Regeringens proposition 1992/93:113

Sändning av grannländers rundradioprogram från sändare i Sverige

Prop.

1992/93:113

Regeringen överlämnar denna proposidon ull riksdagen.

Vid regeringssammanträdet har chefen för kulturdepartementet varit före­dragande.

Stockholm den 29 oktober 1992

På regeringens vägnar

Cari[REDACTED_EFTERNAMN]

Birgit[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås, med anledning av en skrivelse från den danske kommunikationsministern, att regeringen får medge undantag från huvud­delen av radiolagens bestämmelser beträffande vissa utländska radiosänd­ningar. Sådant undantag fär medges om sändningen huvudsakligen skall tas emot i ett annat land och helt överensstämmer med en samtidigt utsänd laglig nmdradiosändning i det landeL

1 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 113

Regeringens proposition om sändning

Prop. 1992/93:113

av grannländers rundradioprogram från sändare i Sverige

1 Inledning

Danmarks kommunikadonsminister har i en skrivelse till den svenska rege­ringen förhört sig om möjligheten att föriägga en TV-sändare för danska TV 2 till Landskrona-området för att försörja de områden längs den danska Öresundskusten som i dag inte kan ta emot TV 2 från sändare i Danmark.

Så som den svenska lagstiftningen är utformad skulle en utländsk rundra­diosändning från en plats i Sverige omfattas av svenska regler fÖr rundradio­sändningar, även om sändningen också stod under den utländska statens kontroll och var riktad till befolkningen i deft udändska staten.

I det följande föreslår regeringen en ändring i radiolagen (1966:755) med innebörden att vissa radiorättsliga regler inte skall behöva tillämpas om en sändare på svenskt territorium används för lagliga utländska rundradiosänd­ningar som är avsedda att tas emot i sändningamas hemland.

Regeringen beslutade den 8 oktober 1992 att inhämta Lagrådets yttrande över förslaget till ändring i radiolagen. Det lagförslag som remitterades till Lagrådet är bifogat propositionen som bilaga 1. Lagrådet har i yttrande den 21 oktober 1992 lämnat förslaget utan erinran, se bilaga 2. I propositionens lagförslag har vissa redaktonella ändringar gjorts i förhållande till förslaget i remissen.

2 Gällande rätt m.m.

2.1 Svensk lagstiftning

Enligt 2 § radiolagen (1966:755, omtryckt 1991:1066, ändrad senast 1992:74) får radiosändare här i riket eller på svenskt fartyg eller luftfartyg utom riket innehas eller användas endast av den som erhållit tillstånd av rege­ringen eller myndighet som regeringen bestämmer. Enligt I § kungörelsen (1967:446) om radiosändare meddelas sådant tillstånd av Telestyrelsen för annan än statlig myndighet.

För rätt att här i landet sända radioprogram i rundradiosändning krävs en­ligt 5 § första stycket tillstånd av regeringen. Med rundradiosändning avses enligt 1 § radiolagen radiosändning som är avsedd att tas emot direkt av all­mänheten, om sändningen inte är avsedd endast för en sluten krets, vars medlemmar är förenade genom en påtaglig gemenskap av annat slag än ett gemensamt intresse att lyssna på eller se sändningen. Termen radioprogram betecknar enligt samma paragraf radiosändnings eller trådsändnings innehåll, om detta består av annat än, utom angivande av namn eller källa, enkla med­delanden om dd, väderlek, nyheter eller dylikt. Med radiosändning avses en­ligt radiolagen såväl ljudradio- som televisionssändning.

Föreskriften i 5 § första stycket fick sin nuvarande avfattning år 1986 Prop. 1992/93:113 (prop. 1985/86:109, bet.l986/87KU 6, rskr. 1986/87:37). Dessförinnan hade den följande lydelse: "De företag som regeringen bestämmer (program­företag) ha rätt att sända radioprogram i rundradiosändning från sändare här i landet". I propositionen betonade föredraganden att någon saklig ändring inte åsyftades. Även den föreslagna lydelsen visade enligt föredraganden att radiolagen endast reglerar sådan verksamhet med sändning av ljudradio- och TV-program som sker från sändare här i landet (s. 35).

Enligt 5 § tredje stycket radiolagen avgör varje tiUståndshavare (program­företag) ensam vad som skall förekomma i de sändningar som anordnas med stöd av tillståndet. Härvid skall programföretaget iaktta föreskriftema i 6 och 7 §§ samt 17 § andra stycket. I fråga om vad som sänds under annonstid i televisionen skall programföretaget också iaktta föreskriftema i 8-15 §§.

Bestämmelsen i 6 § radiolagen innehåller föreskrifter om opartiskhet och saklighet, demokratiska värderingar i programverksamheten samt förbud mot att gynna kommersiella intressen i programverksamheten. 17 § regleras möj­ligheten att ta in villkor för programföretagens sändningsrätt i avtal mellan regeringen och företaget. 8-15 §§ innehåller föreskrifter om annonser som sänds under annonstid i televisionen. 117 § andra stycket anges att program­företaget skall sända redogörelse för vissa beslut av radionämnden.

Radiolagen innehåller inte några möjligheter att ge dispens från här an­givna föreskrifter.

Yttrandefrihetsgrundlagen innehåller grundläggande regler till skydd för yttrandefriheten i bl.a. radio och television. Bl.a. föreskrivs i 4 kap. 1 § att radioprogram skall ha en utgivare. Utgivare av radioprogram skall enligt vad som närmare föreskrivs i lag utses for varje program eller for hela eller delar av programverksamheten. Utgivaren utses av den som bedriver sändnings­verksamheten. Enligt 3 kap. 6 § får det vidare i lag meddelas föreskrifter om skyldighet att bevara och tillhandahålla inspelningar av sända radioprogram för granskning och att lämna dem till arkiv.

Enligt lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden skall den som sänder radioprogram till allmänheten ombesöija att varje program spelas in. Inspelningen skall be­varas i minst sex månader från sändningen (5 kap. 3 §). Enligt 11 § lagen (1978:487) om pliktexemplar av fdmer och ljud- och bildupptagningar (plikt­exemplarslagen) skall en sådan inspehiing lämnas till arkivet för ljud och bild inom en månad efter det att programföretagets skyldighet att bevara inspel­ningen upphörde. Skyldigheten att lämna pliktexemplar gäller för Ijudradio-eller televisionsprogram som svenskt programföretag får sända med stöd av tillstånd enligt 5 § radiolagen eller som genom satellitsändning som utgår från Sverige förmedlas till allmänheten från svenskt programföretag.

Enligt 1 kap. 6 § tredje stycket yttrandefrihetsgrundlagen får det i lag före­skrivas om undantag från grundlagen i fråga om radioprogram som huvud­sakligen är avsedda att tas emot utomlands. Sådant undantag får inte gälla vad som föreskrivs om meddelarfrihet och censiuiorbud.

1* Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 113

Enligt 3 kap 11 § lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsför- Prop. 1992/93:113 ordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden gäller - om programmen sänds av andra än svenska programföretag och inte är avsedda att tas emot i Sverige - av yttrandefrihetsgrundlagens bestämmelser endast 1 kap. 2 § som innehåller bestämmelser om meddelarfrihet och 1 kap. 3 § som innehåller det s.k. censurförbudet. Inte heller gäller reglema om ansvarig utgivare eller in­spelningsskyldighet för de uUändska sändningarna.

2.2 Vissa överenskommelser om gränsöverskridande TV-sändningar

Under de senaste åren har träffats två europeiska överenskommelser som gäller gränsöverskridande TV-sändningar.

Den europeiska konventionen om gränsöverskridande television, som har utarbetats inom Europarådet, öppnades för undertecknande den 5 maj 1989. Sverige är en av de stater som har undertecknat konventionen. Konventionen träder i kraft när sju stater, av vilka fem skall vara medlemmar av Europa­rådet, har ratificerat den. Konventionen väntas träda i kraft imder år 1992.

Genom konventionen åtar sig den stat som är ansvarig för en sändning att se till att innehållet följer de regler som ställs upp i konventionen. Enligt kon­ventionens artikel 5:2 a är det i fråga om marksändningar det land där den ur­sprungliga sändningen har utförts som är ansvarigt. I den förklarande rappor­ten till konventionen anges att detta normalt är det land som har tilldelats sändningsfrekvensen och där sändaren är belägen, även om det kan finnas sällsynta fall då en stat låter en grannstat utnyttja frekvensen eller då en stat använder en sändare i en grannstat.

Enligt det s.k. EES-avtalet mellan å ena sidan Sverige och de andra EFTA-ländema och å andra sidan EG skall EG:s direktiv (89/552/EEG) om sara­ordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstatemas lagar och andra förfatmingar om utförandet av sändningsverksamhet för television gälla mellan EFTA-ländema och EG och mellan EFTA-ländema inbördes efter det att EES-avtalet har trätt i kraft den 1 januari 1993. Även direktivet innehåller vissa regler för TV-sändningar. Ansvaret för att se till att TV-sändningar följer de uppställda reglema faller i första hand pä den medlemsstat under vars jurisdiktion programföretaget befinner sig. Om programföretaget inte befinner sig under jurisdiktion av någon medlemsstat är det i stället den medlemsstat som har ställt frekvens eller satellitkapacitet till förfogande eller från vars territoriuin sändningen till satellit äger rum, som är ansvarig.

3 Skrivelsen från Danmarks kommunikationsminister m.m.

I en skrivelse till den svenska regeringen har Danmarks kommunikationsmi­nister förhört sig om möjligheten att förlägga en TV-sändare för danska TV 2 till Landskrona-området för att försörja de områden längs den danska

öresundskusten som i dag inte kan ta emot TV 2 från sändare i Danmark. Enligt skrivelsen gäller det ca 1 OCX) hushåll i samhällena Tårbaek, Skodsborg och Vedbiek som befinner sig i radioskugga från sändaren i Danmark på gmnd av att de ligger nedanför en brant. I skrivelsen diskuteras två möjlig­heter att åstadkomma bättre mottagningsförhållanden. Den ena är att placera en slavsändare på den konstgjorda ön Flakfortet i Öresund, den andra att upp­rätta en slavsändare i Landskrona-området. Eftersom det är väsentiigt svårare och därmed dyrare att anlägga en sändare på Flakfortet förordas det svenska altemativet. I skrivelsen understryks att avsikten inte är att förbättra möjlig­heten att ta emot Danmarks TV 2 i Skåne. Den planerade slavsändaren avses ha riktantenner vända mot Danmark.

Televerkets frekvensförvaltning har meddelat att det är möjligt att etablera en TV-sändare enligt de danska önskemålen. Vid sin analys har frekvensför­valtningen utgått från att maximalt fyra TV-nät kommer att etableras i Sverige.

Prop. 1992/93:113

4 Överväganden och förslag

Regeringens förslag: Om en sändning från en viss angiven sändare i Sverige helt överensstämmer med en samtidig laglig mndradiosänd­ning i en utiändsk stat och huvudsakligen är avsedd att tas emot i den staten skall regeringen kunna besluta om undantag från de regler om programverksamheten som annars gäller.

Skälen för regeringens förslag: I skrivelsen från Danmarks kom­munikationsminister föreslås att en slavsändare för dansk TV placeras i Sverige för att underlätta mottagningen i Danmark. Regeringen anser det rim­ligt att tillmötesgå denna begäran, om de frekvensmässiga frägoma kan lösas utan att det påverkar möjlighetema till sändningar av svenska TV-program. Den svenska radiolagstiftningen behöver emellertid ändras innan ett sädant beslut kan fattas.

Som radiolagen nu är utformad är var och en som bedriver mndradio­sändningar med stöd av tillstånd enligt 5 § skyldig att iaktta de nyss nämnda reglerna för programverksamheten som finns i lagen. Det ankommer på Radionämnden att övervaka om reglema följs.

Om en sändare i Sverige används för att sända vad som utgör en laglig mndradiosändning i ett annat land till publiken i det landet kommer för inne­hållet i sändningen redan att gälla reglema för rundradiosändningar i det lan­det. Det skulle vara olämpligt att även tillämpa motsvarande svenska regler på sändningen. Den svenska lagstifmingen bör därför ändras så att regeringen har möjlighet att besluta om undantag från radiolagens regler i situationer av detta slag.

För att ett beslut om undantag skall gälla bör följande förutsättningar föreligga.

Programmen skall sändas ut från en viss sändare. Sändningama skall Prop. 1992/93:113 vidare vara avsedda att tas emot huvudsakligen i en utländsk stat. Det torde inte gå att undvika att sändningen också kommer att kunna tas emot i något mindre område i närheten av sändaren i Sverige. Det ligger emellertid i sakens natur att tillståndet att använda radiosändare i ett sådant här fall förenas med sådana villkor att spridningen i Sverige blir den minsta möjliga.

Slutligen skall sändningama helt överensstämma med en laglig mndradio­sändning i den uUändska staten och sändas ut samtidigt med den sändningen. Genom dessa föreskrifter kommer de enda sändningar för vilka undantag kan gälla att vara utsändningar av ett program som också sänds ut i den uUändska staten med stöd av den statens regler om mndradiosändningar. Eventuella överträdelser av dessa regler kommer att beivras av den statens myndigheter.

Undantaget från tillämpning av svenska regler bör omfatta de allmänna programreglerna enligt 6 och 7 §§ radiolagen, reglerna för annonser i 8-16 §§ radiolagen samt reglema om radionämndens granskning i 17-18 §§ radiolagen. Bestämmelsen i 3 kap. Il § lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgmndlagens områden innebär att yttrandefrihetsgmndlagen - med de i 3 kap. 11 § angivna undantagen -inte blir tillämplig på de nu angivna sändningama. Skyldigheten att göra refe­rensupptagning enligt 5 kap. 3 § lagen med föreskrifter på tryckfrihetsför­ordningens och yttrandefrihetsgmndlagens områden gäller då inte heller för dessa sändningar.

Sverige kommer inom kort att tUl följd av EES-avtalet vara bundet av EG:s TV-direktiv. Eftersom den föreslagna lagändringen får till följd att Sverige inte kommer att kunna ta något ansvar för innehållet i sändningama bör regeringen endast utnyttja möjligheten att medge undantag från de svenska innehållsreglema om den stat som svarar för den urspmngliga sändningen kommer aU bära ansvar som sändande land enligt direktivet

5 Upprättat lagförslag

I enlighet med vad som ovan anförts har inom Kulturdepartementet upprättats förslag ull lag om ändring i radiolagen (1966:755). Lagförslaget har granskats av Lagrådet.

6 Ärendet till riksdagen

Regeringen föreslår att riksdagen antar förslaget till lag om ändring i radiolagen (1966:755).

Propositionens lagförslag

Prop. 1992/93:113

Propositionens

Förslag till

lagförslag

Lag om ändring i radiolagen (1966:755)

Härigenom föreskrivs att det i radiolagen (1966:755) skall införas en ny paragraf, 23 §, samt närmast före denna paragraf en ny mbrik av följande tydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Utländska radiosändningar

23 §

Om tillstånd enligt 5 § ges ett ut­ländskt programföretag, får rege­ringen besluta att 6-18 §§ inte skall tillämpas under fömtsätming attpro-grcunmen

1.

huvudsakligen skall tas emot i en cmnan stat,

2.

skall sändas från en viss angi­ven sändare här i landet,

3.

helt överensstämmer med en samtidig laglig mndradiosändning i den andra stateru

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till

Lag om ändring i radiolagen (1966:755)

Frop. 1992/93:113 BUaga 1

Härigenom föreskrivs att det i radiolagen (1966:755) skall införas en ny paragraf, 23 §, samt närmast före denna paragraf en ny mbrik av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

23 §

Föreslagen lydelse

Utländska radiosändningar

Om tillstånd enhgt 5 § meddelas ett utländskt programjoretag och av­ser sändningar som huvudsakligen skall tas emot i en annan stat, får re­geringen besluta om undantag från 6-18 §§ under fömtsätming att sänd­ningarna

1.   skall bedrivas från en viss an­

given sändare,

2.

är identiska med en laglig nmdradiosändning i den staten, och

3.

sänds ut samtidigt som den sändningen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

Lagrådet

Prop. 1992/93:113

Bilaga 2 Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1992-10-21

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Wieslander, justitierådet Bo[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Ame Baekkevold.

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 8 oktober 1992 har regeringen på hemställan av statsrådet Birgit[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets ytttande över förslag till lag om ändring i radiolagen (1966:755).

Förslaget har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessom Greger[REDACTED_EFTERNAMN].

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

Kulturdepartementet

Prop. 1991/92: ii3

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanu-äde den 29 oktober 1992

Närvarande: statsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN]

Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anmäler fråga om förslag till lag om ändring i radiolagen (1966:755).

Regeringen beslutar att genom proposition lämna förslag till riksdagen om lag om ändring i radiolagen (1966:755), i enlighet med bilagan till detta protokoll.

Ur protokoUet Maud[REDACTED_EFTERNAMN]

10