7

Prognos och tilläggs-

budget för 1998

7 Prognos och tilläggsbudget för 1998

7.1 Inledning

Regeringen skall enligt 36 § lagen (1996:1059)

om statsbudgeten vid minst två tillfällen under

budgetåret för riksdagen redovisa prognoser över

utfallet av statens inkomster och utgifter samt

statens lånebehov. Väsentliga skillnader i

förhållande till budgeterade belopp skall

förklaras. I 1998 års ekonomiska vårproposition

redovisade regeringen en första prognos över

utfallet av statens inkomster och utgifter för

innevarande år. En andra prognos redovisas nu i

denna proposition.

Uppföljningen av budgetåret 1997 skedde i

regeringens skrivelse 1997/98:187. I skrivelsen

lämnar regeringen en redogörelse för det

ekonomiska utfallet i staten under föregående

budgetår. Skrivelsen omfattar årsredovisningen

för staten år 1997 samt det slutliga utfallet på

statsbudgetens inkomsttitlar och anslag under

året. Vidare lämnas en redogörelse för

avgiftsbelagd verksamhet samt statliga garantier

m.m. Vissa generella iakttagelser som

Riksrevisionsverket har gjort kommenteras i

skrivelsen och myndigheter som har erhållit

revisionsberättelse med invändning omnämns,

varvid skälen för invändningarna anges. En

närmare redogörelse för regeringens

bedömningar och åtgärder med anledning av

revisionens iakttagelser lämnas i denna

proposition under respektive utgiftsområde.

7.2 Prognos för 1998

I budgetpropositionen för 1998 beräknades

statens inkomster till 676,0 miljarder kronor.

Inkomsterna beräknas nu bli 21,3 miljarder

kronor högre (se tabell 7.1). I avsnitt 7.2.1

redovisas den andra uppföljningen av

inkomsterna för budgetåret 1998.

Tabell 7.1 Lånebehov och statsskuld år 1998

Miljarder kronor

Differens mot

Aktuell

beräkning

Vårpro-

positionen

Stats-

budgeten

Inkomster

697,3

11,0

21,3

Utgifter exkl.

statsskuldsräntor

586,5

-0,2

2,8

Statsskuldsräntor1

107,8

4,4

-1,3

Nettoutlåning m.m.

-9,0

-4,1

-7,2

Lånebehov

-12,0

-10,9

-27,0

Skulddispositioner2

-15,6

-17,1

-6,0

Statsskuldsförändring

-27,6

-28,0

-33,0

Statsskuld

1 404,5

-27,9

-58,4

1 Avser utgiftsområde 26.

2 Under rubriken skulddispositioner redovisas t.ex. valutaomvärderingar och

utbetalningar av medel för inlösen av premieobligationer.

Utgifterna exklusive statsskuldsräntor beräknas

nu uppgå till 586,5 miljarder kronor, vilket är

2,8 miljarder kronor högre än vad som angavs i

budgetpropositionen för 1998. Utgifterna för

statsskuldsräntor förväntas bli 1,3 miljarder

kronor lägre. Jämfört med antagandet i

statsbudgeten leder den nu antagna lägre

räntenivån inom landet till att

statsskuldsräntorna minskar. Andra faktorer,

som högre ränteutgifter på lån i utländsk valuta

och ökade valutakursförluster, har dock

motverkat denna minskning av ränteutgifterna.

Riksgäldskontorets nettoutlåning bedöms

uppgå till -9,0 miljarder kronor, vilket är

7,2 miljarder kronor lägre än vad som beräknades

i budgetpropositionen för 1998.

I statsbudgeten för 1998 beräknades

lånebehovet uppgå till 15 miljarder kronor. Den

kraftiga upprevideringen av inkomsterna i den

aktuella inkomstberäkningen har tillsammans

med de beräknade förändringarna av utgifterna

exkl. statsskuldsräntor medfört att det primära

lånebehovet, dvs. lånebehov exklusive räntor, nu

beräknas uppgå till -119,8 miljarder, vilket

innebär en förbättring med 25,7 miljarder kronor

i förhållande till beräkningen i statsbudgeten.

Den något lägre nivån på ränteutgifterna i den

aktuella beräkningen bidrar också till en

förbättring av lånebehovet. Sammantaget innebär

dessa förändringar att statens lånebehov nu

bedöms bli 27 miljarder kronor lägre än vad som

antogs i statsbudgeten, vilket innebär att staten

beräknas kunna amortera ca 12 miljarder kronor

på statsskulden under innevarande år.

Statsskuldens utveckling beror på lånebehovet

och på skulddispositioner som påverkar

statsskuldens storlek utan att påverka

lånebehovet. Totalt beräknas statsskulden

minska med knappt 28 miljarder kronor under

1998.

7.2.1 Inkomster

Statsbudgetens totala inkomster 1998 beräknas

till 697,3 miljarder kronor eller 38,5 procent av

BNP. Inkomsterna har ökat med 11,0 miljarder

kronor jämfört med vad som angavs i 1998 års

ekonomiska vårproposition och med 21,3

miljarder kronor jämfört med vad som

beräknades till statsbudgeten för 1998. I

jämförelse med vårpropositionen och

statsbudgeten har skatteinkomsterna ökat med

10,6 respektive 15,7 miljarder kronor medan

övriga inkomster har ökat med 0,4 respektive

5,6 miljarder kronor. Skillnaden mellan den

nuvarande beräkningen och beräkningen till

vårpropositionen respektive statsbudgeten

redovisas i tabell 7.2. I samband med övergången

till den nya redovisningen (se avsnitt 5.2.1) har

inkomster som tidigare redovisats under

inkomsttypen Skatter m.m. flyttas till

inkomsttypen Inkomster av statens verksamhet.

För att öka jämförbarheten med beräkningen till

vårpropositionen och den fastställda

statsbudgeten har dessa inkomster i tabell 7.2

flyttats tillbaka till inkomsttypen Skatter m.m.

Detta innebär att tabellen inte överensstämmer

med den redovisning av inkomsterna som finns i

kapitel 5. Summan av de totala inkomsterna

överensstämmer dock.

Inkomsterna från fysiska personers

inkomstskatt beräknas öka med 5,6 miljarder

kronor jämfört med vad som angavs i

vårpropositionen och med 6,8 miljarder jämfört

med vad som angavs i statsbudgeten.

Ökningarna förklaras av att kapitalinkomster

avseende inkomståret 1997 förväntas bli större

än tidigare beräknat, vilket för år 1998 medför att

fyllnadsinbetalningarna ökar och att den

överskjutande skatten minskar jämfört med

tidigare prognoser. Den under våren 1998

beslutade sänkningen av fastighetsskatten från

1,7 till 1,5 procent beräknas påverka inkomsterna

först 1999.

Inkomsterna från juridiska personer ökar med

2,1 miljarder kronor jämfört med vad som

beräknades till vårpropositionen och med

9,9 miljarder kronor jämfört med vad som

antogs i statsbudgeten. De ökade inkomsterna

förklaras huvudsakligen av ökade bolagsvinster

och därmed skatter avseende inkomståret 1997,

vilket har medfört större fyllnadsinbetalningar

under våren 1998.

Socialavgifterna ökar med 1,3 miljarder kronor

jämfört med vårpropositionen. Förändringen är

hänförlig till ändrat antagande om utbetald

lönesumma samt ökade inkomster från särskild

löneskatt och egenavgifter.

Mervärdesskatten ökar med 4,1 miljarder

kronor i jämförelse med vad som beräknades till

vårpropositionen. Det förklaras av en

tidigareläggning av omföringar av

mervärdesskatt från fysiska- och juridiska

personers inkomstskatt. I förhållande till

beräkningen i statsbudgeten har

mervärdesskatten uppjusterats med 3,6 miljarder

kronor.

Inkomsterna från energiskatten har reviderats

ned med 1,4 miljarder kronor jämfört med

beräkningen till vårpropositionen. Minskningen

förklaras till stor del av en fortsatt nedgång i

bensinförbrukningen, men även av att

inkomsterna från beskattningen av oljeprodukter

minskar.

Inkomster av statens verksamhet beräknas öka

med 1,2 miljarder kronor i jämförelse med

vårpropositionen, vilket i huvudsak förklaras av

betydande återbetalningar från

Exportkreditnämnden.

Tabell 7.2 Statsbudgetens inkomster 1998

Miljarder kronor

Aktuell

Differens mot1

Inkomsttitel

beräkning

Vårproposition

budgetproposition

1000

Skatter m.m.

617,7

10,6

15,7

1100

Skatt på inkomst

111,2

7,0

15,5

varav 1111 Fysiska personers inkomstskatt

37,8

5,6

6,8

 1121 Juridiska personers inkomstskatt

67,8

2,1

9,9

 Övriga inkomstskatter

5,6

-0,7

-1,2

1200

Socialavgifter och allmänna egenavgifter

209,3

1,3

0,4

varav Inkomster

320,1

2,5

0,8

 Utgifter (Överföringar till AP-fonden)

110,8

1,1

0,4

1300

Skatt på egendom

34,9

-0,3

-0,2

varav 1310 Skatt på fast egendom

24,0

0,0

-0,2

 1320 Förmögenhetsskatt

5,1

0,0

0,0

 1341 Stämpelskatt

3,9

-0,3

-0,3

 Övriga egendomsskatter

1,8

0,0

0,3

1400

Skatt på varor och tjänster

239,9

2,8

-0,2

varav 1411 Mervärdesskatt

160,3

4,1

3,6

 1424 Tobaksskatt

7,2

0,0

-1,3

 1425 Alkoholskatt

9,8

0,0

-1,1

 1428 Energiskatt

49,4

-1,4

-1,5

 1460 Skatt på vägtrafik

6,1

0,2

0,2

 Övriga skatter på varor och tjänster

7,1

-0,2

-0,1

1500

Utjämningsavgift

21,3

-0,2

0,3

1600

Betalningsförskjutningar

1,1

0,0

0,0

2000

Inkomster av statens verksamhet

39,2

1,2

-0,5

varav 2411 Inkomster av statens aktier

11,8

0,0

-0,2

3000

Inkomster av försåld egendom

22,4

0,1

7,4

varav 3312 övriga inkomster av försåld egendom

22,3

0,0

7,3

4000

Återbetalning av lån

2,9

0,1

0,2

5000

Kalkylmässiga inkomster

5,2

-0,2

-0,2

6000

Bidrag m.m. från EU

9,7

-0,7

-1,3

7000

Extraordinära medel från EU

0,3

0,0

0,0

Statsbudgetens totala inkomster

697,3

11,0

21,3

1För att öka jämförbarheten har beloppen korrigerats för redovisningseffekter

av det nya uppbördssystemet (se kapitel 5).

Anm: Beloppen är avrundade och summerar därför inte alltid.

Inkomster av försåld egendom beräknas öka

med 7,4 miljarder kronor i jämförelse med vad

som beräknades till statsbudgeten. Det beror

bl.a. på att delpensionsfonden upphör och att

fondens behållning förs in som en inkomst på

statsbudgeten år 1998.

Bidrag m.m. från EU minskar med

1,3 miljarder kronor i förhållande till

statsbudgeten. Eftersom statens utgifter

förväntas minska i motsvarande grad är denna

inkomstminskning saldoneutral.

7.2.2 Takbegränsade utgifter

Utgiftstaket uppgår till 720 miljarder kronor

1998. I budgetpropositionen för 1998

beräknades de takbegränsade utgifterna totalt

uppgå till 716,4 miljarder kronor.

Budgeteringsmarginalen beräknades därför

uppgå till 3,6 miljarder kronor. I 1998 års

ekonomiska vårproposition reviderades

utgifterna under utgiftstaket upp till totalt

719,1 miljarder kronor, varav socialförsäkrings-

sektorn vid sidan av statsbudgeten (fr.o.m. 1999

benämnt ålderspensionssystemet vid sidan av

statsbudgeten) beräknades till 132,4 miljarder

kronor. Upprevideringen gjordes bl.a. till följd av

att kommunsektorn, med början 1998, tillfördes

ytterligare 4 miljarder kronor per år för vård,

skola och omsorg. I den ekonomiska

vårpropositionen beräknades

budgeteringsmarginalen därför uppgå till

0,9 miljarder kronor. I den aktuella beräkningen

bedöms de takbegränsade utgifterna uppgå till

718,9 miljarder kronor 1998, varav

socialförsäkringssektorn vid sidan av

statsbudgeten beräknas till 132,4 miljarder

kronor. Av tabell 7.3 framgår att de

takbegränsade utgifterna nu bedöms bli

2,5 miljarder kronor högre än vad som

redovisades i statsbudgeten för 1998, vilket

innebär att budgeteringsmarginalen är i

motsvarande grad lägre än den var i

statsbudgeten.

Tabell 7.3 Takbegränsade utgifter år 1998

Miljarder kronor

Differens mot

Aktuell

beräkning

Vårpro-

positionen

Stats-

budgeten

Utgifter exkl. statsskulds-

räntor

586,5

-0,2

2,8

Socialförsäkringar vid

sidan av statsbudgeten

132,4

0,0

-0,3

Takbegränsade utgifter

718,9

-0,2

2,5

Budgeteringsmarginal

1,1

0,2

-2,5

Utgiftstak för staten

720,0

0,0

0,0

Enligt 42 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten

skall regeringen vidta sådana åtgärder som den

har befogenhet till eller föreslå riksdagen

nödvändiga åtgärder om det finns risk för att ett

beslutat tak för statens utgifter kommer att

överskridas. Ekonomistyrningsverkets prognos

från den 10 september pekar mot att utgiftstaket

år 1998 kommer att överskridas med

0,1 miljarder kronor. Det är också regeringens

bedömning att utgiftstaket riskerar att

överskridas om inga åtgärder vidtas. Regeringen

har därför förberett ett antal åtgärder i syfte att

begränsa utgifterna 1998. Åtgärderna innebär

senareläggningar och utgiftsreduktion av

planerade projekt m.m. och berör bl.a.

totalförsvaret, det internationella biståndet,

kommunikationsområdet och bidraget till de

särskilda insatserna i kommuner och landsting.

Enligt regeringens bedömning kommer

budgeteringsmarginalen efter dessa åtgärder att

uppgå till 1,1 miljarder kronor år 1998.

Regeringen kommer under hösten att följa

utvecklingen mycket noga och avser att vidta de

åtgärder som krävs för att förhindra ett

överskridande av utgiftstaket.

Senareläggningen av planerade projekt m.m. år

1998 får konsekvenser för beräknade nivån på

utgifterna under kommande år. Regeringen har

tagit hänsyn till detta genom att bl.a. höja posten

förbrukning av anslagsbehållningar för åren

1999 2001 i förhållande till beräkningen i

vårpropositionen.

Uppföljning av enskilda utgiftsområden

I tabell 7.4 redovisas de prognostiserade

utgifterna per utgiftsområde. Utgifterna

exklusive statsskuldsräntor är i den aktuella

beräkningen 2,8 miljarder kronor högre jämfört

med vad som angavs i statsbudgeten. Utgifterna

för vissa utgiftsområden och anslag har

reviderats väsentligt i förhållande till

statsbudgeten. De största förändringarna

redovisas nedan.

Tabell 7.4 Användning av medel under 1998

Miljoner kronor

Utgiftsområden

Anvisat

i stats-

budgeten

Tilläggs-

budget i

vårpropo-

sitionen

Tilläggs-

budget i

denna

proposition

Utgifts-

prognos

UO 1

Rikets styrelse

3 977

19

4 380

UO 2

Samhällsekonomi och finansförvaltning

2 063

-21

2 069

UO 3

Skatteförvaltning och uppbörd

5 662

10

14

5 979

UO 4

Rättsväsendet

21 034

-4

91

21 493

UO 5

Utrikesförvaltning och internationell samverkan

2 811

-1

2 767

UO 6

Totalförsvar

41 244

100

43 019

UO 7

Internationellt bistånd

11 434

11 521

UO 8

Invandrare och flyktingar

3 864

366

4 315

UO 9

Hälsovård, sjukvård och social omsorg

22 500

254

23 087

UO 10

Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp

37 192

38 686

UO 11

Ekonomisk trygghet vid ålderdom

62 701

62 658

UO 12

Ekonomisk trygghet för familj och barn

35 814

35 888

UO 13

Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet

42 723

-4 238

37 842

UO 14

Arbetsmarknad och arbetsliv

47 542

706

-787

47 826

UO 15

Studiestöd

21 334

-60

21 610

UO 16

Utbildning och universitetsforskning

27 051

60

136

27 669

UO 17

Kultur, medier, trossamfund och fritid

7 335

7 451

UO 18

Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande

22 826

77

289

22 637

UO 19

Regional utjämning och utveckling

3 605

3 528

UO 20

Allmän miljö- och naturvård

1 178

37

25

1 546

UO 21

Energi

1 583

428

1 232

UO 22

Kommunikationer

24 101

-2

25 705

UO 23

Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar

13 726

6

12 702

UO 24

Näringsliv

2 698

20

2 921

UO 25

Allmänna bidrag till kommunerna

93 049

4 270

-20

96 829

UO 26

Statsskuldsräntor m.m.

109 125

107 847

UO 27

Avgiften till Europeiska gemenskapen

19 645

21 155

Minskning av anslagsbehållningar

5 000

0

Summa utgiftsområden

692 815

1 636

694 361

Summa utgiftsområden exklusive statsskuldsräntor

583 690

1 636

139

586 514

Anm: Beloppen är avrundade och summerar därför inte.

Utgiftsområde 1 Rikets styrelse

I statsbudgeten anvisades 4,0 miljarder kronor.

Utgiftsprognosen överstiger i statsbudgeten

anvisade medel med 0,4 miljarder kronor. Inom

utgiftsområdet har utgifterna för anslaget

Regeringskansliet m.m. reviderats upp med ca

0,3 miljarder kronor. Anslaget har dock en

ingående balans som medför att utgifterna ryms

inom tillgängliga medel.

Utgiftsområde 4 Rättsväsendet

I statsbudgeten anvisades 21,0 miljarder kronor.

Utgiftsprognosen överstiger i statsbudgeten

anvisade medel med 0,5 miljarder kronor. Inom

utgiftsområdet har främst utgifterna för anslaget

Kriminalvården reviderats upp från 3,4 miljarder

kronor i statsbudgeten till 3,9 miljarder kronor i

den nuvarande prognosen. Anslaget

budgeterades dock lågt med avsikten att en del

av anslagssparandet skulle förbrukas. Utgifterna

ryms inom tillgängliga medel.

Utgiftsområde 6 Totalförsvar

I statsbudgeten anvisades 41,2 miljarder kronor.

Utgiftsprognosen överstiger i statsbudgeten

anvisade medel med 1,8 miljarder kronor, bl.a.

till följd av stora förväntade materielleveranser

senare under året. De högre utgifterna täcks

genom förbrukning av anslagssparande och

genom ett ianspråktagande av anslagskrediten.

Utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar

I statsbudgeten anvisades 3,9 miljarder kronor

för detta utgiftsområde. Utgiftsprognosen

innebär att budgeterade medel överskrids med

totalt ca 0,5 miljarder kronor. Orsaken till det

befarade överskridandet är främst att utgifterna

på anslaget Kommunersättningar till flyktingar

ökat mer än väntat eftersom ett större antal

personer tagits emot av kommunerna. Antalet

personer i mottagningssystemet för asylsökande

beräknas också bli högre än vad som antogs i

statsbudgeten, vilket ökar utgifterna på anslaget

Mottagande av asylsökande jämfört med

statsbudgeten. Överskridandet finansieras delvis

på tilläggsbudget genom att bl.a. anslagen för

Migrationspolitiska åtgärder och Utresor för

avvisade och utvisade minskas.

Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social

omsorg

I statsbudgeten anvisades 22,5 miljarder kronor.

På tilläggsbudget har ytterligare 254 miljoner

kronor anvisats för år 1998 (Bidrag till

äldrebostäder m.m.). Utgiftsprognosen

överstiger i statsbudgeten och tilläggsbudgeten

anvisade medel med 0,3 miljarder kronor. Inom

utgiftsområdet har bl.a. utgifterna för anslaget

Sjukvårdsförmåner m.m. blivit omkring

0,15 miljarder kronor högre än förväntat till följd

av ökade tandvårdsutgifter. De högre utgifterna

täcks av ett ianspråktagande av anslagskrediten.

Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom

och handikapp

I statsbudgeten anvisades 37,2 miljarder kronor.

Utgiftsprognosen överstiger i statsbudgeten

anvisade medel med 1,5 miljarder kronor.

Utgifterna för sjukpenning ökar kraftigare än

vad som förväntades i statsbudgeten p.g.a. längre

sjukskrivningsperioder och ett större antal

sjukdagar. Totalt beräknas utgifterna för anslaget

Sjukpenning och rehabilitering m.m. bli

1,3 miljarder kronor högre än på statsbudgeten

anvisade medel. I diagram 7.1 visas månatliga

avvikelser från statsbudgeten hittills i år för

sjukpenning och rehabilitering. Utgifterna för

förtidspensioner beräknas bli omkring

0,2 miljarder kronor högre än vad som anvisades

i statsbudgeten till följd av ett större antal

förtidspensionärer. De högre utgifterna täcks av

ett ianspråktagande av anslagskrediten.

Diagram 7.1 Avvikelser från statsbudgeten t.o.m augusti:

Sjukpenning och rehabilitering, m.m.

Miljoner kronor

Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer

och barn

Den nuvarande utgiftsprognosen visar att

utgifterna inom utgiftsområdet förväntas uppgå

till 35,9 miljarder kronor år 1998, vilket är

omkring 0,1 miljarder kronor högre än vad som

anvisades på statsbudgeten. Inom utgiftsområdet

har dock väsentliga förskjutningar av utgifterna

skett mellan olika anslag. Utgifterna på anslagen

Allmänna barnbidrag och Föräldraförsäkring har

reviderats ned med 0,2 respektive 0,6 miljarder

kronor. Den lägre utgiftsnivån beror bl.a. på en

ny befolkningsprognos som visar att det nu

beräknas födas färre barn jämfört med

beräkningen i statsbudgeten. Utgifterna för

Underhållsstöd bedöms dock överstiga

budgeterade medel med omkring 0,9 miljarder

kronor. I tilläggsbudget föreslås att

överskridandet finansieras genom att anslaget

Föräldraförsäkring minskas.

Diagram 7.2 Avvikelser från statsbudgeten t.o.m. augusti:

Underhållsstöd

Miljoner kronor

Utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid

arbetslöshet

I budgetpropositionen för 1998 beräknades den

öppna arbetslösheten år 1998 uppgå till 7,4

procent. I 1998 års ekonomiska vårproposition

reviderades denna prognos ned till 6,7 procent.

Prognosen har nu reviderats ned ytterligare till

6,6 procent. I statsbudgeten anvisades 42,7

miljarder kronor för utgiftsområdet. Till följd av

nedrevideringen av prognosen för den öppna

arbetslösheten minskades anslaget för

arbetslöshetsersättning med 4,2 miljarder kronor

på tilläggsbudget i den ekonomiska

vårpropositionen. Den aktuella beräkningen

visar att utgifterna inom utgiftsområdet

förväntas uppgå till 37,8 miljarder kronor år

1998, vilket således är omkring 4,9 miljarder

kronor lägre än vad som anvisats på

statsbudgeten.

Diagram 7.3 Avvikelser från statsbudgeten t.o.m. augusti:

Bidrag till arbetslöshetsersättningen

Miljoner kronor

Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv

I budgetpropositionen för 1998 anvisades

anslagsmedel på totalt 47,5 miljarder kronor för

detta utgiftsområde. Till följd av att bl.a.

utgifterna för resursarbeten överfördes till

utgiftsområde 14 från utgiftsområde 13 ökades

anvisade medel med totalt 0,7 miljarder kronor

på tilläggsbudgeten i den ekonomiska

vårpropositionen. Utgifterna inom

utgiftsområde 14 beräknas nu bli 47,8 miljarder

kronor. På tilläggsbudget föreslås nu att anslaget

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskas med

0,8 miljarder kronor mot bakgrund av att antalet

deltagare i arbetsmarknadspolitiska åtgärder

kommer vara lägre än vad som beräknades i

samband med statsbudgeten för 1998.

Utgiftsområde 15 Studiestöd

Utgiftsprognosen visar att det förväntade utfallet

överstiger i stats- och tilläggsbudget anvisade

medel med ca 0,3 miljarder kronor. Inom

utgiftsområdet har främst utgifterna för anslaget

Studiemedel m.m. reviderats upp med ca

0,2 miljarder kronor jämfört med statsbudgeten.

Utgiftsområde 16 Utbildning och

universitetsforskning

I statsbudgeten och i tilläggsbudgeten i den

ekonomiska vårpropositionen har 27,1 miljarder

kronor anvisats till detta utgiftsområde. Den

aktuella utgiftsprognosen överstiger anvisade

medel med 0,6 miljarder kronor. Inom

utgiftsområdet har bl.a. utgifterna för anslaget

Särskilda utgifter för universitet och högskolor

m.m. reviderats upp. De högre utgifterna täcks

av anslagssparande.

Utgiftsområde 18 Samhällsplanering,

bostadsförsörjning och byggande

Den nuvarande utgiftsprognosen visar att

utgifterna inom utgiftsområdet förväntas uppgå

till 22,6 miljarder kronor år 1998, vilket är

omkring 0,3 miljarder kronor lägre än vad som

anvisats på statsbudgeten och tilläggsbudgeten i

den ekonomiska vårpropositionen. Inom

utgiftsområdet har väsentliga förskjutningar av

utgifterna skett mellan olika anslag. Anslaget

Räntebidrag har reviderats ned med 1,3 miljarder

kronor jämfört med statsbudgeten till följd av

lägre marknadsräntor. Samtidigt har

Bostadskreditsnämndens utgifter till följd av

garantiåtaganden (anslaget Statens

bostadskreditnämnd: Garantiverksamhet)

reviderats upp med 1,2 miljarder kronor.

Bostadskreditnämndens överskridande

finansieras delvis på tilläggsbudget genom att

bl.a. anslagen Räntebidrag, Investeringsbidrag

för anordnande av bostäder till studenter m.fl.

och Fonden för fukt och mögelskador minskas.

Diagram 7.4 Avvikelser från statsbudgeten t.o.m. augusti:

Bostadsgarantier

Miljoner kronor

Utgiftsområde 20 Allmän miljö och naturvård

I statsbudgeten och i tilläggsbudgeten i

vårpropositionen har sammantaget 1,2 miljarder

kronor anvisats till detta utgiftsområde. Den

aktuella utgiftsprognosen överstiger anvisade

medel med 0,3 miljarder kronor. De högre

utgifterna hänför sig i huvudsak till s.k.

äldreanslag och täcks av anslagssparande och

reservationer.

Utgiftsområde 21 Energi

Utgiftsprognosen är 0,4 miljarder kronor lägre

än i statsbudgeten anvisade medel för år 1998.

Nedrevidering har bl.a. gjorts av anslaget

Åtgärder för el- och värmeförsörjning i

Sydsverige.

Utgiftsområde 22 Kommunikationer

I statsbudgeten anvisades sammantaget

24,1 miljarder kronor till detta utgiftsområde. I

den aktuella prognosen beräknas utgifterna bli

1,6 miljarder kronor högre jämfört med

statsbudgeten. Upprevideringar i förhållande till

statsbudget har bl.a. gjorts av anslagen

Investeringar samt drift och underhåll av statliga

järnvägar. De högre utgifterna innebär främst ett

ökat ianspråktagande av anslagsbehållningar.

Utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med

anslutande näringar m.m.

Utgiftsprognosen är 1,0 miljarder kronor lägre

än i statsbudgeten anvisade medel för år 1998.

Förklaringen är främst att de EU-finansierade

utgifterna för bl.a. Arealersättning och

djurbidrag m.m. och Intervention och

exportbidrag beräknas bli lägre än budgeterade

belopp.

Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner

På statsbudgeten anvisades 93,0 miljarder

kronor. För år 1998 beräknas utgifterna nu

uppgå till 96,8 miljarder kronor.

Utgiftsökningen förklaras huvudsakligen av att

kommunsektorn fr.o.m. år 1998 tillfördes

ytterligare 4 miljarder kronor per år för vård,

skola och omsorg i 1998 års ekonomiska

vårproposition.

Utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska

gemenskapen

Utgiftsprognosen är 1,5 miljarder kronor högre

än i statsbudgeten anvisade medel för år 1998.

Upprevideringar i förhållande till statsbudgeten

har gjorts av anslaget Mervärdesskattebaserad

avgift och den avgift som baserar sig på

bruttonationalinkomsten.

7.3 Förslag till tilläggsbudget för 1998

7.3.1 Inledning

Enligt 9 kap. 5 § regeringsformen kan riksdagen

för löpande budgetår på tilläggsbudget göra en

ny beräkning av statsinkomster samt ändra och

anvisa nya anslag. I den nya budgetprocessen

avses regeringen, om behov föreligger, redovisa

förslag till tilläggsbudget vid två tillfällen. I årets

ekonomiska vårproposition (prop. 1997/98:150,

bet. 1997/98:FiU27, rskr. 1997/98:317) föreslog

regeringen ändringar och nya anslag för

statsbudgeten för budgetåret 1998

(tilläggsbudget 1). De ytterligare förändringar av

gällande statsbudget som nu kan överblickas och

andra frågor som regeringen anser bör tas upp

redovisas i det följande.

De föreslagna ökningarna av anslagen uppgår

till totalt 3 889 miljoner kronor. Minskningarna

av 1998 års anslag uppgår till sammanlagt 3 750

miljoner kronor. Indragningarna av

anslagsbehållningar uppgår till totalt 167

miljoner kronor. Ökningen av inkomsterna till

följd av förslagen på tilläggsbudget uppgår till

totalt 81 miljoner kronor.

Regeringens ambition är att ökade utgifter

skall finansieras genom motsvarande

minskningar av andra utgifter samma år. För de

flesta anslagsökningar föreslås således

finansiering, i första hand genom minskningar av

andra anslag. För tre anslag är det enligt

regeringens bedömning inte möjligt att i nuläget

fullt ut finansiera de ökade utgifterna på detta

sätt. Detta gäller anslagen för mottagande av

asylsökande och för kommunersättningar vid

flyktingmottagande under utgiftsområde 8 samt

anslaget för Statens bostadskreditnämnds

garantiverksamhet under utgiftsområde 18. Det

under utgiftsområde 14 uppförda anslaget för

arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskas med

800 miljoner kronor. Denna minskning tas inte i

anspråk för någon viss anslagshöjning.

Sammantaget uppgår anslagsförändringarna i

detta förslag till tilläggsbudget därmed till en

ökning med 139 miljoner kronor netto.

Förslaget till tilläggsbudget ryms inom de

budgetpolitiska målen, dvs. utgifterna

överskrider inte utgiftstaket och saldomålet

uppnås.

Teknisk justering av anslagen för

förvaltningsändamål

I budgetpropositionen för 1998 anmälde

regeringen att en teknisk justering hade

genomförts av de utgiftsområdesramar som

omfattar anslag för förvaltningsändamål.

Justeringen gjordes med anledning av en av

riksdagen beslutad förändring av finansieringen

av avtalsförsäkringar på det statliga området

(prop. 1996/97:1, bet. 1996/97:FiU1, rskr.

1996/97:53). I efterhand har regeringen

konstaterat ett fel i underlaget för justeringen.

En teknisk justering genomförs därför av

utgiftsområdesramarna för år 1999. För vissa

anslag är det enligt regeringens bedömning

nödvändigt att göra en justering redan

innevarande budgetår. De ökade utgifterna täcks

av motsvarande inkomster på inkomsttitel 5211

Statliga pensionsavgifter. Regeringen föreslår att

anslag där justeringen uppgår till 5 miljoner

kronor eller mer anvisas ytterligare medel på

tilläggsbudget för 1998 enligt nedanstående

tabell. Justeringen innebär att berörda anslag

ökas med sammanlagt 174 miljoner kronor.

Tabell 7.5 Teknisk justering av anslagen för förvaltnings-

ändamål 1998

Tusental kronor

Anslag

Höjning

UO 1

C1

Rikets styrelse

Regeringskansliet m.m.1

18 893

UO 3

A2

A3

Skatteförvaltning och uppbörd

Skattemyndigheterna

Tullverket 1

17 588

6 760

UO 4

A1

C1

D1

Rättsväsendet

Polisorganisationen 1

Domstolsväsendet m.m.

Kriminalvården

61 776

11 012

16 742

UO 14

A1

Arbetsmarknad och arbetsliv

Arbetsmarknadsverkets förvaltnings-

kostnader

13 458

UO 16

A7

Utbildning och universitets-

forskning

Specialskolor och resurscenter m.m.

5 330

UO 18

C1

Samhällsplanering, bostadsförsörjning och

byggande

Länsstyrelserna m.m. 1

22 454

1 Ytterligare förändringar på tilläggsbudget föreslås nedan för anslagen C1

Regeringskansliet m.m. (utgiftsområde 1), A3 Tullverket (utgiftsområde 3), A1

Polisorganisationen (utgiftsområde 4) samt C1 Länsstyrelserna m.m.

(utgiftsområde

18).

7.3.2 Utgiftsområde 1

Rikets styrelse

C1 Regeringskansliet m.m.

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 1 870 944

kronor.

För att genomföra den i inledningen till

förslaget till tilläggsbudget beskrivna tekniska

justeringen föreslår regeringen att 18 893 000

kronor tillförs anslaget under innevarande

budgetår. Samtidigt minskas anslaget med

200 000 kronor för att bidra till finansieringen av

höjningen av anslaget F8 Bidrag till vissa

internationella sammanslutningar under

utgiftsområde 4 Rättsväsendet. Regeringen

föreslår således att anslaget tillförs 18 693 000

kronor under innevarande budgetår.

C3 Allmänna val

I statsbudgeten för innevarande budgetår finns

för detta ändamål ett ramanslag på 217 400 000

kronor inklusive en höjning av anslaget på

tilläggsbudget 1 med 12 400 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget C3 Allmänna val

ökas med 20 000 000 kronor. Finansiering sker

genom att anslaget C4 Stöd till politiska partier

minskas med motsvarande belopp.

Skälen för regeringens förslag: Inför valet till

Europaparlamentet i september 1995 anvisades

30 000 000 kronor för partiernas

kampanjkostnader (prop. 1994/95:150 bilaga 3,

bet. 1994/95:KU50, rskr. 1994/95:430).

Partierna har ett givet intresse av att nå ut med

information till väljarna för att informera om hur

de ser på de EU-frågor som aktualiseras i valet

till Europaparlamentet i juni 1999.

Med hänsyn till det låga valdeltagandet i valet

till Europaparlamentet 1995 bedömer regeringen

att extra resurser behövs för att informera

väljarna om valet 1999. Mot denna bakgrund

föreslår regeringen att 20 000 000 kronor anvisas

för detta ändamål.

7.3.3 Utgiftsområde 2

Samhällsekonomi och finansförvaltning

Förvärv av aktier i A/O Dom Shvetsii

Regeringens förslag: Regeringen förvärvar 49% av

aktierna i A/O Dom Shvetsii, som i dag innehas

av Skanskakoncernen, genom att utnyttja en

utställd option. Regeringen bemyndigas att

besluta om och vidta de åtgärder som är

nödvändiga för att genomföra förvärvet.

Anslaget A7 Kostnader för omstrukturering av

vissa statligt ägda företag, m.m. under

utgiftsområde 24 Näringsliv får belastas med

kostnaderna för förvärvet av aktierna i A/O

Dom Shvetsii och därmed uppkomna

förvaltningskostnader.

Skälen för regeringens förslag: I propositionen

Ett Sverigehus i S:t Petersburg (prop.

1994/95:78, bet. 1994/95:FiU4, rskr.

1994/95:75) föreslogs att svenska staten skulle

ingå som delägare i ett bolag med syfte att

förvalta fastigheter i S:t Petersburg. Den

fastighet som i första hand avsågs ägas av bolaget

var det s.k. Anderssonska huset som skulle

utnyttjas för etablering av ett Sverigehus med

officiella, kulturella och kommersiella

funktioner.

I propositionen angavs att det var angeläget att

svenska myndigheter och svenskt näringsliv gavs

en naturlig bas för sin verksamhet i S:t

Petersburg för att utveckla förbindelserna inom

detta område. Riksdagen godkände

propositionens förslag att etablera ett Sverigehus

i S:t Petersburg.

Ett ryskt fastighetsbolag - A/O Dom Shvetsii

 bildades år 1995 genom ett avtal mellan

Svenska staten, Skanska International Building

AB och S:t Petersburgs stad. Svenska staten äger

36% av aktierna, Skanska 49% och S:t

Petersburg stad 15%. Aktiekapitalet i bolaget

uppgår till 20 miljoner kronor.

Skanska har ställt ut en option till Svenska

staten (Finansdepartementet) med rätt att

förvärva Skanskagruppens samtliga aktier i A/O

Dom Shvetsii motsvarande 49% av

aktiekapitalet till ett pris om 15,5 miljoner

kronor.

Regeringen bedömer att svenska staten bör

utnyttja den option som ställts ut av Skanska AB

för att få större ägarinflytande i bolaget. Svenska

staten kommer genom förvärvet att bli

majoritetsägare, 85%, i bolaget.

Regeringen föreslår att förvärvet av aktierna i

A/O Dom Shvetsii av Skanska AB och därmed

förenade förvaltningskostnader får belasta det

under utgiftsområde 24 Näringsliv uppförda

anslaget A7 Kostnader för omstrukturering av

vissa statliga ägda företag, m.m. Förvärvet av

aktierna och övriga kostnader i samband med

förvärvet uppskattas till 20 000 000 kronor.

A6 Finansinspektionen

I statsbudgeten för innevarande budgetår finns

för detta ändamål uppfört ett ramanslag på

110 875 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget A6

Finansinspektionen ökas med 1 000 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget A8

Riksgäldskontoret: Förvaltningskostnader minskas

med motsvarande belopp.

Skälen för regeringens förslag: Som anges i

volym 2 i denna proposition har regeringen

under budgetåret 1998 lagt fram ett antal

propositioner som ger inspektionen nya eller

utökade arbetsuppgifter. Under 1998 berörs

myndigheten främst av förslaget om förstärkt

tillsyn över börser. De nya uppgifterna medför

behov av att förstärka inspektionen personellt

och datormässigt. Enligt regeringens bedömning

medför de utökade arbetsuppgifterna

kostnadsökningar på drygt 1 000 000 kronor

under budgetåret 1998. Regeringen har vidare

uppdragit åt Finansinspektionen att kartlägga de

svenska bankernas kostnadsuttag och föreslå

eventuella åtgärder för att förbättra

informationen till bankkunderna. Kostnaden för

detta uppdrag beräknas till 500 000 kronor.

Vissa kostnadsökningar bedöms Finans-

inspektionen klara genom omprioriteringar av

verksamheten. Sammantaget föreslår regeringen

en anslagshöjning engångsvis på 1 000 000

kronor till Finansinspektionen under budgetåret

1998.

A9 Riksgäldskontoret: Kostnader för upplåning

och låneförvaltning

I statsbudgeten för innevarande år finns, efter en

minskning av anslaget med 1 400 000 kronor på

tilläggsbudget 1, för detta ändamål uppfört ett

ramanslag på 767 600 000 kronor.

Regeringens förslag: Vissa driftskostnader för

statens betalningssystem får belasta anslaget A9

Riksgäldskontoret: Kostnader för upplåning och

låneförvaltning.

Skälen för regeringens förslag: I syfte att uppnå

en effektivare upplåning, låneförvaltning och

likviditetsförvaltning överfördes den 1 juli 1998

ansvaret för och driften av statens

betalningssystem från Riksrevisionsverket till

Riksgäldskontoret. De administrativa

kostnaderna för betalningssystemet belastar

anslaget A8 Riksgäldskontoret:

Förvaltningskostnader. Andra centrala

driftskostnader för statens betalningssystem

föreslås fr.o.m. innevarande budgetår belasta

anslaget A9 Riksgäldskontoret: Kostnader för

upplåning och låneförvaltning.

7.3.4 Utgiftsområde 3

Skatteförvaltning och uppbörd

A1 Riksskatteverket

I statsbudgeten för innevarande år finns, efter en

minskning av anslaget på 4 000 000 kronor på

tilläggsbudget 1, för detta ändamål uppfört ett

ramanslag på 352 304 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget A1 Riksskatteverket

minskas med 10 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Efter förslag på

tilläggsbudget 1 ökades anslaget till Tullverket

för innevarande budgetår med 14 miljoner

kronor. Tillskottet finansierades genom en

motsvarande minskning av anslaget till

Riksskatteverket. Samtidigt tillfördes

Riksskatteverket 10 miljoner kronor för

utbetalning av ersättningar på grund av

överträdelse av gemenskapsrätten avseende

punktskatt på mineraloljor. Regeringen avsåg att

återkomma i budgetpropositionen med dels en

mera precis beräkning, dels förslag till

finansiering.

Det kan nu konstateras att det fortfarande är

svårt att göra någon mera precis beräkning av

ersättningsanspråkens totala omfattning. De

senaste uppgifterna som inhämtas från

Justitiekanslern och Riksskatteverket tyder på att

de sammanlagda utbetalningarna inte kommer

att överstiga 10 miljoner kronor. Eftersom ett

mycket stort antal framställningar ännu inte har

prövats är det dock inte heller nu möjligt att

närmare ange beloppet.

Den utgiftsprognos för det berörda anslaget

som redovisades av Riksskatteverket vid

utgången av augusti och bl.a. baserades på en

analys av utfallet efter det första halvåret tyder på

en lägre medelsförbrukning än vad som tidigare

har antagits.

Mot bakgrund av vad som nu har sagts

framstår det som mindre lämpligt att

kompensera Riksskatteverket för kostnaden för

ersättningarna och samtidigt finansiera detta

genom minskning av något annat anslag inom

utgiftsområdet, vilket var den utgångspunkt som

angavs i den ekonomiska vårpropositionen.

Kostnaden bör enligt regeringens mening i stället

bäras av Riksskatteverket inom ordinarie

resursramar.

A3 Tullverket

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 1 050 369 000

kronor inklusive en höjning av anslaget på

tilläggsbudget 1 med 14 000 000 kronor.

För att genomföra den i inledningen till

förslaget till tilläggsbudget beskrivna tekniska

justeringen föreslår regeringen att 6 760 000

kronor tillförs anslaget under innevarande

budgetår. Samtidigt minskas anslaget med

200 000 kronor för att bidra till finansieringen av

höjningen av anslaget F8 Bidrag till vissa

internationella sammanslutningar under

utgiftsområde 4 Rättsväsendet. Regeringen

föreslår således att anslaget tillförs 6 560 000

kronor under innevarande budgetår.

7.3.5 Utgiftsområde 4

Rättsväsendet

F7 Diverse kostnader för rättsväsendet

I statsbudgeten för innevarande budgetår finns

för detta ändamål uppfört ett ramanslag på

19 560 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget F7 Diverse

kostnader för rättsväsendet ökas med 15 000 000

kronor. Finansiering sker genom att anslaget A2

Säkerhetspolisen minskas med motsvarande

belopp.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen

bedömer nu att utgifterna på anslaget F7 Diverse

kostnader för rättsväsendet kommer att uppgå till

34 560 000 kronor, vilket innebär att anslaget

behöver höjas med 15 000 000 kronor. Trots att

regeringen har stramat upp de administrativa

rutinerna av utbetalningar från anslaget är

förbrukningen av anslaget mycket svår att

förutsäga. Vilka åtgärder regeringen avser att

vidta med anledning av den ökade

anslagsbelastningen redovisas under

utgiftsområde 4 Rättsväsendet i denna

proposition.

F8 Bidrag till vissa internationella

sammanslutningar

I statsbudgeten för innevarande budgetår finns

för detta ändamål uppfört ett ramanslag på

8 356 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget F8 Bidrag till vissa

internationella sammanslutningar ökas med

2 000 000 kronor. Finansiering sker genom att

det under utgiftsområde 1 Rikets styrelse

uppförda anslaget C1 Regeringskansliet m.m.

minskas med 200 000 kronor, det under

utgiftsområde 3 Skatteförvaltning och uppbörd

uppförda anslaget A3 Tullverket minskas med

200 000 kronor, det under utgiftsområde 4

uppförda anslaget A1 Polisorganisationen

minskas med 800 000 kronor, det under

utgiftsområde 5 Utrikesförvaltning och

internationell samverkan uppförda anslaget B1

Bidrag till vissa internationella organisationer

minskas med 600 000 kronor samt att det under

utgiftsområde 6 Totalförsvar uppförda anslaget

B1 Funktionen Civil ledning minskas med

200 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen

bedömer att utgifterna på anslaget F8 Bidrag till

vissa internationella sammanslutningar kommer

att uppgå till 10 356 000 kronor, vilket innebär

att anslaget behöver höjas med 2 000 000 kronor.

Detta beror på att anslagsbelastningen blivit

större än beräknat på grund av ökade kostnader

för Sveriges medlemskap i Schengensamarbetet

under 1998.

7.3.6 Utgiftsområde 5

Utrikesförvaltning och internationell

samverkan

B1 Bidrag till vissa internationella organisationer

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 464 161 000

kronor.

För att bidra till finansieringen av höjningen

av anslaget F8 Bidrag till vissa internationella

sammanslutningar under utgiftsområde 4

Rättsväsendet minskas anslaget B1 Bidrag till

vissa internationella organisationer med 600 000

kronor.

7.3.7 Utgiftsområde 6

Totalförsvar

A1 Försvarsmakten

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 36 757 400 000

kronor. Ett bemyndigande avseende

beställningar på högst 83 505 400 000 kronor har

givits.

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att i

fråga om ramanslaget A1 Försvarsmakten under

budgetåret 1998 medge beställningar av materiel

m.m. och utvecklingsarbete så att behovet av

anslagsmedel efter budgetåret 1998 för denna

materiel m.m. och tidigare beställningar

tillsammans uppgår till högst 88 918 200 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: Riksdagen har

godkänt regeringens förslag till inriktning av

investeringsplan för Försvarsmakten för

perioden 19982000 samt bemyndigat regeringen

att i fråga om ramanslaget A1 Försvarsmakten

beställa materiel m.m. och utvecklingsarbete så

att behovet av anslagsmedel efter budgetåret

1998 för denna materiel m.m. och tidigare

beställningar tillsammans uppgår till högst

83 505 400 000 kronor (prop. 1997/98:1 utg.omr.

6 avsnitt 4.3, bet. 1997/98:FöU1, rskr.

1997/98:82).

Regeringens förslag till investeringsplan och

beställningsbemyndigande var inte angivna i

samma prisläge, vilket de rätteligen borde ha

varit. Investeringsplanen är i 1998 års prisläge

medan beställningsbemyndigandet är angivet i

1997 års prisläge. Planerad beställningsvolym

enligt investeringsplanen ryms därför inte inom

den beslutade bemyndiganderamen. En

omräkning av bemyndigandet till 1998 års

prisläge krävs således.

Regeringens förslag till bemyndigande

omfattade inte heller utgifter efter år 2007, vilket

det rätteligen borde ha gjort. För vissa objekt

som enligt materielplanen skall beställas under år

1998 kommer betalningarna att pågå även efter år

2007, vilket ökar behovet av

beställningsbemyndigande.

Sedan år 1996 skall Försvarsmakten vid sin

materielanskaffning tillämpa reglerna i

anslagsförordningen (1996:1189). Detta innebär

att Försvarsmakten skall betala vid leverans och

inte som tidigare genom samlingsfakturering och

förskott. Tillämpningen av anslagsförordningen

leder till ett ökat behov av

beställningsbemyndigande.

I prop. 1997/98:84 Försvarsmaktens ekonomi

och verksamhet år 1998 m.m. redovisade

regeringen ett antal reduceringsåtgärder för att

hantera problemen med Försvarsmaktens

ekonomi, däribland att betalningarna för viss

materielanskaffning senarelagts i syfte att minska

anslagsbelastningen under 1998.

Senareläggningen medför ett ökat behov av

beställningsbemyndigande.

Sammantaget innebär vad regeringen ovan

redovisat att beställningsbemyndigandet för

budgetåret 1998 behöver utökas till totalt

88 918 200 000 kronor, om planerade

beställningar skall kunna göras.

A2 Fredsfrämjande truppinsatser

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 534 419 000

kronor inklusive en höjning av anslaget på

tilläggsbudget 1 med 150 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget A2 Fredsfrämjande

truppinsatser ökas med totalt 207 136 000 kronor

för att möjliggöra en utökad satsning på den

fredsfrämjande verksamheten samt för att

bekosta en höjning av det särskilda tillägget för

anställda i utlandsstyrkan med

minröjningsuppdrag i Västsahara (Minurso).

Finansiering sker genom att anslaget A1

Försvarsmakten minskas med motsvarande

belopp.

Personalramen för det svenska bidraget i

SFOR utökas till högst 530 personer. Förslaget

ryms inom tilldelade medel.

Skälen för regeringens förslag: Enligt

regeringens bedömning bör anslaget engångsvis

tillföras 205 000 000 kronor för att i första hand

bekosta eventuella nya eller förändrade

truppinsatser på Balkan och eventuella insatser

med snabbinsatsstyrkan (Swerap).

Den 28 maj 1998 beslutade regeringen om det

särskilda tillägget för anställda i utlandsstyrkan

med minröjningsuppdrag i Västsahara (Minurso)

och om vissa reseförmåner för den berörda

personalen. I beslutet anförde regeringen att den

avsåg att på tilläggsbudget till statsbudgeten

föreslå riksdagen att anslaget A2 Fredsfrämjande

truppinsatser skulle ökas med ett belopp som

motsvarar den aktuella höjningen av det särskilda

tillägget. Regeringen beräknar att anslagsbehovet

ökar med 2 136 000 kronor till följd av de

förmånsändringar regeringen beslutat om.

Riksdagen har beslutat att högst 510 personer

får ställas till förfogande inom ramen för SFOR

(prop. 1996/97:54, bet. 1996/97:UU5, rskr.

1996/97:116). För närvarande genomförs en

omorganisation och omfördelning av ansvar

mellan truppbidragarländerna i den nordisk-

polska brigaden inom SFOR. Samtidigt

genomförs en omorganisation inom den

amerikanska divisionen där brigaden ingår.

Sammantaget innebär detta att den tidigare

ansvarsfördelningen mellan divisionen och

brigaden förändras och att den tidigare

samordnade sjukvården avses delas upp, vilket

kräver en något större sjukvårdsorganisation

inom brigaden. Sverige övertog ansvaret för

sjukvårdsorganisationen den 1 oktober 1998.

Sjukvårdsansvaret kräver mer personal än vad

som var fallet när Sverige hade ansvaret för

brigadens underhållsfunktion.

För att klara det större sjukvårdsansvaret

behöver personalramen utökas från högst 510

personer till högst 530 personer.

B1 Funktionen Civil ledning

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 473 145 000

kronor.

För att bidra till finansieringen av ökningen av

anslaget F8 Bidrag till vissa internationella

sammanslutningar under utgiftsområde 4

Rättsväsendet minskas anslaget B1 Funktionen

Civil ledning med 200 000 kronor.

B10 Funktionen Energiförsörjning

Kostnaderna för myndighetsarbetet med

dammberedskap

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 230 687 000

kronor.

Regeringens förslag: Affärsverkets svenska

kraftnäts utgifter för verksamheten med

dammsäkerhet bekostas från anslaget B10

Funktionen Energiförsörjning.

Skälen för regeringens förslag: Från anslaget

bekostas bl.a. beredskapsinsatser för att minska

känsligheten för störningar inom elförsörjningen

och Affärsverket svenska kraftnäts

myndighetsutövning enligt beredskapslagen

(1997:288).

Sedan den 1 januari 1998 har Svenska kraftnät

även myndighetsansvaret vad gäller frågor om

dammsäkerhet. Utgifterna för denna verksamhet

beräknas till 1 miljon kronor årligen.

Enligt regeringens bedömning är Svenska

kraftnäts verksamhet med dammsäkerhet och

med elberedskap så nära kopplade till varandra

att en entydig gränsdragning mellan

verksamheterna svårligen låter sig göras.

Regeringen föreslår därför att även Svenska

kraftnäts verksamhet med dammsäkerhet under

budgetåret 1998 får bekostas från anslaget B10

Funktionen Energiförsörjning.

7.3.8 Utgiftsområde 8

Invandrare och flyktingar

A1 Statens invandrarverk

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 452 402 000

kronor.

Regeringens förslag: Anslaget A1 Statens

invandrarverk ökas med 3 000 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget B1

Integrationsmyndigheten minskas med

motsvarande belopp.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen

fattade den 26 februari 1998 ett beslut med

innebörden att iranska medborgare inte behöver

befria sig från sitt nuvarande medborgarskap för

att bli svenska medborgare. Detta bedöms leda

till att ca 16 000 iranska medborgare bosatta i

Sverige, som annars inte hade ansökt om svenskt

medborgarskap, nu kommer att göra det. Statens

invandrarverk har under år 1998 inte resurser för

att pröva en sådan ökad mängd medborgar-

skapsärenden. Väntetiderna för de sökande

skulle komma att överstiga ett år om Statens

invandrarverk inte tilldelas föreslagna medel.

A2 Mottagande av asylsökande

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 773 650 000

kronor.

Regeringens förslag: Anslaget A2 Mottagande av

asylsökande kommer att överskridas innevarande

år med 208 000 000 kronor. Regeringen hinner

inte avvakta riksdagens beslut utan måste medge

ett överskridande av anslaget. Regeringen

föreslår att överskridandet regleras på

tilläggsbudget genom att anslaget höjs med

samma belopp. Finansiering sker delvis genom

en minskning av anslagen A3 Migrationspolitiska

åtgärder med 85 000 000 kronor, A5 Offentligt

biträde i utlänningsärenden med 11 000 000

kronor och A6 Utresor för avvisade och utvisade

med 23 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget täcker

kostnader för mottagandet av asylsökande och

personer med tidsbegränsade uppehållstillstånd.

Från anslaget bekostas även asylsökandes resor

från Sverige och kostnaderna för utlänningar

som tagits i förvar enligt utlänningslagen

(1989:529) och ersättning till kommunerna för

den ersättning som ges till vissa andra

utlänningar än asylsökande medan de väntar på

beslut om uppehållstillstånd. Orsaken till den

ökade anslagsbelastningen är främst den

komplicerade situationen i Förbundsrepubliken

Jugoslavien. Ett stort antal jugoslaviska

medborgare har vägrats inresa i sitt hemland

efter det att de fått avslag på sina ansökningar om

uppehållstillstånd i Sverige. De har därför

kommit att stanna kvar i mottagandesystemet

under betydligt längre tid än vad som beräknats i

budgetpropositionen för 1998. Under

innevarande år har antalet asylsökande åter ökat,

inte minst på grund av förhållandena i den

jugoslaviska provinsen Kosovo. Även situationen

i Irak leder till att människor söker sig därifrån

till Sverige och andra europeiska länder.

B4 Kommunersättningar vid flyktingmottagande

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 1 713 915 000

kronor.

Regeringens förslag: Anslaget B4

Kommunersättningar vid flyktingmottagande

kommer att överskridas innevarande år med

324 000 000 kronor. Regeringen hinner inte

avvakta riksdagens beslut utan måste medge ett

överskridande av anslaget. Regeringen föreslår

att överskridandet regleras på tilläggsbudget

genom att anslaget höjs med samma belopp.

Finansiering sker delvis genom minskning av

anslagen B1 Integrationsmyndigheten med

5 000 000 kronor, B2 Särskilda insatser i utsatta

bostadsområden med 25 000 000 kronor, B3

Integrationsåtgärder med 10 000 000 kronor och

B5 Hemutrustningslån med 7 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Kommunerna

beräknas innevarande budgetår ta emot 12 470

flyktingar. Det är väsentligt fler än det antagande

om 7 000 kommunmottagna flyktingar som låg

till grund för regeringens anslagsberäkningar i

budgetpropositionen för 1998. Ökningen beror

främst på att regeringen och

Utlänningsnämnden har måst fatta praxisbeslut

om uppehållstillstånd för sådana asylsökande

som under flera år befunnit sig i Sverige. Även

antagandet hösten 1997 om antalet

kommunmottagna det året - 12 700 flyktingar -

var för lågt jämfört med det verkliga utfallet som

blev 13 600. Utbetalningsreglerna gör att

ersättningsutbetalningarna år 1998 påverkas

starkt av kommunmottagandet år 1997.

7.3.9 Utgiftsområde 12

Ekonomisk trygghet för familjer och barn

A3 Underhållsstöd

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 2 125 661 000

kronor.

Regeringens förslag: Anslaget A3 Underhållsstöd

ökas med 735 000 000 kronor för att täcka det

beräknade överskridandet för budgetåret 1998.

Finansiering sker genom att anslaget A2

Föräldraförsäkring minskas med motsvarande

belopp.

Skälen för regeringens förslag: Enligt

Riksförsäkringsverkets senaste redovisning av

anslagsbelastning och prognos, som bygger på

utfallet under första halvåret 1998, beräknas

anslaget A3 Underhållsstöd överskridas med ca

933 miljoner kronor jämfört med anslaget enligt

regleringsbrevet för 1998. Det beräknade

underskottet är ca 735 miljoner kronor större än

högsta möjliga anslagskredit.

De nya reglerna för underhållsstöd började

gälla den 1 februari 1997. Det har visat sig att de

beräkningar som gjordes i samband med att det

nya systemet infördes inte kommer att stämma

med utfallet. Kostnaden för underhållsstödet

uppgick år 1997 till 3 023 miljoner kronor.

Anslagsbeloppet uppgick samma år till 2 411

miljoner kronor vilket innebar att anslaget

därmed överskreds med 589 miljoner kronor

eller 24 %. För att täcka det beräknade

överskridandet tillfördes anslaget på

tilläggsbudget för år 1997 ytterligare 588 550 000

kronor. I samband därmed föreslog regeringen

att anslaget, i avvaktan på den utvärdering av

reformen som Riksförsäkringsverket fått i

uppdrag att göra, under perioden 19982001

skulle minskas med 170 miljoner kronor per år,

motsvarande överskridandet under år 1997.

En särskild arbetsgrupp inom

Regeringskansliet har, i enlighet med vad som

angavs i 1998 års ekonomiska vårproposition,

analyserat regler och ekonomiskt utfall av

underhållsstödet. Detta analysarbete fortsätter.

Regeringen följer noga utvecklingen.

Enligt arbetsgruppens prognoser talar den

demografiska utvecklingen med färre födda barn

och en inkomstutveckling med bl.a. återställda

ersättningsnivåer i socialförsäkringen och fler

sysselsatta för att kostnaderna för

underhållsstödet börjar sjunka inom något år.

Regeringen föreslår mot denna bakgrund att

anslaget A3 Underhållsstöd ökas med

735 000 000 kronor för att täcka det beräknade

överskridandet för budgetåret 1998. Finansiering

sker genom att anslaget A2 Föräldraförsäkring

minskas med motsvarande belopp. Enligt

Riksförsäkringsverkets redovisning av

anslagsbelastning och prognos, som bygger på

utfallet under första halvåret 1998, beräknas

anslaget A2 Föräldraförsäkring till ca 14 415

miljoner kronor, 614 miljoner lägre än anslaget

enligt regleringsbrevet för 1998. Anslaget

bedöms därför tillsammans med

anslagssparandet från föregående år underskridas

med 1 424 miljoner kronor. Enligt

regleringsbrevet får anslaget tillgodoräknas ett

sparande på högst 737 950 000 kronor.

7.3.10 Utgiftsområde 14

Arbetsmarknad och arbetsliv

A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 21 649 793 000

kronor inklusive en höjning av anslaget på

tilläggsbudget 1 med 606 000 000 kronor. Något

bemyndigande för regeringen att låta staten åta

sig ekonomiska förpliktelser har inte begärts.

Regeringens förslag: Anslaget A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskas med

800 000 000 kronor. Regeringen bemyndigas att

beställa tjänster under år 1998 som medför

utgifter under år 1999 på högst 55 000 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen

bedömer att antalet deltagare i

arbetsmarknadspolitiska åtgärder eller

yrkesinriktad rehabilitering kommer att vara

lägre än vad som beräknades i samband med

statsbudgeten för 1998. Inom ramen för anvisade

medel under anslaget beräknades att antalet

deltagare skulle uppgå till i genomsnitt minst

182 000 personer per månad.

Arbetsmarknadsverket (AMV) beräknar dock

för 1998 att antalet personer i

arbetsmarknadspolitiska åtgärder i genomsnitt

kommer att uppgå till 169 000. Regeringen

föreslår därför att anslaget A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskas med

800 miljoner kronor.

En stor del av besluten om åtgärder vars

kostnader täcks av anslaget innebär utgifter för

kommande budgetår. Regeringen bör därför få

ett beställningsbemyndigande som innebär att

beslut kan fattas under år 1998 som medför

utgifter under år 1999. Regeringen föreslår att

den bemyndigas att under år 1998 beställa

tjänster som medför utgifter på högst 55 000 000

kronor under år 1999.

7.3.11 Utgiftsområde 16

Utbildning och universitetsforskning

B45 Särskilda utgifter inom universitet och

högskolor m.m.

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 350 984 000

kronor.

Regeringens förslag: Anslaget B45 Särskilda

utgifter inom universitet och högskolor m.m. ökas

med totalt 107 800 000 kronor. Finansiering sker

genom indragning av medel enligt följande:

77 300 000 kronor från det för budgetåret

1995/96 uppförda anslaget C46 Övriga utgifter

inom grundutbildning, 10 500 000 kronor från

det för budgetåret 1995/96 uppförda anslaget

C47 Övriga utgifter inom forskning och

forskarutbildning samt 20 000 000 kronor av

anslagssparandet vid ingången av budgetåret

1998 för anslagen för grundutbildning B1, B3,

B5, B7, B9, B11, B15, B17, B21, B22, B23, B24,

B25, B26, B27, B28, B29, B30, B31, B32, B33,

B39 samt B40 avseende medel för s.k. NT-

utbildning.

Skälen för regeringens förslag: I statsbudgeten

för innevarande budgetår finns under anslaget

B44 Enskilda och kommunala

högskoleutbildningar m.m. anslagsposten 12

Momsmerkostnader för Chalmers tekniska

högskola AB och Stiftelsen Högskolan i

Jönköping. Avtalet mellan staten och berörda

stiftelsehögskolor reglerar bland annat

kompensation för mervärdesskatt. För detta

ändamål finns en anslagspost på 76 300 000

kronor uppförd. Enligt prognosen för

budgetåret 1998 kommer utgifterna att överstiga

beräknade medel med cirka 150 000 000 kronor.

Regeringen anser att denna kostnad bör belasta

anslaget B45 Särskilda utgifter inom universitet

och högskolor m.m. Genom att höja anslaget B45

Särskilda utgifter inom universitet och högskolor

m.m. med 87 800 000 kronor finns medel för att

utbetala kompensationen för mervärdesskatten

till stiftelsehögskolorna. Återstående del av

kostnaden för kompensation för mervärdesskatt

tas med 50 000 000 kronor från den för

budgetåret 1998 uppförda anslagsposten 12 För

regeringens fördelning samt med 12 900 000

kronor från anslagssparande vid ingången av

budgetåret 1998 på anslagsposten 10 Övrig

forskning. Båda anslagsposterna ligger under

anslaget B45 Särskilda utgifter inom universitet

och högskolor m.m.

Vidare föreslås att anslagsposten 6 Utveckling

av naturvetenskap och teknik under anslaget B45

Särskilda utgifter inom universitet och högskolor

m.m. engångsvis tillförs 20 000 000 kronor.

Detta görs för att medel för s.k. NT-utbildning

skall kunna fördelas till de högskolor som har

genomfört mer NT-utbildning än vad de initialt

planerat att genomföra. Finansiering sker genom

indragning av anslagssparande på följande anslag:

B1, B3, B5, B7, B9, B11, B15, B17, B21, B22,

B23, B24, B25, B26, B27, B28, B29, B30, B31,

B32, B33, B39 samt B40. Medlen dras in från de

högskolor som inte har genomfört hela sitt

planerade NT-utbildningsuppdrag.

C3 Centrala studiestödsnämnden

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 313 924 000

kronor inklusive en höjning av anslaget på

tilläggsbudget 1 med 60 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget C3 Centrala -

studiestödsnämnden ökas med 22 400 000 kronor.

Finansiering sker genom indragning av medel

enligt följande: 6 400 000 kronor från anslaget

A3 Vuxenstudiestöd, 2 000 000 kronor från det

för budgetåret 1995/96 uppförda anslaget C43

Enskilda och kommunala högskoleutbildningar

m.m., 4 100 000 kronor från det för budgetåret

1995/96 uppförda anslaget C45 Vissa särskilda

utgifter inom universitet och högskolor m.m.,

800 000 kronor från det för budgetåret 1995/96

uppförda anslaget C46 Övriga utgifter inom

grundutbildning samt 9 100 000 kronor från det

för budgetåret 1995/96 uppförda anslaget C47

Övriga utgifter inom forskning och

forskarutbildning.

Skälen för regeringens förslag: Som aviserades i

tilläggsbudgeten i samband med 1998 års

ekonomiska vårproposition har satsningen på

vuxenutbildningen och högskolan inneburit

ökad administration inom hela

studiestödsområdet. Den höjning som

engångsvis föreslås avseende anslaget C3

Centrala studiestödsnämnden avser att täcka

ökade kostnader för

återbetalningsadministrationen motsvarande

10 000 000 kronor (fr.o.m. 1999 höjs

expeditionsavgiften motsvarande en

resursförstärkning på 20 000 000 kronor),

administrativa kostnader i samband med

sommarkurser motsvarande 6 400 000 kronor

samt underskott till följd av ändrade

aviseringsdatum 6 000 000 kronor. Samtliga

höjningar finansieras inom utgiftsområdets ram.

7.3.12 Utgiftsområde 18

Samhällsplanering, bostadsförsörjning och

byggande

A5 Statens bostadskreditnämnd:

Garantiverksamhet

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 1 500 000 000

kronor.

Regeringens förslag: Anslaget A5 Statens

bostadskreditnämnd: Garantiverksamhet kommer

enligt nuvarande beräkning att överskridas

innevarande år med 1 015 miljoner kronor.

Regeringen har medgivit ett överskridande av

anslaget. Regeringen föreslår att överskridandet

regleras på tilläggsbudget genom att anslaget höjs

med samma belopp. Finansiering sker delvis

genom minskningar av anslag enligt följande:

Anslaget A1 Boverket med 17 000 000 kronor,

anslaget A2 Räntebidrag med 600 000 000

kronor, anslaget A4 Statens bostadskreditnämnd:

Förvaltningskostnader med 2 000 000 kronor,

anslaget A8 Fonden för fukt- och mögelskador

med 15 000 000 kronor, anslaget A9 Bidrag till

åtgärder mot radon i bostäder med 7 000 000

kronor, anslaget A12 Investeringsbidrag för

anordnande av bostäder till studenter m.fl. med

75 000 000 kronor, anslaget C1 Länsstyrelserna

m.m. med 30 000 000 kronor, anslaget D2 Statens

va-nämnd med 2 000 000 kronor samt det under

utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till

kommuner uppförda anslaget A2 Bidrag till

särskilda insatser i vissa kommuner och landsting

med 20 000 000 kronor. Vidare dras 37 000 000

kronor in från det under utgiftsområde 18

uppförda anslaget A3 Vissa äldre låne- och

bidragsstöd för bostadsändamål m.m.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen

bedömer nu att utgifterna på anslaget A5 Statens

bostadskreditnämnd: Garantiverksamhet kommer

att uppgå till 2 700 miljoner kronor. Den ökade

anslagsbelastningen under år 1998 beror på att

förväntade skador ökat mer än prognostiserat

beroende på att det låga ränteläget lett till att

räntebidragen avvecklats fortare för de

kredittagare vars lån staten garanterat.

7.3.13 Utgiftsområde 20

Allmän miljö- och naturvård

A4 Investeringar och skötsel för naturvård

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 311 473 000

kronor inklusive en höjning av anslaget på

tilläggsbudget 1 med 20 000 000 kronor. Inom

anslaget har 25 000 000 kronor avsatts för bidrag

som förutsätter medfinansiering från EU:s

miljöfond LIFE.

Regeringens förslag: Anslaget A4 Investeringar och

skötsel för naturvård ökas med 25 000 000

kronor. Finansiering sker genom ett bidrag från

EU på motsvarande belopp.

Skälen för regeringens förslag:

Naturvårdsverket har från EU:s LIFE-fond

beviljats ett bidrag på 5 935 542 ecu,

motsvarande ca 50 000 000 kronor, för

markförvärv. Bidraget uppgår till 25 000 000

kronor mer än vad som beräknats för den

aktuella anslagsposten. Medlen från EU

redovisas på inkomsttitel 6911 Övriga bidrag från

EG.

7.3.14 Utgiftsområde 22

Kommunikationer

Vissa trafikanläggningar i Stockholms län

Regeringens förslag: Riksgäldskontorets rätt att

teckna statlig borgen för redan påbörjade,

avslutade eller avbrutna projekt i Stockholms län

begränsas till 3 000 000 000 kronor. Garantin för

vid varje tidpunkt upplupna räntekostnader och

prisökningen i samhället utökas till 625 000 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: Riksdagen

beslutade våren 1998 om finansiering av vissa

trafikanläggningar i Stockholms län m.m. (prop.

1997/98:123, bet. 1997/98:TU5, rskr. 213).

Riksdagsbeslutet omfattade bl.a. finansieringen

av vägprojektet Södra länken och

järnvägsutbyggnaden mellan Södermalm och

Årsta samt en begränsning av tidigare utställda

lånegarantier för genomförda och avbrutna

vägprojekt.

Regeringen bedömde i propositionen som låg

till grund för riksdagens beslut att 3 125 miljoner

kronor var intecknade för att fullfölja ingångna

åtaganden för genomförda och avbrutna

vägprojekt exklusive Södra länken. Regeringen

bedömde i samma proposition att upplupna

räntekostnader och justering för prisökningar i

samhället därutöver skulle komma att uppgå till

högst 500 miljoner kronor. Riksdagen har med

anledning av regeringens proposition dels

bemyndigat regeringen att begränsa

Riksgäldskontorets rätt att teckna statlig borgen

för redan påbörjade, avslutade eller avbrutna

projekt inom en ram om 3 125 miljoner kronor,

dels att låta Riksgäldskontoret justera denna

garanti med högst 500 miljoner kronor för vid

varje tidpunkt upplupna räntekostnader och

prisökningar i samhället.

Det har vid en närmare analys av beräknade

räntekostnader konstaterats att en ram på högst

500 miljoner kronor för upplupna räntor och

indexjusteringar inte är tillräcklig. I stället

bedömer Stockholmsleder AB, som svarar för

aktuell upplåning, att upplupen ränta och

justering för prisökningar totalt kommer att

kunna uppgå till 625 miljoner kronor. Å andra

sidan bedömer bolaget att intecknade medel för

att fullfölja ingångna åtaganden inte kommer att

uppgå till ett högre belopp än 3 000 miljoner

kronor. Därmed kan den totala garantiramen för

dessa projekt hållas oförändrad, dock med en

annan fördelning mellan garantiramen i fast pris

och garantiramen för upplupen ränta och

indexjusteringar. Riksdagen bör därför godkänna

att regeringen får göra denna justering av de

aktuella garantiramarna.

Fonden för den mindre skeppsfarten

Regeringens förslag: En inleverans av medel görs

från Fonden för den mindre skeppsfarten med

50 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Enligt

riksdagsbeslut den 17 december 1987 (prop.

1987/88:25, bet. 1987/88:NU12, rskr.

1987/88:112) övertog Svenska skeppshypo-

tekskassan Lånenämndens för den mindre

skeppsfarten verksamhet samt förvaltningen

av de lån som nämnden tidigare beviljat. Enligt

beslutet omvandlades kvarvarande

anslagsbehållning till en särskild fond, Fonden

för den mindre skeppsfarten. Fondens

nuvarande behållning är relativt stor i

förhållande till beviljade lån. Regeringen anser

därför att en inleverans på 50 000 000 kronor

bör göras.

Luftfartsverkets finansiella befogenheter

Regeringens förslag: Luftfartsverket får rätt att

genomföra en s.k. lease-hold-affär gällande

Arlanda flygplats. Det ekonomiska utfallet av

affären används till nya investeringar i enlighet

med gällande treårsplan.

Skälen för regeringens förslag: Riksdagen

beslutade i enlighet med regeringens förslag i

1998 års ekonomiska vårproposition (prop.

1997/98:150, bet. 1997/98:FiU27, rskr.

1997/98:317) att Luftfartsverket skulle få rätt att

genomföra s.k. lease-hold-affärer i avsikt att

åstadkomma en förbättrad finansiering av

investeringar i fast egendom som terminaler och

bansystem. En sådan lease-hold-affär innebär att

verket överlåter nyttjanderätten till en

investerare i utlandet, som genom avskrivning på

nyttjanderätten kan tillgodogöra sig en lägre

skattekostnad. Luftfartsverket leasar därefter

tillbaka nyttjanderätten till en lägre kostnad och

får därmed en intäkt som är grundad på en lägre

skattekostnad för investeraren. Luftfartsverket

behåller hela tiden äganderätten till

anläggningen.

Regeringen anförde också att vad gäller

lease-hold-affärer bör bemyndigandet begränsas

till att gälla investeringar i nya fasta anläggningar.

Luftfartsverket har nu hemställt om att lease-

hold-affärer skall kunna genomföras på befintliga

anläggningar och att det ekonomiska utfallet av

sådana affärer bör användas till nya investeringar.

Regeringen föreslår att Luftfartsverket får rätt att

genomföra en lease-hold-affär gällande Arlanda

flygplats och att det ekonomiska utfallet av

affären används till nya investeringar i enlighet

med gällande treårsplan.

C2 Upphandling av samhällsåtaganden

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 157 484 000

kronor. Ett bemyndigande avseende åtaganden

under år 1998 som medför utgifter under år 1999

på högst 75 000 000 kronor har givits.

Regeringens förslag: Regeringens bemyndigande

att under år 1998 ikläda staten ekonomiska

förpliktelser för ändamål som omfattas av

ramanslaget C2 Upphandling av

samhällsåtaganden utökas till 230 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen har

bemyndigats att under 1998 låta staten åta sig

ekonomiska förpliktelser som innebär åtaganden

för ändamål som omfattas av ramanslaget C2

Upphandling av samhällsåtaganden på högst

75 000 000 kronor och som medför utgifter

under 1999. Regeringen föreslår att

bemyndigandet utökas till 230 000 000 kronor

för åtgärder som medför utgifter efter år 1998.

Den föreslagna utökningen beror på att vissa

tjänster för funktionshindrande numera

upphandlas av Post- och telestyrelsen och att

avtalen som träffas under år 1998 medför utgifter

även efter år 1998.

7.3.15 Utgiftsområde 23

Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande

näringar

B11 Från EG-budgeten finansierade regionala

stöd till jordbruket

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 325 000 000

kronor. Något bemyndigande för regeringen att

låta staten åta sig ekonomiska förpliktelser har

inte begärts.

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att

godkänna utestående förpliktelser avseende

beställningsbemyndiganden vid utgången av

1998 på högst 150 000 000 kronor avseende

anslaget B11 Från EG-budgeten finansierade

regionala stöd till jordbruket.

Skälen för regeringens förslag: Regionala stöd

kopplade till programdokumenten (SPD) för

mål 6 och mål 5b samt Leader II löper över

perioden 1995-1999 men utbetalningar får ske

t.o.m. år 2001. Det innebär att staten åtar sig

framtida ekonomiska förpliktelser som inte ryms

inom ramen för redan anvisade anslagsmedel. Av

denna anledning föreslås riksdagen bemyndiga

regeringen att godkänna utestående förpliktelser

på högst 150 000 000 kronor vid utgången av år

1998.

B17 Jordbrukets blockdatabas

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 17 000 000

kronor.

Regeringens förslag: Anslaget B17 Jordbrukets

blockdatabas ökas med 6 400 000 kronor.

Anslagsökningen finansieras genom att

avgiftsuttaget med avseende på

investeringskostnaderna förlängs.

Skälen för regeringens förslag: Den digitala

blockdatabasen finansieras genom intäkter från

kartavgifter (prop. 1996/97:48, bet.

1996/97:JoU7, rskr. 1996/97:157; prop.

1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20, rskr.

1996/97:284). Avgifterna redovisas mot

inkomsttitel 2555 Kartavgifter för jordbrukets

blockdatabas. Avgifterna skall finansiera

driftskostnader och, på sikt,

investeringskostnaden. Kostnaden för

uppbyggnad av blockdatabasen har blivit högre

än de ursprungliga beräkningarna beträffande

digitaliseringsarbetet och utvecklandet av ett

ADB-system. Detta innebär att utgifterna blir

6,4 miljoner kronor högre än beräknat för år

1998. Utgiftsökningen beräknas inte leda till

någon avgiftsökning utan till att avgiftsuttaget

med avseende på investeringskostnaderna

förlängs med ett par år.

E5 Bekämpande av vissa smittsamma

husdjurssjukdomar

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 91 500 000

kronor inklusive en höjning av anslaget på

tilläggsbudget 1 med 2 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget E5 Bekämpande av

smittsamma husdjurssjukdomar ökas med

25 000 000 kronor. Finansiering sker genom att

anslaget B16 Räntekostnader för förskotterade

arealersättningar m.m. minskas med motsvarande

belopp.

Skälen för regeringens förslag: Innevarande

budgetår har 40 750 000 kronor beräknats på

anslagspost 1 Bekämpande av smittsamma

djursjukdomar, efter att riksdagen på

tilläggsbudget beslutat öka tidigare anvisat anslag

med 2 000 000 kronor (prop. 1997/98:150, bet.

1997/98:FiU27, rskr. 1997/98:317). Vid

utgången av år 1998 beräknas anslagsposten

överskridas med 51 842 000 kronor.

Överskridandet beror på utbrotten av de

epizootiska sjukdomarna Swollen head

syndrome (SHS) på fjäderfä och Viral

hemorragisk septikemi (VHS) på fisk som

inträffade under våren 1998. Sjukdomen SHS har

sedermera tagits bort ur epizootiförordningen

och är därmed inte längre ersättningsgill.

Ersättningsrätten kvarstår emellertid för de

redan fattade besluten. Förutom de oförutsedda

utbrotten av SHS och VHS bedöms kostnaderna

förbli mycket höga på grund av ett ökat antal fall

av paratuberkulos.

Drygt hälften av överskridandet på nämnda

anslagspost bedöms kunna täckas genom

omfördelning från andra poster inom anslaget

samt genom ianspråkstagande av anslagskredit.

Regeringen föreslår att anslaget ökas med

25 000 000 kronor för att täcka resterande del av

överskridandet.

G3 Skogs- och jordbrukets forskningsråd:

Forskning och kollektiv forskning

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 195 234 000

kronor. Något bemyndigande för regeringen att

låta staten åta sig ekonomiska förpliktelser har

inte begärts.

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att

godkänna utestående förpliktelser avseende

beställningsbemyndiganden vid utgången av

1998 på högst 160 000 000 kronor avseende

anslaget G3 Skogs- och jordbrukets forskningsråd:

Forskning och kollektiv forskning.

Skälen för regeringens förslag: Skogs- och

jordbrukets forskningsråd (SJFR) stöder

långsiktiga forskningsprojekt som löper över

flera år. SJFR bör ges fortsatt möjlighet att åta

sig mer långsiktigt projektstöd. Det innebär att

staten åtar sig framtida ekonomiska förpliktelser

som inte ryms inom ramen för redan anvisade

anslagsmedel. Av denna anledning föreslås

riksdagen bemyndiga regeringen att godkänna

utestående förpliktelser på högst 160 000 000

kronor vid utgången av år 1998.

7.3.16 Utgiftsområde 24

Näringsliv

A7 Kostnader för omstrukturering av vissa statligt

ägda företag, m.m.

Regeringen föreslår under utgiftsområde 2

Samhällsekonomi och finansförvaltning i detta

förslag till tilläggsbudget att regeringen skall få

belasta anslaget A7 Kostnader för omstrukturering

av vissa statligt ägda företag, m.m. för kostnaderna

för förvärv av aktier i A/O Dom Shvetsii.

E4 AB Svensk Exportkredits statsstödda

exportkreditgivning

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 11 663 000

kronor inklusive en höjning av anslaget på

tilläggsbudget 1 med 2 600 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget E4 AB Svensk

Exportkredits statsstödda exportkreditgivning ökas

med 5 000 000 kronor. Finansiering sker genom

att anslaget E3 Exportkreditnämnden minskas

med motsvarande belopp.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget

disponeras för ersättning till AB Svensk

Exportkredit (AB SEK) för att täcka eventuellt

underskott som utgör skillnaden mellan intäkter

och kostnader, huvudsakligen ränteintäkter och

räntekostnader, inom ramen för systemet med

statsstödda exportkrediter. Under åren 19982003

förutses anslaget belastas av utbetalningar som

avser åtaganden som gjorts före 1984 vad gäller

vissa förmånliga krediter till u-länder. I övrig

statsstödd verksamhet redovisar AB SEK för

närvarande ett överskott.

Staten är genom ett avtal med AB SEK av den

14 maj 1990 bunden att ersätta AB SEK för

kostnader i det statsstödda

exportkreditsystemet. AB SEK redovisar

resultatet av verksamheten tre gånger om året till

regeringen och Kammarkollegiet. Beloppen

bokförs hos Kammarkollegiet enligt

kassaprincipen och därmed inte nödvändigtvis på

det budgetår de avser. De av staten budgeterade

medlen för perioden 19982003 bedöms inte vara

tillräckliga för att täcka utbetalningarna.

Medelsbehovet beräknas uppgå till ytterligare

5 000 000 kronor för åren 19982003, utöver de

11 663 000 kronor som anvisats för år 1998 och

de totalt 6 955 000 kronor som budgeterats för

åren 19992003.

7.3.17 Utgiftsområde 25

Allmänna bidrag till kommuner

A2 Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner

och landsting

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett reservationsanslag på

1 136 600 000 kronor, inklusive en höjning av

anslaget på tilläggsbudget 1 med 400 000 000

kronor.

För att bidra till finansieringen av höjningen

av anslaget A5 Statens bostadskreditnämnd:

 Garantiverksamhet under utgiftsområde 18

Samhällsplanering, bostadsförsörjning och

byggande minskas anslaget A2 Bidrag till

särskilda insatser i vissa kommuner och landsting

med 20 000 000 kronor.

7.3.18 Utgiftsområde 27

Avgiften till Europeiska gemenskapen

A3 Mervärdesskattebaserad avgift

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta

ändamål uppfört ett ramanslag på 8 093 000 000

kronor.

Regeringens förslag: Anslaget A3 Mervärdes-

skattebaserad avgift ökas med 993 000 000

kronor. Finansiering sker genom att anslaget A4

Avgift baserad på bruttonationalinkomsten

minskas med motsvarande belopp.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget

används för att täcka betalningar till EU

avseende den mervärdesskattebaserade avgiften.

Dessa betalningar avser dels finansieringen av

EU-budgeten innevarande år, dels

efterkorrigeringar till följd av utfall för tidigare

år.

Den mervärdesskattebaserade avgiften

avseende innevarande budgetår betalas på

grundval av en i EU-budgeten uppförd prognos

över den svenska mervärdesskattebasen. Denna

prognos grundar sig på information tillgänglig i

april året före det år budgeten avser. Efter

avslutat budgetår redovisar medlemsländerna

utfallet för mervärdesskattebasen. I december

samma år görs en korrigering mellan faktiskt

betalad avgift och den avgift som skulle ha

betalats enligt rapporterat utfall. Korrigeringen

leder för 1997 till en extra inbetalning för Sverige

eftersom utfallet överstiger den prognos de

tidigare inbetalningarna baserades på. Denna

korrigeringsbetalning har inte tidigare beaktats

vid beräkningen av anslagsbehovet.

8

Skattefrågor

8 Skattefrågor

8.1 Inledning

Regeringen redovisar här inledningsvis sin

bedömning av skattepolitikens långsiktiga

inriktning, bl.a. de internationella

förutsättningarna. Därefter presenteras ett antal

förslag på skatteområdet med effekter för

budgetåret 1999 och de därpå följande

budgetåren.

På inkomstskattens område föreslås dels en

tillfällig skattereduktion under inkomståret 1999

för personer med pensionsgrundande inkomster,

dels att det fasta beloppet i den statliga

inkomstskatten för år 1999 görs till en del av den

kommunala inkomstskatten.

För år 1999 lämnas förslag om sänkt

fastighetsskatt för bostadshyreshus.

I ett avslutande avsnitt redovisas de finansiella

effekterna av de skatteförslag som lämnas i

denna proposition och dessutom av de förslag i

andra propositioner som lämnas samtidigt till

riksdagen.

Ärendet och dess beredning

Vid beredningen av lagförslagen har synpunkter

under hand inhämtats från Riksskatteverket.

Lagrådet

Den föreslagna lagstiftningen faller inom det

område där Lagrådets yttrande normalt skall

inhämtas. Sakfrågorna har dock uppkommit så

sent i budgetprocessen att regeringen på grund

av tidsbrist inte kunnat inhämta ett sådant

yttrande. Frågorna är dessutom av en sådan

karaktär att ett uppskjutande av lagstiftningen

skulle medföra avsevärda men.

8.2 Allmänna överväganden

Regeringen redovisar här sin bedömning av

skattepolitikens inriktning på lång sikt, särskilt

de frågor som kommer att aktualiseras och som

också bör aktualiseras under den närmaste

mandatperioden. Efter en inledande beskrivning

av vad den fortgående internationaliseringen av

den svenska ekonomin betyder för

utformningen av det svenska skattesystemet

behandlas olika frågor kring beskattningen av

arbetsinkomster, beskattningen av företagande

och entreprenörer och av kapitalinkomster och

förmögenheter.

Som en allmän utgångspunkt gäller att de

budgetpolitiska målen ligger fast samt att tillväxt

och rättvisa normalt främjas bäst genom en

likformig beskattning med enkla och stabila

regler, breda skattebaser och förhållandevis låga

skattesatser. Vidare skall beslutade och aviserade

satsningar på vården, skolan och omsorgen

fullföljas. Åtgärder på skatteområdet skall också

utformas på ett fördelningspolitiskt rättvist sätt.

8.2.1 De internationella förutsättningarna

Regeringens bedömning: Internationaliseringen

ställer ökade krav på skattepolitiken.

Uppmärksamheten på potentiellt eroderande

skattebaser behöver förstärkas och beredskapen

för korrigerande åtgärder höjas.

Skatternas främsta uppgift är att finansiera

offentliga utgifter och med bibehållen

samhällsekonomisk balans ge ett realekonomiskt

utrymme för dessa gemensamma åtaganden.

Mellan olika länder finns skillnader i totalt

skatteuttag. Detta avspeglar skilda ambitioner

vad gäller de offentliga åtagandena. Men de

reflekterar också olikheter i sättet att organisera

och finansiera den offentliga sektorn. Sveriges

jämförelsevisa höga skatteuttag beror på

generellt utformade välfärdssystem som i hög

grad kompenserar för inkomstbortfall och där

flertalet transferingar är skattepliktiga.

Möjligheterna för Sverige att i framtiden

tillämpa ett högre skatteuttag än vår omvärld är i

första hand beroende av medborgarnas värdering

av den offentliga sektorn i vid mening. Det

handlar också om i vilken utsträckning

medborgarna även i framtiden är beredda att

acceptera omfördelande inslag, inte minst via

skattesystemet.

Men möjligheterna till ett avvikande

skatteuttag beror också på den fortgående

internationaliseringen av den svenska ekonomin.

Allt fler ekonomiska aktiviteter blir rörliga över

gränserna i allt större utsträckning. I första hand

gäller det hushållens och företagens finansiella

sparande. Sedan lång tid tillbaka har detta också

gällt företagens investeringar. Detta påverkar

naturligtvis också de underliggande

skattebaserna.

Under särskilt det senaste året har också våra

möjligheter att beskatta olika internationellt

lättrörliga varor och tjänster kommit i fokus.

Konsumenterna kan i stigande utsträckning

handla i andra länder och därmed tillgodogöra

sig lägre priser, antingen dessa beror på

skillnader i skatteuttag eller på andra faktorer.

För de allra flesta medborgare är fortfarande

trösklarna höga när det gäller att utnyttja

skattevinster, antingen detta sker genom att

sparande och förmögenheter flyttas till utlandet

eller genom att man förlägger sina inköp till

andra länder. Skatteplikten för kapitalinkomster

och förmögenheter gäller inte bara tillgångar i

Sverige utan även tillgångar i utlandet för

personer som är bosatta i Sverige. Detta innebär

att dessa skatter kan undvikas endast genom

skattefusk eller genom flyttning till utlandet. Det

finns också en, i många fall betydande, tidsfrist

innan det högre skatteuttaget blir ett offentligt-

finansiellt problem. Det är dock riskfyllt att slå

sig till ro och hoppas på att olika former av

trögheter, exempelvis sådana som betingas av

Sveriges geografiska läge, skall göra åtgärder

överflödiga.

Det senaste årets utveckling på tobaks- och

alkoholområdet visar att utvecklingen kan gå

snabbare än förutsett. Därför sänktes

tobaksskatten fr.o.m. den 1 augusti 1998

samtidigt som skattestrukturen lades om på ett

sätt som möjliggör för den legala tobakshandeln

att mer effektivt konkurrera med den illegala

handeln.

Den elektroniska handeln börjar öka. Av

många skäl är detta en önskad utveckling;

kostnaden för handel med varor och tjänster

sjunker, vilket rent allmänt ger högre välfärd för

konsumenterna. Utöver dessa välfärdshöjande

effektivitetsvinster aktualiseras emellertid också

offentligfinansiella risker som det vore fel att

negligera.

Vid beskattningen av privat konsumtion

genom mervärdesskatt och olika punktskatter

har Sverige högre skattesatser än vår omvärld.

Den vanliga gränshandeln utgör i detta

sammanhang ett mindre problem än den

framväxande elektroniska handeln med dess

lägre transaktionskostnader för konsumenterna.

I sammanhanget kan noteras att de prisskillnader

som finns i förhållande till andra länder till

betydande del förklaras av skillnader i priser

exklusive skatter bl.a. beroende på brister i den

inhemska konkurrensen på olika

konsumtionsvarumarknader. Eventuella åtgärder

på skatteområdet, där exempelvis justeringar i

momsens normalskattesats är offentlig-

finansiellt mycket kostsamma, bör därför

kompletteras med åtgärder som förbättrar den

inhemska konkurrensen.

Ett eventuellt framtida medlemsskap i den

ekonomiska och monetära unionen kräver en

ökad uppmärksamhet på frågan om i vilken

utsträckning ett medlemsskap kan förstärka de

tendenser till ökad rörlighet som finns i dag.

De just berörda fenomenen visar på

svårigheterna för enskilda länder att kontrollera

och erhålla tillfredsställande information om

 sina skattebaser. Överenskommelser mellan

länderna är helt nödvändiga, både för att

effektivisera kontrollen men även för att etablera

skyddsnät i form av minimiskattesatser på olika

områden.

Därför är det av stor vikt att den

överenskommelse om ett skattepaket mot

skadlig skattekonkurrens på företags- och

kapitalskatteområdena, som EU-ländernas

finansministrar beslutade den 1 december 1997,

genomförs så snart som möjligt.

Arbetet har hittills fortsatt enligt planerna.

Med stöd av Uppförandekoden för

företagsbeskattning granskas särlagstiftning i

medlemsländer där det befaras att företag

erbjuds en lägre beskattningsnivå för att få dem

att investera i landet i fråga på andra

medlemsländers bekostnad. Om granskningen

leder till att den undersökta åtgärden är att anse

som en skadlig konkurrensåtgärd enligt koden

skall den tas bort. En första rapport skall lämnas

till finansministrarna inför Ekofin i december

1998.

Även förhandlingar om ett direktiv om

beskattning av ränteinkomster pågår.

Kommissionen presenterade ett direktivförslag i

slutet av maj 1998. Förslaget bygger på en s.k.

samexistensmodell. Den innebär att

medlemsländerna skall kunna välja att införa en

källskatt på minst 20 procent eller att lämna

uppgifter om inkomsterna till den skattskyldiges

hemland så att beskattning i sin helhet kan ske

där.

Ett annat område där det är angeläget med

minimiskattesatser är energiområdet. Även här

diskuterar EU:s medlemsländer ett

direktivförslag från kommissionen med

inriktningen att införa minimiskatter för

samtliga energislag, dvs. även el, kol och

naturgas.

För det relativa skatteuttaget på

arbetsinkomster och kapital finns ett potentiellt

problem för den framtida inkomstbeskattningen.

I 1990 -1991års skattereform utformades

inkomstskattesystemet så att det skulle ge en

likvärdig och likformig beskattning av arbets-

och kapitalinkomster. Därigenom försvåras

omklassificering av inkomster av skatteskäl. I ett

system med en separat och proportionell

kapitalbeskattning och progressiv beskattning av

arbetsinkomster finns exempelvis regler som

skall leda till att det som skall beskattas som

arbetsinkomst inte beskattas som

kapitalinkomst.

För det fall kapitalskattesatsen av

internationella skäl trycks ned uppkommer

spänningar i systemet. Redan vid oförändrat

skatteuttag på arbetsinkomster finns stora risker

för omklassificering av inkomster till lägre

beskattade kapitalinkomster med åtföljande

skattebortfall. Det finns alltså starka kopplingar

mellan de olika delarna av

inkomstskattesystemet där tryck på del kan

framtvinga omprövningar av andra delar.

8.2.2 Skatten på arbetsinkomster

Regeringens bedömning: Under mandatperioden

bör ytterligare sänkningar av inkomstskatten för

låg- och medelinkomsttagare ske.

Vid den utvärdering av 1990-1991 års

skattereform som regeringen har redovisat

(prop. 1997/98:1, bilaga 6) bedömdes att

kompletterande åtgärder krävdes för att det i

skattereformen åsyftade fördelningspolitiska

utfallet skulle uppnås. Därför aviserades ett extra

steg i skatteskalan från år 1999, dock för högre

inkomster än dem för vilka den temporära s.k.

värnskatten utgår. Efter förslag i 1998 års

ekonomiska vårproposition uppgår för år 1999

den statliga skatten till 25 procent på taxerade

förvärvsinkomster överstigande 389 500 kronor.

I denna proposition föreslås som en tillfällig

åtgärd en särskild skattereduktion för personer

med pensionsgrundande inkomster under

245 000 kronor för inkomståret 1999 (se avsnitt

8.3). För åren därefter bör prövas olika

möjligheter till permanenta system med en

likartad inriktning.

I skattereformpropositionen (prop. 1989/90:

110) var ambitionen att 15 procent av de

skattskyldiga med förvärvsinkomster skulle

betala statlig skatt. Denna ambition har inte

uppnåtts och andelen uppgår nu till drygt 18

procent. På sikt bör den nedbringas till 15

procent.

I samband med övervägda sänkningar av

skatten på arbetsinkomster bör befintliga s.k.

skatteförmåner ses över för att utröna i vilken

mån dessa kan minskas. Begränsningar av

skattesubventioner ger ett utrymme att sänka

olika skattesatser. I denna proposition redovisas

skatteförmåner och skattesanktioner som är

hänförliga till ett visst utgiftsområde i respektive

utgiftsområdesavsnitt.

8.2.3 Beskattningen av företag och

entreprenörer

Regeringens bedömning: Under mandatperioden

bör arbetet med förenklade skatteregler för

företagen drivas vidare.

Sverige har sedan lång tid tillbaka haft goda

skattevillkor för aktiebolagen och dess

investeringar. Under de senaste åren har också

genomförts ett antal åtgärder av särskild

betydelse för mindre företag. Reglerna för

enskilda näringsidkare och delägare i

handelsbolag är nu i princip likvärdiga med de

som gäller för aktiebolag. För egenföretagare

som startar en ny verksamhet har införts en

möjlighet att kvitta underskott i

näringsverksamhet mot tjänsteinkomster. Detta

har ökat överlevnadsmöjligheterna för

entreprenörer i den riskfyllda startfasen. För

ägare till onoterade aktiebolag har en partiell

lättnad i ägarbeskattningen införts. Detta har

förbättrat villkoren för investeringar i dessa

bolag. Socialavgifterna har reducerats på ett sätt

som särskilt för de mindre företagen gett bättre

förutsättningar för nyanställningar. Efter förslag

i 1998 års ekonomiska vårproposition har

riksdagen beslutat om ytterligare förbättringar.

Skattereglerna för de mindre företagen har fått

en struktur som i allt väsentligt bör bestå och

tillåtas verka under en följd av år. Ett arbete har

dock påbörjats för att förenkla reglerna.

Förenklingsutredningen, vars arbete är inriktat

på skatteförhållandena för enskilda näringsidkare

och delägare i handelsbolag, fick våren 1998

tilläggsdirektiv som innebär att en översyn skall

göras av såväl redovisnings- som skatteregler

med särskild inriktning på företag i

tjänstesektorn. Förslag från utredningen

kommer att presenteras under hösten 1998. De

s.k. stoppreglerna, som tillämpas för

fåmansföretag, är också föremål för utredning

och även här kommer förslag att presenteras

under hösten 1998.

8.2.4 Beskattningen av kapitalinkomster

Regeringens bedömning: Under mandatperioden

bör kapitalinkomstskattesatsens nivå och

förmögenhetsskatten övervägas.

Genom 1990-1991 års skattereform

effektiviserades beskattningen av

kapitalinkomster. Detta uppnåddes genom en

rad olika basbreddningar, som gav ett ökat

skatteuttag på kapital trots att den formella

skattesatsen sänktes. Kapitalbeskattningen fick

en struktur som var bättre anpassad till en liten

öppen ekonomis villkor än de regler som gällde

tidigare. I sammanhanget bör noteras att

beskattningen av personliga kapitalinkomster

detsamma gäller för förmögenhetsskatten i den

lilla öppna ekonomin i första hand kan ses som

en beskattning av sparande med en begränsad

inverkan på näringslivets realinvesteringar. Detta

innebär bl.a. att det angelägna kravet på en

likformig beskattning av sparandet kan

upprätthållas utan nämnvärd inverkan på

investeringarna. För nystartade företag och för

mindre företag utan tillgång till de internationella

kapitalmarknaderna kan dock beskattningen av

sparande också vara betydelsefull för

realinvesteringar och sysselsättning.

Den separata och proportionella

kapitalinkomstbeskattningen som även finns i

andra nordiska länder har också vunnit

internationell uppmärksamhet som en möjlighet

att hantera riskerna för ökad skattekonkurrens

om det finansiella sparandet. Inte desto mindre

finns anledning att vara uppmärksam på riskerna

för förlust av skattebas.

Sedan skattereformen har marknaderna för

finansiellt kapital fortsatt att internationaliseras.

Placerarnas kostnader för att flytta sparande och

förmögenheter har sjunkit. Sverige verkar inom

EU för att det skall etableras skyddsnät i form av

förbättrat uppgiftslämnande och källskatter på

räntor. Behovet av en intern prövning av

kapitalskattesatsens nivå kommer ändå att göra

sig gällande.

Vid en statisk bedömning ger förändringar i

kapitalskattesatsens nivå relativt begränsade

offentlig-finansiella effekter, eftersom den

aggregerade skattebasen, även efter den

återhämtning som har skett under senare år, är

förhållandevis liten. En reducerad

kapitalskattesats kan dock ge upphov till

indirekta finansiella effekter genom att riskerna

för omklassifiering av förvärvsinkomster ökar.

Dessa effekter liksom effekter på olika

tillgångsmarknader skall avvägas mot risker för

ett utflöde av skattebas vid oförändrade

skatteregler. För förmögenhetsskatten

aktualiseras delvis samma avvägningsfrågor som

för kapitalinkomstbeskattningen.

8.3 Skattereduktion för låg- och

medelinkomsttagare

Regeringens förslag: För inkomståret 1999

medges en skattereduktion för inkomsttagare

med pensionsgrundande inkomst upp till viss

nivå. Skattereduktionen uppgår till 1 320 kronor

för personer med pensionsgrundande inkomst

upp till 135 000 kronor. Skattereduktionen skall

dock inte uppgå till högre belopp än den

kommunalskatt som beräknas för året. För

personer med pensionsgrundande inkomst över

135 000 kronor reduceras reduktionsbeloppet

med 1,2 procent av överskjutande inkomst.

Bakgrunden till regeringens förslag:

Regeringen uttalade i finansplanen till 1998 års

ekonomiska vårproposition (prop. 1997/98:150)

att det finns utrymme för att vidta offensiva

åtgärder när de offentliga finanserna förstärkts

och när en tillfredsställande kvalitet inom skolan,

vården och omsorgen har säkerställts. Generella

skattesänkningar bedömdes därvid vara ett

alternativ under förutsättning att de utformades

på ett fördelningspolitiskt rättvist sätt.

Enligt de bedömningar av de offentliga

finanserna m.m. som görs i denna proposition

finns det redan för år 1999 ett utrymme för att

sänka skatteuttaget på arbetsinkomster. Det är

emellertid ännu för tidigt att utforma

permanenta lösningar. Här krävs en fortsatt

uppmärksamhet på utvecklingen av de offentliga

finanserna på längre sikt. Men det är också

nödvändigt med en fördjupad och bred

diskussion kring frågan hur den framtida

beskattningen av arbetsinkomster skall utformas

så att den på ett tillfredsställande sätt förenar

önskemålen om ett fördelningspolitiskt rättvist

utfall med det angelägna i att skatterna ger goda

villkor för arbetsmarknadsdeltagande,

arbetsutbud, utbildning och kompetens-

utveckling. Olika lösningar bör också prövas

med hänsyn till önskemålet att skattereglerna

skall vara enkla, lättförståeliga och ge låga

administrativa kostnader.

Skälen för regeringens förslag: I avvaktan på

den fördjupade bedömning och diskussion som

krävs för en mer omfattande förändring av

arbetsinkomstbeskattningen bör en tillfällig

lösning väljas för inkomståret 1999. Det är i detta

korta tidsperspektiv i första hand angeläget att

åstadkomma förbättringar för låg- och

medelinkomsttagarna. Förslaget är därför

utformat så att skattelättnaden i allt väsentligt

tillfaller personer med inkomster under den lägre

brytpunkten i inkomstskatteskalan. Denna kan

för år 1999 beräknas ligga vid en taxerad

förvärvsinkomst på 245 000 kronor.

Skattelättnaden bör knytas till storleken på

den pensionsgrundande inkomsten. Detta

innebär det är personer främst med

löneinkomster, sjukpenning, föräldrapenning,

arbetslöshetsersättning och inkomst av aktiv

näringsverksamhet som kommer att omfattas av

åtgärden. Däremot omfattas inte inkomster för

vilka allmän pensionsavgift inte betalas, t.ex.

ålderspension. För att förbättra pensionärernas

ekonomiska situation föreslår regeringen att

pensionerna höjs redan från och med år 1999

genom att pensionerna beräknas på det fulla

prisbasbeloppet i stället för på 99 procent av

prisbasbeloppet. För en ensamstående pensionär

med minimipension innebär detta att pensionen

höjs med ca 550 kronor per år.

Ett alternativ till en skattereduktion skulle

kunna vara att förändra grundavdraget. Detta

skulle emellertid påverka kommunernas

skatteunderlag negativt, vilket inte sker om en

skattereduktion införs. För att inte blockera

framtida förändringar och som en markering av

att mer permanenta förändringar i första hand

bör inriktas mot de med pensionsgrundande

inkomster bör därför i stället en modell med

skattereduktion tillämpas. Detta innebär bl.a. att

effekterna för den enskilde ej blir beroende av

marginalskattens storlek. Modellen med

skattereduktion har tidigare tillämpats på

inkomster av anställning vid 1986 års taxering,

för byggnadsarbete på bostadshus, för

riskkapitalinvesteringar, för fastighetsskatt och

för sjöinkomster.

För att ge tillfredsställande fördelningspolitisk

profil bör reduktionen ges som ett fast belopp

för personer med pensionsgrundande inkomst

upp till viss nivå. Detta fasta belopp bör därefter

trappas ned så att reduktionen i princip upphör

när inkomsten har nått den nivå, där statlig

inkomstskatt (utöver det fasta grundbeloppet

enligt gällande regler) börjar betalas. Modellen

bör även utformas så att avtrappningen av

reduktionen ger begränsade effekter på

marginalskatterna.

Det fasta beloppet bör bestämmas till 1 320

kronor. Reduktion kan dock aldrig erhållas med

högre belopp än den kommunalskatt som för

den skattskyldige beräknas för år 1999. Denna

maximala reduktion bör utgå för personer med

pensionsgrundande inkomst upp till 135 000

kronor. Detta innebär att den maximala

reduktionen ges till personer med löneinkomster

upp till drygt 11 000 kronor per månad.

Med den fastlagda gränsen för när

reduktionen skall börja trappas av krävs för att

reduktionen skall upphöra vid en inkomst i

närheten av brytpunkten att avtrappning sker

med 1,2 procent av den del av den

pensionsgrundande inkomsten som överstiger

135 000 kronor.

8.4 Det fasta beloppet vid

beskattningen av förvärvsinkomster

Regeringens förslag: Den statliga skatt om 200

kronor som utgår på fysiska personers

förvärvsinkomster skall vid 2000 års taxering

utgöra kommunal inkomstskatt. Skatten skall till

66,5 procent utgöra skatt till kommun och till

33,5 procent utgöra skatt till landsting.

Skälen för regeringens förslag: Statlig

inkomstskatt på fysiska personers

förvärvsinkomster utgår dels med en fast skatt

om 200 kronor, dels med 20 procent av den del

av den beskattningsbara förvärvsinkomsten som

överstiger en skiktgräns samt från och med 2000

års taxering med 25 procent av den del av den

beskattningsbara inkomsten som överstiger en

högre skiktgräns om 360 000 kronor.

Skiktgränsen vid 1999 års taxering uppgår till 214

900 kronor. För 2000 års taxering har den lägre

skiktgränsen ännu inte fastställts.

Regeringen föreslår, som tidigare framgått, att

den fasta skatten om 200 kronor som utgår på

förvärvsinkomster för fysiska personer för år

1999 tillfälligt skall utgöra en kommunal

inkomstskatt, dvs. den skall tillfalla kommunerna

och landstingen. Detta görs genom en särskild

lag som tillfälligt ersätter en del av regleringen i

10 § lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

angående den fasta delen av den statliga

inkomstskatten på förvärvsinkomster för fysiska

personer. I lagen anges också hur skatten skall

fördelas mellan kommun och landsting.

Regeringen avser att i 1999 års ekonomiska

vårproposition efter förnyade bedömningar av

den ekonomiska utvecklingen ta ställning till

en eventuell förlängning av denna överföring för

åren 2000 och därefter.

8.5 Fastighetsskatten på

bostadshyreshus

Regeringens förslag: För år 1999 sänks

fastighetsskatten på hyreshus (bostadsdelen)

från 1,5 procent till 1,3 procent.

Skälen för regeringens förslag: Som en del av

saneringsprogrammet höjdes genom beslut

hösten 1994 fastighetsskatten på bostäder år

1996 från 1,5 procent till 1,7 procent av

taxeringsvärdet. Genom skattehöjningen kunde

den tidigare föreslagna minskningen av

räntebidragen återtas och besparingen fördelades

på detta sätt över hela bostadsbeståndet i stället

för att endast träffa de redan hårt drabbade

bostäder som är beroende av räntebidrag.

Finansutskottet föreslog våren 1998 att

fastighetsskatten skulle sänkas på bostäder från

1,7 procent till 1,5 procent av taxeringsvärdet.

Riksdagen beslutade den 5 juni 1998 (bet.

1997/98:FiU20, rskr. 1997/98:318, SFS

1998:526) att sänka fastighetsskatten fr.o.m.

1999 års taxering i enlighet med förslaget.

Regeringen har under våren 1998 tillkallat en

parlamentariskt sammansatt kommitté,

Fastighetsbeskattningskommittén (Fi 98:06, Dir.

1998: 20) med uppgift att göra en allmän översyn

av fastighetsskatten m.m. Uppdraget skall vara

avslutat före utgången av år 1999. I avvaktan på

de ställningstaganden som regering och riksdag

kan göra med anledning av de förslag kommittén

kan komma att lägga fram föreslås nu att

fastighetsskatten på hyreshus (bostadsdelen)

sänks från 1,5 procent till 1,3 procent av

taxeringsvärdet under år 1999 (2000 års

taxering). Regeringen avser i 1999 års

ekonomiska vårproposition efter förnyade

bedömningar av den ekonomiska utvecklingen

överväga att sänkningen förlängs till att avse även

år 2000.

Den föreslagna sänkningen begränsas till att

avse bostadshyreshus, vilket innebär att såväl

hyresgäster som bostadsrättshavare kan komma

att få reducerade boendekostnader. Till skillnad

från vad som gäller för villaägarna har dessa

grupper i mindre utsträckning tillgodogjort sig

de senaste årens räntesänkningar. Regeringen

förväntar sig att den lägre skattenivån omsätts i

lägre hyror och avgifter.

8.6 Begreppet näringsverksamhet och

tilldelningen av F-skattsedel

Regeringens bedömning: Definitionen av inkomst

av näringsverksamhet bör inte ändras. De

nyligen genomförda reformerna avseende

förutsättningarna för utfärdande av F-skattsedel

respektive förhandsbesked i taxeringsfrågor och

de utbildningsinsatser som föreslås i en rapport

från Riksskatteverket bör sammantagna resultera

i en enhetlig och kompetent handläggning.

Utredningens förslag: Inom Riksskatteverket

har en arbetsgrupp kartlagt och analyserat praxis

i fråga om utfärdande av F-skattsedel. Resultatet

redovisas i rapporten Utvidgning av

näringsbegreppet (RSV Rapport 1998:4).

Rapporten har remissbehandlats. En förteckning

över remissinstanserna och en sammanställning

av deras yttranden finns tillgänglig hos

Finansdepartementet (Fi 98/1218).

I rapporten föreslås att begreppet

näringsverksamhet vidgas till att omfatta

personer som, utan att vara inordnade i

respektive uppdragsgivares verksamhet, riktar sig

till ett flertal uppdragsgivare och har en affärsidé

som innebär aktivt sökande av uppdrag på den

allmänna marknaden genom annonsering eller

dylikt. Därmed kan för personer ur

yrkeskategorier såsom företagsjour, musiker,

tidningsmedarbetare och direkthandelsförsäljare

ges möjlighet att få F-skattsedel utan att de

hindras av de bedömningar som hittills gjorts i

praxis. I rapporten föreslås att utvidgningen

åstadkoms genom att det s.k.

självständighetskriteriet i definitionen av

närings-verksamhet i 21 § kommunalskattelagen

(1928:370) "självständigt bedriven förvärvs-

verksamhet" ändras till "med viss grad av

självständighet bedriven förvärvsverksamhet".

Utredningen föreslår vidare att

Riksskatteverket oavsett om lagändringen

genomförs eller inte tar initiativ till en snar

översyn av nuvarande utbildning av handläggare

av F-skattefrågor för att åstadkomma en snabb,

korrekt och enhetlig bedömning av ansökningar

om F-skatt-sedel.

Remissinstanserna: Rapporten har av

remissinstanserna fått ett blandat mottagande.

Flertalet tillstyrker förslaget eller har inga

synpunkter på det. Ett antal remissinstanser,

däribland Arbetsdomstolen,

Ekobrottsmyndigheten, Sveriges

Fastighetsägareförbund och Lantbrukarnas

Riksförbund, ifrågasätter om det är nödvändigt

med en lagändring för att uppnå den åsyftade

ändringen i praxis. Länsrätten i Stockholms län

motsätter sig förslaget och framhåller att antalet

avslag med motivering att självständighet inte

förelegat är mycket litet enligt den i rapporten

redovisade statistiken. Även LO avstyrker

förslaget.

Skälen för regeringens bedömning:

Utredningens förslag syftar till att vidga kretsen

av personer som ges möjlighet att få F-skattsedel

samt att få till stånd en enhetligare tillämpning

hos skattemyndigheterna.

Under senare tid har vissa andra åtgärder

genomförts som bör kunna bidra till en sådan

utveckling inom ramen för nuvarande system.

Hösten 1997 infördes nya regler för utfärdande

av F-skattsedel med uttalat syfte att underlätta

nyföretagande (prop. 1997/98:33 s. 39). Vidare

har möjligheten att söka förhandsbesked i

taxeringsfrågor hos Skatterättsnämnden sedan

den 1 juli 1998 utvidgats väsentligt.

Förhandsbesked kan sökas både av den enskilde

och Riksskatteverket om en oklar rättsfråga

uppkommer t.ex. i samband med ansökan om F-

skattsedel eller vid yrkande om ett skatteavdrag

enligt en särskild beräkningsgrund (prop.

1997/98:65 s. 40). Dessa åtgärder i förening med

den satsning på utbildning av handledare som

utredningen har föreslagit ger bättre

förutsättningar än tidigare för en enhetlig

tillämpning av bestämmelserna där

samhällsutvecklingen med förändrade

företagsformer, arbetssätt etc. och förhållandena

i de enskilda fallen kan beaktas. Flera

remissinstanser har dessutom framhållit att de

tillämpningsproblem som iakttagits inte har sin

grund i att lagtexten skulle lägga hinder i vägen.

Regeringen anser att en ändring av

självständighetskriteriet inte bör ske utan starka

skäl. Även med en ändrad lagtext skulle en

prövning behöva göras som i dag på grundval av

omständigheterna i det enskilda fallet. Mot

bakgrund härav och med hänvisning till vad som

anförts om redan vidtagna åtgärder och behovet

av utbildningsinsatser är regeringen inte beredd

att föreslå att utredningens förslag genomförs.

8.7 Fordonsskatt på bussar

I den transportpolitiska propositionen (1997/98:

56 s. 160 ff) föreslogs att fordonsskattesystemet

för bussar skall omarbetas med sikte på att nå en

internalisering av negativa externa effekter och

att förändringen borde träda i kraft från den 1

januari 1999. Förslaget innebar en skattehöjning

i storleksordningen 22 000 kr per år för bussar

för mer än 60 passagerare. Fordonsskatten för

bussar borde utformas på samma sätt som

fordonsskatten för tunga lastbilar med olika

skatteklasser beroende på vikt och

axelkonfiguration. Den närmare utformningen

föreslogs dock bli föremål för utredning inom

Regeringskansliet. Riksdagen har beslutat i

enlighet med propositionen i denna del (bet.

1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266).

Trafikbeskattningsutredningen ser för

närvarande över vägtrafikens samlade

beskattning omfattande bl.a tunga fordon.

Översynen koncentreras till vad som är den

lämpligaste avvägningen mellan försäljningsskatt,

fordonsskatt, energi- och koldioxidskatt i syfte

att förbättra den samlade styreffekten med

avseende på trafiksäkerhet och miljö. Det har

numera framkommit att det vore lämpligt att

Trafikbeskattningsutredningen utreder även

konstruktionen för fordonsskattehöjningen för

bussar. Ikraftträdandet av den tidigare aviserade

förändringen kommer därför att bli något

fördröjt.

8.8 Finansiella effekter m.m.

Den inkomstberäkning för år 1999 som

redovisas i avsnitt 5.2 och bilaga 1 baseras

förutom på bedömningar av den ekonomiska

utvecklingen m.m. även på de förslag till

förändrade skatteregler som presenteras i denna

proposition och i ett antal andra propositioner

som överlämnas samtidigt med

budgetpropositionen eller, i ett fall, senare under

hösten 1998. I detta avsnitt redovisas de olika

förslagens offentlig finansiella effekter och

innebörden av förslagen i de övriga

propositionerna.

Fokusering sker på de förslag som påverkar

statsbudgetens saldo för år 1999.

Tidsperspektivet är dock förlängt genom att

förslag med budgeteffekter för år 2000 och

framåt redovisas.

Budgeteffekterna för åren 1999 2001

redovisas i tabell 8.1. Redovisade effekter är av

olika slag. Först anges bruttoeffekterna (räknat

på helår) som beskriver den statiskt beräknade

effekten av åtgärden utan beaktande av

eventuella indirekta effekter. Därefter redovisas

kalender-årseffekterna för statsbudgeten och för

den offentliga sektorn. Redovisningen sker i

kassamässiga termer vilket innebär att olika slag

av uppbördsförskjutningar i skatte- och

avgiftsuttaget har beaktats. Därigenom kan

effekten för ett enskilt år inkludera flöden av

skatter och avgifter som avser inkomster från ett

tidigare år. Vid bedömningen har hänsyn också

tagits till olika slag av indirekta effekter på andra

skattebaser och på offentliga utgifter.

Vid redovisningen av effekterna på

statsbudgeten bör i princip nettoeffekten

fördelas på berörda inkomst- och utgiftstitlar

med hänsynstagande till indirekta effekter. De

indirekta effekterna är dock i normalfallet

förhållandevis små. Som en förenkling hänförs

därför hela effekten till den inkomsttitel

regelförändringen primärt avser. För

redovisningen på enskilda inkomsttitlar ger detta

en viss misstämning men effekterna på saldot

för staten och den offentliga sektorn blir

korrekta.

Slutligen redovisas varaktiga

nettobudgeteffekter för den offentliga sektorn av

de olika förslagen. Avvikelser mellan varaktiga

effekter och olika årseffekter kan bero bl.a. på

fördröjd övervält-ring av vissa skatter på andra

skattebaser. Vid åtgärder med temporär effekt

utgörs den varaktiga effekten av räntan på

nuvärdet av framtida saldoförändringar.

8.8.1 Förslag i budgetpropositionen

Förslaget om en skattereduktion för låg- och

medelinkomsttagare för inkomståret 1999

beräknas ge en budgetförsvagning på 3,26

miljarder kronor. Den lägre belastningen för år

1999 beror på förskjutningar i skatteuppbörden.

Effekten för år 2001 beror på systemet med

preliminärskatteuppbörd för personer med F-

skattsedel, där preliminärskatten för detta år

styrs av den slutliga skatten år 1999. Denna

försvagning balanseras dock fullt ut genom en

motsvarande budgetförstärkning år 2002.

Förslaget om att det fasta beloppet vid

beräkning av statlig inkomstskatt på

förvärvsinkomster för inkomståret 1999 i stället

görs till en del av den kommunala

inkomstskatten ger inga budgeteffekter för den

offentliga sektorn. Däremot påverkas

statsbudgeten för år 1999 med -1,33 miljarder

kronor.

Sänkningen av fastighetsskatten på

bostadshyreshus från 1,5 procent till 1,3 procent för

år 1999 ger en budgetförsvagning brutto på 0,87

miljarder kronor. I kassamässiga termer

uppkommer dock belastningen först år 2000 då

preliminärskatten för år 1999 ej antas påverkas.

År 2000 begränsas dock budgetförsvagningen

genom indirekta effekter via förändringar i KPI.

Dessa indirekta effekter återtas dock år 2001.

För det senare året uppkommer vidare en

budgetförsvagning jfr effekten av

skattereduktionen p.g.a effekter via uppbörden

av preliminärskatt. Liksom för skattereduktionen

återtas dock denna effekt i sin helhet år 2002.

För samtliga åtgärder gäller att de varaktiga

nettobudgeteffekterna för offentlig sektor är

väsentligt lägre än såväl bruttoeffekter som

kassamässiga effekter. Detta beror på att

åtgärderna är temporära vilket innebär att den

varaktiga effekten utgörs av en beräknad ränta på

de kassamässiga skatteflödena.

8.8.2 Förslag i andra propositioner

I proposition 1998/99:15 Omstrukturering och

beskattning föreslås förändrade skatteregler vid

omstruktureringar av företag. Förslagen, som

bygger på slutbetänkandet från 1992 års

företagsskatteutredning (SOU 1998:1), innebär

att omstrukturering av företag skall kunna

genomföras utan omedelbara

skattekonsekvenser. Förslagen innebär att

uppskov medges med beskattningen men inte

några definitiva skattelättnader. Åtgärderna ger

en sammanlagd budgetförsvagning på 0,15

miljarder kronor, varav 0,05 miljarder kronor

påverkar statsbudgeten för år 1999.

I lagrådsremissen Beskattning av fordringar och

skulder i utländsk valuta som överlämnats till

Lagrådet, föreslås förändrade skatteregler med

anledning av justeringar i de civilrättsliga

redovisningsreglerna. En proposition avses

överlämnas till riksdagen under senare delen av

oktober. Förändringarna innebär bl.a. att

uppbyggda reserver i utländsk valuta skall

återföras till beskattning under inkomståren

1999 2003. För åren 2000 2001 ger detta en

temporär förstärkning av statsbudgeten med 0,12

respektive 0,23 miljarder kronor där tidsprofilen

förklaras av uppbördsförskjutningar.

I proposition 1998/99:17

Koncernbeskattningsfrågor för ideella föreningar

och stiftelser, m.m. föreslås att reglerna om

skattefrihet för utdelning på näringsbetingade

aktier även skall gälla för stiftelser och ideella

föreningar. Vidare föreslås att reglerna om

koncernbidrag skall omfatta koncerner där

moderföretaget är en stiftelse eller en ideell

förening. Förslagens budgeteffekter bedöms som

marginella.

I proposition 1998/99:16 Avdrag för vissa

pensionskostnader, m.m. föreslås vissa justeringar

i de under våren 1998 beslutade reglerna om

avdrag för arbetsgivares kostnader för

tjänstepensioner. Därutöver föreslås att enskilda

näringsidkare som ej har F-skattsedel i vissa fall

befrias från särskild löneskatt på

pensionspremier samt att reglerna om

skattereduktion för fastighetsskatt skall justeras

med hänsyn till den tidigare i år sänkta

fastighetsskatten för bl.a. småhus. Förslagens

budgeteffekter bedöms som marginella.

Tabell 8.1 Budgeteffekter av åtgärder på skatteområdet i anslutning till BP991

Bruttoeffekter, kassamässiga effekter för staten och offentliga sektorn år

1999 2001 samt varaktiga effekter för offentlig sektor

Miljarder kronor

Ikraft

Inkomst-

titel

Brutto-

effekt

Staten

Offentlig sektor

Varaktig

nettoeffekt

1999

2000

2001

1999

2000

2001

off. sektor

1. Förslag i budgetpropositionen

Skattereduktion

1/1 1999

1111

-3,26

-2,98

-0,28

-0,14

-2,98

-0,28

-0,14

-0,17

Omvandling av 200-

kronan

1/1 1999

1111

0

-1,33

0

0

0

0

0

0

Sänkt fastighetsskatt

1/1 1999

1310

-0,87

0

-0,73

-1

0

-0,64

-1,1

-0,02

Delsumma

-4,13

-4,31

-1,01

-1,14

-2,98

-0,92

-1,24

-0,19

2. Förslag i propositioner i anslutning till BP99

Omstrukturering och

beskattning

1/1 1999

1121

-0,15

-0,05

-0,15

-0,15

-0,05

-0,15

-0,15

-0,15

Beskattning utländsk

valuta

1/1 1999

1121

0,54

0,00

0,12

0,23

0,00

0,12

0,23

0,03

Delsumma

0,39

-0,05

-0,03

0,08

-0,05

-0,03

0,08

-0,12

Summa

-3,74

-4,36

-1,04

-1,06

-3,03

-0,95

-1,16

-0,31

1. I tabellen redovisas enbart de förslag som bedöms ha budgeteffekter

överstigande 5 miljoner kronor.

9

Styrning av statlig

verksamhet

9 Styrning av statlig verksamhet

9.1 Inledning

Styrningen av den statliga verksamheten har

successivt utvecklats från detaljstyrning till ökad

ramstyrning med fokus på resultat istället för på

resursinsats. Befogenheter har delegerats till

förvaltningen på ett flertal områden.

Resultatstyrningen kräver dels att mål sätts

upp för olika verksamheter, dels att resultat följs

upp och utvärderas. Riksdagen har i olika

sammanhang pekat på vikten av att så sker och

att resultatredovisningarna till riksdagen

utvecklas.

Utöver relevant resultatinformation utgör

konsekvensanalyser inom olika områden ett

viktigt underlag för statsmakternas beslut.

Regeringen anser t.ex. att det är viktigt att

utveckla metoder för analys av konsekvenserna

för barn av de beslut som fattas och som tydligt

berör dem. Regeringen har därför gett

Ekonomistyrningsverket (ESV) i uppdrag att i

samråd med Barnombudsmannen utforma

riktlinjer för hur sådana analyser kan göras.

Riksdagen har också betonat vikten av att få

en kontinuerlig och samlad uppföljning av

förändringarna inom statsförvaltningen. I detta

avsnitt redovisar regeringen sin bedömning av

resultatstyrningens utveckling, utvecklingen

inom statsförvaltningen, statsförvaltningens

produktivitetsutveckling och uppföljningen av

myndigheternas arbetsgivarpolitik. I bilaga 6

finns en mer utförlig redogörelse för

utvecklingen inom området.

9.2 Ekonomisk styrning

Ekonomisk styrning avser både resultatstyrning

och finansiell styrning. Med resultatstyrning

avses styrningen av den statliga verksamhetens

omfattning, inriktning och effektivitet. Med

finansiell styrning avses ekonomiska ramar som

sätts för verksamhetens resursförbrukning (jfr.

prop. 1997/98:1, volym 1, s. 127).

Resultatstyrning av statlig verksamhet innebär

att mål anges, att resultatet följs upp och/eller

utvärderas och att en bedömning görs som kan

ligga till grund för åtgärder. Vid resultatstyrning

av myndigheter överlåts valet av medel för att

uppnå målen till myndigheterna själva.

Resultatstyrningen av den statliga

verksamheten förutsätter en tydlig

ansvarsfördelning. Detta krävs för att styrningen

skall kunna fungera på alla nivåer, dvs. på

riksdags- och regeringsnivå och inom

myndigheterna, eller annorlunda uttryckt från

riksdagen via regering och myndigheter till

medborgarna.

9.2.1 Utvecklingen av resultatstyrningen

I det följande redovisas utvecklingen av

resultatstyrningen i enlighet med riksdagens

begäran (bet. 1996/97:FiU20, s. 143 ff).

Utgångspunkten är de krav som lagen

(1996:1059) om statsbudgeten ställer på

regeringen. Enligt 2 § skall regeringen för

riksdagen redovisa de mål som åsyftas och de

resultat som uppnåtts på olika

verksamhetsområden. Riksdagen har i olika

sammanhang framfört såväl generella som

områdesspecifika krav. I finansutskottets

betänkande (1997/98:FiU20) avseende 1998 års

ekonomiska vårproposition lyfter utskottet

särskilt fram vissa frågor för regeringen att

beakta.

I denna proposition har ambitionen varit en

generell förbättring av resultatredovisningarna, i

synnerhet för utgifts- eller verksamhetsområden

där resursförbrukningen är betydande eller där

förväntade effekter är särskilt betydelsefulla.

I syfte att höja kvaliteten på

resultatredovisningen till riksdagen, av såväl

måluppfyllelse som verksamhetens

resursförbrukning, är ambitionen i denna

proposition att

- målstrukturen blir tydligare och att det klart

framgår vilka mål som riksdagen har att ta

ställning till,

- resultatinformationen blir bättre med bl.a.

tidsserier av prestationer, effekter och

mätbara indikatorer på måluppfyllelsen,

- regeringens analys och resultatbedömningar

blir tydligare, framför allt på utgiftsområdes-

nivå,

- beräknade anslag för år 2000 och år 2001

kompletteras med belopp i fasta priser, vilket

framgår av de inledande tabellerna i

anslagsavsnitten.

Den fortsatta utvecklingen av

resultatstyrningen

Regeringen angav i propositionen Statlig

förvaltning i medborgarnas tjänst (prop.

1997/98:136) följande centrala punkter för

utvecklingen av resultatstyrningen

- förbättrad resultatinformation till riksdagen,

- starkare politiskt engagemang i styrningen,

- fortsatt verksamhetsanpassning,

- fokus på Regeringskansliets arbetsformer.

Konstitutionsutskottet betonade i sitt

ställningstagande till propositionen (bet.

1997/98:KU31) att medborgarnas synpunkter

bör tillmätas stor betydelse vid utvärderingen av

verksamheten. Ett arbete har inletts i

Finansdepartementet med att ta fram ett flerårigt

handlingsprogram, som i första hand riktar sig

till de statliga myndigheterna.

Medborgarperspektivet kommer särskilt att

lyftas fram i handlingsprogrammet.

I syfte att få en internationell referensram i

arbetet med att förbättra resultatinformationen

till riksdagen har Riksrevisionsverket (RRV) haft

i uppdrag att göra en internationell studie av

regeringars resultatredovisningar till

parlamenten. Kartläggningen omfattar sju länder:

Danmark, Norge, Finland, Australien, Nya

Zeeland, Kanada och USA.

Av kartläggningen framgår tydligt att länderna

har olika sätt att redovisa till parlamenten, vilket

delvis men inte helt kan förklaras av skilda

organisationsstrukturer och budgetprocesser.

Kartläggningen visar att de flesta länder i

huvudsak redovisar prestationer till sina

parlament och att effektredovisningar är

sällsynta. Frågan om vilken resultatinformation

som skall redovisas till parlamenten är under

utveckling i samtliga länder och inget av de

studerade länderna tycks ha kommit längre än

Sverige i detta avseende.

Regeringens bedömning: Enligt regeringens

bedömning är kopplingen mellan redovisningen

av resultat och målen för verksamheten

fortfarande bristfällig. En förklaring till detta är

att det är svårt att finna bra och rättvisande

resultatindikatorer på olika nivåer. En annan

orsak till att resultatredovisningen inte håller

tillräckligt hög kvalitet är att det alltför ofta

saknas relevant resultatinformation som

beskriver utvecklingen över tiden.

Regeringens slutsats

För att uppfylla de mål som statsmakterna

fastställt krävs en effektiv styrning av den statliga

verksamheten. Arbetet med att vidareutveckla

styrningen av den statliga verksamheten är en

ständigt pågående process. De mål såväl

övergripande som mer verksamhetsspecifika

som sätts upp för verksamheten måste vara

tydligare kopplade till varandra för att

resultatstyrningen ska bli ett kraftfullt styrmedel.

För att säkerställa att relevant

resultatinformation finns tillgänglig kommer

också strategier för att följa upp och utvärdera

den statliga verksamheten att tas fram.

Avgörande för att målen om hög kvalitet och

effektivitet för den statliga verksamheten ska

kunna uppfyllas är också att kontrollen över de

statliga medlen är god och att statligt finansierad

verksamhet står under en ändamålsenlig tillsyn.

Regeringen avser mot bakgrund härav att

under den närmaste två-årsperioden göra en

översyn av mål och målstrukturer, i första hand

på utgiftsområdes och verksamhetsnivå samt

vid behov, föreslå riksdagen reviderade mål. I

samband med en sådan genomgång är det

angeläget att även anpassa dessa till de

övergripande målen för regeringens politik.

Målen bör i första hand avse effekter i form av

den påverkan som kan uppnås genom statliga

insatser. Andra kriterier är att målen bör vara

uppföljningsbara och så långt det är möjligt

kunna ligga fast för att underlätta

resultatjämförelser över tiden.

Utvecklingsarbete inom resultatstyrningens

område bedrivs inom flera departement. Detta

arbete är av betydelse för Regeringskansliets

arbete med att ta fram en gemensam målstruktur

och begreppsapparat inom ramen för gällande

utgiftsområden och i verksamhetsanpassningen

av resultatstyrningen.

Ambitionen är att skapa en struktur av

resultatområden definierade utifrån tydliga

effekt eller prestationsmål för verksamheten.

Målen bör utformas på varje nivå så att det

framgår på vilket sätt den underordnade nivån

bidrar till den överordnade nivån. De mål och

den avgränsning av resultatområdena som

riksdag och regering beslutar skall därefter vara

vägledande för Regeringskansliets dialog med

myndigheterna och återrapporteringen till

riksdagen.

Resultatstyrning förutsätter att relevant

resultatinformation lämnas till den som skall

utöva styrningen. Vid uppföljning och

utvärdering av statlig verksamhet utgörs

resultatet av såväl måluppfyllelse som

verksamhetens resursförbrukning. För att det

skall vara möjligt att få och lämna relevant

resultatinformation i rätt tid behövs en strategi

för vad som skall lämnas och till vem samt när

uppföljning och utvärdering av statlig

verksamhet skall ske och hur det skall gå till. En

sådan strategi förutsätter både en tydlig

målstruktur och en aktiv dialog från regeringens

sida med myndigheter och riksdagen.

I 1998 års ekonomiska vårproposition (prop.

1997/98:150, avsnitt 7.6.1) anmälde regeringen

att arbetet med att förbättra och utveckla

uppföljningen och utvärderingen av

verksamheten och ekonomin i kommuner och

landsting bör intensifieras. En arbetsgrupp inom

Regeringskansliet (In 1998:B) har bl.a. i uppdrag

att utifrån befintlig statistik om den kommunala

verksamheten och ekonomin förbättra

underlaget för en samlad bedömning av

utvecklingen i kommuner och landsting.

Gruppen skall också lämna förslag till åtgärder

för att på längre sikt åstadkomma en väl

fungerande uppföljning av hur resurserna i

kommuner och landsting används och hur de

nationella målen i verksamheterna uppfylls.

Arbetet skall i första hand inriktas på

kärnverksamheterna skola, vård och omsorg.

Arbetsgruppen skall redovisa sitt uppdrag senast

31 mars 2001.

Det är regeringens bedömning att de ovan

nämnda åtgärderna kan öka möjligheterna att

möta riksdagens behov av resultatinformation,

även vid andra tillfällen än då

budgetpropositionen lämnas.

9.3 Utvecklingen inom

statsförvaltningen

Statskontoret har regeringens uppdrag att årligen

göra en översiktlig redovisning av utvecklingen

inom statsförvaltningen. Liksom tidigare år

behandlar Statskontorets rapport Staten i

omvandling de strukturella förändringarnas

inverkan på ekonomi och sysselsättning m.m.

Rapporten visar att omstruktureringarna i staten

har varit stora, särskilt under 1990-talets första

hälft. Förändringarna har skett under trycket av

de försämrade offentliga finanserna under

decenniets först år. Den statliga förvaltningen

har renodlats genom en tydligare uppdelning av

statens olika funktioner i samhället.

Affärsverksamhet har brutits ut för att bedrivas i

bolagsform under konkurrens. Mellan

rättsskipning och annan myndighetsutövning har

en tydligare gräns dragits. Ytterligare

decentralisering av arbetsuppgifter till

kommunerna har också bidragit till att

statsförvaltningen har minskat dramatiskt i

volym. Sedan 1990 har antalet statligt anställda

minskat med 11 procent. 1997 sysselsatte staten

(exklusive affärsverken) 218 000 hel och

deltidsarbetande.

Diagram 9.1 Sysselsättningen i staten år 1997

Samtliga län utom Uppsala har visat en negativ

statlig sysselsättningsutveckling under 1990-

talet. Mest negativ har

sysselsättningsutvecklingen varit i Kronobergs,

Värmlands, Gotlands och Gävleborgs län, med

minskningar som har överstigit 20 procent.

En ny tendens är att också produktionen och

konsumtionen av tjänster har gått ned. Med

undantag för den högre utbildningen har

konsumtionen minskat inom samtliga

verksamhetsområden sedan 1993. Under första

halvåret 1998 tycks det emellertid ha skett en

omsvängning. Ökningen i konsumtionen av

statliga tjänster uppgick till 4,6 procent jämfört

med första halvåret 1997.

Informationstekniken är avgörande för den

fortlöpande utvecklingen inom

statsförvaltningen. Internet, som kanal för

elektronisk kommunikation och

informationsförmedling, har fått ett sådant

genomslag att det inte längre finns några

alternativ. Det är därför inom den ramen som de

statliga myndigheterna utvecklar sådana tjänster

som innebär att den elektroniska förvaltningen

kan förverkligas. Den innefattar t.ex. IT-stödda

transfereringssystem och serviceförmedling till

medborgare, organisationer och företag.

Sverige har under de senaste femtio åren

förändrats från att ha varit förhållandevis

homogent till att bli ett samhälle präglat av etnisk

och kulturell mångfald. Mer än 900 000 personer

är födda utomlands. Ytterligare 700 000 personer

är födda i Sverige och har utländsk bakgrund

genom att minst en förälder är född utomlands.

Av de totalt 1,1 miljoner personerna i arbetsför

ålder med utländsk bakgrund, förvärvsarbetade

drygt hälften år 1995. Av de som är födda i

Sverige med två svenska föräldrar

förvärvsarbetade samma år mer än 70 procent.

Det är främst de som är födda utomlands som

har låg representation på arbetsmarknaden. År

1995 hade endast 46 procent sysselsättning.

Motsvarande tal för personer födda i Sverige

med utländsk bakgrund var 64 procent. Enligt

Statskontorets rapport är andelen utrikes födda

lägre i statsförvaltningen än inom andra sektorer.

Andelen sysselsatta med utländsk bakgrund

inom arbetsmarknaden som helhet uppgick år

1995 till 16 procent, varav de som är födda

utomlands svarade för 9 procent. I staten var

andelen något lägre och uppgick till 13 procent

av de anställda. En föklaring till den lägre

andelen utrikes födda i statsförvaltningen kan

enligt Statskontoret vara att minst en fjärdedel av

alla statliga anställningar fordrar svenskt

medborgarskap.

Regeringens bedömning: Statskontorets rapport är

ett viktigt underlag för bedömningen av

konsekvenserna av de förändringar som har

genomförts i statsförvaltningen. Rapporten visar

den övergripande utvecklingen av

statsförvaltningen och är således inte någon

utvärdering av genomförda strukturförändringar.

Regeringens bedömning är att behovet av

systematiskt genomförda uppföljningar och

utvärderingar av utvecklingen inom

statsförvaltningen kommer att öka av bl.a.

följande skäl.

Det fortsatta effektiviseringsarbetet bör i

första hand inriktas mot att mer systematiskt

pröva det statliga åtagandet. Efter att det har

genomförts generella besparingar inom

förvaltningen under flera år, bör det nu vara

möjligt att istället fokusera på områden där det

offentliga åtagandet kan minska. För att klara

detta krävs dock fler och bättre genomförda

uppföljningar och utvärderingar av den statliga

verksamheten.

Uppföljning och utvärdering av förvaltnings-

politiken

Den dramatiska omvandlingen av

statsförvaltningen under 1990-talet har enligt

regeringens bedömning varit både nödvändig

och bra. Omvandlingen har bl.a. inneburit att det

mesta av statens affärsverksamhet numera

bedrivs i bolagsform under konkurrens.

Domstolarna har fått större tyngd när

rättsskipningen tydligare har skilts från annan

myndighetsutövning. Detta gagnar

rättssäkerheten och stämmer bättre överens med

förvaltningstraditionen i Sveriges omvärld.

Statskontorets analyser visar att lönernas andel

av statens totala förvaltningskostnader sjunker.

Under 1990-talets första hälft låg andelen kring

45 procent (inkl. arbetsgivaravgifter) mot 55

procent under 1970-talet. Andelen varierar dock

kraftigt beroende på vilket statligt delområde

som studeras. Den är t.ex. hög inom polis- och

domstolsväsendet, omkring 70 procent, medan

den är låg inom kommunikationsområdet, cirka

15 procent. Regeringens bedömning är att

uppmärksamheten måste skärpas på de

kostnader i statsförvaltningen som inte är löner.

Inte minst bör effekterna av myndigheternas IT-

satsningar följas upp.

Regeringen har i propositionen Statlig

förvaltning i medborgarnas tjänst (prop. 1997/98

:136) lagt fram riktlinjer för regeringens fortsatta

arbete med att utveckla den statliga

förvaltningen. Dessa riktlinjer innebär en fortsatt

renodling av statlig verksamhet, kvalitets- och

kompetensutveckling, resultatfokusering och en

effektiv informationsförsörjning. Utifrån dessa

riktlinjer har ett arbete inletts med att ta fram ett

flerårigt förvaltningspolitiskt handlingsprogram,

som i första hand riktar sig till de statliga

myndigheterna. Tyngdpunkten i programmet

ligger på tre huvudområden. Det första

huvudområdet handlar om åtgärder för att

åstadkomma en förbättrad och förstärkt styrning

och ledning av förvaltningen. Det andra

huvudområdet tar upp åtgärder som syftar till att

höja de statsanställdas kompetens och etik samt

stödja myndigheternas arbete med att förbättra

kvaliteten i sina verksamheter. Det tredje

huvudområdet behandlar den framtida

informationsförsörjningen.

När det gäller uppföljningen av

förvaltningspolitiken har regeringens uppdrag till

Statskontoret hittills begränsats till att

Statskontoret årligen skall göra en samlad och

översiktlig redovisning av utvecklingen inom

statsförvaltningen. Regeringen finner det

angeläget att åtgärder och insatser inom

förvaltningspolitiken följs upp och utvärderas för

att därmed öka kvaliteten i regeringens och

riksdagens beslutsunderlag. En av Statskontorets

huvuduppgifter inom utvärderingsområdet bör

vara att genomföra sektorsövergripande

utvärderingar inom det förvaltningspolitiska

området. Uppdragen som lämnas till

Statskontoret bör avse frågor som har

förvaltningspolitisk betydelse och syfta till att

belysa effekterna av vidtagna åtgärder.

Uppföljning av organisatoriska förändringar i

statlig sektor

Den mest hektiska perioden av

omstruktureringar i den statliga sektorn verkar

nu ha gått över i ett mer stabilt läge. Nästan

samtliga län har dock fått vidkännas

neddragningar under 1990-talet. Det finns därför

all anledning att vara uppmärksam på den

löpande utvecklingen. Det är också viktigt att

regeringen fortlöpande har tillgång till data som

följer den regionala utvecklingen i den statliga

sektorn.

Regeringen har tidigare aviserat satsningar

som ännu ej fått genomslag i statistiken,

exempelvis torde lokaliseringen av statliga

arbetstillfällen till Söderhamn, lokaliseringen av

delar av Premiepensionsmyndigheten

(kundservice) till Söderhamn och[REDACTED_EFTERNAMN] samt

lokaliseringen av Statens energimyndighet till

Eskilstuna innebära märkbart positiva effekter

för de berörda arbetsmarknadsregionerna under

kommande år.

Regeringen har i propositionen Regional

tillväxt (1997/98:62) slagit fast att man avser att

förbättra uppföljningen av det regionala utfallet

genom att fortlöpande bevaka förändringar i

organisation och sysselsättning hos de statliga

myndigheterna på regional och lokal nivå.

Staten och informationstekniken

Statskontorets beskrivning av utvecklingen av

elektroniska samhällstjänster visar på de problem

och möjligheter informationstekniken innebär

för statsförvaltningen. Regeringens uppfattning

är att den elektroniska infrastrukturen ännu inte

helt uppfyller vissa grundläggande krav, t.ex. för

att skicka säker elektronisk post. Det saknas

regelverk för säker kommunikation, bl.a. för

grunddatafrågor. Det pågår dock ett arbete både

på internationell och nationell nivå med att skapa

juridiska förutsättningar för att kunna

äkthetsbestämma elektroniska dokument med

digitala signaturer.

Regeringen har i propositionen Statlig

förvaltning i medborgarnas tjänst (prop

1997/98:136) pekat på att informationsteknikens

möjligheter bör tas till vara så att medborgare

och företag i högre grad kan kommunicera och

utbyta information med den offentliga sektorn

på ett säkert sätt. Regeringen bedömer att detta

bäst kan åstadkommas genom ett aktivt

samarbete mellan staten, kommunerna och

landstingen. Dessutom har regeringen pekat på,

att det finns ett behov av gemensamma

standarder, tekniker, metoder m.m.

Erfarenheterna av den typ av arbete som

Toppledarforum representerar, dvs. gemensamt

projektarbete mellan stat, kommun och

landsting, har visat att det finns ett stort intresse

för samverkan kring projekt för

informationsförsörjning. Regeringens

bedömning är att detta arbete bör intensifieras i

syfte att skapa en säker infrastruktur för

elektroniska samhällstjänster på Internet. En

förvaltning som skall utvecklas till att bli mer

tillgänglig och tillmötesgående med en

betydande del av tjänsterna tillgängliga via

Internet förutsätter att den elektroniska

infrastrukturen är tillräckligt robust och

tillförlitlig.

Etnisk och kulturell mångfald i staten

Regeringen har i den integrationspolitiska

propositionen (prop 1997/98:16) slagit fast att

samhällets mångfald bör genomsyra arbetslivet

och att staten har ett särskilt ansvar som

föredöme. Att ta till vara den kompetens som

finns hos människor med utländsk bakgrund

bidrar till att öka kvaliteten i verksamheten. Det

är också en viktig demokratifråga och ett mål att

statsförvaltningens personalsammansättning

återspeglar den arbetsföra befolkningens etniska

sammansättning.

Statskontorets rapport visar att de utrikes-

födda är underrepresenterade i

statsförvaltningen. Av befolkningen i arbetsför

ålder är 13 procent utrikes födda, men de utgör

endast 6 procent av de anställda inom

statsförvaltningen. Inom vissa områden är deras

representation mycket låg. Deras barn har

däremot en proportionell representation inom

statsförvaltningen i förhållande till sin andel av

den arbetsföra befolkningen.

Regeringen har under det senaste året vidtagit

en rad åtgärder för att öka den etniska och

kulturella mångfalden i statsförvaltningen. Bland

annat har en serie seminarier för

generaldirektörer, personalchefer och fackliga

företrädare inom statsförvaltningen genomförts

för att uppmärksamma mångfaldens

demokratiska och samhällsekonomiska fördelar

och diskutera hur man kan arbeta med dessa

frågor hos myndigheterna. Avsikten är att

fortsätta med aktiviteter av detta slag under år

1999.

Utvecklingen av den etniska mångfalden i

statsförvaltningen kommer att följas upp löpande

under de närmaste åren. Bland annat övervägs att

begära redovisningar av vidtagna åtgärder och

deras resultat vad gäller myndigheternas arbete

för att främja etnisk mångfald.

9.4 Statsförvaltningens

produktivitetsutveckling

I 1998 års budgetproposition aviserade

regeringen åtgärder i syfte att få ett bättre grepp

om statsförvaltningens produktivitetsutveckling.

Som ett första steg har regeringen gett ett antal

centrala myndigheter i uppdrag att beräkna

produktivitetsutvecklingen inom sju viktiga

statliga verksamhetsområden, nämligen

skatteförvaltningen, exekutionsväsendet,

rättsväsendet, invandringen, socialförsäkringens

administration, arbetsmarknadsområdet samt

universitets- och högskoleområdet.

Statskontoret har samordnat arbetet. Resultatet

kan jämföras med tidigare ESO-studier av

produktivitetsutvecklingen mellan 1960 och

1990.

Tabell 9.1 Produktivitetsförändring i den civila statsför-

valtningen 1960-1997

Procent

Period

Genomsnittlig årlig förändring

1960 - 1965

- 1,3 %

1965 - 1970

- 2,2 %

1979 - 1975

- 3,0 %

1975 - 1980

1,9 %

1980 - 1985

1,2 %

1985 - 1990

0,1 %

1990 - 1997

0,8 %

Som framgår av tabellen har statsförvaltningens

produktivitetsutveckling efter en nedgång under

andra halvan av 1980-talet åter börjat stiga.

Mellan 1990 och 1997 har produktiviteten stigit

med totalt 5,8 procent, vilket innebär en årlig

ökning med i genomsnitt 0,8 procent.

Regeringen ser ett stort värde i att

kontinuerligt kunna följa upp hur

myndigheternas produktivitet förändras. Detta

gäller både möjligheten att gentemot bl.a.

riksdagen redovisa hur väl statsförvaltningen

lyckas utföra sina åtaganden och möjligheterna

att få bättre underlag för styrning och

uppföljning av myndigheterna. Regeringen avser

att fortsättningsvis löpande låta mäta

produktiviteten inom viktiga statliga

verksamhetsområden. Det urval av områden som

detta års redovisning bygger på skall breddas.

Avsikten är att produktivitetsmätningarna skall

inordnas i den ordinarie budgetprocessen och

redovisas i berörda myndigheters

årsredovisningar. Regeringen har även för avsikt

att fortsättningsvis återkomma till riksdagen med

en redovisning av produktivitetsförändringarna

inom staten.

9.5 Regeringens uppföljning av

myndigheternas arbetsgivar-politik

Som ett led i den fortlöpande uppföljningen av

de statliga myndigheternas verksamhet begär

regeringen årligen in uppgifter från

Arbetsgivarverket och myndigheterna om

myndigheternas arbetsgivarpolitik och de mål

som gäller för denna. De redovisningskrav som

regeringen har riktat till myndigheterna

fokuserar på följande fyra områden som ur ett

övergripande perspektiv har särskild strategisk

betydelse för kompetensförsörjningen:

åldersstruktur, könsfördelning, personalrörlighet

samt lönenivåer och löneutveckling.

Regeringens övergripande bedömning är att

arbetsgivarpolitiken inom de enskilda områdena

fungerar väl. Inom många myndigheter saknas

dock en helhetssyn, och det finns anledning för

flertalet myndigheter att arbeta mer aktivt med

arbetsgivarpolitikens långsiktiga och strategiska

inriktning.

Åldersstrukturen inom staten kan på några års

sikt komma att leda till problem med

kompetensförsörjningen. Med dagens avgångs-

och rekryteringsmönster kommer ca 25 procent

av de som i dag är statsanställda att gå i pension

före år 2010. Det är mycket angeläget att

myndigheterna använder de instrument som de

förfogar över för att påverka åldersstrukturen.

Andelen kvinnor i statsförvaltningen är 42

procent, vilket innebär att staten är den sektor på

arbetsmarknaden som har jämnast

könsfördelning.

Budgetåret 1993/94 infördes

ramanslagssystemet och under 1994 ombildades

den statliga arbetsgivarorganisationen. Dessa

reformer har bidragit till en klarare

gränsdragning mellan regeringen och

myndigheterna i förhandlingsfrågor. Det är

tydligt att lönesättningen har blivit mer

verksamhetsanpassad och att den i ökad

utsträckning kan användas som ett

arbetsgivarpolitiskt instrument. Lönerna inom

det statliga avtalsområdet sätts numera

individuellt och differentierat.

Regeringen kan konstatera att när hänsyn tas

till likartade arbetsuppgifter, uppgår kvinnornas

löner till 96 procent av männens. Det finns

således fortsatt anledning för många

myndigheter att kartlägga och söka undanröja

osakliga löneskillnader.

Under 1997 var de statsanställdas

personalrörlighet 10 procent. De yngre har en

avsevärt högre rörlighet än de äldre, och de yngre

har också fått högre löneökningar än de äldre.

Regeringen kan också konstatera att den

långsiktiga löneutvecklingen inom staten är i

paritet med den på arbetsmarknaden i övrigt.

Uppföljningen av arbetsgivarpolitiken är ett

viktigt komplement till regeringens övriga

resultatuppföljning. Uppföljningen klargör och

medför att myndigheterna måste ta ett större

ansvar för att sätta konkreta och strategiska mål

för kompetensförsörjningen, med tydliga

kopplingar till målen för verksamheten.

Regeringen fortsätter därför sitt arbete med att

successivt implementera och utveckla

uppföljningssystemet. Som ett led i detta

utvecklingsarbete avser regeringen begära att

myndigheterna också skall konkritisera sina

lönepolitiska strategier. Regeringen avser vidare

ge myndigheterna i uppdrag att arbeta än mer

aktivt med jämställdhetsfrågorna, inklusive de

därmed förknippade frågorna om lika lön för lika

och likvärdigt arbete.

9.6 Personalkonsekvenser vid

strukturförändringar och besparingar

m.m.

Enligt vad regeringen inhämtat från

Trygghetsstiftelsen har cirka 54 500 personer

sagts upp i staten under perioden april 1990-juni

1998. Av dessa har cirka 4 050 sagts upp under

tiden juni 1997 - juni 1998.

Trygghetsstiftelsen arbetar med en mycket

markerad s.k. arbetslinjeprofil. Detta har lett till

att arbetslösheten har kunnat hållas på en relativt

sett låg nivå. Bland de som omfattas av

trygghetsavtalet ligger den öppna arbetslösheten

under 2 procent. Ungefär två tredjedelar av de

uppsagda som får nytt arbete får det inom den

privata sektorn, oftast i små och medelstora

företag. Mellan 5 och 10 procent av de uppsagda

startar egna företag, som i genomsnitt

sysselsätter cirka två personer.

Enligt de beräkningar som redovisas i bilaga 6

riskerar drygt 4 000 personer att bli övertaliga

under perioden 1998-2001. De

departementsområden som närmast berörs är

Försvars-, Finans-, Social-, Kommunikations-

och Inrikesdepartementens.

PROP. 1998/99:1

PROP. 1998/99:1

112

133

PROP. 1998/99:1

PROP. 1998/99:1

146

145

PROP. 1998/99:1

PROP. 1998/99:1

156

155