Regeringens skrivelse

1998/99:67

Nordiskt samarbete 1998

Skr.

1998/99:67

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 4 mars 1999

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Anna[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Utrikesdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen redogör regeringen för samarbetet under år 1998 mellan de

nordiska ländernas regeringar, med huvudsaklig inriktning på

verksamheten i Nordiska ministerrådet.

Innehållsförteckning

1 Att så och att skörda - ordförandeskapets dynamik 3

2 Samarbetets huvudområden 5

2.1 Samarbetet inom Norden 5

2.2 Norden och Europa samt Schengensamarbetet 7

2.3 Norden och dess närområden 9

3 Nordiskt samarbete på sektorsnivå 10

3.1 Kultur och medier 10

3.2 Utbildning och forskning 14

3.3 Miljö 18

3.4 Ekonomi och näring 20

3.4.1 Energi 20

3.4.2 Näringspolitiskt samarbete 24

3.4.3 Regionalpolitik 25

3.4.4 Jord- och skogsbruk samt fiske 25

3.4.5 Bygg- och bostadssamarbete 29

3.4.6 Transport, infrastruktur och trafiksäkerhet

 samt IT-frågor 30

3.4.7 Ekonomi och finanspolitik 31

3.5 Medborgarpolitik 32

3.5.1 Arbetsmarknad och arbetsliv 32

3.5.2 Socialpolitik och hälsovård 34

3.5.3 Livsmedelsfrågor 35

3.5.4 Konsumentpolitik 37

3.5.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män 39

3.5.6 Lagstiftningssamarbete 40

3.5.7 Migrations- och flyktingpolitiska frågor 42

3.5.8 Ungdomsfrågor 42

3.6 Säkerhets- och försvarspolitiskt samarbete 44

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 4 mars 1999 49

1 Att så och att skörda - ordförandeskapets

dynamik

Arbetsåret 1998 präglades starkt av att Sverige ansvarade för

ordförandeskapet i det nordiska regeringssamarbetet. Här redovisas

översiktligt några allmänna iakttagelser över ordförandeåret, dess

genomförande och resultat. Mer detaljerade, ämnesspecifika redogörelser

återfinns i de olika sektorsavsnitten.

Att vara ordförandeland i ett multilateralt samarbete prövar, bland

mycket annat, förmågan att balansera strävan efter förnyelse mot behovet

av stabilitet och kontinuitet. Som i andra internationella

sammanslutningar har ordförandelandet i det nordiska samarbetet ett

begränsat utrymme att sätta sin egen prägel på arbetet. Till stora delar är

uppgiften ofrånkomligen att förvalta det föregående ordförandeskapets

initiativ och att föra redan igångsatta processer till beslut och

genomförande.

Mot den bakgrunden är det naturligt att svenska initiativ för det

nordiska samarbetet inte har gett så många omedelbart mätbara resultat

under själva ordförandeåret. Men man bör ändå kunna säga att

ordförandeåret har satt spår i nordisk verksamhet på flera områden och

plan.

Sveriges ambition var att koncentrera ordförandeprogrammet till några

profilfrågor, nämligen samverkan för ökad sysselsättning och uppgiften

att göra Norden och dess närområden till en ekologiskt hållbar region.

Arbetet under året präglades starkt av dessa två initiativ.

Sysselsättningsfrågornas behandling på det europeiska planet var under

arbetsåret 1998 - och förblir under avsevärd tid framöver - också en

central samnordisk angelägenhet. De riktlinjer som utformades under år

1998 för sysselsättningspolitiken inom Europeiska unionen (EU) bygger

i stor utsträckning på värderingar som är bärande i de nordiska ländernas

politik för tillväxt och sysselsättning, såsom betydelsen av aktiva

insatser för att stärka individens ställning på arbetsmarknaden och av en

god balans mellan flexibilitet och trygghet, liksom värdet av att främja

företagsamhet och att öka jämställdheten mellan kvinnor och män.

Samverkan på det nordiska planet kring utvecklingen av ett ekologiskt

hållbart samhälle fick en politisk injektion genom den särskilda

deklaration som de nordiska statsministrarna och deras kollegor i de

självstyrande områdena antog i november 1998 under Nordiska rådets

session i Oslo. I denna deklaration gavs Nordiska ministerrådet i uppdrag

att utarbeta en tvärsektoriellt förankrad strategi för hållbar utveckling i

Norden och dess närområden.

Därtill kom emellertid frågorna om inomnordisk rörlighet/avveckling

av gränshinder att växa fram som en tredje, alltmer framträdande

profilfråga. På flera plan har Sverige under året gjort frågorna om

onödiga, irrationella och otidsenliga gränshinder för boende, pendling,

arbete och företagande över och runt gränserna i Norden till ett centralt

samarbetstema.

Arbetet följer nu i princip tre huvudspår. Det första huvudspåret är det

nordiska samarbete som äger rum kring förverkligandet av den inre

marknaden. Det är en nordisk ambition att försöka gå före resten av de

andra länderna inom det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

(EES) när det gäller att införa och tillämpa det gemensamma regelverk

som styr det fria flödet av varor, tjänster, kapital och personer. Vi bör i

Norden ha särskilt goda förutsättningar att på det sättet visa vägen och

låta detta bli en inspiration också för utvecklingen av marknaderna i

Östersjöregionen.

Ett andra huvudspår är att Danmark och Sverige under året har

påbörjat ett bilateralt arbete för att underlätta integrationen i

Öresundsregionen. Regeringarnas särskilda kontaktgrupp för

Öresundsfrågor har som sitt primära uppdrag haft att identifiera

lagstiftningsmässiga och andra institutionella hinder för rörlighet,

integration och dynamisk utveckling, och att söka lösningar på sådana

problem som regionala aktörer inte omedelbart kan förfoga över. Arbetet

har omfattat ett tiotal politik-/samhällsområden och gett ny kunskap och

underlag för överväganden om insatser för att främja rörlighet och

integration, i takt med att man vinner erfarenheter av hur mönstren för

pendling, bosättning och företagande utvecklas. Det man kan lära av

arbetet i Öresund kan ge inspiration för problemlösning som rör inom-

nordiska gränser i stort.

Det tredje huvudspåret utgörs av de initiativ som tagits inom Nordiska

ministerrådets ram, delvis inspirerat av utredningar som på regeringens

uppdrag gjorts av Kommerskollegium. En bred översyn av aktuella

gränshinder har i princip beslutats, men man avvaktar för närvarande

resultatet av de nyss nämnda projekten, för att undvika dubbelarbete och

dra lärdom av det som redan pågår. Här bör också nämnas den

telefonservice, som kallas Hallå Norden! och som administreras av

svenska Föreningen Norden på ministerrådets uppdrag, för att ge

enskilda svar på frågor och problem som de möter i samband med arbete,

studier, resor etc. inom Norden.

I ordförandeprogrammet uttryckte vi på svensk sida önskan att Norden

deltar i formandet av det nya Europa, genom att basera det nordiska

agerandet på den samsyn som finns i centrala samhällsfrågor. Den

grundläggande ambitionen att systematiskt utnyttja nordiska

samarbetsstrukturer för avstämning och, när förutsättningar finns,

samstämt agerande i aktuella EU- och EES-frågor - liksom i det bredare

Europa-samarbetet har varit en ledstjärna. Ett mycket påtagligt resultat av

nordisk samsyn och samverkan var självfallet att det under hösten 1998

kunde nås enighet om ett samarbetsavtal mellan Europeiska unionens råd

och Island och Norge som gör det möjligt att införliva

Schengenregelverket med EU med bibehållen passfrihet inom Norden.

Med år 1999 inleds en period av mer än fyra år då ett nordiskt land

alltid finns i eller i närheten av EU:s ordförandestol. Rätt utnyttjad är det

en situation där de nordiska EU-medlemmarna - med stöd från Island

och Norge - borde ha stora möjligheter att berika och stärka Europeiska

gemenskapens (EG) arbete för sysselsättning, för en god miljö och de

andra frågor där Norden har starka sammanfallande intressen.

Nordiskt närområdessamarbete lämnar ett bidrag till säkerhet,

demokrati och gynnsam ekonomisk och social utveckling i vår del av

Europa, till fred, säkerhet och stabilitet i vår region. Norden har mycket

att vinna på att utveckla handel och folkligt utbyte mellan de nordiska

länderna och länderna kring Östersjön. Ministerrådets beslut att i

budgeten för år 1999 väsentligt utvidga det nordiska

närområdesprogrammet blev en bekräftelse på detta.

Beslutet om ministerrådets budget för år 1999 låg också väl i linje med

önskemål från Nordiska rådets sida. Detta var ett uttryck för en stor grad

av samsyn mellan parlamentariker och regeringar om

budgetprioriteringarna, vilket var ett viktigt mål under det svenska

ordförandeskapet.

Det nordiska samarbetet utvecklas genom kontakterna med de baltiska

länderna. Statsministrarna i Norden och de tre baltiska länderna enades

under sitt gemensamma möte i Helsingfors i februari 1999 om att

undersöka hur denna inbördes samverkan skall kunna göras än mer

givande än hittills.

Under arbetsåret har det varit en ambition att tydligt markera det

nordiska samarbetets betydelse i internationell politik. Denna samverkan

har under svenskt ordförandeskap kunnat stärkas. Under året har länderna

fortsatt den goda traditionen med nära kontakter och täta samråd i

utrikespolitiska frågor. Initiativ har tagits till ytterligare samverkan

mellan de politiska ledningarna i de nordiska utrikesdepartementen vid

sidan av de ordinarie utrikesministermötena, för att vid återkommande

tillfällen överväga hur den nordiska plattformen bäst kan utnyttjas. Ett

seminarium om Norden i internationell politik genomfördes i slutet av

sommaren 1998. Dialogen mellan de nordiska regeringarna och Nordiska

rådet i utrikespolitiska frågor stärktes.

Sverige har under sitt ordförandeskap både skördat och sått. Debatten

fokuseras olyckligtvis emellanåt på frågor som inte har gett så snabba

och påtagliga resultat som man skulle ha kunnat önska sig. I allt

mellanstatligt samarbete, också det nordiska, behövs en god lantbrukares

tålamod, och somligt hamnar ofrånkomligen på hälleberget. Ändå måste

det samlade intrycket efter ett intensivt arbetsår vara att jordmånen för

nordiskt samarbete är god.

2 Samarbetets huvudområden

2.1 Samarbetet inom Norden

Arbetet med att slutföra 1995 års reformarbete har under år 1998 gått

vidare i syfte att förnya och effektivisera samarbetet och att säkra en

inriktning på frågor som har betydelse för enskilda och företag i

vardagen, inte minst arbetet mot gränshinder.

 Under år 1998 fullföljdes ett svenskt initiativ om att upprätta en

servicetelefon för nordiska medborgare dit de kan ringa för att få

information om vart de kan vända sig för att få klarhet i problem de stött

på vid arbete, studier och resor i andra nordiska länder än det egna

hemlandet. Projektet, som kallas Hallå Norden!, genomförs som ett

försöksprojekt vid Föreningen Nordens informationsbutik Arena Norden

i Stockholm på uppdrag av Nordiska ministerrådet. Redan nu kan

konstateras att denna service fyller ett behov. En utvärdering kommer att

ske efter försöksperiodens slut.

Sverige har under år 1998 tagit initiativ till att utreda möjligheterna att

öppna ett s.k. informationsfönster i de nordiska huvudstäderna.

Bakgrunden är bl.a. avsaknaden och behovet av en centralt belägen

informationspunkt i Stockholm.

 Sverige har fortsatt att verka för att effektivisera den verksamhet som

finansieras över Nordiska ministerrådets budget. Genom besparingar och

effektivitetsuttag har verksamheten utsatts för krav på omvandling.

Regelverken för styrning och kontroll har setts över. En omorganisation

har gjorts av Nordiska ministerrådets sekretariat och

anställningsvillkoren för personalen har moderniserats.

Nordiska ministerrådets budget för år 1998 uppgick till 711 miljoner

danska kronor. De viktigaste områdena i budgeten var kultur-,

utbildnings- och forskningssamarbetet som svarade för nära hälften av

utgifterna. Andra stora samarbetsområden inom budgetens ram var

ekonomi- och näringsområdet, medborgarpolitik samt miljö- och

närområdessamarbetet.

Den svenska andelen av Nordiska ministerrådets budget var enligt den

nordiska fördelningsnyckeln 34,9 procent, en minskning med 0,7

procentenheter sedan föregående år. Fördelningsnyckeln beräknas på

basis av respektive lands andel av den samlade nordiska

bruttonationalinkomsten.

Efter behandling i Nordiska rådets organ fastställde ministerrådet i

november 1998 - i enlighet med Nordiska rådets önskemål - budgeten

för år 1999. Den uppgår efter prisomräkning till 732 miljoner danska

kronor. Det är en realt sett oförändrad budgetram. Det största

satsningsområdet är fortsatt kultur-, utbildnings- och

forskningssamarbetet. Ökade insatser görs främst på

närområdessamarbetet. Den svenska andelen av budgeten minskar

ytterligare något till 34,1 procent.

Samverkan med frivilligorganisationerna, där Föreningen Norden intar

en särställning, är ett viktigt inslag i det nordiska samarbetet. På det

nationella planet har regeringen utvecklat kontakterna med Föreningen

Norden, både genom samarbete i projektform och genom att, i enlighet

med önskemål som har uttalats i riksdagen, lämna särskilt ekonomiskt

bidrag till verksamheten vid informationsbutiken Arena Norden i

Stockholm.

Över den nordiska budgeten ges stöd till samisk verksamhet såsom

Samerådet, Nordiskt samiskt institut samt stöd till samisk

kulturverksamhet. Dessutom fördelas medel för urbefolkningsspörsmål

inom ramarna för det arktiska programmet. Stöd kan även ges från

sektorernas dispositionsmedel.

 Samerådet är en politiskt obunden paraplyorganisation för samiska

organisationer i Finland, Norge och Sverige. Nordiskt samiskt institut har

till uppgift att ta initiativ till att samordna och genomföra utredningar,

planläggningar och forskning med syfte att förbättra de samiska folkens

ställning.

I juni avlämnades en rapport från Arbetsgruppen om en nordisk

samekonvention till regeringarna i Sverige, Finland och Norge samt de

tre ländernas sameting. Arbetsgruppen har, på sameministrarnas uppdrag,

utrett behov av och förutsättningar för en nordisk samekonvention.

Rapporten utmynnade bl.a. i förslag om en samepolitisk samverkan som

innebär att sameministrarna skall mötas ca en gång per år tillsammans

med sametingspresidenterna. Det skall även tillskapas ett

beredningsorgan, där sametingen skall ingå, på tjänstemannanivå med

uppgift att bl.a. förbereda det politiska mötet. Frågan om det fortsatta

arbetet med en samekonvention kommer upp på dagordningen när

sameministrarna träffas första gången i maj/juni 1999.

På ministerrådssekretariatet har det under året tillsatts en intern,

tvärsektoriell arbetsgrupp för samiska frågor. Arbetsgruppen har till

uppgift att utforma en intern samlad policy om samesamarbetet samt att

utarbeta en årlig samisk handlingsplan. En långsiktig femårig strategiplan

kommer även att tas fram.

Vid ett möte mellan de nordiska sametingen år 1993 beslöts att man

skulle etablera ett organiserat samarbete i frågor som berör samerna som

ett folk eller som kräver en gemensam representation i det nordiska eller

internationella samarbetet - Samiskt parlamentarisk råd. Under året har

ansökningar om finansiering inkommit till Nordiska ministerrådet men

bordlagts i avvaktan på nationell behandling.

2.2 Norden och Europa samt Schengensamarbetet

Europafrågorna är ett av huvudområdena för det nordiska samarbetet och

de har spelat en framträdande roll också under verksamhetsåret 1998.

Genom att tre nordiska länder är medlemmar av EU och Island och

Norge är parter i EES-avtalet har alla nordiska länder en mycket nära

anknytning till det europeiska samarbetet. Det gör att de nordiska

länderna har många gemensamma intressen att bevaka.

Samarbetet i Europafrågorna har i första hand karaktär av samråd och

informationsutbyte. Samarbetet inom Nordiska ministerrådet

koncentreras till de områden där de nordiska länderna har gemensamma

intressen och en önskan att påverka den europeiska dagordningen.

Ambitionen att använda sig av det nordiska samarbetet som en

plattform för nordiskt samråd i aktuella EU- och EES-frågor har

inneburit att dessa frågor blivit en stående punkt på dagordningen vid

nordiska ministermöten, såväl vid möten inom Nordiska minsterrådets

formella ram som vid exempelvis statsministermöten och

utrikesministermöten.

Ordningen med ett årligt återkommande möte för att diskutera

ministerrådets arbete med EU- och EES-frågorna mellan de nordiska

samarbetsministrarna och de nordiska EU-ambassadörena i Bryssel har

fortsatt.

Kontaktgruppen med tjänstemän vid de nordiska representationerna i

Bryssel har tillsammans med Nordiska ministerrådets sekretariat

utvecklat rutiner för information och samverkan. En viktig del i detta

samarbete är den ordning för praktiktjänstgöring vid EU-

representationerna för tjänstemän vid ministerrådssekretariatet som

försöksvis började tillämpas år 1998. Mot bakgrund av de goda

erfarenheterna kommer denna ordning att fortsätta.

Under det svenska ordförandeskapet utarbetade Nordiska ministerrådet

en rapport om samarbetet i EU- och EES-frågor inom ministerrådets

olika samarbetssektorer. Rapporten visar ett ganska omfattande

samarbete. Sektorer med ett särskilt intensivt samarbete är konsument-,

livsmedels-, forsknings-, miljö- och arbetsmarknadssektorerna. På

lagstiftningsområdet har nordiskt samråd vid förberedelser för och

genomförande av EG-rättsakter varit viktigt.

Som ett led i det nordiska samarbetet om förverkligandet av den inre

marknaden beslutade de nordiska handelsministrarna i juli 1998 att en

informell nordisk samrådsgrupp skulle arbeta vidare med fem utvalda

områden.

Ett samarbetsområde gäller effektivisering av marknadskontroll. Ett

annat område avser ömsesidigt erkännande av provningar. Ett tredje

område går ut på att undersöka om det går att harmonisera märkning av

läkemedelsförpackningar. Ytterligare ett samarbetsområde gäller s.k.

maskintjänster, t.ex. problem med godkännande av olika kompetensbevis

för maskinförare. Slutligen har ett samarbetsområde handlat om att

försöka förbättra handeln med byggprodukter på den nordiska

marknaden.

Samrådsgruppen har för avsikt att under våren ta fram nya områden

som kan vara angelägna att arbeta vidare med och man avser att vid

kommande handelsministermöte lägga fram ett förslag tillsammans med

en fortsatt rapportering om de pågående projektens utveckling.

Den nordiska passfriheten är en av hörnstenarna i det nordiska

samarbetet. Den har fungerat under fyrtio år och betraktas som en

självklarhet av flertalet medborgare i de nordiska länderna. Inom EU är,

på samma sätt som i Norden, den fria rörligheten för personer ett av

kärnområdena inom den inre marknaden. För att påskynda avvecklingen

av gränskontroller inom EU ingick några av EU:s medlemsländer år 1985

det s.k. Schengenavtalet. Det operativa samarbetet inleddes i mars 1995.

I december 1996 slöt Norge och Island ett samarbetsavtal med

Schengenstaterna med samma materiella innehåll som

anslutningsavtalen.

Genom Amsterdamfördraget beslutades att Schengensamarbetet, som

för närvarande omfattar alla EU:s medlemsländer utom Storbritannien

och Irland, skall införlivas med EU. Införlivandet av Schengensamarbetet

regleras i ett särskilt protokoll, Protokoll om införlivande av

Schengenregelverket inom Europeiska unionens ramar (s.k.

Schengenprotokollet), som har fogats till Amsterdamfördragets slutakt.

Schengenprotokollet innebär att Schengensamarbetet kommer att äga

rum inom den vanliga EU-strukturen, dvs. under medverkan av alla EU:s

institutioner enligt de regler som gäller enligt fördragen.

Schengenprotokollet innehåller också bestämmelser som, tillsammans

med ett särskilt protokoll om Danmarks ställning, gör det möjligt att

säkerställa att den nordiska passfriheten kan bibehållas inom ramen för

det bredare europeiska samarbetet.

I slutet av år 1998 färdigförhandlades ett avtal som gör det möjligt för

Norge och Island att delta i Schengensamarbetet även när detta har

införlivats i EU-strukturen. Parternas strävan är att detta avtal skall kunna

träda i kraft samtidigt med Amsterdamfördraget.

Ett nordiskt samarbete har under året även pågått för att förenkla EU-

texter och göra dem mer lättförståeliga för EU-medborgarna. Två

konferenser på detta tema har hållits med ekonomiskt stöd från Nordiska

språkrådet.

2.3 Norden och dess närområden

Samarbetet med närområdet är ett prioriterat område inom det nordiska

samarbetet. Samarbetet med närområdena omfattar de tre baltiska

länderna, nordvästra Ryssland, Barentsområdet och Arktis.

Nordiskt samarbete flätas alltmer samman med annat samarbete i

närområdena. Nordiska ministerrådets insatser i närområdena skall ses

som ett komplement till andra insatser som görs bilateralt eller genom

andra regionala organ som Östersjöstaternas råd, Barentsrådet och

Arktiska rådet.

Nordiska ministerrådets närområdesinsatser utformas i dialog med

berörda samarbetspartner. De nordiska samarbetsministrarna har bl.a.

årliga möten med sina motsvarigheter inom Baltiska ministerrådet. Även

de nordiska statsministrarna har årliga möten med sina baltiska kollegor.

Huvudmålsättningen med Nordiska ministerrådets

närområdessamarbete är att bidra till stabil och demokratisk utveckling i

närområdena och att främja utvecklingen av en fungerande

marknadsekonomi. Avsikten är också att närområdessatsningarna skall

koncentreras till de områden där det nordiska samarbetet ger ett mervärde

och bidrar till en bättre samordning med andra insatser.

I ministerrådets budget för år 1998 uppgick det särskilda

närområdesprogrammet till 52 miljoner danska kronor. En stor del av

dessa resurser satsades på projekt som skall främja

demokratiutvecklingen. De olika formerna av stipendie- och

utbytesordningar är också ett viktigt inslag i närområdesprogrammet.

Programmet omfattar dessutom verksamheten vid de nordiska

informationskontoren i de baltiska huvudstäderna och i S:t Petersburg.

Utöver det särskilda närområdesprogrammet görs stora insatser över

ministerrådets budget även genom olika samarbetssektorer. De samlade

satsningarna är därför avsevärt större.

Vid sidan av de insatser som görs över ministerrådets budget har de

nordiska finansministrarna beslutat om ett program för att främja

investeringar i små och medelstora företag i de baltiska länderna

(Baltiska investeringsprogrammet). Programmet löper till år 2000 och

omfattar totalt ca 180 miljoner ecu.

Under år 1997 inrättades dessutom en särskild ordning inom Nordiska

Investeringsbanken för lån på särskilt förmånliga villkor till finansiering

av miljöprojekt i Nordens närområden. Låneramen uppgår till 100

miljoner ecu. Härutöver finns från år 1996 möjligheter att via Nordiska

miljöfinansieringsbolaget (NEFCO) få lån för miljöinsatser i

närområdena.

Nordiska ministerrådets program för arktiskt samarbete syftar till att ge

samnordiska insatser ett särskilt mervärde i förhållande till andra

aktiviteter med inriktning på Arktis. Programmet omfattar

urbefolkningsfrågor, polarforskning, miljö- och infrastrukturfrågor.

Under år 1999 görs en betydande ökning i ministerrådets satsning på

närområdena. Mot bakgrund av den snabba utvecklingen i närområdena

och av önskemål om en bättre samordning med övriga nationella och

internationella insatser har beslutats att de strategiska målsättningarna för

närområdessamarbetet skall ses över.

3 Nordiskt samarbete på sektorsnivå

3.1 Kultur och medier

Allmänt

Nordiska ministerrådet stimulerar kultursamarbetet i Norden genom

insatser på särskilda områden, genom nätverksbildning och satsningar på

projekt med stark nordisk profil. Inom ramen för kultursamarbetet finns

två stora fonder, nämligen Nordiska kulturfonden och Nordiska film- och

TV-fonden. Kultursamarbetet på regeringsnivå grundas på ett kulturavtal

från år 1972. Satsningen på kultursamarbetet över ministerrådets budget

uppgick år 1998 till ca 138 miljoner danska kronor.

Samarbetet inom Norden

Tyngdpunkten i kultursamarbetet ligger på samarbetet inom Norden och

bygger på den värdegemenskap som finns mellan de nordiska länderna

och som manifesteras i den kulturella och språkliga gemenskapen. I det

svenska ordförandeprogrammet på kulturområdet framhölls områdena

barn och unga, språket, åtgärder för att minska främlingsfientligheten och

gagna ett mångkulturellt samhälle, medier, Nordens närområde,

kulturarvet och konstnärlig verksamhet. Sverige vill också verka för en

organisation som på ett effektivt sätt bidrar till att den nordiska kultur-

och språkgemenskapen utvecklas.

Satsningen på barn och unga har fortsatt med utgångspunkt i den

särskilda handlingsplanen Ett kommande Norden som avser det nordiska

barn- och ungdomskultursamarbetet under tiden 1996-2000. Huvudmålet

för ministerrådets kultursamarbete inom barn- och ungdomsområdet är

att stärka den nordiska identiteten genom att öka barns och ungdomars

deltagande i, kunskap om och intresse för kultur i Norden. En

redogörelse om genomförandet av handlingsplanen presenterades vid

Nordiska rådets session i Oslo. Under år 1998 har medel beviljats för att

stödja barnkulturforskningen. Mötesplatser för barn och unga har

erbjudits både genom Internet och barnkulturläger. Nyhetsbulletinen

Valhalla har utkommit med tre nummer. I november 1998 hölls i

Stockholm ett seminarium, Skaparkraft i skolan, ett samprojekt mellan

ledningsgruppen för barn och unga och ledningsgruppen för nordiskt

skolsamarbete. Seminariet belyste skolans betydelse som

kulturmötesplats både för utvecklandet av barns och ungas egenkultur

men också för deras kontakt med den professionella konsten.

Arbetet med att integrera barn- och ungdomsprojekt i

konstkommittéerna och andra institutioner inom kultursektorn har

fortsatt. Ett exempel är de olika museiprojekt för barn och unga som

under år 1998 har utarbetats av en särskild arbetsgrupp till Nordiska

ministerrådets museigrupp. Syftet med de föreslagna projekten är att ge

barn och unga kunskap om Norden och att informera om och tydliggöra

vår gemensamma bakgrund. Flera av projekten bygger på medverkan av

barn och unga.

Vid Nordiska rådets session i Oslo presenterades också en

översiktsrapport och handlingsplan om barn och unga i Nordens

närområden. I rapporten framhålls hur kultursatsningar kan användas

som ett verktyg i det sociala arbetet.

Språket är en förutsättning för att kunna ta del av det gemensamma

kulturarvet. En språkpolitisk strategi har tagits fram i samarbete med

utbildningsministrarna. Målet är att de skandinaviska språken fortsatt

skall utgöra den gemensamma ramen i det nordiska samarbetet och att

den internordiska språkförståelsen och kulturkompetensen skall

vidareutvecklas samt att stärka nordbors färdigheter att förstå varandra i

skrift och tal.

Kultursektorn har ett särskilt ansvar att bekämpa främlingsfientlighet

och rasism. I den strategi som lades fram till Nordiska rådets session i

Oslo framhålls att de nordiska länderna genom respekt för kulturell

mångfald skall motarbeta rasism och främja positiva värden. Inom

kultursektorn skall särskilda åtgärder vidtas för att tillmötesgå tidens

krav. Man bör satsa på att stärka rekryteringen av minoriteter på alla

nivåer samt stödja verksamhet som är opinionsbildande och som ger

uppmärksamhet. Ministerrådet har också beviljat medel till olika projekt.

Projektet Nordiskt mörker vitt oljud avser att i skolorna och genom en

vandringsutställning belysa s.k. vit maktmusik. Syftet är att ge ungdomar

ett historiskt perspektiv på rasism och främlingsfientlighet och att få dem

att själva analysera sitt förhållningssätt till nynazism, diskriminering av

flyktingar, invandrare och andra minoriteter.

En strategisk redogörelse, Nordiskt kultursamarbete vid

årtusendeskiftet, antogs av Nordiska rådet vid sessionen i Oslo. Syftet är

bl.a. att skapa möjligheter för att kunna göra riktade satsningar inom de

olika områdena. Det slås fast att det viktigaste målet med det nordiska

kultursamarbetet är att stärka och utveckla den nordiska gemenskapen. I

detta sammanhang betonas särskilt bl.a. utvecklingen på medieområdet,

insatser för barn och unga, samarbete och förmedling av resultat på

konstområdet, insatser för att stärka det folkliga engagemanget och

genomförande av projekt som har genomslagskraft i de nordiska länderna

liksom internationellt. Kulturfondens verksamhet framhålls. En ny

prioritering är insatser mot rasism och främlingsfientlighet med den

överordnande målsättningen att öka minoriteternas deltagande och

inflytande på alla nivåer i kulturlivet. Genomförandet av strategin

kommer att diskuteras med företrädare för Nordiska rådet.

Satsningarna på medierna har fortsatt. Med styrningsgruppen för

nordiskt kultur- och massmediesamarbete (KM-gruppen) som

initiativtagare anordnade Nordiska ministerrådet i samarbete med

Rundradion i Finland konferensen Public service broadcasting i den

digitala framtiden . Public service-verksamhetens betydelse vid

införandet av den nya digitala tekniken fick ett starkt stöd av deltagarna.

Vid kulturministrarnas möte i juni 1998 uttalade ministrarna sitt stöd för

det arbete som NorDig (Nordisk Digitalisering) bedriver. Den nordiska

samarbetsgruppen NorDig har tagit initiativ till en gemensam

specifikation för mottagarutrustning för digital TV. Bakom samarbetet

står marksändande TV-företag, sändaroperatörer och teleföretag i de fem

nordiska länderna.

I samband med kulturministrarnas möte i december hölls ett möte med

de nordiska "public service"-bolagen för att diskutera utmaningarna inför

övergången till den digitala tekniken.

Nordiska kulturfonden är det viktigaste nordiska stödorganet för

kulturaktiviteter på fältet. Verksamhetsområdet är brett och omfattar

alltifrån allmän kultur till utbildning och forskning. Under år 1998 har

projekt för ett sammanlagt belopp om 23 miljoner danska kronor

beviljats. Totalt behandlade fonden under året 995 ansökningar. För

närvarande pågår ett arbete med att datorisera ansökningarna vilket

kommer att kunna ge en tydligare bild av fördelningen mellan olika

konstnärsområden, länder m.m. Ett samrådsmöte mellan representanter

för Nordiska rådet, Nordiska ministerrådet och Nordiska kulturfonden

ägde rum i november 1998 i samband med rådssessionen i Oslo. Vid

mötet behandlades fondens verksamhet utifrån trepelarperspektivet.

Kulturfondens betydelse för kulturlivet i Norden och i de självstyrande

områdena framhölls. Kulturfondens arbetssätt som en modell för det

kommande kulturramprogrammet inom EU nämndes. Kulturfonden har

genom sin breda verksamhet och satsning på mindre projekt möjliggjort

att ett stort antal idéer från kulturlivet har kunnat förverkligas.

De fyra konstkommittéerna, Nordiska litteratur- och

bibliotekskommittén (Nordbok), Nordiska musikkommittén (Nomus),

Nordiska konst- och konstindustrikommittén (NKKK) samt Teater och

dans i Norden, har genom sina nätverk, seminarier och olika stödformer

verkat för att sprida kunskap om nordisk konst. Institutet för

samtidskonst (NIFCA) har bedrivit verksamhet med konstutställningar,

gästateljéverksamhet och utgivande av tidskriften SIKSI. Vid sitt möte i

december beslutade ministerrådet att stödja sammangåendet av de två

tidskrifterna SIKSI och INDEX till en nordisk konsttidskrift. Bildandet

av en stark nordisk konsttidskrift som väcker internationellt intresse är ett

sätt att stödja den nordiska bildkonsten. Ett motiv till beslutet är den

framgångsvåg som för närvarande präglar nordisk bildkonst. Inom

NKKK:s verksamhet har ett nytt konstnärscentrum - Dalsåsen i Norge -

invigts.

Nordboks verksamhet kännetecknas av att utveckla samarbetet på

litteratur- och folkbibliotekens område. Översättningsstödet, vilket för år

1998 uppgick till 2,4 miljoner danska kronor, bidrar till den nordiska

litteraturens tillgänglighet. Under året har man bedrivit en

försöksverksamhet med översättning från de nordiska språken till de

baltiska. Man planerar att utvidga stödformen till att även omfatta

översättningar från de baltiska språken till de nordiska.

Nomus har inom ramen för sitt uppdrag att fördela bidrag till

musiklivet. Medel har under år 1998 beviljats för 13 nya

kompositionsbeställningar, 18 konsertframträdanden/festivaler samt ett

antal konferenser, symposier och seminarier till ett belopp om 2,4

miljoner svenska kronor. Under året påbörjades en planering av en större

samnordisk ungdomsmusikfestival år 2000.

Under år 1998 har ministerrådet vidtagit åtgärder för att uppnå en

bättre samordning av och information om de aktiviteter som bedrivs av

de olika kommittéerna.

Den verksamhet som bedrivs vid de nordiska husen på Island,

Grönland, Färöarna och Åland finansieras inom kulturbudgeten. Som en

markering av husens betydelse och med anledning av att huset på Island

grundades för 30 år sedan hölls ett särskilt seminarium i september 1998

i Reykjavik med inslag av nordiska artister. Särskilda medel har under

året avsatts för reparation av husen i Reykjavik och i Torshamn.

Norden och Europa

Aktuella EU-frågor anmäls regelbundet på ministerrådets och

ämbetsmannakommitténs möten. Vid ministermötet i juni 1998 hölls en

diskussion angående EG-kommissionens förslag till nytt

kulturramprogram.

Det nordiska samarbetet på medieområdet är viktigt i förhållande till

det arbete som bedrivs inom EU. Mediesamarbete i EU utgår från vissa

gemensamma direktiv och stödprogram. Under året har frågorna främst

rört införandet av TV-direktivet, grönboken om konvergens samt arbetet

med de upphovsrättsliga frågorna kring återanvändning av arkivmaterial.

Ministerrådet vill fortsatt föra en aktiv politik för att tillvarata nordiska

intressen på medieområdet.

Nordiska ministerrådet har sedan år 1982 genomfört ett stort antal

kulturprojekt i utlandet. Ett nordisk kulturutbyte med Sydafrika äger rum

under tiden 1996-1999. Projektet är i huvudsak ett utbyte mellan

professionella konstnärer inom samtliga konstkategorier. Under år 1999

kommer en rad större nordiska projekt att visas i Sydafrika. I februari

1998 invigde kulturminister Marita[REDACTED_EFTERNAMN] utställningen Vision du

Nord på Musée d Art Modern i Paris. Utställningen blev en stor succé

och bidrog till att sprida kännedom om nordisk konst. Syftet var dels att

visa modernismens genombrott i den nordiska konsten, dels att

presentera den nordiska, unga samtidskonsten. Den stora prioriteringen

under år 1999 blir utställningen West Viking . Utställningen tas fram i

samarbete med Smithsonian Institute i Washington och kommer att visas

under perioden 2000-2001. Utställningen handlar om vikingarnas resor

västerut och visar bl.a. resultatet av arkeologiska utgrävningar från

Grönland och Nordamerika.

Norden och närområdena

Samarbetet med närområdena ökar i betydelse. Ministerrådets budget för

närområdessatsningar för år 1999 har ökat med 20 procent jämfört med

budgeten för år 1998. Kulturförmedlingen är en betydelsefull del i

samarbetet. Samtliga konstkommittéer har under år 1998 haft kontakt och

i olika former bedrivit samarbete med sina motsvarigheter i Baltikum

eller nordvästra Ryssland. Nordisk Journalistcentrum arrangerade under

året närmare 30 kurser och seminarier i närområdena. Ledningsgruppen

för barn och unga har gett stöd till ett barnkulturläger i Lettland.

Nordicom (Nordiskt informationscenter för medie- och

kommunikationsforskning) har deltagit i ett projekt som syftar till att få

fram en tillförlitlig nordisk-baltisk mediestatistik. Under år 1999 kommer

Stipendieordningen Sleipner (utbyte av unga konstnärer) att utvidgas till

att innefatta konstnärer från närområdena.

Under år 1998 ordnades en konferens i Riga med samtliga nordiska

kulturinstitutioner samt representanter från kulturinstitutionerna i

Baltikum och nordvästra Ryssland. Diskussionen visade att kulturen

spelar en viktig roll i den omvandlingsprocess som pågår i länderna.

3.2 Utbildning och forskning

Allmänt

Det övergripande målet för sektorn är att stärka och utveckla den

nordiska utbildnings- och forskningsgemenskapen.

Utbildnings- och forskningssektorn är det resursmässigt sett största

nordiska samarbetsområdet. Den övervägande delen av medlen går till

generella stödordningar, nätverksaktiviteter, tidsbegränsade projekt och

nordiska institutioner.

Styrande för sektorn under det svenska ordförandeskapsåret har varit

Nordiska rådets rekommendationer som avser budgeten för år 1998 samt

ordförandeskapets prioriteringar för samma år, inklusive vidareföring av

prioriteringar från tidigare ordförandeskap, såsom språksamarbetet, ny

forskningspolitisk strategi samt insatser för barn och unga.

Det svenska ordförandeskapets egna prioriteringar har främst fokuserat

på insatser inom följande områden: kvalitet i skolan, utbildningens roll i

sysselsättningspolitiken, vuxenutbildning samt förnyelse av den högre

utbildningen. Centreringen på de tre sistnämnda områdena skall ses i

relation till det övergripande svenska ordförandeskapsprogrammets

profilfråga om nordisk samverkan för ökad sysselsättning.

Samarbetet inom Norden

Språksamarbetet hör till de högprioriterade nordiska samarbetsområdena

och berör i princip samtliga ministerrådssektorer. Ministerrådet tillsatte i

december 1997 en arbetsgrupp med uppgift att dels utarbeta förslag till

övergripande policy/riktlinjer för det framtida nordiska språksamarbetet,

dels kartlägga och komma med förslag till en struktur för detta

samarbete. Ett ministerrådsförslag om nordisk språkpolitik överlämnades

till Nordiska rådet inför rådets session i Oslo. Nordiska rådet mottog

förslaget mycket positivt. Ministerrådet har nyligen fastställt mandat för

en referensgrupp för språkfrågor. Huvuduppgiften för gruppen blir att till

juni 1999 utarbeta förslag till ett nytt NORDMÅL-program

(handlingsplan för insatser inom språkområdet) för tiden 2000-2004. Till

september 1999 skall gruppen presentera förslag till utveckling av

tvärsektoriellt språksamarbete.

Den inom sektorn verksamma IT-policygruppen har haft

ministerrådets uppdrag att utarbeta ett nytt verksamhetsprogram rörande

IT och data i undervisningen (IDUN II) för tiden 1999-2001.

Programmet kommer att vara koncentrerat till tre områden - innovativa

skolmiljöer, IT i lärarutbildningen samt vuxenutbildning och flexibelt

lärande. Ministerrådet har under år 1998 fastställt programmet samt

uppdragit åt ledningsgrupperna för nordiskt samarbete inom områdena

skola, folkbildning och vuxenundervisning samt högre utbildning att

svara för programmets genomförande.

NORDUnet (det gemensamma datanät som förbinder de nationella

universitetsdatanäten i de nordiska länderna) är exempel på framgångsrik

nordisk samverkan inom ett resurskrävande område. De nordiska

länderna hyr exempelvis gemensamt - via det samägda bolaget

NORDUnet A/S - dataförbindelser till övriga Europa och USA. På

förslag från IT-policygruppen har nyligen ett samarbetsprojekt påbörjats,

benämnt NORDUnet II, för utveckling av nya datatjänster på de nordiska

universitetsdatornäten. Ministerrådet har under år 1998 beslutat att

tillsätta en styrgrupp för NORDUnet II samt att med nordiska medel

bekosta viss koordinering. Projektet som sådant finansieras med

nationella medel.

Under 1990-talet har de nordiska länderna i stort sett samtidigt

genomfört reformer inom skolan. En grund har därmed lagts för nordiskt

samarbete inom ett flertal områden. Under det svenska ordförandeskapet

har ledningsgruppen för nordiskt skolsamarbete dels vidarefört en rad

projekt som finns upptagna i den för nordiskt skolsamarbete för perioden

1997-2000 fastställda handlingsplanen, dels påbörjat ett antal nya

projekt.

Ledningsgruppen för nordiskt skolsamarbete samt ledningsgruppen för

barn- och ungdomskultur anordnade gemensamt i november 1998 i

Stockholm en nordisk konferens med namnet Skaparkraft i skolan. Under

konferensen behandlades bl.a. följande teman: estetiska processer som en

del i lärandet, teoretisk insikt och forskningsresultat samt fokus på barn

och ungdomar och deras läromiljö.

Nordiska rådet överlämnade till ministerrådet, i anslutning till

sessionen år 1997, en rekommendation om en utbytesordning för

grundskoleelever (7 - 16 år), benämnd Nordplus-mini. Ledningsgruppen

för nordiskt skolsamarbete har haft i uppdrag att komma med konkreta

förslag i syfte att förverkliga programmet. Efter att gruppen framlagt

förslag har ministerrådet beslutat att gruppen skall arbeta vidare med

rekommendationen genom att under åren 1999 och 2000 genomföra ett

pilotprojekt.

Handlingsplanen för nordiskt samarbete inom folkbildning och

vuxenundervisning avser också treårsperioden 1997-2000. I

handlingsplanen har vikt lagts vid livslångt lärande som grund för att

möta framtidens krav inom utbildning och arbetsmarknad.

Handlingsplanen innehåller ett antal projekt som skall synliggöra det

speciella i de nordiska arbetsformerna.

Stor vikt har under det svenska ordförandeskapet lagts vid

utbildningens roll i sysselsättningspolitiken och vid vuxenutbildningen. I

november 1998 anordnades i Luleå en temakonferens med rubriken Ett

nordiskt lyft för vuxnas lärande - den nordiska modellen. I konferensen -

som hade som syfte att belysa vikten av samverkan mellan de nordiska

länderna samt sambandet mellan utbildning, arbetsliv och tillväxt - deltog

även representanter för näringsliv samt arbetsmarknadens parter.

Ministerrådet har reserverat projektmedel för en uppföljning av

konferensen.

Den högre utbildningen har reformerats, byggts ut eller håller på att

byggas ut i samtliga nordiska länder. Ministerrådet har under

ordförandeskapsåret fastställt en ny handlingsplan, en s.k. rullande

dagordning, för ledningsgruppen för nordiskt samarbete inom högre

utbildning (HÖGUT) för tiden 1999-2001. Av planen framgår att

HÖGUT under perioden kommer att koncentrera sig på att bl.a. avlägsna

hinder för studenters rörelsefrihet mellan de nordiska länderna samt

fokusera på regionalt samarbete inom Norden och mellan Norden och

närområdena.

Ett av HÖGUT under det svenska ordförandeskapet planerat

seminarium om utveckling och förnyelse av den högre utbildningen

kommer att äga rum under år 1999. Högskolans roll för

kompetensutvecklingen inom arbetslivet kommer att uppmärksammas.

Det arbete om en ny nordisk sektorsövergripande forskningspolitisk

strategi, som inleddes under det finska ordförandeskapet och fortsatte

under det norska, resulterade under det svenska ordförandeskapet i ett

ministerrådsförslag till Nordiska rådet inför rådets session i Oslo.

Strategin ger möjlighet till en forskningspolitisk helhetssyn.

Planläggning och genomförande av de nordiska forskningsinitiativen kan

därmed ingå i ländernas reguljära internationella FoU-samarbete. Nya

initiativ kommer att grundas på fackministerrådens handlingsplaner samt

på rådgivning från forskarsamhället. Forskningspolitiska rådet kommer

att få ändrat mandat och en bredare sammansättning. Ministerrådet har

fastställt förslaget med beaktande av de synpunkter som Nordiska rådet

har anfört.

Norden och Europa

De nordiska samarbetsstrukturerna har under det svenska

ordförandeskapsåret använts för avstämning av EU- och EES-frågor i

minst samma omfattning som under tidigare år.

Två av gemenskapens nuvarande utbildningsprogram, Socrates och

Leonardo da Vinci, som avser skola och högre utbildning respektive

yrkesutbildning kommer att upphöra i och med utgången av år 1999.

Ministerrådet tillsatte mot den bakgrunden under år 1997 en arbetsgrupp

för diskussion och erfarenhetsutbyte inför nästa generation

utbildningsprogram inom EU. Gruppen har under år 1998 lagt fram en

rapport i vilken det konstateras att de nordiska länderna i allt väsentligt

har en positiv syn på EG-kommissionens förslag till utformning av de

nya utbildningsprogrammen. Fortsatt samråd mellan de nordiska

länderna bör inriktas på övergångsfasen och implementeringen av de nya

programmen.

Samarbetet mellan det nordiska skoldatanätet (ODIN) och det

Europeiska skoldatanätet (EUN) har fortsatt och har utvecklats.

Under år 1998 tillsattes en arbetsgrupp med uppgift att konkretisera ett

tvärvetenskapligt och tvärsektoriellt programförslag, Välfärdsforskning -

de nordiska välfärdssamfunden sedda i ett Europeiskt perspektiv.

Gruppen väntas överlämna sin rapport till Forskningspolitiska rådet

våren 1999. I budgeten för år 1999 har ministerrådet avsatt medel för att

förbereda programmet.

Norden och närområdet

Ministerrådet fastställde under året en reviderad stipendieordning för

Baltikum och nordvästra Ryssland för tiden 1999-2001. En nyhet är att

stipendieordningen nu även skall kunna användas för att stödja

uppbyggnaden av nätverk och samarbete mellan ideella organisationer i

Norden och närområdet. Fördelningen av medlen mellan

stipendieordningens två traditionella områden, dvs. den högre

utbildningen och forskningen, samt frivilligsektorn beräknas bli 85

procent respektive 15 procent.

Det från början treåriga handlingsprogrammet "Teacher Training in the

Baltic States 1995-97" beräknas bli avslutat och utvärderat under år

1999, med en slutkonferens under år 2000.

Ministerrådet har under året fattat beslut om att från år 1999 initiera

två nya samarbetsprojekt med Baltikum, nämligen "Children with special

needs" och "Pre-service training of teachers". Projekten, som båda är

tänkta att vara treåriga, bygger på de baltiska ministeriernas

gemensamma prioritering. Ansvariga för projekten på nordisk sida blir

ledningsgrupperna för nordiskt skolsamarbete och högre utbildning.

Andra fleråriga samarbetsprojekt som fortsatt under år 1998 är Nya

metoder inom vuxenutbildning och Ledarutbildning i ideella

organisationer. Båda projekten riktar sig till Baltikum och nordvästra

Ryssland.

Det s.k. BALTnet-programmet har haft till syfte att bistå utbildnings-

och forskningssektorn i Baltikum vid uppbyggnaden av modern service

inom datakommunikation för universitetsområdet, liknande den som

NORDUnet har i de nordiska länderna. Man har i projektet under år 1998

etablerat kontakt med IT-projekten inom det pågående "Teacher

Training"-programmet.

Nordiska forskarutbildningsakademien (NorFA) har under året

disponerat vissa medel för att inleda forskningssamarbete med nordvästra

Ryssland.

Gemensamt för sektorn

Ministerrådet har beslutat att utarbeta förslag till en samlad strategi för

all verksamhet inom sektorn för utbildning och forskning för

femårsperioden 2000-2004. Strategin skall bygga på

ministerrådsförslagen för språksamarbete respektive forskningspolitisk

strategi samt redan fastställda nya eller kommande handlingsplaner för

skola, folkbildning och vuxenundervisning samt högre utbildning.

Strategin skall även innefatta tänkta insatser i närområdena liksom i

relation till Europasamarbetet. Den samlade strategin avses bli

överlämnad som ett ministerrådsförslag till Nordiska rådet inför rådets

kommande session i Stockholm i november 1999.

3.3 Miljö

Miljösektorn medverkade aktivt i processen att utarbeta den

statsministerdeklaration för ett hållbart Norden som antogs i november

1998. I deklarationen uppdrogs åt ministerrådet att utarbeta en

tvärsektoriellt förankrad strategi för en hållbar utveckling i Norden och

dess närområden. Arbetet bör vara klart år 2000.

Det nordiska samarbetet inom miljösektorn har som utgångspunkt

målsättningarna i den nordiska miljöstrategin under perioden 1996-2000.

Det innebär att den inom Norden högsta tillämpade ambitionsnivån skall

vara riktmärket för både det nationella och det vidare internationella

miljöarbetet och då särskilt i förhållande till arbetet inom EU.

Miljöministrarna har beslutat att strategin skall gälla t.o.m. år 2000 och

att en utvärdering skall göras under år 1999. På grundval av denna och

den tvärsektoriella strategi som statsministrarna beställt skall en ny

miljöstrategi utarbetas för perioden efter år 2000.

Inom ramen för ordförandeprogrammet för miljösektorn tog Sverige

initiativ till ett nordiskt projekt om ökad resurseffektivitet och hållbara

produktions- och konsumtionsmönster genom att ställa till förfogande en

expert från Naturvårdsverket på ministerrådssekretariatet. Arbetet

avslutades genom en sammanfattande rapport om resurseffektivisering

baserad på fyra nordiska sektorstudier om möjligheterna att effektivisera

användningen av energi och material. I oktober 1998 presenterades de

fyra sektorstudierna vid ett seminarium om ekoeffektivitet som

arrangerades av EU:s miljöagentur (EEA) i Köpenhamn. En

sammanfattande rapport från seminariet jämte sektorstudier kommer

också att utgöra inspel till den session som Förenta nationernas

kommission för hållbar utveckling (CSD) arrangerar i april 1999.

Under året har gjorts en utvärdering av Nordiska

miljöfinansieringsbolagets (NEFCO) miljöutvecklingsfond av en extern

utredare. Utvärderingsrapporten visade att verksamheten trots den relativt

korta provperioden har fungerat väl och miljöministrarna beslöt därför att

förlänga provperioden med fem år till utgången av år 2003.

Beloppsramarna föreslogs för de två första åren (1999-2000) uppgå till

oförändrade 35 miljoner danska kronor med sikte på att uppnå 40-50

miljoner för de efterföljande åren.

Det tvärsektoriella samarbetet har haft hög prioritet och har

vidareutvecklats. Det kan bl.a. konstateras att för större delen av de mål

som finns i miljöstrategin för jord- och skogsbruk för perioden 1996-

1999 hade aktiviteter sedan påbörjats eller planeras att påbörjas. Ett

viktigt kvalitativt resultat är också en ökad förståelse mellan sektorerna.

Ett förberedande arbete har också inletts för att undersöka aktuella

överordnade prioriteringar i de nordiska länderna och möjligheterna att

utarbeta en gemensam vision för ett hållbart jord- och skogsbruk. Bland

annat anordnades i Sverige under hösten ett nordiskt seminarium om

hållbart jordbruk med deltagande också från närområdet och EG-

kommissionen. En utvärdering av strategin skall göras under år 1999 som

underlag för en ny strategiperiod med början år 2001.

Samarbetet mellan miljö- och fiskesektorerna har fördjupats under det

svenska ordförandeskapet genom en ny strategi för perioden 1999-2002.

Man lägger ökad vikt vid att vidta åtgärder i syfte att främja ett hållbart

fiske.

Också samarbetet mellan miljö- och energisektorerna har utvecklats

väl. Arbetet under det svenska ordförandeskapet kan indelas i två etapper

där den första har avsett arbete inför klimatkonventionens fjärde

partsmöte, och den andra, som inleddes efter sommaren, har avsett mera

långsiktiga frågor som inte nödvändigtvis skulle avslutas före partsmötet.

Viktiga arbetsområden som identifierats för etapp två är styrmedel för

energieffektivisering, förnybar energi och kriterier för bördefördelning

av klimatpolitiska åtaganden.

Organiserat samarbete har också initierats mellan miljö-, närings- och

konsumentsektorerna för att utveckla en produktorienterad miljöstrategi.

Ett utkast till handlingsplan för naturskydd i Arktis har beretts av en

särskild projektgrupp. Den kommer att remissbehandlas av berörda

sektorer under våren 1999 för att kunna föreläggas miljöministrarna för

beslut vid sommarmötet innevarande år.

Beslut har tagits om att inrätta ett nordiskt nätverk för

miljökonsekvensbedömningar. Huvudansvaret för att administrera detta

har lagts på ministerrådets institut för regional utveckling, Nordregio,

som till sitt stöd skall ha en rådgivande grupp. En utvärdering av

verksamheten skall ske under år 2000.

Huvuddelen av miljösektorns projektverksamhet har emellertid

bedrivits i fem fasta arbetsgrupper, som omfattar havs- och luftfrågor,

miljöövervakning och data, natur och friluftsliv, kemikalier samt

produkter och avfall (tidigare gruppen för renare teknologi). Arbetet har

till betydande del varit inriktat på att ta fram förhandlingsunderlag och

förbereda nordiska initiativ i det vidare europeiska och internationella

förhandlingsarbetet.

Verksamheten i havs- och luftgruppen har varit koncentrerad på

övergödning av havet, försurning och marknära ozon. Kopplingen till

arbetet inom EU och konventionen om långväga luftföroreningar är stark.

Inom gruppen för miljöövervakning och data har arbetet att

vidareutveckla metoder för miljöövervakning fortsatt. I närområdet har

aktiviteter genomförts för att stärka miljöövervakningen. Arbetet i

gruppen för natur och friluftsliv har koncentrerats på frågor om skydd av

den biologiska mångfalden. En konferens om genetiskt modifierade

organismer anordnades under hösten. Inom kemikaliegruppen har arbetet

varit inriktat på faroindikation, klassificering, riskvärdering och

riskbegränsning. För att stödja det globala förhandlingsarbetet om

långlivade organiska miljögifter har en expert från

Kemikalieinspektionen finansierats för att tjänstgöra vid Europakontoret

i Genève för Förenta nationernas miljöprogram. Gruppen för produkter

och avfall har givit hög prioritet åt arbetet för en produktorienterad

miljöstrategi och har medverkat i arbetet att tillsätta en tvärsektoriell

samarbetsgrupp med konsument- och näringssektorerna. Under år 1998

fortsatte även arbetet med att vidareutveckla metoder för renare

teknologier. Särskilt har problemen för små och medelstora företag

uppmärksammats. Frågor som är relaterade till mindre samhällens

avfallshantering har också behandlats.

 Arbetet med att integrera hanteringar av kulturvärden i landskapet i

det samlade miljöarbetet har fortsatt att utvecklas. Insatser har gjorts bl.a.

vad gäller den nordiska konstkulturen, miljökonsekvensbeskrivningar

samt på byggnadsutbildningar för personer verksamma inom sektorn.

3.4 Ekonomi och näring

3.4.1 Energi

Allmänt

Arbetet under den svenska ordförandeperioden har varit fokuserat på

Östersjöfrågor och ett resultat av detta blev att ett möte mellan alla

Östersjöländernas energiministrar genomfördes tillsammans med

representanter för EG-kommissionen i Stavanger i månadsskiftet

november-december 1998.

Skapandet av ett ekologiskt hållbart samhälle i Norden och dess

närområde har varit ett övergripande tema för det nordiska samarbetet

under det svenska ordförandeskapet. Utvecklingen av energisystemet

runt Östersjön är av avgörande betydelse för den ekonomiska och sociala

utvecklingen inom regionen. Statsministrarna i de nordiska länderna

antog i juni 1997 en gemensam deklaration om en bärkraftig

energiförsörjning omkring Östersjön (s.k. Bergendeklarationen), vari de

uppdrog åt energiministrarna att närmare kartlägga möjligheter och

åtgärder som kan vidtas för att främja utvecklingen på området.

Resultatet av denna kartläggning redovisades i juni 1998 ("Rapport til

de nordiske statsministrerne i anledning av Bergendeklarationen"). I

Bergenrapporten pekar energiministrarna ut de viktigaste åtgärderna

inom energiområdet i det kommande arbetet för att nå målet om en

hållbar utveckling i Östersjöregionen.

Under år 1998 har det nordiska energisamarbetet i stor utsträckning

varit inriktat på att omsätta Bergenrapportens rekommendationer i

konkret verksamhet. En stor del av arbetet bedrivs numera i särskilda

arbetsgrupper, som också samarbetar med de övriga Östersjöländerna

och med EG-kommissionens "Baltic Energy Task Force".

På energiområdet har det svenska ordförandeprogrammet varit samlat

under följande fyra områden:

- utvecklingen av en bärkraftig energiförsörjning omkring Östersjön,

- det nordiska energiforskningsprogrammet,

- klimat- och miljöfrågor, och

- EU- och EES-frågor.

1998 års verksamhet redovisas nedan under de nämnda fyra

huvudrubrikerna.

Utvecklingen av en bärkraftig energiförsörjning omkring Östersjön

De förslag som fördes fram i Bergenrapporten har varit vägledande för

det svenska ordförandeskapets arbete under året. Inom ramen för

ministerrådets arbete har flera projekt igångsatts utifrån

energiministrarnas rekommendationer.

Inom el- och gasområdena har arbetsgrupper inrättats som arbetar för

att förbättra förutsättningarna för en hållbar energiförsörjning inom

Östersjöområdet inom respektive sektor. För länderna inom

Östersjöregionen kan stora vinster nås genom samarbete. Arbetet är

inriktat på att närmare granska de stora projekt som energiföretagen

arbetat fram ("Baltic Ring" respektive "Nordic Gas Grid"), och på att

medverka till en sådan utveckling av lagstiftning och andra regelverk i

Östersjöländerna att en ekonomiskt och ekologiskt effektiv handel med

energi främjas. Detta arbete bedrivs i nära samarbete med "EU Baltic

Energy Task Force". Under hösten har ett gemensamt seminarium i

Hannover anordnats om utvecklingen inom elsektorn i Östersjöområdet.

På gasområdet genomfördes ett seminarium i S:t Petersburg i november.

Ministerrådet har även lagt fram ett förslag till ett Synergi-projekt

(ansökan är för närvarande under behandling i EG-kommissionen) avsett

att genomföras under år 1999. Synergi är ett delprogram inom

gemenskapens fleråriga ramprogram för insatser inom energisektorn och

är inriktat på att främja ett utökat samarbete med tredje land. Projektet

som ministerrådet ämnar att genomföra syftar framför allt till att förbättra

koordinationen av insatser på energiområdet i nordvästra Ryssland.

En speciell utredning om finansieringen av större energiprojekt har

presenterats i samband med rapporten till statsministrarna.

En tidigare påbörjad perspektivstudie av energimarknaderna runt

Östersjön har slutförts under år 1998. Arbetet med perspektivstudien har

samordnats med bl.a. arbetet med energiministrarnas Bergenrapport.

I månadsskiftet november-december i Stavanger genomfördes ett

första möte mellan energiministrarna från länderna kring Östersjön.

Slutsatsen av mötet var att detta var ett betydelsefullt steg i utvecklandet

av energisamarbetet mellan länderna i Östersjöregionen. Under år 1999

kommer samarbetet att fortsätta inom olika områden och Sverige

kommer tillsammans med Litauen att ansvara för samarbetet inom

klimatfrågor. Resultatet av detta samarbete kommer att redovisas på

nästa möte mellan Östersjöregionens energiministrar som inträffar under

hösten 1999 i Helsingfors.

Vidare har ett träningsprogram för energiexperter i Baltikum slutförts

och utvärderats under år 1998. En fortsättning planeras för energiexperter

i nordvästra Ryssland.

Ytterligare samarbete genomförs med de baltiska länderna. För att dra

upp riktlinjerna för detta anordnades ett seminarium med de baltiska

ländernas energimyndigheter i Norge i december 1997. Det har sedan

följts upp med ett möte i Riga i oktober 1998. En av de viktigaste

slutsatserna från mötet i Riga var att det finns behov av att koordinera

bilaterala och multilaterala insatser för att kunna erhålla största möjliga

avkastning på de resurser som sätts in. Det framgick också att det finns

behov av koncentrerade utbildnings- och träningsinsatser för baltiska

tjänstemän i nyckelfunktioner. Detta gäller även i hög grad anpassningen

av lagstiftningen och dess tillämpning till EG:s regelverk.

Till sist skall nämnas att en studieresa angående oljelagring för baltiska

tjänstemän i Norge och Sverige har genomförts under hösten 1998.

Det nordiska energiforskningsprogrammet (NEFP)

Det nordiska energiforskningssamarbetet syftar till att komplettera och

ersätta verksamhet som utförs nationellt och uppfyller kraven på nordisk

nytta på energiområdet.

Nuvarande programperiod upphörde i slutet av år 1998 och arbetet

inom det nordiska energiforskningsprogrammet (NEFP) har under året

inriktats på att utvärdera det innevarande programmet för att på grundval

av denna utvärdering utforma ett nytt fyraårigt energiforskningsprogram

för åren 1999-2003.

Verksamheten inom ramen för det nya programmet kommer i högre

grad än tidigare att koncentreras till sådana områden som bedöms vara av

central betydelse för utvecklingen av ekonomiskt och ekologiskt hållbar

energiteknik. Den skall bidra till en kostnadseffektiv minskning av

energiförbrukningen och utvecklingen av förnybara energikällor samt till

miljövänligare energiteknik genom att stärka grundkompetensen vid

universitet, högskolor och andra forskningsinstitutioner inom

energiforskningsområden som är av centralt gemensamt nordiskt

intresse. Forskningssamarbetet skall skapa fungerande forskarnätverk

mellan länderna.

NEFP är ett komplement till de nordiska ländernas nationella program

och bedöms fortsatt kunna bidra till att stärka energiforskningen i Norden

samt öka möjligheterna till nordiskt samarbete. I samband med

planeringen av det nya energiforskningsprogrammet som började löpa

från årsskiftet behandlas också möjligheterna till ett utvidgat samarbete

om forskning och teknikutveckling i Östersjöområdet. Ett breddat

samarbete med de baltiska länderna förbereds inom ramen för

energiforskningsprogrammet och/eller i form av ett särskilt projekt.

Klimat- och miljöfrågor

Sedan år 1993 har klimatfrågan varit en viktig del av det nordiska

energisamarbetet. Arbetet har i första hand inriktats på studier av

kostnader för åtgärder och förutsättningarna för gemensamt

genomförande, särskilt i de baltiska staterna.

Ett samarbete om klimatfrågor har sedan år 1997 utvecklats med

miljösektorn i en gemensam styrgrupp under ministerrådet. En

internationell konferens arrangerades våren 1997 inför

klimatkonventionens partsmöte i Kyoto. Detta arbete fördes vidare under

det svenska ordförandeskapsåret med sikte på partsmötet i Buenos Aires.

Arbetet har inriktats på analyser av framför allt de s.k. flexibla

mekanismerna (exempelvis möjligheten att handla med

utsläppsrättigheter) som syftar till att göra det möjligt att genomföra

åtgärder för att minska koldioxidutsläpp där dessa är kostnadseffektiva.

Utformningen av de flexibla mekanismerna var en av de stora frågorna

inför Buenos Airesmötet. Dessa mekanismer har studerats både ur ett

nordiskt- och ett Östersjöperspektiv för att utröna förutsättningarna för

ett utökat samarbete i frågan. Arbetet har redovisats i flera internationellt

uppmärksammade rapporter. Inriktningen av arbetet har styrts av, och

bör i fortsättningen också styras av, de nordiska ländernas behov och

intressen inför de fortsatta klimatförhandlingarna.

Under året har ett antal seminarier hållits. Bland annat arrangerades två

seminarier på klimatområdet. Ett av dessa två seminarier

samarrangerades med "EU Baltic Energy Task Force" som ett led i ett

utvidgat samarbete inom kretsen för Östersjöländerna.

Arbetet med handel med utsläppsrättigheter är en central uppgift i

arbetet för utvecklingen av en hållbar energiförsörjning omkring

Östersjön.

I anslutning till Nordiska rådets rekommendation om miljöräkenskaper

har en studie genomförts av det nordiska elsamarbetet och

elproduktionens påverkan på miljön. Studien visar på nyttan av att kunna

samköra det nordiska elsystemet, men pekar även på vissa svårigheter.

Norden och Europa

Aktuella energifrågor inom EU- och EES utgör numera en stående punkt

på dagordningen vid nordiska möten på minister- och ämbetsmannanivå.

Det gäller förutom frågor om energimarknaderna och energipolitik även

frågor om den inre marknaden och miljöfrågor som är betydelsefulla för

energiområdet. Som har redovisats tidigare sker under år 1998 och år

1999 en betydelsefull del av det Östersjöinriktade arbetet i samarbete

med EG-kommissionens "Baltic Energy Task Force".

Under det svenska ordförandeskapet har det lagts stor vikt vid att

informationsutbytet om aktuella energifrågor har fortsatt och utvecklas

vidare. Detta är viktigt för de enskilda ländernas beslutsfattande, liksom

för möjligheterna att i framtiden kunna driva frågor som är av

gemensamt nordiskt intresse inom Europa-samarbetet och i ett vidare

internationellt perspektiv.

I detta sammanhang skall också vikten av en ökad

informationsöverföring till de baltiska länderna understrykas.

En uppföljning av de europeiska programmen på nordisk nivå har

inletts. I första hand kommer SAVE och ALTENER-programmen att

bedömas ur en nordisk synvinkel. SAVE och ALTENER är båda

delprogram inom EG:s ramprogram för insatser inom energisektorn och

är inriktade på energieffektivisering respektive främjande av förnybara

energikällor. Det första seminariet om SAVE-programmet hölls under

det svenska ordförandeskapsåret och ett seminarium om ALTENER

planeras för år 1999.

3.4.2 Näringspolitiskt samarbete

Det övergripande målet för det nordiska samarbetet på näringsområdet är

att bidra till att främja näringslivets konkurrenskraft och därigenom

skapa goda villkor för tillväxt och sysselsättning.

Samarbetet koncentreras till aktuella näringspolitiska

problemställningar i de nordiska länderna, främst på områden där ett

samarbete kan ge nordisk nytta utöver vad enskilda nationella insatser

kan ge.

En stor del av det nordiska näringspolitiska samarbetet är inriktat på att

utreda gemensamma problem och möjligheter samt att utbyta

erfarenheter och synpunkter om frågor av gemensamt intresse.

Liksom föregående år har under år 1998 stor vikt fästs vid de små och

medelstora företagen.

Aktiviteterna har under året fokuserats kring främst följande

huvudområden:

- förbättring av den nordiska konkurrenskraften i syfte att skapa goda

villkor för tillväxt, sysselsättning och välfärd,

- det framtida nordiska innovationssamarbetet,

- informations- och kommunikationsteknologi,

- näringspolitiska aspekter på elektronisk handel, och

- samarbete i närområdena.

En utredning om innovationsfrågor och bl.a. verksamheten i Nordisk

Industrifond redovisades i september och var vid årsskiftet ännu föremål

för intensiva diskussioner inom ramen för det nordiska samarbetet.

Nordtest är ett nordiskt organ för samarbete på provningsområdet. En

utvärdering av Nordtest påbörjades under året och färdigställdes i

februari 1999.

I början av år 1998 förelåg en utredning om användningen av

informationsteknologi, som diskuterades bl.a. vid ett ministermöte i

Trondheim i juni.

Vidare diskuterade ministrarna vid mötet i Trondheim möjligheter och

svårigheter när det gäller att få Norden att näringsmässigt fungera som en

sammanhängande region, varefter ämbetsmannakommittén för

näringsfrågor beslutade att beställa en större konsultutredning som skall

belysa ländernas konkurrenskraft.

I linje med det svenska ordförandeskapets prioriteringar genomfördes

vissa insatser i närområdena med finansiering från dels näringssektorn,

dels ministerrådets närområdesbudget. Förutom Nordpraktik etablerades

projektet Östjobb, vilket innebar att 20 nordiska ungdomar sändes till S:t

Petersburg och Lettland för att praktisera på företag.

Allmänt informationsutbyte om aktuella EU- och EES-frågor står

regelmässigt på dagordningen vid möten på det näringspolitiska området.

3.4.3 Regionalpolitik

Ramen för samarbetet utgörs av det program som löper för perioden

1995-1999. Tyngdpunkten har under det svenska ordförandeskapsåret

legat på gränsregionalt samarbete, forsknings- och utredningsarbete samt

kunskaps- och erfarenhetsutbyte.

Det svenska ordförandeskapet har vidarefört och utvecklat ett mycket

gott och väl fungerande samarbete på bl.a. följande områden:

- Att vidareutveckla det gränsregionala samarbetet. Att ytterligare

förbättra målstyrningen och uppföljningen av de nordiska medlen och att

fortsätta med erfarenhetsöverföring av de stora program som

INTERREG II har möjliggjort. En särskild punkt har varit att medverka i

kartläggningen av de olika former av gränshinder som försvårar ett

utvecklat samarbete.

- Att fortlöpande diskutera olika EU- och EES-frågor. Förslaget till

nytt strukturfondsregelverk och dess eventuella konsekvenser för det

nordiska regionalpolitiska samarbetet har bl.a. behandlats.

- Att aktivt följa och medverka till uppbyggnaden av Nordiskt Center

för Regional Utveckling (NORDREGIO). Gemensamma möten har

hållits mellan institutets styrelse och ämbetsmannakommittén för

regionalpolitik. En fråga är vilken roll institutet kan utveckla i frågor som

gäller regional utvecklingsplanering både i ett nordiskt och ett europeiskt

perspektiv.

- Att fortlöpande diskutera gemensamma nordiska regionalpolitiska

spörsmål genom kunskaps- och erfarenhetsutbyte. En fortlöpande

centralisering, med t.ex. utflyttning från de perifera regionerna sätter åter

regionalpolitiken i fokus i flera länder. Olika förslag och rapporter har

redovisats och diskuterats.

En sista punkt som bör nämnas är förberedelserna för ett nytt

handlingsprogram efter år 1999. Ambitionerna har varit att förbereda ett

mer fokuserat och politiskt inriktat program för kommande period.

Arbetet inleddes med ett tvådagars-seminarium i Stockholm.

3.4.4 Jord- och skogsbruk samt fiske

Jord- och skogsbruk

Verksamheten inom området jord- och skogsbruk bedrivs inom ramen

för det handlingsprogram för åren 1996-2000, som antogs år 1995.

Huvudinriktningen av det nordiska samarbetet inom jord- och

skogsbrukssektorn omfattar samarbete kring frågor av centralt intresse

för Norden, samarbete inom Nordens närområden och samarbete för att

stödja de nordiska ländernas deltagande i internationella organ.

I handlingsprogrammet lyfts fyra insatsområden fram, vilka

huvudsakligen hänför sig till de två första av de nämnda riktlinjerna.

Insatsområdena är kvalitetsproduktion i jordbruket med speciell

inriktning på miljö, förvaltning av genetiska resurser, utveckling av jord-

och skogsbruksberoende regioner samt uthålligt skogsbruk.

I det svenska ordförandeprogrammet angavs att Sverige under året

ämnade ta initiativ till en halvtidsuppföljning av handlingsprogrammet.

Som en följd av uppföljningen avsattes medel för en utvärdering av

Handlingsprogrammet för genetiska resurser. I utvärderingen ingick

också Nordiska Genbankens (NGB) verksamhet. Utvärderingen kommer

att utgöra underlag för en strategisk diskussion om prioriteringar för

NGB:s arbete för år 2000 och därefter. Man planerar att diskutera frågan

i ministerrådet under år 1999.

Det tvärsektoriella samarbetet med såväl miljösektorn som

regionalpolitiska sektorn har fortsatt och fördjupats genom ett antal

samarbetsprojekt. Utöver de viktigare politiska åtgärder som här

redovisas pågår en stor mängd projekt och arbeten inom insatsområdena

för att uppnå de mål som satts för varje område i handlingsprogrammet.

I det svenska ordförandeprogrammet har prioriterats uppföljningen av

den nordiska handlingsplanen för livsmedelssäkerhet, vilken antogs av

Nordiska rådets session år 1997. Uppföljningen kommer att koncentreras

på de fem områden som angivits i planen: hållbart jord- och skogsbruk,

genetiska resurser/biodiversitet, säker mat, det civila samhället i Norden

och närområdena samt internationell uppföljning. I början av år 1998

inbjöd ansvariga inom jord- och skogsbrukssektorn representanter för

miljö-, livsmedels-, fiskeri- och konsumentsektorerna till samarbete för

att på effektivaste sätt uppfylla intentionerna i Nordiska rådets

rekommendation om livsmedelssäkerhet. Detta har bl.a. resulterat i ett

samarbete med miljösektorn inom området hållbart jord- och skogsbruk.

Inom området säker mat har ett samarbete med livsmedelssektorn

igångsatts genom tillsättningen av en ad hoc-grupp med uppgift att bl.a.

verka för en gemensam plattform för frågor kring foderantibiotika och

salmonella. Inom ramen för uppföljningen av handlingsplanen har det

civila samhället i Norden och närområdena igångsatts.

Vad gäller övrigt samarbete inom närområdet har insatserna avgränsats

till tre prioriterade områden, nämligen förvaltning av genetiska resurser,

utbildning på alla nivåer och forskning samt miljöaspekter knutna till

jord- och skogsbrukssektorn.

Samarbetet kring genetiska resurser har bedrivits inom ramen för

Nordiska Genbankens verksamhet. Genbankens arbete i närområdet har

bidragit till att dessa länder har kunnat ta sitt ansvar att följa

biodiversitetskonventionen i en svår ekonomisk situation.

Vavilov-institutet i S:t Petersburg har unika samlingar av växtgenetiskt

material. I en första fas har Nordiska Genbanken koordinerat en

internationell konsultativ grupp för att utreda hur Vavilov-institutet skall

omstruktureras för att i fortsättningen kunna fungera effektivt inom

snävare ekonomiska ramar. Gruppens arbete har resulterat i en rapport

med förslag till åtgärder som diskuteras av berörda parter i Ryssland.

Resultatet av diskussionerna kommer att ligga till grund för Genbankens

framtida engagemang i Vavilov-institutet.

Arbetet inom Nordiska Genbanken för husdjur (NGH) har utvidgats

genom de nationella medel som har tillskjutits NGH för år 1998 förutom

de medel som anslås från ministerrådet. NGH:s aktivitetsnivå kan

förväntas öka under det närmaste året. Arbetet skall bedrivas inom fem

prioriterade områden bl.a. samordning av insatser för ett effektivt

bevarandearbete i Norden och skapande av en kunskapsbas för ett

långsiktigt bevarande av de husdjursgenetiska resurserna i Norden.

Ministerrådet har under året yttrat sig till Nordiska rådet angående ett

förslag till nordisk miljöcertifiering av skogsbruk och därvid avrått från

en sådan bl.a. mot bakgrund av de initiativ som har tagits både nationellt

och på europeiskt plan. Ministerrådet har vidare i ett uttalande till

Nordisk skogsunions kongress uppmanat till fortsatt nordiskt samarbete

för ett ekonomiskt, ekologiskt och socialt hållbart skogsbruk i hela

världen.

Den nordiska kontaktgruppen för internationell skogspolitik vars

mandat utvidgades år 1997 till att omfatta alla internationella skogsfrågor

inklusive handel har under år 1998 bl.a. tagit initiativ till en nordisk

studie för att bygga upp en kunskapsbas om livscykelanalys och

träprodukter som skall kunna utnyttjas av nordisk träindustri.

De nordiska länderna har fortsatt sitt samarbete i det mellanstatliga

skogsforument (IFF) som kommer att avlämna sin slutrapport år 2000.

Nordiska skogsbrukets frö- och plantråd som har till uppgift att på

olika sätt främja skogsbrukets frö- och plantförsörjning i de nordiska

länderna har under året bl.a. anordnat en konferens om miljöanpassad

plantproduktion. Rådet är ett viktigt forum för diskussion om reglering

av nationell och internationell handel med skogsodlingsmaterial.

SamNordisk Skogsforskning (SNS), som är en institution under

Nordiska ministerrådet, har under år 1998 etablerat sitt sekretariat i

Sverige. SNS:s mål är att genom ökat forskningssamarbete bidra till ett

hållbart och mångsidigt skogsbruk i Norden. Principen vid fördelning av

samnordiska medel är att i kvalitetshöjande syfte åstadkomma en

förstärkning och koordinering av nationella insatser.

Under år 1998 har SNS stöttat 13 nordiska samarbetsprojekt rörande

bl.a. effekten av klimatförändringar och luftföroreningar på

skogsekosystemen, naturvårdsmål i skogsbruket och förbättrad

virkeskvalitet. Bidrag har även beviljats till ett antal forskarnätverk och

vetenskapliga konferenser.

För att stimulera nordiskt deltagande i EU-forskningen arrangerades ett

seminarium där forskare från alla nordiska länder deltog. Tjänstemän

från EG-kommissionen informerade om ansökningsmöjligheter och

skogsforskningens roll i det kommande, femte ramprogrammet.

På ministerrådets uppdrag har en informationsbroschyr framställts som

beskriver utvecklingen av ett bärkraftigt skogsbruk i de nordiska

länderna. Broschyren har under året distribuerats till

branschorganisationer, handelskontor, miljöorganisationer m.m. inom

Europa.

Fiske

Verksamheten inom fiskeområdet under år 1998 har tagit sin

utgångspunkt dels i samarbetsprogrammet för nordiskt fiskerisamarbete

som gäller för perioden 1997-2000, dels i det svenska

ordförandeprogrammet.

Den övergripande målsättningen för det nordiska fiskerisamarbetet är

att bidra till utvecklingen av de nordiska ländernas fiskerinäring som en

viktig samhällsekonomisk aktivitet. Tonvikten har lagts på att

konsolidera och vidareföra pågående projekt och nya initiativ inom

fiskesektorn.

Under det svenska ordförandeskapet har frågan om att skapa ett

ekologiskt hållbart samhälle i Norden också präglat samarbetet inom

fiskesektorn. Det svenska ordförandeskapet har även lyft fram andra

frågor av betydelse som t.ex. ambitionen att förtydliga det nordiska

samarbetets politiska dimensioner, samt att inom det internationella

samarbetet verka för ett samstämt agerande på nordisk nivå och vidare

vikten av ett stabilt nordiskt närområdessamarbete. Sverige har i det

senare samarbetet verkat för att Östersjösamarbetet har satts i fokus.

Det ekologiskt hållbara samhället har sin utgångspunkt i den nordiska

miljöstrategin. Av särskilt intresse för fiskesektorn har varit

- att verka för effektivare användning av naturresurserna,

- att göra miljöfrågorna till ett självklart element i ansvaret för alla

samhällssektorer,

- att en nordisk strategi för art- och biotopskydd bör utvecklas,

- att i arbetet inom EU ta hänsyn till nordiska erfarenheter och

ställningstaganden, och

- att vara pådrivande i det internationella arbetet för en hållbar

utveckling.

Under året har frågeställningar som syftar till att utveckla ett hållbart

fiske prioriterats. Det gäller särskilt de redan påbörjade åtgärderna inom

miljöområdet som miljömärkning av fisk, arbetet med den biologiska

mångfalden på fiskets område samt förslag som har syftat till att förbättra

tekniska bevarandeåtgärder. I detta sammanhang har det nordiska

forskningssamarbetet såsom tidigare intagit en central roll.

Utveckling av Östersjöarbetet och uppföljningen av

Nordsjökonferensen har varit viktiga arbetsuppgifter under året. Detta

har bl.a. omfattat utvecklingen av selektiva redskap samt bestämmelser

och andra förhållanden vad gäller dumpning av oönskade bifångster samt

till utbildning av fiskare och andra berörda i ekologi och

redskapsteknologi.

Inom ramen för informationsprogrammet "Den Grønne Bølge"

arrangerades i mars konferensen Fisk för framtiden. Konferensen syftade

bl.a. till att skapa en gemensam förståelse för de problemställningar som

finns knutna till begreppet bärkraftigt fiske samt att diskutera olika

tillvägagångssätt för att uppnå ett sådant fiske.

I maj 1998 hölls en konferens med temat Framtidens

marknadsförutsättningar för det nordiska fiskerisamarbetet. Konferensen

syftade till att beskriva de nya marknadsförutsättningar som fiskesektorn

står inför. Utgångspunkten för konferensen var en studie som visade att

fiskerisektorn i allt högre grad kommer att påverkas av aktörer utanför

sektorn.

Under året har en ny nordisk miljö- och fiskeristrategi för åren 1999-

2002 arbetats fram. Den nya strategin antogs av de nordiska miljö- och

fiskeministrarna i november 1998 och syftar till att ytterligare stärka

samarbetet mellan miljö- och fiskeriförvaltningarna genom att öka

integreringen av miljöaspekter i fiskerisektorn. Det övergripande målet är

även fortsättningsvis att säkra en god marin miljö som grund för den

biologiska mångfalden och därmed en bärkraftig fiskerinäring.

3.4.5 Bygg- och bostadssamarbete

Det nordiska samarbetet inom bygg- och bostadsområdet har under de

senaste åren präglats av minskningar av de ekonomiska ramarna och av

osäkerhet om samarbetets framtid. Handlingsplanen för programperioden

1992-1996 kunde därför endast delvis genomföras. Den handlingsplan

för perioden 1998-2001 som bostadsministrarna lade fram under år 1997

hänsköts till Nordiska rådets presidium och Nordenutskottet. Någon

ställning till handlingsplanen eller till frågan om sektorns plats i det

fortsatta nordiska samarbetet togs inte under år 1997. Till följd av detta

anvisades inte heller några medel för år 1998.

Som en konsekvens av dessa oklarheter har huvuduppgiften under år

1998 varit att verka för att en samsyn uppnås mellan Nordiska rådet och

Nordiska ministerrådet i fråga om bygg- och bostadssamarbetets

framtid. Den utåtriktade verksamheten har under året fått inriktas på att

följa och slutföra påbörjade eller beslutade samarbetsprojekt finansierade

genom tidigare års budgetar.

I juni 1998 genomfördes ett möte mellan representanter för

Nordenutskottet och bygg- och bostadsministrarna där det framtida

samarbetet diskuterades. Nordiska rådet har därefter i november 1998

godkänt handlingsplanen för samarbetet inom bygg- och bostadsområdet

och att medel för detta anvisats med 800.000 danska kronor för år 1999.

I handlingsplanen för perioden 1998-2001 prioriteras tre områden: det

bostadssociala området, en bärkraftig utveckling av bygg- och

bostadssektorn och insatser för närområdet. Handlingsplanen skall

konkretiseras genom årliga aktivitetsplaner. Ett arbetsprogram för år

1999 är under utarbetande och skall läggas fast i mars 1999.

Verksamheten i övrigt har som nämnts tidigare fått begränsas till

pågående projekt. Inom det bostadssociala området har på

bostadsministrarnas initiativ genomförts en studie av mekanismerna

bakom bostadssegregationen. En andra etapp, som syftar till att lyfta

fram goda exempel på vad som kan göras för att öka integrationen i

bostadsområdena, har pågått under år 1998 och beräknas bli slutförd

under år 1999. Bostadsförsörjningen för grupper med särskilda behov har

med skilda mellanrum uppmärksammats i det nordiska samarbetet.

Under året har påbörjats ett projekt om framtidens äldreboende som

syftar till att belysa olika erfarenheter av att ordna ett sådant boende.

Inom det bostadssociala området har arbetet med en monografi över

erfarenheterna av den nordiska bostadspolitiken och dess instrument

bedrivits även under år 1998. Arbetet är avsett att användas bl.a. i den

erfarenhetsöverföring som sker till länder utanför Norden.

Vidare har förslag till ett forskningsprojekt Den hållbara nordiska

staden arbetats fram och har lämnats till Nordiska Forskningspolitiska

rådet.

3.4.6 Transport, infrastruktur och trafiksäkerhet samt IT-

frågor

Prioriterade samarbetsområden för Nordiska ministerrådet när det gäller

transportsektorn är bl.a. miljö- och IT-frågor inom transportsektorn,

trafiksäkerhet, infrastruktur, EU- och EES-frågor samt

närområdessamarbetet. Under det svenska ordförandeskapsåret lämnade

transport- och trafikministrarna en redogörelse till Nordiska rådet om

utvecklingen av och den framtida verksamheten inom det nordiska trafik-

och transportpolitiska samarbetet.

Verksamheten i Nordiska ämbetsmannakommitténs för transportfrågor

(NÄT) särskilda trafik- och miljögrupp har utvärderats under år 1998.

NÄT beslutade att ge trafik- och miljögruppen ett nytt mandat till år

2001. Gruppen har under år 1998 genomfört ett nordiskt seminarium om

miljöproblem i samband med färjetrafik.

Vidare har en arbetsgrupp under NÄT framtagit en rapport om den

nordliga dimensionen och EG:s transportpolitik som presenterades för

ministerrådet i slutet av år 1998. Bakgrunden är Finlands, Sveriges och

Danmarks kommande ordförandeskap i EU.

Trafiksäkerhetssamarbetet fokuseras nu på projekt i närområdet. Under

året har ett nordiskt trafiksäkerhetsprojekt påbörjats för de baltiska

staterna och Ryssland. Detta program anknyter till tidigare

trafiksäkerhetsaktiviteter i närområdet. Vad gäller trafiksäkerhet i övrigt

genomfördes i början av mars 1998 nordiska trafiksäkerhetsdagar i

Danmark.

IT-frågor

IT-samarbetet skall bygga på de tre grundpelarna Norden, Europa och

närområdet. Samarbetet inriktas bl.a. på användning av IT för att stärka

demokratin, trygga att alla får samma möjligheter i

informationssamhället, stärka de nordiska språken och den nordiska

kulturen, bereda väg för elektronisk handel samt stimulera

nätverksbyggande bland små och medelstora företag.

I enlighet med de svenska prioriteringarna under ordförandeskapet och

som en uppföljning av ett initiativ under Norges ordförandeskap,

genomfördes i mars 1998 ett nordiskt IT-ministermöte i Stockholm. IT-

ministrarna enades om ett fördjupat samarbete på IT-området. Ett

nordiskt IT-nätverk etableras mellan de departement som har

samordningsansvar för IT-frågor. Även om det redan nu finns ett väl

utvecklat IT-samarbete i Norden finns det behov av att stärka samarbetet

för att bättre kunna hantera frågor som är sektorsövergripande.

En särskild IT-grupp under NÄT arbetar med att ta fram förslag till IT-

samarbetsprojekt på transportområdet. Under år 1998 har en

konsultrapport lagts fram om IT-frågor på transportområdet.

3.4.7 Ekonomi och finanspolitik

De nordiska ekonomi- och finansministrarna har ett starkt intresse av en

kontinuerlig dialog om viktiga ekonomisk-politiska frågor. Detta rör

såväl den ekonomiska politiken i respektive land som den internationella

utvecklingen i stort.

Samarbetet har under år 1998 inbegripit nordiska finansministermöten,

Nordiska ämbetsmannakommittén för ekonomi och finanspolitik (ÄK-

Finans), Nordiska finansutskottet, Nordisk-baltiska

investeringskommittén, Nordiska konjunkturgruppen, Nordiska

budgetchefsmöten och den nordiska ämbetsmannagruppen för

skattefrågor. Vidare kan nämnas arbetsgruppen för miljöekonomiska

frågor som är ett samarbete mellan ÄK-Finans och ÄK-Miljö.

Under året inleddes arbetet med Studien om de offentliga finansernas

konjunkturkänslighet i de nordiska länderna. Ekonomer från

forskningsinstitutioner har i sammanhanget anlitats av Ekonomiska rådet

och Konjunkturinstitutet. En referensgrupp bestående av representanter

från alla nordiska länders finansdepartement har bidragit till arbetet. En

slutlig rapportering sker vid det nordiska ekonomi- och

finansministermötet i Reykjavik i juni 1999.

Under året inleddes också en studie om möjligheterna till utökat

börssamarbete mellan de nordiska länderna.

Norden och Europa

Vid båda de nordiska finansministermötena under år 1998 hölls

informella diskussioner om bl.a. den ekonomiska och monetära unionen

(EMU). Frågor såsom EMU:s inverkan på den nordiska ekonomin

diskuterades. Nationella utredningar om EMU såväl som beslut och

förberedelse i ämnet i EU-medlemsländerna har redovisats. I samband

med Nordiska rådets session i Oslo i november fördes en informell

diskussion mellan de nordiska stats- och finansministrarna om aktuella

europeiska frågor.

Norden och närområdet

Det nordiska samarbetet i närområdet kanaliseras i huvudsak genom

Nordiska Investeringsbanken (NIB) i Helsingfors. I augusti 1996 beslöt

de nordiska statsministrarna att upprätta en nordisk

miljöinvesteringslåneordning (MIL) på 100 miljoner ecu vid NIB. Både

Polen och Estland är redan inkluderade i NIB:s internationella utlåning,

men genom upprättandet av MIL kan NIB medverka i miljöutlåning till

samtliga länder i närområdet.

Det baltiska investeringsprogrammet (BIP) är ett samnordiskt projekt

som administreras av Europeiska banken för återuppbyggnad och

utveckling (EBRD), NIB och NOPEF (Nordiska projektexportfonden).

Syftet är att kanalisera dels tekniskt bistånd, dels kapital till små och

medelstora företag i de baltiska länderna och därigenom skapa

förutsättningar för ekonomisk tillväxt. Ett centralt inslag i BIP har varit

upprättandet av nationella investeringsbanker i varje baltiskt land. Efter

en första fas 1992-1995 förlängdes programmet med en andra och sista

fas som formellt löper ut år 1999. Programmet kommer under sin löptid

att ha genererat över 180 miljoner ecu till de baltiska länderna. En del av

det nordiska BIP-medlen kommer att vara tillgängliga för fortsatt

verksamhet fram till år 2003.

3.5 Medborgarpolitik

3.5.1 Arbetsmarknad och arbetsliv

Samarbetet inom Norden

Till grund för verksamheten ligger ett samarbetsprogram för perioden

1995-2000. Kampen mot arbetslöshet är ett av viktigaste områdena i

programmet, som hanteras av Ämbetsmannakommittén för

arbetsmarknad och arbetsmiljö.

Samarbetet under året har dominerats av satsningar som ingick i det

sektorsprogram som fastslogs för det svenska ordförandeskapet. En av de

s.k. profilfrågorna var just sysselsättning och arbetsmarknad.

Bland Arbetsmarknadsutskottets projekt som har bedrivits under året

kan nämnas Flexibla arbetsorganisationer, "Nordflex" samt Ungdomars

entreprenörskap och lokalt utvecklingsarbete.

Ett svenskt initiativ om flyttningsbidrag i Norden för att underlätta

internordiska flyttningsrörelser har behandlats av de nordiska

ministrarna. Övriga länder var positiva till förslaget, men ansåg att det

behövdes ytterligare utredningsarbete om konsekvenser av att inrätta

någon form av flyttningsbidrag. Förslaget leder förhoppningsvis till ett

politiskt beslut under år 1999.

En viktig fråga i samarbetet har varit att sammanställa s.k.

hinderkataloger, som innehåller konkreta exempel på företeelser på

arbetsmarknadsområdet som försvårar samarbetet framför allt i

gränsområden.

Vid Nordiska rådets session i november 1998 förekom en särskild

sysselsättningsdebatt, som fastslagits skall bli ett årligt inslag vid

sessionerna. Som underlag utarbetades i Sverige en redogörelse om

sysselsättningen och sysselsättningspolitiken i de nordiska länderna.

Arbetslivs- och arbetsrättsutskottet är främst ett forum för löpande

orientering, diskussion och koordinering av nordiska synpunkter på

ämnen inom arbetslivs- och arbetsrättsområdet på nordiskt, europeiskt

och globalt plan.

Under året hade utskottet ett första möte med informationsutbyte i

Tallinn tillsammans med representanter för de baltiska Arbets- och

Socialministerierna. Vid utskottets ordinarie höstmöte deltog företrädare

för arbetsmarknadens parter i Norden i en diskussion om eventuella

gemensamma initiativ i de baltiska länderna.

Arbetsmiljöfrågor hanteras i ministerrådets arbetsmiljöutskott.

Verksamheten i utskottet är främst inriktad på samordning av EU-frågor

av gemensamt nordiskt intresse och på löpande information om

tillsynsverksamheten på arbetsmiljöområdet i Norden.

Under året har utskottet diskuterat frågor om bl.a. den Europeiska

arbetsmiljöbyrån med säte i Bilbao och den s.k. europeiska

arbetsmiljöveckan. Utskottet har medverkat vid en konferens om

företagshälsovården, där representanter från tillsynsmyndigheterna och

arbetsmarknadens parter deltog. Vidare har utskottet arrangerat ett

seminarium om marknadskontroll. En arbetsmiljökonferens hölls i juni.

Projekt gällande tillsynen på arbetsplatserna i förhållande till

förändringarna i arbetslivet samt effekter av tillsynsverksamheten

prioriterades av utskottet under år 1998. Utskottets årsberättelse och

arbetsprogram har distribuerats till arbetsmarknadens parter.

Norden och Europa

Sedan år 1996 finns en tjänstemannagrupp för samordning av EU- och

EES-frågor, EU-koordineringsgruppen. Gruppens mötesverksamhet styrs

i huvudsak av dagordningen för EU:s formella rådsmöten.

Vid gruppens möten lämnades information om aktuella frågor i

rådsarbetet och samordning skedde av nordiska synpunkter inför aktuella

rådsmöten.

Bland de frågor som har dominerat kan nämnas

sysselsättningsriktlinjerna för år 1998 samt den fortsatta hanteringen av

frågan om arbetstagarinflytande, särskilt styrelserepresentationen i s.k.

Europabolag (en ny form av europeiska aktiebolag).

De nordiska arbetsmarknadsministrarna har även under året haft

nordiska förmöten inför de formella rådsmötena. Till dessa förmöten har

även Norge och Island varit inbjudna. Vid dessa möten kommenteras den

aktuella dagordningen för rådsmötena och information utväxlas om de

nordiska EU-medlemsländernas positioner i enskilda frågor.

På svenskt initiativ hölls ett europeiskt-nordiskt seminarium om

jämställdhet på arbetsmarknaden i april i Stockholm.

Norden och närområdet

Östersjösamarbetet är ett prioriterat område i det nordiska samarbetet på

arbetsmarknads- och arbetsmiljöområdet. I april hölls för första gången

ett möte med Östersjöstaternas arbetsministrar i Köpenhamn.

De nordiska satsningarna i närområdet gäller bl.a. insatser för att få en

väl fungerande arbetsförmedlingsservice och utveckla modeller för

arbetsmarknadsutbildning. Insatser på arbetsmiljöområdet har blivit

alltmer efterfrågade. Seminarier och kurser i tillsynsfrågor och uppgifter

för yrkesinspektionen har hållits.

Arbetsrättsexperter från Norden och de baltiska länderna träffades

under året för första gången. Vid mötet orienterade deltagarna varandra

om de olika ländernas arbetsrättsliga modeller, bl.a. i syfte att undersöka

behovet av ett närmare samarbete med arbetsmarknadens parter i

närområdesfrågor. Man konstaterade t.ex. att arbetsmarknadens parter i

de baltiska länderna inte har samma centrala roll som i de nordiska

länderna. Vid mötet enades man om att fortsätta dialogen.

I övrigt kan sägas att det i ett stort antal möten inom arbetsmarknads-

och arbetsmiljöområdena har deltagit representanter från närområdet.

3.5.2 Socialpolitik och hälsovård

Samarbetet inom Norden

Samarbetet inom sektorn socialpolitik och hälsovård leds av

Ministerrådet för social- och hälsofrågor samt det tvärsektoriella

Ministerrådet för narkotikafrågor.

Till grund för regeringssamarbetet på social- och hälsovårdsområdet

finns dels ett samarbetsprogram som löper till år 2000, dels

ordförandeskapets prioriteringar. Samarbetet har till övervägande del

skett inom sektorns sju institutioner och permanenta verksamhet i övrigt.

Även i framtiden kommer tyngdpunkten att ligga på institutionerna. Nya

projekt och samarbetsområden skall enligt samarbetsprogrammet i största

möjliga utsträckning förankras i dessa.

Ministerrådet för social- och hälsofrågor (MR-S) har under året

godkänt en reviderad överenskommelse om gemensam nordisk

arbetsmarknad för vissa grupper av hälsopersonal och veterinärer.

Överenskommelsen, som undertecknades i samband med Nordiska rådets

session i november 1998, innebär att en fri nordisk arbetsmarknad

öppnas för ytterligare tre yrkesgrupper, nämligen biomedicinska

analytiker, fotterapeuter och logopeder. På senare år har rörligheten inom

Norden av framför allt sjuksköterskor och läkare avsevärt ökat. Det är nu

fråga om över 5000 personer årligen som utnyttjat de möjligheter som

överenskommelsen erbjuder.

Som förberedelse inför Förenta nationernas generalförsamlings

särskilda session om narkotikafrågor (UNGASS 98) har Ministerrådet för

narkotikafrågor - på svensk inbjudan - genomfört ett möte tillsammans

med de baltiska staterna. En studie har initierats om ungdomskulturer och

ungdomsvärderingar. Dessutom har en skrift om insatser mot

narkotikamissbruk bland invandrare sammanställts.

Norden och Europa

Aktuella EU- och EES-frågor är stående dagordningspunkter vid möten

inom sektorn socialpolitik och hälsovård. Sådant samråd sker även inom

institutionerna. Samarbetet i löpande frågor sker i allmänhet genom

direkta kontakter mellan länderna. Sverige har fortlöpande informella

samråd med de andra nordiska länderna inom ramen för såväl det

europeiska som det övriga internationella samarbetet på social- och

hälsovårdsområdet.

En informell nordisk socialförsäkringsgrupp har vid flera tillfällen

under året diskuterat frågor och problem kring EG-rätten om social

trygghet för personer som flyttar mellan de nordiska länderna.

Norden och närområdet

Den särskilda grupp som skapats för närområdessamarbetet har bl.a.

under år 1998 tillsammans med ledningsgruppen för barn- och

ungdomskultur utarbetat en översikt och handlingsplan för barn och unga

i närområdet. Handlingsplanen vilken förelades Nordiska rådet vid

sessionen i november har utarbetats i dialog med representanter för

länderna i närområdet. En miljon danska kronor har reserverats för

genomförande och uppföljning av planen.

Nordiska ministerrådet medverkade vid Nordiska rådets konferens

BARNforum i Stockholm i december. Konferensen utgjorde en unik

plattform för politisk dialog om barns och ungas villkor i Norden och

dess närområden.

3.5.3 Livsmedelsfrågor

Allmänt

Utöver principiella frågor kretsar arbetet på livsmedelsområdet kring dels

mångåriga projekt som t.ex. systematisk utvärdering av potentiellt

skadliga komponenter i livsmedel, dels dagsaktuella frågor som olika

åtgärder inom området kontroll av livsmedel och genomförande av EG:s

regelverk. Det yttersta målet är att skydda konsumenten mot hälsofarliga

produkter och fusk i livsmedelshanteringen.

Livsmedelsfrågorna är indelade i fem sakområden: toxikologi,

mikrobiologi, kost och näring, lagstiftning samt livsmedelskontroll.

Samarbetet med de baltiska länderna sköts av gruppen som kallas

NordBalt, där framför allt kontrollfrågor diskuteras. Stort baltiskt intresse

visades för ett centralt och nytt område, nämligen kommunikation mellan

parterna i livsmedelskontrollen. När det gäller verifiering av

analysmetoder som används på livsmedelsområdet utförs arbetet av

Nordisk metodikkommitté för livsmedel (NMKL) med ekonomiskt stöd

från Nordiska ministerrådet.

Samarbetet inom Norden

Märkning av livsmedel har fått en framskjuten plats på den nordiska

dagordningen genom att fem sektorer - konsument, livsmedel, jord- och

skogsbruk, fiskeri och miljö - gått samman om ett stort projekt. Målet är

att ta fram nödvändiga kunskaper och underlag för att kunna bedöma

möjligheterna att utveckla en generell policy för livsmedelsmärkning, en

policy som leder till att konsumenternas behov möts på ett

ändamålsenligt sätt. I detta basarbete ingår aktuella moment som

miljömärkning och hälsopåståenden.

Salmonellaproblematiken och antibiotika i foder behandlas i en ad hoc-

grupp tillsatt av livsmedels- och jord/skogssektorerna. Arbetet ingår i den

nordiska handlingsplanen för livsmedelssäkerhet som kom till som

uppföljning av "World Food Summit", FAO:s toppmöte år 1996 om att

halvera svälten i världen.

Tre sektorer är delaktiga i att få fram en helhetssyn på fisk som

livsmedel, nämligen sektorerna som ansvarar för livsmedel, fiskeri och

miljö.

På Nordiska rådets initiativ utökades budgeten för att stärka arbetet

med att tillförsäkra konsumenterna trygg mat. Särskild tonvikt läggs på

att öka kunskaperna om riskanalys: riskvärdering, riskhantering och

riskkommunikation. En analys får allt större betydelse, då den omfattar

alla steg från den vetenskapliga bedömningen till hur risker hanteras och

förmedlas. Livsmedelsmyndigheterna deltog i ett brett upplagt

seminarium om riskanalysens principer för att öka sina kunskaper på

området.

En stor del av sektorns resurser användes till undersökningar av

livsmedelskomponenter som kan innebära risker. Under året har resultat

presenterats som gäller flera ämnen, särskilt kan nämnas fenylhydraziner

i champinjoner. Riskbedömningen ledde till den gemensamma nordiska

rekommendationen att avstå från att äta stora mängder champinjoner. Ett

seminarium om lacker i konservburkar har fått stor genklang för att ha

samlat intressenter som inte har mötts tidigare.

Nordiska nätverk har kontinuerlig beredskap för bl.a. frågor som rör

nya livsmedel, dricksvatten och matallergier.

Inom kost- och näringsområdet har två viktiga arbeten avslutats. Det

ena gäller portionsstorlekar, en komplicerad, men mycket viktig,

mätenhet vid kostberäkningar. Det andra arbetet avser en utredning och

sammanställning av de pedagogiska modeller som används vid

kostrådgivning.

Inom livsmedelstillsynen har man behandlat kontroll av transporter,

ekologiska produkter samt de centrala myndigheternas tillsyn av den

lokala kontrollen.

Norden och internationellt samarbete

De flesta aktuella livsmedelsfrågor har samtidigt en nordisk och en

internationell sida. Detta gäller bl.a. samarbetet inom EU och EES och

Codex Alimentarius Commission. Arbetet inom Codex med att få

förståelse för de nordiska ländernas stränga hygienregler för livsmedel

börjar bära frukt.

En stor del av det nordiska samarbetet ägnas också åt att söka vägar för

att om möjligt nå mer enhetliga tolkningar av och åt genomförandet av

det numera i väsentliga delar gemensamma EU/EES-regelverket.

Världshandeln med de avtal och regler som styr den ägnas stor

uppmärksamhet. Av stor vikt är de avtal inom

Världshandelsorganisationen (WTO) som rör tekniska handelshinder

(TBT - "Technical Barriers to Trade") och sanitära och fytosanitära

åtgärder (SPS - "Sanitary and Phytosanitary measures"). SPS-avtalet har

stor betydelse inom livsmedelshandelns område och innebär att balans

skall råda mellan å ena sidan ambitionen att undvika dolda handelshinder

och å andra sidan värnandet om medlemsstaternas rätt att själva besluta

om sina hälsonormer.

3.5.4 Konsumentpolitik

Allmänt

Ett nytt offensivt handlingsprogram för konsumentområdet t.o.m. år 2004

har utarbetats under år 1998. Det slutgiltiga beslutet om handlingsplanen

togs i januari 1999. Arbetet har varit omfattande för att åstadkomma den

nödvändiga förankringen. Bland annat anordnades en konferens i

Stockholm med representanter för nordiska konsumentmyndigheter och

organisationer, departement och forskningsinstitutioner för att diskutera

hur målen och riktlinjerna som konsumentministrarna har fastställt skulle

kunna genomföras.

Handlingsprogrammet omfattar det nordiska samarbetets tre pelare. De

frågor som särskilt bör prioriteras under perioden är konsumentaspekter

på livsmedel, finansiella tjänster, konsumtion och miljö,

nödvändighetstjänster, IT och konsumentforskning.

Samarbetet på det konsumentpolitiska området gynnas av det faktum

att de nordiska länderna har kultur, språk och historia gemensamt. Det

har lett till en likartad syn på konsumentpolitiken i de nordiska länderna.

Förhållandet att tre av de nordiska länderna är medlemmar i EU och att

de andra två samarbetar inom ramen för EES-avtalet präglar i hög grad

samarbetet. Det är nödvändigt att man stärker samarbetet på det praktiska

och det politiska planet så att den nordiska modellen kan bibehållas och

att man därutöver kan påverka konsumentpolitiken inom EU och globalt.

Samarbetet i Norden

Svanmärkningen har haft en fortsatt positiv utveckling. I dag finns

kriterier för upp emot 50 produktgrupper, och nära 2000 svanmärkta

produkter finns på den nordiska marknaden. Konsumentministrarna har

beslutat om att påbörja en utvärdering av det nordiska

miljömärkningssystemet under år 1999. Arbetet genomförs inom ramen

för den tvärsektoriella grupp som tillsattes år 1997 för samarbetet mellan

konsument- och miljösektorerna. Utvärderingen omfattar konsumenters

attityder och kunskaper, Svanens miljöefffekter, organisationsfrågor och

vissa strategiska överväganden.

Ett gemensamt program för konsumentforskning kom i gång under år

1997, och fortsatte under år 1998 med flera temamöten för forskare inom

de områden som har prioriterats i Program för konsumentforskning. Den

önskade utvecklingen av forskarnätverk har också nått långt. Däremot

har de planerade doktorandprojekten inte haft någon framgång på grund

av otillräcklig finansiering nationellt som tillägg till de 75 000 danska

kronor per år, under högst tre år, som anslagits från ministerrådet. En

konferens för nordiska forskare och myndighetsrepresentanter om

konsumentforskning hölls under året.

Arbetet med att uppfylla handlingsprogrammet för

konsumentundervisning i skolan har fortsatt under år 1998. Ett projekt

om informationsteknologi i undervisningen har bl.a. bedrivits.

Inom ramen för handlingsprogrammet för finansiella tjänster har man

prioriterat arbetet med att förbättra konsumenternas möjligheter att

överblicka och utnyttja det internationella utbudet på kredit-, sparande-,

försäkrings- och pensionsområdena.

I övrigt kan nämnas att rapporter rörande avregleringen av

elmarknaderna, förändringarna i den offentliga sektorn och i

välfärdssystemet samt klagomålshantering har producerats.

Norden och Europa

I takt med att arbetet inom EU har fått en större betydelse har också det

nordiska samarbetet fått en tydligare politisk inriktning. Detta gäller t.ex.

för livsmedelspolitiken som blivit mer inriktad på konsumentskydd, både

nationellt och internationellt, men det gäller också för välfärdspolitiken

och miljöpolitiken. Vid de nordiska konsumentministrarnas möte i

februari 1998 deltog den brittiske konsumentministern som under våren

var ordförande i Europeiska unionens råd. Vidare var EG-kommissionen

representerad.

Amsterdamfördraget har gett konsumentpolitiken en starkare ställning

inom EU. Detta innebär en bättre plattform för konsumentpolitiska

åtgärder samt att konsumentfrågor kan beaktas inom andra

politikområden. De nordiska länderna samverkade mycket i arbetet för

att uppnå detta resultat, och har under år 1998 fortsatt arbeta tillsammans

för att stärka konsumentpolitiken i EU. Ett exempel är att det nordiska

handlingsprogrammet har kunnat användas för att påverka arbetet inom

EU med handlingsprogrammet för de kommande tre åren.

Det finns åtta nordiska nätverk som samarbetar i olika projekt inom

områdena finansiella tjänster, standardisering, produktsäkerhet,

konsumenträtt, prismärkning, konsumentundervisning, livsmedel i

konsumentperspektiv samt hushållsekonomi och skuldsanering. Mycket

av arbetet i dessa nätverk handlar om det gemensamma EU- och EES-

arbetet.

Flera av de projekt som har genomförts under år 1998 har gällt EG-

lagstiftning. Det gäller t.ex. de projekt som har avslutats med rapporterna

Nordisk implementering av distansavtalsdirektivet - särskilt ur

konsumentsynpunkt samt "Fjernesalg av finansiella tjenester".

Norden och närområdet

Inom området produktsäkerhet har ett seminarium om samordning,

tillsyn och dialog tillsammans med näringsliv och

konsumentmyndigheter och organisationer ägt rum under året. Ett

handlingsprogram om konsumentorganisationer i de baltiska länderna

har beslutats. Samarbete inom ramen för EG-kommissionens Phare-

program har etablerats. Projekt i praktiskt utförande kommer att äga rum

under år 1999. Inom området konsumentinformation har ett seminarium

på temat Konsumentundervisning i lärarutbildningen hållits. Ett

kontaktmöte har hållits under året med samarbetspartner inom ramen för

Phare-programmet för diskussion om det fortsatta uppläggningen inom

området konsumenträttigheter. Medel har beviljats för deltagande i en

konferens, arrangerad av Organisationen för ekonomiskt samarbete och

utveckling (OECD), om miljömärkning inom området expert- och

studiebesök.

3.5.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män

Samarbetet inom Norden

Till grund för samarbetet inom jämställdhetsområdet ligger ett program

för det nordiska jämställdhetssamarbetet för perioden 1995-2000.

Programmet kompletteras med en årlig handlingsplan.

Samarbetet ligger väl i linje med den svenska jämställdhetspolitiken.

Arbetet koncentreras till verksamhet som främjar kvinnors och mäns lika

tillgång till de politiska och ekonomiska beslutsprocesserna, kvinnors

och mäns lika ekonomiska ställning och inflytande, inte minst i fråga om

lön, samt ett jämställt arbetsliv. Vidare prioriteras verksamhet som dels

förbättrar möjligheterna för såväl kvinnor som män att förena

föräldraskap och förvärvsarbete, dels påverkar den europeiska och övriga

internationella utvecklingen på jämställdhetsområdet. För att

effektivisera arbetet inom de prioriterade områdena verkar ministerrådet

för att jämställdhetsaspekter beaktas inom alla politikområden på lokal,

regional, nationell och nordisk nivå.

Ett ministermöte ägde rum under år 1998. I november träffades

jämställdhetsministrarna i samband med Nordiska rådets session och

beslutade bl.a. att anta handlingsplanen för det nordiska

jämställdhetssamarbetet för år 1999.

En tjänst som koordinator för mansforskning har inrättats med uppgift

att organisera nordiska mansforskare och stödja nya mansforskarnätverk.

Koordinatorn skall också bidra till att genomföra handlingsplanen om

män och jämställdhet. Tjänsten placeras inom Nordiska institutet för

kvinno- och könsforskning (NIKK) vars verksamhet har pågått sedan år

1995. Institutets uppgifter är att inom ramen för det nordiska samarbetet

främja, samordna och stimulera nordisk forskning samt att informera om

forskningsresultatet på området. Forskningsresultatet ger ökade

kunskaper och möjliggör effektivare insatser på jämställdhetsområdet.

Det bidrar också till att forma den samnordiska plattform som är

betydelsefull i det internationella samarbetet när det gäller forskning och

utveckling.

Projektet för att utveckla nya metoder i jämställdhetsarbetet, det s.k.

mainstreamingprojektet, har fortsatt. Samtliga nordiska länder samt de

självstyrande områdena Färöarna och Åland medverkar i totalt tio projekt

inom arbetsmarknads- och ungdomspolitik. Projekten presenterades och

diskuterades på en konferens på Färöarna i september. Ett arbete har

påbörjats om hur de övriga ämbetsmannakommittéerna skall ta ansvar för

att ett jämställdhetsperspektiv genomsyrar deras respektive

politikområde. Målet jämn könsfördelning bland ledamöter i nordiska

kommittéer, styrelser och andra organ har antagits och årliga

uppföljningar görs.

Norden och Europa

Jämställdhetsarbetet är till stor del knutet till frågor och områden som är

aktuella inom EU och EES, där den nordiska jämställdhetsmodellen är

föremål för stort intresse. De satsningar som har fastlagts i det nordiska

samarbetsprogrammet för perioden 1995-2000 är områden som också

behandlas i EU:s jämställdhetsprogram för åren 1996-2000. En

gemensam nordisk-europeisk konferens om jämställdhet på

arbetsmarknaden hölls i Stockholm i april. I konferensen deltog även

representanter från de baltiska länderna. De nordiska

jämställdhetsministrarna har enats om att hålla en fortsatt hög

jämställdhetsprofil inom EU.

Norden och närområdet

Som tidigare har nämnts har ett program antagits för

närområdessamarbetet inom jämställdhetsområdet fram till år 2000. En

arbetsgrupp med representanter från samtliga nordiska och baltiska

länder har tillsatts för att följa upp de olika delarna i programmet.

Konferenser har hållits i de tre baltiska länderna under året med

medverkan av politiker och experter från de nordiska länderna.

3.5.6 Lagstiftningssamarbete

En ny handlingsplan

År 1996 antogs ett samarbetsprogram för lagstiftningsområdet.

Programmet har varit vägledande för samarbetet under år 1998.

Samarbetsprogrammet kompletteras av årliga handlingsplaner som anger

vilka sakområden som skall prioriteras under ett verksamhetsår. Den

handlingsplan som antogs vid det nordiska justitieministermötet i juni

1998 lyfter fram sju områden av olika karaktär och med olika politisk

dignitet. Vissa områden har främst relevans för lagstiftningssamarbetet

inom Norden, andra är betydelsefulla för samarbetet med EU/EES och

närområdena.

Bekämpande och förebyggande av brottslighet i Norden

Huvudtemat för justitieministermötet i juni 1998 var Gränsöver-

skridande kriminalitet. Ministrarna diskuterade främst rättshjälps-

samarbete över de nordiska gränserna, gränsöverskridande för-

undersökningsmetoder och penningtvätt. I handlingsplanen nämns att

särskild vikt skall läggas vid uppföljningen av ministermötet. En grupp

tjänstemän från de olika nordiska länderna arbetar med att identifiera

eventuella hinder eller brister i den reglering som styr det nordiska

straffrättsliga samarbetet. En rapport om de olika nordiska ländernas

lagstiftning om penningtvätt har också utarbetats.

Ett annat prioriterat område har varit bekämpande av sexuellt

utnyttjande av barn, jfr Nordiska rådets rekommendation 18/1996. Ett

samarbete på ämbetsmannanivå har resulterat bl.a. i ett brev från

Nordiska ministerrådet till de nordiska researrangörerna, vilka i brevet

uppmanats att ta sitt ansvar för att förhindra att barn utnyttjas genom s.k.

sexturism.

De nordiska justitieministrarna har också i samarbete med företrädare

för ämbetsmannakommittén för sociala frågor stöttat genomförandet av

en studie om behandling eller vård som komplement till straff för dem

som har dömts för sexuellt utnyttjande av barn. Studien beräknas vara

färdig i juni 1999.

Bekämpande av främlingsfientlighet och rasism

I enlighet med vissa uttalanden i handlingsplanen har en grupp nordiska

tjänstemän fått i uppdrag att kartlägga den praktiska tillämpningen av

gällande rätt avseende främlingsfientlighet och rasism. Gruppen skall

bl.a. överväga behovet av gemensamma lagstiftningsåtgärder på

området och kommer att framlägga sin rapport under våren 1999.

Informationstekniken och lagarna

Den nya informationstekniken berör lagstiftningen på det civilrättsliga

området liksom på de offentligrättsliga och straffrättsliga områdena.

Utvecklingen på IT-området aktualiserar vitt skilda frågor. Enligt

handlingsplanen skall de nordiska länderna i samarbete bl.a. inventera

problemen samt utnyttja varandras kunskaper och i samråd ta ställning

till i vilken utsträckning lagarna behöver moderniseras. Under år 1998

har ett tätare nordiskt samarbete inletts bl.a. genom ett nordiskt möte om

elektronisk handel. Ämbetsmannakommittén har också beslutat att stödja

och medverka i ett projekt om handel på Internet, som har initierats av

konsumentsektorn.

Familjerätt

Under de senaste decennierna har lagstiftningssamarbetet inte varit lika

intensivt på detta område som tidigare. Detta har lett till vissa skillnader

mellan ländernas regelsystem. Enligt handlingsplanen skall de nordiska

länderna nu verka för att återskapa ett väl fungerande framtida

lagstiftningssamarbete. Inriktningen skall vara att onödiga skillnader

skall undvikas och att den nordiska rättslikheten om möjligt skall öka.

Ett nordiskt seminarium hölls i början av året under medverkan av

lagstiftare, vetenskapsmän och praktiskt verksamma jurister från alla de

nordiska länderna. Det följs nu upp med en studie om nordisk familjerätt.

Det viktigaste syftet med studien är att undersöka vilka hinder och

svårigheter som de rättsliga skillnaderna medför för den fria rörligheten

inom Norden.

Kontinuerligt samarbete

Utöver de särskilt prioriterade områdena för 1998/99 samarbetar de

nordiska ländernas justitieministrar inom en rad områden. Det gäller bl.a.

straffrätt och straffprocessrätt, inklusive bekämpande av mc-kriminalitet

och ekonomisk brottslighet, civilprocessrätt, förvaltningsrätt,

aktiebolagsrätt och sjörätt.

I de fall det inom sakområdet pågår arbete med någon rättsakt inom

gemenskapen skall, enligt handlingsplanen, lämpligt samråd ske, varvid

det bl.a. bör diskuteras hur de nordiska ståndpunkterna skall samordnas.

När en rättsakt har antagits skall samarbete ske i lämpliga former på

genomförandestadiet.

3.5.7 Migrations- och flyktingpolitiska frågor

Danmark har under år 1998 varit ordförande i de nordiska regeringarnas

samrådsgrupp för flyktingfrågor (NSHF). I anslutning till ett av

samrådsgruppens möten har också de ansvariga ministrarna sammanträtt.

Det har även vid behov avsatts tid för diskussioner med representanter

för Förenta nationernas flyktingkommissarie (UNHCR) och för

International Organization för Migration (IOM). Under år 1999 ansvarar

Norge för ordförandeskapet i samrådsgruppen.

Inom ramen för särskilda arbetsgrupper har man utbytt information

och diskuterat frågeställningar kring återvandring och då främst till

Bosnien-Hercegovina, men även kring verkställighet, ingående av

särskilda återtagandeavtal samt utsändande av samnordiska

utlänningsattachéer. Gemensamma EU- och Schengenrelaterade frågor

har behandlats i en särskild arbetsgrupp. Arbetet i samrådsgruppen har

vidare inriktats på att samordna det nordiska agerandet i relation till

Nordens närområde på det migrationspolitiska området. Den särskilda

arbetsgruppen för reformsamarbete med de baltiska staterna har under

året erhållit utvidgat mandat till att även omfatta Ryssland, Vitryssland

och Ukraina.

Det nordiska utlänningsutskottet, med primärt ansvarar för

övervakningen av hur den nordiska passkontrollöverenskommelsen

tillämpas, har under året haft två samrådsmöten med företrädare för de

nordiska utlänningsmyndigheterna. Vid mötena utbyts bl.a. information

om förestående ändringar i ländernas viseringspolitik. I dessa möten

deltar även representanter för berörda departement

3.5.8 Ungdomsfrågor

Allmänt

Det nordiska samarbetet i ungdomsfrågor bereds inom ramen för

Nordiska ungdomskommittén, som lyder under kulturministrarna.

Nordiska ungdomskommittén är ministerrådets rådgivande och

koordinerande organ i nordiska och internationella barn- och

ungdomspolitiska frågor och innehåller representanter från såväl

myndigheter som ungdomsorganisationer. Kommittén har bl.a. i uppgift

att fördela stöd till ungdomars nordiska samarbete, att koordinera nordisk

ungdomsforskning och att följa upp arbetet med barn- och

ungdomspolitiska frågor inom alla ministerrådets sektorer. Nordiska

ministerrådets budget för nordiskt ungdomssamarbete uppgick under året

till cirka fem miljoner danska kronor.

Samarbetet inom Norden

En av de viktigaste uppgifterna inom ungdomsområdet är bidragsgivning

till ungdomsorganisationernas nordiska nätverk och till olika

ungdomsprojekt. Efter en utveckling av stödordningen under år 1997

omfattar projektstödet nu samtliga ungdomsinitiativ oavsett om de är

nationella eller lokala. Kommittén har därför möjlighet att i större

utsträckning tillvarata andra nordiska ungdomsinitiativ än bara dem som

kommer från nationellt stödberättigade ungdomsorganisationer.

Kulturministrarna har beslutat att 80 procent av ministerrådets budget för

ungdomsfrågor skall gå till bidragsgivning. Resterande medel avser

kostnader för samordning av nordisk ungdomsforskning samt

kommitténs egna projekt och kostnader.

Det nordiska samarbetet inom ungdomsforskningen är en prioriterad

fråga för kommittén. Efter en utvärdering under år 1997 beslutade

kommittén under år 1998 att vidareutveckla det nordiska

ungdomsforskningssamarbetet. Under perioden 1998-2001 anställs

därför en forskningskoordinator på heltid. Syftet med projektet är att

stärka samarbetet mellan ungdomsforskare, beslutsfattare och brukare.

Ett utkast till nytt nordiskt femårigt ungdomsforskningsprogram har

presenterats under år 1998. Ett seminarium kring olika rapporter om

ungdomars levnadsförhållanden och etablering i de nordiska länderna

hölls i Stockholm i början av år 1998.

Ett seminarium för att diskutera de speciella förhållandena för

ungdomsfrågor och ungdomsarbete i Västnorden och på Nordkalotten

genomfördes på Färöarna.

Östersjösamarbetet

Utvecklingen av ungdomssamarbetet mellan Östersjöstaterna har varit en

prioriterad fråga sedan det finska ordförandeskapet året 1996. Efter ett

initiativ inom Nordiska ungdomskommittén arrangerade Finland i

samarbete med EG-kommissionen i månadsskiftet maj-juni 1997 en

konferens i Helsingfors om Östersjösamarbete i ungdomsfrågor. Som en

uppföljning av denna konferens genomförde Sverige i juni 1998 i Visby

en ungdomsministerkonferens där ett program för fortsatt

ungdomssamarbete i Östersjöregionen antogs.

Sveriges ordförandeskap

Inom det nordiska ungdomssamarbetet har flera frågor lyfts fram. Hit hör

utvecklingen av insatser för att stärka ungdomars inflytande, insatser för

att stärka ungdomars möjligheter på arbetsmarknaden, främjande av

idéutveckling och entreprenörskap, samordning av ståndpunkter och

möjliga insatser inom Östersjösamarbetet, ett utvecklat samarbete kring

miljöfrågor, internationella utvärderingar av den nationella

ungdomspolitiken samt samverkan mellan arbetet i EU och i Europarådet

kring ungdomsfrågor och ungdomsforskning.

Arbetsmarknadsfrågor för ungdomar har hittills inte varit ett prioriterat

område inom Nordiska ungdomskommittén, men är ett område som

utifrån ett ungdomspolitiskt sektorsövergripande synsätt har haft hög

prioritet för det svenska ordförandeskapet. Kommittén har under året i

samarbete med Ämbetsmannakommittén för arbetsmarknad och

arbetsmiljö tillsammans med flera aktörer inlett ett samarbete för att

utveckla ett gemensamt projekt. Avsikten är att skapa ett dynamiskt

nordiskt nätverk där idéutbyte och erfarenheter får spridning mellan de

nordiska länderna.

Kommittén genomförde i linje härmed i samarbete med ministerrådets

ämbetsmannakommitté för arbetsmarknad och arbetsmiljö och med

Linköpings kommun en konferens i syfte att stärka samarbetet mellan de

nordiska länderna för att lägga grunden till ökade möjligheter för

ungdomar inom arbetsmarknadsområdet.

En konferens genomfördes också av kommittén för att belysa

möjligheter för ungdomars inflytande och olika former för organisering i

samverkan med Landsrådet för Sveriges ungdomsorganisationer (LSU)

med stöd från bl.a. dåvarande Inrikesdepartementet.

3.6 Säkerhets- och försvarspolitiskt samarbete

Sedan år 1997 diskuteras säkerhetspolitiska frågor inom ramen för

Nordiska rådet. Det tar sig bl.a. uttryck i att säkerhetspolitiken numera är

en naturlig del av utrikesministrarnas löpande dialog och årliga

utrikespolitiska redogörelse samt att de nordiska försvarsministrarna

deltar i Nordiska rådets årliga session och att de vid detta tillfälle lämnar

en gemensam nordisk försvarspolitisk redogörelse. Vid sessionen i

november 1998 framfördes den av Sveriges försvarsminister. Det var

andra gången i Nordiska rådets historia som en sådan redogörelse gavs.

Utanför Nordiska rådets ram möts de nordiska försvarsministrarna

minst två gånger per år. Vid dessa möten diskuteras aktuella försvars-

och säkerhetspolitiska frågor av gemensamt intresse. Ett aktivt utbyte

mellan de nordiska länderna bidrar bl.a. till kunskapsöverföring samt

möjlighet till att vid behov agera gemensamt i andra fora. Ett fördjupat

tankeutbyte har också utvecklats mellan de parlamentariska organ och

politiska utredningar som i de olika länderna bereder försvars- och

säkerhetspolitiska frågor.

Under år 1998 har både det multilaterala och det bilaterala

försvarsrelaterade samarbetet utökats och fördjupats mellan de nordiska

länderna.

Fredsfrämjande verksamhet

Kärnan i det nordiska försvarsrelaterade samarbetet utgörs främst av

verksamhet inom det fredsfrämjande området. För att underlätta

samarbete, koordinering och effektivisering av nordiska resurser

skapades NordSamFN i slutet av 1960-talet och som ersattes av en ny

samarbetsstruktur benämnd Nordcaps ("Nordic Coordinated

Arrangement for Military Peace Support") år 1997. Nordcaps kan ses

som ett verktyg för att förbättra de nordiska ländernas förmåga att agera

gemensamt inför beslut om och vid deltagande i fredsfrämjande insatser.

Nordcaps bidrar även till ett intensifierat informationsutbyte och ett

fördjupat utbildnings- och materielsamarbete mellan de nordiska

länderna. Den nordisk-polska brigaden i Bosnien och den nordiska

bataljonen i Makedonien är exempel på framgångsrikt nordiskt

samarbete.

I april 1998 kom de nordiska försvarsministrarna överens om att

fördjupa och utveckla det nordiska samarbetet ytterligare inom Nordcaps.

Målsättningen skall på sikt vara att vid behov kunna sända ut en

gemensam nordisk fredsfrämjande brigad. Brigaden skall kunna bidra till

en ökad samverkansförmåga, med en utökad materielsamordning som

följd. Nordcaps fredsfrämjande brigad är ett exempel på den pågående

utvecklingen mot en alltmer multinationell europeisk

krishanteringsförmåga. En nordisk brigad skulle kunna skapa möjligheter

till större inflytande vid internationell krishantering.

Vidare skulle ett nordiskt övningssystem kunna skapas där större och

mindre lednings-, stabs-, tjänst- och funktionsövningar m.m. kan

genomföras. Under året beslöt försvarsministrarna även att de nordiska

länderna inom ramen för Nordcaps skulle öka erfarenhetsutbytet från

tidigare fredsfrämjande insatser.

Nordic Peace

För att förbättra ländernas förmåga att samarbeta vid fredsfrämjande

insatser genomförs olika gemensamma övningar. Partnerskap för fred

(PFF) utgör härvidlag en värdefull ram. Sedan några år tillbaka

arrangeras den årliga övningen "Nordic Peace". Det är en nordisk övning

som genomförs i PFF:s anda. Den första "Nordic Peace"-övningen

genomfördes år 1997 i Norge. Till 1998 års övning, som genomfördes i

Sverige, var även de baltiska länderna inbjudna att delta. Finland har

påbörjat förberedelserna för 1999 års "Nordic Peace"-övning och

Danmark kommer att stå som värd för övningen år 2000.

I 1998 års övning deltog drygt 2000 officerare och soldater samt ett

stort antal civila hjälporganisationer och observatörer från åtta länder.

Syftet med övningen var att förbättra deltagande nationers förmåga att

samarbeta med både militära och civila resurser vid fredsfrämjande

insatser. Resultatet har i stort visat att denna övningsform ger en bra

grund för utveckling av civilt-militärt samarbete för fortsatt träning inför

operativa insatser.

Minröjningskoordinering

Sverige utsågs under hösten 1996 av de nordiska försvarsministrarna till

nordisk "ledande nation" inom minröjningsområdet. För att förbättra

samordningen inom minröjningsområdet har samtliga nordiska länder

utsett varsin nationell minröjningskoordinator. Koordinering sker inom

områden såsom forskning, materielutveckling, industrifrågor,

utbildningsfrågor samt fredsfrämjande- och humanitära insatser.

I slutet av år 1998 färdigställdes en rapport inom Nordcaps om

minröjning och hur det nordiska samarbetet skulle kunna utvecklas och

förbättras. Under år 1999 kommer de nordiska länderna att ta ställning

till det fortsatta arbetet. Minröjning är en viktig verksamhet och stora

insatser behövs för att få bort miljontals minor världen över.

Handlingsprogram för nordiskt försvarsmiljösamarbete

Sedan hösten 1997 finns ett handlingsprogram för nordiskt

försvarsmiljösamarbete. I programmet redovisas ett antal

samarbetsområden. Norge leder arbetet med bistånd till länder i

närområdet. En första diskussion mellan de nordiska länderna och USA

samt de baltiska länderna, Polen och Ryssland hölls i augusti 1998. Med

utgångspunkt i mottagarstaternas önskemål och Nordens och USA:s

möjligheter att lämna bistånd har därefter en lista över möjliga

försvarsmiljöprojekt sammanställts. Inriktningen är att bilaterala eller

multilaterala projekt skall kunna initieras med denna lista som grund.

Danmark leder arbetet med en gemensam försvarsmiljöpolicy, en

Nordisk Agenda 21, för försvarssektorn. Inriktningen inom detta

samarbetsområde är att under våren 1999 kunna lägga fast en

övergripande försvarsmiljöpolicy. Finland leder arbetet med

gemensamma miljömål. Sverige leder arbetet med ett gemensamt

nordiskt utnyttjande av anläggningar för miljöfarlig verksamhet, t.ex.

skjutfält. Genom att diskutera försvarsmiljöfrågorna gemensamt i Norden

och genom att samnordiskt driva försvarsmiljöfrågorna nationellt och

internationellt ökar möjligheterna att förbättra miljön i Norden och kring

Östersjön.

Försvarsmateriel

Sedan december 1994 finns ett ramavtal om nordiskt

försvarsmaterielsamarbete. Ambitionen är bl.a. att få till stånd gemensam

upphandling för att nå ekonomiska, tekniska och industriella fördelar. Ett

utökat samarbete på materielsidan främjar ett mer effektivt utnyttjande av

de nordiska resurserna samt främjar ett ökat samarbete mellan de

nordiska ländernas försvarsindustrier. För närvarande är drygt tjugo

arbetsgrupper verksamma. Under år 1998 har de arbetsgrupper som

undersöker möjligheterna till gemensam nordisk upphandling av

helikoptrar och gemensamma studier av ubåtar stått i fokus.

Samarbetet med Estland, Lettland och Litauen

Sedan år 1992 har Sverige lämnat stöd inom försvarsområdet till Estland,

Lettland och Litauen. Samtliga tre länder håller på att bygga upp försvar,

gränsbevakning och andra säkerhetsfunktioner. De nordiska länderna

stödjer på olika sätt uppbyggnaden av ett nationellt totalförsvar och

samarbetar med andra länder i fråga om bl.a. uppbyggandet av en

gemensam baltisk bataljon, Baltbat, för fredsfrämjande verksamhet.

Under år 1997 har även ett samarbete påbörjats för att upprätta en för de

baltiska staterna gemensam marin enhet, Baltron. Som ett resultat av

nordisk och internationell samverkan upprättas i februari 1999 en

gemensam baltisk försvarshögskola i Tartu i Estland. Skolan kommer att

ta emot de första eleverna till hösten 1999. Samtliga nordiska länder

bidrar med bl.a. utrustning och lärare. Genom skolan hoppas Sverige

kunna intensifiera den betydelsefulla kunskapsöverföringen mellan

Norden och Baltikum. Sedan fyra år tillbaka träffar de nordiska

försvarsministrarna de baltiska ländernas försvarsministrar minst en gång

per år.

Självklart kan inte de nordiska länderna åta sig ett eget ansvar för de

baltiska ländernas säkerhet och för stabiliteten i Östersjöområdet.

Säkerheten i Nordeuropa kan inte skiljas från säkerheten i hela det euro-

atlantiska området. Ett tydligt amerikanskt engagemang i

Östersjöområdet är ett grundläggande nordiskt intresse. Ett sätt att

säkerställa andra länders engagemang i Östersjöregionen är att

gemensamt utveckla verksamheten inom PFF och det Euroatlantiska

Partnerskapsrådet (EAPR). Som ett led i denna strävan genomfördes ett

viceförsvarsministermöte i Visby i maj 1998.

Regeringen vill i detta sammanhang även erinra om de

försvarsmiljöprojekt Sverige tillsammans med USA driver i de baltiska

staterna. Den svenska delen av projekten finansieras genom den s.k.

Östersjömiljarden. Dessa svenska insatser har en stor betydelse för att

bygga upp miljökunnandet inom de baltiska försvarsmakterna. Insatserna

bidrar också till att stärka de demokratiska grunderna i dessa staters

försvarsmakter. Därmed stärks också den pågående

demokratiseringsprocessen i denna region.

Flerårigt nordiskt säkerhetspolitiskt forskningsprogram

Vid Nordiska rådets session i Helsingfors i november 1997 presenterades

ett förslag att etablera ett flerårigt nordiskt säkerhetspolitiskt

forskningsprogram. Under år 1998 har arbetet fortsatt med att starta

programmet. Man har bl.a. tagit upp frågan om finansiellt stöd från

Nordiska ministerrådet.

I december 1998 hölls en konferens med 45 forskare från samtliga

nordiska länder. Vid konferensen fastställdes följande sex

forskningsprojekt:

- Militära styrkors roll och funktion i ljuset av den nya

säkerhetsordningen.

- "Peace Support Operations".

- Komparativ nordisk säkerhetspolitisk doktrin - nu och i framtiden.

- "Cooperation conflict or chaos - the future of Russian security policy

and its implication for the Nordic/Baltic region".

- Komperativ nordisk säkerhetspolitik under det kalla kriget.

- Funktionell säkerhet i en globaliserad värld.

 Varje projektgrupp, som består av tiotalet forskare, har fastställt egna

aktivitetsplaner med etappmål och förväntade slutprestationer för år

1999.

Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 4 mars 1999

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Freivalds,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar skrivelse 1998/99:67 Nordiskt samarbete 1998.

Skr. 1998/99:67

5

1