Regeringens proposition 1992/93:124

om skatt på dieselolja m.m.

Prop. 1992/93:124

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 12 november 1992.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att kilometerskatten för dieseldrivna fordon slopas den 1 oktober 1993 och ersätts med en särskild skatt på dieselolja.

Den särskilda skatten på dieselolja föreslås bli 1,35 kr per liter och skall tas ut utöver nu gällande energi- och koldioxidskatter. Skatten skall tas ut för sådan dieselolja som används i personbilar, bussar och lastbilar. Energiskatten för oljeprodukter i miljöklass 1 föreslås sänkt till 5 kr per m''.

Ett särskilt märkningssystem föreslås infört för att det skall bli möjligt att skilja mellan hög- och lågbeskattad olja. Ett särskilt sanktionssystem föreslås tillämpat vid oriktig användning av märkta oljeprodukten

Vissa justeringar av fordonsskatteraa på personbilar, lastbilar och bussar föreslås. För lastfordonen föreslås dessutom vissa ändringar i for­donsskatterna som en anpassning till nya bärighetsregler for vägnätet.

Som en följd av EES-avtalet föreslås vissa skattereduktioner för lastfordon som används i s.k. kombinerad trafik. Dessa regler föreslås träda i kraft redan den I januari 1993.

En viss justering föreslås av ikraftträdanderegleraa för de regler om försäljningsskatt inom miljöklassystemet som riksdagen tidigare beslutat om, I samband därmed föreslås vissa ändringar av skattskyldighets-regleraa i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon. Dessa ändringar föreslås träda i kraft den 1 januari 1993.

1 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 124

Propositionens lagförslag

Prop. 1992/93:124

1   Förslag till

Lag om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter

Härigenom föreskrivs följande.

Fastställande av dieseloljeskatt m.m.

1

§ Dieseloljeskatt skall betalas till staten enligt denna lag för oljepro­dukter som är skattepliktiga enligt lagen (1957:262) om allmän energi­skatt. Skatt skall dock inte tas ut om oljeprodukten har en lägsta flyttem-peratur på 15° C.

2

§ Skatt skall inte tas ut för oljeprodukter som har försetts med märkämnen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka märkämnen som skall användas och vilka mängder som skall tillsättas.

Märkning som avses i första stycket får ske endast på depå som är godkänd av beskattningsmyndigheten och skall ha skett senast när skattskyldighet för oljeprodukten inträder enligt 8 § första stycket 1 och 4 lagen (1957:262) om allmän energiskatt.

3 § Om skattepliktig oljeprodukt förs in i landet av någon som inte är

registrerad som skattskyldig hos beskattningsmyndigheten skall skatten

betalas till tullmyndigheten. Därvid är tullagen (1987:1065) och 9 kap.

4  § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter

tillämpliga.

1 fall som avses i första stycket skall skatt inte tas ut om oljeprodukten har försetts med märkämnen som avses i 2 § senast när produkten anmäls till förtullning.

4 § Bränsletank på personbil, lastbil och buss som är eller bör vara

upptagen i bilregistret far inte innehålla oljeprodukt enligt 1 § som är

försedd med sådana märkämnen som avses i 2 § första stycket om

bränsletanken förser fordonets motor med bränsle,

Bestämmelseraa i första stycket gäller även oljeprodukt, från vilka märkämnen som avses i 2 § första stycket har avlägsnats.

Bestämmelsema i första och andra styckena gäller även för fordon som bmkas med stöd av saluvagnslicens enligt 38 § bilregisterkungörelsen (1972:599) samt fordon som förts in till Sverige för tillfälligt bmkande här och inte är registrerat här.

5

§  Dieseloljeskatt tas ut med 1 350 kronor per kubikmeter.

6

§ Beteckningar i denna lag har samma betydelse som i fordonskungör­elsen (1972:595) och i bilregisterkungörelsen (1972:599).

Som ägare av ett fordon anses vid tillämpning av denna lag den som är Prop. 1992/93:124 eller bör vara upptagen i bilregistret som ägare. I fråga om ett fordon som innehas på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt eller som iimehas med nyttjanderätt för bestämd tid om minst ett år anses innehavaren som ägare. Innehas fordonet i annat fåll med nyttjanderätt, anses innehavaren som ägare, om han har befogenhet att bestämma om förare eller anlitar annan förare än ägaren har utsett.

7 § Bestämmelserna i 6 § första stycket 1 och 2, 7 §, 8 § första stycket

1 och 4, 27 och 32 §§ lagen (1957:262) om allmän energiskatt tillämpas

i fråga om dieseloljeskatt.

Regler om förferandet vid beskattningen fmns i lagen (1984:151) om punktskatter och prisrcgleringsavgifter.

8 § I deklaration for redovisning av dieseloljeskatt far avdrag göras för

samma skatt på de oljeprodukter som

1.

i beskattat skick förvärvats för återförsäljning eller förbmkning i egen rörelse,

2.

återtagits i samband med återgång av köp,

3.

av den skattskyldige eller för hans räkning förts ut ur Sverige eller förts till svensk frihamn för aimat ändamål än att förbmkas där,

4.

sålts med förlust för den skattskyldige, i den mån förlusten hänför sig till bristande betalning från köpare.

Avdrag enligt första stycket 4 får göras med belopp som svarar mot så stor del av skatten som förlusten visas utgöra av varans försäljningspris. Har sådant avdrag gjorts och inflyter därefter betalning skall redovisning åter lämnas för skatten på den oljeprodukt som betalningen avser.

Straffbestämmelser m.m.

9 § Den som från oljeprodukter avlägsnar sådana märkämnen som av­

ses i 2 § första stycket eller på annat sätt tar befattning med oljepro­

dukter, för vilka dieseloljeskatt inte erlagts, i syfte att dessa skall

användas i strid mot 4 § döms till böter eller fängelse i högst sex

månader.

Har brottet rört betydande värden eller är det i annat fell att anse som grovt skall, om förferandet inte utgör led i gäming som är belagd med strängare straff enligt skattebrottslagen (1971:69), dömas till fängelse i högst två år.

10

§ För försök eller förberedelse till brott enligt 9 § andra stycket skall dömas till ansvar enligt 23 kap, brottsbalken.

11

§ Ett föremål som använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag eller dess värde får förklaras förverkat, om det är nödvändigt för att förebygga brott eller det fmns andra särskilda skäl till det.

Angående beslag av egendom som kan antas bli förverkad gäller bestämmelserna om beslag i rättegångsbalken.

12 §   Anträffas oljeprodukter där sådana märkämnen som avses i 2 §    Prop. 1992/93:124

första stycket har avlägsnats och för vilka dieseloljeskatt inte betalts, i

annat utrymme än bränsletank som förser motor på personbil, lastbil eller buss med bränsle och är det uppenbart att oljeprodukterna avsetts för tillförsel till sådan bränsletank i strid mot 4 §, påför beskattnings­myndigheten den, som ansvarat för att de nämnda ämnena avlägsnats, dieseloljeskatt med belopp som motsvarar den skatt som skulle ha tagits ut för oljeproduktema enligt 5 §,

Avgiftsbestämmelser m.m.

13 § En särskild avgift tas ut för motorfordon vars bränsletank inne­

håller oljeprodukter i strid mot 4 §, Avgiften uppgår för personbil till

10 000 kronor. Avgiften beräknas för bussar och lastbilar på följande

sätt.

Skattevikt,

Avgift, kronor

kilogram

0-

3 500

10 000

3 501 -

10 000

20 000

10 001 -

15 000

30 000

15 001-

20 000

40 000

20 001 -

50 000

Med skattevikt avses den vikt efter vilken fordonsskatt beräknas enligt fordonsskattelagen (1988:327).

Avgiften tas ut för varje tillfälle, som bränsletank påträffas med oljeprodukter i strid mot 4 §.

14 § Har avgift påförts någon och skall sådan avgift påföras honom för

ytterligare tillfälle inom ett år från det tidigare tillfället, tas avgiften ut

med en och en halv gäng högre belopp än som följer av 13 §,

15    §  Avgift enligt 13 och 14 §§ påförs ägaren till fordonet.

Bmkar någon aimans fordon utan lov, påförs bmkaren avgiften.

16

§ I fråga om fordon, som är registrerat här i landet, påförs avgift enligt 13 och 14 §§ genom beslut av länsstyrelsen i det län där den i bilregistret antecknade ägaren av fordonet har sin adress enligt registret. I fråga om andra fordon påförs avgiften av Länsstyrelsen i Stockholms län.

17

§ Om det fmns särskilda skäl, kan länsstyrelsen medge nedsättning av eller befrielse från avgift enligt 13 och 14 §§.

18

§ Tillsynen över efterlevnaden av denna lag skall utövas av polis­myndigheterna samt av tullmyndighetema vad avser gränskontroll av personbil, lastbil och buss till och från utlandet.

19 §    För kontroll av efterlevnaden av denna lag har polismyndig-    Prop. 1992/93:124

hetema och aiman tillsynsmyndighet rätt till tillträde till låsta utrymmen

i fordon. Myndigheten har rätt att få de upplysningar, handlingar och prov som behövs för tillsynen. För uttagna prov betalas inte ersättning.

20 § Bestämmelsema i 3 § andra stycket och tredje stycket första

meningen, 10 § andra stycket, 45 § första stycket, 56, 66 och 85 §§

fordonsskattelagen (1988:327) skall tillämpas på avgift enligt denna lag.

Allmänt ombud för avgift enligt denna lag är den som förordnats som

ombud med stöd av 3 § Q ärde stycket fordonsskattelagen.

21

§ Bestämmelseraa i 3 kap. 715 §§, 8 kap. 8 § samt 9 kap, 3 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter får tillämpas även för att begära upplysningar till ledning för beslutet om avgift enligt 13 14 §§ denna lag. Beslut ora att begära upplysning får fettas, utom av länsstyrelsen, av beskattningsmyndigheten.

22

§ Länsstyrelsens beslut enligt 16 och 17 §§ får överklagas hos länsrätten. Skrivelsen med överklagandet skall ha kommit in till länsstyrelsen inom tre veckor från den dag då klaganden fick del av beslutet. För allmänna ombudet räknas dock tiden från beslutets dag. I fråga om överklagande tillämpas vidare 8 kap. 1 § andra stycket, 2 § andra stycket samt 3 5 §§ lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter.

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1993.

2    Förslag till

Prop. 1992/93:124

Lag om lagerskatt på dieselolja

Härigenom föreskrivs följande.

1

§ Den som den 1 oktober 1993 innehar oljeprodukter som anges i 1 § lagen (1992:000) om dieseloljeskatt och användning av vissa oljepro­dukter skall till staten betala lagerskatt enligt denna lag.

2

§ Lagerskatt tas ut för sådana oljeprodukter enligt 1 § för vilka skattskyldighet enligt 8 § första stycket 1 lagen (1957:262) om allnwin energiskatt har inträtt den 1 oktober 1993 och som är avsedda att förbmkas för framdrivande av sådana fordon som avses i 4 § lagen (1992:000) om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter. Lagerskatt tas dock inte ut för den del av produktema som understiger 5 000 liter eller, i fråga om den som driver detaljhandel med skatteplikti­ga oljeprodukter, 5 000 liter för varje särskilt försäljningsställe.

3

§  Lagerskatt tas ut med 1 350 kronor per kubikmeter.

4

§ Den som är skyldig att betala lagerskatt skall lämna en deklaration till beskattningsmyndigheten om sitt innehav av oljeprodukter som skall beskattas enligt denna lag. Deklarationen skall ta upp de lagrade oljeproduktemas art och kvantitet, lagringsplatseraa, den använda mätningsmetoden och lagerskattens belopp.

Deklaration skall ha kommit in till beskattningsmyndigheten senast den 25 november 1993. Lagerskatten skall senast samma dag vara inbetald till myndigheten.

Deklaration skall avges på heder och samvete samt upprättas på blankett enligt formulär som fastställs av Riksskatteverket.

5 § Lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter är

tillämplig i fråga om lagerskatt. Därvid iakttas följande. 2 kap 1-9 §§, 5

kap 1 § första och andra styckena, 3-5 §§ och 9 §, 6 kap samt 7 kap 5 §

skall inte tillämpas. Vad som föreskrivs i 4 kap 2 § första stycket skall

gälla om deklaration har kommit in senast den 20 december 1993.

Dröjsmålsavgift enligt 5 kap 8 § 1 skall tas ut om skattebeloppet inte har

betalats senast den 20 december 1993. Ränta enligt 5 kap 12 § första

stycket 1 utgår från den 20 december 1993.

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1993.

3    Förslag till

Prop. 1992/93:124

Lag om ändring i vägtrafikskattelagen (1988:327)

Härigenom föreskrivs i fråga om vägtrafikskattelagen (1988:327)'

dels att 8, 26-35, 40, 48-50, 52, 71-73, 75 och 77 §§ samt bilaga 2 till lagen skall upphöra att gälla,

dels att huvudmbrikema närmast före 12 och 26 §§ och underrabriker­na närmast före 26, 30, 34, 48, 69, 71, 74 och 77 §§ skall utgå,

dels att i 4, 56, 67 och 68 §§ ordet "vägtrafikskatt" i olika böjningsfor­mer skall bytas ut mot "fordonsskatt" i motsvarande form,

dels att nuvarande bilaga 3 till lagen skall betecknas bilaga 2,

dels att mbriken till lagen skall lyda "Fordonsskattelag",

dels att i bilagoma 1 och 2 ordet "vägtrafikskattelagen" skall bytas ut mot "fordonsskattelagen",

dels att huvudmbriken närmast före 69 § skall lyda "Återbetolning av skatt för fordon som använts utomlands"

dels att 1, 2, 5, 9, 14, 36, 42, 46, 53, 55, 64-66, 69, 74, 76, 79, 83-84 och 88 §§ samt bilaga 1 till lagen skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny bestämmelse, 70 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

1§

Vägtrafikskatt skall betolas till       Fordonsskatt   skall   betolas   till stoten enligt denna lag i form av    stoten enligt denna lag. fordonsskatt och kilometerskatt.

Beteckningar i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörel­sen (1972:595) och i bilregisterkungörelsen (1972:599), om inte annat sägs.

Med bensin avses i denna lag de Med dieselolja avses i denna lag

produkter som är skattepliktiga de produkter som är skattepliktiga

enligt lagen (1961:372) ombensin- enligt 7§ lagen (1992:000) om

skatt.

dieseloljeskatt och användning av

vissa oljeprodukter.

2 §2

Bestämmelsema om skatt i denna Bestämmelsema om skatt i denna

lag, med undantog av bestämmel- lag, med undantog av bestämmel­

sema i 64 och 88 §§, gäller också sema i 64 och 88 §§, gäller också

för skattetillägg, förseningsavgift, för skattetillägg, ränto och dröjs-

ränto och dröjsmålsavgift.

målsavgift.

'Senaste lydelse av 50 § 1990:403

67

§ 1990:403

68

§ 1991:179 bilaga 2 1992:883. Senaste lydelse 1992:644.

Nuvarande lydelse

5§'

Med skattevikt avses den vikt efter vilken vägtrafikskatt beräknas. Skattevikten utgör för

personbil,   motorcykel,   traktor       tjänstevikten eller motorredskap

buss, lastbil, tung terrängvagn totolvikten, dock högst den brat-

eller annan släpvagn än påhängs- tovikt med vilken fordonet far

vagn

föras på väg som är upplåten för

högst 10 tons axeltryck eller 16

tons boggitryck

den  del  av  fordonets  totolvikt

påhängsvagn

som vilar på dess festo axel eller

festo axlar, dock högst den bmtto­vikt med vilken fordonet får föras på väg som är upplåten för högst 10 tons axeltryck eller 16 tons boggitryck. Kan en buss, lastbil, tung terrängvagn eller släpvagn förses med två eller flera olika karosserier, beräknas skattevikten efter det karosseri som ger högst totolvikt för fordonet. I fråga om lastbil som kan förses med anordning för påhängsvagn beräknas dock skattevikten efter fordonets totolvikt med sådan anordning.

Prop. 1992/93:124

Föreslagen lydelse

5§

Med skattevikt avses den vikt efter vilken fordonsskatt beräknas. Skattevikten utgör för

personbil, motorcykel, traktor eller motorredskap

buss, lastbil, tung terrängvagn eller annan släpvagn än påhängs­vagn

tjänstevikten

totolvikten, dock högst den bmt­

tovikt med vilken fordonet får

föras på väg som hänförs till bä­

righetsklass 1 enligt 106 § vägtra­

fikkungörelsen (1972:603)

påhängsvagn

den  del  av  fordonets  totolvikt

som vilar på dess festo axel eller feste axlar, dock högst den bmtto­vikt med vilken fordonet får föras på väg som hänförs till bärighets­klass 1 enligt 106 § vägtrafikkun­görelsen. Kan en buss, lastbil, tung terrängvagn eller släpvagn förses med två eller flera olika karosserier, beräknas skattevikten efter det karosseri som ger högst totolvikt för fordonet. I fråga om lastbil som kan förses med anordning för påhängsvagn beräknas dock skattevikten efter fordonets totolvikt med sådan anordning.

Senaste lydelse enligt förslag i prop. 1992/93:28.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:124

9§' Motorcyklar, personbilar, lastbilar eller bussar som enligt bilregistret har årsmodellsbeteckning 1950 eller äldre är inte skattepliktiga.

Påhängsvagnar med en skat­tevikt över 3 000 kilogram är inte skattepliktiga, om de dras uteslu­tande av personbilar, lastbilar eller bussar som inte är bensin- eller gasoldrivna eller av sädana fordon som avses i 21 § andra stycket 2.

Påhängsvagnar med en skat­tevikt över 3 000 kilogram är inte skattepliktiga, om de dras uteslu­tande av personbilar, lastbilar eller bussar som kan drivas med diesel­olja eller av sådana fordon som avses i 21 § andra stycket 2.

14 §

För en personbil som hör hemma i en kommun som anges i bilaga 2 till denna lag skall fordonsskatt betolas enligt bilaga 1 endast till den del fordonsskatten för år räk­nat överstiger 384 kronor.

För en personbil som hör hemma i en kommun som anges i bilaga 3 till denna lag skall fordonsskatt betolas enligt bilaga 1 endast till den del fordonsskatten för år räk­nat överstiger 384 kronor.

En personbil anses höra hemma i den kommun där den skattskyldige har sin adress enligt bilregistret vid den tidpunkt som anges i 16 § försto eller andra stycket eller vid ingången av den tid som anges i 16 § tredje stycket. Saknas sådan adress gäller i stället den adress som borde vara antecknad i bilregistret.

Försto stycket tillämpas endast i samband med att fordonsskatt skall betolas enligt vad som i övrigt gäller enligt denna lag.

36 §

men

Den som är missnöjd med ett beslut enligt försto stycket kan begära omprövning enligt 37-39 §§.

Regeringen föreskriver vilken myndighet som svarar för beslut om skatt enligt försto stycket.

Vägtrafikskatt beslutos, om inte annat följer av 37-41 §§, genom automatisk datobehandling på gmndval av uppgifter i bilregistret. Om det i bilregistret saknas uppgif­ter som behövs för bestämmandet av skatten, bestäms den enligt före­skrifter som meddelas av regering­en eller den myndighet som rege­ringen bestämmer.

Fordonsskatt beslutos, om inte annat följer av 37-39 §§ och 41 §, genom automatisk datobehandling på gmndval av uppgifter i bil­registret. Om det i bilregistret saknas uppgifter som behövs för bestämmandet av skatten, bestäms den enligt föreskrifter som med­delas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm-

42 

§

'

Beskattningsmyndigheten skall genom beslut om efterbeskattning festställa den ytterligare vägtrafik­skatt som skall betolas i de fell skatt har undandragits genom att

Beskattningsmyndigheten skall genom beslut om efterbeskattning festställa den ytterligare fordons­skatt som skall betolas i de fell skatt har undandragits genom att

"Senaste lydelse 1989:702. Senaste lydelse 1991:1911.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:124

1.

ett fordon har bmkats i strid mot vad som är föreskrivet om registrering och avställning av fordon,

2.

föreskriven anmälan till registreringsmyndigheten inte har gjorts,

3.  oriktig uppgift har lämnats i anmälan eller ansökan till registrerings-

eller beskattningsmyndigheten eller annars under förferandet till ledning

för beskattningen,

4.

fordonet inte har undergått 4. fordonet inte har undergått föreskriven registreringsbesiktning föreskriven registreringsbesiktning efter ändring som avses i 15 § efter ändring som avses i 15 §, eller 32 §,

eller

5.

uppgifi om körsträcka för kilometerskattepliktigt fordon inte har lämnats i vederbörlig ordning eller oriktig uppgift har lämnats om körsträckan,

6.      ett kilometerskattepliktigt

fordon har brukats i strid mot 26 §

andra stycket, eller

7.   oriktig uppgift har lämnats i 5. oriktig uppgift har lämnats i

mål om skatt.

mål om skatt.

Vid efterbeskattning får 41 § tillämpas.

46 §

Har den som är skattskyldig Har den som är skattskyldig undandragit skatt på sätt som anges undandragit skatt på sätt som anges i 42 §, skall han i samband med i 42 §, skall han i samband med beslut enligt 37, 38 eller 40 § eller beslut enligt 37 eller 38 § eller vid vid beslut om efterbeskattning beslut om efterbeskattning påföras påföras en särskild avgift (skattetil- en särskild avgift (skattetillägg), lägg). Skattetillägget är tjugo pro- Skattetillägget är tjugo procent av cent av det skattebelopp som un- det skattebelopp som undandragits. dandragits.

Om den skattskyldige i mål om skatt skriftligen lämnat uppgift som befirms oriktig, skall han påföras skattetillägg med tjugo procent av den skatt som inte skulle ha påförts, om den oriktiga uppgiften godtogits.

53

§

Regeringen eller den myndighet       Regeringen eller den myndighet

som   regeringen   bestämmer   får

som   regeringen   bestämmer   får

meddela föreskrifter om undantog

meddela föreskrifter om undantog

från 51 och 52 §§ för vissa gmp-

från 51   § för vissa gmpper av

per av fordon.

fordon.

55 §

Skatt som har festställts enligt       Skatt som har festställts enligt

37-42 §§ eller genom beslut om    37-5P §§, 47-42 §§ eller genom

rättelse enligt 45 § försto stycket    beslut om rättelse enligt 45 § försto

skali  betolas  inom den  tid  som    stycket skall betolas inom den tid

10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:124

beskattningsmyndigheten   bestäm-    som     beskattningsmyndigheten

mer.

bestämmer.

64 §

Ett skattepliktigt fordon får inte använcfes, om fordonsskatten inte har betolats inom den tid som har bestämts enligt denna lag. Fordonet fär dock användas, om det är fråga om

Ett skattepliktigt fordon får inte användas, om vägtrafikskatten inte har betolats inom den tid som har bestämts enligt denna lag. Fordonet får dock användas, om det är fråga om

1.

skatt som avser tid före det närmast föregående skatteåret,

2.

skatt som en tidigare ägare av fordonet är skyldig att betola och som har festställts genom beslut om efterbeskattning enligt 42 § eller avser ytterligare skatt som beslutots efter ägarbytet,

3. kilometerskatt som en tidiga­re ägare av fordonet är skyldig att betala och som inte har förfallit till betalning vid ägarbytet,

4. skatt för vilken anstånd med 3. skatt för vilken anstånd med

betolningen föreligger.

betolningen föreligger.

Om det fmns särskilda skäl, får beskattningsmyndigheten medge att ett visst fordon får bmkas utan hinder av försto stycket.

65 §

Har ett fordon sålts vid exekutiv försäljning eller av ett konkursbo, far det bmkas av den nye ägaren även om fordonsskatt eller kilome­terskatt, som tidigare ägare är skattskyldig för, inte har betolats. Detsamma gäller för fordon som tillhör ett konkursbo i fräga om skatt som konkursgäldenären eller en tidigare ägare är skattskyldig för.

Har ett fordon sålts vid exekutiv försäljning eller av ett konkursbo, far det bmkas av den nye ägaren även om fordonsskatt, som tidigare ägare är skattskyldig för, inte har betolats. Detsamma gäller för fordon som tillhör ett konkursbo i fråga om skatt som konkursgälde­nären eller en tidigare ägare är skattskyldig för.

66 Betolas inte skatten i rätt tid skall Bestämmelsema i uppbördslagen (1953:272) om indrivning, avkort­ning och avskrivning gäller även skatt enligt denna lag. Vad som sägs i 67 § försto stycket upp­bördslagen om skattemyndighet skall därvid i stället gälla beskatt­ningsmyndigheten. Fordonsskatt som skulle ha betolats men inte har erlagts får avkortas genom auto­matisk datobehandling på gmndval av  uppgifter  i   bilregistret.   Vid

den drivas in.

Bestämmelsema i uppbördslagen (1953:272) om indrivning, avkort­ning och avskrivning gäller även skatt enligt denna lag. Vad som sägs i 67 § försto stycket upp­bördslagen om skattemyndighet skall därvid i stället gälla beskatt­ningsmyndigheten. Fordonsskatt som skulle ha betolats men inte har erlagts får avkortas genom auto­matisk datobehandling på gmndval av   uppgifter   i   bilregistret.   Vid

*Senaste lydelse 1992:644.

11

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:124

45 och 84 §§ tillämpas.

Införsel enligt 15 kap. utsökningsbalken får äga mm vid indrivning av skatten.

återbetelning av skatt skall avrä­knas endast sådan till betelning förfellen fordonsskatt eller kilome­terskan som inte erlagts, dröjs­målsavgift och skattetillägg som belöper på sådan skatt, försenings­avgift enligt 48 § samt sådana av­gifter enligt bilregisterkungörelsen (1972:599) som uppbärs i samband med uppbörd av vägtrafikskatt. I fråga om avräkningen skall 37, 38,

återbetelning av fordonsskatt skall avräknas endast sådan till betehiing förfellen fordonsskatt som inte erlagts, dröjsmälsavgift och skatte­tillägg som belöper på sådan skatt samt sådana avgifter enligt bil­registerkungörelsen (1972:599) som uppbärs i samband med upp­börd av fordonsskatt. I fråga om avräkningen skall 37, 38, 45 och 84 §§ tillämpas.

69 §

Om det för kilometerskattepliktig buss, lastbil eller släpvagn som använts utomlands har utgått skatt eller avgift där för trafik med eller innehav av fordonet, får beskatt­ningsmyndigheten, efter ansökan, medge återbetalning av fordons­skatt för varje dygn för vilket skatt eller avgift har erlagts i utlandet. Skatten betelas tillbaka med ett belopp per dygn som motsvarar 3 procent av skatten för den månad under vilken användningen skett. Motsvarande gäller när ett sådant fordon använts i Norge och det har utgått kilometerskatt där för for­donet.

Beskattningsrrtyndighetenfår efter ansökan medge återbetalning av fordonsskatt om en buss eller en lastbil som kan drivas med diesel­olja eller en släpvagn som dras av ett sådant fordon har använts utomlands, och om skatt eller avgift där tagits ut för trafik med eller innehav av fordonet. Återbe­talning får medges för varje dygn för vilket skatt eller avgift har erlagts i utlandet. Skatten betolas tillbaka med ett belopp per dygn som motsvarar 3 procent av skatten för den månad under vilken an­vändningen skett.

70 a §

Om en lastbil eller en släpvagn har transporterats på järnväg inom Sverige får beskattningsmyndig­heten, efter ansökan, medge åter­betalning av hela eller halva den fordonsskatt som har betalats för fordonet för det skatteår då trans­porten ägt rum.

Har fordonet transporterats på järnväg sammanlagt minst 120 dygn uruier skatteåret återbetalas hela fordonsskatten. Har fordonet transporterats på järnväg under minst 60 dygn men mindre än 120 dygn återbetalas halva fordonsskat­ten.

12

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:124

Berättigad till återbetalning är den som är skattskyldig för for­donet vid utgången av skatteåret eller, om skatteplikten för fordonet upphört dessförinnan av annan anledning än avställning, den som då var skattskyldig för fordonet. Ansökan om återbetalning tas upp till prövning endast om den har kommit in till beskattningsmyndig­heten inom fyra månader efter skatteårets utgång. För beskatt­ningsmyndighetens beslut tillämpas 37och38§§.

74 § Som   fömtsättning   för   återbe-       Som   fömtsättning   för   återbe­tolning eller awäkning enligt 69    tolning enligt 69 § gäller att upp-eller 71 § gäller att uppgifter om    gifter om användningen utomlands användningen utomlands länmas i    lämnas i enlighet med de föreskrif-enlighet med de föreskrifter som    ter som regeringen meddelar, regeringen meddelar. Beskattnings­myndigheten får på  ansökan  av fordonsägaren ändå medge återbe­talning  eller avräkning,   om  det finns särskilda skäl.

I fråga om fordon som re­gelmässigt förs ut ur eller in i landet fiera gånger per dygn får beskattningsmyndigheten på be­gäran av den skattskyldige medge att uppgifier enligt första stycket inte behöver lämnas.

76 §

Har återbetolning av skatt skett Har återbetolning av skatt skett med för högt belopp till följd av med för högt belopp till följd av oriktig uppgift som läinnats av den oriktig uppgift som lämnats av den skattskyldige eller för hans räk- skattskyldige, skall den skattskyldi-ning, skall den skattskyldige betola ge betola tillbaka vad han fått för tillbaka vad han fått för mycket, mycket. Detsamma gäller när den skattskyl­dige inte lämnat någon uppgift.

I fråga om åtgärd för uttogande av vad som skall betolas tillbaka enligt förste stycket gäller bestämmelsema om skattebeslut och efterbeskattning i tillämpliga delar.

79 §7

Bmkas ett fordon i strid mot 64 § sedan fordonets registreringsskylter har togits om hand enligt 78 §, döms ägaren till böter eller fängelse i högst sex månaden

''Senaste lydelse 1991:312.

13

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:124

Till samma straff döms ägaren till ett avställt fordon som bmkas, om fordonets registreringsskyltor har togits om hand enligt 78 § och brakandeförbud skulle ha gällt för fordonet enligt 64 § om fordonet hade varit skattepliktigt.

Bmkas ett fordon pä annat sätt i strid mot 64 §, döms ägaren till penningböter.

Bmkas ett fordon pä annat sätt i strid mot 26 § andra stycket eller 64 §, döms ägaren till penning­böter.

Om ägaren visar att han iakttogit vad som ankommit på honom för att hindra att fordonet bmkades, är han fri från ansvar.

83 

§

Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnar oriktiga uppgifter som är ägnade att leda till att skatten enligt 69 eller 71 § betalas tillbaka eller avräknas med för högt belopp döms till böter eller fängelse i högst sex månader, om ej gämingen är belagd med strängare straff i skattebrottslagen (1971:69),

Detsamma gäller den som med avsikt att skatt skall återbetalas eller avräknas medför högt belopp underlåter att lämna uppgifter enligt 74 §.

Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnar oriktiga uppgifter som är ägnade att leda till att skatten enligt 69 eller 70 a  betolas tillbaka med för högt belopp döms till böter eller fängelse i högst sex månader, om ej gämingen är belagd med sträng­are straff i skattebrottslagen (1971:69).

84 §«

Beslut om skatt som avses i 38, 39 eller 42 § eller beslut som avses i 89 § eller som avser rättelse enligt 45 § försto stycket eller anstånd att betola skatt får överklagas hos länsrätten av den skattskyldige och av det allmänna ombudet. Allmänna ombudets överklagandetid räknas från beslutets dag.

Beslut enligt 64 § andra stycket       Beslut enligt 64 § andra stycket eller enligt 74 § aruira stycket far    får överklagas hos Riksskattever-överklagas   hos    riksskatteverket.    ket.   Riksskatteverkets  beslut   får Riksskatteverkets   beslut   far   inte    inte överklagas, överklagas.

Länsrättens beslut avseende undantegande av handling från skatterevi­sion får inte överklagas.

Bestämmelsema i 8 kap. 1 § andra stycket, 7 och 8 §§ lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter gäller även för fordonsskatt. Vad där sägs om allmänt ombud gäller då allmänt ombud enligt 3 §. Det allmänna ombudet får föra tolan till den skattskyldiges förmån. Han har då

Bestämmelseraa i 8 kap. 1 § andra stycket, 7 och 8 §§ lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter gäller även för vägtrafikskatt. Vad där sägs om allmänt ombud gäller då allmänt ombud enligt 3 §. Det allmänna ombudet får föra telan till den skattskyldiges förmån. Han har då

Senaste lydelse 1990:403.

14

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:124

sanuna behörighet som den skatt-    samma behörighet som den skatt­

skyldige,

skyldige.

Har en part överklagat ett beslut om fastställande av skatt eller om efterbeskattning får också motparten överklaga beslutet, även om den för honom stedgade överklagandetiden gått ut. Motpartens överklagande skall ha kommit in inom två veckor från utgången av den tid inom vilken det försto överklagandet senast skulle ha kommit in. Återkallas eller förfeller på annat sätt det förste överklagandet, är även det senare förfellet.

88 f

Om det fmns synnerliga skäl, kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medge nedsättning av eller befrielse från skatt enligt denna lag eller medge att traktor, som enligt denna lag skall höra till klass I, hänförs till klass 

II. 

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm­mer kan också, om det finns syn­nerliga skäl, besluta om befriebe från kilometerskatteplikt och om att förhöjd fordonsskatt i stället skall påföras. Medges nedsättning av eller befrielse från skatt, fär med­givandet avse även på skatten belöpande skattetillägg./örje/j/wj-avgift, ränto och dröjsmålsavgift.

Om det finns synnerliga skäl, kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medge nedsättning av eller befrielse från skatt enligt denna lag eller medge att traktor, som enligt denna lag skall höra till klass I, hänförs till klass 

II. 

Medges nedsättning av eller befrielse frän fordonsskatt, får medgivandet avse även på skatten belöpande skattetillägg, ränto och dröjsmålsavgift.

'Senaste lydelse 1992:644.

15

Bilaga 1 till vägtrafikskattelagen (1988:327)"*

Nuvarande lydelse

Fordonsskatt

Prop. 1992/93:124

Fordonsslag

Skattevikt, kilogram

Skatt, kronor

grund-

tilläggsbelopp

belopp

för varje helt hundratal kilogram över den lägsta vikten i klassen

A

Motorcyklar

1

Tvåhjulig motorcykel

0-       75

100

0

utan sidvagn

76-

125

0

2

Annan motorcykel

0-

200

0

B

Personbilar

0-     900

355

0

901 -

445

90

C

Bussar

1

Buss som är

0-   1 600

355

0

inrättad Jor

1 601 - 3 000

391

36

drift endast

3 001 -

895

0

med bensin

eller gasol

2

Annan buss

0-   1 600

355

0

1 601 - 3 000

391

36

3001 -   7000

895

14

7 001 -10 000

1 455

35

10 001 -30 000

2 505

61

30 001 -

14 705

0

D

Lastbilar

1

Lastbil som är

0-   1 600

355

0

inrättad för

1 601 - 3 000

391

36

drift endast

3 001 -

895

0

med bensin

eller gasol

2

Annan lastbil 2.1 med anordning för påhängs­vagn

med två hjul-

0-   1 600

540

0

axlar

1 601 -  3 000

565

25

3001 -10 000

915

85

10 001 -14 000

6 865

193

14 001 -

14 585

339

med tre eller

0-   1 600

540

0

flera hjul-

1 601 - 3 000

565

25

axlar

3001 -11 000

915

95

11 001 -15 000

8 515

115

15 001 -18000

13 115

135

18 001 -23 000

17 165

246

23 001 -27 000

29 465

210

27 001 -

37 865

0

'"Senaste lydelse enligt förslag i prop. 1992/93:28.

16

__     Prop. 1992/93:124

Fordonsslag

Skattevikt, kilogram

Skatt, kronor

grund-

tilläggsbelopp

belopp

för varje helt hundratal kilogram över den lägsta vikten i klassen

2.2 utan anordning

för påhängs-

vagn

med två hjul-

0-   1 600

355

0

axlar

1 601 -  3 000

391

36

3 001 - 6 000

895

27

6 001-10 000

1 705

38

10 001 -14 000

3 225

111

14 001 -17 000

.   7 665

199

17 001 -

13 635

260

med tre eller

0-   1 600

355

0

flera hjul-

1 601 - 3 000

391

36

axlar

3001 -11 000

895

21

11 001-15 000

2 575

88

15 001 -18000

6 095

155

18001 -27000

10 745

194

27 001 -

28 205

0

E

Traktorer m.m.

1

Traktor klass I

0-  1 300

370

0

(trafiktraktor)

1 301 - 3 000

425

55

som Inrättats

3 001 -  7 000

1 360

95

för drift med

7 001 -

5 160

168

annat drivmedel

än dieselolja

2

Traktor klass 1

0-   1 300

680

0

(trafiktraktor)

1 301 - 3 000

790

110

som inrättats

3 001 - 7 000

2 660

180

Jor drift med

7 001 -

9 860

320

dieselolja

3

Traktor klass 11 (jordbrukstraktor)

0-

225

0

4

Motorredskap, som inte beskattas enligt punkterna 1-3

2001 -

1 000

0

5

Tung terrängvagn, som inte beskattas enligt punkt 3

med rvå hjulaxlar

2 001 - 6 000

300

35

6 001 -14 000

1 700

70

14 m\ -

7 300

200

med tre eller

2 001 - 6 000

300

30

flera hjul-

6 001-14 000

1 500

50

axlar

14 001 -18 000

5 500

130

18 001 -

10 700

170

F

Släpvagnar

1

Släpvagnar med

0-   1 000

150

0

skattevikt högst

1 001 - 3 000

170

21

3 000 kilogram

2 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 124

17

Fordonsslag

Skattevikt, kilogram

Skatt, kronor

grund-

tilläggsbelopp

belopp

för varje helt hundratal kilogram över den lägsta vikten i klassen

2      Släpvagnar med

skattevikt över

3 000 kilogram.

som dras av en

bensin- eller

gasoldriven bil*

med en hjulaxel

3 001 -

580

11

med två hjul-

3 001 -13 000

580

9

axlar

13 001 -

1 480

0

med tre eller

3001 -13 000

580

6

flera hjul-

13 001 -

1 180

0

axlar

3      Kilometerskatte-

pliktiga släpvagnar

och andra släpvagnar

med skattevikt över

3 000 kilogram, som

dras av en bil som

inte är bensin- eller

gasoldriven, om det är

fråga om

3.1 styraxel för

påhängsvagn

med en hjul-

3 001 -  5 000

630

105

axel

5001 -  8000

2 730

134

8 001 -

6 750

248

med två eller

3 001 -  8 000

610

55

flera hjul-

8001 -11 000

3 360

95

axlar

11 001 -14 000

6 210

143

14 001 -

10 500

200

3.2 andra släp-

vagnar med en hjul-

3 001 -  8 000

320

47

axel

8 001 -

2 670

80

med två hjul-

3 001 -  8 000

310

30

axlar

8 001 -11 000

1 810

48

11 001 -14 000

3 250

72

14001 -17 000

5 410

95

17 001 -

8 260

105

med tre eller

3001 -11 000

300

19

flera hjul-

11 001 -17 000

1 820

37

axlar

17 001 -25 000

4 040

62

25 001 -32 000

9000

81

32 001 -

14 670

0

Prop. 1992/93:124

' Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av en kilometerskattepliktig bil, eller av en annan bil som inte är bensin- eller gasoldriven, tas skatt ut enligt 3. Dras släp­vagn även av en trafiktraktor eller ett registrerat motorredskap tas skatt ut enligt 4.

18

Fordonsslag

Skattevikt, kilogram

Skatt, kronor

grund-

tilläggsbelopp

belopp

för varje helt hundratal kilogram över den lägsta vikten i klassen

4     Släpvagnar med

skattevikt över

3 000 kilogram.

som dras av en

trafiktraktor

eller ett

motorredskap som

beskattas som

en trafiktraktor

eller av en tung

terrrängvagn

som beskattas

enligt E 5

med en hjulaxel

3 001

- 8000

550

45

8 001

2 800

120

med två hjul-

3 001

- 8000

550

20

axlar

8 001

-11000

1 550

50

11 001

-17 000

3 050

170

17 001

-

13 250

250

med tre eller

3 001

-11 000

550

20

flera hjul-

11 001

-14000

2 150

40

axlar

14 001

-20 000

3 350

75

20 001

-25 000

7 850

105

25 001

-30 000

13 100

120

30 001

-35 000

19 100

45

35 001

-

21 350

0

Prop. 1992/93:124

Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av en kilometerskattepliktig bil, eller av en annan bil som inte är bensin- eller gasoldriven, tas skatt ut enligt 3.

19

Föreslagen lydelse Fordonsskatt

Prop. 1992/93:124

Fordonsslag

Skattevikt, kilogram

Skatt, kronor

grund-      tilläggsbelopp

belopp      för varje helt hundra­tal kilogram över den lägsta vikten i klassen

A

Motorcyklar

1

Tvåhjulig motorcykel

0-

75

100

0

utan sidvagn

76-

125

0

2

Annan motorcykel

0-

200

0

B

Personbilar

;

Personbil som inte

0-

900

355

0

kan drivas med

901 -

445

90

dieselolja

2

Personbil som kan drivas med diesel­olja

2.1 som enligt bil-

0-

900

710

0

registret har års-

901 -

890

180

modellsbeteckning

1993 eller äldre

2.2 annan personbil

0-

900

1 775

0

901 -

2 225

450

C

Bussar

1

Bussar som inte

0-

1 600

355

0

kan drivas med

1 601 -

3000

391

36

dieselolja

3 001 -

895

0

2

Bussar som kan

0-

1 600

655

0

drivas med

1 601 -

3 000

705

50

dieselolja

3 001 -

1 405

0

D

Lastbilar

1

Lastbil som

0-

1 600

355

0

inte kan drivas

1 601 -

3 000

391

36

med dieselolja

3 001 -

895

0

2

Lastbil som kan

drivas tned

dieselolja

2.1 med anordning

för påhängsvagn

med två hjul-

0-

1 600

790

0

axlar

1 601 -

3000

845

55

3 001 

10 000

1 615

75

10 001 -

14 000

6 865

193

14 001 -

14 585

339

med tre eller

0-

   1 600

790

0

flera hjul-

1 601

- 3000

825

35

axlar

3 001 

11 000

1 315

90

11 001 .

-15 000

8515

115

15 001 

-18000

13 115

135

18 001 

-23 000

17 165

246

23 001 

29 465

210

20

Fordonsslag

Skattevikt, kilogram

Skatt, kronor

grund-

tilläggsbelopp

belopp

för varje helt hundra­tal kilogram över den lägsta vikten i klassen

2.2 utan anordning

för påhängsvagn

med två hjul-

0-

   1 600

655

0

axlar

1 601 

 3000

705

50

3 001 -

  6000

1 405

10

6001

-10 000

1 705

38

10 001 

-14000

3 225

111

14 001 

-17 000

7 665

199

17 001 

13 635

260

med tre eller

0-

-   1 600

620

0

flera hjul-

1 601 

- 3000

665

45

axlar

3 001 

-11 000

1 295

16

11 001 

-15 000

2 575

88

15 001 

-18000

6 095

155

18 001

10 745

194

E

Traktorer m.m.

1

Traktor klass I

0

-   1 300

370

0

(trafiktraktor)

1 301

- 3000

425

55

som inte kan

3 001

-  7000

1 360

95

drivas med

7 001

5 160

168

dieselolja

2

Traktor klass I

0

-   1 300

680

0

(trafiktraktor)

1 301

-  3000

790

110

som kan drivas

3 001

-  7000

2 660

180

med dieselolja

7001

9 860

320

3

Traktor klass 11

(jordbrukstraktor)

0

225

0

4

Motorredskap, som inte beskattas enligt punkterna

1-3

2 001

1000

0

5

Tung terrängvagn, som inte beskattas enligt punkt 3

med två hjulaxlar

2 001

- 6000

300

35

Prop. 1992/93:124

med tre eller

2 001

  6000

300

30

flera hjul-

6 001

-14000

1 500

50

axlar

14 001

-18000

5 500

130

18 001

10 700

170

Släpvagnar

Släpvagnar med skattevikt högst

0 1 001

- 1 000

- 3000

150

170

0

21

3 000 kilogram

Släpvagnar

med skattevikt över

3 000 kilogram, som dras av en bil' som

inte kan drivas med

dieselolja

med en hjulaxel

3 001-

580

11

'Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av en bil som kan drivas med dieselolja, tas skatt ut enligt 3. Dras släpvagn även av en trafiktraktor eller ett registrerat motorredskap tas skatt ut enligt 4.

Fordonsslag

Skattevikt, kilogram

Skatt, kronor

grund-

tilläggsbelopp

belopp

för varje helt hundra­tal kilogram över den lägsta vikten i klassen

med två hjul-

3 001-13 000

580

9

axlar

13 001 -

1 480

0

med tre eller

3 001 -13 000

580

6

flera hjul-

13 001 -

1 180

0

axlar

3      Släpvagnar

med skattevikl över

3 000 kilogram, som

dras av en bil som

kan drivas med

dieselolja, om det är

fråga om

3.1 styraxel för

påhängsvagn

med en hjul-

3 001 - 5 000

630

105

axel

5 001 -  8 000

2 730

134

8 001 -

6 750

248

med två eller

3 001 -  8 000

610

55

flera hjul-

8001 -11 000

3 360

95

axlar

11 001 -14 000

6 210

143

14 001 -

10 500

200

3.2 andra släp-

vagnar

med en hjul-

3 001 -  8 000

320

47

axel

8 001 -

2 670

80

med två hjul-

3 001 -  8 000

310

30

axlar

8001 -11 000

1 810

48

11 001 -14000

3 250

72

14 001 -17000

5 410

95

17 001 -

8 260

105

med tre eller

3 001 -11 000

300

19

flera hjul-

11 001 -17 000

1 820

37

axlar

17 001 -25 000

4 040

62

25 001 -

9000

81

4       Släpvagnar med

skattevikt över

3 000 kilogram.

som dras av en

trafiktraktor

eller ett

motorredskap   som

beskattas som

en trafiktraktor

eller av en

tung terrängvagn

som beskattas

enligt E 5

med en hjulaxel

3 001 -  8 000

550

45

8 001 -

2 800

120

med två hjul-

3 001 -  8 000

550

20

axlar

8001 -11 000

1 550

50

11 001 -17 000

3 050

170

17 001 -

13 250

250

Prop. 1992/93:124

Dras annan släpvagn än påhängsvagn även av en bil som kan drivas med dieselolja tas skatt ut enligt 3.

Fordonsslag

Skattevikt, kilogram

Skatt, kronor

grund-

tilläggsbelopp

belopp

för varje helt hundra­tal kilogram över den lägsta vikten i klassen

med tre eller

3001 -11 000

550

20

flera hjul-

11 001 -14000

2 150

40

axlar,

14 001 -20 000

3 350

75

20 001 -25 000

7 850

105

25 001 -30 000

13 100

120

30 001 -

19 100

45

Prop. 1992/93:124

1. Denna lag träder i kraft, i fråga om 70 a § den 1 januari 1993, och i övrigt den 1 oktober 1993.

2.

Äldre bestämmelser gäller fortferande i fråga om förhållanden som hänför sig till tid före den 1 oktober 1993.

3.

Skyldig att betola kilometerskatt för fordon, som har varit kilometer­skattepliktigt under någon del av tiden mellan närmast föregående avstämpling som har legat till gmnd för beräkning av kilometerskatt och utgången av september månad 1993, är den som ägde fordonet vid ingången av oktober månad 1993,

4.

Regeringen får förordna att den sisto uppbörden av kilometerskatt får avse annan tid än skatteperiod.

5.

Närmare föreskrifter om uppbörd i samband med upphörandet av bestämmelsema om kilometerskatt meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

6.

Äldre bestämmelser i 64 och 65 §§ om bmkandeförbud på gmnd av obetold kilometerskatt gäller även efter den 1 oktober 1993.

7.

Om ett dieseldrivet motorfordon som den 1 oktober 1993 ägs av en handikappad är befriat från skatteplikt enligt äldre bestämmelser i 40 § försto stycket vägtrafikskattelagen (1973:601), skall särskilt bidrag utgå till fordonets ägare. Bidraget skall utgä så länge fordonet enligt be­stämmelsema i lagen (1988:356) om ändring i nämnda lag är befriat från fordonsskatteplikt, och motsvara för år räknat skatten enligt lagen (1992:000) om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter på en kvantitet av 700 liter dieselolja. Närmare föreskrifter om bidraget meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmen

8.

Används kilometerskattepliktigt fordon utomlands enligt 72 § andra eller tredje stycket den 1 oktober 1993 medges avräkning av kilometer­skatt i enlighet med bestämmelseraa i 7173 §§ för körsträcka som tillryggalagts under tid fram till nämnda dag efter särskild ansökan, under fömtsättning att bestämmelseraa i 74 och 75 §§ iakttogits vid utresan.

Ansökan som avses i förste stycket skall göras hos beskattningsmyndig­heten. Den skall ha kommit in dit inom fyra månader efter det att fordonet återförts till Sverige.

9.   Bestämmelsen i 70 a § tillämpas i fråga om jämvägstransporter som

har påbörjats den 1 januari 1993 eller senare.

23

4    Förslag till

Prop. 1992/93:124

Lag om ändring i vägtrafikskattelagen (1988:327)

Härigenom föreskrivs att det i vägtrafikskattelagen (1988:327) skall införas en ny paragraf, 26 a §, av följande lydelse.

26 a § Skyldighet enligt 26 § att förse kilometerskattepliktigt fordon med kilometerräknarapparatur skall inte gälla fordon, som förste gången blir kilometerskattepliktigt efter utgången av mars månad 1993.

Om det efter utgången av mars månad 1993 visas att kilometerräknaren på ett fordon har upphört att vara i föreskrivet skick, fmns det inte längre skyldighet enligt 26 § att förse fordonet med kilometerräknarapparatur

Saknar ett fordon kilometerräknarapparatur i de i förste eller andra styckena angivna fellen, skall kilometerskatten beräknas enligt be­stämmelsema i 41 §.

I fell som avses i förste eller andra styckena behöver fordonet inte vara försett med kilometerskattemärke enligt 28 §.

Denna lag träder i kraft den 1 april 1993 och upphör att gälla den 1 oktober samma år. Lagen är dock även därefter tillämplig på för­hållanden som hänför sig till den tid lagen varit i kraft.

24

5    Förslag till

Prop. 1992/93:124

Lag om ändring i lagen (1988:328) om vägtrafikskatt på utländska fordon

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:328) om vägtrafikskatt på utländska fordon'

dels att 6 och 7 §§ samt bilaga 2 till lagen skall upphöra att gälla,

dels att mbriken nännast före 6 § skall utgå,

dels att i 8 § ordet "vägtrafikskatt" skall bytes ut mot "fordonsskatt",

dels att nuvarande bilaga 1 till lagen skall betecknas bilaga,

dels att mbriken till lagen skall lyda "lagen om fordonsskatt på utländska fordon",

dels att mbriken närmast före 2 § skall lyda "skattens storlek m.m.",

dels att 1, 2, 11 och 14 §§ samt bilagan till lagen skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

För  lastbilar,   bussar  och   andra

För  lastbilar,   bussar  och  andra

släpvagnar än påhängsvagnar, som

släpvagnar än påhängsvagnar, som

dras av lastbilar eller bussar, skall

dras av lastbilar eller bussar, skall -

betelas fordonsskatt och kilometer-

betelas  fordonsskatt enligt denna

jfai/r enligt denna lag, om fordonen

lag, om fordonen har förts in till

har förts in till Sverige för tillfäl-

Sverige för tillfälligt bmkande här

ligt bmkande här och inte är regi-

och inte är registrerade hän

strerade hän

Skatt tes ut endast för fordon med

en totelvikt över 6 000 kilogram.

Beteckningar   i   denna   lag  har       Beteckningar  i   denna  lag  har

samma betydelse som i vägtrafik-

samma betydelse som i fordons­

skattelagen

skattelagen (1988:327).

(1988:327).

2§

Fordonsskattens storlek framgår       Fordonsskattens storlek framgår

av bilaga 1 till denna lag.

av bilagan till denna lag.

11 § Saknas   införselhandling   i   fell        Saknas   införselhandling   i   fell som avses i 10 §, skall kilometer-    som avses i 10 § och kan antelet skatt debiteras efier en körsträcka    dygn fordonet befunnit sig här inte om 400 kilometer för varje på-    utredas,   skall   vid  debitering  av börjat dygn fordonet befunnit sig    skatt vistelsens  längd  uppskattes här i landet. År det uppenbart att    efter vad som är skäligt. körsträckan varit längre, skall dock den verkliga körsträckan läggas till grund för debiteringen. Kan antelet

Senaste lydelse av 7 § 1990:1152. Bilaga 2 1992:884. Senaste lydelse 1990:1152.

25

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:124

dygn fordonet befunnit sig här inte utredas, skall vid debitering a\ for­donsskatt och kilometerskatt vistel­sens längd uppskattes efter vad som är skäligt.

Tullmyndighet får, om det finns särskilda skäl, debitera kilometer­skatt efter en kortare körsträcka än som anges i första stycket första meningen.

14

§3

Har införselhandling utfärdats och kan den inte företes i fell som avses

i 9 § andra stycket eller i 10 §, skall den som svarar för fordonet dömas

till penningböter.

Den  som  uppsåtligen eller av       Den  som uppsåtligen  eller av

grov oaktsamhet till tullmyndighet

grov oaktsamhet till tullmyndighet

lämnar en felaktig uppgift om ett

lämnar   en   felaktig   uppgift   om

fordons      väglängdmätarställning

förhållande som är av betydelse för

eller om annat förhållande som är

festställande av skatt enligt denna

av betydelse för festställande av

lag,  skall dömas till  böter eller

skatt enligt denna lag, skall dömas

fängelse i högst sex månader, om

till böter eller fängelse i högst sex

gäraingen  inte     är  belagd  med

månader, om gämingen inte    är

straff i skattebrottslagen (1971:69).

belagd med straff i skattebrottsla­

gen (1971:69).

'Senaste lydelse 1991:313.

26

Bilaga 1 till lagen (1988:328) om vägtrafikskatt pä utländska fordon'*

Nuvarande lydelse Fordonsskatt

Prop. 1992/93:124

Fordonsslag

Totalvikt, kilogram

Skatt, kronor för påbörjat dygn

Lastbilar, bussar eller släpvagnar, kopplade lill eller avsedda att kopplas till lastbilar eller bussar

6 001- 10 000 10 001- 15 000 15 001- 20 000 20 001-

12 22 42 63

Bilaga till lagen (1988:328) om fordonsskatt på utländska fordon

Föreslagen lydelse Fordonsskatt

Fordonsslag

Totalvikt,

Skatt,

kilogram

kronor för

påbörjat

dygn

1. Bussar

6 001-

3

2. Lastbilar

6 001- 10 000

12

eller släpvagnar.

10 001- 15 000

22

kopplade till eller

15 001- 20 000

42

avsedda att kopplas

20 001-

63

till lastbilar eller bussar

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1993.

Äldre bestämmelser om kilometerskatt gäller fortfarande i fråga om beskattningen av fordon som har förts ut ur landet före den 1 oktober 1993.

Senaste lydelse 1990:1152.

27

6   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon

Härigenom föreskrivs att 57 §§ lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5§ Skattskyldig är

1.    tillverkaren, för skattepliktigt motorfordon som yrkesmässigt

tillverkas inom landet,

2.   importör som har registrerats 2. importör eller exportör som

enligt 6 § andra stycket, för skatte- har registrerats enligt 6 § andra

pliktigt motorfordon som han för stycket, för skattepliktigt motorfor-

in till landet,

don som han för in till eller ut ur

landet,

3.   ägaren, för skattepliktigt motorfordon som tillverkas inom landet av

annan tillverkare än som avses i 1 och för motorfordon som efter ändring

har blivit skattepliktigt.

6§

Tillverkare som avses i 5 § 1 skall vara registrerad som skatt­skyldig hos riksskatteverket (re­gistrerad tillverkare).

Importör, som inför skatteplikti­ga motorfordon för försäljning till återförsäljare, kan registeras som skattskyldig hos riksskatteverket (registrerad importör).

Tillverkare som avses i 5 § 1 skall vara registrerad som skatt­skyldig hos Riksskatteverket (re­gistrerad tillverkare).

Importör som inför skattepliktiga motorfordon för yrkesmässig för­säljning till återförsäljare och ex­portör med yrkesmässig försäljning till utlandet kan, om verksamheten är av större omfattning registreras som skattskyldig hos Riksskatte­verket (registrerad importör re­spektive exportör).

7

§

Skattskyldighet inträder i fell som avses i 5 § 1 och 2, när mo­torfordon levereras till köpare eller teges ut från rörelsen utan samband med försäljning.

Skattskyldighet inträder i fell som avses i 5 § 1 och 2, när mo­torfordon levereras till köpare som inte är registrerad enligt 6 §, eller tas ut från rörelsen utan samband med försäljning.

Skattepliktigt motorfordon anses uttoget från rörelsen den dag fordonet införts i bilregistret eller, om fordonet samtidigt avställts, då avställ-ningen upphört.

28

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:124

I fell som avses i 5 § 3 inträder skattskyldighet när fordonet föres in i bilregistret eller efter ändring teges upp i registret som fordon av skattepliktigt slag.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

29

7    Förslag till

Prop. 1992/93:124

Lag om ändring i lagen (1991:608) om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon

Härigenom föreskrivs att ikraftträdandebestämmelsema till lagen (1991:608) om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon skall ha följande lydelse.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

2.

För fordon med en totelvikt av högst 3 500 kilogram som vid registrerings- eller typbesiktning betecknats som 1992 eller tidigare års modell tillämpas de äldre bestämmelsema till och med utgången av december 1992, För fordon med en totelvikt överstigande 3 500 kilogram som vid registrerings- eller typbesiktning betecknats som 1992 eller tidigare års modell tillämpas de äldre bestämmelseraa till och med utgången av juni 1993. Efter nämnda tidpunkt skall de angivna fordonen vid tillämpningen av 8 § anses tillhöra miljöklass 3.

30

8    Förslag till

Prop. 1992/93:124

Lag om ändring i lagen (1957:262) om allmän energiskatt

Härigenom föreskrivs att bilaga 1 till lagen (1957:262) om allmän energiskatt skall ha följande lydelse.

Bilaga 1 till lagen (1957:262) om allmän energiskatt'

Nuvarande lydebe

Förteckning över vissa bränslen för vilka allmän energiskatt skall erläggas

Tulltaxenr

Bränsle

Skattesats

ur 27.01,

ur 27.02

eller

ur 27.04

Kolbränslen

230 kr. per ton

ur 27.10

eller

ur 38.14

Fotogen, motorbränn­oljor och eldningsoljor samt andra oljeprodukter, med undantag för smörj­oljor och smörjfetter som inte används för

energialstring, till­höriga miljöklass 1 miljöklass 2 miljöklass 3

90 kr. per m 290 kr. per m 540 kr. per m

ur 27.11

Naturgas

175 kr. per 1000 m

ur 27.11

eller

ur 38.23

Gasol som används för

a) drift av motorfordon

85 öre per liter

b) annat ändamäl än drift av motorfordon

105 kr. per ton

'Senaste lydelse 1991:675.

31

Föreslagen lydelse

Prop.  1992/93:124

Förteckning över vissa bränslen för vilka allmän energiskatt skall erläggas

Tulltaxenr

Bränsle

Skattesals

ur 27.01,

ur 27.02

eller

ur 27.04

Kolbränslen

230 kr. per ton

ur 27.10

eller

ur 38.14

Fotogen, motorbränn­oljor och eldningsoljor samt andra oljeprodukter, med undantag för smörj­oljor och smörjfetter som inte används för energialstring, till­höriga

miljöklass 1

5 kr. per m'

miljöklass 2

290 kr. per m'

miljöklass 3

540 kr. per m

ur 27.11

Naturgas

175 kr. per 1000 m

ur 27.11

eller

ur 38.23

Gasol som används för

a) drift av motorfordon

85 öre per liter

b) annat ändamål än drift

av motorfordon

105 kr. per ton

Denna lae träder i kraft den 1 oktober 1993.

32

9   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter

Härigenom föreskrivs att 1 kap.   1 och 2 §§ lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:124

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

1 kap. !§' Denna lag gäller för skatter och avgifter som tos ut enligt

1. lagen (1928:376) om skatt på lotterivinster, lagen (1941:251) om särskild varuskatt, lagen (1957:262) om allmän energiskatt, lagen (1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, lagen (1972:820) om skatt på spel, lagen (1973:37) om avgift på vissa dryckesförpackningar, lagen (1973:1216) om särskild skatt för oljeprodukter och kol, bilskrot­ningslagen (1975:343), lagen (1977:306) om dryckesskatt, lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon, lagen (1978:144) om skatt på vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kas­settband, lagen (1982:1200) om skatt på videobandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på viss elekt­risk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värde­papper, lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft från kärnkraftverk, lagen (1984:351) om totolisatorskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckesförpackningar, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel, lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes flygtrafik, lagen (1990:582) om koldioxidskatt, lagen (1990:587) om svavelskatt, lagen 

(1990:662) om skatt på vissa pre-

1. lagen (1928:376) om skatt på lotterivinster, lagen (1941:251) om särskild varuskatt, lagen (1957:262) om allmän energiskatt, lagen (1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, lagen (1972:820) om skatt på spel, lagen (1973:37) om avgift på vissa dryckesförpackningar, lagen (1973:1216) om särskild skatt för oljeprodukter och kol, bilskrot­ningslagen (1975:343), lagen (1977:306) om dryckesskatt, lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon, lagen (1978:144) om skatt på vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kas­settband, lagen (1982:1200) om skatt på videobandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på viss elekt­risk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värde­papper, lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft från kärnkraftverk, lagen (1984:351) om totolisatorskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckesförpackningar, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel, lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes flygtrafik, lagen (1990:582) om koldioxidskatt, lagen (1990:587) om svavelskatt, lagen (1990:662) om skatt på vissa pre-

'Senaste lydelse enligt förslag i prop. 1992/93:50.

3 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 124

33

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:124

miebetolningar, lagen (1990:1087) om lagerskatt på vissa oljeproduk­ter, lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grapplivförsäkring, m.m., lagen (1991:1482) om lotte­riskatt, lagen (1991:1483) om skaft på vinstsparande m.m., lagen (1992:000) om lagerskatt på viss bensin.

miebetolningar, lagen (1990:1087) om lagerskatt på vissa oljeproduk­ter, lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grapplivförsäkring, m.m., lagen (1991:1482) om lotte­riskatt, lagen (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m., lagen (1992:000) om lagerskatt på viss bensin, lagen (1992:000) om die­seloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter, lagen (1992:000) om lagerskatt på diese­lolja.

2. lagen (1967:340) om prisreglering på jordbrakets område, lagen (1974:226) om prisreglering på fiskets område, lagen (1984:409) om avgift på gödselmedel, lagen (1990:615) om avgifter på vissa jord­bmksprodukter m.m., lagen (1990:616) om införande av lagen (1990:615) om avgifter på vissa jordbmksprodukter m.m.

Har i förfettning som anges i försto stycket eller i författning som utfärdats med stöd av sådan förfettning lämnats bestämmelse som avviker från denna lag gäller dock den bestämmelsen.

2f

Vissa bestänmielser i denna lag gäller också för överlastovgift, vägtrafikskatt,växtförädlingsavgift, tillfällig förmögenhetsskatt och miljöavgift enligt vad som före­skrivs i lagen (1972:435) om över­lastovgift, vägtrafikskattelagen (1973:601), utsädeslagen (1976:298) och lagen (1986:1225) om tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag, under-stödsföreningar och pensionsstiftelser,värra///a-foi/te/a-gen (1988:327) samt lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid ener­giproduktion.

Vissa bestänunelser i denna lag gäller också för överlastovgift, fordonsskatt, växtförädlingsavgift, tillfällig förmögenhetsskatt och miljöavgift enligt vad som före­skrivs i lagen (1972:435) om över­lastovgift, vägtrafikskattelagen (1973:601), utsädeslagen (1976:298) och lagen (1986:1225) om tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag, under­stödsföreningar och pen­sionsstiftelser, fordonsskattelagen (1988:327) samt lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kvä­veoxider vid energiproduktion.

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1993.

Senaste lydelse 1991:702.

34

10 Förslag till

Lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69)

Härigenom föreskrivs att  1  § skattebrottslagen (1971:69) skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:124

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

1§' Denna lag gäller i fråga om skatt eller avgift enligt 1. lagen (1908:128) om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter, lagen (1927:321) om skatt vid utskiftning av aktiebolags tillgångar, kommunalskattelagen (1928:370), lagen (1933:395) om ersättningsskatt, lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift, lagen (1947:576) om stotlig inkomst­skatt, lagen (1947:577) om stotlig förmögenhetsskatt, lagen (1958:295) om sjömansskatt, lagen (1983:219) om tillfällig vinstskatt, lagen (1983:1086) om vinstdelnmgsskatt, lagen (1984:1052) om stotlig festighetsskatt, lagen (1986:1225) om tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag, understödsföreningar och pensionsstiftelser, lagen (1989:346) om särskild vinstskatt, lagen (1989:471) om investeringsskatt för vissa byggnadsarbeten, lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatto, lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatto artister m.fl., lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskost­nader,

2. lagen (1928:376) om skatt på lotterivinster, lagen (1941:251) om särskild varuskatt, lagen (1957:262) om allmän energiskatt, lagen (1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, stämpelskattelagen (1964:308), lagen (1968:430) om mervärdes­katt, lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, lagen (1972:820) om skatt på spel, lagen (1973:37) om avgift på vissa dryckesförpackningar, vägtrafik­skattelagen (1973:601), lagen (1973:1216) om särskild skatt för oljeprodukter och kol, bilskrot­ningslagen (1975:343), lagen (1976:338) om vägtrafikskatt på vissa fordon, som icke är regi­strerade i riket, lagen (1977:306) om dryckesskatt, lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfor­don, lagen (1978:144) om skatt på

2. lagen (1928:376) om skatt på lotteri vinster, lagen (1941:251) om särskild varuskatt, lagen (1957:262) om allmän energiskatt, lagen (1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, stämpelskattelagen (1964:308), lagen (1968:430) om mervärdes­katt, lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, lagen (1972:820) om skatt på spel, lagen (1973:37) om avgift på vissa dryckesförpackningar, vägtrafik­skattelagen (1973:601), lagen (1973:1216) om särskild skatt för oljeprodukter och kol, bilskrot­ningslagen (1975:343), lagen (1976:338) om vägtrafikskatt på vissa fordon, som icke är regi­strerade i riket, lagen (1977:306) om dryckesskatt, lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfor­don, lagen (1978:144) om skatt på

'Senaste lydelse enligt förslag i prop. 1992/93:50.

35

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:124

olja,

3. lagen (1981:691) om socialavgifter,

Lagen gäller även preliminär skatt, kvarstående skatt och tillkommande skatt som avses i uppbördslagen (1953:272),

Lagen tillämpas inte om skatten eller avgiften festställs eller uppbärs i den ordning som gäller för tull och inte heller beträffande dröjsmålsav­gift, skattetillägg eller liknande avgift.

vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kassettband, lagen (1982:1200) om skatt på video­bandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på viss elektrisk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsätt­ning av vissa värdepapper, lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft från kämkraftverk, lagen (1984:351) om totolisator­skatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckesförpackningar, lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:409) om avgift på gödselmedel, lagen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel, lagen (1984:852) om lagerskatt på viss bensin, vägtrafikskattelagen (1988:327), lagen (1988:328) om vägtrafikskatt på utländska fordon, lagen (1988:1567) om miljöskatt på mrikes flygtrafik, lagen (1990:582) om koldioxidskatt, lagen (1990:587) om svavelskatt, lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid ener­giproduktion,

lagen (1990:662) om skatt på vissa premiebetalningar, lagen (1990:1087) om lagerskatt på vissa oljeprodukter, lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grap­plivförsäkring, m.m., lagen (1991:1482) om lotteriskatt, lagen (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m,, lagen (1992:000) om lagerskatt på viss bensin.

vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kassettband, lagen (1982:1200) om skatt på video­bandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på viss elektrisk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsätt­ning av vissa värdepapper, lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft från kärnkraftverk, lagen (1984:351) om totolisator­skatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckesförpackningar, lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:409) om avgift på gödselmedel, lagen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel, lagen (1984:852) om lagerskatt på viss bensin, fordonsskattelagen (1988:327), lagen (1988:328) om fordonsskatt på utländska fordon, lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes flygtrafik, lagen (1990:582) om koldioxidskatt, lagen (1990:587) om svavelskatt, lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid ener-giprotiuktion, lagen (1990:662) om skatt på vissa premiebetolningar, lagen (1990:1087) om lagerskatt på vissa oljeprodukter, lagen (1990:1427) om särskild premies­katt för grapplivförsäkring, m.m., lagen (1991:1482) om lotteriskatt, lagen (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m., lagen (1992:000) om lagerskatt på viss bensin, lagen (1992:000) om die­seloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter, lagen (1992:000) om lagerskatt på diesel-

Denna lag träder i kraft den I oktober 1993.

36

11 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m.

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m. skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:124

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

1§' Förmånsrätt enligt  11   §  förmånsrättslagen (1970:979) följer med fordran på

1, skatt och avgift, som anges i I § försto stycket uppbördslagen (1953:272), samt skatt enligt lagen (1908:128) om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter, lagen (1958:295) om sjömansskatt, kupongskattelagen (1970:624), lagen (1983:219) om tillfällig vinstskatt, lagen (1986:1225) om tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag, understödsförenmgar och pensionsstiftelser, lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatto och lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatto artister m,fl,,

2, skatt enligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt,

ster, lagen (1941:251) om särskild vamskatt, lagen (1957:262) om allmän energiskatt, lagen (1961:372) om bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, stäm­pelskattelagen (1964:308), lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, lagen (1972:820) om skatt på spel, lagen (1973:37) om avgift på vissa dryckesförpack­ningar, lagen (1973:1216) om särskild skatt för oljeprodukter och kol, bilskrotningslagen (1975:343), lagen (1977:306) om dryckesskatt, lagen (1978:69) om försäljnings­skatt på motorfordon, lagen (1978:144) om skatt på vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kassettband, lagen (1982:1200) om skatt på videobandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på viss elekt­risk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värde­papper, lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft

3.   skatt eller avgift enligt lagen 3, skatt eller avgift enligt lagen

(1928:376) om skatt på lotterivin- (1928:376) om skatt på lotterivin­

ster, lagen (1941:251) om särskild

vamskatt, lagen (1957:262) om

allmän energiskatt, lagen

(1961:372) om bensinskatt, lagen

(1961:394) om tobaksskatt, stäm­

pelskattelagen (1964:308), lagen

(1972:266) om skatt på annonser

och reklam, lagen (1972:820) om

skatt på spel, lagen (1973:37) om

avgift på vissa dryckesförpack­

ningar, lagen (1973:1216) om

särskild skatt för oljeprodukter och

kol, bilskrotningslagen (1975:343),

lagen (1977:306) om dryckesskatt,

lagen (1978:69) om försäljnings­

skatt på motorfordon, lagen

(1978:144) om skatt på vissa resor,

lagen (1982:691) om skatt på vissa

kassettband, lagen (1982:1200) om

skatt på videobandspelare, lagen

(1982:1201) om skatt på viss elekt­

risk kraft, lagen (1983:1053) om

skatt på omsättning av vissa värde­

papper, lagen (1983:1104) om

särskild  skatt  för elektrisk kraft

'Senaste lydelse enligt förslag i prop. 1992/93:50.

37

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:124

från kärnkraftverk, lagen (1984:351) om totolisatorskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckesförpackningar, lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel, lagen (1984:852) om lagerskatt på viss bensin, lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes flygtrafik, lagen (1990:582) om koldioxid­skatt, lagen (1990:587) om svavel­skatt,

lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid ener­giproduktion, lagen (1990:662) om skatt på vissa premiebetolningar, lagen (1990:1087) om lagerskatt på vissa oljeprodukter, lagen (1990:1427) om särskild premies­katt för grapplivförsäkring, m.m,, lagen (1991:1482) om lotteriskatt, lagen (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m., lagen (1992:000) om lagerskatt på viss bensin.

från kärnkraftverk, lagen (1984:351) om totohsatorskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa dryckesförpackningar, lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel, lagen (1984:852) om lagerskatt på viss bensin, lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes flygtrafik, lagen (1990:582) om koldioxid­skatt, lagen (1990:587) om svavel­skatt, lagen (1990:613) om miljö­avgift på utsläpp av kväveoxider vid energiproduktion, lagen (1990:662) om skatt på vissa pre-miebetohiingar, lagen (1990:1087) om lagerskatt på vissa oljeproduk­ter, lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grapplivförsäk­ring, m.m., lagen (1991:1482) om lotteriskatt, lagen (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m., lagen (1992:000) om lagerskatt på viss bensin, lagen (1992:000) om die­seloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter, lagen (1992:000) om lagerskan på diesel­olja,

4. skatt enligt vägtrafikskattela­gen (1973:601), lagen (1976:339) om saluvagnsskatt, vägtrafikskatle-/age/j(1988:327), lagen (1988:328) om vägtraflkskatt på utländska fordon,

4. skatt enligt vägtrafikskattela­gen (1973:601), lagen (1976:339) om saluvagnsskatt, fordonsskattela­gen (1988:327), lagen (1988:328) om fordonsskatt på utländska for­don,

5.   tull, särskild avgift enligt 39 § tullagen (1973:670) och avgift enligt

lagen (1968:361) om avgift vid införsel av vissa bakverk,

6.

avgift enligt lagen (1967:340) om prisreglering på jordbrukets område, lagen (1974:226) om prisreglering på fiskets område, lagen (1984:409) om avgift på gödselmedel, lagen (1990:615) om avgifter på vissa jordbraksprodukter m.m. och lagen (1990:616) om införande av lagen (1990:615) om avgifter på vissa jordbraksprodukter m.m.,

7.

avgift som uppbärs med tillämpning av lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare,

8.

avgift enligt lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens område.

Förmånsrätten omfettor ej dröjsmålsavgift och liknande avgift som

38

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:124

utgår vid försummelse att redovisa eller betela fordringar och ej heller skatte- eller avgiftstillägg och förseningsavgift.

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1993.

39

12 Förslag till

Prop. 1992/93:124

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs att 20 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

20 §'

Vid beräkningen av inkomsten från särskild förvärvskälla skall alla omkostnader under beskattningsåret för intäkteraas förvärvande och bibehållande avräknas från samtliga intäkter i pengar eller pengars värde (bmttointäkt) som har influtit i förvärvskällan under beskattningsåret.

Avdrag får inte göras för:

den skattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförliga utgifter, så som vad skattskyldig utgett som gåva eller som periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk utbetolning till person i sitt hushåll;

sådana kostnader för hälsovård, sjukvård samt företogshälsovård som anges i anvisningarna;

kostnader i samband med plockning av vilt växande bär och svampar eller kotter till den del kostnaderaa inte överstiger de intäkter som är skattefria enligt 19 §;

värdet av arbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhet utförts av den skattskyldige själv eller andre maken eller av den skattskyldiges bara som ej fyllt 16 år;

ränto på den skattskyldiges eget kapitol som har nedlagts i hans förvärvsverksamhet;

svenska allmänna skatter;

kapitolavbetolning på skuld;

ränto enligt 8 kap. I § studies- ränto enligt 8 kap. 1 § studies­

tödslagen (1973:349), 52, 52 a och tödslagen(1973:349), 52, 52aoch

55 §§ lagen (1941:416) om arvs- 55 §§ lagen (1941:416) om arvs­

skatt och gåvoskatt, 32 § och 49 § skatt och gåvoskatt, 32 § och 49 §

4mom. uppbördslagen (1953:272), 4 mom. uppbördslagen (1953:272),

44 a och 46 §§ lagen (1968:430) 44 a och 46 §§ lagen (1968:430)

om mervärdeskatt, 5 kap. 12 § om mervärdeskatt, 5 kap. 12 §

lagen (1984:151) om punktskatter lagen (1984:151) om punktskatter

och prisregleringsavgifter, 13 och och prisregleringsavgifter, 13 och

14 §§ lagen (1984:668) om upp- 14 §§ lagen (1984:668) om upp­

börd av socialavgifter från arbets- börd av socialavgifter från arbets­

givare, 30 § ttillagen (1987:1065) givare, 30 § tullagen (1987:1065)

och 60 § vägtrafikskattelagen och 60 § fordonsskattelagen

(1988:327) samt kvarskatteavgift (1988:327) samt kvarskatteavgift

och dröjsmålsavgift enligt upp- och dröjsmålsavgift enligt upp­

bördsfegen;

bördslagen;

avgift enligt lagen (1972:435) om överlastovgift;

avgift enligt 10 kap, plan- och bygglagen (1987:10);

'Senaste lydelse 1992:651.

40

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:124

avgift enligt 10 kap. 7 § utlänningslagen (1989:529);

avgift enligt 26 § arbetsfidslagen (1982:673);

skadestånd, som gmndas på lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller annan lag som gäller förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstegare, när skadeståndet avser annat än ekonomisk skada;

företogsbot enligt 36 kap. brottsbalken;

straffavgift enligt 8 kap. 7 § tredje stycket rättegångsbalken;

belopp för vilket arbetsgivare är betolningsskyldig enligt 75 § uppbördslagen (1953:272) eller för vilket betolningsskyldighet föreligger på grand av underlåtenhet att göra avdrag enligt lagen (1982:1006) om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar;

avgift enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift;

kontrollavgift enligt lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering;

överförbrakningsavgift enligt ransoneringslagen (1978:268);

vattenföroreningsavgift enligt lagen (1980:424) om åtgärder mot vattenförorening från fertyg;

avgift enligt 3 § lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in- eller utförsel av varor;

lagringsavgift enligt lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol eller lagen (1985:635) om försörjningsberedskap på naturgasom­rådet;

avgift enligt 18 § lagen (1902:71 s. 1), innefettande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar;

kapitolförlust m. m. i vidare mån än som särskilt föreskrivs,

avgifi enligt 13 och 74 §§ lagen (1992:000) om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter. (Se vidare anvisningaraa.)

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1993.

'Senaste lydelse 1992:651.

41

13 Förslag till

Prop. 1992/93:124

Lag om ändring i skatteregisteriagen (1980:343)

Härigenom föreskrivs att i 3 § skatteregisterlagen (1980:343)' ordet "vägtrafikskatt" skall bytas ut mot "fordonsskatt".

Denna Jag träder i kraft den 1 oktober 1993.

'Senaste lydelse av 3 § 1991:1920.

42

14 Förslag till

Prop. 1992/93:124

Lag om ändring i lagen (1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor

Härigenom föreskrivs att i 1 § lagen (1951:442) om förhandsbesked i toxeringsfrågor' ordet "vägtrafikskattelagen" skall bytes ut mot "fordonsskattelagen".

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1993.

'Senaste lydelse av 1 § 1991:699.

43

15 Förslag till

Prop. 1992/93:124

Lag om ändring i bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte-och avgiftsprocessen

Härigenom föreskrivs att i 1 § bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- och avgiftsprocessen' orden "vägtrafikskattelagen (1988:327)" skall bytes ut mot "fordonsskattelagen (1988:327).

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1993.

'Senaste lydelse av 1 § 1991:594.

44

16 Förslag till

Prop. 1992/93:124

Lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift

Härigenom föreskrivs att i 9 § lagen (1972:435) om överlastevgift' ordet "vägtrafikskattelagen" skall bytes ut mot "fordonsskattelagen".

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1993.

'Senaste lydelse av 9 § 1992:631.

45

17 Förslag till

Prop. 1992/93:124

Lag om ändring i tullagen (1987:1065)

Härigenom föreskrivs att 7 § mllagen (1987:1065)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

7§' Uten att förtullas får varor som införts till tullområdet

1.

sändas genom tullområdet eller mellan orter inom detto enligt de föreskrifter som regeringen meddelar,

2.

förvaras på milupplag eller tullager eller i frihamn eller exportbutik enligt 46-52 §§,

3.

innehas med temporär tullfrihet enligt föreskrifter som meddelas med stöd av 17 § lagen (1987:1069) om hillfrihet m.m.,

4.

återatföras, eller

5.

överlåtos till stoten eller förstöras enligt 109 §,

Oförtullad   oljeprodukt        får

'

tillföras sådana märkämnen som

avses i 2 § lagen (1992:000) om

dieseloljeskatt och användning av

vissa oljeprodukter.

Regeringen får föreskriva att mil- och skattefria varor inte behöver

anmälas till förtullning, om det kan ske uten risk för att föreskrifter som

gäller för införseln eftersatts.

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1993.

'Senaste lydelse 1991:157.

46

Finansdepartementet

pp- 

1992/93:124

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 november 1992

Närvarande: stotsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och stotsråden B. Wester­berg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Höralund, af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: stetsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om skatt på dieselolja m.m, 1   Inledning

Regeringen beslutede i december 1991 att låte utreda beskattningen av dieseldrivna fordon. Som särskild utredare tillkallade jag generaldirek­tören Lennart[REDACTED_EFTERNAMN]. Utredningen har i juni 1992 i betänkandet Skatt på dieselolja (SOU 1992:53) lämnat förslag om att ersätto nuvarande kilometerskattesystem för dieseldrivna fordon med en särskild punktskatt på dieselolja.

Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över de remissinston­ser som har yttrat sig över betänkandet bör fogas som bilaga 1 till pro­tokollet i detto ärende. En sammanställning över remissyttrandena har upprättots och finns tillgänglig i Finansdepartementet, dnr 3358/92.

Jag kommer i det följande att på gmndval av utredningens betänkande lämna förslag till ett nytt beskattningssystem som skall ersätto kilometer­skatten.

Samtidigt föreslårjag att, som en följd av EES-avtolet, vissa skattelätt­nader för fordon i s.k. kombinerad trafik införs. Vidare föreslås en ändring i övergångsregleraa till en av riksdagen år 1991 beslutod miljöklassindelning i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfor­don, samt vissa ändringar beträffande skattskyldighetsregleraa i den lagen.

Regeringen beslutode den 22 oktober 1992 att inhämto Lagrådets yttrande över förslagen till lagändringar i nämnda frågor. Lagrådets yttrande bör bifogas protokollet i detto ärende som bilaga 2. Jag återkommer till Lagrådets yttrande i avsnitt 9, 10, 14 och 16 i det följande. Som bilaga 3 till protokollet bör fogas ett lagförslag som remitterats fill Lagrådet och som avviker från propositionens lagförslag, I övriga till Lagrådet remitterade förslag har i propositionen endast smärre redaktionella ändringar gjorts.

47

2  Nuvarande ordning

Prop- 1992/93:124

Vägtrafiken beskattos i dag med såväl fasto skatter pä innehav av fordon, fordonsskatt, som rörliga skatter på användning av fordonen. Den rörliga skattedelen utgörs för bensindrivna fordon av bensinskatt och koldioxid­skatt (enligt lagama 1961:372 och 1990:582), För dieseldrivna fordon tos rörlig skatt ut i form av dels bränsleskatt, dels kilometerskatt. Bränsle-skatteraa består av allmän energiskatt, svavelskatt (se lagaraa 1957:262 och 1990:708) och den tidigare nämnda koldioxidskatten. Svavelhalteraa i de oljor som används för fordonsdrift är dock så låga att någon svavelskatt i praktiken inte utgår för dessa produkter. Kilometerskatten tos ut med stöd av bestämmelseraa i vägtrafikskattelagen (1988:327, VSL), som också innehåller reglema om fordonsskatt.

Drivmedel och andra energiprodukter är i Sverige belagda med mer­värdeskatt. Beskattningsvärdet utgörs av vederlaget, saluvärdet eller inköpsvärdet av produkten, inklusive andra stotiiga skatter och avgifter än mervärdeskatt. De ovan nämnda punktskattema, dvs. bensinskatt och andra bränsleskatter, räknas således in i underlaget för beräkningen av mervärdeskatten. Mervärdeskatten uppgår f.n., med några undantog där skattesatsen är 18 %, till 25 %,

Fordonsskatt skall betolas för motorcyklar, personbilar, lastbilar, bussar, traktorer, motorredskap och släpvagnar. Påhängsvagnar med skattevikt över 3 000 kg är dock inte skattepliktiga om de dras uteslut­ande av kilometerskattepliktigt fordon. Fordonsskattens storlek varierar med fordonsslag, skattevikt, drivmedel och fordonets konstmktion.

Kilometerskatten är beroende av fordonets körsträcka och tos ut med ett visst belopp per tiotol kilometer. Skattesatseraa är utformade efter fordonsslag och skattevikt. Kilometerskatten infördes den I januari 1974 för dieseldrivna personbilar, lastbilar och bussar och utvidgades den 1 juni   1976   till   att   avse  även   tyngre   släpvagnar  (skattevikt  över

3 000 kg), som är avsedda att dras av kilometerskattepliktiga fordon.

Påhängsvagnar, med skattevikt över 3 000 kg, undantogs dock från och

med den I januari 1985 från beskattning i de fell då de dras av kilo­meterskattepliktigt fordon och i stället höjdes skattesatseraa för drag-bilaraa.

Kilometerskatt skall även betolas för vissa utländska fordon som tillfälligt används här i landet. Det rör sig om dieseldrivna lastbilar och bussar samt andra släpvagnar än påhängsvagnar, om de är avsedda att dras av dieseldriven lastbil eller dieseldriven buss. Bestämmelser om dette finns i lagen (1988:328) om vägtrafikskatt på utländska fordon.

Motorcyklar, personbilar, lastbilar eller bussar som har årsmodell­beteckning 1950 eller äldre är undantegna från skyldighet att erlägga vägtrafikskatt. Detsamma gäller diplomatfordon, militärfordon samt vissa fordon som uteslutande eller så gott som uteslutande används vid räddningstjänst. Handikappade kunde tidigare erhålla befrielse från skyldigheten att betola vägtrafikskatt. Denna möjlighet har numera upphört, men den som medgetts befrielse enligt äldre bestämmelser får ha kvar den så länge fordonet behålls, dock längst till och med utgången av september 1995.

48

Utöver de nu nämnda skatteraa uttos även vissa andra skatter på vägtrafiken. Det rör sig om försäljningsskatt på motorfordon och saluvagnsskatt för fordon som bmkas med stöd av saluvagnslicens enligt 38 § bilregisterkungörelsen (1972:599).

Prop. 1992/93:124

3   Skatt på dieselolja i stället för kilometerskatt

Mitt förslag: Kilometerskattesystemet slopas och ersätts med en särskild punktskatt på dieselolja, som skall tos ut utöver nu gällande energiskatt, koldioxidskatt och svavelskatt. Den särskilda skatten på dieselolja skall tos ut på sådan olja som används för drift av fordon som i dag är kilometerskattepliktiga. Bestämmelsema om den nya skatten tos in i en ny lag.

Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Utredningens förslag innefettor dock att även dieselolja som används i fritidsbåtor skall beskattos med den nya särskilda skatten,

Remissinstansema: Så gott som alla remissinstonser välkomnar, tillstyrker eller har inga invändningar mot att kilometerskatten slopas. Några få remissinstonser är dock tveksamma. Vägverket anser att skatten inte bör slopas förrän alteraativa styrmedel mot vägvänliga fordon studerats. Statens naturvårdsverk anser att utvecklingen i Europa bör studeras mnan beslut om aweckling av kilometerskatten fettos. Natur­vårdsverket kan dock se vissa miljöfördelar med en övergång till bränsleskatt. Svenska Petroleum Institutet avstyrker, mot bakgmnden av kontrollproblem med en dieseloljeskatt, att kilometerskatten slopas innan det är fiillt klarlagt att gränstrafikproblemen inte kan lösas på annat sätt. Motormännens Riksförbund ser med stor tillfredsställelse att kilometer­skatten slopas, men anser att den skall ersättos med en tillfällig skatt på all dieselolja/lätt eldningsolja med 40 öre per liter.

Skälen för mitt förslag: Kilometerskattesystemet infördes den 1 januari 1974 och ersatte då en tidigare beskattningsordning, som innebar att en s.k, brännoljeskatt togs ut för sådan dieselolja som var avsedd för motorfordon, Stotsmaktema angav då i huvudsak tre skäl för att övergå från den tidigare brännoljeskatten till en ny beskattningsform. Kilometer­skatten skulle erbjuda de bästo möjlighetema till en anpassning av beskattningen efter den s.k. kostnadsansvarighetsprincipen för uttoget av skatter på vägtrafiken, som stotsmakteraa hade antegit 1963. Kilometer­skatten skulle vidare på ett effektivare sätt än en brännoljeskatt kunna avgränsa beskattningen till vägsektom. Slutligen ansågs de kontroll­problem och det skatteundandragande som förekommit med brännolje­skatten kunna avhjälpas med ett införande av kilometerskatt.

Systemet med kilometerskatt har ofte kritiserats för att vara tekniskt komplicerat och administrativt tungrott. För fordonsägaraas del innebär kilometerskatten kostnader för anskaffhing, underhåll och besiktningar av

4 Riksdagen 1992192. 1 saml. Nr 124

49

apparaturen. Avstämplingsratiner m.m, kan också vara resurskrävande,    Prop. 1992/93:124 särskilt för dem som äger ett stort antel fordon. Kiloraeterskatten medför även mycket arbete för de myndigheter som är sysselsatte med den, nämligen Riksskatteverket, Trafiksäkerhetsverket, Tullverket, länsstyrel­sema samt kronofogdemyndighetema.

En utredning som gjordes i mitten av 1980-telet (Ds Fi 1984:22) belyste de olika problemen och ställde mot nackdelama med kilometer­skatten bl.a. att en återgång till ett dieseloljeskattesystem skulle kräva betydande investeringar hos oljebolagen och oljedistributöreraa. Vidare ansåg utredningen att märkning av vissa oljeprodukter borde införas för att en dieseloljeskatt skulle kunna fungera på ett acceptobelt sätt. Utredningen gick dock inte in på frågan om kilometerskattens lämplighet ur ett interaationellt perspektiv.

När kilometerskatten infördes åberopades närmast att skatten skulle vara en lämplig beskattningsform med hänsyn till den interaationella trafiken. Systemet bygger på att skatt endast tos ut för köraing i Sverige. Om ett kilometerskattepliktigt fordon skall användas utomlands skall ett särskilt stämpelkort stämplas vid utresan och lämnas fill tullmyndigheten. Vid därpå följande inresa skall ett nytt kort stämplas i fordonets kilometerräknare och lämnas till tullmyndigheten på inreseorten. Med hjälp av dessa stämpelkort kan en avräkning ske, så att skatt inte behöver betolas för utlandskömingen.

Även för utländska dieseldrivna tyngre fordon som tillfälligt används här i Sverige tos kilometerskatten ut. Skattenivån är densamma som den som gäller för svenska fordon. De utländska fordonen är naturligtvis dock inte försedda med kilometerräknare. Beskattningen får ske med hjälp av ett deklarationsförferande. Tullverket svarar för uppbörd och kontroll.

Det nuvarande kilometerskattesystemet medför således att beskattnings­åtgärder skall vidtos vid varje gränspassage av dieseldrivna fordon, såväl svenska som utländska. Detto innebär ett hanteringsmässigt problem med tonke på att den gränsöverskridande trafiken ökat kraftigt. En fortsatt ökning av trafiken kan förväntos, inte ininst med tanke på den liberali­sering av den kommersiella vägtrafiken som nu äger ram i Europa. Ett svenskt medlemskap i EG kommer också på sikt att medföra en ökad trafik.

Sveriges deltogande i en kommande europeisk transportmarknad ställer också krav på att trafiken över gränseraa kan ske på ett effektivt sätt, utan gränshinder. Inom EG skall i princip alla gränshinder vara avskaffede till år 1993, dä den gemensamma marknaden skall vara fullt genomförd. Inför ett kommande svenskt medlemsskap i EG måste beskattningsregler bl.a. på vägtrafikområdet anpassas så att gränskontroll­åtgärder inte längre erfordras.

Inom EG pågår för närvarande ett arbete på att anto gemensamma regler för hur beskattningen av den tunga vägtrafiken skall vara utformad. Enighet föreligger hittills om regler för beskattningen av dieselolja från och med år 1993. Reglema innebär bl.a. att en miniminivå motsvarande ca 1,82 kr per liter införs. Medlemsländema får ha en högre

50

skattenivå, men skatten på dieselolja får inte underskrida den beslutode    Prop. 1992/93:124

nivån. Skattenivån på dieselolja i Sverige utgör, efter de höjningar som

skall träda i kraft den 1 januari  1993, sammanlagt (energiskatt och

koldioxidskatt)  1,01 kr per liter i miljöklass  I,   1,21 kr per liter i

miljöklass 2 och 1,46 kr per liter i miljöklass 3. Den svenska skatten är

således lägre än den av EG beslutode miniminivån. I Sverige tillkommer

i stället kilometerskatten.

I EG har vidare under flera år diskuterats gemensamma regler för fordonsskatt, också inkluderande miniminivåer. Olika former av motor­vägsavgifter har också diskuterats. Ännu föreligger emellertid ingen enighet om hur dessa frågor kommer att lösas. Det kan antos att det kommer att to väsentlig tid ännu innan någon mera betydelsefiiU harmonisering kan åstodkommas på detto område. Det står emellertid klart att de allmänna principema för fria gränspasseringar inte gör det möjligt att införa ett beskattningssystem som är konstmerat pä samma sätt som den svenska kilometerskatten.

I Norge har stortinget tidigare i år beslutot att kilometerskatten skall awecklas och ersättas med en beskattaing av dieselolja. Troligt datum för genomförandet av reformen är den 1 juli 1993, En form av kilo­meterskatt finns även på Island, och även där övervägs en aweckling av systemet, 1 andra europeiska länder finns inte beskattningssystem av denna typ.

Med hänsyn till den pågående utvecklingen i Europa och till utveck­lingen av den gränsöverskridande trafiken finner jag att fömtsättningaraa för att behålla kilometerskattesystemet inte längre föreligger. Beskatt­ningen av de dieseldrivna fordonen måste läggas om så att den bättre motsvarar vad som förekommer i andra länder, och så att beskattningen inte ger upphov till gränshinder.

Kilometerskattesystemet bör således awecklas. Den altemativa be­skattningsform som därvid ligger närmast till hands är en punktskatt på det bränsle som idag används i de kilometerskattepliktiga fordonen. En sådan punktskatt tillämpas i övriga europeiska länder, och kommer att införas som en gemensam norm för EG-länderaa.

En möjlighet, som på ett effektivt sätt skulle avhjälpa olika avgräns­ningsproblem, vore att belägga såväl all dieselolja som den jämförbara och ibland identiska produkten lätt eldningsolja med en lika hög skatt. En skattehöjning om 0,40 kr per liter på all diesel- och eldningsolja skulle motsvara kilometerskatteintäkteraa. En sådan skatteomläggning skulle innebära en kraftig förenkling av skattesystemet och lösa många kontroll frågor m.m. En skatteomläggning av sådant slag skulle emellertid innebära en opåkallad ökning av skatten på bl.a. lätt eldningsolja, samtidigt som det samlade avgiftsuttoget från vägtrafiksektora radikalt skulle minskas. En sådan lösning skulle inte heller vara förenlig med EG-regleraa.

Jag anser det därför ofrånkomligt att belägga sådan olja, som används för drift av motorfordon, med en särskild skatt som ersättning för den samtidigt slopade kilometerskatten.

51

Utrednmgens förslag innefettode även att sådan olja som används i    Prop, 1992/93:124 fritidsbåtor skulle beläggas med dieseloljeskatt.  För tillfället är jag emellertid inte beredd att föreslå en sådan utvidgning av skatteplikten.

Som jag tidigare nämnt var just frågan om avgränsningen av beskatt­ningen till vägsektom ett betydelsefullt skäl för införandet av kilometer-skatten. Ett kilometerskattesystem erbjuder i dette avseende möjligheter till en differentiering som inte är möjlig med en bränsleskatt. Detsamma gäller i fråga om en exakt anpassning till vägkostnadsansvaret. Med ett sådant märkningssystem för oljeprodukter somjag i det följande föreslår, ökar dock möjligheten väsentligt för en avgränsning som i stort mot­svarar den som uppnås med kilometerskatten. Märkningssystemet avses också begränsa de kontrollproblem som fenns med det gamla brännolje-skattesystemet före år 1974.

Några remissinstanser har varit tveksamma till möjlighetema att med en skatt pä dieselolja uppnå en lika god anpassning till vägkostnads­ansvaret som med nuvarande kilometerskatt. Jag håller med om att kilometerskatten i dette avseende har fördelar. A andra sidan har det nuvarande svenska fordonsskattesystemet, med dess mycket differen­tierade skattenivåer, också i hög utsträckning de styrande effekter som erfordras. Jag kommer i det följande dessutom att lämna vissa förslag till anpassning av fordonsskatten för olika fordonsslag, så att den samman­lagda beskattningseffekten blir lämpligt avvägd.

Jag vill slutligen beröra miljöaspektema på ett nytt beskattningssystem. Utredningen har konsteterat att Sverige, i förhållande till de fleste andra europeiska länder, nått långt i fråga om att söka minska de skadliga verkningama av t.ex. avgasutsläpp. Således har Sverige infört såväl en särskild koldioxidskatt som miljöklassning av olika oljeprodukter och en förhållandevis stor andel av bränsleskattema utgörs numera av miljö­relaterade skatter. Därtill införs fr.o.m. 1993 års bilmodeller ett system med miljöklasser, som genom att försäljningsskatten på motorfordon differentieras och utvidgas till dieseldrivna tyngre fordon också medför en styraing mot minskade avgasutsläpp.

En övergång till en bränslebeskattning för de dieseldrivna fordonen kommer enligt utredningen med all sannolikhet att innebära en mer effektiv användning av fordonsbeståndet. Val av fordonskombinationer med stor lastkapacitet gynnas således, vilket skulle leda till en viss minskning av det totela antelet transporter i Sverige. Det nuvarande kilometerskattesystemet innehåller inte något skatteincitement till att minska bränsleförbmkningen. I det nya skattesystemet kommer däremot skatt att tos ut i förhållande till mängden förbrakad dieselolja, vilket i viss mån torde stimulera till bränslesnålare köraing.

Bestämmelsema om en särskild skatt på dieselolja bör tos in i en ny lag, som i huvudsak byggs upp på samma sätt som befmtliga lagar om punktskatter på bl.a. bränslen.

En dieselmotor drivs normalt med dieselolja. Emellertid kan en sådan motor också drivas med t,ex. etenol eller rapsoljemetylester. För etenoldrift fordras en särskild anpassning av motora men för rapsolje-metylestem är dette inte nödvändigt, Etenoldrivna fordon som försetts

52

med sådana anpassade motorer har således registrerats som etanoldrivna och blir därmed inte kilometerskattepliktiga. Bilar försedda med normala dieseloljemotorer registreras alltid som dieseloljedrivna. En övergång från kilometerskatt till dieselskatt kommer därför att göra bränslen som baseras på vegetebiliska oljor konkurrenskraftigare. Det gäller också de blandningar av vegetebiliska oljor och mineraloljor som på senare tid börjat saluföras som motorbränslen.

Biobränslen, t.ex. rapsoljor, svarar för närvarande visserligen endast för en obetydlig del av den sammanlagda bränsleförbmkningen i Sverige, Men omläggningen av skattesystemet kan således stimulera till en ökad användning av dessa produkter. Den bensinskattehöjning som regeringen nu lagt fram förslag om, i samband med uppgörelsen med social­demokrateraa, innebär också att etenolens konkurrenskraft gentemot andra bränslen stärks. Biobränslen svarar till skillnad från fossila bränslen inte för något nettotillskott av koldioxid. En övergång från dieselolja och andra oljebaserade bränslen till biobränslen skulle kunna medverka till en minskning av växthuseffekten.

Regeringen beslutede i juni om en utredning om teknisk översyn av energibeskattnmgen (dir. 1992:80), Utredningens förslag skall utformas med beaktande av EG:s regler på energi- och miljöområdet.

EG kommissionen har i februari 1992 redovisat förslag till begränsning av punktskattema på s.k. biobränslen. Enligt förslaget skall medlems­länderaa maximalt kunna te ut en skatt på dessa bränslen som motsvarar 10 procent av skatten på jämförbara oljebaserade bränslen, dvs, främst dieselolja och blyfri bensin. Om dette EG-förslag skulle träda ikraft skulle en svensk anpassning bland annat innebära att skatten på etanol vid inblandning i bensin kan komma att sänkas vilket ytterligare skulle stimulera till en användning av miljövänliga bränslen. Arbete pågår inom regeringskansliet med att te fram förslag till ytterligare åtgärder för att minska utsläpp av växthusgaser.

En betydelsefull effekt av övergången till ett dieseloljebeskattnings-system är att administrationskostnaderaa hos de myndigheter som i dag hanterar kilometerskatten kan minskas, Å andra sidan tillkommer för några av myndighetema nya arbetsuppgifter. Utredningen har närmare redovisat vilka effekter på myndigheteraas resursåtgång som det kan bli fråga om. Effekter av dette slag får beaktes i samband med den ordinarie budgetprocessen.

Prop. 1992/93:124

4  Skattesatsen på dieselolja m.m.

Mitt forslag: Skattesatsen för den särskilda bränsleskatten skall vara 1,35 kr per liter. Den allmänna energiskatten för oljeprodukter i miljöklass 1 sänks från 90 kr till 5 kr per m.

Utredningens förslag: Föreslår en särskild skatt på dieselolja om 1,40 kr per liter.

53

Remissinstanserna: Flertolet remissinstanser har inte närmare Prop. 1992/93:124 kommenterat den av utredningen föreslagna skattesatsen på den särskilda dieseloljeskatten. BiUndustriföreningen, Föreningen Skogsindustrierna, Svenska Busstrafikförbundet, Svenska Äkeriförbundet och Sveriges Industriförbund förordar dock en lägre skattesats så att den samlade skatten på dieselolja, inkl. energiskatt och koldioxidskatt, motsvarar EG:s miniminivå. Liknande synpunkter framförs av Närings- och teknik­utveckUngsverket och LRF. Motormännens Riksförbund förordar som tidigare nämnts också en lägre skattesats. SJ anser däremot att enbart den särskilda dieselskatten bör ligga på minst EG:s miniminivå.

Skälen för mitt förslag: En utgångspunkt vid festställande av den nya skattens nivå är i dagens stotsfinansieUa läge att den skall avvägas så att skatteomläggningen blir intäktsmässigt neutral, Detto ligger också bakom utredningens beräkningar och förslag till skattesats. Skattesatsen för dieseloljan skall därvid festställas till 1,35 kr per liter, i enlighet med utredningens beräkningar. Jag har därvid inte, som i utredningens förslag, gjort en extra uppräkning till 1,40 kr per liter för att täcka en viss bidragsgivning till busstrafik.

Skatten kommer, liksom kilometerskatten, att tos ut utöver de nuvarande skatteraa på bränslet, energiskatt och koldioxidskatt.

Genomsnittligt sett innebär detto ett oförändrat skatteuttog för de dieseldrivna fordonen. Vissa avvikelser härifrån kommer dock att uppstå, och jag återkommer till den frågan senare. Jag kan dock nämna att för lastfordon innebär omläggningen i stort sett en oförändrad totol skatte­belastning.

Övergången från kilometerskatt till dieseloljeskatt motiverar att en extra insats görs för att stimulera användningen av diesel som har mindre skadeverkningar pä miljön. Genom sänkning av skatten på dieselolja av miljöklass 1, som huvudsaklingen bedöms kunna komma att användas för transporter, får bränslen i denna miljöklass en konkurrensfördel. Den allmänna energiskatten syftor till att utjämna skillnader i produktions­kostnad mellan olika bränslen. Incitomentet att använda miljövänligare dieseloljor är huvudmotivet till att jag föreslår avsteg från den principen. Energiskatten för oljor i miljöklass 2 och miljöklass 3, vilka står för huvudparten av förbmkningen, förändras dock inte. Regeringen kommer senare att pröva behovet av en ytterligare differentiering av den allmänna energiskatten av miljöskäl,

Sveriges geografiska läge med långa avstånd till de stora marknadema i Europa innebär att transportkostnaderna är en viktig faktor att räkna med för de svenska företog som skall konkurrera på den europeiska marknaden, Sveriges fortsätto närmande till Europa kan väntos öka behovet av lastbilstransporter.

Utredningen konstoterade att den avgörande orsaken till de svenska företogaraas kostnadsnivå var arbetskraftskostnaderaa där naturligtvis de sociala avgifteraa skiljer sig jämfört med övriga länder. De nuvarande skatteraa på vägtrafiken i Sverige är emellertid också förhållandevis höga vid en jämförelse med övriga europeiska länder. Den samlade beskattningen på dieselolja i exempelvis Danmark är 1,64 kr per

54

liter och i Tyskland 1,97 kr per liter, vilket kan jämföras med den totela svenska skattenivån efter genomförande av mitt förslag, nämligen 2,81 kr per liter i miljöklass 3, 2,56 kr per liter i miljöklass 2 och 2,275 kr per liter i miljöklass 1. Även de svenska fordonsskatterna på lastfordon är vid en interaationell jämförelse höga.

Enligt min mening bör på sikt eftersträvas att den svenska beskattnings­nivån inte skiljer sig markant från den i våra närmaste grannländer. En lämplig awägning får göras mellan krav på att trafiken skall bära sitt kostnadsansvar och svenska företegens förmåga att konkurrera inter­nationellt. Det är i detto sammanhang också värt att notera att utveck­lingen mot en gemensam marknad i Europa kommer att medföra en helt ny konkurrenssituation för de svenska företogen. Upphävande av nu gällande kvoteringar av den gränsöverskridande trafiken samt av förbud mot utländska åkerier att åto sig köraingar i Sverige är exempel på fektorer som i hög grad kommer att öka konkurrensen för den svenska åkerinäringen. Alla kostnadsskillnader kommer i detto perspektiv att bli än mer betydelsefulla och de olika ländemas

skatteutteg är av intresse för bedömningen av de konkurrensförhåUanden som gäller interaationellt.

Prop. 1992/93:124

5  Personbilar

Mitt förslag: För att motverka en sänkt beskattning av dieseldrivna personbilar höjs fordonsskatten för existerande dieseldrivna person­bilar till det dubbla nuvarande beloppet och för nya sådana bilar till det femdubbla nuvarande beloppet.

Utredningens förslag: Föreslår en fördubbling av fordonsskatten för existerande dieseldrivna personbilar, och en fyrdubbling av fordonsskat­ten för nya sädana bilar.

Remissinstanserna: Transportforskningsberedningen och Närings- och teknikutvecklingsverket anser att utredningsförslaget på ett felaktigt sätt gynnar dieselpersonbilar med långa körsträckor, särskilt texibilar. Statens naturvårdsverk anför liknande synpunkter och anser att det inte är önskvärt att andelen dieseldrivna personbilar ökar. Konsumentverket anser däremot att förslaget kommer att leda till en fortsatt minskad efterfrågan på dieselpersonbilar, vilket är negativt ur energihushållnings­synpunkt. LRF anser att de föreslagna fordonsskattehöjningaraa går väl långt, och hänvisar till skattenivån för dieseldrivna bussar. Motormännens riksförbund anser det vara helt oacceptebelt med en höjd fordonsskatt på dieselpersonbilar. Även Svenska Taxiförbundet avvisar förslaget med hänvisande till dieselfordonens höga inköpspris.

Skälen för mitt förslag: De dieseldrivna personbilaraa utgör i dag endast ca 3 % av det totela personbilsbeståndet i landet och antelet nyregistrerade fordon har gått ner väsentligt under senare år.

55

Ett ersättande av kilometerskatten med en dieseloljeskatt om 1,35 kr Prop. 1992/93:124 per liter innebär en viss minskning av skatteutgiftema för den enskilde fordonsägaren. Dette beror på att beloppet 1,35 kr per liter beräknats från de genomsnittliga kilometerskatteintäkteraa för alla slags fordon. Utredningen har redovisat ett omfettende material som visar skatteeffek-teraa lör personbilar.

Hittills har den samlade beskattningen av bensin- respektive diesel­drivna personbilar avvägts så att skatten per körd vägsträcka är ungefär lika hög för respektive kategori. Utredningens beräkningar visar också att skattekostnaden per mil för en bensindriven och en dieseldriven personbil i samma skatteklass i dag inte väsentligt skiljer sig mellan de båda fordonstyperaa. De exempel utredningen redovisar ger emellertid vid handen att en dieseloljeskatt av föreslagen nivå skulle medföra att kostnaderaa för dieseldrivna personbilar skulle bli lägre per körd mil i förhållande till ett jämförbart, bensindrivet fordon. Beaktos att diesel-bilaraas bränslekonsumtion är lägre än bensinbilaraas kan enligt utredningens exempel antos att kostnadsskillnaden motsvarar ca 1,30 kr per mil. Därtill kommer bensinskattehöjningen med anledning av krisuppgörelsen mellan regeringen och socialdemokrateraa. I prop. 1992/93:50 föreslås en höjning med ca en krona inkl. moms. Den totola kostnadsfördelen för dieseldrivna personbilar skulle därmed bli ca 2,30 kr per körd mil. Dieseldrivna personbilar kommer således att ytterligare gynnas i förhållande till bensindrivna personbilar. Det är därför motiverat att höja fordonsskatten för de dieseldrivna personbilaraa i samband med att kilometerskatten slopas.

Det är inte enbart den skattemässiga kostnaden per mil som är relevant när en konsument står i valet att skaffe en dieseldriven -eller en bensin­driven personbil. Skillnaden i produktionskostnad, både för bilar och bränsle är av betydelse. Tar man hänsyn till detto krävs en femdubbling av den nuvarande fordonsskatten för att den totola kostnaden per körd mil för en normalbilist skall vara ungefär lika stor oavsett om en dieseldriven eller en bensindriven bil väljs. Därför bör fordonsskatten femdubblas för nya dieseldrivna personbilar. Vad gäller befintliga personbilar med dieseldrift delar jag utredningens bedömning och föreslår en fördubbling av dagens fordonsskatter.

Dieselpersonbilar som körs långt t.ex. i yrkesmässig trafik kommer trots höjningen av fordonsskatten att gynnas i förhållande till dagsläget. En sådan konsekvens är dock i princip ofrånkomlig vid en omläggning från kilometerskatt till dieseloljeskatt och jag anser inte att det finns fömtsättningar att genom andra skattemässiga differentieringar motverka en sådan ändring av skattebelastningen. Däremot bör det övervägas om andra instmment än skatter kan användas för att säkerställa en god miljöeffekt. Dessa frågor får beredas i särskild ordning.

56

6  Lastfordon

Prop. 1992/93:124

Mitt förslag:  För dieseldrivna lastbilar och släpvagnar föreslås endast vissa justeringar av fordonsskatten för de lättoste fordonen.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag. Förslaget innefettor dock ingen justering av fordonsskatten för lätto lastbilar.

Remissinstanserna: SJ anser att den föreslagna skattenivån för lastfordon inte ger tackning för vägkostnadsansvaret. Vägverket anser att t.ex, en justering av fordonsskatten för lastfordonen kan behövas så att skatteomläggningen inte gynnar fordon som sliter på vägbanan. Trans­portforskningsberedningen anser att det behövs en totol översyn av skatteutformningen. Kammarrätten i Sundsvall, Motormännens riks­förbund och Swnska Åkeriförbundet anser att det finns skäl att belägga användningen även av andra typer av motorfordon med dieseloljeskatt, medan Sveriges Industriförbund välkomnar att förslaget inte medför fördyringar för t.ex. dumprar och traktorer. Industriförbundet anser att en särskild fordonsskatteskala för fyraxliga fordon bör införas, medan Äkeriförbundet anser att fordonsskatten bör sänkas med 50 % som en EG-anpassning,

Skälen för mitt förslag: Om en dieseloljeskatt på föreslagen nivå införs som ersättning för kilometerskatten kommer detto genomsnittligt sett, för samtliga lastbilar och släpvagnar, att innebära ett oförändrat skattetryck. Inom dessa gmpper av fordon kommer dock förskjutningar av skattebelastningen att ske. Effektema för den enskilde fordonsägaren beror på hur fordonet används, men också på t.ex, vilken typ av fordonskombination det är fråga om.

En lastbils användningsområde påverkar fordonets bränsleförbmkning och därmed även uttoget av dieseloljeskatt. Används en lastbil för t.ex. anläggningstransporter, dvs. gms, schaktmassor eller dylikt, eller för varadistribution i tätort blir bränsleförbrakningen större än om fordonet används för mer långväga transporter. 1 det nuvarande kilometerskatte­systemet är beskattningen oberoende av sådana skillnader i användningen. Denna typ av förskjutningar i skattebelastningen av lastbilar till följd av en övergång till dieseloljebeskattning måste emellertid accepteras. Någon möjlighet att kompensera sådana effekter inom skattesystemets ram finns inte.

För den enskilde fordonsägaren kan omläggningen också få olika effekter beroende på fordonsparkens sammansättning. Kilometerskatten debiteras separat för lastbilar och släpvagnar (när det gäller dragbilar och påhängsvagnar läggs dock hela skatten på dragbilen). Detto har möjlig­gjort att beskattningen för varje del i en fordonskombination kunnat bestämmas efter kostnadsansvarighetsprincipen. En dieseloljebeskattning kan däremot inte avvägas på dette sätt uton endast dragbilens, lastbilens, bränsleförbmkning kommer att bli föremål för beskattning.

57

Eftersom bränsleförbmkningen ökar vid tillkoppling av släpvagn, Prop. 1992/93:124 kommer dock en viss beskattning även att ske på gmnd av användningen av släpvagnen. Lastbilamas bränsleförbmkning vid tillkoppling av släpvagn ökar dock vanligtvis inte i sådan omfettning att intäktema från dieseloljeskatten uppgår till det belopp som tidigare togits ut i kilometer­skatt. Dette innebär att användningen av fordonskombinationer relativt sett gynnas vid en övergång till dieseloljebeskattning medan genomsnitt­ligt sett en viss förskjutning sker till nackdel för transporter sora sker med lastbil utan släpvagn. Enligt min mening kan emellertid ett ytterligare incitement till användning av fordonskombinationer vara positivt ur transporteffektivitets- och miljösynpunkt. Jag anser därför, i likhet med utredningen, att det inte är nödvändigt att vidte några justeringar av t,ex. fordonsskatteskaloraa för lastbilar och släpvagnar för att kompensera dessa effekter.

Dagens kilometerskatt följer relativt väl variationeraa i vägslitege, dvs. skattesatseraa är högst för de fordons- och axelkonstraktioner som ger upphov till störst vägslitege. En dieseloljeskatt motsvarar däremot som jag tidigare nämnt inte på samma sätt de skillnader som finns i slitege-kostnader mellan olika fordonstyper. Alltjämt kommer dock en differen­tiering att ske inom fordonsskattens ram. Den differentiering av fordons­skatten som sker för fordon med olika axelantel och olika vikt bygger på skillnadema i vägkostnader. Något underlag för att nu införa en ytterligare differentiering av fordonsskatten för lastfordonen finns inte. Enligt min mening bör kommande åtgärder vad gäller fordonsbeskatt­ningen samordnas med de gemensamma regler på dette område som EG så småningom kan förväntes beslute om.

Även om jag således förordar att någon ändring av fordonsskatten för huvuddelen av lastfordonen inte nu görs till följd av att kilometerskatten slopas, återkommer jag i det följande till vissa ändringar i fordonsskatte-reglema till följd av ändrade bärighetsregler för det svenska vägnätet.

För de lätteste dieseldrivna lastbilarna visar utredningens beräkningar att skattebelastningen kommer att sjunka till följd av skatteomläggningen. Fordonsskatten för dessa lätte lastbilar ligger nu på ungefär samma nivå som personbilar i motsvarande storlek, vilket är önskvärt om skatte­systemet inte skall ge upphov till snedvridningseffekter. Om fordons­skatten för de dieseldrivna personbilarna höjs enligt mitt förslag, är det nödvändigt att något höja fordonsskatten också för de lätteste dieseldrivna lastbilarna. Totelt sett innebär skatteomläggningen ändå för dessa fordon inte någon fördyring.

58

7  Bussar

Prop. 1992/93:124

Mitt förslag: Huvuddelen av fordonsskatten för dieseldrivna bussar slopas.

Utredningens förslag: Utredningen föreslår dels en sänkning av fordonsskatten till belopp som motsvarar skattenivån för bensindrivna bussar, dels ett kompensationsbelopp om ca 100 iniljoner kronor per år att utges i form av en ökning av de generella stetsbidragen till kom­munema.

Remissinstanserna: Ett betydande antel remissinstenser ifrågasätter behovet av eller utformningen av den särskilda kompensationen till busstrafiken. Några remissinstanser anser att vägkostnadsansvarsprincipen inte motiverar någon särskild kompensation, eller att det är oacceptebelt att en höjd bränsleskatt för övriga fordonskategorier får bekoste en sådan subventionering. Åtskilliga remissinstanser pekar på att den avreglering av busstrafiken som skett gör det olämpligt att ge bidraget till kommun­eraa. Vägverket föreslår att utvecklingen av miljövänliga vägtransport­system i stället stöds. Statskontoret för fram tenken att övergångsvis införa ett stimulansbidrag för utbyte av bussbeståndet. Statens naturvårds­verk anser att någon form av restitutionssystem effektivare garanterar att stödet kommer den lokala busstrafiken till godo. Liknande synpunkter anför BiUndustriföreningen. Svenska Lokaltrafikföreningen förordar att medlen i stället används till ökade satsningar på forskning och utveckling av kollektivtrafiken. Svenska Busstrafikförbundet förordar att det föreslagna bidraget till kommuneraa slopas och att bussägaraa i stället tillåts att, om de så önskar, köra buss med märkt lågbeskatted olja mot eriäggande av en förhöjd fordonsskatt.

Skälen för mitt förslag: Dagens kilometerskattesatser är, vad gäller bussar i förhållande till annan tung trafik, förhållandevis låga. Vid övergång till en enhetlig skatt på dieselolja kommer bussägaraa därför att få vidkännas en viss ökning av sina kostnader, om inga korrigerande åtgärder vidtes. Kostnadsökningen drabbar, till följd av hög bränsleför­bmkning, särskilt de bussar som används i kollektivtrafik inom tätort. Enligt utredningen kommer en normalbuss i tätortstrafik att få vidkännas en kostnadsökning i storleksordningen 15 000 kr per år vid 5 000 mils köraing. Å andra sidan pekar utredningen på att ägaraa till bussar och andra fordon kommer att slippa kostnader för bl.a. anskaffhing, underhåll och besiktningar av kilometerräknarapparaturen, avstämplingsratiner m.m. De besparingar som kommer att göras på dette sätt är enligt utredningen inte obetydliga.

I dag är fordonsskatten för bussar differentierad, inte bara efter fordonets skattevikt, utan också efter vilket drivmedel bussen är inrättod för. Sålunda uppgår skatten för en buss som är inrättod för drift endast med bensin eller gasol till maximalt 895 kr per år, medan skatteskalan för andra bussar, dvs. främst dieseldrivna, är progressiv och når sitt

59

maximimum vid en skatt om 14 705 kr per år för de tyngste bussarna.

Utredningen har föreslagit att skattesatseraa för de dieseldrivna bussaraa bestäms till vad som nu gäller för bensin- och gasoldrivna bussar. En så långt gående sänkning innebär emellertid, mot bakgrand av mitt förslag till höjd fordonsskatt för dieseldrivna personbilar, att lätte bussregistrerade fordon vanligen skulle få väsentligt lägre fordonsskatt än personbilar. Skattenedsättningen bör därför begränsas något i jämförelse med utredningsförslaget. För de tyngre bussaraa, som används i kollektivtrafik m.m., innebär mitt förslag ändå att huvuddelen av fordonsskatten bortfaller. Härigenom får busstrafiken en betydande kompensation för sina ökade kostnader till följd av skatteomläggningen.

Även med fordonsskattenedsättningen uppkommer enligt utredningen för busstrafik i tätorter en kostnadsfördyring, beroende på den relativt höga drivmedelsförbrakningen. Utredningen har därför förordat att bussägaraa, utöver den generella sänkningen av fordonsskatten, skall erhålla en ytterligare kompensation för de kostnadsökningar som uppstår för de bussar som används i kollektivtrafik till följd av skatteomlägg­ningen. Utredaren har föreslagit att kompensationen skall utgå i form av en ökning av de generella stetsbidragen till kommuneraa.

Förslaget i denna del har, som jag tidigare redogjort för, rönt en kraftig kritik från remissinstensema, även om flera remissinstenser understött behovet av någon form av åtgärder till fromma för kollektiv­trafiken. Jag delar uppfattningen att ett bidragssystem inte bör införas. Den mellan regeringen ock socialdemokraterna nu i höst överenskonma kraftiga höjningen av bensinskatten innebär dessutom att kollektiv­trafikens konkurrenssituation relativt sett förbättras. Jag anser därför att något behov av kompensationsåtgärder, utöver fordonsskattesänkningen, inte föreligger.

Prop. 1992/93:124

8   Märkning av oljeprodukter

Mitt förslag: Vissa särskilda märk- och färgämnen skall fillsättos sådana lättore oljor som inte skall omfattes av dieseloljeskatten, dvs. sådan olja som inte är avsedd för drift av personbilar, bussar och lastbilar.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Endast ett fåtol remissinstenser har haft synpunkter på det föreslagna märkningsförferandet. Generaltullstyrelsen anser att det bör gå att göra vissa inskränkningar vad gäller de typer av oljepro­dukter som bör bli föreinål för märkning. Statens naturvårdsverk framhåller att märkämnenas eventuella miljöpåverkan måste utredas. Liknande synpunkter framförs av Svenska Petroleum Institutet.

Skälen för mitt förslag: Ett införande av en särskild beskattning av enbart sådan dieselolja, som används för drift av motorfordon som i dag

60

är kilometerskattepliktiga, kan ge upphov till förhållandevis stora Prop. 1992/93:124 kontrollproblem. Det nya beskattningssystemet innebär att likvärdiga oljeprodukter beskattes med olika skattesatser beroende på användnings­sättet. Sålunda är t.ex. lätt eldningsolja, som används för uppvärmning av bostäder, och dieselolja för fordonsdrift i stort sett tekniskt likvärdiga och ibland idenfiska produkter. Skillnadema i skatt skulle dock till följd av mitt förslag komma att bli betydande. Användning av lågbeskatted dieselolja skall dessutom tillätes för drift av vissa fordonstyper, t.ex. jordbrakstraktorer och motorredskap, som nu inte är kilometerskatte­pliktiga.

De stora skatteskillnadema gör att det är stor risk att ett betydande skatteundandragande, genom olaglig användning av lågbeskatted olja istället för högbeskattod, kan komma att äga ram. Det är därför viktigt att söka utforma ett system som förhindrar användning av lågbeskattod olja för andra ändamål än de tillåtna.

De flesto västeuropeiska länder uppvisar i dag betydande skatteskill­nader på lätt eldningsolja och dieselolja för fordonsdrift (vägdiesel) och har, i avsikt att söka stävja skatteundandragande, infört olika typer av system med märkning av olika oljeprodukter. Utredningen redovisar mycket utförligt de märkningssystem som förekommer. Gemensamt för dem är att det är den lågbeskattode oljan (eldningsolja m.m.) som märks, och att märkningen vanligen sker med olika spår- och färgämnen. Utredningen redogör också för de tonkar som finns inom EG-kommis­sionen om att införa vissa gemensamma regler för märkämnen m.m., som dock skall kunna användas parallellt med nationella märkmetoder.

I likhet med vad som sker i flertolet andra länder, anser jag att det är nödvändigt att lågbeskattod dieselolja och lätt eldningsolja såväl faigas som märks med ett kemiskt ämne, som kan urskiljas vid en kemisk analys. En fårgning kan visserligen underlätto polisens kontroll av fordonen, men möjliggör framförallt för fordonsägaraa att se att de inte erhåller fel sorts olja vid länkning. Tillsats av andra märkämnen, möjliggör å sin sida en enkel och effektiv hantering av bränsleprover såväl initialt av polisen i samband med fordonskontroller som vid efterföljande laboratorieanalyser.

Det är viktigt att märkningssystemet utformas så säkert som möjligt, dvs. att märkningen är tillförlitlig, lätt att kontrollera och svår att kringgå.

Den lågbeskattede oljan skall märkas på depå som godkänts av be­skattningsmyndigheten. Märkning måste ske senast i samband med skattskyldighetens inträde enligt lagen om allmän energiskatt. Utred­ningen har närmare beskrivit de olika tekniker, märkämnen m.m. som kan komma till användning. De närmare deteljeraa i ett sådant system bör emellertid inte festslås i lag, utan i bestämmelser som utfärdas av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer. Reger­ingen har i juni 1992 uppdragit åt Riksskatteverket att utreda frågor rörande utformningen av oljemärkningen. Uppdraget skall redovisas till regeringen i november 1992, Jag räknar med att detoljföreskrifter om märkningsförferandet m.m, skall kunna utfärdas på gmndval av denna redovisning.

61

9  Skattskyldighet, kontrollförfarande

Prop. 1992/93:124

Mitt förslag: Skattskyldiga till den nya dieseloljeskatten skall vara de som inom landet producerar dieselolja eller förbrakar sådan olja för framställning av en skattepliktig vara. De som återförsäljer eller förbmkar skattepliktig olja skall kunna registrera sig hos beskatt­ningsmyndigheten som skattskyldiga. Beskattningssystemet utformas enligt vad som gäller på punktskatteområdet i övrigt. När det gäller att kontrollera hur oljeprodukter används skall polisen utföra de kontroller av fordon som behövs för att stävja ett missbmk av dieseloljeskattereglema. Tullen skall vara tillsynsmyndighet för fordon som passerar gränseraa.

Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag.

Stemissinstanserna: Rikspolisstyrelsen anser att kontrollen blir enklare och inindre tidsödande för polisen än vad som erfordras med nuvarande kilometerskatt. RPS anser att den av utredningen angivna kontrollfre­kvensen kan uppnås. GeneraltuUstyrelsen anser att det bör åligga den tullskyldige att i förekommande fell märka olja vid import. Statskontoret anser att det inte finns skäl för att ålägga tullmyndighetema kontrollåt­gärder i samband med gränspasseringar av fordon.

Skälen för mitt förslag: Den nya lagstiftningen om en särskild skatt på dieselolja bör till huvudsaklig del utformas i enlighet med vad som gäller på punktskatteområdet i övrigt. 1 enlighet därmed bör skattskyldig­heten åvila dem som inom landet producerar dieselolja eller förbmkar sådan olja för framställning av skattepliktig vara. Vidare skall de som återförsäljer eller förbmkar skattepliktig olja ha möjlighet att registrera sig som skattskyldiga. Denna registering sker hos beskattningsmyndig­heten, som för närvarande är Riksskatteverket.

De skattskyldiga skall redovisa skatten till beskattningsmyndigheten genom att i deklaration lämna uppgift om vilken kvantitet olja som skattskyldighet inträtt för och betola den därpå belöpande dieseloljeskat­ten till stoten. De skattskyldiga skall ansvara för att märkning sker på godkänd depå av all olja, för vilken den särskilda dieseloljeskatten inte tos ut.

Beskattningssystemet byggs i övrigt upp på samma sätt som i lagen (1957:262) om allmän energiskatt, och genom att gmndläggande bestämmelser i den lagen tillämpas även i fråga om skatten på dieselolja, Samma teknik används även i fråga om den särskilda koldioxidskatten och i fråga om bensinskatten. Lagrådet har anmärkt att den valda tekniken försvårar överblicken av regleringen. Jag är också av den uppfattningen att lagstiftningstekniken på energiskatteområdet behöver ses över, och jag har därför nyligen tillkallat en särskild utredare (Fi 1992:15) med uppgift att göra en teknisk översyn av energibeskattningen.

62

Om oljeprodukter förs in i landet av annan än den som är registrerad skall dieseloljeskatt i förekommande fell betolas till tullmyndigheten. 1 de fell någon som inte är registrerad som skattskyldig vill föra in olja, för vilken dieseloljeskatt inte skall erläggas, skall oljan märkas senast när den anmäls till förtullning. Märkning får endast ske på godkänd depå.

För att ett system med differentierad beskattning av oljeprodukter och märkning av de lågbeskattode oljekvalitetema skall fungera tillfredsställ­ande, är det nödvändigt att all lågbeskattod olja verkligen blir märkt. Om omärkt, lågbeskattod olja kommer ut på den öppna marknaden kan felaktig användning av den knappast upptäckas, varför det således är nödvändigt att utforma märkningssystemet så säkert som möjligt och vidare säkerställa att märkningsanläggningaraa står under tillfredsställ­ande myndighetskontroll.

Det bör åligga beskattningsmyndigheten att utföra erforderliga kontroller av såväl de godkända depåeraas märkning som de skattskyldi­gas bokföring, lager, etc. Det far anses vara av vikt att kontroller sker i förhållandevis stor omfettning.

Jag anser att det är naturligt att polisen åläggs att utföra de kontroller av fordon, som erfordras för att stävja ett missbmk av dieseloljeskatte­reglema. Polisen har i dag en omfetfende kontrollverksamhet av fordons beskaffenhet och utrastning och får därför anses ha den störsto kompe­tensen att även utföra kontroller av innehållet i fordonens bränsletonkar. Sådana kontroller torde också på ett smidigt sätt kunna utföras i samband med att polisen fullgör sina andra skyldigheter gällande kontroller av fordon. Det bör härvid poängteras att det, för att upprätthålla lagregleraa på området, kommer att krävas fordonskontroller i förhållandevis stor omfettning.

Tullmyndigheteraa företor för närvarande olika slags kontroller av fordon som passerar de svenska gränseraa, bl.a. i fråga om begräns­ningama av de mängder bränsle som kan införas tull- och avgiftsfritt. Tullen bör inom ramen för den nu befintliga kontrollverksamheten även kunna göra stickprovsvisa kontroller av fordonens bränsletonkar. Vid en svensk anslutning till EG kommer dock denna typ av gränskon­troller att bortfella i förhållande till annat EG-land.

Prop. 1992/93:124

10   Sanktionsregler

Mitt förslag: Vid felaktig användning av lågbeskattod olja skall ägaren och i vissa fall bmkaren av fordon påföras en särskild avgift. Avgiften föreslås bli 10 000 kr för personbil och 10 000-50 000 kr för bussar och lastfordon. Den som avlägsnar märkämnen från olja skall drabbas av straffrättsliga sanktioner.

Utredningens förslag: Utredningen föreslår högre särskilda avgifter samt en kombination av straffrättsliga sanktioner och avgifter för ägare och i vissa fell förare som använder lågbeskattod olja för fordonsdrift.

63

Remissinstansema: Riksåklagaren anser att det inte finns behov av en Prop. 1992/93:124 kriminalisering i de situationer där de särskilda avgifteraa kan tillämpas. En genomgång av det föreslagna sanktionssysteraet behövs enligt RÅ. Statskontoret anser att de föreslagna nivåeraa på avgifteraa krävs för att de skall få avsedd avskräckande effekt. Göta hovrätt anser att det i många fell är motiverat med en hög sanktionsavgift, men att främst när det gäller personbilar avgiften kan komma att bli oproportionerligt hög och behöva sättas ned. Fråga om dispens från avgiften bör prövas av länsstyrelsen i samband med avgiftsfrågan i övrigt. Liknande synpunkter framförs av Kammarrätten i Sundsvall. Motormännens riksförbund anser att de föreslagna sanktionerna är oacceptobelt höga. Även LRF anser att påföljdema bör bestämmas till en lägre nivå.

Skälen för mitt förslag: För de som skall vara skattskyldiga enligt dieseloljeskattelagen bör skatten enligt sedvanliga principer redovisas till beskattningsmyndigheten genom ett deklarationsförfarande. Reglema i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter bör gälla för förfarandet. Därmed kan bl.a. bestämmelseraa i den lagstiftningen om skattetillägg komma ifråga vid oriktiga deklarationer. Även skattebrotts­lagen (1971:69) bör gälla i fråga om dieseloljeskatten. Jag anser inte att det är erforderligt att för de skattskyldiga enligt dieseloljeskattelagen införa några särskilda straffregler, utan bedömer att de som finns i skattebrottslagen är tillfyllest.

Även om all olja som inte omfettos av dieseloljeskatt (s.k. lågbeskattod olja) märks, utesluter inte detto att sådan olja tekniskt kan användas i de fordon, som enligt lag skall drivas med bränsle som är belagt med dieseloljeskatt, dvs. högbeskattod olja. Eftersom den lågbeskattode oljan kommer att finnas t.ex. i festigheteraas oljetonkar, i s.k. fermaraggregat och troligen även på en del bensinstotioner, kommer den att vara lättillgänglig. Det är därför nödvändigt med förhållandevis kraftiga sanktioner, som verkar avskräckande mot missbrak.

Utredningen har utförligt redovisat de sanktionssystem som används i vissa andra länder och gjort bedömningen att det inte är tillräckligt med vanliga straffrättsliga sanktioner. Utöver straffbestämmelseraa föreslås ett system med särskilda avgifter, i huvudsak efter mönster av avgiftssy­stemet enligt lagen (1972:435) om överlastovgift. Lagrådet har ifrågasatt behovet av att kriminalisera ägares och förares bmk av fordon, vars bränsletank innehåller märkt olja. Jag är beredd att godto Lagrådets synpunkter och föreslår därför endast ett avgiftssystem vad gäller ägare och förares otillåtna användning av lågbeskattod olja. Om det visar sig vara otillräckligt med det sanktionssystem som nu föreslås får frågan övervägas på nytt.

Straffbestämmelser är dock nödvändiga för den som avlägsnar märk­ämnen från lågbeskattode oljeprodukter eller på annat sätt tor befettning med sådana produkter i syfte att de skall användas i strid mot lagens bestämmelser.

Straffsatsen för brott mot dieseloljeskattelagen bör bestämmas till böter eller fängelse i högst sex månader. Om brottet rört betydande värden eller det i annat fell är att anse som grovt bör dock fängelse i högst två år kurma dömas ut.

64

Som jag tidigare angivit behövs en särskild sankfionsavgift. Det Prop. 1992/93:124 kommer med all sannolikhet att vara svårt att i efterhand festställa hur stor mängd lågbeskatted olja som totelt använts i stället för högbeskattod olja. En avgift som enbart knyter an till det undandragna skattebeloppet, av nödvändighet ofto beräknat endast på fordonstankens innehåll, torde därför bli ganska låg.

Vad man i stället bör tänka sig, är att införa en form av särskild avgift enligt förebild i lagen om överlastovgift,

164 § vägtrafikkungörelsen (VTK) föreskriver penningböter dvs högst 2 000 kr som straff för diverse förseelser, bl.a, överskridande av bestämmelser för maximilast och axel-, boggi- eller trippelaxeltryck. Vad gäller reglema om överlast kan såväl föraren som ägaren åläggas straffrättsligt ansvar.

Beträffande överlast kompletteras straffstodgandet i VTK med en särskild avgift som festställs av länsstyrelsen, Regleraa härom finns i lagen om överlastovgift. En sådan avgift tos ut om lastbilar m,fl. fordon framförs på väg med högre axeltryck, boggitryck, trippeltryck eller bmttovikt än som är tillåtet för fordonet, fordonståget eller vägen.

En schabloniserad avgift tos ut för varje axel, boggi eller trippelaxel och varierar från 200 kr per 100 kg överlast för den del av överlasten som ligger mellan 100 och 2 000 kg till 1 000 kr per 100 kg för den del av överlasten som går utöver 8 100 kg. Överlastovgiften påförs för bil, ägaren och för släpvagn, ägaren av dragbilen. I fråga om bil, som innehas på grand av avbetolningsköp anses innehavaren som ägare. Om någon bmkar annans bil utan lov påförs bmkaren avgiften.

Om överlastovgift påförts någon för färd med visst fordon och om sådan avgift skall påföras honom på nytt för färd som företogits med samma fordon inom ett år efter den tidigare färden, utgår överlastovgiften med ett 50 % högre belopp än sedvanlig avgift.

I huvudsak motsvarande sanktionsavgifter bör införas vid otillåten användning av märkto oljor. Det synes vara lämpligt att skapa en schabloniserad avgift som knyter an till fordonstyp och vikt. För att dessa avgifter skall få avsedd, avhållande, verkan är det enligt min mening nödvändigt att bestämma dem till belopp som är höga i förhållande till vad som tidigare varit vanligt i svensk lagstiftning. Avgiftemas nivå bör relateras till det skatteundandragande som kan bli följden av överträdelser av bestämmelseraa. Jag förordar dock att avgiftema nu bestäms till ett lägre belopp än vad utredningen föreslagit. Enligt min mening bör frågan om avgifter på den nivå utredningen förordat tos upp om det av mig föreslagna sanktionssyslemet inte skulle visa sig vara tillräckligt effektivt.

Jag anser att en enhetlig avgift om 10 000 kr bör tos ut för personbilar, oavsett fordonsvikten, medan däremot fordonets skattevikt skall vara avgörande för avgiftens storlek vad gäller lastbilar och bussar. Avgiften bör för dessa fordonstyper maximalt kunna uppgå till 50 000 kr.

En förhöjd avgift bör utgå, om någon inom ett år från tidigare tillfälle då han påförts avgift åter är föremål för avgiftsbeläggning. Jag förordar att avgiften i sådant fell sätts till ett belopp, som är en och en halv gång högre än den avgift som normalt tos ut.

5 Riksdagen 1992193. 1 samt. Nr 124

65

Avgiften bör som huvudregel påföras fordonets ägare eller vid kreditköp innehavaren. Vid leasing bör leasinghavaren påföras avgiften. Bmkar någon annans fordon uten lov, bör bmkaren påföras avgiften.

En viss möjlighet bör finnas att medge nedsättning av eller befrielse från avgiftema, Dette bör dock endast kunna ske om särskilda skäl föreligger. Bedönmingen skall vara sträng. De nämnda enhetliga avgifteraa skall normalt alltid tes ut, oavsett omständigheteraa. Ned­sättning eller befrielse bör endast förekomma i ensteka undantegsfeU, Ett fell då befrielse givetvis måste medges är då det visas att ett fordon vid tenkning fyllts med märkt bränsle utan att ägaren eller annan som ombesörjt tenkningen var medveten om dette. Nedsättning bör däremot inte ske med hänsyn t,ex, till den betelningskyldiges ekonomiska eller personliga förhållanden,

Avgifteraa bör inte vara avdragsgilla i inkomstskattehänseende, vilket föranleder ändringar i 20 § kommunalskattelagen (1928:370),

Prop. 1992/93:124

11   Anpassning av fordonsskatten till det svenska vägnätets bärighetsbestämmelser

Mitt förslag: Skatteviktsbestämmelseraa för fordonsskatten anpassas till de nya bärighetsbestämmelseraa för vägnätet. Därvid skall skattevikten bestämmas efter de förhållanden som råder på vägar i bärighetsklass 1. Fordonsskatteskaloraa för lastfordon justeras i enlighet med detto.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Föreningen Skogsindustrierna, Svenska Äkeriför­bundet och LRF motsätter sig att fordonsskatteraa nu justeras på gmnd av ändrade bärighetsregler, eftersom den nya vägstandarden inte ännu införts överallt, SJ anser dock att förslaget i denna del är riktigt för att korrigera felaktigheter i kostnadsansvarsfördelningen.

Skälen för mitt förslag: Skattenivån för fordonsskatten är för ett enskilt fordon beroende av fordonets vikt och ett särskilt viktbegrepp, skattevikt, används i vägtrafikskattelagen, VSL. Av 5 § VSL framgår att skattevikten för bl.a. lastbilar och släpvagnar motsvaras av totolvikten. Begreppet totolvikt definieras i bl.a. fordonskungörelsen (1972:595), till vilken VSL hänvisar.

När skattevikten skall bestämmas till totolvikten fmns dock en be­gränsningsregel i 5 § VSL. Den innebär att skattevikten för ett visst fordon inte skall beräknas vara högre än den bmttovikt med vilket fordonet får framföras på väg som är upplåten för högst 10 tons axeltryck eller 16 tons boggityck. Begränsningsregeln ger uttryck för principen att skatt inte bör erläggas för högre vikt än den vikt fordonet får framföras med i trafik.

66

Sedan en tid tillbaka pågår ett arbete med att förstärka de svenska Prop. 1992/93:124 broama m.m., för att därigenom möjliggöra en anpassning till de bestämmelser om fordonsvikt som är vanliga inom bl.a. EG-området, Ett särskilt investeringsprogram för detto har upprättots och målet är att på sikt kunna tilläte att den maximalt tillåtna fordonsvikten höjs till 60 ton. En närmare redogörelse för dette finns i prop, 1987/88:50 om trafik­politiken inför 1990-telet,

Regeringen har, som ett led i dette program för att höja maximalt tillåtna fordonsvikter, beslutot om vissa ändringar i VTK (se SFS 1989:670), Ändringaraa trädde i kraft den 1 april 1990 och innebär i huvudsak att maximalt tillåten vikt för fordonstag från dette datum höjdes till 56 ton.

Det allmänna vägnätet delas enligt de nya regleraa in i bärighetsklas­ser. Bärighetsklass 1 omfatter, enligt 106 § VTK, vägar där de nya högre fordonsvikteraa är tillåtna. Så gott som alla riks och länsvägar har kunnat hänföras till denna bärighetsklass, där således fordonståg med upp till 56 tons bmttovikt får framföras. Vissa kortere sträckor av riks och länsvägaraa har för närvarande inte sådan standard att de tål förhöjda belastningar. Dessa vägavsnitt hänförs till bärighetsklass 2 enligt 106 § VTK och där gäller alltjämt tidigare maximalt tillåten brattovikt 51,4 ton.

Ändringama i 106 § VTK innebär också vissa andra justeringar när det gäller tillåtet axeltryck m.m. Bl.a. fillåts på vägar i bärighetsklass 1 i vissa fell ett maximalt boggitryck om 20 ton, medan det maximala boggitrycket på vägar i bärighetsklass 2 liksom tidigare är 16 ton. Det bör i dette sammanhang nämnas att det alltjämt finns vissa delar av det allmänna vägnätet där tillåtna axel och boggitryck är lägre, s.k. 8/12vägar,

Skatteviktsbestänunelsema i 5 § VSL bör nu anpassas till den nya regleringen i VTK så att bestämmelsen på ett entydigt sätt anger hur skattevikten i varje enskilt fell skall beräknas, VSL bör direkt hänvisa till tillämplig bärighetsklass. Med hänsyn till att så gott som hela huvudvägnätet nu tillhör bärighetsklass 1 bör denna bärighetsklass vara bestämmande för skatteutteget. Det innebär visserligen att vissa fordonsägare vid en del transporter kan komma att få erlägga fordons­skatt som avser en bmttovikt som inte alltid tillfullo kan utnyttjas. Att helt undvika sådana konsekvenser är dock inte möjligt. Motsvarande effekter har i vissa fell uppkommit även med hittillsvarande regler.

Fömtom vad som nu sagts om 5 § VSL bör också vissa ändringar göras i bilaga 1 till VSL, där fordonskattesatsema för de olika fordons­slagen anges. Det gäller lastbilar med tre eller flera axlar och skattevikt över 27 000 kg, släpvagnar med tre eller flera axlar och skattevikt över 32 000 kg samt vissa släpvagnar till trafiktraktorer m.m. med skattevikt över 35 000 kg. För dessa fordon har skatteskalan slutet vid angivna viktgränser. De nya viktbestämmelseraa för bärighetsklass 1 innebär att vissa fordon kan framföras med högre brattovikter, exempelvis 36 000 kg för släpvagnaraa. Med hänsyn härtill bör skatteskaloma för dessa fordon justeras så att den övre begränsningen tos bort.

67

De föreslagna ändringaraa i fråga om skatteviktsregleraa i VSL berör cirka 20 000 fordon och iimebär stotistiskt sett ökade skatteintäkter i storleksordningen 60 - 70 miljoner kr per år jämfört med de nuvarande regleraa, där fiill skatt inte betolas för vissa fordon. När det gäller skatteintäkteraa måste emellertid framhållas att de högre tillåtna brattovikteraa innebär en effektivitetsvinst i form av ett minskat antol fordonskilometer, med därav följande successivt lägre skatteintäkter.

Prop. 1992/93:124

12   Kombitrafik

Mitt förslag: För lastbilar och släpvagnar som i Sverige i samband med s.k. kombinerade transporter i större omfattning fraktos per järaväg, återbetelas hela eller delar av den fordonsskatt som betelats för fordonet för det skatteår under vilket transporten företogs.

Skälen för mitt förslag: Som framgår av regeringens EES - pro­position (prop. 1991/92:170 bilaga 5) omfattor EES-avtelet vissa regler om kombinerade transporter, som skall tillämpas även för svensk del. Reglema återfinns i direktivet 75/130/EEG, som innehåller vissa gemensamma regler i syfte att underlätte kombitrans-porter. Genom direktivet 82/603/EEG, som ändrar det nämnda grand­läggande direktivet, utökades regelverket med en skyldighet för stetema att återbetela eller sätte ned fordonsskatten när last-, drag- eller släp­fordon har transporterats på järaväg i kombitransport. Dette kan ske antingen med ett standardbelopp eller i proportion till jämvägssträckan.

Bakgmnden till regleraa är en strävan att gynna kombinerade trans­porter där lastfordon på längre sträckor transporteras med jämväg. Därigenom kan belastningen på vägnätet minskas och bl.a. miljöfördelar vinnas. Eftersom tekniken med kombinerade transporter minskar de samhälleliga kostnaderaa för trafiken, är det logiskt att en reduktion av trafikavgifteraa sker.

Enligt direktivet skall en reduktion eller återbetelning av fordonsskatt ske i den stet där ett fordon är registrerat, och med utgångspunkt i hur mycket fordonet transporterats på järaväg inom denna stet. Ett medlems­land har också rätt, men inte skyldighet, att i dette sammanhang beakte om fordonet transporterats på järaväg utomlands.

För svensk del är den skatt som bör kunna bli föremål för reduktion enligt direktivet den fordonsskatt som tes ut enligt bestämmelseraa i vägtrafikskattelagen. De fordonsskattepliktiga fordon som är aktuella är lastbilar och olika slags släpvagnar. Den typ av släpvagn som oftast används i kombinerad trafik, nämligen påhängsvagnar, är emellertid helt skattefri i Sverige, eftersom all beskattning har lagts på det dragande fordonet. Det innebär att behovet av skattereduktioner för kombitrafik är mycket begränsat vad avser fordon som är registrerade i Sverige.

68

Eftersom ändå övriga typer lastfordon, som är skatteplikfiga, kan    Prop. 1992/93:124 komma att användas i kombinerad trafik bör regler om skattereduktioner införas.

Fordonsskatten betelas i förskott för skatteår eller, för tyngre fordon, för skatteperiod. Med hänsyn härtill måste regleraa om skattereduktion vid kombitrafik utformas som ett återbetelningssystem. För att undvika en alltför komplicerad hantering bör en enkel schablon för återbetelnings-beloppen väljas. Jag förordar att återbetelningen gmndas på det antel dygn under skatteåret som ett fordon i Sverige har transporterats på jämväg. Det är därvid tillräckligt att fordonet någon gång under dygnet transporterats på järaväg. Har fordonet under sammanlagt minst 120 dygn under skatteåret transporterats på dette sätt tillbakabetelas hela skatten. Vid sammanlagt minst 60 dygn sådan transport bör halva skatten återbetelas.

Eventuella järavägstransporter av svenska fordon utomlands bör tills vidare inte beaktes i återbetelningssystemet. Sådana regler skulle komplicera förferandet.

Beslut om återbetelning bör fettes av länsstyrelsen efter ansökan av den skattskyldige. Det bör ankomma på den skattskyldige att därvid styrka omfettningen av den uppgivna kombitrafiken,

Bestämmelseraa bör tos in i en ny 70a § i vägtrafikskattelagen.

13   Försäljningsskatten på motorfordon 13.1 Miljöklasser för nya fordon

Riksdagen beslöt ijuni 1991 att införa ett miljöklassystem för nya fordon (prop. 1990/91:156, bet. 1990/91 :SkU25, rskr. 1990/91:344, SFS 1991:608-610, 655), Beslutet innebär att bilar som omfattos av krav på avgasgodkännande enligt bilavgaslagen (1986:1386) skall delas in i miljöklasser. En bil hänförs i samband med avgasgodkännandet till den miljöklass som anges av tillverkaren, om bilen uppfyller utsläppskraven för den angivna miljöklassen.

Indelningen i miljöklasser omfattor enligt bilavgaslagen tre olika klasser. Miljöklass 3 omfattor bilar som uppfyller de krav i fråga om utsläpp av avgaser och andra ämnen som är obligatoriska enligt 2 § bilavgaslagen. Miljöklass 2 omfattor bilar som har väsentligt lägre utsläpp eller uppfyller högre krav i fråga om avgasreningssystemens hållfasthet. Miljöklass I omfettor bilar som dessutom uppfyller särskilt höga krav beträffende avgasreningssystemens hållbarhet eller som till följd av låga utsläpp av avgaser och andra ämnen eller låga bulleremis-sioner är särskilt lämpade för användning i tätortstrafik.

Kraven för indelning av fordonen i de olika miljöklasseraa anges närmare i bilavgasförordningen (1991:1481).

Beslutet om en miljöklassindelning innebär också att försäljningsskatten för nya fordon enligt lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfor­don differentieras med hänsyn till fordonens miljöklass. För personbilar

6 Riksdagen 1992193. I saml. Nr 124

69

och vissa lätto lastbilar och bussar innebär detto att försäljningsskatten Prop. 1992/93:124 höjs för sådana fordon som tillhör miljöklass 3, medan den sänks för fordon i miljöklass 1. I miljöklass 2 tos oförändrad skatt ut. För tunga dieseldrivna lastbilar och bussar, som tidigare inte varit försäljnings­skattepliktiga, införs en försäljningsskatt på 20 000 - 65 000 kr i miljöklass 3 och 6 000 - 20 000 kr i miljöklass 2. Tunga fordon i miljöklass I skall dock alltjämt vara fria från försäljningsskatt.

För att uppnå skatteneutralitet vad avser de tyngre fordonen beslutodes samtidigt en sänkning av kilometerskatten enligt vägtrafikskattelagen.

De nya reglema i bilavgaslagen trädde i kraft den I januari 1992, och miljöklassystemet tillämpas för fordon av årsmodell 1993 eller senare. De nya reglema om försäljningsskatt har trätt i kraft den 1 juli 1992, och tillämpas för fordon av 1993 års modell eller senare samt för fordon av tidigare årsmodell om skatteplikten inträder efter utgången av år 1992,

De nya reglema om miljöklasser har således helt nyligen börjat tillämpas. Från flera håll har emellertid redan kritiska synpunkter framförts på utformningen av systemet.

I EG-kommissionens yttrande över Sveriges ansökan om medlemskap i EG, som offentliggjordes den 31 juli i år, anför kommissionen att de svenska reglema innebär ett allvarligt problem sett i relation till EG:s regelverk på detto område.

Stotens naturvårdsverk har i en framställning till regeringen i juni i år anfört att utformningen av de ekonomiska styrmedlen mottogits mycket negativt av fordonsindustrin. Verket föreslår att de ekonomiska styrmed­len omformas så att fordon i bättre miljöklass subventioneras, och så att subventioneringen finansieras med avgifter på äldre fordon som saknar katolysatorrening. Namrvårdsverket ifrågasätter också avvägningen av nivån för de nuvarande styrmedlen.

Bilindustriföreningen har hemställt att de nya reglema om försäljnings­skatt på tunga fordon inte skall träda i kraft förrän den 1 juli 1993 såvitt avser fordon av 1992 års modell eller tidigare.

Jag anser inte att det finns skäl att nu föreslå någon gmndläggande omläggning av miljöklassystemet. Det är dock viktigt att en uppföljning av systemet i sin helhet sker. De effekter systemet har för miljön och för bilindustrin bör kartläggas i belysning av de erferenheter som nu vinns. Särskild hänsyn måste tos till de krav som EES-avtolet och ett kommande medlemskap i EG ställer. En översyn med denna inriktning, innefattonde även de svenska bilavgasreglema i övrigt, har påbörjats inom regeringskansliet. Förslag som syftar till att stimulera en snabbare övergång till miljöklass 1 och 2 kommer att övervägas i detto samman­hang.

I avvaktan på resultotet av en sådan översyn avser jag emellertid nu att i anknytning till Bilindustriföreningens hemställan föreslå en viss senareläggning av de nya försäljningsskatteregleraa för tunga fordon av 1992 års modell eller tidigare.

70

Mitt förslag: För tunga fordon av 1992 års modell eller tidigare skjuts ikraftträdandet av de nya regleraa om försäljningsskatt upp till den 1 juli 1993.

Prop. 1992/93:124

Skälen för mitt förslag: De nya regleraa om miljöklassindelning tillämpas i bilavgashänseende för fordon av 1993 års modeller eller senare. Fordon av tidigare årsmodell kan registreras fram till den sisto juni 1993 med tillämpning av äldre bilavgasbestämmelser. De nya regleraa om försäljningsskatt anknyter härtill och skall enligt ikraftträdan­debestämmelseraa tillämpas för fordon av 1993 års modell eller senare, oavsett när skattskyldighet för fordonen inträffer. Därtill skall enligt de beslutode ikraftträdandebestämmelseraa fordon av 1992 års modell eller tidigare, för vilka skattskyldigheten inträffer den 1 januari 1993 eller senare, skattemässigt behandlas som om de tillhör miljöklass 3. Enligt propositionen skulle denna regel förhindra en försening av introduktionen av nya årsmodeller med bättre miljöegenskaper. Även om fordon av 1993 års modell kan börja säljas redan under hösten 1992, kan nämligen fordon av 1992 års modell säljas under i princip obegränsat lång tid framöver. Tillverkning av fordon med årsmodellbeteckningen 1992 kan dock inte ske efter utgången av år 1992.

Bilindustriföreningen har anfört att de tillämpningsföreskrifter och andra regler som anknyter till de nya regleraa i bilavgaslagen och bilavgasförordningen har kunnat festställas så sent att introduktionen av nya tunga fordon av årsmodell 1993 har försenats kraftigt. Produktion och import av fordon av årsmodell 1992 niåste därför fortsätto längre än vad som annars varit fellet. Mot bakgrand av att tillverkningen av tunga fordon vanligen bara omfettor chassier, som före leverans till kunden måste förses med påbyggnad, finns inte möjligheter att avyttra produ­cerade fordon av 1992 års modell innan de nya reglema om försäljnings­skatt börjar gälla. Bilindustriföreningen hänvisar till att fordon av 1992 års modell kan registreras fram till och med juni 1993 med åberopande av äldre bilavgasregler, och önskar att tidpunkten för införande av de nya försäljningsskatteregleraa för tunga fordon förskjuts i motsvarande mån.

Jag delar bilindustrins uppfettning att de nya försäljningsskatteregleraa för tunga fordon av 1992 års modell bör senareläggas. Med hänsyn till den försening av introduktionen av 1993 års modell som ändå inträffet kan en viss senareläggning inte ha några negativa miljöeffekter. Det är skäligt att ikraftträdandet anpassas så att produktionen av 1992 års modeller kan säljas ut på ett normalt sätt. En senareläggning med ett halvt år säkerställer detto, samtidigt som en bättre överensstämmelse med bilavgasförordningens regler om införande av de nya kraven åstodkoms.

Däremot saknas skäl att nu vidte några ändringar i ikraftträdandetid­punkten av de nya regleraa såvitt gäller personbilar och andra lätte fordon. Sådana fordon av 1993 års modell har redan böljat saluföras.

71

13.2 Skattskyldighet till försäljningsskatt på motorfordon        Prop. 1992/93:124

Mitt förslag: Exportör av motorfordon skall kunna registrera sig som skattskyldig till försäljningsskatt pä motorfordon, under fömtsättning att han bedriver yrkesmässig försäljning till uflandet i större omfattning.

Skälen för mitt förslag: Det nya miljöklassystemet innebär som jag tidigare nämnt att även tunga lastbilar och bussar omfettes av regleraa om försäljningsskatt enligt lagen om försäljningsskatt på motorfordon. Dette har visat sig accentuera behovet av en ändring av bestämmelseraa om registrering som skattskyldig till försäljningsskatt.

De nuvarande registreringsregleraa innebär att den som yrkesmässigt tillverkar motorfordon inom landet skall registreras som skattskyldig, medan importör som inför skattepliktiga motorfordon för försäljning till återförsäljare efter ansökan kan registreras som skattskyldig. Skattskyl­diga har rätt att vid export av motorfordon göra avdrag för skatten i deklaration.

När det gäller tyngre fordon förekommer att färdiga chassin levereras från en svensk tillverkare för vidare byggnation, åtföljd av export av fordonet i färdigbyggt skick. De nuvarande regleraa innebär att försälj­ningsskatt tes ut redan vid leverans av chassiet. Det företeg som utför påbyggnationen kan inte registreras till försäljningsskatt, och har därför ingen avdragsrätt. Exporten kan på dette sätt komma att belästes av försäljningsskatt med upp till 65 000 kr per fordon. En sådan effekt har inte varit avsedd.

Lagen om försäljningsskatt bör därför ändras så att även exportör kan registreras och vara skattskyldig. En fömtsättning bör vara att fråga är om yrkesmässig verksamhet av större omfettning. Förslaget innebär ändringar i 5-7 §§ lagen om försäljningsskatt på motorfordon.

Förslaget har beretts i samråd med Riksskatteverket.

14   Ikraftträdande och övergångsregler

Mitt förslag: Det nya skattesystemet tillämpas från den 1 oktober 1993, För fordon som blir kilometerskattepliktiga efter den 31 mars 1993 skall kilometerräknarapparatur inte behöva monteras, utan kilometerskatteberäkningen görs efter schablon. En särskild la­gerskatt införs på den dieselolja som vid ikraftträdandet fiims i lager.

Utredningens förslag: Ikraftträdandefidpunkt den 1 juli 1993.

72

Remissinstansema: Riksskatteverket anser att om en kilometerräknare Prop, 1992/93:124 upphör att fungera under förste halvåret 1993 bör en generell dispens från skyldigheten att montera ny räknare gälla. Motsvarande synpunkter framförs av Länsstyrelsen i Stockholms län och av BiUndustriföreningen. LRF anser i stället att skatt under en övergångstid kan debiteras på samma sätt som nu sker för utländska fordon. Sveriges Industriförbund anser det viktigt att övergångstiden görs så kort som möjligt. Svenska Petroleum Institutet däremot anser att ikraftträdandetidpunkten måste senareläggas eftersom det inte är möjligt att till den 1 juli 1993 införa det föreslagna märkningssystemet. Tidigast den 1 juli 1994 kan systemet införas. Även Närings- och teknikutveckUngsverket håller det inte för osannolikt att oljemarknaden inte hinner instellera ett tillfredsställande system till halvårsskiftet 1993.

Skälen för mitt förslag: Flera skäl telar för att en övergång till en dieseloljeskatt sker så snart som möjligt. Viktigt är att de förenklingar för den gränsöverskridande trafiken som skatteomläggningen medför kan införas snarast. Med anlednmg av de direktiv som utredningen fick om att te fram ett nytt beskattningssystem har tillverkaraa av kilometerräk­narapparatur börjat planera för en aweckling av kilometerräknarsystemet. Denna planering har fortsatt sedan utredningen offentliggjort sitt förslag om en övergång till en ny beskattningsordning från och med den 1 juli 1993.

Avgörande för när kilometerskatten kan slopas är den takt med vilken det nya systemet med dieseloljebeskattaing kan införas. En fömtsättnmg för att systemet skall fungera effektivt är att all den olja, för vilken dieseloljeskatt inte skall erläggas, verkligen märks i enlighet med föreskrifteraa i den kommande dieseloljeskattelagen. Det kommer att åligga oljebolagen och andra skattskyldiga att se till att sådan märkning sker och vanligtvis torde dette ske genom att utlastningsanläggningaraa förses med utmstning som möjliggör injicering av märkämnena.

Utredningen har gjort en noggrann genomgång av den tid som kan bedömas nödvändig för mstellation m.m. av den tekniska apparatur som behövs för märkningen. Utredningen har därav dragit slutsatsen att märkningssystemet bör kunna vara i funktion från och med den 1 juli 1993.

Svenska Petroleum Institutet har i sitt remissvar dock anfört att det inte är möjligt att till den 1 juli 1993 genomföra de åtgärder som oljemärk­ningen kräver. Tidigaste tidpunkt är enligt SPI den 1 juli 1994.

Enligt min mening bör ett ikraftträdande i enlighet med utredningens förslag eftersträvas. Jag anser att det emellertid är möjligt att utan alltför stora påfrestningar i systemet förlägga ikraftträdandetidpunkten till den 1 oktober 1993.

Jag anser att det är realistiskt att ante att oljebranschen till dess skall kunna instellera utrastning o.d. i sådan omfettning att märkning kan äga mm av oljeprodukter i enlighet med bestämmelseraa i dieseloljeskatte­lagen.

Några bidrag från stetens sida till de skattskyldiga för instellation av injiceringsutmstning o.d. bör inte komma i fråga, uten kostnadema för

73

märkningssystemet får i likhet med gällande punktskatter tes ut via    Prop. 1992/93:124 försäljningspriset på oljeproduktema.

Med hänsyn till att det kan finnas betydande kvantiteter av obeskattede oljeprodukter i lager hos vissa förbmkare och då det inte fmns några skäl för att dessa skall förbli obeskattede bör en särskild lagerskatt tes ut samtidigt som den föreslagna dieseloljeskattelagen träder i kraft. Det finns också en risk att stora partier köps upp av säljare som inte blir registrerade som skattskyldiga. Även den som är registrerad skattskyldig kan förvara oljeprodukter på ett sådant sätt att skattskyldighet redan inträtt.

Praktiska skäl telar för en volymmässig gräns för hur stort lagret måste vara för att skyldighet att betela lagerskatt skall inträda. Denna gräns bör lämpligen vara 5 000 liter. De skattskyldiga skall lämna deklaration till beskattningsmyndighet senast den 25 november 1993, då också skatten senast skall vara beteld. Lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter bör tillämpas i relevante delar. Skattebrottslagen och lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m. bör göras tillämpliga på lagerskatten.

Lagrådet har anfört att möjligheten att kontrollera deklarerade uppgifter om lagerskatt torde vara mycket liten. Lagrådet ifrågasätter om inte ett märkningsförferande bör införas för oljeprodukter som finns i lager när det nya systemet träder i kraft, fömtsatt att en sådan ordning är tekniskt möjlig. Enligt min mening är emellertid ett sådant märkningsförferande för befintiiga lager av oljeprodukter inte genomförbar. Det skulle medföra mycket stora kostnader, och inte nämnvärt förbättra kontrollen. Lagerskattens syfte är inte minst att förhindra att stora obeskattede lager av oljeprodukter byggs upp inför ikraftträdandet av de nya regleraa. Lagerskatter konstraerade på samma sätt som den nu föreslagna har tidigare prövats vid bensinskattehöjningar, och därvid fungerat tillfreds­ställande. Jag bedömer därför att även lagerskatten på dieselolja, som är en tillfällig åtgärd i samband med införande av den nya skatten, skall väl kunna uppfylla sitt syfte utan några ytterligare tekniska kontrollmetoder.

Jag finner det skäligt att krav inte skall föreligga på instellation av kilometerräknarapparatur i fordon, som förste gången blir kilometer­skattepliktiga efter den 31 mars 1993. Med hänsyn till kostnaden är det inte rimligt att kräva instellation av räknarapparatur, som endast skall användas i ett halvt år.

1 dag sker schablonmässig debitering av kilometerskatt om uppgift om körsträcka inte har kommit in i sådan tid att den kan beaktes vid skattedebiteringen. Jag anser, i likhet med utredningen, att en sådan schablonmässig skattedebitering kan ske för fordon som inte är försedda med kilometerräknare. Den fordonsägare som så önskar skall givetvis ha rätt att få skatten debiterad med hjälp av kilometerräknamtmstning som han anskaffet.

För äldre fordon bör i princip kravet på fungerande kilometerräknar­apparatur kvarstå så länge bestämmelseraa om kilometerskatt gäller. Enligt utredningens förslag skall en räknare som blir obmkbar under perioden närmast före ikraftträdandet bytas ut, om det inte finns särskilda

74

skäl till dispens. Jag anser emellertid att man, som bl.a. Riksskatteverket    Prop. 1992/93:124 förordat, generellt kan medge undanteg från skyldighet att montera ny kilometerräknare, om det visas att räknaren har upphört att vara i föreskrivet skick under halvåret närmast före ikraftträdandet. Skatteberäk­ningen får då ske med stöd av den tidigare nämnda schablonen.

De ändringar i fordonsskatteregleraa som beror på nya bärighetsklasser för vägnätet bör också lämpligen träda i kraft den I oktober 1993. De nya regleraa om skatt vid kombitrafik bör däremot träda i kraft redan den 1 januari 1993, mot bakgrand av de krav som EES-avtelet ställer. Även reglema om att exportör skall kunna registrera sig som skattskyldig fill försäljningsskatt på motorfordon bör träda i kraft den 1 januari 1993.

15   Upprättade lagförslag

I enlighet med det anförda har inom Finansdepartementet upprättots förslag fill

1. lag om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter,

2.

lag om lagerskatt på dieselolja,

3.

lag om ändring i vägtrafikskattelagen (1988:327),

4.

lag om ändring i vägtrafikskattelagen (1988:327),

5.

lag om ändring i lagen (1988:328) om vägtrafikskatt på ufländska fordon,

6.

lag om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon,

7.

lag om ändring i lagen (1991:608) om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon,

8.

lag om ändring i lagen (1957:262) om allmän energiskatt,

9.

lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisreglerings-avgifter,

10.

lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69),

11.

lag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberätfigade skatte­fordringar,

12.

lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

13.

lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343),

14.

lag om ändring i lagen (1951:442) om förhandsbesked i toxerings­frågor,

15.

lag om ändring i bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- och avgiftsprocessen,

16.

lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastovgift,

17.

lag om ändring i tullagen (1987:1065).

Förslaget 16 har upprättots i samråd med chefen för kommunikations­departementet. Lagförslagen har granskats av Lagrådet.

75

16   Författningskommentarer

Prop- 1992/93:124

Lagen om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter

1§

Dieseloljeskatten behöver inte omfetto alla oljeprodukter som är energi-och koldioxidskattepliktiga. De tjockare oljoraa undantos från skatteplik­ten eftersom de inte lämpar sig som drivmedel i fordon. Om de tjockare oljorna inte undantos från skatteplikten skulle märkämnen behöva tillsättos också till dem.

Som gmnd för att skilja de tjockare oljoma från de oljor som är lämpliga som drivmedel har lägsto flyttemperaturen valts. Genom att undanto de oljor som har en lägsto flyttemperatur på 15° C kan en lämplig avgränsning åstodkommas. Med en sådan gräns kommer s.k, WRD-oljor (Wide range distillate) och eldningsolja 3 och högre inte att behöva märkas. Det finns en svensk stondard SS 15 51 09 för bestämning av den lägsto flyttemperaturen.

Som Generaltullstyrelsen anmärkt i sitt remissvar är denna avgränsning inte invändningsfri. En ännu snävare avgränsning borde kunna vara möjlig. Ett underlag för ett ställningstogande härtill saknas dock för närvarande. Avgränsningsproblem av motsvarande slag finns också generellt när det gäller energibeskattningen på oljeprodukter. Frågan kommer att tos upp av utredningen (Fi 1992:15) om teknisk översyn av energibeskattningen,

2§

Skatten skall enbart träffe sådana i 1 § angivna oljeprodukter som inte är märkto på visst sätt. Märkning får ske endast på depå som godkänts av beskattningsmyndigheten. Dieseloljeskatt skall tos ut om inte oljepro­dukten har märkts senast när skattskyldighet enligt 8 § förste stycket 1 och 4 lagen (1957:262) om allmän energiskatt inträtt. Har däremot märkning då skett, tes enbart allmän energiskatt och koldioxidskatt ut, 2 § informerar även om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om märkämnen,

3§

Förs skattepliktigt bränsle in i landet av någon som inte är registrerad som skattskyldig skall skatten betelas till tullmyndigheten i likhet med vad som gäller i övrigt på energiskatteområdet, jämför 8 § andra stycket lagen om allmän energiskatt. Skatt tes inte ut om oljeprodukten har märkts senast när produkten anmäls till förtullning. Även vid import måste märkning ske på godkänd depå,

4§

Genom begränsningen att skyldigheten att använda omärkt olja endast gäller för fordon av angivna slag som är eller bör vara upptegna i bilregistret undantes de fordon för vilka registreringsplikt inte föreligger, t.ex, därför att de används inom inhägnat område. Vidare kan fordon

76

som är upptegna i militärt fordonsregister använda olja som inte beskattas    Prop. 1992/93:124 med dieseloljeskatt.

För fordon som används med stöd av saluvagnslicens, eller utländska fordon som tillfälligt används här, bör skyldighet att använda beskatted olja gälla.

De särskilda undanteg från kilometerskatteplikt som gäller vissa äldre fordon, diplomatfordon, räddningstjänstfordon och fordon som ägs av handikappade får dock inga motsvarande undanteg enligt dieseloljeskatte­lagen.

För de handikappades del föreslås dock i ikraftträdanderegleraa till ändringaraa i vägtrafikskattelagen att ett bidrag motsvarande det s.k. bensinbidraget enligt lagen (1960:603) om vissa handikappade ägare av motorfordon övergångsvis skall utgå, som längst till utgången av september 1995.

För diplomatfordon kommer återbetelning av skatten på dieselolja att ske i samma form som nu gäller befintliga skatter på bränslen av olika slag, jämför 7 § lagförslaget samt 27 § lagen om allmän energiskatt.

Bränsletank på sådant fordon som avses i paragrafens försto stycke får inte heller innehålla oljeprodukt som har märkts i annat land med sådant märkämne som avses i 2 § försto stycket om bränsletanken förser motor på fordonet med bränsle.

6§

Beteckningama i lagen har samma betydelse som i bilregister- och fordonskungörelsen. Av paragrafen framgår även vem som skall anses som ägare.

7-8 §§

Beskattningsregleraa, inklusive regleraa om skattskyldighet, registrering som skattskyldig och tidpunkt för inträde av skattskyldigheten är desamma som i lagen om allmän eneigiskatt. Förfarandet vid beskatt­ningen regleras enligt bestämmelseraa i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter.

9§

Paragrafen kriminaliserar förfaranden som möjliggör att lågbeskatted olja kan användas som högbeskattod olja uton att skatt betolas. Uppsåt krävs för att straffansvar skall inträda. Eftersom svårare straff än böter eller fängelse i högst sex månader inte kan ådömas enligt paragrafens förste stycke får strafföreläggande utfärdas. Har brottet rört betydande värden eller är det i annat fell att anse som grovt skall fängelse i högst två år kunna dömas ut. Om gämingen är belagd med strängare straff enligt skattebrottslagen (1971:69) skall dock den lagen tillämpas i stället,

10 §

Bestämmelsen kriminaliserar försök eller förberedelse till grovt brott

enligt 9 § andra stycket.

7 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 124

11

12 §

Prop, 1992/93:124

Skatt tos ut med stöd av denna paragraf för den som är ansvarig för att

märkämnen avlägsnats. Fråga är om olja som märkts och beskattets med

energi- och koldioxidskatt i sedvanlig ordning, men där märkningen togits

bort.  I dessa fell  skall den avmärkto kvantiteten beskattos i  den i

paragrafen angivna ordningen. När det gäller olja i bränsletank på fordon

tillämpas de särskilda avgifteraa enligt 13 §.

15 §

Definition av ägarbegreppet görs i 6 § andra stycket.

17 §

Den särskilda nedsättningsregeln skall, som närmare utvecklas i avsnitt

10, användas endast i undantogsfell,

18-19 §§

Polismyndigheteraa skall vid fordonskontroll övervaka att fordonens bränsletenkar inte irmehåller märkt olja i strid mot 4 § och även i övrigt kontrollera att lagens bestämmelser efterlevs. Polisens rapporter fillsammans med analysresultet ligger till grand för länsstyrelsemas beslut om särskild avgift enligt 13 och 14 §§. Beskattningsmyndigheten är även att anse som fillsynsmyndighet. Tullmyndighetema skall sköto gränskon­trollen av fordon till och från utlandet.

Vägtraflkskattelagen

Lagförslaget innehåller i huvudsak tekniska justeringar beroende på att regleraa om kilometerskatt tes bort. Dessutom görs de skattesatsjuster­ingar som beskrivs i avsnitten 5-7 och 11.

I 53 § vägtrafikskattelagen, som i propositionen föreslås ändras på så sätt att en hänvisning till 52 § tes bort, bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om undanteg för vissa gmpper av fordon från de regler som ges i 51 § om när fordonsskatt skall betolas. Bestämmelser om sådana undantog har av regeringen utfärdats i 3 § vägtrafikskatteförordningen (1988:1065). Undantogen avser att möjliggöra att för fordon med vissa slutsiffror i registreringsnumret, för vilka enligt huvudregeln skatten skall betolas under juli månad, skatten i stället skall kunna betolas under augusti månad. Detto är till fördel såväl för de skattskyldiga som för myndig­hetema.

Lagrådet har anfört att det från tillämpningssynpunkt är viktigt att osäkerhet inte råder om räckvidden av bemyndigande för regeringen eller annan att meddela föreskrifter. Lagrådet har, utöver bemyndigandet i 53 §, också hänvisat till ett bemyndigande i 56 § samt i punkten 5 övergångsbestämmelsema, och uttolat att grandlagsenligheten av dessa bör belysas närmare.

De bestämmelser Lagrådet pekat på avser regler om uppbörd av skatt. Granderaa för uppbördsförferandet skall regleras i lag. Så har också skett

78

i fråga om vägtrafikskatten, där mycket utförliga regler om bl.a. Prop. 1992/93:124 betelningen finns i vägtraflkskattelagen. Bestämmelseraa i 53 och 56 §§ kan inte utnyttjas av regeringen för att meddela föreskrifter om sådant som måste lagregleras. Uppskovet med skattebetelningar för vissa grapper av fordon under juli månad är enligt min mening heller inte av den karaktären att en lagreglering har behövt ske. Det bemyndigande som återfinns i 56 § för regeringen eller myndighet som regeringen bestäm­mer att meddela närmare föreskrifter om uppbörd avser endast reglering av sådana frågor som har karaktär av verkställighetsföreskrifter. Detsamma gäller det i punkten 5 övergångsbestämmelsema lämnade bemyndigandet.

Övriga lagförslag

Lagförslag 2, avseende lagerskatt på dieselolja, och lagförslag 4 har närmare kommenterats i avsnitt 14,

lagförslag 5 innehåller i huvudsak tekniska justeringar beroende på att regleraa om kilometerskatt tes bort. Dessutom görs de skattesatsjuster­ingar som beskrivs i avsnitten 57 och 11,

lagförslagen 67 har kommenterats i avsnitt 13 och lagförslag 8 i avsnitt 4.

Övriga lagförslag avser smärre konsekvensändringar till övriga förslag.

17   Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att ante förslagen till

1.

lag om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter,

2.

lag om lagerskatt på dieselolja,

3.

lag om ändring i vägtraflkskattelagen (1988:327),

4.

lag om ändring i vägtrafikskattelagen (1988:327),

5.

lag om ändring i lagen (1988:328) om vägtrafikskatt på utländska fordon,

6.

lag om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon,

7.

lag om ändring i lagen (1991:608) om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon,

8.

lag om ändring i lagen (1957:262) om allmän energiskatt,

9.

lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisreglerings­avgifter,

10.     lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69),

11.     lag om ändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skatte­

fordringar,

12.

lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

13.

lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343),

14.

lag om ändring i lagen (1951:442) om förhandsbesked i toxerings­frågor,

79

,    - 'ag om ändrinp i u   

-'ftspn>cessen.    '    "nVlagen (,975:1027) r     .

J8   Besiut

Kgeringen ansluter sig Hit f"

oIagsomföredragan-

80

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över

Prop. 1992/93:124

betänkandet (SOU 1992:53) skatt på dieselolja

Bilaga 1

Efter remiss har yttranden över betänkandet lämnats av Riksdagens ombudsmän. Riksåklagaren, Rikspolisstyrelsen, Kommerskollegium, Kustbevakningen, Stotens järavägar. Vägverket, Trafiksäkerhetsverket, Transportforskningsberedningen, Sjöfartsverket, Luftfartsverket, Stetens väg- och trafikinstitut. Generaltullstyrelsen, Riksskatteverket, Närings-och teknikutvecklingsverket, Stotskontoret, Konsumentverket, Stetens naturvårdsverk, Göto hovrätt. Kammarrätten i Sundsvall, Länsstyrelsen i Stockholms län, AB Svensk Bilprovning, Bilindustriföreningen, Båtbranschens Riksförbund, De Handikappades Riksförbund, Skogsindu-strieraa. Motormännens Riksförbund, Sjösportens samarbetsdelegation, Svenska busstrafikförbundet. Svenska Lokaltrafikföreningen, Svenska Petroleum Institutet, Svenska Taxiförbundet, Svenska Åkeriförbundet, Sveriges Industriförbund, Tjänstemännens centralorganisation, AB Volvo Pente, Mannesmann Kienzle AB, Föreningen Svenska Järavägsfrämjandet och Lantbrakaraas Riksförbund.

81

LAGRÅDET

Prop. 1992/93:124

Bilaga 2 Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1992-10-20

Närvarande: justitierådet Per Jermsten, regeringsrådet Stig von Bahr, justitierådet Inger[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 22 oktober 1992 har regeringen på hemställan av stetsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutet inhämte lagrådets yttrande över förslag till

1.

lag om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter,

2.

lag om lagerskatt på vissa oljeprodukter,

3.

lag om ändring i vägtraflkskattelagen (1988:327),

4.

lag om ändring i vägtraflkskattelagen (1988:327),

5.

lag om ändring i lagen (1988:328) om vägtrafikskatt på utländska fordon,

6.

lag om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motor­fordon,

7.

lag om ändring i lagen (1991:608) om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon,

8.

lag om ändring i lagen (1957:262) om allmän energiskatt,

9.   lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och pris-

regleringsavgi fter,

10.  lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69),

11.   lag  om  ändring   i   lagen   (1971:1072)  om   förmånsberättigade

skattefordringar,

12.

lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

13.

lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343),

I 14. lag om ändring i lagen (1951:442) om förhandsbesked i texerings-frågor,

15.

lag om ändring i bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- och avgiftsprocessen,

16.

lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastevgift,

17.

lag om ändring i tullagen (1987:1065).

Förslagen   har  inför  lagrådet  föredragits  av  kammarrättsassessora Agnete[REDACTED_EFTERNAMN]. Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet:

Förslag till lag om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter

Lagrådet konsteterar inledningsvis att förslaget från såväl systematisk som materiell synpunkt har vissa brister. Regleringens innehåll fram­träder således först stegvis och ibland endast motsättningsvis. Väsentliga inslag i den föreslagna ordningen återfinns därtill i andra författningar, till vilka hänvisningar görs. Nu nämnda förhållanden försvårar över­blicken av regleringen och kan därmed också tänkas ge upphov till vissa tillämpningssvårigheter. Som exempel på systematiska brister i förslaget

82

kan anges de olika bestämmelseraa om ägare och brakare i 6 § andra    Prop. 1992/93:124

stycket 9 §, 12 § och 20 § samt dessa bestämmelsers inbördes samman-    Bilaga 2

häng.

Förslagets bestämmelser om straffrättsligt ansvar, tillsyn och avgifter utgör en mycket stor del av lagens innehåll. Lagrådet har i och för sig förståelse för dette förhållande. Den föreslagna nya ordningen för beskattning av oljeprodukter, vilka används som drivmedel för person­bilar, lastbilar och bussar, kommer således uppenbarligen att medföra ett påtegligt behov av både en effektiv tillsyn och ett verksamt sanktions­system. Enligt lagrådets mening kan det emellertid ifrågasattes om inte de föreslagna lösningama gjorts mer komplicerade och långtgående än nödvändigt.

Vad till en början gäller de föreslagna straffrättsliga bestämmelseraa så finns i 9 § förste stycket, efter mönster från bl.a. 79 § vägtraflk­skattelagen (1988:327), en regel som innebär ett nära nog strikt ansvar för ägaren till fordon i vars bränsletenk har påträffats märkt, s.k. lågbeskatted dieselolja. Påföljden är böter eller fängelse i högst sex månader. Av andra stycket i paragrafen framgår att även fordonets förare, om han kände till eller bort känna till att bränsletanken innehöll lågbeskatted olja, kan dömas till ansvar enligt samma straffskala. I sainma stycke föreskrivs också att den som brakar annans fordon uten lov "döms i ägarens ställe". 6 § andra stycket innehåller särskilda bestämmelser om vem som i olika fall skall betraktes som ägare till ett fordon. I 12 § ges därtill deteljerade regler om vem som skall anses som ägare eller brakare till fordon som tillhör eller brakas av steten, kommun eller en juridisk person.

Vid tillämpningen av skattebrottslagen (1971:69) och andra ansvars­bestämmelser på skatteområdet utgör det undandragna beloppets storlek normalt en viktig utgångspunkt för bedömningen av en gäraings straffvärde. Bortsett från fall då det blir fråga om upprepade överträdel­ser av bestämmelseraa i 4 § kan noteras, att det här sällan kan bli fråga om några större undandragna belopp. Bränsletankens rymd sätter här gränsen. Även om hänsyn tes till vad tidigare sagts om föreliggande behov av verksamma reaktioner framstår det som uteslutet att det i normalfallet kan finnas skäl för annan påföljd än ett måttligt bötesstraff. Vad särskilt gäller fordonets ägare, eller den som skall anses vara i hans ställe, kommer därtill att han enligt 1820 §§ kommer att påföras en i regel mycket kännbar, särskild avgift.

De föreslagna reglema om den särskilda avgiften innebär i sig att det fmns ett effektivt medel mot överträdelser av 4 §. Det kan enligt lagrådets mening därför ifrågasattes om det finns behov av den i 9 § föreslagna kriminaliseringen. Vad nu sagts gäller i särskilt hög grad den mycket vida personkrets som enligt förslaget kommer att kunna omfattes av paragrafens straffensvar. Inte ininst hänsynen till rättsväsendets sterkt ansträngda resurser telar för att det i förslaget i allt fell bör införas en regel, som med förebild från bl.a. 13 § skattebrottslagen och 23 a § lagen (1960:418) om straff för vamsmuggling, anger att det beträffende

83

den som enligt 1820 §§ kan påföras särskild avgift skall företes en    Prop. 1992/93:124

åtelsprövning innan telan får väckas om ansvar enligt 9 §.

Bilaga 2

Av vad redan sagts framgår att lagrådet anser att det finns behov av ytterligare överväganden angående den slutliga utformningen av förslaget. Till vägledning för dette arbete lämnas i det följande vissa ytterligare kommenterer till skilda bestämmelser i en del paragrafer.

Siste meningen i 9 § andra stycket synes obehövlig. Samma bestära­melse återfinns i 6 § andra stycket siste meningen.

Mot bakgrand av vad tidigare sagts om straffvärdet hos gäraing som avses i 9 § kan det ifrågasattes om det i praktiken kommer att finnas något utrymme för att rabricera ett brott mot 9 § som grovt (77 §),

72 § andra stycket innehåller bestämmelser vilka framstår som onödiga. Vad där sägs får anses gälla enligt allmänna straffrättsliga principer.

Bestämmelserna i 14 § andra stycket behövs inte. Regleraa i 36 kap. 3 § 1 brottsbalken är tillämpliga även beträffande andra brott än brott enligt balken.

16 § torde vara onödig. Såväl polis- som tullmyndigheterna har som övergripande uppgifter inom sina verksamhetsområden att uppdaga och utreda brott. Vad särskilt gäller den föreslagna regeln angående polismyndigheteraa bör vidare anmärkas, att begränsningen till "personbilar, bussar och lastbilar" inte är ändamålsenlig, "Tillsynen" bör naturligtvis också omfette såcfena förferanden som avses i 10 §,

Förslag till lag om lagerskan på vissa oljeprodukter

Skattskyldig till lagerskatt är enligt I § den som vid ikraftträdandet, dvs. den 1 oktober 1993, innehar oljeprodukter som avses i 1 § lagen om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter. 1 2 och 3 §§ finns närmare bestämmelser om skattskyldighetens omfettning. För att en oljeprodukt skall medföra lagerskatt krävs sålunda enligt 2 § dels att skattskyldighet för produkten inträtt vid tillämpning av 8 § förste stycket I lagen (1957:262) om allmän energiskatt, dels att produkten är avsedd att förbrakas för framdrivande av sådana fordon som avses i 4 § dieseloljeskattelagen. Av 3 § framgår vidare att lagerskatt skall tes ut bara på den del av ett innehav som överstiger viss kvantitet.

I 4 § föreskrivs att den som är skyldig att betela lagerskatt skall lämna en deklaration till beskattningsmyndigheten om sitt innehav av skatteplik­tiga oljeprodukter. Deklarationen, som skall ha kommit in till skattemyn­digheten senast den 20 december 1993, skall te upp de lagrade olje-produkteraas art och kvantitet, lagringsplatseraa, den använda mätnings­metoden och lagerskattens belopp.

Som framhållits i remissprotokollet bygger övergången från kilometer­skatt till dieseloljeskatt på att endast högbeskattede oljeprodukter skall komma till användning som drivmedel för motorfordon. Den märkning av villaolja och annan lågbeskatted olja som avses komma till stånd har härvid en central roll. Målsättningen är att all olja som förbrakas vid sidan av drivmedelsområdet skall vara försedd med märkämnen. Uten sådan märkning torde exempelvis ansvarsbestämmelseraa i dieselolje­skattelagen bli förhållandevis verkningslösa.

84

Några regler om att den olja som vid ikraftträdandet av det nya Prop. 1992/93:124 systemet fmns i lager hos leverantörer och konsumenter skall märkas Bilaga 2 läggs inte fram i lagförslaget. I fråga om sådan olja kommer det därför inte att finnas någon märkning som i förekommande fell ger besked om att oljan är lågbeskatted och därmed förbjuden som drivmedel. I vilken utsträckning lagrad olja avses bli föremål för fysisk inventering i samband med ikraftträdandet kan inte heller utläsas av remissprotokollet. Under föredragningen inför lagrådet har dock upplysts att sådana kontrollåtgärder torde komma att utföras endast stickprovsvis.

Av det anförda följer att möjligheten till kontroll av deklarerade uppgifter om oljeinnehavets storlek och tilltänkte användningsosmråde torde bli mycket liten. Att notera är också att de oljeprodukter som innehafts den 1 oktober 1993 sedan länge kan vara förbmkade eller sålda när deklarationen avlämnas. Den valda lösningen kan därför göra det frestende för en skattskyldig att i sin deklaration lämna för låg uppgift om sitt innehav av skattepliktig olja.

Frånvaron av tillförlitlig bevisning rörande skattepliktig oljevolym per den 1 oktober 1993 kan - i förening med de stora skattebelopp som det ofta är fråga om - beferas ge upphov till oenhefligt skatteuttog och svårlösto tvister med skattemyndigheten. En sådan utveckling bör undvikas. Enligt lagrådets uppfettning är det troligt att nämnda problem i samband med övergången till dieseloljeskatt skulle bli mindre om ett märkningsförferande införs jämväl för oljeprodukter som finns i lager när det nya systemet träder i kraft. Fömtsatt att en sådan ordning är tekniskt möjlig förordar lagrådet att den övervägs under ärendets fortsätto beredning.

Förslag till lag om ändring i vägtraflkskattelagen (1988:327)

Förslaget om att slopa kilometerskatten har föranlett vissa justeringar i regleraa om tidpunkten för betolning av skatt m m (51-56 §§). För det försto begränsas bemyndigandet i 53 § för regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om undantog för vissa grapper av fordon till betolning av fordonsskatt. I punkt 5 av övergångsbestämmelseraa föreslås vidare att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela närmare föreskrifter om uppbörd i samband med upphörandet av bestämmelseraa om kilometerskatt. Det allmänna bemyndigandet i 56 § för regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, att meddela närmare föreskrifter om uppbörd skall slutligen enligt förslaget avse fordonsskatt och inte som tidigare vägtrafikskatt.

I 8 kap. 3 § regeringsformen anges att föreskrifter om skatt till stoten skall meddelas genom lag. Någon möjlighet för riksdagen att bemyndiga regeringen eller annan att meddela föreskrifter om skatt föreligger i princip inte. En annan sak är att regeringen med stöd av 8 kap 13 § försto stycket 1 regeringsformen kan utfärda föreskrifter om verkställig­het av lag.

85

Att fordonsskatt och kilometerskatt utgör skatt i regeringsformens Prop. 1992/93:124 mening är ställt utom allt tvivel. Föreskrifter om dessa skatters storlek Bilaga 2 och fördelning måste alltså meddelas i form av lag. Olika uppfattningar kan däremot möjligen råda om lagkravet måste upprätthållas i fråga om föreskrifter som tor sikte på tidpunkten för inbetolning av skatt. Av såväl förarbetena fill regeringsformen som praxis (se bl a RÅ 1987 ref 21 och RÅ 1988 ref 146) framgår emellertid att inte bara bestämmelser som direkt reglerar skatteutteget uten även de regler som gäller granderaa för texerings- och uppbördsförfarandet hör till föreskrifter om skatt enligt 8 kap 2 § regeringsformen. Övervägande skäl telar mot denna bakgmnd för att bestämmelseraa i 51 och 52 §§ om inbetelningstid m m av vägtrafikskatt är att hänföra till föreskrifter av nu nämnt slag.

Av det anförda följer att bemyndigandena i 53 och 56 §§ samt i punkt 5 av övergångsbestämmelseraa är förenliga med 8 kap regeringsformen endast om de är avsedda för utfärdande av verkställighetsföreskrifter, Huravida så är fellet - vid vilket förhållande bemyndigandena f ö är onödiga eftersom verkställighetsföreskrifter kan meddelas uten stöd av lag - ger remissprotokollet inte något klart besked om. Utformningen av bemyndigandet i 53 § ger dock onekligen intryck av att delegeringen syftor till något mer än enbart en rätt att utfärda verkställighetsföre­skrifter.

Det är inte minst från tillämpningssynpunkt viktigt att osäkerhet inte råder om räckvidden av ett bemyndigande för regeringen eller annan att meddela föreskrifter. Lagrådet utgår från att grandlagsenligheten hos de nu diskuterade bemyndigandena belyses närmare under det fortsätto lagstiftningsarbetet.

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar förslagen uton erinran.

86

utdrag ur lagrådsremissens lagförslag

P"""?- 

1992/93:124

Bilaga 3 

1   Förslag till

Lag om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter

Härigenom föreskrivs följande.

Fastställande av dieseloljeskatt m.m.

1

§ Dieseloljeskatt skall betolas till stoten enligt denna lag för oljepro­dukter som är skattepliktiga enligt lagen (1957:262) om allmän energi­skatt. Skatt skall dock inte tos ut om oljeprodukteraa har en lägsto flyttemperatur på 15°C.

2

§ Skatt skall inte tos ut för oljeprodukter som har försetts med märkämnen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka märkämnen som skall användas och vilka mängder som skall tillsättos.

Märkning enligt försto stycket får endast ske på depå som är godkänd av beskattningsmyndigheten och skall ha skett senast när skattskyldighet för oljeprodukter inträder enligt 8 § förste stycket 1 och 4 lagen om allmän energiskatt.

3 § Om skattepliktigt bränsle förs in i landet av annan än den som är

registrerad som skattskyldig hos beskattningsmyndigheten skall skatten

betelas till tullmyndigheten. Därvid gäller tullagen (1987:1065) och

9 kap. 4 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter.

I fell som avses i förste stycket skall skatt inte tes ut om oljeprodukten har försetts med märkämnen som avses i 2 § senast när produkten anmäls till förtullning.

4 § Bränsletank på personbilar, lastbilar och bussar som är eller bör

vara upptogna i bilregistret får inte innehålla oljeprodukter enligt 1 § som

är försedda med sådana märkämnen som avses i 2 § försto stycket om

bränsletenken förser motor på fordonet med bränsle.

Bestämmelsema i förste stycket gäller även oljeprodukter, från vilka märkämnen som avses i 2 § förste stycket har avlägsnats.

Bestämmelseraa i försto och andra styckena gäller även för fordon som bmkas med stöd av saluvagnslicens enligt 38 § bilregisterkungörelsen (1972:599) samt fordon som förts in till Sverige för tillfälligt bmkande här och inte är registrerade här.

5

§  Dieseloljeskatt tos ut med 1 350 kronor per kubikmeter.

6

§ Beteckningar i denna lag har samma betydelse som i fordonskun­görelsen (1972:595) och i bilregisterkungörelsen (1972:599).

Som ägare av ett fordon enligt denna lag anses den som är eller bör vara upptogen i bilregistret som ägare. I fråga om ett fordon som innehas

87

på grand av kreditköp med förbehåll om återtoganderätt eller som    Prop. 1992/93:124 innehas  med nyttjanderätt för bestämd tid om minst ett år anses    Bilaga 3 innehavaren som ägare. Innehas fordonet i annat fell med nyttjanderätt, anses innehavaren som ägare, om han har befogenhet att bestämma om förare eller anlitor annan förare än den ägaren har utsett.

7 § Bestämmelsema i 6 § försto stycket 1 och 2, 7 §, 8 § försto stycket

1 och 4, 27 och 32 §§ lagen om allmän energiskatt tillämpas i fråga om

dieseloljeskatt.

Regler om förferandet vid beskattningen finns i lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter.

8 § I deklaration får avdrag göras för dieseloljeskatt på oljeprodukter

som

1.

i beskattot skick förvärvats för återförsäljning eller förbmkning i egen rörelse,

2.

återtagits i samband med återgång av köp,

3.

av den skattskyldige eller för hans räkning förts ut ur Sverige eller förts till svensk frihamn för annat ändamål än att förbmkas där,

4.

sålts med förlust för den skattskyldige, i den mån förlusten hänför sig till bristande betolning från köpare.

Avdrag enligt försto stycket 4 får göras med belopp som svarar mot så stor del av skatten som förlusten visas utgöra av varans försäljningspris. Har sådant avdrag gjorts och inflyter därefter betolning skall redovisning åter lämnas för skatten på det bränsle som betolningen avser.

Ansvarsbestämmelser m.m.

9 § Om bränsletonk, som förser motor på personbil, lastbil eller buss

med bränsle, innehåller oljeprodukter i strid mot 4 §, skall ägaren av

fordonet dömas till böter eller fängelse i högst sex månader. Om ägaren

visar att brottet berott på omständigheter som han inte kunnat råda över,

är han dock fri från ansvar.

Om fordonet brakas och dess förare kände till eller bort känna till att bränsletanken innehöll oljeprodukter i strid mot 4 § döms även han till straff enligt försto stycket. Den som bmkar annans fordon uton lov döms i ägarens ställe. Detsamma gäller den som innehar fordonet med nyttjanderätt och har befogenhet att bestänmia om förare av fordonet eller anlitor någon annan förare än den ägaren har utsett.

10

§ Den som från oljeprodukter avlägsnar sådana märkämnen som avses i 2 § försto stycket eller på annat sätt tor befettning med oljepro­dukter, för vilka dieseloljeskatt inte erlagts, i syfte att dessa skall användas i strid mot 4 § döms till straff enligt 9 §.

11

§ Om brott som avses i 9 och 10 §§ har rört betydande värden eller det i annat fell är att anse som grovt skall, om förferandet inte utgör led i gäming som är belagd med strängare straff enligt skattebrottslagen (1971:69), dömas till fängelse i högst två år.

12 §  Bestämmelseraa om ansvar för ägare eller brakare av fordon skall    Prop. 1992/93:124

i fråga om fordon som tillhör eller bmkas av stoten eller kommun    Bilaga 3

tillämpas på förarens närmaste förman.  Har förman gjort vad som

ankommer på honom för att hindra att ett brott mot lagen begås men sker detto ändå på gmnd av en överordnads åtgärd eller vållande, tillämpas ansvarsbestämmelseraa i stället på den överordnade,

I fråga om fordon som tillhör eller brakas av dödsbo, aktiebolag, ekonomisk förening eller annan juridisk person, skall ansvarsbestäm­melsema tillämpas på den eller dem som har rätt att företräda den juridiska personen. Om länsstyrelsen på begäran av en juridisk person godtogit en viss fysisk person som bärare av ägares ansvar, skall dock bestämmelsema i stället gälla denne,

13

§ För försök eller förberedelse till brott enligt denna lag skall dömas till ansvar enligt 23 kap, brottsbalken,

14

§ Ett föremål som använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag eller dess värde får förklaras förverkat, om det är nödvändigt för att förebygga brott eller det finns andra särskilda skäl till det.

Förverkande får även ske i annat fell än som avses i försto stycket i fråga om föreinål som på gmnd av sin särskilda beskaffenhet och omständigheteraa i övrigt kan beferas komma till brottslig användning.

Angående beslag av egendom, som kan antos vara förverkad enligt försto eller andra styckena, gäller bestämmelserna om beslag i rättegångs­balken,

15 § Anträffas oljeprodukter där sådana märkämnen som avses i 2 §

försto stycket har avlägsnats och för vilka dieseloljeskatt inte betelts, i

annat utrymme än bränsletank som förser motor på personbil, lastbil

eller buss med bränsle och är det uppenbart att oljeproduktema avsetts

för fillförsel till sådan bränsletenk i strid mot 4 §, påför beskattnings­

myndigheten den, som ansvarat för att de nämnda ämnena avlägsnats,

dieseloljeskatt med belopp som motsvarar den skatt som skulle ha tegits

ut för oljeprodukteraa enligt 5 §,

Tillsyn

16

§ Tillsynen över efterlevnaden av ansvarsbestämmelseraa i denna lag skall utövas av polismyndighetema vad gäller personbilar, bussar och lastbilar samt av tullmyndighetema vad avser gränskontroll av sådana fordon till och från utlandet.

17

§ För fillsynen enligt 16 § får tillsynsmyndighet tillträde till låste utrymmen i fordon. Myndigheten äger rätt att få de upplysningar, handlingar och prov som behövs för tillsynen. För uttegna prov betelas mte ersättning.

Om det finns anledning ante att brott enligt 9 - 11 §§ har förövats, har en tulltjänsteman samma befogenheter som tillkommer polisman enligt 23 kap. 3 § Qärde stycket och 8 § rättegångsbalken.

89

Avgiftsbestämmelser

Prop. 1992/93:124

Bilaga 3 18  §     En särskild avgift tes ut för motorfordon vars bränsletenk

innehåller oljeprodukter i strid mot 4 §. Avgiften uppgår för personbil till

10 000 kronor. Avgiften beräknas för bussar och lastbilar på följande

sätt.

Skattevikt,

Avgift, kronor

kilogram

O -   3 500

10 000

3 501 - 10 000

20 000

10 001 - 15 000

30 000

15 001-20 000

40 000

20 001-

50 000

Med skattevikt avses den vikt efter vilken fordonsskatt beräknas enligt fordonsskattelagen (1988:327).

Avgiften tes ut för varje fillfälle, som bränsletank påträffas med oljeprodukter i strid mot 4 §,

19 § Har avgift påförts någon och skall sådan avgift påföras honom för

ytterligare tillfälle inom ett år från det tidigare tillfallet, tes avgiften ut

med en och en halv gång högre belopp än som följer av 18 §,

20    §   Avgift enligt 18 och 19 §§ påförs ägaren till fordonet.

Bmkar någon annans fordon utan lov, påförs bmkaren avgiften.

21

§ I fråga om fordon, som är registrerat här i landet, påförs avgift enligt 18 och 19 §§ genom beslut av länsstyrelsen i det län där den i bilregistret antecknade ägaren av fordonet har sin adress enligt registret. 1 fråga om andra fordon påförs avgiften av Länsstyrelsen i Stockholms län,

22

§ Om det finns särskilda skäl, kan länsstyrelsen medge nedsättning av eller befrielse från avgift enligt 18 och 19 §§.

23

§ Bestämmelseraa i 3 § andra stycket och tredje stycket förste meningen, 10 § andra stycket, 45 § förste stycket, 56, 66 och 85 §§ fordonsskattelagen (1988:327) skall tillämpas på avgift enligt denna lag. Allmänt ombud för avgift enligt derma lag är den som förordnats som ombud med stöd av 3 § Qärde stycket fordonsskattelagen.

24

§ Bestämmelserna i 3 kap. 7 15 §§, 8 kap. 8 § samt 9 kap. 3 § lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter får tillämpas även för att begära upplysningar till ledning för beslutet om avgift enligt 1819 §§ denna lag. Beslut om att begära upplysning får fattes, utom av länsstyrelsen, av beskattningsmyndigheten.

90

25 § Länsstyrelsens beslut enligt 21 och 22 §§ får överklagas hos Prop. 1992/93:124 länsrätten. Skrivelsen med överklagandet skall ha kommit in till Bilaga 3 länsstyrelsen inom tre veckor från den dag då klaganden fick del av beslutet. För allmänna ombudet räknas dock tiden från beslutets dag, I fråga om överklagande tillämpas vidare 8 kap, 1 § andra stycket, 2 § andra stycket samt 3 5 §§ lagen om punktskatter och prisreglerings­avgifter.

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 1993,

91

Innehåll

Prop, 1992/93:124

Propositionens huvudsakliga mnehåll

1

Propositionens lagförslag

2

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den

12 november 1992

47

1    Inledning

47

2    Nuvarande ordning

48

3    Skatt på dieselolja i stället för kilometerskatt

49

4    Skattesatsen på dieselolja

53

5    Personbilar

55

6    Lastfordon

57

7     Bussar

59

8     Märkning av oljeprodukter

60

9    Skattskyldighet, kontrollförferande

62

10  Sanktionsregler

63

11   Anpassning av fordonsskatten till det svenska vägnätets

bärighetsbestämmelser

66

12  Kombitrafik

68

13  Försäljningsskatten på motorfordon

69

13,1   Miljöklasser för nya fordon

69

13,2  Skattskyldighet till försäljningsskatt på motorfordon

72

14  Ikraftträdande och övergångsregler

72

15   Upprättede lagförslag

75

16  Förfettningskommenterer

76

17  Hemställan

79

18  Beslut

80

Bilagor

Bilaga 1  Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande

över betänkandet

81

Bilaga 2 Lagrådets yttrande

82

Bilaga 3  Utdrag ur lagrådsremissens lagförslag

87

gotab  42289, Stockholm 1992

92