Regeringens skrivelse

1999/2000:90

Nordiskt samarbete 1999

Skr.

1999/2000:90

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 9 mars 2000

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Leif[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Utrikesdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen redogör regeringen för samarbetet under år 1999 mellan de

nordiska ländernas regeringar, med huvudsaklig inriktning på

verksamheten i Nordiska ministerrådet.

Innehållsförteckning

1 Inledning 1

2 Samarbetets huvudområden 1

2.1 Samarbetet inom Norden 1

2.2 Norden och Europa samt Schengensamarbetet 1

2.3 Norden och dess närområden 1

3 Nordiskt samarbete på sektorsnivå 1

3.1 Kultur och medier 1

3.2 Utbildning och forskning 1

3.3 Miljö 1

3.4 Ekonomi och näring 1

3.4.1 Energi 1

3.4.2 Näringspolitiskt samarbete och IT-frågor 1

3.4.3 Regionalpolitik 1

3.4.4 Jord- och skogsbruk samt fiske 1

3.4.5 Bygg- och bostadssamarbete 1

3.4.6 Transport, infrastruktur och trafiksäkerhet 1

3.4.7 Ekonomi och finanspolitik 1

3.5 Medborgarpolitik 1

3.5.1 Arbetsmarknad och arbetsliv 1

3.5.2 Socialpolitik och hälsovård 1

3.5.3 Livsmedelsfrågor 1

3.5.4 Konsumentpolitik 1

3.5.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män 1

3.5.6 Lagstiftningsarbete 1

3.5.7 Migrations- och flyktingpolitiska frågor 1

3.5.8 Ungdomsfrågor 1

3.6 Säkerhets- och försvarspolitiskt samarbete 1

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 mars 2000 1

1 Inledning

Under arbetsåret 1999 hade Island ordförandeskapet i det nordiska

regeringssamarbetet. Island har under ordförandeskapet lagt särskild vikt

vid att utveckla samarbetet inom Västnorden och vad gäller arktiska

frågor. Det har på isländskt initiativ tillsatts en särskild arbetsgrupp med

uppgift att studera det nordiska samarbetet inför det nya årtusendet. En

rapport kommer att lämnas hösten 2000. På isländsk sida har man lagt

vikt vid att följa upp initiativ från tidigare ordförandeskap. Det gäller

bl.a. det svenska initiativet om arbetet med att avveckla gränshinder.

Sveriges ambition under ordförandeskapet år 1998 var att koncentrera

ordförandeprogrammet till ett par profilfrågor, nämligen samverkan för

ökad sysselsättning och uppgifterna att göra Norden och dess

närområden till en ekologiskt hållbar region.

Sysselsättningsfrågornas behandling på det europeiska planet förblir

under avsevärd tid framöver också en central samnordisk angelägenhet.

De riktlinjer som utformades under år 1998 för sysselsättningspolitiken

inom Europeiska unionen (EU) bygger i stor utsträckning på värderingar

som är bärande i de nordiska ländernas politik för tillväxt och

sysselsättning, såsom betydelsen av aktiva insatser för att stärka

individens ställning på arbetsmarknaden och av en god balans mellan

flexibilitet och trygghet, liksom värdet av att främja företagsamhet och

att öka jämställdheten mellan kvinnor och män.

Samverkan på det nordiska planet kring utvecklingen av ett ekologiskt

hållbart samhälle fick en särskild politisk vikt genom den deklaration

som de nordiska statsministrarna antog i november 1998. I deklarationen

gavs Nordiska ministerrådet i uppdrag att utarbeta en tvärsektoriellt

förankrad strategi för hållbar utveckling i Norden och dess närområden.

Under år 1999 har arbetet pågått för att följa upp deklarationen. Förslag

kommer att lämnas, och även föreläggas Nordiska rådet, under år 2000.

Under det svenska ordförandeåret kom även frågorna om inomnordisk

rörlighet/avveckling av gränshinder att växa fram som en tredje

profilfråga. På flera plan har Sverige under året gjort frågorna om

onödiga, irrationella och otidsenliga gränshinder för boende, pendling,

arbete och företagande över och runt gränserna i Norden till ett centralt

samarbetstema.

Ett omfattande arbete har under året genomförts på det bilaterala planet

mellan Sverige och Danmark för att underlätta integrationen i

Öresundsregionen. I våras presenterade den danska och svenska

regeringen rapporten "Öresund en region blir till". Rapporten är en

kartläggning av de hinder och problem för rörlighet och integration som

finns över Sundet. Trots närheten mellan länderna och redan pågående

arbete visar rapporten att det finns en rad olika hinder för en integrerad

region och en dynamisk ekonomisk utveckling. Regeringarna har därför

samarbetat intensivt under hösten tillsammans med de regionala

aktörerna för att åtgärda de problem som fanns listade i rapporten.

Ambitionen är att så många hinder som möjligt skall vara avvecklade till

dess att Öresundsförbindelsen öppnar den 1 juli år 2000. Diskussioner

har också förts om etablerandet av en gemensam informationsfunktion

och ett informationskontor i Malmö. Målet är att dessa skall kunna

invigas i samband med broöppningen.

Det första mötet i den nybildade Öresundsdelegationen under ledning

av statsrådet Leif[REDACTED_EFTERNAMN] hölls i februari år 2000. Deltagarna var de

politiska aktörerna i regionen och andra intressenter samt företrädare från

ett flertal svenska departement. Delegationen skall fungera som ett

informations- och diskussionsforum och på dagordningen fanns bl.a.

skattefrågor, brotaxor och arbetsmarknadsregler. Under våren år 2000

planeras ytterligare två möten.

Samarbetet mellan Sverige och Danmark i Öresundsregionen har även

blivit en inspirationskälla för arbete för ökad integration med Norge och

Finland. I september 1999 tog statsrådet Leif[REDACTED_EFTERNAMN] initiativ till ett

gränshinderssamarbete med Norge. Under hösten tillsattes en norsk-

svensk arbetsgrupp som fick i uppgift att arbeta med

integrationsfrämjande åtgärder inom områden som arbetsmarknad och

sociala frågor, skatt- och tullfrågor, infrastruktur, utbildning och kultur.

Arbetsgruppen skall presentera en rapport i april år 2000. Ett

motsvarande gränshindersamarbete har också inletts med Finland.

Nordiskt samarbete i EU- och EES-frågor är ett av huvudområdena för

det nordiska samarbetet. Den grundläggande ambitionen är att

systematiskt utnyttja nordiska samarbetsstrukturer för avstämning och,

när förutsättningar finns, samstämt agera i aktuella EU- och EES-frågor

liksom i det bredare Europasamarbetet.

Med år 1999 inleddes en period av mer än fyra år då ett nordiskt land

alltid finns i eller i närheten av EU:s ordförandestol. Rätt utnyttjad är det

en situation där de nordiska EU-medlemmarna med stöd från Island

och Norge - bör ha möjligheter att främja arbetet för sysselsättning, för

en god miljö och de andra frågor där Norden har starka sammanfallande

intressen.

Nordiskt närområdessamarbete lämnar ett bidrag till säkerhet,

demokrati och gynnsam ekonomisk och social utveckling i vår del av

Europa, till fred, säkerhet och stabilitet i vår region. Norden har mycket

att vinna på att utveckla handel och folkligt utbyte mellan de nordiska

länderna och länderna kring Östersjön. Ministerrådets beslut att i

budgeten för år 1999 väsentligt utvidga det nordiska närområdes-

programmet blev en bekräftelse på detta. Den snabba utvecklingen i

närområdet har emellertid aktualiserat frågan om en översyn av det

nordiska närområdessamarbetet inför framtiden.

2 Samarbetets huvudområden

2.1 Samarbetet inom Norden

Under år 1999 har inriktning på frågor som har betydelse för enskilda

och företag i vardagen, inte minst arbetet med att avlägsna gränshinder

stått högt på dagordningen.

Under året har fortsatt verksamhet bedrivits med anledning av ett

svenskt initiativ om att upprätta en servicetelefon för nordiska

medborgare dit de kan ringa för att få information om vart de kan vända

sig för att få klarhet i problem de stött på vid arbete, studier och resor i

andra nordiska länder än det egna hemlandet. Projektet, som kallas Hallå

Norden!, genomförs som ett försöksprojekt vid Föreningen Nordens

informationsbutik Arena Norden i Stockholm på uppdrag av Nordiska

ministerrådet. Det kan konstateras att denna service fyller ett behov.

Försöksperioden har förlängts till år 2000. Då kommer överväganden om

fortsatt verksamhet att ske.

Beslut har under år 1999 tagits om att etablera ett s.k.

informationsfönster, där information om det nordiska samarbetet

tillhandahålls, i Stockholm, Oslo och Köpenhamn. Bakgrunden är

särskilt avsaknaden och behovet av en centralt belägen

informationspunkt i Stockholm. Arbete pågår för närvarande med att

etablera en sådan informationsverksamhet i Stockholm.

Sverige har fortsatt att verka för att effektivisera och förnya den

verksamhet som finansieras över Nordiska ministerrådets budget. Genom

omprioriteringar och effektivitetsuttag har verksamheten utsatts för krav

på omvandling. Regelverken för styrning och kontroll har moderniserats.

En översyn skall göras av det nordiska budgetsystemet i syfte att

förbättra styrningen och öka flexibiliteten. En omorganisation och

förstärkning har gjorts av Nordiska ministerrådets sekretariat.

Informationsverksamheten har lagts samman med Nordiska rådets.

Nordiska ministerrådets budget för år 1999 uppgick till 732 miljoner

danska kronor. De viktigaste områdena i budgeten var kultur-,

utbildnings- och forskningssamarbetet som svarade för nära hälften av

utgifterna. Andra stora samarbetsområden inom budgetens ram var

ekonomi- och näringsområdet, medborgarpolitik samt miljö- och

närområdessamarbetet.

Den svenska andelen av Nordiska ministerrådets budget var enligt den

nordiska fördelningsnyckeln 34,1 procent, en minskning med 0,8

procentenheter sedan föregående år. Fördelningsnyckeln beräknas på

basis av respektive lands andel av den samlade nordiska

bruttonationalinkomsten.

Efter behandling i Nordiska rådets organ fastställde ministerrådet i

november 1999 i enlighet med Nordiska rådets önskemål budgeten

för år 2000. Den uppgår efter prisomräkning till 741 miljoner danska

kronor. Det är en realt sett oförändrad budgetram. Det största

satsningsområdet är fortsatt kultur-, utbildnings- och forsknings-

samarbetet. Ökade insatser görs främst på arktiskt samarbete,

energisamarbete, välfärdsforskning och IT-frågor. Den svenska andelen

av budgeten minskar ytterligare något till 33,7 procent.

Samverkan med frivilligorganisationerna, där Föreningen Norden intar

en särställning, är ett viktigt inslag i det nordiska samarbetet. På det

nationella planet har regeringen, i enlighet med önskemål som har

uttalats i riksdagen, lämnat särskilt ekonomiskt bidrag till verksamheten

vid Föreningen Nordens informationsbutik Arena Norden i Stockholm.

Över den nordiska budgeten ges stöd till samisk verksamhet såsom

Samerådet, Nordiskt samiskt institut samt stöd till samisk kultur-

verksamhet. Dessutom fördelas medel för urbefolkningsspörsmål inom

ramarna för det arktiska programmet. Stöd kan även ges från sektorernas

dispositionsmedel.

Samerådet är en politiskt obunden paraplyorganisation för samiska

organisationer i Finland, Norge och Sverige. Nordiskt samiskt institut har

till uppgift att ta initiativ till att samordna och genomföra utredningar,

planläggningar och forskning med syfte att förbättra de samiska folkens

ställning.

Nordiska ministerrådet har tagit på sig en samordnande roll beträffande

årliga ministermöten i samefrågor. Efter ett möte i samarbetsorganet för

same- och rennäringsfrågor i december beslutades att det första

ministermötet skall äga rum i april år 2000. Vid detta möte kommer

formerna för framtida ministermöten, relationerna med Sametingen samt

frågan om en nordisk samekonvention att diskuteras.

Frågan om ett nordiskt samiskt parlamentariskt råd avvaktar i väntan

på att det svenska Sametinget skall fatta positivt beslut i frågan.

2.2 Norden och Europa samt Schengensamarbetet

Europafrågorna är ett av huvudområdena för det nordiska samarbetet och

de har spelat en framträdande roll också under verksamhetsåret 1999.

Genom att tre nordiska länder är medlemmar av EU och Island och

Norge är parter i EES-avtalet har alla nordiska länder en mycket nära

anknytning till det europeiska samarbetet. Det gör att de nordiska

länderna har många gemensamma intressen att bevaka.

Samarbetet i Europafrågorna har i första hand karaktär av samråd och

informationsutbyte. Samarbetet inom Nordiska ministerrådet kon-

centreras till de områden där de nordiska länderna har gemensamma

intressen och en önskan att påverka den europeiska dagordningen.

Ambitionen att använda sig av det nordiska samarbetet som en

plattform för nordiskt samråd i aktuella EU- och EES-frågor har

inneburit att dessa frågor blivit en stående punkt på dagordningen vid

nordiska ministermöten, såväl vid möten inom Nordiska ministerrådets

formella ram som vid exempelvis statsministermöten och

utrikesministermöten.

Ordningen med ett årligt återkommande möte mellan de nordiska

samarbetsministrarna och de nordiska EU-ambassadörerna i Bryssel för

att diskutera Nordiska ministerrådets arbete med EU- och EES-frågorna

har fortsatt.

Kontaktgruppen med tjänstemän vid de nordiska representationerna i

Bryssel har tillsammans med Nordiska ministerrådets sekretariat

utvecklat rutiner för information och samverkan. En viktig del i detta

samarbete är den ordning för praktiktjänstgöring vid EU-

representationerna för tjänstemän vid ministerrådssekretariatet som

började tillämpas år 1998. Mot bakgrund av de goda erfarenheterna har

denna ordning fortsatt.

Under år 1999 utarbetade Nordiska ministerrådet en rapport om

samarbetet i EU- och EES-frågor inom ministerrådets olika

samarbetssektorer. Rapporten visar på ett ganska omfattande samarbete.

Sektorer med ett särskilt intensivt samarbete är konsument-, livsmedels-,

forsknings-, miljö- och arbetsmarknadssektorerna. På lagstiftnings-

området har nordiskt samråd vid förberedelser för och genomförande av

EG-rättsakter varit viktigt.

Som ett led i det nordiska samarbetet om förverkligandet av den inre

marknaden beslutade de nordiska handelsministrarna år 1998 att en

informell nordisk samrådsgrupp skulle arbeta vidare med ett antal

utvalda områden avseende marknadskontroll, ömsesidigt erkännande av

provningar, märkning av läkemedelsförpackningar och godkännande av

kompetensbevis för maskinförare. Arbetet har fortsatt under år 1999 och

avrapporterades vid ministrarnas möte i november. Vid mötet

välkomnades även ett svenskt förslag om att jämförande prisnivåstatistik

för de nordiska länderna skulle tas fram. Avsikten med det är att få fram

underlag för bedömning av inom vilka områden det föreligger hinder för

konsumenterna att dra nytta av den inre marknaden.

Den nordiska passfriheten är en av hörnstenarna i det nordiska

samarbetet. Den har fungerat i över fyrtio år och betraktas som en

självklarhet av flertalet medborgare i de nordiska länderna. Inom EU är,

på samma sätt som i Norden, den fria rörligheten för personer ett av

kärnområdena inom den inre marknaden. För att påskynda avvecklingen

av gränskontroller inom (dåvarande) EG, ingick några av EG:s

medlemsländer år 1985 det s.k. Schengenavtalet.

I juni 1995 ansökte Sverige och Finland om anslutning till

Schengensamarbetet med förbehåll för att den nordiska passfriheten

skulle bevaras. Avtalet om Sveriges anslutning till Schengensamarbetet

undertecknades i december 1996. Samtidigt undertecknades anslutnings-

avtal för Danmark och Finland samt samarbetsavtal med Island och

Norge.

Riksdagen antog propositionen om Schengensamarbetet i april 1998. I

den propositionen lades inga lagförslag fram. Det arbetar man på för

närvarande och en proposition kommer att läggas fram för att kunna

behandlas under vårriksdagen år 2000.

Genom Amsterdamfördraget beslutades att Schengensamarbetet, som

för närvarande omfattar alla EU:s medlemsstater, utom Storbritannien

och Irland, samt Norge och Island, skall införlivas med EU. Med

Amsterdamfördragets ikraftträdande den 1 maj 1999 överfördes

Schengensamarbetet inom EU:s ram. Införlivandet av Schengen-

samarbetet regleras i ett särskilt protokoll, Protokoll om införlivande av

Schengenregelverket inom Europeiska unionens ramar (s.k.

Schengenprotokollet), som har fogats till Amsterdamfördragets slutakt.

Schengenprotokollet innebär att Schengensamarbetet kommer att äga

rum inom den vanliga EU-strukturen, dvs. under medverkan av alla EU:s

institutioner enligt de regler som gäller enligt fördragen.

Schengenprotokollet innehåller också bestämmelser som, tillsammans

med ett särskilt protokoll om Danmarks ställning, gör det möjligt att

säkerställa att den nordiska passfriheten kan bibehållas inom ramen för

det bredare europeiska samarbetet. Det hittillsvarande Schengen-

regelverket fördelades under den första och den tredje pelaren i fördraget.

Norges och Islands deltagande regleras genom ett särskilt avtal från den

18 maj mellan Europeiska unionens råd och de båda länderna.

Samarbetet verkställs i en gemensam kommitté, som består av

representanter för EU:s medlemsstater, Europeiska gemenskapernas

kommission, Norge och Island.

Sedan förhandlingarna om Schengens överförande till EU samt Norges

och Islands ställning är lösta, är för svensk och nordisk del den

dominerande uppgiften att förbereda inträde i det operativa samarbetet

med upphävda gränskontroller. Utgångspunkten är att de nordiska

länderna skall bli färdiga för integrering under år 2000. Förutom de

interna långtgående svenska och nordiska förberedelser som krävs och

som pågår, bl.a. rättsliga och polisiära frågor, måste inträdet

kommuniceras och beredas med övriga EU-medlemsstater. EU-rådet, i

detta fall bestående av de 13 forna Schengenstaterna, kommer att besluta

om de nordiska länderna uppfyller villkoren. Eftersom utvidgningen av

det operativa arbetet avser fem länder, förestår en förhållandevis

komplicerad och tidsödande process i rådet.

2.3 Norden och dess närområden

Samarbetet med närområdet är ett prioriterat område inom det nordiska

samarbetet. Samarbetet med närområdena omfattar de tre baltiska

länderna, nordvästra Ryssland, Barentsområdet och Arktis.

Nordiskt samarbete flätas allt mer samman med annat samarbete i

närområdena. Nordiska ministerrådets insatser i dessa närområden skall

ses som ett komplement till andra insatser som görs bilateralt eller genom

andra regionala organ som Östersjöstaternas råd, Barentsrådet och

Arktiska rådet.

Nordiska ministerrådets närområdesinsatser utformas i dialog med

berörda samarbetspartner. De nordiska samarbetsministrarna har bl.a.

årliga möten med sina motsvarigheter inom Baltiska ministerrådet. Även

de nordiska statsministrarna har årliga möten med sina baltiska kollegor.

Huvudmålsättningen med nordiska ministerrådets närområdes-

samarbete är att bidra till stabil och demokratisk utveckling i

närområdena och att främja utvecklingen av en fungerande

marknadsekonomi. Avsikten är också att närområdessatsningarna skall

koncentreras till de områden där det nordiska samarbetet ger ett mervärde

och bidrar till en bättre samordning med andra insatser.

I ministerrådets budget för år 1999 ökade det särskilda närområdes-

programmet väsentligt till 65 miljoner danska kronor. En stor del av

dessa resurser satsades på projekt som skall främja demokrati-

utvecklingen. De olika formerna av stipendie- och utbytesordningar är

också ett viktigt inslag i närområdesprogrammet. Programmet omfattar

dessutom verksamheten vid de nordiska informationskontoren i de

baltiska huvudstäderna och i S:t Petersburg.

Utöver det särskilda närområdesprogrammet görs insatser över

ministerrådets budget även genom olika samarbetssektorer. De samlade

satsningarna är därför avsevärt större och bedöms uppgå till totalt ca 20

procent av Nordiska ministerrådets budget.

Vid sidan av de insatser som görs över ministerrådets budget har de

nordiska finansministrarna haft ett program för att främja investeringar i

små och medelstora företag i de baltiska länderna (Baltiska

investeringsprogrammet). Programmet fasades ut år 1999 men vissa

resurser kvarstår även därefter. Det omfattade totalt ca 180 miljoner ecu.

Under år 1997 inrättades dessutom en särskild ordning inom Nordiska

investeringsbanken för lån på särskilt förmånliga villkor till finansiering

av miljöprojekt i Nordens närområden. Låneramen uppgår till 100

miljoner euro. Vidare har nordiska miljöfinansieringsbolaget (NEFCO),

som inrättades år 1990, en riskkapitalfond på 80 miljoner euro för lån till

miljöinvesteringar i närområdena. Härutöver finns från år 1996

möjligheter att via NEFCO:s miljöutvecklingsfond få ekonomiskt stöd

för miljöinsatser.

Nordiska ministerrådets program för arktiskt samarbete syftar till att ge

samnordiska insatser ett särskilt mervärde i förhållande till andra

aktiviteter med inriktning på Arktis. Programmet omfattar

urbefolkningsfrågor, polarforskning, miljö- och infrastrukturfrågor.

Mot bakgrund av den snabba utvecklingen i närområdena och av

önskemål om en bättre samordning med övriga nationella och

internationella insatser har beslutats att de strategiska målsättningarna för

närområdessamarbetet skall ses över. Översynen kommer att genomföras

under år 2000.

3 Nordiskt samarbete på sektorsnivå

3.1 Kultur och medier

Allmänt

Nordiska ministerrådet stimulerar kultursamarbetet i Norden genom

insatser på särskilda områden, genom nätverksbildning och satsningar på

projekt med stark nordisk profil. Inom ramen för kultursamarbetet finns

två stora fonder, Nordiska kulturfonden och Nordiska film- och TV-

fonden. Kultursamarbetet på regeringsnivå grundas på ett kulturavtal från

år 1972. Satsningen på kultursamarbetet över ministerrådets budget

uppgick år 1999 till ca 138 miljoner danska kronor.

Samarbetet inom Norden

Tyngdpunkten i kultursamarbetet ligger på samarbetet inom Norden och

bygger på den värdegemenskap som finns mellan de nordiska länderna

och som manifesteras i den kulturella och språkliga gemenskapen. En

strategisk redogörelse - Nordiskt kultursamarbete vid årtusendeskiftet -

antogs av Nordiska rådet vid sessionen i Oslo i november 1998. Syftet

med redogörelsen är att skapa möjligheter för en ökad flexibilitet,

effektivitet och precisering i allokeringen av resurserna för att förnya,

utveckla och synliggöra samarbetet. En ny prioritering är insatser mot

rasism och främlingsfientlighet med den överordnande målsättningen att

öka minoriteternas deltagande och inflytande på alla nivåer i kulturlivet.

Genomförandet av strategin har diskuterats med företrädare för Nordiska

rådet vid två tillfällen under år 1999, dels i samband med

kulturministermötet i Köpenhamn i mars, dels i samband med Nordiska

rådets session som hölls i Stockholm i november.

 I det isländska ordförandeprogrammet betonas utkantsområdernas

och de små nationernas ställning inom det nordiska kultursamarbetet. I

samband med ämbetsmannakommitténs möte i Reykjavik i september

1999 hölls en särskild konferens om utkantsområdernas ställning. Även

det språkliga samarbetet betonas och bland annat vill man fokusera på

aktiviteter för barn och unga. Satsningen på barn och unga har fortsatt

med utgångspunkt i den särskilda handlingsplanen Ett kommande

Norden som avser det nordiska barn- och ungdomskultursamarbetet

1996-2000. Huvudmålet för ministerrådets kultursamarbete inom barn-

och ungdomsområdet är att stärka den nordiska identiteten genom att öka

barns och ungdomars deltagande i, kunskap om, och intresse för kultur i

Norden.

Under år 1999 har medel beviljats för att stödja barnkulturforskningen.

Mötesplatser för barn och unga har erbjudits både genom Internet och

barnkulturläger. En kulturmönstring för ungdomar har ägt rum i Finland.

Ett liknande evenemang ägde rum i Trondheim 1997 där ungdomar från

alla de nordiska länderna presenterade sina egna föreställningar och

konstverk. Nyhetsbulletinen Valhalla har utkommit med fyra nummer.

Språket är en förutsättning för att kunna ta del av det gemensamma

kulturarvet. Arbetet med ministerrådsförslaget om en nordisk

språkpolitik som har tagits fram i samarbete med utbildningsministrarna

har fortsatt. En handlingsplan för språkområdet (NORDMÅL) har

utarbetats av en språkpolitisk referensgrupp. Målet är att de

skandinaviska språken fortsatt skall utgöra den gemensamma ramen i det

nordiska samarbetet och att den internordiska språkförståelsen och

kulturkompetensen skall vidareutvecklas och bestå samt att stärka

nordbors färdigheter att förstå varandra i skrift och tal.

Kultursektorn har ett särskilt ansvar att bekämpa främlingsfientlighet

och rasism. I den strategi som lades fram till Nordiska rådets session i

Oslo framhålls att de nordiska länderna genom respekt för kulturell

mångfald skall motarbeta rasism och främja positiva värden. Inom

kultursektorn skall särskilda åtgärder vidtas för att tillmötesgå tidens

krav. Man bör satsa på att stärka rekryteringen av minoriteter på alla

nivåer samt stödja verksamhet som är opinionsbildande och som ger

uppmärksamhet. Ministerrådet har också beviljat medel till olika projekt.

Nordiskt mörker vitt oljud är ett projekt som syftar till att ge ungdomar

ett historiskt perspektiv på rasism och främlingsfientlighet och att få dem

att själva analysera sitt förhållningssätt till nynazism, diskriminering av

flyktingar, invandrare och andra minoriteter.

Satsningarna på media har fortsatt. Avtalet om Nordiska film- och TV-

fonden har omförhandlats under året. Det nya avtalet garanterar fonden

ett årligt tillskott på minimum 58 miljoner danska kronor. Nordiska film-

och TV-fonden stödjer produktion och distribution av film och TV i

Norden. Fonden bygger på ett avtal mellan nio nordiska TV-bolag, fem

nationella filminstitut och ministerrådet. Under de senaste fem åren har

fonden stött produktionen av drygt 200 filmer och TV-serier.

Nordiska kulturfonden är det viktigaste nordiska stödorganet för

kulturaktiviteter på fältet. Verksamhetsområdet är brett och omfattar

alltifrån allmän kultur till utbildning och forskning. Under 1999 har

projekt för ett belopp på 19 miljoner danska kronor beviljats. Bidrag har

bl.a. getts till Visans Vänner i Umeå för nordiska inslag i visfestival,

Sibelius-Akademin för nordiska dagar på operahögskolan i Helsingfors,

till Cirkus Cirkör och projekteringen av en nordisk utbildning av

nycirkusartister samt till en konferens i Köpenhamn om islam i Norden.

Fonden har också gett bidrag till andra särskilda projekt såsom

exempelvis Läslust; ett projekt för att öka kännedom om nordisk

litteratur hos gymnasieelever, forskningsprojektet "Nordisk kulturpolitik

i förändring" och olika samarbetsprojekt mellan de tre kulturstäderna

Reykjavik, Bergen och Helsingfors. Kulturfonden har genom sina

satsningar möjliggjort förverkligandet av ett stort antal idéer från

kulturlivet.

De fyra konstkommittéerna, Nordiska litteratur- och biblioteks-

kommittén (Nordbok), Nordiska musikkommittén (Nomus), Institutet för

samtidskonst (NIFCA) och Teater och dans i Norden har genom sina

nätverk, seminarier och olika stödformer verkat för att sprida kunskap

om nordisk konst. Under 1999 har NKKK (Nordiska konst - och

konstindustrikommittén) lagts ned och arbetsuppgifterna övertagits av

NIFCA. Den nybildade institutionen skall synliggöra kvalitativ visuell

kultur i Norden och internationellt. Utställningsprogrammet skall bestå

både av egna projekt och samarbetsprojekt med andra institutioner eller

konstnärsgrupper. Fokus i verksamheten är en fortgående dialog om

innehållsmässiga frågor i konsten och det sätt och de former den kan

presenteras på. Speciell vikt skall läggas vid mötet mellan bildkonst,

design och arkitektur. NIFCA medverkar, tillsammans med Nordiska

Stiftelsen för Visuella Studier (NSVS) i Stockholm, till utgivandet av

tidskriften NU: The Nordic Art Review.

Nordboks uppdrag är att utveckla samarbetet på litteratur- och

folkbibliotekens område. Översättningsstödet, vilket för 1999 uppgick till

2,4 miljoner danska kronor, bidrar till den nordiska litteraturens

tillgänglighet på originalspråk. Under året har Nordboks sekretariat

utlokaliserats och Nordbok kommer att administreras av

Biblioteksstyrelsen i Danmark under den kommande treårsperioden.

Nomus har inom ramen för sitt uppdrag att fördela bidrag till

musiklivet. Medel har under 1999 beviljats för nya kom-

positionsbeställningar, konsertframträdande/festivaler samt ett antal

konferenser, symposier och seminarier till ett belopp av drygt 2 miljoner

svenska kronor. Den största enskilda satsningen utgörs av stöd till

Orkester Norden. Orkester Norden medverkade vid invigningen av de

nordiska ambassaderna i Berlin och gav en konsert i samband med

invigningen.

Även den verksamhet som bedrivs vid de nordiska husen på Island,

Grönland, Färöarna och Åland finansieras inom kulturbudgeten.

Särskilda medel har under året dessutom avsatts för reparation av husen i

Reykjavik och i Torshamn. Ett särskilt möte ägde rum mellan

ämbetsmannakommitténs och representanter för husen i samband med

ämbetsamannkommitténs möte i Rejkjavik i september 1999. Under året

inledde de nordiska husen ett produktionssamarbete.

Norden och Europa

Aktuella EU-frågor anmäls regelbundet på ministerrådets och

ämbetsmannakommitténs möten. Under året har Finland som en naturlig

följd av sitt ordförandeskap i EU också rapporterat om arbetet.

Det nordiska samarbetet på mediaområdet är viktigt i förhållande till

EU:s arbete. EU:s mediasamarbete utgår från vissa gemensamma direktiv

och stödprogram. Ministerrådet vill fortsätta föra en aktiv politik för att

tillvarata nordiska intressen på mediaområdet.

Nordiska ministerrådet har sedan 1982 genomfört ett stort antal

kulturprojekt i utlandet. Det nordiska kulturutbyte med Sydafrika, Shuttle

99, kulminerade under året. Projektet har i huvudsak varit ett utbyte

mellan professionella konstnärer inom samtliga konstkategorier. Det har

bidragit både till att visa nordiskt kulturliv i Sydafrika och sydafrikansk

kultur i Norden. Bland annat anordnades flera evenemang på Kulturhuset

i Stockholm om sydafrikansk konst. Ett viktigt projekt, vars syfte var att

främja kulturverksamhet för barn, var The Ziyabuya Children s Arts and

Culture Festival som hölls i Johannesburg under hösten 1999.

En annan stor prioriteringen under 1999 var det fortsatta arbetet med

utställningen West Viking . Utställningen tas fram i samarbete med

Smithsonian Institute i Washington D.C. och kommer att visas 2000-

2001. Utställningen handlar om vikingarnas resor västerut och visar

bland annat arkeologiska utgrävningar från Grönland och Nordamerika.

Norden och dess närområden

Samarbetet med närområdena ökar i betydelse. Ministerrådets budget för

närområdssatsningar för 1999 har ökat med 20 procent jämfört med

budgeten för år 1998. Kulturförmedlingen är en betydelsefull del i

samarbetet. Samtliga konstkommittéer har under 1999 haft kontakt och i

olika former bedrivit samarbete med sina motsvarigheter i Baltikum eller

nordvästra Ryssland. Stipendieordningen Sleipner (utbyte av unga

konstnärer) har under året utvidgats till att innefatta konstnärer från

närområdena.

3.2 Utbildning och forskning

Allmänt

Utbildning och forskning hör till de prioriterade områdena i det nordiska

samarbetet. Sektorn är också den största resursmässigt sett. Under år

1999 disponerades sammmanlagt 186 miljoner danska kronor. Medlen

används huvudsakligen för finansieringen av sektorns mobilitetsprogram

(system för utbyte på grundskolans högstadium, inom gymnasieskolan,

folkhögskolan, den högre utbildningen och forskningen), de gemen-

samma nordiska institutionerna, ett antal sektoriella handlingsplaner samt

vissa tidsbegränsade samverkansprojekt och forskningsprogram.

Den för sektorn viktigaste åtgärden har under året varit utarbetandet av

ministerrådsförslaget Norden som föregångsregion för utveckling av

mänskliga resurser/Strategi för nordiskt utbildnings- och forsknings-

samarbete 2000-2004. I strategin har angetts riktlinjer och fokusområden

för det nordiska samarbetet, inklusive samarbetet med Europa och

närområdena, för den kommande femårsperioden. Två

ministerrådsförslag från året innan, om nordisk forskningspolitisk

strategi respektive nordisk språkpolitik, har inarbetats i förslaget i syfte

att göra det till ett heltäckande policydokument för hela utbildnings- och

forskningssektorn. Strategin behandlades vid Nordiska rådets session i

november och fick ett positivt mottagande. Strategiförslaget, inklusive

Nordiska rådets kommentarer, kommer att följas upp genom

handlingsplaner för de olika delsektorerna inom utbildning och

forskning.

Samarbetet inom Norden

Språksamarbetet är förutsättningen för allt annat nordiskt samarbete och

därför av betydelse för samtliga ministerrådssektorer. Insatser för

språksamarbetet har alltid haft hög prioritet i det nordiska samarbetet.

Ministerrådsförslaget om nordisk språkpolitik, som behandlades under

det svenska ordförandeskapet, har planenligt följts upp genom

tillsättandet av en språkpolitisk referensgrupp. Gruppen har under året

utarbetat en handlingsplan för språkområdet (NORDMÅL) för tiden

2000-2004. En av utbildnings- och forskningsministrarnas tema-

diskussioner har också under året ägnats de nordiska språken - Små

sprogsamfunds status i lyset af informationsteknologiens hastige

udvikling. Diskussionen kommer att följas upp med konkreta åtgärder,

bl.a. ett forskningsprogram om språkteknologi.

Ett annat högt prioriterat område i det nordiska samarbetet är insatser

för barn och unga. Mobilitetsprogrammet NORDPLUS-mini, som

Nordiska rådet tog initiativet till, har startat som ett tvåårigt pilotprojekt

(1999-2000) med inriktning på grundskolans högstadium. Projektet

syftar bl.a. till ökad kultur- och språkförståelse. Ledningsgruppen för

nordiskt skolarbete har under året - med utgångspunkt i strategiplanen -

utarbetat förslag till en handlingsplan för skolområdet. Ledningsgruppen

har även beslutat att låta göra en utvärdering av det nordiska

skoldatanätet (ODIN). I uppdraget ingår att överväga i vad mån ODIN

kan göras till ett nätverk för hela utbildnings- och forskningsområdet.

Ministerrådet har beslutat att temakonferensen under det svenska

ordförandeskapsåret - Ett nordiskt lyft för vuxnas lärande - den nordiska

modellen - skall följas upp med ett samnordiskt projekt. En arbetsgrupp

med representanter för folkbildning/vuxenundervisning, högre utbildning

och arbetsmarknadssektorn har fått i uppgift att utarbeta ett

projektförslag om vuxnas lärande, varvid särskilt skall uppmärksammas

universitetens och högskolornas roll i relation till arbetslivets

kompetenskrav. Ministerrådet har även fattat beslut om en

fördjupningsstudie rörande vuxnas deltagande i olika utbildningsformer,

baserad på vissa av OECD:s indikatorstudier. Ett förslag till en

handlingsplan för folkbildnings- och vuxenundervisningsområdet - också

den med utgångspunkt i strategiplanen - har utarbetats under året.

Ledningsgruppen för nordiskt samarbete inom högre utbildning har

under året utrett hinder för mobilitet och erkännande av examina samt

satt fokus på områden där det är viktigt med nordisk profilering och

erfarenhetsutbyte i förhållande till andra europeiska och internationella

miljöer. Nordisk dimension och regionalt samarbete inom högre

utbildning är därvid av stort intresse. Ministerrådet har beslutat att

förlänga det nordiska avtalet om tillträde till högre utbildning med

ytterligare två år, det vill säga t.o.m. utgången av år 2001.

Som ett led i uppföljningen av ministerrådsförslaget om

forskningspolitisk strategi har mandatet för Nordisk forskningspolitisk

råd (FPR) setts över. FPR har också fått en bredare sammansättning med

hänsyn till att uppgifterna i framtiden blir mer tvärsektoriella. FPR har

under året förberett ett antal forskningsprogram, bl.a. ett om

språkteknologi med start under år 2000. Forskningsprojektet - De

nordiska välfärdsstaterna i ett europeiskt sammanhang - som varit

försenat, kunde starta i början av år 1999. Samtidigt avslutades,

Miljöforskningsprogrammet 1993-97, med publiceringen av en

slutrapport och en egenutvärdering. Rapporten innehåller - utöver en

facklig avrapportering av programmet - värderingar och rekommen-

dationer av betydelse för ledning och organisering av framtida

forskningsprogram.

IT-policygruppen, som är rådgivande till ministerrådet och vars

ansvarsområde avser hela utbildnings- och forskningsområdet, har fått ett

nytt mandat för treårsperioden 2000-2002. Gruppens tidigare arbete har

varit inriktat på att kartlägga pågående verksamhet och att komma med

förslag till konkreta samarbetsprojekt. Det nya mandatet är inriktat på

den långsiktiga utvecklingen inom IT-området.

Slutligen har de tre ledningsgrupperna på utbildningssidan under året

fortsatt sitt arbete med evalueringsfrågor. Syftet är där att - förutom att

utveckla och införa evalueringsmetoder på alla nivåer i det nordiska

samarbetet - skapa förutsättningar för att Norden ytterligare profilerar en

gemensam grundsyn i fråga om utvärdering i internationella

sammanhang.

Norden och Europa

Vid utgången av 1998 överlämnade en av ministerrådet tillsatt

arbetsgrupp, som haft att värdera EU:s nya utbildningsprogram

Leonardo II och Sokrates II, en rapport. Gruppen konstaterade att det

bland de nordiska länderna i allt väsentligt fanns en positiv grundsyn till

programmens utformning. Det nordiska samarbetet kunde därför inriktas

på implementeringsfasen. Av stor vikt bedömdes därvid fortsatt

erfarenhetsutbyte vara. Erfarenhetsutbyte om de nya programmen i

fortsättningen skulle tas upp som en stående punkt på dagordningarna

för ledningsgrupperna inom utbildningsområdet.

I juni 1999 ägde ett möte rum i Bologna, som ett led i uppföljningen av

mötet i Paris och den s.k. Sorbonnedeklarationen om harmonisering av

de högre utbildningarna i Europa.

Norden och dess närområden

Mötet mellan de nordiska och baltiska utbildningsministrarna i december

1997 ledde bl.a. till att en arbetsgrupp tillsattes med representanter från

de nordiska och baltiska länderna i syfte att undersöka förutsättningarna

för att tillskapa ett gemensamt Nordiskt-baltiskt utbildningsrum. Av

gruppens rapport, som förelåg på sensommaren 1999, framgår att det inte

finns några formella hinder för etablerandet av ett sådant utbildningsrum.

De hinder som finns är av praktisk karaktär, främst ekonomisk - på både

nationell och individuell nivå.

Ett resultat av samma ministermöte var även tillkomsten av ett

samarbetsprojekt mellan de nordiska och baltiska länderna om insatser

för elever med särskilda behov. Projektet - Development of a School for

all - som kunde konkretiseras under år 1999, disponerade för samma år

3 miljoner danska kronor ur närområdesbudgeten. Motsvarande belopp

väntas stå till förfogande även för år 2000 och 2001.

På lärarutbildningsområdet har de nordiska och baltiska länderna

samarbetat sedan år 1995 inom programmet Teacher Training in the

Baltic States - Nordic Plan of Action. De senast igångsatta projekten, de

på IT-området, beräknas bli avslutade före utgången av december 1999.

En slutkonferens kommer att hållas i maj år 2000 i Riga. Programmet

kommer därmed att vara avslutat.

3.3 Miljö

Det nordiska samarbetet inom miljöområdet utgår från målen i den

nordiska miljöstrategin. Det innebär bl.a. att den inom Norden högsta

tillämpade ambitionsnivån skall vara riktmärket för både det nationella

miljöarbetet och det nordiska framträdandet i det internationella

miljösamarbetet. Strategin syftar till att bevara den biologiska

mångfalden, att nå en hållbar användning av naturresurserna och att

minska föroreningar och utsläpp under kritiska belastningsgränser.

Miljöstrategin gäller t.o.m. år 2000 och förhandlingar pågår om en ny

strategi, ett miljöhandlingsprogram. Styrande för detta arbete är den

utvärdering som gjorts under året av den nuvarande strategin och det

arbete som, på de nordiska statsministrarnas uppdrag, pågår om att ta

fram en strategi för hållbar utveckling i Norden. Strategin skall inriktas

på sådana områden där Norden har gemensamma intressen och särskilt

goda förutsättningar och där det nordiska samarbetet skapar ett särskilt

mervärde. De nordiska miljöministrarna sände ett uttalande till

Europeiska rådets möte i Helsingfors den 10-11 december om vikten av

integration av miljöhänsyn och om hållbar utveckling.

Miljöfrågorna har och har haft ett stort utrymme i de nordiska

ländernas politik och vi har samarbetat i Norden inom miljöområdet

under årtionden. Man måste också understryka den betydelse det

nordiska samarbetet har inte bara för de nordiska länderna utan också för

vårt närområde. Det nordiska miljösamarbetets verksamhet i Ryssland

och de baltiska staterna samt relaterade finansieringsfrågor har

behandlats på miljöministernivå under året. Det har betonats att

miljösamarbetet med Ryssland skall vara en del i reformprocessen i

Ryssland och ta sikte på att bygga upp och stödja organisation och

styrning av den ryska förvaltningen och näringslivet. Insatserna i

samarbetet har framför allt avsett projekt relaterade till kommunal vatten-

och avloppsrening.

Island har som ordförande i det nordiska samarbetet under året drivit

frågor om havens resurser och miljö, Östersjösamarbetet, det arktiska

miljösamarbetet och det nordiska miljösamarbetets kontakter med EU. I

samband med ämbetsmannakommitténs möte på Island i juni deltog

Tyskland, som dåvarande ordförande i EU, i ett särskilt möte för

informationsutbyte om EU-arbetet. Island höll vidare ett seminarium i

Bryssel i oktober om miljön och EU:s nordliga dimension. EU- och EES-

frågor är stående dagordningspunkter på miljöministermötena.

En handlingsplan för natur- och kulturmiljöskydd i Arktis (för Island,

Svalbard och Grönland) antogs på miljöministrarnas sommarmöte på

Island och beslut fattades om en organisation för genomförande och

allokering av medel.

Huvuddelen av miljöområdets projektverksamhet har bedrivits i fasta

arbetsgrupper för havs- och luftfrågor, miljöövervakning och data, natur

och friluftsliv, kemikalier samt produkter och avfall. Arbetet har till

betydande del varit inriktat på att ta fram förhandlingsunderlag och

förbereda nordiska initiativ i EU och i det övriga internationella

miljösamarbetet. Detta är även en av utgångspunkterna i arbetet med att

ta fram det nya miljöhandlingsprogrammet.

Det finns också ett antal tvärsektoriella grupper för miljö och ekonomi,

energi, jord- och skogsbruk, fiske, konsumentfrågor, kulturmiljö i

landskapet och en om produktorienterad miljöstrategi samt en ad-hoc

grupp om trafikbuller. Miljöfrågorna tas också upp inom andra sektorer.

Till exempel finns sedan år 1997 ett handlingsprogram för nordiskt

försvarsmiljösamarbete och under år 1999 fastställdes en nordisk

miljöpolicy för försvarssektorn.

Under sitt ordförandeskapsår 2000 kommer Danmark att bland

miljöfrågorna fokusera på hållbarhetsstrategin och miljöhandlings-

programmet, det tvärsektoriella samarbetet, en integrerad insats för

Nordens landskapsvärden, hållbar utveckling i Arktis och på det övriga

internationella planet: kemikalier och de globala förhandlingarna om

långlivade organiska föroreningar (POP:s), EU:s försurningsstrategi samt

uppföljning av WTO-konferensen i Seattle.

3.4 Ekonomi och näring

3.4.1 Energi

Allmänt

Målsättningen med det nordiska energipolitiska samarbetet är att främja

en effektiv, konkurrenskraftig, säker och bärkraftig energiförsörjning i

Norden och dess närområde. Utvecklingen inom energiområdet i de

nordiska länderna och internationellt har dessutom medfört ett ökat

behov av nordiskt samarbete när det gäller frågor om den nordiska

elmarknaden och samspelet med den inre marknaden i EU/EES,

förhållandet till klimatfrågan och möjligheterna att utveckla samarbetet

om Östersjöfrågor inom energisektorn.

Samarbetet baseras på den energipolitiska redogörelsen till Nordiska

rådet 1996 samt på uppföljning och utveckling av frågorna i

statsministrarnas deklaration i Bergen i juni 1997 om en bärkraftig

energiförsörjning omkring Östersjön. Detta innebär verksamhet som

medför 1) en ökad användning av förnybara energikällor och en satsning

på energieffektivisering, 2) en utveckling av offentliga ramverk för

byggande och drift av ledningsnät och infrastruktur, 3) åtgärder för en

harmonisering av avgiftssystemet som säkrar förnybara bränslens och

naturgasens konkurrenskraft i förhållande till andra energibärare, 4) en

ökad kraftvärmeanvändning, 5) frågor om finansieringen av energi-

investeringar och 6) kontakter mellan Östersjöländernas energimyn-

digheter.

Under år 1999 har det nordiska energisamarbetet i stor utsträckning

varit inriktat på att omsätta Bergenrapportens rekommendationer i

konkret verksamhet. En stor del av arbetet bedrivs numera i särskilda

arbetsgrupper, som också samarbetar med de övriga Östersjöländerna

och med EG-kommissionens Baltic Energy Task Force .

Ett särskilt ramprogram för det fortsatta nordiska energipolitiska

samarbetet antogs av Nordiska ministerrådet i augusti 1999.

Samarbetet inom Norden

Samarbetet mellan de nordiska länderna har stärkts under år 1999.

Arbetet med utvecklingen av den nordiska elmarknaden, inklusive

energieffektivisering och energisparande har varit framgångsrikt, liksom

samarbetet i klimatfrågor som även kommer att ha fortsatt hög prioritet

under de närmaste åren.

Det nordiska energiforskningssamarbetet syftar till att komplettera och

ersätta verksamhet som utförs nationellt och uppfyller kraven på nordisk

nytta på energiområdet. Nuvarande programperiod påbörjades under året

och koncentreras i högre grad än tidigare till sådana områden som

bedöms vara av central betydelse för utvecklingen av ekonomiskt och

ekologiskt hållbar energiteknik. Den skall bidra till en kostnadseffektiv

minskning av energiförbrukningen och utvecklingen av förnybara

energikällor samt till miljövänligare energiteknik genom att stärka

grundkompetensen vid universitet, högskolor och andra forsknings-

institutioner inom energiforskningsområden som är av centralt

gemensamt nordiskt intresse.

Forskningssamarbetet skall skapa fungerande forskarnätverk mellan

länderna. NEFP, Nordiska energiforskningsprogrammet, är ett

komplement till de nordiska ländernas nationella program och bedöms

fortsatt kunna bidra till att stärka energiforskningen i Norden samt öka

möjligheterna till samarbete med de baltiska länderna och Ryssland.

Sedan år 1993 har klimatfrågan varit en viktig del av det nordiska

energisamarbetet och har i första hand inriktats på studier av kostnader

för åtgärder och förutsättningar för gemensamt genomförande, särskilt i

de baltiska staterna. Ett samarbete om klimatfrågor har sedan år 1997

utvecklats med miljösektorn i en gemensam styrgrupp under

ministerrådet. Arbetet har inriktats på analyser av framför allt de s.k.

flexibla mekanismerna (exempelvis möjligheten att handla med

utsläppsrättigheter) som syftar till att göra det möjligt att genomföra

åtgärder för att minska koldioxidutsläpp där dessa är kostnadseffektiva.

Inriktningen av arbetet styrs av de nordiska ländernas behov och

intressen inför de fortsatta klimatförhandlingarna.

Norden och Europa

Aktuella energifrågor inom EU och EES utgör numera en stående punkt

på dagordningen vid nordiska möten på minister- och ämbetsmannanivå.

Det gäller förutom frågor om energimarknaderna och energipolitik även

frågor om den inre marknaden och miljöfrågor som är betydelsefulla för

energiområdet. Liksom under tidigare år har en betydelsefull del av det

Östersjöinriktade arbetet skett i samarbete med EG-kommissionens

 Baltic Energy Task Force .

En uppföljning av de europeiska programmen på nordisk nivå pågår. I

första hand bedöms, ur en nordisk synvinkel, programmen SAVE, som

syftar till att öka investeringarna i energieffektivitet, och ALTENER,

som syftar till att öka användningen av förnybara energikällor inom EU.

3.4.2 Näringspolitiskt samarbete och IT-frågor

Det övergripande målet för det nordiska samarbetet på det

näringspolitiska området är att bidra till att främja näringslivets

konkurrenskraft och på detta sätt skapa goda villkor för tillväxt och

sysselsättning. Samarbetet koncentreras till aktuella näringspolitiska

problemställningar i de nordiska länderna, främst på områden där ett

samarbete kan ge nordisk nytta utöver vad enskilda nationella insatser

kan ge. En stor del av det nordiska näringspolitiska samarbetet är inriktat

på att utreda gemensamma problem och möjligheter samt att utbyta

erfarenheter och synpunkter om frågor av gemensamt intresse. Liksom

föregående år har under året stor vikt fästs vid de små och medelstora

företagen.

Aktiviteterna under året har fokuserats främst kring följande områden:

- fortsatta insatser för att förbättra den nordiska konkurrenskraften i syfte

att skapa goda villkor för tillväxt, sysselsättning och välfärd,

- att säkra och vidareutveckla det nordiska samarbetet avseende

elektronisk handel och andra näringspolitiskt relaterade IT-frågor,

- att säkra och vidareutveckla det nordiska samarbetet på turistområdet,

- att säkra och vidareutveckla det nordiska samarbetet avseende en

hållbar strategi inom näringslivssektorn.

Den nordiska referensgruppen för elektronisk handel redovisade vid

ministermötet i Reykavik i augusti sin rapport om elektronisk handel. I

rapporten pekas på möjligheter att genom nordiskt samarbete öka den

elektroniska handeln. För att öka användarnas trygghet vid elektronisk

handel föreslås också i rapporten en gradvis uppbyggnad av

gemensamma nordiska regler - regler som har förutsättningar att

accepteras globalt - för handel på Internet. Ministrarna diskuterade

innehållet i rapporten som överlämnades till ämbetsmannakommittén för

näringsfrågor för vidare åtgärder. Vid ett möte i november 1999

beslutade ämbetsmannakommittén att en arbetsgrupp skulle tillsättas för

att arbeta vidare med rapportens förslag.

Vid nämnda möte beslutades också att en arbetsgrupp skulle inrättas

på turistområdet för att arbeta vidare med gemensamma turistprojekt och

även initiera nya projekt. Arbetsgruppen skall också följa utvecklingen

inom turistsektorn i allmänhet och komma med förslag till gemensamma

nordiska insatser.

Vid ministermötet i Reykjavik fattades också beslut om en ny strategi

för Nordiska industrifonden som tydliggör att fonden skall vara ett

nordiskt centrum för innovation och näringslivsutveckling.

En rapport är under utarbetande om Norden som en sammanhängande

konkurrenskraftig region. Rapporten skall vara färdig i april år 2000.

Utredningen behandlar ett av tre huvudteman som det danska

huvudmannaskapet har fokuserat på i arbetsprogrammet för år 2000. Till

följd av detta kommer rapporten och dess ämne Ökad konkurrenskraft i

Norden att finnas med på dagordningen för det nordiska ministermötet i

Danmark den 20 juni år 2000. Rapporten är tänkt att utgöra grunden för

fattande av konkreta beslut som kan föra det nordiska näringssamarbetet

vidare.

Allmänt informationsutbyte om aktuella EU- och EES-frågor står

regelmässigt på dagordningen vid möten på det näringspolitiska området.

3.4.3 Regionalpolitik

Under året har ett ambitiöst arbete givit resultat i form av ett nytt - mer

konkretiserat och politikrelevant - samarbetsprogram för perioden 2001-

2005. Programmet har godkänts av regionalministrarna vid ett möte i

Stockholm i november 1999.

Programmet innebär en ökad fokusering på erfarenhets- och

kunskapsutveckling. Institutet NORDREGIO (Nordiskt Center för

Regional Utveckling) är ett viktigt instrument för denna utveckling.

Samarbetet mellan regioner kommer alltjämt att vara den budgetmässigt

högst prioriterade verksamheten. Målstyrningen och uppföljningen

kommer att ytterligare skärpas.

Samarbetet inom ämbetsmannakommittén har varit mycket gott och

lärorikt. Bland annat har kopplingarna mellan regional utveckling och

insatser inom olika politikområden diskuterats. Som exempel kan

nämnas förhållandet mellan tillväxt och fördelning, samt mellan

regionalpolitiska respektive kommunalekonomiska insatser.

3.4.4 Jord- och skogsbruk samt fiske

Jord- och skogsbruk

Verksamheten inom området jord- och skogsbruk bedrivs inom ramen

för det handlingsprogram för jord- och skogsbrukssamarbete 1996-2000,

som antogs år 1995. Huvudinriktningen av det nordiska samarbetet inom

jord- och skogsbrukssektorn omfattar samarbete kring frågor av centralt

intresse för Norden, samarbete inom Nordens närområden och samarbete

för att stödja de nordiska ländernas deltagande i internationella organ.

I handlingsprogrammet lyfts fyra insatsområden fram. Insatsområdena

är kvalitetsproduktion i jordbruket med speciell inriktning på miljö,

förvaltning av genetiska resurser, utveckling av jord- och skogsbruks-

beroende regioner samt uthålligt skogsbruk.

Utöver de viktigare politiska åtgärder som redovisas nedan pågår en

stor mängd projekt och arbeten inom insatsområdena för att uppnå de

mål som satts för varje område i handlingsprogrammet.

Handlingsprogrammet har utvärderats under år 1999. En av

huvudpunkterna i utvärderingen är att ministerrådet bör fungera som en

politisk verkstad och att frågor av byråkratisk natur bör undvikas i

ministerrådet. Utvärderingen kommer att ligga till grund för ett nytt

handlingsprogram som skall utarbetas under år 2000.

En strategisk diskussion om de nordiska genetiska resurserna har förts

i ministerrådet och en arbetsgrupp har tillsatts för att utarbeta en

strategisk plan för det genetiska arbetet i Norden. Den nya planen skall

klargöra form, innehåll, ekonomiska ramar och organisatorisk struktur

för det nordiska genresursarbetet.

Jord- och skogsbrukssektorn har varit en av de sektorer som i ett första

uppföljningsskede av statsministerdeklarationen om ett Hållbart Norden

arbetat med en strategi för en hållbar utveckling i Norden. En viktig

premiss för jord- och skogsbrukssektorns rapport har varit

samstämmighet mellan de mål och strategier som är uppdragna

nationellt, nordiskt, inom EU och internationellt. Detta mot bakgrund av

att den största effekten fås genom att arbetet på alla plan sker mot samma

mål.

Livsmedelssäkerhet anges i jord- och skogsbrukssektorns bidrag till ett

hållbart Norden som ett viktigt politiskt område. I uppföljningen av

handlingsplanen för livsmedelssäkerhet läggs stor vikt vid hela

livsmedelskedjan och ett tvärsektoriellt förhållningssätt anläggs. Som en

konsekvens av denna prioritering planeras till hösten 2000 en

tvärsektoriell ministerkonferens om säker mat, som skall behandla hela

livsmedelskedjan. Fem olika sektorer kommer att deltaga i planeringen

av konferensen.

Samarbetet kring växtgenetiska resurser har bedrivits inom ramen för

Nordiska genbankens verksamhet. Genbankens arbete i närområdet har

hittills bidragit till att dessa länder kunnat ta sitt ansvar att följa

biodiversitetskonventionen i en svår ekonomisk situation.

Arbetet inom Nordiska genbanken för husdjur (NGH) har utvidgats

genom de nationella medel som tillskjutits NGH de två senaste åren

förutom de medel som anslås från ministerrådet. NGH:s aktivitetsnivå

har till följd av dessa medel kunnat ökas under året. Arbetet bedrivs

enligt NGH:s strategiplan inom fem olika prioriterade områden bl.a.

samordning av insatser för ett effektivt bevarandearbete i Norden och

skapande av en kunskapsbas för ett långsiktigt bevarande av de

husdjursgenetiska resurserna i Norden.

Det tvärsektoriella samarbetet med miljösektorn utgörs av ett antal

samarbetsprojekt, bl.a. inom området Hållbart jord- och skogsbruk.

Samarbetet har utvärderats under år 1999 och utvärderingen kommer att

ligga till grund för den nya nordiska miljöstrategin som kommer att tas

fram under år 2000.

Vad gäller samarbetet inom närområdet har insatsområdena avgränsats

till tre prioriterade områden; förvaltning av genetiska resurser, utbildning

på alla nivåer och forskning samt miljöaspekter knutna till jord- och

skogsbrukssektorn. Bland annat kan nämnas ett projekt rörande det civila

samhället i Norden och närområdena.

Den nordiska kontaktgruppen för internationell skogspolitik har under

året regelbundet diskuterat frågor av gemensam karaktär som varit

föremål för diskussioner och förhandlingar i internationella fora som det

mellanstatliga skogsforumet (IFF), vars arbete avslutas under år 2000

och Världshandelsorganisationen (WTO). Även samarbetsfrågor inom

ramen för den alleuropeiska skogsministerkonferensen har diskuterats.

Kontaktgruppen har även tagit initiativ för att i internationella fora

informera om genomförandet på nationell och regional nivå av

rekommendationer från UNCED (United Nations Conference on Ecology

and Devlopment) och den mellanstatliga skogspanelen (IPF). Informella

samrådsmöten har även hållits med representanter för skogsförvaltningar

i närområdet.

Ett viktigt delmål för Samnordisk skogsforskning (SNS) är att

åstadkomma nordisk synergi genom gemensamt utnyttjande av

forskningsresurser. SNS har under året inlett en större satsning på

samordning av långsiktiga skogliga fältförsök. Det första steget innebär

uppbyggnad av en samlad nordisk databas på Internet. Vidare har

initierats en analys av den nordiska skogsforskningens aktuella status.

Utredningsrapporten ska presenteras i början av 2000 och kommer att

ligga till grund för den nya strategiplan som ska utarbetas inför perioden

2001-2003.

SNS har under år 1999 utarbetat en policy för samarbete med Nordens

närområden. Vid en sammankomst med företrädare för skogsforskningen

i de baltiska staterna enades man bl.a. om att utarbeta en nordisk-baltisk

ansökan om forskningsmedel från EU:s ramprogram på temat

 Multifunctional family forestry .

Fiske

Verksamheten inom fiskeområdet under år 1999 har tagit sin

utgångspunkt i såväl samarbetsprogrammet för nordiskt fiskerisamarbete

under perioden 1997-2000 som i det isländska ordförandeprogrammet.

Den övergripande målsättningen för det nordiska fiskerisamarbetet är

att bidra till utvecklingen av de nordiska ländernas fiskerinäring som en

viktig samhällsekonomisk aktivitet. Tonvikten har lagts på att

konsolidera och vidareföra pågående projekt och nya initiativ inom

fiskesektorn.

Under året har det nordiska samarbete på fiskets område icke oväntat

prioriterats av det isländska ordförandeskapet och då bl.a. frågan om ett

bärkraftigt fiske och ett hållbart utnyttjande av de marina resurserna. En

viktig fråga har varit uppföljningen inom fiskesektorn av

statsministerdeklarationen om ett Hållbart Norden.

Under året har särskilda åtgärder vidtagits för att informera om ett

bärkraftigt fiske i Norden samt hur det bedrivs. Andra åtgärder har varit

att informera om hur försiktighetsprincipen tillämpas inom fiskesektorn

samt om Internationella havsforskningsrådet (ICES). Vidare har

kontakter tagits med Nordiska journalisthögskolan angående

vidareutbildning av fiskeintresserade journalister.

En annan prioriterad frågeställningar är miljömärkning av fisk. Ett

arbete med att utarbeta ett nordiskt alternativ för märkning av vildfångad

fisk initierades av de nordiska fiskeriministrarna redan år 1996. Detta

arbete har blivit mycket uppmärksammat och frågan har diskuterats vid

nordiska fiskeministermöten under såväl 1997 som under 1998. Ämnet

togs även upp på det informella fiskeministermötet i augusti 1999.

Det nordiska samarbetet initierade under år 1998 en teknisk

konsultation inom FAO, FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation,

om miljömärkning av fisk. Denna process vidareföres under år 1999

inom FAO. Vidare har det nordiska arbetet initierat EU till en utfrågning

om miljömärkning av vildfångad fisk, som syftade till att ta del av

medlemsstaternas inställning samt att inhämta underlag för det framtida

arbetet. Under sommaren 1999 beslöts att EU-kommissionen skall delta

som observatör i det nordiska arbetet. Nordiska ämbetsmannakommittén

för fiskefrågor (NEF) har tillsatt en arbetsgrupp som skall utarbeta

kriterier för ett hållbart fiske. Gruppen skall avrapportera sitt arbete

under maj-juni 2000.

Under året hölls det 25:e mötet inom den Nordiska fiskerikonferensen

under temat hur havets levande resurser skall utnyttjas. I detta

seminarium deltog representanter för såväl fiskbranschen, yrkesfiskare

och förvaltning från alla nordiska länder och de självstyrande områdena.

Konferensen tog upp frågeställningen om att konsumenten måste sättas i

fokus även inom fisket. Vidare belystes hur havets levande resurser bör

utnyttjas ur biologiska, ideologiska/etiska och ekonomiska aspekter.

Konferensen avslutades med en utfrågning av de deltagande ministrarna.

3.4.5 Bygg- och bostadssamarbete

I handlingsplanen för perioden 1998-2001 prioriteras tre områden: det

bostadssociala området, en bärkraftig utveckling av bygg- och

bostadssektorn och insatser för närområdet. Handlingsplanen skall

konkretiseras genom årliga aktivitetsplaner. Ett arbetsprogram för år

2000 är under utarbetande och skall läggas fast i mars 2000.

I november hölls ett bostadsministermöte i anslutning till Nordiska

rådets session i Stockholm. De frågor som ministrarna ansåg stå främst

på den bostadspolitiska dagordningen är stadspolitik, bostadssociala

frågor, bostadsförsörjningsproblem samt boendekostnadernas utveckling.

Inom det bostadssociala området har på bostadsministrarnas initiativ

genomförts en studie av mekanismerna bakom bostadssegregationen. En

andra etapp, som syftat till att lyfta fram goda exempel på vad som kan

göras för att öka integrationen i bostadsområdena, har pågått under år

1998 och slutfördes under år 1999. Bostadsförsörjningen för grupper

med särskilda behov har med skilda mellanrum uppmärksammats i det

nordiska samarbetet. Under år 1998 påbörjades ett projekt om framtidens

äldreboende i syfte att belysa olika erfarenheter av att ordna ett sådant

boende. Projektet slutfördes under år 1999. Arbetet med en monografi

över erfarenheterna av den nordiska bostadspolitiken och dess instrument

har bedrivits även under 1999. Arbetet är avsett att användas bl.a. i den

erfarenhetsöverföring som sker till länder utanför Norden.

Nya projekt som beviljats medel under år 1999 är bl.a.

- den hållbara nordiska staden, underlag för ett långsiktigt forsknings-

och utvecklingssamarbete i Norden,

- Lasnamäe utvecklingsprojekt i Estland (förnyelse av ett bostadsområde/

stadsdel),

- rättsliga ramar för brukarägda bostäder i de baltiska länderna - en

förstudie.

3.4.6 Transport, infrastruktur och trafiksäkerhet

NÄT:s särskilda trafik- och miljögrupp har under året tjänat som ett

forum för informationsutbyte. Man har också arbetat med

förberedelserna inför ett seminarium om avgifter på transport-

infrastruktur som hålls under vintern år 2000.

Nordiska ministerrådets närområdesprojekt för trafiksäkerhet-

saktiviteter har under året hållit två expertseminarier i Baltikum. Ett

seminarium om polisövervakning har hållits för ryska trafikpoliser i

Danmark. Avsikten är att fortsätta samarbetet med Ryssland med två

seminarier under 2000 i Sverige med förarutbildning som tema och

senare i Finland med fordonsbesiktning som tema. Samarbetet med de

baltiska staterna fortsätter med expertseminarier och regelbundna möten.

För året 2001 planeras Östersjötrafiksäkerhetsdagar avsedda för alla

länder runt Östersjön.

NÄT:s arbetsgrupp för IT-samarbete inom transportområdet har under

året presenterat en strategi för fortsatt nordiskt samarbete. Övergripande

mål för arbetet är att stimulera till en bättre samordning mellan olika

typer av transporter, stärka relationerna mellan de nordiska länderna och

med Östersjöregionen samt stimulera ett effektivt samarbete mellan

offentliga och privata verksamheter. Samarbetet inriktas mot att under de

närmaste åren genomföra samarbetsprojekt inom områdena multimodala

reseplaneringssystem, övervakning av farligt gods samt transport-

informatik och samhälle.

3.4.7 Ekonomi och finanspolitik

Under det isländska ordförandeskapet 1999 fortsatte dialogen mellan de

nordiska finans- och ekonomiministrarna om det ekonomiska läget och

den ekonomiska politiken i Norden.

En diskussion har förts på ministernivå om förutsättningarna för ökat

nordiskt och nordiskt-baltiskt börssamarbete. Samarbetet fortsätter på

detta område under år 2000.

Ett samarbete rörande förutsättningarna för framtida finansiering av

pensionssystemen i de nordiska länderna inleddes under året med en

utredning. Dessa frågor skall behandlas av ministrarna under år 2000.

Riktlinjer rörande ansvarsfördelningen mellan styrelsen för Nordiska

investeringsbanken (NIB) och MR-Finans antogs vid mötet med finans-

och ekonomiministrarna i november 1999. Förberedande utrednings-

arbete om NIB:s dividendpolitik kunde inte avslutas under året, men

väntas vara slutfört under första hälften av år 2000.

Den tvärsektoriella arbetsgruppen för miljö och ekonomi har under

1999 avrapporterat två projekt till MR-Finans. Flera utredningar pågår

som väntas vara slutförda under år 2000. Som ett led i uppföljningen av

de nordiska statsministrarnas gemensamma deklaration om ett hållbart

Norden överlämnade de nordiska finans- och ekonomiministrarna under

året sitt bidrag till en övergripande strategi om ett hållbart Norden. En

samhällsekonomisk bedömning av en sådan strategi skall göras inom

sektorn under våren 2000.

Norden och Europa

EU-frågor är en stående agendapunkt vid mötena med MR-Finans. Vid

MR-Finansmötena under året behandlades bl.a. frågor rörande EMU:s

inverkan på de nordiska ekonomierna och det nordiska samarbetet.

Finland har vidare redogjort för sina erfarenheter under det första året

med den nya gemensamma europeiska valutan.

Från finskt håll har vid MR-Finansmötena under 1999 också redogjorts

för viktiga frågor under det finska EU-ordförandeskapet. Vad gäller

Finlands initiativ om den nordliga dimensionen fortsätter samarbetet

under år 2000.

Norden och dess närområden

Det nordiska samarbetet i närområdet kanaliseras i huvudsak genom den

Nordiska investeringsbanken, dess systerorganisationer (Nopef, NDF och

NEFCO) i Helsingfors och Europeiska banken för återuppbyggnad och

utveckling samt det Baltiska investeringsprogrammet.

Det Baltiska investeringsprogrammet (BIP) är ett samnordiskt projekt

med syfte att dels kanalisera tekniskt bistånd, dels kapital till de baltiska

länderna och därigenom skapa gynnsamma förutsättningar för lokala

investeringar i små och medelstora företag i den privata sektorn.

Programmet förlängdes enligt beslut i MR-Finans hösten 1996 till 31

december 1999. Sammanlagt har 180 miljoner ecu avsatts för BIP I och

II för åren 1992-99.

MR-Finans fattade vid mötet den 9 november 1998 flera beslut om

justeringar i programmet under återstående tidsperiod samt riktlinjer för

programmets utfasning i och med utgången av år 1999. Besluten innebär

att en stor del av resurserna kommer att kvarstå i programmet även efter

utfasningen för fortsatta investeringar i de baltiska länderna.

3.5 Medborgarpolitik

3.5.1 Arbetsmarknad och arbetsliv

Samarbetet inom Norden

Till grund för verksamheten ligger ett samarbetsprogram för perioden

1995-2000. Kampen mot arbetslöshet är ett av de viktigaste områdena i

programmet, som hanteras av Ämbetsmannakommittén för arbets-

marknad och arbetsmiljö.

Som ett resultat av det svenska ordförandeskapet 1998 har det

sektorsövergripande samarbetet mellan miljö och sysselsättning inletts.

Under våren anordnades en nordisk konferens om sysselsättning och

miljö i Stockholm. Enligt beslut av de två berörda ämbetsmanna-

kommittéerna som hanterar frågor om arbetsmarknad och miljö planeras

att inrätta en ad hoc-grupp.

Ett svenskt initiativ om flyttningsbidrag i Norden för att underlätta

internordiska flyttningsrörelser har behandlats av de nordiska

ministrarna. Övriga länder var positiva till förslaget men ansåg att det

behövdes ytterligare utredningsarbete om konsekvenser av att inrätta

någon form av flyttningsbidrag. Förslaget är ännu under utredning

eftersom det inte står klart om det är förenligt med EG-rätten.

 En viktig fråga i samarbetet har varit att sammanställa s.k.

hinderkataloger, som innehåller konkreta exempel på företeelser på

arbetsmarknadsområdet som försvårar samarbetet framför allt i

gränsområden.

Arbetslivs- och arbetsrättsutskottets mål är att vara ett forum för

diskussion, orientering och koordinering av nordiska synpunkter när det

gäller arbetslivsfrågor och arbetsrätt. Viktiga ämnesområden har varit

medinflytande för arbetstagare i europabolag, den sociala dialogen,

sysselsättning, jämställdhet, diskriminering och utstationering av

arbetstagare. Andra frågor som behandlats är införlivande av EU:s

verksamhetsövergångsdirektiv samt frågor som har anknytning till

Europarådet. Även i förhållande till ILO, FN:s fackorgan för

arbetslivsfrågor, sker en nordisk samordning.

 Arbetsmiljöfrågor hanteras i ministerrådets arbetsmiljöutskott.

Verksamheten i utskottet är främst inriktad på samordning av EU-frågor

av gemensamt nordiskt intresse och på löpande information om

tillsynsverksamheten på arbetsmiljöområdet i Norden.

Utskottet verkar för att stärka den nordiska samordningen av det

europeiska samarbetet på arbetsmiljöområdet särskilt när det gäller

direktivförslag och implementering av antagna direktiv. Det förekommer

också en nordisk samordning på det globala planet till exempel i ILO.

Viktiga områden för det nordiska arbetsmiljösamarbetet har varit

samverkan i det europeiska standardiseringsarbetet samt i marknads-

kontrollen. Andra viktiga frågor är arbetsmiljötillsynen i förhållande till

förändringar i arbetslivet samt bättre samordning mellan arbetsmiljö-

området, arbetslivsområdet och arbetsmiljöforskning. Ett viktigt mål har

vidare varit att bistå de baltiska länderna i förberedelserna inför ett EU-

medlemskap. Ett tätare samarbete med de nordiska arbetsmarknads-

parterna har eftersträvats.

Norden och Europa

Sedan år 1996 finns en tjänstemannagrupp för samordning av EU- och

EES-frågor, EU-koordineringsgruppen. Gruppens mötesverksamhet styrs

i huvudsak av dagordningen för EU:s formella rådsmöten. Verksamheten

består av löpande information om rådsarbetet, orientering om aktuella

positioner inför rådsmöten samt diskussion och samordning av nordiska

synpunkter i EU-arbetet.

Norden och dess närområden

Östersjösamarbetet är ett prioriterat område i det nordiska samarbetet på

arbetsmarknads- och arbetsmiljöområdet och ett antal projekt pågår.

Insatser på arbetsmiljöområdet har blivit alltmer efterfrågade.

Ministerrådet stödjer aktiviteter som syftar till att öka kompetensen inom

arbetsmiljötillsyns- och arbetsmiljöforskningsområdet samt till att bistå

de baltiska länderna i förberedelserna inför ett EU-medlemskap.

 Svenska insatser med stöd av SIDA har gjorts på bred front i de

baltiska länderna. Det har främst gällt uppbyggnad av ländernas

tillsynsorganisation men även särskilda riskområden som asbest och

maskinsäkerhet.

 Insatser har även gjorts i Ryssland och förberetts i andra östeuropeiska

länder (Rumänien, Bulgarien, Moldavien och Slovakien). Även med stöd

av EU-medel har insatser gjorts i Baltikum.

 Liknande insatser har gjorts från andra nordiska länder. I övrigt kan

sägas att det i ett stort antal möten inom arbetsmarknads- och

arbetsmiljöområdena har deltagit representanter från närområden.

3.5.2 Socialpolitik och hälsovård

Samarbetet inom Norden

Samarbetet inom sektorn leds av Ministerrådet för social- och

hälsofrågor samt det tvärsektoriella Ministerrådet för narkotikafrågor.

Till grund för regeringssamarbetet på social- och hälsovårdsområdet

finns dels ett samarbetsprogram, dels ordförandeskapets prioriteringar.

Samarbetet har till övervägande del skett inom sektorns sju institutioner

och permanenta verksamhet i övrigt. Initiativ har tagits till ett nytt

femårigt samarbetsprogram, som skall utarbetas för att kunna läggas

fram och behandlas vid Nordiska rådets session hösten 2000. Den

överordnade målsättningen för programmet skall vara samarbetets

konkreta nytta för medborgarna i Norden.

Som en uppföljning av det nordiskt-baltiska ministermötet om

narkotikafrågor våren 1998 har initiativ tagits för att identifiera områden

för framtida nordiskt-baltiskt samarbete inom narkotikaområdet. En

sammanställning har gjorts av policy och praktik vad gäller insatser av

skadelindrande karaktär vid narkotikamissbruk i de nordiska länderna.

Denna låg till grund för diskussionerna vid ministermötet under året.

Norden och Europa

Aktuella EU- och EES-frågor är stående dagordningspunkter vid möten

inom sektorn. Sådant samråd sker även inom institutionerna. Samarbetet

i löpande frågor sker i allmänhet genom direkta kontakter mellan

länderna. Sverige har fortlöpande informella samråd med de andra

nordiska länderna både inom ramen för såväl det europeiska som det

övriga internationella samarbetet på social- och hälsovårdsområdet.

Norden och dess närområden

Den särskilda grupp som sysslar med närområdessamarbetet har under

året fortsatt de omfattande satsningarna på det nordiska

smittskyddsprojektet samt på Nordiska hälsovårdshögskolans

utbildningsarbete i närområdet. Under året har man förberett genom-

förandet av handlingsplanen för utsatta barn och unga i närområdet. År

2000 finns 4 miljoner danska kronor avsatta för tvärsektoriella projekt

för att förbättra barns och ungas situation. De nordiska

informationskontoren har en viktig roll i detta arbete och har också

tilldelats särskilda medel för egna satsningar på barn- och

ungdomsprojekt.

3.5.3 Livsmedelsfrågor

Samarbetet på livsmedelsområdet består dels av långsiktiga

principfrågor, dels projekt, av vilka många löper över flera år. Målet är

alltid att skydda konsumenten mot hälsofarliga produkter och fusk i

livsmedelshanteringen.

Livsmedelsfrågorna är uppdelade på fem sakområden: toxikologi,

mikrobiologi, kost och näring, lagstiftning och livsmedelskontroll.

Samarbetet med de baltiska länderna sköts av gruppen som kallas

NordBalt, där framför allt kontrollfrågor diskuteras. Förra årets

seminarium Communication as a Challenge to Food Control Authorities

för de tre baltländerna, har följts upp med anpassade samlingar i varje

land för sig, vilket har varit mycket resultatrikt. När det gäller verifiering

av analysmetoder som används på livsmedelsområdet utförs arbetet av

Nordisk metodikkommitté för livsmedel (NMKL) med ekonomiskt stöd

från Nordiska ministerrådet.

Det isländska ordförandeskapsprogrammet och arbetet med att följa

upp den nordiska handlingsplanen för säkra livsmedel mynnade ut i

beslut om och förberedelser för en ministerkonferens år 2000 med temat

Säker mat. Fem berörda sektorer deltar i planläggningen av konferensen

som skall peka på de nordiska fördelarna med dagens hantering av

kedjan jord till bord.

Det stora tvärsektoriella projektet om Märkning av livsmedel fortsätter.

Konsumentstudien utförs i alla fem länderna under våren 2000. Målet är

att få de kunskaper som behövs för att utveckla en generell policy för

livsmedelsmärkning, inklusive element som miljömärkning och

hälsopåståenden.

Ett tiotal projekt syftar till bättre kunnande på området riskanalys.

Kvalitetssäkring är ett område som inte längre bara omfattar laboratorier,

utan snart sagt all verksamhet. Också inom livsmedelssektorn utvecklas

kvalitetstänkandet, och livsmedelsmyndigheterna har tryckt en rapport

från ett seminarium i ämnet.

Stora resurser, både nationella och nordiska, läggs ner på undersökning

av komponenter i livsmedel som kan innebära risk. Men också ämnen

som har nyttig effekt är av intresse. Under året publicerades en stor

rapport om karotenoider, som fortsatt anses motverka cancer.

På livsmedelsområdet finns nu också samarbete i Västnorden, genom

Vestnordisk forum innen næringsmiddeltilsyn. Fruktbara diskussioner har

förts om de särdrag som präglar livsmedelskontrollen i områdena runt

Nordatlanten. Dessutom är dricksvattenfrågor aktuella.

3.5.4 Konsumentpolitik

Allmänt

Det nordiska samarbetet på det konsumentpolitiska området sker mellan

konsumentministrarna inom Nordiska ministerrådet. Samarbetet gynnas

av det faktum att det finns mycket som förenar de nordiska länderna vad

gäller kultur, språk och historia vilket har lett till en likartad syn på

konsumentpolitiken.

Ett handlingsprogram gäller på konsumentområdet för arbetet t.o.m. år

2004. Programmet omfattar det nordiska samarbetets tre huvudområden:

Samarbete i Norden, Norden och Europa samt Norden och närområdena.

Frågor som särskilt prioriteras under perioden är konsumentaspekter på

livsmedel, finansiella tjänster, konsumtion och miljö, nödvändighets-

tjänster, IT och konsumentforskning.

Det förhållande att tre av de nordiska länderna är medlemmar i EU och

att samarbete sker med de övriga inom ramen för EES-avtalet präglar i

hög grad verksamheten. Det är nödvändigt att man stärker samarbetet på

det praktiska och det politiska planet så att den nordiska modellen kan

bibehållas och därutöver påverka konsumentpolitiken inom EU och

globalt.

Samarbetet inom Norden

Anslaget till konsumentsektorn uppgick till cirka 5,8 miljoner danska

kronor. Därtill kom cirka 2 miljoner danska kronor till den nordiska

miljömärkningsordningen.

Miljömärkningen Svanen fortsätter att utvecklas positivt. Det har i dag

utarbetats kriterier för 52 produktgrupper, och cirka 2 000 svanmärkta

produkter finns på den nordiska marknaden. En tvärsektoriell grupp

under de nordiska ämbetsmannakommittéerna för konsument- respektive

miljösektorn utvärderar för närvarande det nordiska miljömärknings-

systemet. Utvärderingen omfattar konsumenters attityder till, kunskaper

om och behov av miljöinformation, Svanens miljöeffekter, organisations-

frågor samt vissa strategiska överväganden. Utvärderingen skall i sin

helhet vara klar under år 2000. Den del av undersökningen som omfattar

konsumenternas attityder och kunskaper avslutades under år 1999 och

visar bl.a. på att förtroendet för Svanen är gott i de nordiska länderna.

Konsumentministrarna har under året antagit en gemensam ståndpunkt

beträffande marknadsföring på Internet riktad till barn och unga.

Ministrarna rekommenderar att ståndpunkten används inom Norden som

vägledning och att den får spridning i internationella fora, särskilt inom

EU och OECD. Den gemensamma ståndpunkten innefattar bl.a. att

marknadsföring inte bör innehålla inslag som kan riskera att skada barn,

och att marknadsföring bör anpassas till målgruppens utvecklingsnivå

och därför inte bör utnyttja barns och ungdomars naturliga godtrogenhet

och brist på erfarenhet.

En ny strategi och ett nytt handlingsprogram för att främja nordisk

konsumentforskning har utarbetats och beslutats. Mot bakgrund av att det

under föregående år var svårt att finna nationella medel till det

gemensamma nordiska programmet för konsumentforskning har man nu

beslutat att prioritera uppbyggnad och koordinering av konsument-

forskarnätverk, med avsikt att utveckla dialog och samarbete mellan

närbesläktade områden. Ett elektroniskt nätverk har lanserats för att

underlätta information och kommunikation.

Inom ramen för handlingsprogrammet för finansiella tjänster har man

prioriterat arbetet med att förbättra konsumenternas möjligheter att

överblicka och utnyttja det internationella utbudet på kredit-, sparande-,

försäkrings- och pensionsområdena. En viktig uppgift var

erfarenhetsutbyte och diskussion om förslaget till EG-direktiv om

distansförsäljning av finansiella tjänster.

Arbetet med att uppfylla handlingsprogrammet för konsument-

undervisning i skolan har fortsatt. Revidering av måldokumentet

 Förslag till mål och innehåll för konsument-undervisningen i skolan

har påbörjats. Nyhetsbrevet Nice Mail har givits ut i samarbete mellan

Nordiskt nätverk för konsumentundervisning och EU-kommissionen.

Norden och Europa

I takt med att EU-arbetet har fått en större betydelse har också det

nordiska samarbetet fått en tydligare politisk inriktning. Amsterdam-

fördraget har gett konsumentpolitiken en starkare ställning inom EU.

Detta innebär en bättre plattform för konsumentpolitiska åtgärder samt

att kravet på konsumentskydd skall tillgodoses vid utformningen och

genomförandet av övrig politik inom unionen. Ett gemensamt uttalande

rörande närmare informellt samarbete mellan medlemsstaterna inom EU

och EES om konsumentpolitiken har under året diskuterats av de

nordiska konsumentministrarna för att slutligt beslutas i januari 2000.

Samarbetet mellan medlemsstaterna bör enligt detta uttalande ta sin

utgångspunkt i de mål som ställs upp i EG-fördraget rörande

konsumentpolitiken, framför allt i artikel 153 om att främja

konsumenternas intressen och säkerställa en hög konsumentskyddsnivå

genom att bidra till att skydda konsumenternas hälsa, säkerhet och

ekonomiska intressen samt att främja deras rätt till information och

utbildning och deras rätt att organisera sig för att tillvarata sina intressen.

Ett närmare informellt samarbete skall vidare kunna underlätta en

övervakning av medlemsstaternas konsumentpolitik i enlighet med

bestämmelserna i artikel 153 i EG-fördraget. Arbetet kan ske t.ex. genom

utarbetande av nationella handlingsprogram för konsumentpolitiken där

nationella prioriteringar presenteras och programmen kan jämföras för att

ge ömsesidig inspiration och stimulera till nationellt nytänkande.

Det finns åtta nordiska nätverk som samarbetar i olika projekt inom

områdena finansiella tjänster, standardisering, produktsäkerhet,

konsumenträtt, prismärkning, konsumentundervisning, livsmedel i

konsumentperspektiv samt hushållsekonomi och skuldsanering. Mycket

av arbetet i dessa nätverk handlar om det gemensamma EU- och EES-

arbetet.

Norden och dess närområden

Målsättningen är att medverka till att utveckla de konsumentområden

som inom Norden traditionellt setts som viktiga och som närområdena

uttryckt intresse för.

Under året har arbetet koncentrerats till områdena konsument-

information, konsumenternas rättsliga ställning samt etablering av

frivilliga konsumentorganisationer.

På området konsumentinformation har utbildningsmaterial riktat till

lärare i Baltikum tagits fram. Syftet med materialet är att stärka

konsumentundervisningen. Kontakterna med Ryssland har tidigare varit

problemfyllda men har under året blivit mycket positiva och konstruktiva

i samband med planläggningen av ett seminarium i Arkhangelsk på temat

tvistlösning och reklamationshantering. Konsumenterna och företagen

var temat för ett uppskattat seminarium i Vilnius. Syftet var att ge

nordiska förebilder för hur man kan skapa och vidmakthålla spelregler

som företagen kan följa i samklang med konsumenternas intressen och

rättigheter. Vad gäller konsumentorganisationer har arbetet under 1999

koncentrerats till att stödja etablering av regionala konsumentkontor i

Litauen liksom en landsomfattande organisation i Lettland. Under året

har en förstudie gjorts angående behovet av miljömärkning i Baltikum.

3.5.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män

Samarbetet inom Norden

Till grund för samarbetet inom jämställdhetsområdet ligger ett program

för det nordiska jämställdhetsarbetet för perioden 1995-2000.

Programmet kompletteras med en årlig handlingsplan.

Samarbetet ligger väl i linje med den svenska jämställdhetspolitiken.

Arbetet koncentreras till verksamhet som främjar kvinnors och mäns lika

tillgång till de politiska och ekonomiska beslutsprocesserna, kvinnors

och mäns lika ekonomiska ställning och inflytande, inte minst i fråga om

lön, samt ett jämställt arbetsliv. Vidare prioriteras verksamhet som dels

förbättrar möjligheterna för såväl kvinnor som män att förena

föräldraskap och förvärvsarbete, dels påverkar den europeiska och övriga

internationella utvecklingen på jämställdhetsområdet. För att

effektivisera arbetet inom de prioriterade områdena verkar ministerrådet

för att jämställdhetsaspekter beaktas inom alla politikområden på lokal,

regional, nationell och nordisk nivå. En arbetsgrupp har fått i uppgift att

utarbeta ett förslag till nytt samarbetsprogram för jämställdhetssektorn

under perioden 2001-2005.

Projektet Halva makten avslutades med att den skandinaviska och

isländska utgåvan av boken Jämställda demokratier? Kön och politik i

Norden presenterades under 1999 på presskonferenser i Oslo, Stockholm

och Köpenhamn och i Reykjavik.

Projektet för att utveckla nya metoder i jämställdhetsarbetet, det s.k.

mainstreamingprojektet, har fortsatt. Samtliga nordiska länder samt de

självstyrande områdena Färöarna och Åland medverkar i totalt tio projekt

inom arbetsmarknads- och ungdomspolitik. Erfarenheten från projekten

ligger till grund för arbetet med den handbok om mainstreaming som

påbörjats. Projektet har förlängts med sex månader till juni 2000.

I enlighet med handlingsplanen om män och jämställdhet har en

arbetsgrupp tillsatts med representanter från Nordens fackliga

samorganisation (NFS) och Nordiska ministerrådet. Gruppen ska

utarbeta ett idédokument om män och jämställdhet i arbetslivet.

I anslutning till konferensen Womens Worlds 99 som hölls i juni i

Tromsö arrangerades ett Nordens hus. Vidare utarbetades en broschyr

om det nordiska samarbetet inom jämställdhetsområdet, en statistikskrift

Kvinnor och män i de nordiska länderna samt ett nyhetsbrev

Jämställdhet i Norden. De nordiska jämställdhetsministrarna deltog i en

paneldebatt om kvinnors organisering för politisk makt och mäns

deltagande i jämställdhetspolitiken.

De nordiska jämställdhetsministrarna deltog i oktober 1999 i en

konferens om kvinnor och demokrati inför millennieskiftet. Konferensen,

som hölls i Reykjavik, arrangerades av den isländska och den

amerikanska regeringen samt ministerrådet. Dess målsättning var att ge

kvinnor i de nordiska och baltiska länderna, Ryssland och USA större

möjligheter att aktivt delta i samhällsutvecklingen. Konferensdeltagarna

fokuserade bl.a. på att identifiera de hinder som föreligger för kvinnors

aktiva deltagande i demokratifrågor och åtgärder som kan vidtagas för att

röja dessa hinder.

Norden och Europa

Jämställdhetsarbetet är till stor del knutet till frågor och områden som är

aktuella inom EU och EES. De satsningar som har fastlagts i det nordiska

samarbetsprogrammet för perioden 1995-2000 är områden som också

behandlas i EU:s jämställdhetsprogram för åren 1996-2000.

I anslutning till den engelska utgåvan av boken Jämställda

demokratier? Kön och politik i Norden hölls ett seminarium i Bryssel i

december 1999 i samarbete mellan Nordiska ministerrådet, den isländska

ambassaden och EFTA.

Nordiska ministerrådets sekretariat deltog i sysselsättningsveckan i

Bryssel kring temat aktiviteter i företag och på arbetsplatser för att öka

männens möjligheter att kombinera familj och arbete.

Norden och dess närområden

Arbetsgruppen med representanter från samtliga nordiska och baltiska

länder har fortsatt sitt arbete med att följa upp de olika delarna i det

program som antagits för närområdessamarbetet inom jämställdhets-

området fram till år 2000.

De tre baltiska länderna har upprättat en administration för

jämställdhetsfrågor. Litauen har även antagit en jämställdhetslag samt

inrättat sitt första jämställdhetsombud. En katalog över de nordiska och

de baltiska ländernas arbete inom jämställdhetsområdet publicerades

under 1999. Den kommer att användas som informationsmaterial vid

seminarier. Utbildning i jämställdhetskunskap har anordnats för

kursledare i jämställdhetsfrågor under året liksom för statliga tjänstemän,

advokater och parlamentariker i de baltiska länderna. Representanter från

de tre baltiska länderna deltog också i kvinnokonferenserna i Tromsö och

i Reykjavik.

3.5.6 Lagstiftningsarbete

En ny handlingsplan

År 1996 antogs ett samarbetsprogram för lagstiftningsområdet.

Programmet har varit vägledande för samarbetet under 1999. Samarbets-

programmet kompletteras av årliga handlingsplaner som utarbetas med

utgångspunkt från de olika fackområdenas betydelse för det nordiska

lagstiftningssamarbetet. Planen anger därvid nya prioriterade initiativ och

inriktningen på det löpande samarbetet under det kommande åren. Den

handlingsplan som antogs vid det nordiska justitieministermötet i juni

1999 innehåller fyra särskilda initiativ och upptar pågående samarbete

under 13 olika områden. Vissa områden har främst relevans för

lagstiftningssamarbetet inom Norden, andra är betydelsefulla för

samarbetet med närområdena och EU/EES.

Nya initiativ

Under justitieministermötet år 1999 beslutade ministrarna att tillsätta en

nordisk grupp med tjänstemän som skall arbeta med frågor rörande

ungdomsbrottslighet. Gruppen har i uppdrag att utifrån ett brett

perspektiv, omfattande såväl brottsförebyggande frågor som frågor om

bekämpande av brottslighet, förbereda det nordiska samarbetet på

området. Ministrarna diskuterade även frågor rörande Schengen-

samarbetet, vittnesskydd och mötet i november med de baltiska

justitieministrarna.

I november i år hölls det första formella mötet mellan de nordiska och

baltiska justitieministrarna. Enighet rådde om att det regionala

samarbetet inom justitiesektorn borde fördjupas överlag. Justitie-

ministrarna pekade ut domstolarnas effektivitet och behandling av unga

lagöverträdare som två viktiga områden att inleda samarbetet med.

Såsom särskilt prioriterade områden nämner handlingsplanen även

borttagande av associationsrättsliga hinder för fusioner o.dyl. i Norden,

liksom bekämpande av barnpornografi på Internet.

Pågående samarbete

Utöver de nya initiativen för 1999/2000 samarbetar de nordiska

ländernas justitieministerier inom en rad områden; straffprocessrätt och

ekonomisk brottslighet, civilprocessrätt, inklusive revideringen av

Luganokonventionen, förvaltningsrätt, offentlighetsprincipen, EU/EES-

frågor, sjörätt, varumärkes- och mönsterrätt, allmän konsumenträtt,

särskilt konsumentköp, ersättningsrätt, familjerätt, inklusive

internationell familjerätt, sexuellt utnyttjande av barn,

kriminalitetsförebyggande frågor och IT-lagstiftning. Några av dessa

områden nämns särskilt nedan.

Straffprocessrätt och ekonomisk brottslighet

Huvudtemat för justitieministermötet i juni 1998 var Gränsöver-

skridande kriminalitet. Ministrarna diskuterade främst rättsligt samarbete

över de nordiska gränserna, gränsöverskridande för-undersöknings-

metoder och penningtvätt. Med utgångspunkt bl.a. från två rapporter om

bekämpande av MC-kriminalitet och penningtvätt sker en löpande

informationsutväxling mellan de nordiska länderna. Ett arbete som syftar

till att följa upp ministrarnas diskussion på nämnda möte sker också

fortlöpande i en grupp med nordiska tjänstemän som arbetar med att

identifiera eventuella hinder eller brister i den reglering som styr det

nordiska straffrättsliga samarbetet.

Sexuellt utnyttjande av barn

Ett annat prioriterat område, som även angavs i föregående års

handlingsplan, är bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn.

Samarbetet genomförs i samråd mellan justitiesektorn och ämbetsmanna-

kommittén för sociala frågor.

Informationstekniken och lagarna

Det nordiska samarbetet i relation till IT-lagstiftningen fortsätter med

särskild tonvikt på frågor som rör bl.a. elektronisk handel, svårigheter

med elektroniska ansökningar, förvaltningslagstiftningen och offentlig-

hetsprincipen.

EU- och EES-frågor

I de fall det inom sakområdet pågår arbete med någon rättsakt inom EU

skall, enligt handlingsplanen, lämpligt samråd ske, varvid det bl.a. bör

diskuteras hur de nordiska ståndpunkterna skall samordnas. När en

rättsakt har antagits skall samarbete ske i lämpliga former på

genomförandestadiet.

Bekämpande av främlingsfientlighet och rasism

Under våren 1999 har en grupp tjänstemän arbetat fram en rapport i

vilken de kartlagt den praktiska tillämpningen av gällande rätt avseende

främlingsfientlighet och rasism i Norden. Gruppen har också övervägt

behovet av gemensam nordisk lagstiftning på området men dragit

slutsatsen att något sådant behov av inte föreligger för närvarande.

3.5.7 Migrations- och flyktingpolitiska frågor

Ordförande i de nordiska regeringarnas samrådsgrupp för flyktingfrågor

(NSHF) under år 1999 har Norge varit. Vid det första mötet i

samrådsgruppen diskuterades endast Kosovo och evakuering av

flyktingar till de nordiska länderna. Under året har ytterligare två möten

hållits. Till dessa har även representanter för FN:s flyktingkommissarie

(UNHCR) och för International Organization for Migration (IOM) varit

inbjudna. Nordiska ministerrådet har haft en representant. I anslutning till

det sista mötet inbjöds även till möte på ministernivå. Finland tar över

ordförandeskapet under år 2000.

Bland de frågor som har varit aktuella under året kan nämnas, Kosovo,

återvändande/återtagande och integrationsfrågor.

Inom ramen för särskilda arbetsgrupper har man under året utbytt

information och diskuterat frågeställningar kring verkställighet samt

ingående av särskilda återtagandeavtal. Gemensamma EU- och

Schengenrelaterade frågor har behandlats i en särskild arbetsgrupp.

Framför allt har de nordiska ländernas planering inför sitt operativa

medlemskap inom Schengensamarbetet diskuterats. Den särskilda

arbetsgruppen för reformsamarbete med de baltiska staterna har under

året haft utvidgat mandat till att även omfatta Ryska federationen,

Vitryssland och Ukraina. Slutligen har även ett expertmöte hållits kring

frågor som rör ensamma minderåriga asylsökande.

Myndigheternas motsvarighet till samrådsgruppen Nordiska

utlänningsutskottet, har under året haft två samrådsmöteten med

företrädare för de nordiska utlänningsmyndigheterna, samt representanter

för berörda departement. Utskottet har primärt ansvar för övervakningen

av hur den nordiska passkontrollöverenskommelsen tillämpas. Den

information som utbyts vid mötena är bl.a. förestående ändringar i

ländernas viseringspolitik.

3.5.8 Ungdomsfrågor

Allmänt

Det nordiska samarbetet i ungdomsfrågor bereds inom ramen för

Nordiska ungdomskommittén, som lyder under kulturministrarna.

Nordiska ungdomskommittén är ministerrådets rådgivande och

koordinerande organ i nordiska och internationella barn- och

ungdomspolitiska frågor och innehåller representanter från såväl

myndigheter som ungdomsorganisationer. Kommittén har bl.a. i uppgift

att fördela stöd till ungdomars nordiska samarbete, att koordinera nordisk

ungdomsforskning och att följa upp arbetet med barn- och

ungdomspolitiska frågor inom alla ministerrådets sektorer. Nordiska

ministerrådets budget för nordiskt ungdomssamarbete uppgick under år

1999 till cirka fem miljoner danska kronor.

Samarbetet inom Norden

En av de viktigaste uppgifterna inom ungdomsområdet är bidragsgivning

till ungdomsorganisationernas nordiska nätverk och till olika

ungdomsprojekt. Projektstödet omfattar numera samtliga ungdoms-

initiativ oavsett om de är nationella eller lokala. Kommittén har därför

möjlighet att i större utsträckning än tidigare tillvarata andra nordiska

ungdomsinitiativ än bara dem som kommer från nationellt

stödberättigade ungdomsorganisationer. Kulturministrarna har beslutat

att 80 procent av ministerrådets budget för ungdomsfrågor skall gå till

bidragsgivning. Resterande medel avser kostnader för samordning av

nordisk ungdomsforskning samt kommitténs egna projekt och kostnader.

Det nordiska samarbetet inom ungdomsforskningen är en prioriterad

fråga för kommittén. Under perioden 1998-2001 har en forsknings-

koordinator anställts på heltid. Syftet är att stärka samarbetet mellan

ungdomsforskare, beslutsfattare och brukare. Ett nytt nordiskt femårigt

ungdomsforskningsprogram Unga i Norden antogs av kommittén under

1999 och tillställdes Nordiska ministerrådets forskningspolitiska råd för

fortsatta diskussioner kring finansiering av programmet.

Vid Nordiska rådets session i Stockholm under året rekommenderades

Nordiska ministerrådet att utarbeta en ny tvärsektoriell handlingsplan för

arbetet med barn och ungdomar för de kommande fem åren. Denna plan

ska också belysa andra sidor av barn- och ungdomars levnadsvillkor än

de som togs fram inom Handlingsplanen för nordiskt barn- och

ungdomskultursamarbete 1996-2000. Nordiska ministerrådet har givit

Ungdomskommittén i uppdrag att i samverkan med berörda parter

utarbeta ett underlag för den kommande tvärsektoriella handlingsplanen.

Norden och dess närområden

Utvecklingen av ungdomssamarbetet mellan Östersjöstaterna har varit en

prioriterad fråga sedan det finska ordförandeskapet år 1996 och

samverkan med närområdena är ett av de prioriterade områdena inom

Nordiska ministerrådets verksamhet. Inom ungdomsområdet drivs

utvecklingen i nära samverkan med andra regionala samverkans-

strukturer, exempelvis Östersjöstaternas råd.

3.6 Säkerhets- och försvarspolitiskt samarbete

Sedan år 1997 diskuteras säkerhetspolitiska frågor inom ramen för

Nordiska rådet. Det tar sig uttryck i bl. a. att säkerhetspolitiken numera är

en naturlig del av utrikesministrarnas löpande dialog och årliga

utrikespolitiska redogörelse samt att de nordiska försvarsministrarna

deltar i Nordiska rådets årliga session. Vid detta tillfälle lämnas en

gemensam nordisk försvarspolitisk redogörelse och vid sessionen i

november 1999 framfördes den av Danmarks försvarsminister. Det var

den tredje gången i Nordiska rådets historia som en sådan redogörelse

gavs.

Fredsfrämjande verksamhet

Kärnan i det nordiska försvarsrelaterade samarbetet utgörs främst av

verksamheten inom det fredsfrämjande området. För att underlätta

samarbete, koordinering och effektivisering av nordiska resurser

skapades NordSamFN i slutet av 1960-talet. Denna ersattes år 1997 av ny

samarbetsstruktur benämnd Nordcaps (Nordic Co-ordinated

Arrangement for Military Peace Support). Nordcaps kan ses som ett

verktyg för att förbättra de nordiska ländernas förmåga att agera

gemensamt inför beslut om och vid deltagande i fredsfrämjande insatser.

Nordcaps bidrar även till ett intensifierat informationsutbyte och ett

fördjupat utbildnings- och materielsamarbete mellan de nordiska

länderna. Den nordisk-polska brigaden som var verksam i Bosnien, den

nordiska bataljonen i Makedonien och nu samarbetet i Kosovo är

exempel på framgångsrikt nordiskt samarbete.

I april 1998 kom de nordiska försvarsministrarna överens om att

fördjupa och utveckla det nordiska samarbetet ytterligare inom Nordcaps.

Målsättningen skall på sikt vara att vid behov kunna sända ut en

gemensam nordisk fredsfrämjande brigad. Brigaden skall kunna bidra till

en ökad samverkansförmåga med en eventuellt utökad materiel-

samordning som följd. En nordisk fredsfrämjande brigad är ett exempel

på den pågående utvecklingen mot en alltmer multinationell europeisk

krishanteringsförmåga. En nordisk brigad skulle kunna skapa möjligheter

till större inflytande vid internationell krishantering. De nordiska

försvarsministrarna avser under försvarsministermötet våren år 2000

diskutera om bl.a. den nordiska brigadens ambitionsnivåer, uppgifter,

tidsplaner för införande, övningar och kostnader samt upprättandet av ett

fast planeringselement.

Vidare skulle ett nordiskt övningssystem kunna skapas där bl.a. större

och mindre lednings-, stabs-, tjänst- och funktionsövningar kan

genomföras. Under år 1998 beslöt försvarsministrarna även att de

nordiska länderna inom ramen för Nordcaps skulle öka erfarenhetsutbytet

från tidigare fredsfrämjande insatser. Under år 1999 beslutades dessutom

att samarbetet inom land-, sjö- och lufttransporter skall utvecklas.

Samarbetet inom ammunitions- och minröjningsområdet skall likaså

utvecklas. I varje nordiskt land inrättades minkoordinatorer för detta

ändamål. De skall rapportera sin verksamhet till Nordcaps styrkommitté

två gånger om året.

I september genomfördes för tredje gången den årliga fredsfrämjande

övningen i Partnerskap för freds anda, Nordic Peace . Övningen

genomfördes i sydvästra Finland. Strävan är att så realistiskt som möjligt

öva multifunktionella problem mellan militära förband och civila

enheter. Scenariot för övningen var uppbyggt kring en konflikt där en

multinationell styrka med stöd av en resolution antagen i FN:s

säkerhetsråd sätts in för att övervaka ett eldupphöravtal mellan två parter

enligt kapitel VI i FN:s stadga. Förutom Sverige deltog Danmark,

Finland och Norge. Estland och Ryssland deltog med militära

observatörer. I övningen deltog även ett antal ickemilitära organisationer.

Minröjningskoordinering

Det nordiska samarbetet inom minröjningsområdet har under år 1999

fortsatt. Arbetet bedrivs av de nationella minröjningskoordinatorerna och

ländernas myndigheter och omfattar områden såsom forskning,

materielutveckling, industrifrågor, utbildningsfrågor samt fredsfrämjande

och humanitära insatser.

I juni 1999 genomfördes vid Totalförsvarets ammunitions- och

minröjningscentrum (SWEDEC) en internationell ammunitionsröj-

ningskonferens med deltagare från främst Norden. Konferensen

genomfördes av SWEDEC som ett led i dess deltagande i Nordic

Demining Research Forums (NDRF) aktiviteter.

Vid SWEDEC har vidare genomförts en kurs i ammunitions- och

minröjning för utländska forskare, bl.a. från Norden. De praktiska

delarna har genomförts i samverkan med Norsk folkehjelp (NPA) i

Bosnien-Hercegovina. Utbyte har skett på utbildningssidan med norska

lärare som tjänstgjort i Sverige och svenska elever som utbildats i

Danmark. Ett arbete om gemensamma certifieringsbestämmelser för

ammunitions- och minröjning i Norden är snart slutfört.

Försvarets forskningsanstalt och dess nordiska motsvarigheter har

under året arbetat med att ta fram projektförslag för gemensam forskning

inom området.

Handlingsplan för nordiskt försvarsmiljösamarbete

Sedan hösten 1997 finns ett handlingsprogram för nordiskt

försvarsmiljösamarbete. Under år 1999 kunde de nordiska

försvarsministrarna fastställa en gemensam nordisk miljöpolicy för

försvarssektorn - Agenda 21 för försvarssektorn - utarbetad inom ramen

för samarbetet. Enligt regeringens regleringsbrev för år 2000 skall denna

Agenda 21 utgöra en övergripande miljöpolicy för Försvarsmakten och

andra försvarsmyndigheter. I samarbetet leder Sverige arbetet med ett

gemensamt nordiskt utnyttjande av anläggningar för miljöfarlig

verksamhet, exempelvis skjutfält. Sverige leder också arbetet med

kriterier för återställande av mark som skadats av militär verksamhet.

Finland leder arbetet med gemensamma miljömål för försvarssektorn.

En prioriterad del i samarbetet är försvarsmiljöbistånd till staterna i

Östersjöområdet. Norge leder detta arbete, i vilket även USA deltar. Med

utgångspunkt i ett möte i Oslo år 1998 har, genom den norska

försvarsministern, Norden bjudit in Östersjöstaterna till ett mer

konkretiserat samarbete. Genom att diskutera försvarsmiljöfrågorna

gemensamt i Norden och genom att samnordiskt driva försvars-

miljöfrågorna nationellt och internationellt ökar möjligheterna att

förbättra miljön i Norden och kring Östersjön.

Samarbetet med Estland, Lettland och Litauen

Sveriges stöd inom försvarsområdet till Estland, Lettland och Litauen

påbörjades redan år 1992. Samtliga tre länder är mitt uppe i en långsiktig

process för att bygga upp ett eget militärt försvar, gränsbevakning och

andra säkerhetsfunktioner. De nordiska länderna stödjer på olika sätt

uppbyggnaden av ett nationellt totalförsvar i respektive land och

samarbetar med flera andra länder i fråga om bl.a. uppbyggandet av en

fredsfrämjande förmåga, en baltisk bataljon "Baltic Battalion"

(Baltbat), och upprättandet av en gemensam baltisk marin enhet, "Baltic

Naval Squadron" (Baltron), i första hand avsedd för att på sikt

tillfredsställa det egna behovet av minröjning till sjöss. Som ett resultat

av nordisk och internationell samverkan upprättades år 1999 en

gemensam baltisk försvarshögskola, "Baltic Defence College"

(Baltdefcol), i Tartu i Estland. De första eleverna påbörjade sina studier i

augusti 1999. Sverige är ordförandeland i skolans styrelse och samtliga

nordiska länder lämnar stöd till skolan i form av bidrag till budgeten,

utrustning och lärare. En för Sveriges del primär målsättning med

upprättandet av en gemensam baltisk försvarshögskola är att kunna

intensifiera den betydelsefulla kunskapsöverföringen mellan Norden och

Baltikum inom flera områden, bl.a. demokratisk kontroll och styrning av

en försvarsmakt, modernt ledarskap, totalförsvar, taktik och

operationskonst med en nordisk profil som grund.

Säkerheten i Nordeuropa kan inte skiljas från säkerheten i hela det

euroatlantiska området. Ett tydligt amerikanskt engagemang i

Östersjöområdet är ett grundläggande nordiskt intresse. Länder utanför

den nordiska kretsen som lämnar ett betydelsefullt stöd till de baltiska

länderna både bilateralt och genom de multilaterala projekten är förutom

USA även Tyskland, Storbritannien, Tjeckien och Schweiz. Ett sätt att

säkerställa andra länders engagemang i Östersjöregionen är att

gemensamt utveckla verksamheten inom Partnerskap för fred (PFF) och

det Euroatlantiska partnerskapsrådet (EAPR). Som ett led i denna strävan

har ett multilateralt försvarsministermöte ägt rum med den amerikanska,

de nordiska och de baltiska ministrarna.

Försvarsmateriel

Sedan december 1994 finns ett ramavtal om nordiskt försvarsmateriel-

samarbete. Syftet med avtalet är i huvudsak att genom samarbete uppnå

ekonomiska, tekniska, och industriella fördelar. Detta avses bl.a. ske

genom gemensam utveckling eller upphandling av försvarsmateriel. Ett

utökat samarbete på materielsidan främjar ett mer effektivt utnyttjande av

de nordiska resurserna samt främjar ett ökat samarbete mellan de

nordiska ländernas försvarsindustrier. För närvarande är ett flertal

arbetsgrupper verksamma.

Inom det nordiska försvarsmaterielsamarbetet har verksamheten på

senare år ökat såväl vad gäller gemensamt mellan Danmark, Finland,

Norge och Sverige som Sveriges bilaterala samarbete med dessa länder.

Sedan några år pågår ett samarbete om en gemensam utveckling av

ubåtar, det s.k. Vikingprojektet. Under år 1999 har ett projektavtal mellan

länderna slutits i syfte att göra en gemensam anskaffning av

standardhelikoptrar. Även inom andra materielområden pågår

gemensamma projekt. Förvarsindustrierna i länderna har också ökat sitt

samarbete bl.a. inom ammunitionsområdet.

Flerårigt nordiskt säkerhetspolitiskt forskningsprogram

Under året har arbetet med det nordiska säkerhetspolitiska

forskningsprogrammet fortsatt. Under 1998 fastställdes sex

forskningsprogram, och under året 1999 har projektgrupperna fastställt

sina aktivitetsplaner. De sex projekten är följande: Militära styrkors roll

och funktion i ljuset av den nya säkerhetsordningen, fredsfrämjande

operationer, komparativ nordisk säkerhetspolitisk doktrin nu och i

framtiden, co-operation, conflict or caos the future of Russian security

policy and its implication for the Nordic/Baltic region, komparativ

nordisk säkerhetspolitik under kalla kriget, funktionell säkerhet i en

globaliserad värld.

Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 mars 2000

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Freivalds,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar skrivelse 1999/2000:90 Nordiskt samarbete 1999

Skr. 1999/2000:90

2

1