funktionshindrade och andra, vilka företräder brukare av institutets

produkter och tjänster.

 Brukarrådet utses för en period om fyra år.

§ 18

Styrelsen skall samråda med brukarrådet i frågor om

 forskning, utveckling, provning och standardisering av hjälpmedel,

 information, utbildning och erfarenhetsutbyte,

 tillgänglighet för funktionshindrade i olika miljöer och verksamhe-

ter,

 nationellt och internationellt samarbete i hjälpmedelsfrågor.

 Styrelsen skall även i övrigt samråda med och informera brukarrådet i

frågor som berör personer som brukarrådet representerar.

 I de frågor som avses i denna paragraf kan rådet också självständigt

väcka förslag.

ÄNDRING AV STADGAR

§ 19

Beslut om ändring av dessa stadgar fattas av föreningsstämman. För be-

slut om ändring krävs att samtliga medlemmar är överens.

FÖRENINGENS UPPLÖSNING

§ 20

Föreningen får upplösas om det befinns att den inte längre behövs för sitt

ändamål eller om den inte har möjlighet att fortsätta verksamheten.

Frågan avgörs i samma ordning som vid stadgeändring.

 Beslut om upplösning skall innehålla föreskrifter om föreningens arkiv.

 I den mån föreningens behållna nettotillgångar hänför sig till bidrag

som lämnats av medlemmarna skall de återföras till dessa. Tillgångar i

övrigt skall delas lika mellan medlemmarna. Med bidrag skall härvid

avses sådana som lämnats under de tre senaste räkenskapsåren.

Remissinstanser betänkandet (SOU) 1996:174

Handikappinstitutet - för bra hjälpmedel och

ökad livskvalitet

1. Riksdagens ombudsmän

2. Kammarrätten i Jönköping

3. Länsrätten i Uppsala län

4. Justitiekanslern

5. Riksförsäkringsverket

6. Socialstyrelsen

7. Spri

8. Handikappombudsmannen

9. Nämnden för vårdartjänst

10. Handikappinstitutet

11. Socialvetenskapliga forskningsrådet

12. Post- och telestyrelsen

13. Vägverket

14. Statskontoret

15. Riksrevisionsverket

16. Riksskatteverket

17. Nämnden för offentlig upphandling

18. Arbetsmarknadsstyrelsen

19. Närings- och teknikutvecklingsverket

20. Boverket

21. Konkurrensverket

22. Täby kommun

23. Nyköpings kommun

24. Växjö kommun

25. Oskarshamns kommun

26. Malmö kommun

27. Halmstads kommun

28. Göteborgs kommun

29. Vänersborgs kommun

30. Skövde kommun

31. Karlstads kommun

32. Västerås kommun

33. Falu kommun

34. Sundsvalls kommun

35. Umeå kommun

36. Luleå kommun

37. Svenska kommunförbundet

38. Kommunförbundet i Uppsala län

39. Kommunförbundet i Jönköpings län

40. Kommunförbundet i Västerbotten

41. Stockholms läns landsting

42. Uppsala läns landsting

43. Jönköpings läns landsting

44. Kalmar läns landsting

45. Malmöhus läns landsting

46. Skaraborgs läns landsting

47. Örebro läns landsting

48. Landstinget Dalarna

49. Jämtlands läns landsting

50. Landstingsförbundet

51. Synskadades riksförbund

52. Sveriges dövas riksförbund

53. Handikappförbundens samarbetsorgan

54. De handikappades riksförbund

55. Pensionärernas riksorganisation

56. Riksförbundet pensionärsgemenskap

57. Statspensionärernas riksförbund

58. Sveriges pensionärsförbund

59. Apoteksbolaget AB

60. Samhall AB

61. Hälso- och sjukvårdsstandardiseringen

62. AB Sjukvårdshuvudmännens upphandlingsbolag

63. Svenska sjukvårdsleverantörers förening

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 mars 1998

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden

Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1997/98:57 Ombildning av

handikappinstitutet

Rättsdatablad

Författningsrubrik

Bestämmelser som

inför, ändrar, upp-

häver eller upprepar

ett normgivnings-

bemyndigande

Celexnummer för

bakomliggande EG-

regler

Lag (1998:000) om

överlämnande av vissa

förvaltningsuppgifter till

Hjälpmedelsinstitutet,

ideell förening

2 §

 Lagen omtryckt 1992:1474.

 Senaste lydelse 1997:958.

Prop. 1997/98:57

2

1

Prop. 1997/98:57

Bilaga 1

26

Prop. 1997/98:57

Bilaga 1

25

Prop. 1997/98:57

Bilaga 2

29

Prop. 1997/98:57

Bilaga 2

28

Prop. 1997/98:57

Bilaga 3

36

Prop. 1997/98:57

Bilaga 3

35

Prop. 1997/98:57

37

Prop. 1997/98:57

37

Prop. 1997/98:57

38

38