Regeringens proposition

1995/96:84

Borttagande av innehavsanteckningar från inskrivningsregistret

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 12 oktober 1995

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Laila Freivalds

 (Justitiedepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att s.k. innehavsanteckningar i inskrivningsregistret

skall få tas bort från registret genom ett förenklat förfarande.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3

2 Förslag till lag om ändring i lagen (1973:98) om inskrivningsregis-

 ter......................................................... 3

3 Ärendet och dess beredning................................. 4

4 Bakgrund................................................... 4

5 Överväganden............................................... 6

6 Kostnader.................................................. 8

7 Författningskommentar ...................................... 9

Bilaga 1 Lagrådets yttrande...................................11

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 12 oktober 1995 ............................................ 12

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1973:98) om

inskrivningsregister.

2 Förslag till lag om ändring i lagen (1973:98) om inskrivningsregister

 Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1973:98) om inskrivningsregister skall ha

följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §1

 Om inskrivning i inskrivningsregister gäller 19 - 23 kap. jordabalken, i den

mån ej annat följer av denna lag. Därvid äger bestämmelserna om fastighetsbok

och tomträttsbok motsvarande tillämpning på inskrivningsregister.

--------------------------------------------------------------------

 I fråga om inteckningar som är

 registrerade i pantbrevsregi-

 stret enligt lagen (1994:448)

 om pantbrevsregister får rege-

 ringen föreskriva att anteck-

 ningar om innehav av pantbrev

 får tas bort från inskrivningsre-

 gistret på annat sätt än som följer

 av första stycket.

--------------------------------------------------------------------

 Regeringen kan bestämma att Regeringen får vidare före-

ändring i fråga om namn- och skriva att ändring av namn- och

adressuppgifter i anteckningar adressuppgifter i anteckningar

rörande innehav av pantbrev om innehav av pantbrev eller

eller vilandebevis får införas i vilandebevis får införas i in-

inskrivningsregistret i annan skrivningsregistret på annat sätt

ordning än som följer av första än som följer av första stycket.

stycket.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1992:449.

3 Ärendet och dess beredning

Centralnämnden för fastighetsdata (CFD) gav under hösten 1994 in en framställan

till regeringen om ändrad lagstiftning om innehavsanteckningar i

inskrivningsregistret. På grundval av CFD:s framställan utarbetades i

Justitiedepartementet en promemoria med förslag till ändring i lagen (1973:98)

om inskrivningsregister.

 Promemorian, vars förslag överensstämmer med det förslag som framläggs i

propositionen, har remissbehandlats. Remissyttranden har avgetts av Hovrätten

för Nedre Norrland, Stockholms tingsrätt, Falu tingsrätt, Datainspektionen, Dom-

stolsverket, Centralnämnden för fastighetsdata, Statens Lantmäteriverk, Svenska

Bankföreningen, Stadshypotek AB, Sveriges Allmänna Hypoteksbank och

Försäkringsförbundet. Remissyttrandena finns tillgängliga i

Justitiedepartementet (dnr Ju94/4328).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 28 september 1995 att inhämta Lagrådets yttrande över

ett lagförslag som helt överensstämmer med propositionens lagförslag.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 1. Lagrådet har lämnat förslaget utan

erinran. I yttrandet har Lagrådet tagit upp frågan om utrymmet för det slag av

bestämmelser som lagförslaget innebär. Regeringen behandlar denna fråga i

avsnitt 5.

4 Bakgrund

Inteckning och pantbrev

Bestämmelser om pantsättning av fast egendom finns i jordabalken. Regelsystemet

är uppbyggt på följande vis. På ansökan av den lagfarne ägaren beviljar

inskrivningsmyndigheten inskrivning i fastigheten av visst penningbelopp.

Inskrivning har tidigare skett i fastighetsbok men görs numera, sedan all

fastighetsregistrering har överförts till ADB-medium, i inskrivningsregistret

(se 3 § lagen [1973:98] om inskrivningsregister). Inskrivningsregistret är en

del av fastighetsdatasystemet. CFD ansvarar för den tekniska skötseln av

fastighetsdatasystemet.

 En inskrivning av detta slag kallas inteckning (se 6 kap. 1 § jordabalken).

Med inteckningen följer en viss företrädesrätt till betalning ur fastigheten (se

17 kap. 6 § jordabalken). Mot varje inteckning svarar ett pantbrev (se 22 kap. 5

a § jordabalken).

 Pantbrevets huvudsakliga funktion är att tjäna som instrument vid pantsättning

av fastigheten. Panträtten uppkommer - enligt den huvudmodell som 6 kap. 2 §

jordabalken anvisar - genom att fastighetsägaren överlämnar pantbrevet som

pant för fordringen. Panträtten knyts till borgenärens innehav av pantbrevet.

Innehavet får på flera sätt betydelse för borgenärens möjlighet att göra gällan-

de den panträtt som har upplåtits till honom.

 Tidigare har pantbrevet alltid utgjort en skriftlig handling (skriftliga

pantbrev). Genom lagstiftning, som trädde i kraft den 1 juli 1994 (prop.

1993/94:197, bet. 1993/94:LU33, rskr. 1993/94:349, SFS 1994:448 och 1994:449)

har det emellertid blivit möjligt att i stället låta inteckningen komma till

uttryck i ett datapantbrev. Ett datapantbrev kommer till stånd genom att inteck-

ningen registreras i ett särskilt register, pantbrevsregistret (se 6 kap. 1 §

första stycket jordabalken samt lagen [1994:448] om pantbrevsregister). Vid en

sådan registrering klargörs också vem som har rätt att råda över registreringen

(pantbrevshavaren).Ett datapantbrev kan självfallet inte bli föremål för

besittning och innehav i traditionell mening. Den registrerade pantbrevshavaren-

anses emellertid på grund av registreringen ha de rättigheter och skyldigheter

som följer med innehavet av ett skriftligt pantbrev (se 16 § lagen om pantbrevs-

register). Ett datapantbrev skall enligt 6 kap. 2 § andra stycket jordabalken

anses ha överlämnats till borgenären, när denne eller någon som företräder honom

har registrerats som pantbrevshavare i pantbrevsregistret.

 För närvarande pågår en omfattande omvandling av skriftliga pantbrev till

datapantbrev (konvertering).

Anteckningar om innehav av pantbrev

På ansökan av innehavaren av ett pantbrev skall det antecknas i inskriv-

ningsregistret vem som innehar pantbrevet (se 22 kap. 12 § jordabalken jämförd

med 3 § lagen om inskrivningsregister). Sådana innehavsanteckningar är

offentliga. Syftet med innehavsanteckningarna är att innehavaren av pantbrevet

skall kunna underrättas om vissa förfaranden som berör pantbrevet eller fastig-

heten och som är av betydelse för hans rätt. Exempel på sådana förfaranden är

ansökningar om dödande av förkommen handling, om exekutiv försäljning och om

fördelning av expropriationsersättning (se prop. 1970:20 s. B 673). Innehavsan-

teckning är där-emot inte någon nödvändig förutsättning för att det skall

föreligga en giltig panträtt. Den saknar också betydelse när det gäller att

avgöra vem som är rätt borgenär.

 Ärenden om innehavsanteckning handläggs av inskrivningsmyndigheterna enligt de

bestämmelser som gäller för handläggning av inskrivningsärenden (se 19 kap.

jordabalken). En ansökan om innehavsanteckning tas därför upp på inskrivningsdag

som ett särskilt ärende. Ofta görs ansökan i samband med inteckningsansökan. Om

ansökan görs i ett senare skede och någon annan redan är antecknad som inneha-

vare, skall inskrivningsmyndigheten skriftligen underrätta den som tidigare var

antecknad som innehavare om åtgärden. Finns det anledning att anta att sökanden

inte innehar pantbrevet, skall han föreläggas att visa upp det (se 22 kap. 12 §

jordabalken jämförd med 3 § lagen om inskrivningsregister).

 Även en begäran om att en innehavsanteckning skall tas bort handläggs som ett

särskilt inskrivningsärende.

 Efter en lagändring år 1992 har CFD fått möjlighet att göra vissa ändringar i

befintliga innehavsanteckningar. CFD har sålunda möjlighet att föra in nya namn-

och adressuppgifter beträffande sådana kreditinstitut och försäkringsbolag som

står under Finansinspektionens tillsyn (se 8 § tredje stycket fastighetsdata-

kungörelsen, 1974:1058). Bestämmelsen ger dock inte CFD möjlighet att anteckna

ny innehavare och inte heller rätt att ta bort befintliga innehavsanteckningar.

Innehavsanteckningar om datapantbrev

Bestämmelserna om innehavsanteckning gäller även datapantbrev (se prop.

1993/94:197 s. 20). För datapantbrev finns emellertid, som tidigare har nämnts,

också bestämmelser om registrering av pantbrevshavare. En pantbrevshavare har

alla de rättigheter och skyldigheter som följer med innehavet av ett pantbrev.

Regelsystemen för anteckning om innehav enligt jordabalken resp. registrering av

pantbrevshavare enligt lagen om pantbrevsregister är i övrigt helt skilda från

varandra. Pantbrevshavaren registreras inte i inskrivningsregistret utan i pant-

brevsregistret. Pantbrevsregistret är - till skillnad från inskrivningsregistret

- inte en del av fastighetsdatasystemet. För uppgifter om pantbrevshavare gäller

enligt 8 kap. 22 § sekretesslagen (1980:100) viss sekretess. Uppgifterna får så-

lunda inte lämnas ut, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att

den som uppgiften rör lider skada.

 Även om registreringen av innehavare i inskrivningsregistret resp.

registreringen av pantbrevshavare i pantbrevsregistret på flera sätt skil-jer

sig åt, innehåller dock de båda registren till en del samma slag av information,

t.ex. uppgift om innehavare. Det medför att redan registreringen som pantbrevs-

havare delvis tillgodoser de ändamål som bär upp reglerna om innehavsan-

teckningar. Uppgifter om vem som har rättsliga intressen att bevaka i olika slag

av ärenden kan förmedlas till handläggande myndigheter inom ramen för reglerna

om terminalåtkomst i 19 § andra stycket lagen om pantbrevsregister. Till detta

kommer att pantbrevsregistret enligt 3 § lagen om pantbrevsregistret får

användas som underlag för underrättelser till pantbrevshavare om olika slag av

uppgifter, t.ex. ägarbyten och utmätningsanteckningar. CFD kan därför löpande

avisera pantbrevshavare om förändringar i inskrivningsregistret.

5 Överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Regeringen ges möjlighet att föreskriva att|

| innehavsanteckningar i vissa fall får tas bort från |

| inskrivningsregistret på annat sätt än vad som sägs i jordabalken.|

--------------------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Förslaget har tillstyrkts eller lämnats utan erinran.

 Skälen för regeringens förslag: Det är ett känt förhållande att uppgifter om

innehavare ofta står kvar i inskrivningsregistret under lång tid efter det att

innehavet faktiskt har upphört. Ofta tas en innehavsanteckning bort först sedan

en ny innehavare själv har begärt att få bli antecknad som innehavare. Skälet

till att den tidigare innehavaren låter bli att anmäla att hans innehav har

upphört torde ofta vara att förfarandet upplevs som betungande. Konsekvensen

blir att registret innehåller inaktuella uppgifter. Inte minst mot den

bakgrunden finns det anledning att göra reglerna om borttagande av

innehavsanteckningar så enkla som möjligt.

 Behovet av en förenklad ordning för borttagande av innehavsanteckningar torde

ha ökat i och med tillkomsten av det nya systemet med datapantbrev. Systemet

medför att innehavarens intresse av att innehavet är registrerat i

inskrivningsregistret minskar. Pantbrevsregistret innehåller samma information

om innehavare som en innehavsanteckning. Informationen kan i viss utsträckning

hållas tillgänglig för berörda myndigheter genom de regler om terminalåtkomst

som lagen om pantbrevsregister innehåller (se 19 § andra stycket lagen om pant-

brevsregister). Vidare kan pantbrevshavarna få löpande information om föränd-

ringar i inskrivningsregistret genom de nya aviseringsrutiner som pantbrevs-

registret gör möjliga. För en del kreditinstitut framstår det förmodligen som en

fördel att vara registrerade enbart som pantbrevshavare i pantbrevsregistret,

eftersom sådana registreringar - till skillnad från innehavsanteckningar i

inskrivningsregistret - inte ger konkurrerande kreditinstitut insyn i

kreditinstitutets kundkrets.

 Det kan därför antas att ett stort antal kreditinstitut som i dag är an-

tecknade som innehavare i inskrivningsregistret och som låter konvertera sitt

innehav av skriftliga pantbrev till datapantbrev kommer att begära att innehav-

santeckningarna tas bort. Det är givetvis önskvärt att det arbete som detta

medför för registerförande myndigheter kan begränsas så mycket som möjligt.

 Det är också önskvärt att reglerna utformas så att de blir smidiga även för de

berörda kreditinstituten.

 Med nuvarande ordning behandlas varje ärende om borttagande av en en innehav-

santeckning för sig och tas upp som ett särskilt inskrivningsärende. Om man

antar att konverteringen av skriftliga pantbrev till datapantbrev i ett stort

antal fall kommer att följas av ansökningar från innehavarna om att innehavsan-

teckningarna skall tas bort från inskrivningsregistret, kommer det att innebära

en betydande arbetsbelastning för landets inskrivningsmyndigheter. Den pågående

konverteringen berör nämligen miljontals pantbrev. Uppenbarligen skulle mycket

stå att vinna om det gick att ta bort flera innehavsanteckningar i ett enda sam-

manhang, t.ex. så att det kreditinstitut som så önskar skulle kunna få samtliga

innehavsanteckningar avseende datapantbrev för vilka institutet är registrerat

som pantbrevshavare avförda på en och samma gång. Datatekniken öppnar stora möj-

ligheter för detta.

 Detta förutsätter emellertid att åtgärden kan beslutas av en myndighet på

riksnivå.

 Den myndighet som närmast kommer i fråga är den nya myndighet, Lantmäteriver-

ket, som inrättas vid årsskiftet 1995/96 genom att CFD och Statens

lantmäteriverk går samman. Lantmäteriverket kommer därefter att ha möjlighet att

handlägga fastighetsdataärenden för hela landet.

 Mot den angivna bakgrunden föreslås att regeringen ges möjlighet att meddela

föreskrifter om att innehavsanteckningar får tas bort på annat sätt än vad som

följer av jordabalken. Möjligheten bör begränsas till de fall då den inteckning

som anteckningen avser kommer till uttryck i ett datapantbrev, dvs. då

inteckningen är registrerad i pantbrevsregistret. Det är regeringens avsikt att

med stöd av en sådan bestämmelse ge Lantmäteriverket möjlighet att handlägga

ärenden om borttagande av innehavsanteckningar.

 De nu föreslagna reglerna bör träda i kraft så snart som möjligt.

 Såsom Lagrådet påpekat är vad som nu föreslås inte ett formellt bemyndigande i

den mening som avses i regeringsformen. I stället får det, enligt regeringens

mening, anses som ett återförande av regeringens möjlighet att besluta

föreskrifter med stöd av 8 kap. 13 § första stycket 2 regeringsformen.

Regeringen anser inte, såsom Lagrådet, att ändringen sker med stöd av 8 kap. 14

§ första stycket regeringsformen. Den bestämmelsen reglerar det fallet att

riksdagen meddelar föreskrifter genom lag i ett ämne där regeringen har

behörighet att meddela föreskrifter. Att den föreslagna bestämmelsen ändå skall

genomföras i lagform följer av 8 kap. 17 § regeringsformen.

6 Kostnader

De föreslagna reglerna kan antas väsentligt minska inskrivnings-myndigheternas

arbete med borttagande av innehavsanteckningar. Det är visserligen svårt att

bedöma hur många inskrivningsärenden som berörs av reformen men ett rimligt

antagande är i vart fall cirka 100 000 ärenden per år. Det medför minskade

handläggnings- och porto-kostnader för inskrivningsmyndigheterna. Besparingen

kan på sikt uppskattas till i vart fall mellan 0,5 och 1,5 miljon kronor. Det

stora flertalet ansökningar som i stället kommer att handläggas av Lantmäteri-

verket torde komma att handläggas gemensamt i ett fåtal ärenden. Kostnaderna

kommer därför för Lantmäteriverkets del att vara begränsade. Det bör i

sammanhanget framhållas att den tekniska lösningen för det föreslagna systemet

redan är förberedd. Endast ett visst utvecklingsarbete av mindre omfattning

återstår.

7 Författningskommentar

Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:98) om inskrivningsregister

3 §

Om inskrivning i inskrivningsregister gäller 19 - 23 kap. jordabalken, i den mån

ej annat följer av denna lag. Därvid äger bestämmelserna om fastighetsbok och

tomträttsbok motsvarande tillämpning på inskrivningsregister.

 I fråga om inteckningar som är registrerade i pantbrevsregistret enligt lagen

(1994:448) om pantbrevsregister får regeringen föreskriva att anteckningar om

innehav av pantbrev får tas bort från inskrivningsregistret på annat sätt än som

följer av första stycket.

 Regeringen får vidare föreskriva att ändring av namn- och adressuppgifter i

anteckningar om innehav av pantbrev eller vilandebevis får införas i inskriv-

ningsregistret på annat sätt än som följer av första stycket.

 Av jordabalken följer att ärenden om innehavsanteckningar är inskriv-

ningsärenden, vilka - liksom andra inskrivningsärenden - skall handläg-gas av

inskrivningsmyndigheten. Enligt ett nytt andra stycke i före-varande paragraf

får emellertid regeringen i fråga om inteckningar som är registrerade i pant-

brevsregistret - dvs. som kommer till uttryck i datapantbrev - föreskriva att

innehavsanteckningar får tas bort på annat sätt. Det ger möjlighet att ta in

föreskrifter i fastighetsdatakungörelsen om att Lantmäteriverket får ta bort

innehavsanteckningar hänförliga till inteckningar som är registrerade i pant-

brevsregistret. Sådana åtgärder bör kunna beslutas på ansökan av den som är

registrerad pantbrevshavare. Ett beslut om borttagande av innehavsanteckningar

bör vidare kunna avse såväl en eller flera enstaka inteckningar som samtliga de

inteckningar för vilka sökanden är registrerad som pantbrevshavare.

 Ärenden om borttagande av innehavsanteckningar kommer även med en sådan

ordning att utgöra inskrivningsärenden.

 Det innebär att innehavsanteckningar också i fortsättningen kommer att kunna

tas bort genom beslut av inskrivningsmyndigheten.

 I ärenden om borttagande av innehavsanteckningar får bestämmelserna i 22 kap.

12 § jordabalken ofta betydelse. Av den paragrafen följer bl.a. att när en

innehavsanteckning tas bort den dittills antecknade innehavaren skall underrät-

tas, såvida det inte är uppenbart att underrättelsen saknar betydelse för honom.

Den bestämmelsen får aktualitet när sökanden - den som är registrerad som pant-

brevshavaren enligt lagen om pantbrevsregister - är en annan än den som är an-

tecknad som innehavare enligt jordabalkens regler. Normalt torde det i en sådan

situation vara uppenbart att en underrättelse saknar all betydelse för den som

står antecknad som innehavare. Av lagen om pantbrevsregister följer nämligen att

det i fråga om datapantbrev alltid är pantbrevshavaren som skall anses som

innehavare. Någon underrättelse till den som står antecknad i inskriv-

ningsregistret torde därför inte behövas.

 Om Lantmäteriverket har handlagt ett ärende av detta slag kommer föreskrifterna

i 19 kap. jordabalken om överklagande av beslut i inskrivningsärende (se 19 kap.

14 §, jfr 58 a § lagen [1970:995] om införande av jordabalken), om rättelse (se

19 kap. 17 §) och om skade-stånd (se 19 kap. 19 § samt 9 § lagen om inskriv-

ningsregister) att gälla. Det bör påpekas att den föreslagna ändringen inte

syftar till att ge Lantmäteriverket befogenhet att besluta om rättelse.

Rättelseärenden - även sådana som enbart berör innehavsanteckningar - skall

alltså också i fortsättningen handläggas enbart av inskrivningsmyndigheten.

 Tredje stycket motsvarar - med vissa redaktionella ändringar - det tidigare

andra stycket.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1995-10-09

Närvarande: f.d justitierådet Ulf Gad, justitierådet Gertrud Lennander,

regeringsrådet Rune Lavin.

Enligt en lagrådsremiss den 28 september 1995 (Justitiedepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring

i lagen (1973:98) om inskrivningsregister.

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Sten[REDACTED_EFTERNAMN].

Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Lagen (1973:98) om inskrivningsregister innehåller sådana förfaranderegler som

numera kan beslutas genom förordning av regeringen med stöd av 8 kap. 13 §

första stycket 2 regeringsformen. Riksdagen får därför anses besluta ändringar i

lagen med stöd av 8 kap. 14 § första stycket regeringsformen. Vad gäller

föreskrifter som beslutas enligt sistnämnda stadgande erbjuder regeringsformen

inte möjligheten att genom bemyndigande delegera normgivningsmakt till

regeringen. Enligt Lagrådets mening får den i remissen föreslagna regeln i 3 §

lagen om inskrivningsregister anses innehålla inte ett bemyndigande i den for-

mella mening som avses i regeringsformen utan fastmer ett förtydligande av

regeringens rätt att på området besluta föreskrifter med stöd av 8 kap. 13 §

första stycket 2 regeringsformen.

Förslaget lämnas utan erinran.

Justitiedepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 oktober 1995

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Freivalds

Regeringen beslutar proposition 1995/96:84 Borttagande av innehavsanteckningar

från inskrivningsregistret.