Utrikesförvaltning

och internationell

samverkan

5

Förslag till statsbudget för 2001

Utrikesförvaltning och internationell samverkan

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 7

2 Utrikesförvaltning och internationell samverkan 9

2.1 Omfattning 9

2.2 Utgiftsutvecklingen 9

3 Utrikes- och säkerhetspolitik 11

3.1 Omfattning 11

3.2 Utgiftsutveckling 12

3.3 Mål 12

3.4 Politikens inriktning 12

3.5 Insatser 14

3.6 Resultatbedömning 22

3.7 Revisionens iakttagelser 24

3.8 Budgetförslag 24

3.8.1 5:1 Utrikesförvaltningen 24

3.8.2 5:2 Nordiskt samarbete 26

3.8.3 5:3 Ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. samt

diverse kostnader för rättsväsendet 26

3.8.4 5:4 Bidrag till vissa internationella organisationer 27

3.8.5 5:5 Nordiska Ministerrådet 29

3.8.6 5:6 Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling

(OECD) 30

3.8.7 5:7 Fredsfrämjande verksamhet 31

3.8.8 5:8 Svenska institutet 32

3.8.9 5:9 Övrig information om Sverige i utlandet 33

3.8.10 5:10 Utredningar och andra insatser på det utrikespolitiska området

34

3.8.11 5:11 Information och studier om säkerhetspolitik och fredsfrämjande

utveckling 35

3.8.12 5:12 Bidrag till Stockholms internationella fredsforskningsinstitut

(SIPRI) 35

3.8.13 5:13 Forskning till stöd för nedrustning och internationell säkerhet

36

3.8.14 5:14 Utrikespolitiska Institutet 37

3.8.15 5:15 Forskningsverksamhet av särskild utrikes- och säkerhetspolitisk

betydelse 38

3.8.16 5:16 Inspektionen för strategiska produkter 38

3.8.17 5:17 Europainformation m.m. 39

3.8.18 5:18 Föreningen Norden 40

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 7

2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 5 9

3.1 Utgiftsutveckling inom politikområde 5 12

3.2 Anslagsutveckling för 5:1 Utrikesförvaltningen 24

3.3 Offentligrättslig verksamhet 24

3.4 Uppdragsverksamhet 24

3.5 Beräkning av anslaget 5:1 för 2001 25

3.6 Anslagsutveckling för 5:2 Nordiskt samarbete 26

3.7 Beräkning av anslaget 5:2 för 2001 26

3.8 Anslagsutveckling för 5:3 Ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i

utlandet

m.m. samt diverse kostnader för rättsväsendet 26

3.9 Beräkning av anslaget 5:3 för 2001 27

3.10 Anslagsutveckling för 5:4 Bidrag till vissa internationella organisationer

27

3.11 Beräkning av anslaget 5:4 för 2001 29

3.12 Anslagsutveckling för 5:5 Nordiska Ministerrådet 29

3.13 Beräkning av anslaget 5:5 för 2001 30

3.14 Anslagsutveckling för 5:6 Organisationen för ekonomiskt samarbete och

utveckling (OECD) 30

3.15 Beräkning av anslaget 5:6 för 2001 31

3.16 Anslagsutveckling för 5:7 Fredsfrämjande verksamhet 31

3.17 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 31

3.18 Beräkning av anslaget 5:7 för 2001 32

3.19 Anslagsutveckling för 5:8 Svenska institutet 32

3.20 Uppdragsverksamhet 33

3.21 Beräkning av anslaget 5:8 för 2001 33

3.22 Anslagsutveckling för 5:9 Övrig information om Sverige i utlandet 33

3.23 Beräkning av anslaget 5:9 för 2001 34

3.24 Anslagsutveckling för 5:10 Utredningar och andra insatser på det

utrikespolitiska området 34

3.25 Beräkning av anslaget 5:10 för 2001 35

3.26 Anslagsutveckling för 5:11 Information och studier om säkerhetspolitik och

fredsfrämjande utveckling 35

3.27 Beräkning av anslaget 5:11 för 2001 35

3.28 Anslagsutveckling för 5:12 Bidrag till Stockholms internationella

fredsforskningsinstitut (SIPRI) 35

3.29 Beräkning av anslaget 5:12 för 2001 36

3.30 Anslagsutveckling för 5:13 Forskning till stöd för nedrustning och

internationell säkerhet 36

3.31 Beräkning av anslaget 5:13 för 2001 37

3.32 Anslagsutveckling för 5:14 Utrikespolitiska Institutet 37

3.33 Beräkning av anslaget 5:14 för 2001 38

3.34 Anslagsutveckling för 5:15 Forskningsverksamhet av särskild utrikes- och

säkerhetspolitisk betydelse 38

3.35 Beräkning av anslaget 5:15 för 2001 38

3.36 Anslagsutveckling för 5:16 Inspektionen för strategiska produkter 38

3.37 Offentligrättslig verksamhet 39

3.38 Beräkning av anslaget 5:16 för 2001 39

3.39 Anslagsutveckling för 5:17 Europainformation m.m. 39

3.40 Beräkning av anslaget 5:17 för 2001 40

3.41 Anslagsutveckling för 5:18 Föreningen Norden 40

3.42 Beräkning av anslaget 5:18 för 2001 40

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. bemyndigar regeringen att under år 2001, i

fråga om ramanslaget 5:7 Fredsfrämjande

verksamhet, besluta om bidrag som

inklusive tidigare gjorda åtaganden innebär

utgifter på högst 150 000 000 kronor efter

år 2001.

2. för budgetåret 2000 anvisar anslagen under

utgiftsområde 5 Utrikesförvaltning och

internationell samverkan enligt följande

uppställning.

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

5:1

Utrikesförvaltningen

ramanslag

1 816 068

5:2

Nordiskt samarbete

ramanslag

1 511

5:3

Ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. samt diverse

kostnader för rättsväsendet

ramanslag

5 573

5:4

Bidrag till vissa internationella organisationer

ramanslag

452 817

5:5

Nordiska ministerrådet

ramanslag

281 094

5:6

Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD)

ramanslag

25 997

5:7

Fredsfrämjande verksamhet

ramanslag

149 453

5:8

Svenska institutet

ramanslag

55 451

5:9

Övrig information om Sverige i utlandet

ramanslag

13 863

5:10

Utredningar och andra insatser på det utrikespolitiska området

ramanslag

2 259

5:11

Information och studier om säkerhetspolitik och fredsfrämjande utveckling

ramanslag

9 000

5:12

Bidrag till Stockholms internationella fredsforskningsinstitut (SIPRI)

obetecknat anslag

21 373

5:13

Forskning till stöd för nedrustning och internationell säkerhet

ramanslag

10 781

5:14

Utrikespolitiska Institutet

obetecknat anslag

11 710

5:15

Forskningsverksamhet av särskild utrikes- och säkerhetspolitisk betydelse

ramanslag

4 603

5:16

Inspektionen för strategiska produkter

ramanslag

17 404

5:17

Europainformation m.m.

ramanslag

21 800

5:18

Föreningen Norden

ramanslag

7 128

Summa

2 908 385

2 Utrikesförvaltning och internationell

samverkan

2.1 Omfattning

Utgiftsområdet Utrikesförvaltning och

internationell samverkan omfattar

politikområdet Utrikes- och säkerhetspolitik.

2.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 2.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 5

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

Politikområde 5

2 877

2 808

3 089

2 908

2 881

2 926

Totalt för utgiftsområde 5

2 877

2 808

3 089

2 908

2 881

2 926

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

3 Utrikes- och säkerhetspolitik

3.1 Omfattning

Politikområdet Utrikes- och säkerhetspolitik

består av 18 anslag fördelade på följande

delområden: Utrikesförvaltningen,

internationella organisationer, information om

Sverige i utlandet, nedrustnings- och

säkerhetspolitiska frågor samt övriga

utrikespolitiska frågor. Inom politikområdet

verkar två myndigheter: Svenska institutet och

Inspektionen för strategiska produkter.

Politikområdets verksamhet omfattar frågor

som gäller Sveriges förhållande till och

överenskommelser med andra stater och

internationella organisationer. Nedan följer en

kort beskrivning av den verksamhet som bedrivs

inom politikområdet.

Utrikesförvaltningen omfattar såväl

Utrikesdepartementet som

utrikesrepresentationen, vissa kostnader för

Sveriges deltagande i det nordiska samarbetet

och ekonomiskt bistånd till svenska medborgare

i utlandet samt diverse kostnader för

rättsväsendet.

Utrikesförvaltningens uppgift är att ansvara

för hanteringen av Sveriges förbindelser med

andra länder och internationella organisationer

samt att förbereda och samordna verksamheter

och beslut inom de politikområden som

utrikesdepartementet svarar för.

Internationella organisationer omfattar

Sveriges obligatoriska bidrag till vissa

internationella organisationer, i första hand

Förenta nationerna, Europarådet,

Organisationen för säkerhet och samarbete i

Europa (OSSE), den gemensamma

utrikes- och säkerhetspolitiken inom EU

(GUSP), Nordiska ministerrådet och

Organisationen för ekonomiskt samarbete och

utveckling (OECD) samt fredsfrämjande

verksamhet.

Information om Sverige i utlandet omfattar

dels Svenska institutet vars verksamhet syftar till

att sprida kunskap om Sverige i utlandet och

svara för utbyte med andra länder inom kultur,

utbildning, forskning och samhällsliv i övrigt,

dels anslaget Övrig information om Sverige i

utlandet som fördelas på de svenska

utlandsmyndigheternas informations- och

kulturutbytesverksamhet, pressverksamhet och

integrerade främjandeinsatser inklusive medel till

Nämnden för Sverigefrämjande i utlandet

(NSU) för strategiska insatser.

Nedrustnings och säkerhetspolitiska frågor

omfattar anslag vilka finansierar information och

forskning om nedrustnings och

säkerhetspolitiska frågor. Syftet är att ta fram

och föra ut studier och utredningar som dels kan

utgöra den tekniska vetenskapliga sakkunskap

som är nödvändig i internationella förhandlingar

i det pågående nedrustningsarbetet, dels öka

allmänhetens engagemang och förståelse för

nedrustnings- och säkerhetspolitiska frågor.

Övriga utrikespolitiska frågor omfattar

anslagen: Inspektionen för strategiska produkter

med syfte att ansvara för kontroll av

krigsmaterial och strategiska produkter,

Europainformation vilket finansierar EU-

information vid UD:s press och

informationsenhet, och det statliga bidraget till

Föreningen Nordens verksamhet.

3.2 Utgiftsutveckling

Tabell 3.1 Utgiftsutveckling inom politikområde 5

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

5:1 Utrikesförvaltningen

1 908,9

1 715,4

1 934,0

1 816,1

1 800,2

1 838,8

5:2 Nordiskt samarbete

1,4

1,5

2,0

1,5

1,5

1,6

5:3 Ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i

utlandet m.m. samt diverse kostnader för

 rättsväsendet

2,5

7,3

10,0

5,6

6,2

6,3

5:4 Bidrag till vissa internationella organisationer

279,4

441,6

420,0

452,8

452,8

452,8

5:5 Nordiska ministerrådet

268,8

291,7

261,2

281,1

281,1

281,1

5:6 Organisationen för ekonomiskt samarbete och

 utveckling (OECD)

21,1

26,9

26,0

26,0

26,0

26,0

5:7 Fredsfrämjande verksamhet

173,1

147,4

245,0

149,4

152,6

155,9

5:8 Svenska institutet

52,2

55,7

55,0

55,4

56,6

57,8

5:9 Övrig information om Sverige i utlandet

12,8

15,2

17,6

13,9

11,2

11,2

5:10 Utredningar och andra insatser på det utrikes

 politiska området

0,9

1,7

2,9

2,3

2,3

2,3

5:11 Information och studier om säkerhetspolitik

 och fredsfrämjande utveckling

8,3

9,0

10,4

9,0

9,0

9,0

5:12 Bidrag till Stockholms internationella freds

 forskningsinstitut (SIPRI)

20,8

20,9

20,9

21,4

21,8

22,2

5:13 Forskning till stöd för nedrustning och inter-

 nationell säkerhet

11,6

11,2

11,0

10,8

11,0

11,3

5:14 Utrikespolitiska Institutet

10,2

11,6

11,5

11,7

10,7

10,9

5:15 Forskningsverksamhet av särskild utrikes- och

 säkerhetspolitisk betydelse

4,9

4,5

5,5

4,6

5,9

6,0

5:16 Inspektionen för strategiska produkter

16,1

17,4

18,0

17,4

17,8

18,1

5:17 Europainformation m.m.

18,3

21,8

30,6

21,8

7,8

7,8

5:18 Föreningen Norden

7,1

7,1

7,1

7,1

7,1

7,1

Totalt för politikområde 5

2 8772

2 807,8

3 088,7

2 908,4

2 881,4

2 926,2

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Inklusive äldre anlag: 95/96 03A5 Utredningar m.m, r 1 262 tkr, 95/96 03B9

Fredsbevarande verksamhet, r 52 000 tkr, 95/96 03D2 Övrig information om Sverige

 i

utlandet, r 57 tkr, 95/96 03E6 Europainformation m.m, r 4 831 tk

3.3 Mål

Målet för politikområdet är att säkerställa

Sveriges intressen i förbindelserna med andra

länder.

3.4 Politikens inriktning

Den europeiska integrationen och den

ekonomiska globaliseringen med den snabba

informationsteknologiska utvecklingen medför

ett växande svenskt beroende av omvärlden och

ger samtidigt Sverige ökade möjligheter att

tillsammans med andra länder påverka den

europeiska och internationella utvecklingen i för

vårt land viktiga avseenden.

Vårt medlemskap i Europeiska unionen (EU)

påverkar svenskt samhällsliv och svensk politik

på de flesta områden. Svensk utrikespolitik

samverkar nära med övriga medlemsländers

inom den gemensamma utrikes- och

säkerhetspolitiken (GUSP). Därigenom stärks

vårt lands medansvar för och inflytande över

europeisk och även global utveckling. Sverige

deltar aktivt i EU:s gemensamma handelspolitik

och i utvecklingen av unionens bistånds- och

migrationspolitik. EU:s centrala roll i svensk

utrikespolitik kommer att betonas särskilt under

första halvåret 2001, då svensk utrikespolitik och

utrikesfö

valtning i hög grad inriktas på genomförandet

av det första svenska ordförandeskapet i

unionen.

EU är den ojämförligt främsta drivkraften i

den europeiska integrationen och det europeiska

samarbetet. Den europeiska integrationen

befrämjar ekonomisk och social utveckling,

befäster demokratin och långsiktig fred och

säkerhet. Därför är unionens utvidgning med

nya medlemmar av central betydelse i svensk

utrikes- och europapolitik. Det är också av

största vikt att unionen anpassas och utvecklas så

att dess handlingskraft stärks och medborgarnas

Europaengagemang förstärks. Det är därför

viktigt att regeringskonferensen om EU:s

institutioner kan avslutas framgångsrikt under

2000 och att arbetet för modernisering och

öppenhet fortsätter. En väl fungerande inre

marknad är en viktig del av vårt lands strävanden

att bibehålla hög tillväxt och låg inflation samt att

öka sysselsättningsgraden.

Den ekonomiska och monetära unionen

(EMU) är de senaste årens viktigaste steg mot en

vidare integration mellan EU:s medlemmar. Att

EMU blir framgångsrikt är av största betydelse

för hela Europa. Ett svenskt deltagande kommer

att underställas det svenska folket för avgörande.

Risken för ett förödande stormaktskrig har

upphört för överskådlig tid. Sveriges

säkerhetspolitiska läge är tryggare än på mycket

länge. Sveriges militära alliansfrihet, som syftar

till att vårt land skall kunna vara neutralt i

händelse av krig i vårt närområde, består. Den

gagnar vår egen säkerhet bäst, befäster

säkerheten i vårt när-område och vår förmåga att

medverka i uppbyggnaden av en alleuropeisk

säkerhetsstruktur.

Att medverka till att förebygga och förhindra

väpnade konflikter blir en alltmer central uppgift

för svensk utrikes- och säkerhetspolitik i och

utanför Europa. Sverige deltar i militärt och civilt

samarbete med andra stater rörande

krishantering och fredsfrämjande verksamhet. I

den organisation för militär och civil

krishantering, som EU är i färd med att bygga

upp, skall Sverige medverka aktivt. Förutom i

Förenta nationerna (FN) fullföljer Sverige också

sitt fredsfrämjande samarbete i Organisationen

för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och

i de till Atlantpakten (Nato) anknutna

Euroatlantiska partnerskapsrådet (EAPR) och

Partnerskap för fred (PFF).

Den fortsatta utbyggnaden av samarbetet i

vårt lands närmaste grannskap, Norden,

Östersjöområdet och Barentsregionen, är en

huvuduppgift för svensk utrikespolitik.

Områdets integration i ett vidare europeiskt

samarbete är av stor ekonomisk och

säkerhetspolitisk betydelse för Sverige. Av

särskild vikt är Ryssland. Utbyggnaden av

Rysslands förbindelser med EU och förankring i

ett brett europeiskt säkerhetssamarbete är en

förutsättning för framväxten av en långsiktig,

stabil alleuropeisk fredsordning.

Den globala utvecklingen präglas av

motstridiga tendenser. Å ena sidan skapar

växande världshandel, världsvida kapitalrörelser

och snabba informationsteknologiska framsteg

ökat välstånd såväl i de gamla industriländerna

som i många utvecklingsländer. Å andra sidan

växer klyftorna både mellan och inom länderna.

Styrkan hos de globalt verkande

marknadskrafterna reser allt tydligare krav på

internationell politisk samverkan för att hävda

gemensamma intressen till försvar för miljön och

den kulturella mångfalden liksom för ekonomisk

utveckling och kunskapsuppbyggnad i eftersatta

länder.

Som enskild nation och EU-medlem verkar

Sverige för en fri världshandel med

överenskomna spelregler.

Världshandelsorganisationen (WTO) är här av

grundläggande betydelse. Samtidigt fullföljer

Sverige i och utanför FN sitt aktiva engagemang

för internationellt miljöansvar och är ett av de

ytterst få länder, som uppfyller FN:s norm för

utvecklingsbistånd. Mot bakgrund av de globala

tendenserna blir det än mera angeläget att

fortsätta den traditionella svenska utrikespolitik,

som förenar strävan efter fri världshandel med

förnyat utvecklingssamarbete och arbete för en

miljömässigt hållbar global utveckling.

Det senaste decenniets internationella

politiska utveckling har i många avseenden varit

hoppingivande. Antalet mellanstatliga krig har

minskat, viktiga nedrustningsöverenskommelser

har träffats, och demokratins frammarsch har

fortsatt. Detta har vidgat möjligheterna för en

internationell samverkan, där

konfliktförebyggande, krishantering och

konfliktlösning sätts i fokus och där mänskliga

rättigheter och individens säkerhet på ett annat

sätt än tidigare blir en gemensam angelägenhet.

Samtidigt uppvisar utvecklingen emellertid

oroande tendenser. Hotet från kärnvapen och

andra massförstörelsevapen och risken för

spridning av dem består. Även inomstatliga

konflikter får svåra humanitära konsekvenser.

FN brottas med allvarliga problem. Det åvilar

FN att upprätthålla internationell fred och

säkerhet. FN står som garant för att rätt skall gå

före makt i världspolitiken. Säkerhetsrådet är

kärnan i den internationella rättsordningen.

Medlemmarna har dock inte förmått eller velat

att fullt ut tillförsäkra världsorganisationen den

ställning, som borde tillkomma den i dagens

förändrade internationella situation. Detta

understryker med förnyad skärpa alla

medlemmars och främst de ledande staternas

gemensamma ansvar för FN liksom vikten av

den pågående reformeringen av FN-systemet.

För Sverige är stödet till FN och reformeringen

av FN-systemet en primär utrikespolitisk

uppgift.

Insikten om nödvändigheten av långsiktigt

konfliktförebyggande arbete växer i det

internationella samfundet. Att förebygga

väpnade konflikter är ett av motiven till det

internationella och svenska arbetet på att främja

demokrati och en rättfärdig social och

ekonomisk utveckling och på att stärka

respekten för folkrätten och de mänskliga

rättigheterna.

De mänskliga rättigheterna och människors

säkerhet vinner allt större tyngd i folkrätt och

politik. Mänskliga rättigheter är en angelägenhet

för hela världssamfundet. Att främja de

mänskliga rättigheterna och att stärka den

enskilda människans säkerhet kommer i än högre

grad att vara en ledstjärna i Sveriges

internationella arbete på skiftande områden och i

olika fora.

EU:s utvidgning och fördjupning, intensifierat

samarbete i Nordeuropa, gemensam säkerhet

och konfliktförebyggande, frihandel och

utvecklingsbistånd, ett stärkt FN, nedrustning,

demokrati, folkrätt och mänskliga rättigheter är

delar i en samlad svensk utrikespolitik. Den förs i

olika former - bilateralt, genom EU och i EU, i

FN och andra organisationer - som blir alltmera

ömsesidigt beroende. Detta ställer nya och

ökande krav på svensk utrikesförvaltning att

tillvarata svenska intressen och hävda svenska

ståndpunkter.

Regeringen lägger stor vikt vid information

om Sverige i utlandet. Verksamheten syftar till

att ge ett gott anseende och skapa förtroende för

Sverige som samarbetspartner och därmed främja

svenska intressen och bidra till tillväxt och

sysselsättning. Sverige profileras som en modern

industrination med teknologisk

spjutspetskompetens, med en framgångsrik

musikindustri och som en erkänd mode- och

designnation. Kulturen är ett naturligt inslag i

presentationen av Sverige i utlandet. Ett

omfattande utbyte inom kultur, forskning och

utbildning berikar vårt land och ger oss

möjligheter att ta till oss impulser och

erfarenheter från andra länder.

Arbetet med att främja svensk export och

utländska investeringar i Sverige är av stor

betydelse, och utrikesförvaltningen har här

viktiga uppgifter. Regeringen lägger stor vikt vid

ett offensivt, slagkraftigt och integrerat

Sverigefrämjande. Inom ramen för export- och

investeringsfrämjandet genomförs särskilda

satsningar på informationsteknologi (IT), miljö

och andra spjutspetsområden. Utrikeshandel,

export- och investeringsfrämjande utgör ett

politikområde inom utgiftsområde 24

Näringsliv.

3.5 Insatser

EU. Samarbete och säkerhet i Europa

Ordförandeskapet i EU första halvåret 2001 är

den högst prioriterade uppgiften för

utrikesförvaltningen under 2000 och 2001.

Sveriges EU-politik och EU-arbete kommer

under hösten 2000 och nästa år att domineras av

ordförandeskapet, utvidgningsförhandlingarna

och de institutionella och andra reformer, som är

en av förutsättningarna för utvidgningen och för

ett ökat förtroende från medborgarnas sida. Den

svenska anslutningen till Schengenavtalet

beräknas ske i början av 2001.

Ordförandeskapet innebär att Sverige skall

leda alla möten i rådet och dess underorgan,

representera rådet inför Europaparlamentet och

företräda EU gentemot andra stater och

internationella organisationer, främst FN. Som

ordförande ansvarar Sverige för dagordningen,

vilken dock till stor del bestäms av tidigare beslut

och oförutsedda händelser. Vår uppgift är främst

att se till hela unionens intressen. Detta hindrar

inte att Sverige som andra ordförandeländer kan

lägga särskild tonvikt vid av oss prioriterade

områden som utvidgningen, sysselsättningen och

miljön.

Ett utkast till program för ordförandeskapet

presenterades sommaren 2000, och

överläggningar pågår med Frankrike respektive

Belgien för att få en smidig övergång före och

efter ordförandeskapet. Ordförandeskapet blir

mycket resurskrävande. Sverige skall bl.a. leda

omkring

1 500 möten på olika nivåer, varav ett stort antal i

Sverige och dagliga möten i FN.

För att sköta den planerade

mötesverksamheten i Sverige under

ordförandeskapet har ett särskilt 2001-sekretariat

upprättats inom Utrikesdepartementet.

Departementet har liksom övriga delar av

Regeringskansliet tilldelats särskilda medel inför

det svenska EU-ordförandeskapet. Det

omfattande arbete som ordförandeskapet

medför kräver därutöver omprioriteringar av

tillgängliga resurser inom utrikesförvaltningen.

UD:s press-, informations- och kulturenhet

(PIK) har givits det samlade ansvaret inom

Regeringskansliet för genomförandet av

omfattande informations- och kulturaktiviteter

under ordförandeskapet. Utrikesdepartementets

resurser för näringslivsfrämjande har förstärkts

avsevärt under senare år.

Europeiska rådets extra möte i Lissabon i mars

2000 ägnades sysselsättning, ekonomiska

reformer och social sammanhållning och lade

fast omfattande målsättningar för tillväxt och

sysselsättning i ett tioårsperspektiv. Vikten av

livslångt lärande, entreprenörskap och IT för att

förverkliga dem framhölls. Årliga

uppföljningsmöten skall hållas, det första i

Stockholm under svenskt ordförandeskap den

23-24 mars 2001. Det ordinarie toppmötet i

Göteborg den 15-16 juni kommer bl.a. att

präglas av miljöfrågor och utvidgningen.

Den inre marknaden är en av grundstenarna i

EU-samarbetet, och en fungerande inre marknad

är en förutsättning för att målen vid toppmötet i

Lissabon skall uppnås. Utrikesdepartementet

samordnar de svenska ansträngningarna att

åstadkomma en effektiv marknad i

konsumenternas intresse. Stor vikt kommer att

läggas vid de gemensamt prioriterade åtgärderna

i kommissionens strategi för den inre

marknaden.

Den största uppgiften under vårt

ordförandeskap blir att leda de pågående

förhandlingarna om EU:s utvidgning. Vid

Europeiska rådets möte i Helsingfors i december

1999 beslöt man att inleda förhandlingar med

återstående sex kandidatländer i Central- och

Östeuropa, vilket innebar att förhandlingar nu

förs med tolv länder. Man beslöt också att

inkludera Turkiet bland kandidatländerna, men

något beslut att inleda förhandlingar har inte

fattats. Inträde förutsätter att nya medlemmar

övertar EU:s regelverk och förmår uppfylla ett

medlemskaps förpliktelser. Varje land skall

bedömas på egna meriter. EU skall för sin del ha

genomfört de interna reformer, som krävs för

utvidgningen, så att unionen är redo från slutet

av 2002.

Strävan är att den pågående

regeringskonferensen om institutionella

reformer skall slutföras till Europeiska rådets

möte i december 2000 i Nice. Sverige och en

majoritet av medlemsländerna anser att denna

konferens skall begränsas till de frågor, som

måste lösas före en första utvidgning, dvs. främst

röstningsreglerna i rådet, kommissionens

sammansättning och möjligheter att fatta beslut

med kvalificerad majoritet på flera områden.

Även möjligheterna att förenkla reglerna om s.k.

förstärkt samarbete mellan medlemmar, som

inom ett område vill gå fram snabbare än hela

unionen, kommer att undersökas av

regeringskonferensen.

Parallellt med regeringskonferensen pågår

också utarbetandet av en stadga för

grundläggande rättigheter inom EU. Det sker i

ett s.k. konvent med företrädare för

medlemsregeringar, nationella parlament och

Europaparlamentet. Sverige vill modernisera EU.

Vi eftersträvar ett modernt och öppet EU nära

medborgarna. Det innebär att effektiv

förvaltning, begripliga beslutsprocedurer, största

möjliga öppenhet, finansiell disciplin och ett

stort mått av ansvarstagande skall vara

ledstjärnor i arbetet för både enskilda aktörer

och EU-systemet som sådant.

Arbetet med utvidgningen av EU är

prioriterat i svensk Europapolitik. Genom

utvidgningen skapas och befästs långsiktig fred

och säkerhet i Europa. Efter Kosovokrigets slut

1999 råder fred i Europa fram till Tjetjeniens

gräns, men det är på många håll, främst i västra

Balkan, en ömtålig fred. Kosovokriget bekräftade

med skärpa nödvändigheten för EU att effektivt

kunna ingripa både militärt och civilt i

uppflammande kriser.

Arbetet med att inom EU utveckla den

europeiska säkerhets- och försvarspolitiken

(ESDP) har fortskridit snabbt efter Europeiska

rådets möte i Köln 1999. Politiken omfattar

militär och civil krishantering och

konfliktförebyggande. Den politiska och militära

organisationen för krishantering förutses vara

klar vid det svenska ordförandeskapets början,

medan de militära kapacitetsmålen inte kommer

att vara uppnådda förrän 2003. Då skall EU:s

medlemsländer kunna ställa upp med

sammanlagt 60 000 man för militär

krishantering. På det civila området ställs

motsvarande kapacitetsmål upp, bl.a. för

civilpoliser. Samarbetet med FN och länder

utanför EU skall utvecklas.

Europeiska rådet beslöt i Feira i juni 2000 att

EU skall förstärka sitt arbete med att förebygga

väpnade konflikter. En rapport skall föreligga till

dess möte i Nice i december och ligga till grund

för det fortsatta arbetet under det svenska

ordförandeskapet. Vårt mål är att en EU-politik

för konfliktförebyggande skall utformas för att

läggas fast vid Europeiska rådets möte i

Göteborg 2001.

EU skall för sin krishantering kunna använda

Nato-resurser i enlighet med de beslut Nato

fattade i Berlin 1996. Detta gör en formalisering

av relationerna mellan EU och Nato nödvändig,

samtidigt som Västeuropeiska unionen (VEU)

successivt upphör som organisation och i

sammanhanget relevanta funktioner överförs till

EU. Kandidatländer och andra europeiska länder

skall ges möjlighet att delta i EU:s krishantering.

Nato förblir den viktigaste militära

samarbetsorganisationen i Europa. En av Nato:s

huvuduppgifter är militär krishantering. Sverige

deltar aktivt i samarbetet och

övningsverksamheten inom EAPR och PFF.

Nato:s roll i den nya krishanteringsstrukturen,

inklusive bevarandet av den transatlantiska

länken, kommer att vara en central frågeställning

under uppbyggnaden av EU:s egen militära

krishanteringsförmåga. Utan att ingå militära

försvarsförpliktelser kommer Sverige

tillsammans med alliansbundna och alliansfria

stater att aktivt medverka i uppbyggnaden av

EU:s militära krishanteringsförmåga.

För överskådlig tid förblir utvecklingen i

Ryssland och dess förbindelser med omvärlden, i

första rummet EU, den ojämförligt viktigaste

faktorn i europeisk säkerhetspolitik. De vid

Kosovokriget försämrade förbindelserna med

Nato har åter normaliserats.

Den ryska ekonomin uppvisar en rad positiva

tecken, och en kraftig upphämtning har skett

efter den djupa krisen 1998. Men rysk ekonomi

har allvarliga strukturella svagheter.

Kriget i Tjetjenien, det mest akuta problemet

för regimen, har övergått i ett mera regelrätt

gerillakrig. Regimen måste söka en politisk

lösning. För Rysslands relationer med omvärlden

är detta en nödvändighet. Det finns en stark vilja

hos EU-länderna att fortsätta att bygga upp ett

långsiktigt samarbete med Ryssland, vilket är en

förutsättning för en stabil europeisk säkerhets-

och samarbetsordning. En sådan politik är

emellertid inte fullt ut genomförbar, så länge

Ryssland i Tjetjenien gravt åsidosätter respekten

för de mänskliga rättigheterna.

Det svenska utvecklingssamarbetet med

Ryssland är viktigt, samtidigt som vi i olika

sammanhang med skärpa framför vår kritik mot

vad som sker i Tjetjenien. Huvuddelen av

samarbetet med det väldiga grannlandet äger rum

på regional och lokal nivå, främst med vårt

närområde, nordvästra Ryssland. Stor vikt lägger

vi vid stödet till utvecklingen i Kaliningrad och

dess integration i Östersjösamarbetet.

Förbindelserna med Central- och Östeuropa

är en prioriterad uppgift i svensk utrikespolitik.

Samarbetet med kandidatländerna till EU har

som ett övergripande syfte att underlätta deras

inträde i unionen och därigenom att stärka

europeisk säkerhet. År 2001 är det sista som

regleras av gällande treåriga samarbetsprogram,

där särskild vikt läggs vid en

säkerhetsgemenskap, demokratins kultur, en

socialt hållbar ekonomisk omvandling och en

miljömässigt hållbar utveckling. Regeringen

avser att återkomma till Riksdagen våren 2001

med förslag till fortsatta insatser.

I likhet med Ryssland är Ukraina en för EU

och Sverige betydelsefull partner i formandet av

en alleuropeisk säkerhetsgemenskap. Det

svenska samarbetet med Ukraina syftar till att

stödja en sådan roll för landet. Vitryssland

däremot är på grund av sitt politiska system en

källa till europeiska bekymmer och en potentiell

oroshärd på gränsen mellan EU:s kandidatländer

och Ryssland. Situationen i Kaukasus och

Centralasien, båda områdena anknutna till det

alleuropeiska säkerhetssystemet, skulle med kort

varsel kunna bli än mera kritisk och framtvinga

europeisk och därmed svensk uppmärksamhet.

I västra Balkan förblir läget fortsatt spänt med

etniska motsättningar, våld och stor kriminalitet.

Mörkast är situationen i Förbundsrepubliken

Jugoslavien med Kosovo, medan Kroatien och

Makedonien uppvisar ljusare tecken. Någon

stabil lösning kan inte skönjas i Bosnien-

Hercegovina, och i Albanien är utvecklingen på

många områden djupt eftersatt.

Problemen i västra Balkan kan på längre sikt

endast få en varaktig lösning genom områdets

inlemmande i europeiskt samarbete och på lång

sikt medlemskap i EU. Insikten om detta låg

bakom bildandet av Stabilitetspakten för

sydöstra Europa, som tillkom på EU:s initiativ i

juni 1999. Den utgör ett politiskt ramverk,

syftande till att främja ländernas egna

ansträngningar att genom regional samverkan

skapa demokrati och ekonomisk utveckling och

bryta det mönster av väpnade konflikter, som

präglat Balkanområdet. Sverige är aktivt

engagerat i paktens arbete, och det svenska

biståndet till området skall ses i sammanhang

med pakten.

Sverige fullföljer under kommande år det

starka och mångfacetterade bistånd vi givit västra

Balkan, alltsedan den djupa krisen i området bröt

ut för ett decennium sedan. Vårt militära bidrag

koncentreras till vår bataljon i den internationella

styrkan i Kosovo (KFOR), medan medverkan i

styrkan i Bosnien (SFOR) drogs ned fr.o.m.

2000.

Förutom med KFOR-bataljonen biträder

Sverige FN-administrationen i Kosovo,

UNMIK, med bl.a. civilpoliser. Det humanitära

stödet till Kosovo ersätts gradvis med stöd till

infrastrukturell återuppbyggnad och ökat stöd

till främst demokratiuppbyggnad och lokal

förvaltning. När biståndet till Kosovo kan

reduceras, bör andra områden få ökat stöd. Det

omfattande svenska stödet till Bosnien fortsätter,

och det finns anledning att undersöka större

insatser i Kroatien och Makedonien. Samarbetet

med Albanien fullföljs. En utvidgning av

biståndet till Serbien, vars flyktingsituation är

mycket svår, är avhängig av den politiska

utvecklingen i landet. Sverige ger idag

humanitärt bistånd och stöd till

demokratiprojekt.

Sveriges och EU:s engagemang i och för västra

Balkan fyller en viktig konfliktförebyggande

funktion. Att förebygga väpnade konflikter är ett

prioriterat mål för svensk utrikes- och

säkerhetspolitik, och genom erfarenheterna av

Kosovokonflikten fick konfliktförebyggande en

alltmera central roll i europeisk politik.

Sverige betraktar OSSE som ett viktigt

instrument för att skapa långsiktig säkerhet i

Europa. Vi fäster särskild vikt vid OSSE:s breda

säkerhetsbegrepp och vida medlemskrets, som

ger OSSE möjlighet att verka preventivt på ett

effektivt sätt i speciellt utsatta områden. Sverige

stöder särskilt OSSE:s fältverksamhet. Förutom i

Kosovomissionen deltar Sverige med personal i

flera andra OSSE-missioner.

OSSE är främst avpassat för att förebygga

väpnade konflikter, för krishantering och för

återuppbyggnad efter kriser. På sitt toppmöte i

Istanbul 1999 beslöt staterna i OSSE att utveckla

organisationens fredsfrämjande roll. En civil

snabbinsatsstyrka skapas, förmågan till

polisinsatser ökar och ett operationscentrum

upprättas för de fältinsatser, som tar huvuddelen

av

OSSE:s budget i anspråk. Antalet fältmissioner

har snabbt vuxit de senaste åren och spänner

över ett vitt, konfliktförebyggande område med

experter av skilda slag. Särskild vikt fäster Sverige

vid den roll OSSE:s högkommissarie för

nationella minoriteter spelar för att avvärja

etniska konflikter.

Sverige har under 1999 och under första

hälften av 2000 fortsatt deltagit aktivt i OSSE:s

arbete. En viktig insats har varit de svenskar som

Sverige ställt till OSSE:s förfogande för

deltagande i OSSE:s fältmissioner.

Kosovomissionen utgör OSSE:s hittills största

fältinsats och det svenska personalbidraget

(omkring 30 personer) till denna är det största

till OSSE. Sverige bidrar även med en

missionschef vid OSSE-missionen i Lettland och

har också deltagit i OSSE-missionerna i

Albanien, Bosnien, Estland, Georgien, Kroatien

och Makedonien.

Rustningskontroll är en prioriterad uppgift för

OSSE. Stor betydelse för europeisk säkerhet har

det efter förändrade förutsättningar anpassade

avtalet om konventionella styrkor i Europa

(CFE-avtalet), som undertecknades vid

toppmötet 1999. Samtidigt undertecknades

också ett nytt Wiendokument om förtroende-

och säkerhetsskapande åtgärder liksom en

säkerhetsstadga, där de grundläggande

principerna för europeisk säkerhet, bl.a. varje

stats rätt att själv träffa sitt säkerhetspolitiska val,

bekräftades.

Europarådet har en viktig uppgift, när det

gäller att främja respekt för de mänskliga

rättigheterna, demokrati och rättsstatens

principer. Stöd till den fortsatta demokratiska

utvecklingen i Central- och Östeuropa är en

central uppgift för Europarådet. Sverige verkar

för en starkare inriktning på Europarådets

kärnområden.

Samarbete i Norden, Östersjöområdet och

Barentsregionen

Det nordiska samarbetet förändras genom

Sveriges medlemskap i EU. Samarbetet mellan de

nordiska länderna bidrar till att stimulera

förverkligandet av den inre marknaden. Sveriges,

Danmarks och Finlands medlemskap i EU och

Norges och Islands tillhörighet till det

europeiska ekonomiska samarbetsområdet

(EES) påverkar det nordiska samarbetet positivt.

Arbetet för att reducera eller avskaffa

gränshinder och att främja integrationen mellan

de nordiska länderna är en prioriterad del av det

nordiska samarbetet. Genom

Öresundsförbindelsens öppnande den 1 juli i år

ökar möjligheterna till integrationsfrämjande

insatser i Öresundsregionen. För att stödja

tillväxt och sysselsättning i regionen har stora

ansträngningar inklusive finansiella resurser lagts

ned på att etablera nätverk och

informationscentra. Handlingsplaner har också

utarbetats för att stärka integrationen med

Finland och Norge. Det nordiska

integrationsarbetet har fortsatt hög prioritet i

svensk utrikespolitik. Inom det samnordiska

samarbetet sker för närvarande en översyn av

dess framtida inriktning, där bl.a.

närområdesfrågorna är viktiga.

Ett nordiskt-baltiskt samarbetsområde,

liknande det nordiska, håller på att växa fram.

Östersjösamarbetet med Östersjöstaternas råd

som centralt organ har fortsatt att förstärkas och

breddas. De riktlinjer för samarbetet under 2001,

som regeringarna dragit upp, betonar

nödvändigheten att ta vara på regionens

tillväxtmöjligheter genom att avlägsna praktiska

handelshinder och vikten av att främja kontakter

mellan människor och organisationer. Det är

också av stor vikt att Barentssamarbetet

fördjupas. Genom gränsöverskridande regionalt

samarbete skapas en bredare säkerhet i norr.

I det svenska utvecklingssamarbetet med

Central- och Östeuropa är våra baltiska grannar,

Estland, Lettland och Litauen, liksom Polen

prioriterade länder vid sidan av Ryssland och

Ukraina. Ett huvudsyfte med det svenska stödet

har varit att underlätta kandidatländernas

anpassning inför EU-medlemskapet. Detta stöd

kommer successivt, först vad gäller Estland och

Polen, att ersättas med ett normalt

grannlandssamarbete. Projektet "De baltiska

ländernas år", som genomförs 2000, avser i likhet

med "Polen i fokus" 1999 att fördjupa

förbindelserna över Östersjön.

Europas säkerhet är odelbar. Det är av största

vikt för Sverige och övriga nordeuropeiska stater

att Östersjöområdet, Barentsregionen och Arktis

är förankrade i en bred alleuropeisk

säkerhetsstruktur tillsammans med Europas och

Nordamerikas övriga länder. Vår del av Europa

skall präglas av säkerhet, ekonomisk tillväxt och

god miljö. Därmed gynnas hela Europa. EU:s

nordliga dimension syftar till att stärka det

nordeuropeiska områdets anslutning till

unionen. Europeiska rådet godkände i juni 2000

en handlingsplan för den nordliga dimensionen

under perioden 2000-2003. Planen, som utgör

den första mera konkreta åtgärden för att

förverkliga 1999 års riktlinjer för den nordliga

dimensionen, är i huvudsak en inventering av

pågående EU-aktiviteter, som berör eller kan

komma att beröra EU:s partnerländer i

Nordeuropa. Sverige kommer under vårt

ordförandeskap att arbeta för att den nordliga

dimensionen permanentas och förankras inom

EU:s institutioner. Vi kommer även att ordna en

första uppföljningskonferens.

Sveriges utvecklingssamarbete med länderna i

Central- och Östeuropa behandlas under

utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. Under

utgiftsområde 24 Näringsliv behandlas anslag för

medel till näringslivsutveckling i

Östersjöregionen.

FN och global säkerhet

FN:s ansvar för internationell fred och säkerhet

är ett omistligt värde och en förutsättning för att

den starkares rätt ej skall få råda. Från att endast

ha gällt de suveräna staternas säkerhet har

säkerhetsbegreppet i internationella

sammanhang alltmera kommit att omfatta även

individens säkerhet. Det internationella

samfundets medansvar för enskilda människors

säkerhet och respekten för de mänskliga

rättigheterna har de senaste åren

uppmärksammats på ett annat sätt än tidigare.

Den latenta konflikt, som finns mellan respekt

för staternas suveränitet och krav på

internationella ingripanden till individernas

skydd vid allvarliga brott mot de mänskliga

rättigheterna, har kommit i förgrunden inom

FN.

I de svenska övervägandena om formerna för

fredsframtvingande militära insatser väger

folkrätten och vikten att slå vakt om FN:s

säkerhetsråds auktoritet mycket tungt. Det är

säkerhetsrådet som enligt FN-stadgan har till

uppgift att besluta om militär våldsanvändning

för andra ändamål än självförsvar. Alla

möjligheter till fredlig lösning måste först vara

uttömda. Våldsanvändning utan nödvändigt

säkerhetsrådsmandat riskerar att försvaga den

internationella rättsordningen. Men nödvändiga

åtgärder för att förhindra systematiska

kränkningar av mänskliga rättigheter får inte

heller stoppas av ett veto eller ett hot om veto.

Då undermineras rådets och FN:s ställning.

Världssamfundet kan inte stå passivt inför sådana

humanitära katastrofer. Frågan om hur man skall

agera måste prövas från fall till fall. Det är viktigt

att också beakta långsiktiga och principiella

aspekter och att utveckla det folkrättsliga

regelverket. De ständiga medlemmarna har ett

särskilt ansvar för säkerhetsrådets förmåga att

agera. De bör så långt som möjligt avstå från att

använda vetot eller hota med detta. Ett första

steg mot en

vetofri kultur vore att vetorätten begränsades till

fredsframtvingande insatser.

FN är på olika sätt engagerat i fredsfrämjande

verksamhet och krishantering runt om i världen.

Under senare år har behovet av ett mera

långsiktigt perspektiv på fredsfrämjande insatser

blivit allt tydligare. Betydelsen av snabba insatser

och samverkan mellan civila och militära

komponenter har understrukits. Karaktären och

omfattningen av FN:s fredsfrämjande insatser

har också utvidgats. Mandaten har stärkts och

breddats och inbegriper även stora civila

komponenter. De 1999 inledda insatserna i

Kosovo och Östtimor har mycket omfattande

mandat och delvis nya typer av arbetsuppgifter.

Sverige har länge drivit på utvecklingen i denna

riktning och särskilt agerat för upprättandet av

civilpoliser. Sverige har också tillhört de FN-

medlemmar, som varit engagerade i arbetat på en

flernationell militär snabbinsatsstyrka (det s.k.

SHIRBRIG-samarbetet). I slutet av 1999 kunde

denna styrka anmälas tillgänglig för FN.

Sverige deltar med 45 minröjningsexperter i

den efter det israeliska militära tillbakadragandet

2000 förstärka FN-styrkan UNIFIL i Libanon.

FN:s fredsfrämjande verksamhet brottas med

svåra politiska och ekonomiska problem. Två

mycket allvarliga tillkortakommanden och

misslyckanden redovisades hösten 1999 i av

generalsekreteraren beställda rapporter om

Srebrenica och Rwanda. Sverige skall verka aktivt

för den fortsatta uppföljningen av rapporterna

inom FN.

Samtidigt med att antalet mellanstatliga krig

minskar, blir gränsen mellan militär och icke

militär säkerhet mindre skarp. Miljöförstöring,

massfattigdom, fattiga länders skuldsättning,

etniskt, religiöst och politiskt förtryck är hot,

som måste mötas globalt på samma sätt som krig

och väpnade konflikter. Ofta utgör dessa hot

också orsaker till väpnade konflikter. Bland

världens stater växer insikten om

nödvändigheten att i tid angripa de icke militära

hoten för att förebygga väpnade konflikter. I

svensk utrikespolitik, inte bara på europeisk utan

även på global nivå, är konfliktförebyggande en

högt prioriterad uppgift.

Att trygga enskilda människors säkerhet och

skapa bättre levnadsvillkor för vår egen och

framtida generationer kräver global solidaritet

och globalt samarbete. FN och dess olika organ

spelar här en central roll, vars betydelse inte får

skymmas av att resultaten ibland kan inge

besvikelse, då världsorganisationens mål och

förhoppningar ställs mot starka nationella

intressen. 1990-talets stora FN-konferenser om

miljö, mänskliga rättigheter, befolkningsfrågor,

kvinnor och social utveckling och boende och

bebyggelse har satt dagordningen för

världsorganisationens arbete. De följs nu upp

med särskilda möten i generalförsamlingen efter

fem år. Sverige kommer under sitt

ordförandeskap att leda EU-arbetet inför och

företräda EU vid flera av dessa

uppföljningskonferenser. Konferenserna har

inneburit ett genombrott för ett globalt synsätt

och ansvarstagande. Att delta i det långsiktiga

uppföljningsarbetet ingår som ett viktigt led i

Sveriges internationella solidaritetsarbete, som

alltid varit starkt knutet till FN och dess

fackorgan.

Den reformering av FN-systemet, som 1997

inleddes under generalsekreterarens ledning, är

en förutsättning för att FN skall återvinna större

auktoritet. Vissa framsteg har gjorts, men

reformprocessen är trög. Sverige verkar för

bättre finansiell styrning och långsiktigt hållbara

finanser. Till skilda uppfattningar bland olika

medlemsgrupper kommer som ett särskilt

bekymmersamt reformhinder att vissa

medlemsländer, bland dem Förenta staterna, inte

fullgjort sina ekonomiska skyldigheter. EU och

Sverige anser att reformer och skuldbetalningar

bör ske parallellt, medan Förenta staterna menat

att reformer måste gå före betalningar och andra

länder åter hävdat motsatt uppfattning. Inte

heller de sedan 1993 pågående och för FN:s

auktoritet viktiga ansträngningarna att reformera

säkerhetsrådet har ännu givit resultat. I likhet

med det stora antalet medlemmar förespråkar

Sverige en utvidgning, som gör rådet mera

representativt för FN:s medlemskrets.

Folkrätten intar en central plats i svensk

utrikespolitik. Den befinner sig i dynamisk

utveckling med inriktning på individens

rättigheter och säkerhet. Den internationella

permanenta brottmålsdomstol, vars stadga

antogs 1998, är ett viktigt led i denna. Sverige,

som var pådrivande i processen, medverkar aktivt

i förhandlingarna om stadgans närmare

utformning och beräknas ratificera 2001.

Att arbeta för att stärka de mänskliga

rättigheterna och demokratin är en prioriterad

uppgift för svensk utrikespolitik och det svenska

ordförandeskapet. Den genomsyrar vårt

agerande på de flesta områden. En framgång i

detta arbete är det tilläggsprotokoll till

barnkonventionen om förbud mot användning

av barn som soldater, vilket 2000

slutförhandlades under svensk ledning. Trots

vissa framsteg återstår dock mycket att göra för

att stärka och utbreda respekten för de mänskliga

rättigheterna. Dödsstraff utdöms och verkställs i

många länder, bland dem ledande stormakter.

Tortyr förekommer på många håll. I inomstatliga

konflikter råder stora brister i efterlevnaden av

existerande regler, och det internationella

samfundets möjligheter att ingripa är begränsade.

Det finns därför ett stort behov av att stärka

skyddet för individen i dessa konflikter. Liksom

barnens rättigheter kräver kvinnors rättigheter

och jämställdhet mellan könen ett intensifierat

internationellt utvecklingsarbete.

Det är av största vikt att de internationella

nedrustningsansträngningarna drivs vidare. Det

fullständiga avskaffandet av

massförstörelsevapen förblir ett prioriterat mål i

den aktiva svenska nedrustningspolitiken. Det

förhållandet att den internationella

säkerhetspolitiska situationen radikalt förbättrats

det senaste decenniet och att viktiga

nedrustningsöverenskommelser kunnat träffas

ger inte utrymme för en avmattning i det

fortsatta nedrustningsarbetet.

Icke-spridningsavtalet (NPT) understryker

det nära sambandet mellan icke-spridning och

nedrustning. De fem erkända

kärnvapenmakterna gjorde i samband med

översynskonferensen 2000 ett åtagande att

fullständigt avveckla sina kärnvapenarsenaler

utan villkoret allmän och total nedrustning. Man

kom även överens om ett antal ytterligare

konkreta utfästelser och nedrustningssteg, vilket

förbättrat klimatet för kärnvapennedrustningen.

Samtidigt står flera länder, bland dem Indien,

Pakistan och Israel, utanför avtalet.

Provstoppsavtalet (CTBT) har inte kunnat träda

i kraft. Den ryska dumans ratifikation våren 2000

var ett viktigt framsteg, men Sverige beklagar

djupt den amerikanska senatens vägran att

ratificera liksom att andra viktiga stater som Kina

ännu ej gjort det. Sverige medverkar i

förberedelsearbetet inför CTBT:s ikraftträdande

bl.a. genom att leda en arbetsgrupp med särskilt

ansvar för verifikationsfrågorna.

Planerna på ett amerikanskt nationellt

missilförsvar och deras inverkan på det rysk-

amerikanska avtalet om begränsning av anti-

ballistiska missilsystem (ABM-avtalet) inger oro.

Detta och den ryska kärnvapenpolitiken ger

anledning till farhågor för att kärnvapnen åter

skall få ökad betydelse. Förhandlingarna om

produktionsförbud mot klyvbart material

för kärnvapenändamål har ännu ej kunnat

påbörjas. Samverkan inom den s.k. ny agenda-

koalitionen, där Sverige ingår tillsammans med

sex andra länder, fortsätter.

Det är av yttersta vikt att nedrustningsarbetet

vad gäller biologiska och kemiska vapen fullföljs.

Sverige deltar aktivt i förhandlingarna om ett

kontrollsystem för B-vapenkonventionen, och

förhoppningen är att ett verifikationsprotokoll

skall kunna antas 2001. Vårt land är också starkt

engagerat i nedrustningsansträngningarna

rörande lätta vapen, de vapen som i dagens

inomstatliga konflikter särskilt hårt drabbar

civilbefolkningen. Inom EU råder utom i

kärnvapenfrågorna stor samstämmighet i

nedrustningsarbetet.

Ett vidgat internationellt ekonomiskt utbyte

Utrikeshandel utgör en stark drivkraft för

ekonomisk tillväxt och utveckling såväl globalt

som inom EU och nationellt. Frihandel är av stor

betydelse för ett litet, utrikeshandelsberoende

land som Sverige. Att rätt möta globaliseringen

är en av vår tids viktigaste frågor. Det är därför

av stor vikt att världshandeln sker inom ramen

för väl fungerande spelregler, som utgör en

förutsättning för att alla länder skall få samma

rättigheter oberoende av ekonomisk och politisk

styrka. Sverige fortsätter sitt mångåriga arbete

för multilateralt samarbete och väl fungerande

spelregler för den internationella handeln. En fri

världshandel, förenad med respekt för miljö och

mänskliga rättigheter, är ett svenskt mål.

WTO:s ministerkonferens i Seattle 1999

misslyckades med att lansera en ny

förhandlingsrunda för nya

handelsliberaliseringar. Förhandlingar påbörjades

dock enligt tidigare beslut om jordbruks- och

tjänstehandel och väntas pågå flera år. Samtidigt

fortsätter EU arbetet för en ny

förhandlingsrunda med bred dagordning. Ännu

är det dock osäkert om och när beslut kan fattas.

EU vägleds av de rådsslutsatser, som antogs i

oktober 1999.

Regionala frihandelsarrangemang påskyndar

den internationella liberaliseringen av handeln.

EU är en av världens mest öppna marknader.

Det är viktigt att göra den inre marknaden ännu

mera effektiv, särskilt vad gäller den fria

rörligheten för varor och tjänster, och göra den

tydlig för konsumenter och företag. Sverige

fortsätter inom EU att verka för ökad öppenhet

mot omvärlden, för en reform av den

gemensamma jordbrukspolitiken och därmed för

en liberalisering av världshandeln med

jordbruksprodukter och för en förbättring av

utvecklingsländernas tillgång till den europeiska

marknaden. EU slöt 2000 ett nytt avtal, som

ersätter Lomékonventionen, med 71 länder i

Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS-

länderna), vari ytterligare handelsliberaliseringar

är en viktig del.

De svenska medlemsavgifterna till flera av de

internationella ekonomiska

samarbetsorganisationerna finansieras över

utgiftsområde 24

Näringsliv. Under utgiftsområde 24 behandlas

vidare utrikeshandel, export- och

investeringsfrämjande samt bl.a. teknologisk

infrastruktur.

Samarbete utanför Europa

Sverige har sedan lång tid fört en aktiv och

globalt djupt engagerad utrikespolitik. Vi har ett

omfattande och välutvecklat samarbete, såväl

bilateralt som multilateralt, med länder och

regioner utanför Europa. En viktig del av detta

samarbete sker inom ramen för GUSP och EU:s

breda dialog och biståndssamarbete med

utvecklingsländerna. I FN och andra

internationella organisationer bidrar Sverige till

att stärka internationell fred och säkerhet, till att

öka respekten för de mänskliga rättigheterna, till

solidaritet med folken i utvecklingsländerna och

till att bekämpa de globala miljöhoten.

Vårt lands sedan länge omfattande och täta

förbindelser med Förenta staterna spänner över

ett vitt fält från handel och vetenskapligt och

kulturellt samarbete till säkerhetsskapande

samarbete inom EAPR och PFF och livliga

kontakter rörande utvecklingen i

Östersjöområdet och Barentsregionen. Detta för

Sverige inte minst ekonomiskt och teknologiskt

viktiga samarbete skall vidareutvecklas. Sverige

välkomnar ett ökat amerikanskt engagemang och

amerikansk medverkan i olika projekt i

Östersjöregionen. Det fortsatta samarbetet

mellan EU och Förenta staterna inom ramen för

den transatlantiska agendan, särskilt det

ekonomiska samarbetet men även samarbetet

rörande rättsfrågor, är av stor betydelse för

Sverige. Under det svenska ordförandeskapet i

EU första halvåret 2001 kommer ett toppmöte

att hållas i Sverige med den amerikanske

presidenten.

Den transatlantiska dialogen mellan EU och

Kanada är av stor vikt, särskilt som det råder stor

samstämmighet på många områden mellan de

europeiska demokratierna och Kanada.

Sveriges liksom EU:s relationer med staterna i

Mellanöstern, Afrika, Asien, Oceanien och

Latinamerika omfattar såväl politiska

förbindelser som handelsutbyte och

utvecklingssamarbete.

Fredsprocessen i Mellanöstern kom efter det

israeliska regeringsskiftet 1999 åter i rörelse.

Israels tillbakadragande från Libanon 2000

innebar ett stort steg mot normala förhållanden

för det sargade Libanon. De israelisk-palestinska

fredssamtalen befinner sig hösten 2000 i en

mycket dynamisk fas, och viktiga framsteg ter

sig möjliga. Sverige fullföljer sin långa tradition

av aktivt engagemang för en allomfattande,

rättvis och varaktig fredsuppgörelse.

Biståndssamarbetet med palestinierna fortsätter.

Den av FN beslutade avvecklingen av Iraks

massförstörelsevapen har på grund av

Bagdadregimens obstruktionspolitik ej kunnat

genomföras. Det fortsatta FN-arbetet sker nu

åter under svenskt ordförandeskap.

Som EU-medlem fortsätter Sverige att

medverka i Barcelonaprocessen, unionens breda

samarbete med länderna kring Medelhavet,

syftande till välstånd och stabilitet i området.

Afrika söder om Sahara härjas alltjämt av en

rad väpnade konflikter. I kriget mellan Etiopien

och Eritrea, som Afrikanska

enhetsorganisationen (OAU) verkat för att få

slut på, synes en ljusning vara på väg, medan läget

på andra håll inger föga omedelbart hopp. I flera

av konflikterna pågår afrikanskledda

fredsprocesser. Sverige stöder sådana

ansträngningar liksom ett fortsatt starkt FN-

engagemang i konflikthantering i Afrika. Till

bilden av krig och utbredd fattigdom i Afrika

måste vidare fogas en större politisk pluralism

och ekonomiska reformer. En, om än alltjämt

svag, demokratisk och ekonomisk bas för en

positiv utveckling har lagts.

Svensk Afrikapolitik bygger vidare på den

Afrikastrategi, som tillställdes riksdagen 1998. I

Afrikapolitiken ingår bl.a. stöd till regionalt

samarbete och ett utökat utvecklingssamarbete

med Västafrika. I syfte att bredda och fördjupa

mångfalden i samarbetet mellan Sverige och

Sydafrika genomfördes 1999 en svensk

manifestationsvecka i landet. Sverige lägger

vidare stor vikt vid den intensifierade dialog

mellan EU och afrikanska länder, som följt på

toppmötet mellan dem i Kairo våren 2000.

I Öst- och Sydöstasien är återhämtningen

efter den finansiella krisen på god väg, och

Sveriges handel med regionen växer åter. Kinas

närhet till ett WTO-medlemskap efter

förhandlingar med EU och Förenta staterna

kommer att påskynda ekonomiska, om än inte

politiska, reformer i landet. Östtimors frigörelse

under svåra villkor 1999, den fortsatta

demokratiseringen i Indonesien och de

nyupptagna kontakterna mellan Nord- och

Sydkorea samverkar till att minska spänningen i

regionen. I motsatt riktning verkar dock de

ansträngda relationerna mellan Kina och Taiwan

och de skarpa motsättningarna mellan

kärnvapenmakterna Indien och Pakistan.

Förbindelserna mellan EU och Asien stärks

genom ett tredje toppmöte hösten 2000. Svensk

Asienpolitik fullföljs enligt de riktlinjer, som

utformades i den 1999 antagna Asienstrategin.

Förutom vid handeln lägger Sverige tonvikt vid

miljösamarbete. I relationerna med Kina betonas

samarbete kring mänskliga rättigheter.

Den positiva ekonomiska och politiska

utvecklingen i Latinamerika har de senaste åren

försvagats. I Latinamerika som helhet blev den

ekonomiska utvecklingen negativ 1999, främst

till följd av de finansiella kriserna och sjunkande

priser på vissa råvaror. Samtidigt som

demokratin befästs ytterligare på de flesta håll,

förekom oroande tecken på motsatsen i några

länder. De breda klyftorna mellan skilda

befolkningsgrupper består, och på flera håll

kränks alltjämt de mänskliga rättigheterna. Trots

de senaste årens fredssträvanden fortsätter den

inre väpnade konflikten i Colombia.

Sverige fullföljer sin centrala roll i det

internationella stödet för

återuppbyggnadsarbetet i Centralamerika efter

orkanen Mitch. Sveriges liksom EU:s

förbindelser med Latinamerika stärks ytterligare

genom inrättandet av ett frihandelsområde

mellan EU och Mexiko och genom

förhandlingar om associeringsavtal med

Mercosur och Chile, som även skall omfatta

frihandel.

Sveriges utvecklingssamarbete med

utvecklingsländer behandlas under utgiftsområde

7 Internationellt bistånd.

Information om Sverige i utlandet

De svenska utlandsmyndigheterna utgör

regeringens främsta instrument för information

om Sverige i enskilda länder och agerar i nära

samverkan med Svenska institutet , som den 1

januari 1998 omvandlades från stiftelse till

myndighet. Institutet erhöll då en ny

övergripande målsättning vid sidan av sitt

tidigare uppdrag; att främja svenska intressen

och bidra till tillväxt, sysselsättning och kulturell

utveckling i Sverige.

Nämnden för Sverigefrämjande i utlandet

(NSU) fick budgetåret 1999 sin första egna

budget för treårsperioden 1999-2001 inom

ramen för regeringens satsning på Europafrågor i

vårpropositionen 1998 (prop. 1997/98:150).

NSU-medlen har under 1999 och 2000

finansierat integrerade främjandeinsatser i bl.a.

Hannover, Milano, New York, Paris, Shanghai,

Tokyo.

Kulturutbytet har varit omfattande i

synnerhet med Östeuropa men även med

Västeuropa och Nordamerika. Koncentrerade

manifestationer med medverkan av svenska

aktörer inom skilda samhällsområden har skett

under Polen i fokus , De baltiska ländernas år

och Sydafrikasatsningen. Under Sveriges

ordförandeskap i EU kommer en bred

informationssatsning att presentera Sverige i

EU:s medlemsländer och

kandidatländer men även i andra länder. En

mängd kultur-, informations- och

främjandeaktiviteter genomförs med tonvikt på

svenska profilfrågor som design, IT, musik,

mode, mat och miljöteknik. Arkitekturåret 2001

med bl.a. Bomässan i Malmö är en annan viktig

nationell manifestation med internationellt

deltagande.

Inom ramen för export- och

investeringsfrämjandet och det allmänna

Sverigefrämjandet genomförs en gemensam IT-

satsning i samarbete mellan UD och

utlandsmyndigheterna, Exportrådet, Invest in

Sweden Agency, Sveriges tekniska attachéer och

branschorganisationen IT-företagen AB. Syftet

är att göra en kraftsamling inom marknadsföring

av svensk IT i utlandet genom att arrangera ett

antal aktiviteter som hjälper svenska företag att

marknadsföra produkter och tjänster och att

attrahera utländska investeringar till Sverige.

Insatser för att främja utrikeshandel, export

och utländska investeringar i Sverige behandlas

närmare under utgiftsområde 24.

3.6 Resultatbedömning

Ett land av Sveriges storlek kan sällan peka på att

utrikespolitiken givit ett visst konkret resultat.

Endast när det gäller sådant som direkt rör det

egna landet eller på enskilda punkter i ett

internationellt frågekomplex är det i allmänhet

möjligt att säga att det är den svenska

utrikespolitiken som haft avgörande betydelse.

Oftast måste man stanna vid en värdering av den

utveckling landet varit delaktig i utan att söka

precisera landets bidrag till denna.

Samarbetet inom EU har i viktiga avseenden

utvecklats i överensstämmelse med svenska

värderingar strävanden. Det gäller den i

Lissabonfastlagda inriktningen på tillväxt och

sysselsättning med kontinuerlig utbildning och

satsning på informationsteknologi som centrala

medel. Det gäller också

utvidgningsförhandlingarna, som nu i enlighet

med Sveriges sedan länge förfäktade uppfattning

förs med tolv kandidatländer. Det gäller

inriktningen av kommissionens reformering.

Och det gäller EU:s krishantering, där den civila

delen får en viktig plats vid sidan av den militära

och FN:s roll betonas, och EU:s växande intresse

för konfliktförebyggande verksamhet.

Sveriges engagemang i fredsfrämjande

verksamhet i framför allt Kosovo men även på

andra håll har utgjort ett konkret bidrag till

framväxten av den alleuropeiska säkerhets- och

samarbetsordning, som sedan lång tid varit en

central svensk säkerhetspolitisk strävan. I detta

yttersta syfte har vi också fullföljt samarbetet

med Ryssland trots osäkerheten om landets

utveckling - men med de begränsningar av

västligt samarbete, som Ryssland självt skapar

genom sitt uppträdande i Tjetjenien.

Det nordiska samarbetet har fördjupats med

öppnandet av Öresundsförbindelsen som en

historisk symbol. Östersjösamarbetet har

utvecklats vidare såväl bilateralt som

multilateralt. Det av Sverige eftersträvade

starkare EU-engagemanget i regionen har börjat

manifesteras. I takt med att EU:s utvidgning

flyttas närmare i tiden ökar också möjligheterna

för Norden och Östersjöområdet att fullt ut bli

den dynamiska del av Europa, som Sverige

eftersträvar och som regionen har goda

förutsättningar att utvecklas till.

I det internationella arbetet för mänskliga

rättigheter, demokrati, nedrustning och social

och ekonomisk utveckling liksom i kampen mot

miljöförstöringen har Sverige fullföljt sitt

mångåriga aktiva engagemang. Vi har fortsatt vår

medverkan i strävandena att reformera FN och

ge världsorganisationen större effektivitet. Det är

områden, som kräver långsiktigt engagemang

och där Sveriges ansträngningar är betydelsefulla.

I väsentliga avseenden har utvecklingen gått i av

Sverige önskad riktning, samtidigt som de

snabba internationella förändringarna reser nya

krav på aktiva insatser. WTO-mötets

sammanbrott i Seattle var ett misslyckande för

alla ländergrupper men minskar inte Sveriges

ansträngningar att få till stånd frihandel på

grundval av rättvisa spelregler.

Globaliseringen och framför allt EU-

medlemskapet har lett till att utrikes- och

inrikespolitiken på många områden blivit alltmer

integrerad. Det internationella samarbetet tar

därmed nya former och förändras till sin

karaktär. Denna internationella utveckling har

mötts av en flexibel omställningsprocess av

arbetet inom Utrikesdepartementet. En

konsekvens av utvecklingen är att arbetet

alltmera sker i samarbete med företrädare för

andra delar av samhället.

De statliga insatserna för information om

Sverige i utlandet syftar till att ge Sverige ett gott

anseende och att skapa förtroende för vårt land

som samarbetspartner och därmed främja

svenska intressen och bidra till tillväxt och

sysselsättning. Svenska institutet, Nämnden för

sverigefrämjande i utlandet och

utlandsmyndigheterna har bedrivit en

verksamhet, som väl svarar mot de mål som satts

upp. Samtidigt växer efterfrågan på information

om Sverige från både svenska och utländska

aktörer.

Svensk litteratur och material om det svenska

samhället har översatts till ytterligare språk och

distribuerats effektivt via internet. Ytterligare ett

antal utländska universitet och skolor har

påbörjat undervisning i det svenska språket och

om det svenska samhället. Utbytet mellan

svenska och utländska stipendiater är alltjämt en

viktig verksamhet. Samarbetet mellan svenska

och utländska universitet är intensivt. Ett stort

antal utländska delegationer och enskilda

personer har besökt Sverige för att studera

svenska erfarenheter inom olika

samhällsområden. Svenska experter och artister

har deltagit i internationellt kunskapsutbyte och

kultursamarbete. Utställningar med såväl

historiska som moderna teman har väckt stort

gensvar i mottagarländerna och varit välbesökta,

exempelvis utställningen om Karl XII och Peter

den store, respektive utställningen om Gustav III

och Katarina den stora i S:t Petersburg samt

Eugène Jansson-utställningen i Paris.

De medel, som anslagits till

utlandsmyndigheter och projekt runt om i

världen, har ofta utgjort en plattform för ett

bredare samarbete med både nationella och

lokala partners. Tack vare samarbetet har

Sverigemanifestationer i länder som USA,

Tyskland, Frankrike, Polen, Ryssland och Japan

kunnat bli större. Denna integrerade

främjandeform med möten mellan kultur och

näringsliv har visat sig ge ökad uppmärksamhet,

en större bredd och djup åt aktiviteterna men

också idéer för framtida samarbete inom skilda

samhällssektorer. Den nya Sverigeprofilen med

IT, design, miljöteknik, musik, mode och mat

har fått ett brett genomslag i internationella

massmedia.

3.7 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har för

förvaltningsmyndigheten Inspektionen för

strategiska produkter samt för Utrikespolitiska

Institutet lämnat revisionsberättelse utan någon

invändning. RRV har dock i sin

revisionsberättelse för Svenska institutet

redovisat invändningar mot institutets

reslutatredovisning, se vidare under anslag 5:8.

3.8 Budgetförslag

3.8.1 5:1 Utrikesförvaltningen

Tabell 3.2 Anslagsutveckling för 5:1 Utrikesförvaltningen

Tusental kronor

1999

Utfall

1 908 937

Anslags-

sparande

176 800

2000

Anslag

1 715 428

1

Utgifts-

prognos

1 934 000

2001

Förslag

1 816 068

2002

Beräknat

1 800 151

2

2003

Beräknat

1 838 799

3

1 Anslag minskade 175 630 tkr i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 2000. -148 000 p.g.a. överföring av datakostnader, och -27

630 p.g.a. justering av premier.

2 Motsvarar 1 764 568 tkr i 2001 års prisnivå.

3 Motsvarar 1 764 568 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar de samlade

förvaltningskostnaderna för

Utrikesdepartementet och de 104

utlandsmyndigheterna (2000-07-01) samt de

drygt 400 honorärkonsulaten. Totalt omfattar

utrikesförvaltningen ca 2400 anställda, varav

omkring 1000 är lokalanställda vid

utlandsmyndigheterna.

Anslaget belastas i första hand av kostnader

för löner, utlandstillägg till utsänd personal,

fastighetskostnader, driften av

utlandsmyndigheter och resekostnader. Från

anslaget finansieras vidare kostnader för

utredningar och officiella besök.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.3 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(Som inte får

disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

48 630

-

-

-

Prognos 2000

45 000

4 000

-

-

Budget 2001

5 000

25 000

-

-

Inkomsterna för expeditions- och ansöknings

avgifterna beräknas minska från 45 miljoner år

2000 till 30 miljoner år 2001 i och med Sveriges

inträde i Schengen. Återbetalningen av lån för

svenska FN-styrkor är mycket svår att beräkna,

då den är beroende av FN:s

återbetalningsförmåga.

Tabell 3.4 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

72 902

72 902

0

Prognos 2000

79 000

79 000

0

Budget 2001

85 000

85 000

0

Den övervägande delen av

uppdragsverksamheten består av kostnader för

specialattachéer vid utlandsmyndigheterna som

har ett annat departementet eller en myndighet

som huvudman. Bland övrig

uppdragsverksamhet kan nämnas

fastighetsadministration som personal vid

utlandsmyndigheterna sköter för

fastighetsverkets räkning och

Utrikesdepartementets translatorverksamhet för

hela Regeringskansliet. Inga större förändringar

väntas i uppdragsverksamheten under år 2001.

Regeringens överväganden

I det inledande avsnittet till detta politikområde

redovisades det mål som regeringen har för

svensk utrikespolitik samt de prioriteringar som

gäller under det kommande budgetåret.

Utrikesförvaltningens viktigaste uppgifter är att

bevaka och främja svenska intressen, politiska

såväl som handels-, migrations- och

biståndsrelaterade. Detta görs genom politisk,

ekonomisk, migrations- och handelspolitisk

bevakning, genom export- investerings- och

turistfrämjande verksamhet, insatser inom kultur

och information samt handläggning av

migrations- och rättsfrågor. Den höga

ambitionsnivå som prioriteringarna innebär

ställer krav på en väl fungerande

utrikesförvaltning som kontinuerligt anpassas till

de uppgifter en föränderlig omvärld medför.

I enlighet med de prioriteringar som

fastställdes i BP för 1999 har

Utrikesdepartementets arbete under det gångna

året inriktats på främjande av demokrati och

mänskliga rättigheter, fortsatt reformering av

FN och dess fackorgan, nedrustning, utveckling

av konfliktförebyggande verksamhet, ökad

internationell samverkan för att skapa effektiva

motmedel mot internationell terrorism, att göra

utrikesförvaltningen till ett bättre instrument i

näringspolitiken, EU-samarbetet och unionens

utvidgning, skapandet av en alleuropeisk

säkerhets- och samarbetsordning, att bidra till

Rysslands fortsatta inlemmande i europeiskt

samarbete, det nordisk-baltiska samarbetets

fortsatta utveckling, utveckling av samarbetet i

Östersjö- och Barentsregionen och områdets

integration i en vidare europeisk samverkan,

förnyelse av Sveriges biståndssamarbete, särskilt

vad gäller Afrika, såväl nationellt som i

samverkan med EU.

En omstrukturering av

utrikesrepresentationen i Afrika pågår sedan

några år. Nya myndigheter öppnades i Kampala i

mitten år 1999 och i Dakar i början av år 2000.

Vidare kommer ambassaden i Kinshasa att ledas

av en ambassadör från slutet av år 2000.

Ambassaden i Windhoek kommer att omvandlas

till en chargê- myndighet från mitten av år 2001.

Organisationen med Stockholmsbaserade

ambassadörer för Afrika avvecklas slutgiltigt till

årsskiftet.

I ett för utrikesförvaltningen mycket kärvt

budgetläge har det befunnits nödvändigt att

omvandla den svenska officiella närvaron på vissa

platser. Detta gäller i Caracas från halvårsskiftet

2000 och i Istanbul från början av år 2001. Detta

arbete med omvandling av utlandsmyndigheter

kan i en fortsatt kärv budgetsituation behöva

utvidgas.

Som ett resultat av sammanslagningen av

UD:s IT-organisation med den inom

Förvaltningsavdelningen minskades anslaget 5:1

Utrikesförvaltningen år 2000 med 148 000 000

kronor för att finansiera en motsvarande ökning

av anslaget 90:5 Regeringskansliet m.m.

Överföringen görs för att täcka kostnaderna för

den sammanslagna IT-organisationens framtida

verksamhet. Anslaget 5:1 Utrikesförvaltningen

minskades även år 2000 med anledning av en

teknisk justering med ytterligare 27 630 000

kronor. Anslaget föreslås år 2001 minskas med 3

049 720 kronor. Skälet är att

centralmyndighetsfunktionen i fråga om

internationell rättslig hjälp flyttas från

Utrikesdepartementet till Justitiedepartementet.

Anslaget 90:5 Regeringskansliet mm inom

utgiftsområde 1 Rikets styrelse ökas med

motsvarande belopp.

Ett omfattande förändringsarbete har pågått

under senare år inom det administrativa området.

En översyn av utrikesförvaltningens framtida

kompetensförsörjning har genomförts.

Språkutbildningen av utrikesförvaltningens

tjänstemän har byggts ut och förbättrats.

Funktionerna för språkträning och

översättningsverksamhet inom UD har slagits

samman till en enhet. Personal-enheten har

omorganiserats för att bl.a. bättre svara upp till

de ökade kraven på personalens

kompetensutveckling.

En ny och processinriktad organisation för

hantering av utlänningsärenden infördes under

1999. Detta har bl.a. inneburit att särskilda

migrationsfunktioner inrättats vid elva hårt

belastade utlandsmyndigheter. Sverige liksom

övriga Norden inträder i det operativa

Schengensamarbetet i slutet av mars 2001. För

att klara den ökade belastningen på

viseringsområdet vid ett antal myndigheter

främst i östra och sydvästra Europa samt

Mellanöstern överförs resurser från myndigheter

inom Schengenområdet.

De kommande åren kommer att innebära

omfattande och svåra uppgifter för

utrikesförvaltningen. För att kunna hantera

denna högt fastställda ambitionsnivån höjs

anslaget engångsvis med 50 000 000 kronor år

2001. För år 2001 har anslaget beräknats till 1

816 068 000 kronor.

Tabell 3.5 Beräkning av anslaget 5:1 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

1 715 428

Engångsanvisning

50 000

Överföring från 12:1

3 500

Överföring från 5:9

2 000

Pris- och löneomräkning

37 206

Valutakompensation

12 891

Överföring till 90:5

- 3 050

Teknisk justering

-1 907

Förslag 2001

1 816 068

3.8.2 5:2 Nordiskt samarbete

Tabell 3.6 Anslagsutveckling för 5:2 Nordiskt samarbete

Tusental kronor

1999

Utfall

1 369

Anslags-

sparande

466

2000

Anslag

1 494

Utgifts-

prognos

1 960

2001

Förslag

1 511

2002

Beräknat

1 538

1

2003

Beräknat

1 569

2

1 Motsvarar 1 511 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 1 511 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget används för kostnader för Sveriges

deltagande i samarbetet inom ramen för

Nordiska ministerrådet (samarbetsministrarna)

och Nordiska samarbetskommittén m.fl.

samarbetsorgan samt för deltagande i vissa andra

former av nordiskt samarbete, däribland det

svensk-norska samarbetet.

Regeringens överväganden

Av outnyttjade medel under 1999 har enligt

särskilt beslut 300 000 kronor disponerats som

stöd till Föreningen Nordens

informationsverksamhet vid Arena Norden år

2000.

För år 2001 har anslaget beräknats till

1 511 000 kronor.

Tabell 3.7 Beräkning av anslaget 5:2 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

1 494

Pris- och löneomräkning

17

Förslag 2001

1 511

3.8.3 5:3 Ekonomiskt bistånd till svenska

medborgare i utlandet m.m. samt

diverse kostnader för rättsväsendet

Tabell 3.8 Anslagsutveckling för 5:3 Ekonomiskt bistånd

till svenska medborgare i utlandet m.m. samt diverse

kostnader för rättsväsendet

Tusental kronor

1999

Utfall

2 477

Anslags-

sparande

7 662

2000

Anslag

7 337

Utgifts-

prognos

10 000

2001

Förslag

5 573

2002

Beräknat

6 182

1

2003

Beräknat

6 306

2

1, 2 Motsvarar 5 573 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar verksamheten på två

områden. Det ena avser tillfälligt ekonomiskt

bistånd och är helt efterfrågestyrt. Det andra

omfattar bl.a. kostnader för hemresa för

nödställda svenska medborgare, kostnader vid

allvarliga sjukdoms- eller olycksfall och för

bistånd åt brottsoffer, nödvändiga kostnader för

kost och logi samt kostnader för

tillfredsställande rättsskydd åt frihetsberövade

svenska medborgare utomlands

(advokatarvoden).

Regeringens överväganden

Antalet frihetsberövade svenska medborgare

utomlands har ökat. Efterskänkta skulder och

krav till kronofogdemyndigheterna, som i de fall

dessa belopp återbetalas behålls av dem,

finansieras också inom ramen för tillfälligt

ekonomiskt bistånd. Utrikesdepartementets

funktion som centralmyndighet för ärenden om

internationell rättslig hjälp i brott- och civilmål

kommer fr.o.m. 1 oktober i år att överflyttas till

Justitiedepartementet. Ett belopp på 1 100 000

kronor avseende kostnader som angivits ovan

förutom kostnader för statens

rättegångskostnader, utländska

vårdnadsavgöranden samt ytterligare 250 000

kronor avseende kostnader för

stämningsmannadelgivning kommer därför att

fr.o.m. år 2001 att överföras till anslaget 4:14

Avgifter till vissa internationella

sammanslutningar, utgiftsområde 4

Rättsväsendet.

Anslaget belastas också av resor och andra

kostnader i samband med återförande av

internationellt bortförda barn till hemviststaten.

Av beloppet 1 000 000 kronor som tillfördes

anslaget år 1999 avseende nämnda kostnader

kommer

500 000 fr.o.m. år 2001 att återföras till

utgiftsområde 9 anslaget 18:1 Bidrag till

ungdomsvård och missbrukarvård m.m. Från

anslaget betalas också kostnader för

expertgruppen för identifiering av katastrofoffer

utomlands.

Det andra området avser periodiskt understöd

i ömmande fall till svenska medborgare bosatta

utomlands, huvudsakligen i Sydamerika. Det

periodiska understödet minskar för varje år då

antalet personer som har rätt till understöd blir

färre. Däremot kommer frihetsberövade

utomlands att medföra ökade kostnader för

rättshjälp. Dessa utbetalningar sker i efterhand.

Med hänsyn till ökade advokat- och

evakueringskostnader men minskade periodiska

understöd är behovet ett oförändrat anslag

(exklusive det belopp som återförs till

Justitiedepartementet) plus pris- och

löneomräkning.

Anslagssparandet behöver utnyttjas mot

bakgrund av att verksamheten är helt

efterfrågestyrd och redovisningen av kostnader

sker i efterhand; i många fall är det en kraftig

eftersläpning under flera budgetår. En reserv

behövs för åtgärder i ärenden som inte kan

förutses, t.ex. kidnappningar och svenska

medborgares försvinnande utomlands.

I anslaget finns också ett belopp på 50 000

kronor för särskilda informationsinsatser riktade

till utlandsresenärer för att minska belastningen

på utrikesförvaltningens konsulära resurser.

För år 2001 har anslaget beräknats till

5 573 000 kronor.

Tabell 3.9 Beräkning av anslaget 5:3 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

7 337

Pris- och löneomräkning

86

Överföring till 4:14

-1 350

Återföring till 18:1

-500

Förslag 2001

5 573

3.8.4 5:4 Bidrag till vissa internationella

organisationer

Tabell 3.10 Anslagsutveckling för 5:4 Bidrag till vissa

internationella organisationer

Tusental kronor

1999

Utfall

279 429

Anslags-

sparande

2000

Anslag

441 608

Utgifts-

prognos

420 000

2001

Förslag

452 817

2002

Beräknat

452 817

2003

Beräknat

452 817

Anslaget finansierar obligatoriska avgifter som

Sverige är folkrättsligt bundet att betala för sitt

medlemskap och andel av kostnader för

eventuell verksamhet i följande internationella

organisationer.

Förenta Nationerna. Anslaget finansierar de

obligatoriska kostnaderna för Sveriges andel till

FN:s reguljära budget och till FN:s

fredsbevarande insatser. Vidare betalas Sveriges

bidragsandel till den Haag-baserade

organisationen för förbud mot kemiska vapen

(Organization for the Prohibition of Chemical

Weapons, OPCW), och till Förberedande

Kommissionen i Wien för upprättandet av den

internationella kontrollorganisationen under

fördraget om fullständigt förbud mot

kärnsprängningar (Comprehensive Nuclear

Test-Ban Treaty Organization, CTBTO), samt

andra konventionsorgan. Från anslaget betalas

också Sveriges bidragsandel för de pågående

förhandlingarna i Genève om ett

verifikationsprotokoll för konventionen om

förbud mot biologiska vapen. Vidare täcks

obligatoriska kostnader till följd av bl.a.

uppföljnings- och granskningskonferenser för

internationella konventioner.

Europarådet. Den obligatoriska grundavgiften

samt medlemsbidrag för s.k. partsavtal till

Europarådet betalas via anslaget.

Organisationen för säkerhet och samarbete i

Europa (OSSE).Från anslaget betalas

obligatoriska kostnader för Sveriges andel av

OSSE:s integrerade budget, gemensamt

beslutade särskilda budgetar, OSSE:s

kommunikationssystem, samt vissa andra av

organisationen debiterade gemensamma

kostnader. Budgeten finansieras genom två olika

bidragsskalor, varav en för större missioner

enligt beslut vid ministermötet i Köpenhamn år

1997. Som större missioner räknas

OSSE-missionerna i Bosnien-Hercegovina,

Kosovo och Kroatien. Sveriges andel av

budgeten för de större missionerna uppgår till

4,07%. Sveriges andel av den övriga

gemensamma budgeten uppgår till 3,55%.

EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik

(GUSP). Anslaget används för att täcka

obligatoriska kostnader för insatser inom ramen

för GUSP i de fall där nationell finansiering av

gemensamma insatser ät påkallad. Hittills har det

främst gällt uttaxering avseende ECMM, dvs

gemenskapens övervakningsgrupp i västra

Balkan.

Övriga internationella organisationer. Anslagna

medel för övriga internationella organisationer

innefattar de obligatoriska bidragen till

Permanenta skiljedomstolen i[REDACTED_EFTERNAMN], den s.k.

Fact Finding Commission under första

tilläggsprotokollet till Genève-konventionerna,

havsrättsdomstolen i Hamburg,

havsbottenmyndigheten i Kingston, CCAMLR

(Convention on the Conservation of Antartic

Marine Living Resources), del av regeringens

bidrag till det arktiska rådet, sekretariatet för

Östersjöstaternas råd, deltagande i Wasenaar-

arrangemanget och andra internationella

exportkontrollarrangemang samt eventuella

kostnader för skattejustering av pensioner för

svensk personal som arbetat i de s.k.

koordinerade organisationerna. Hit hör också

Sverige bidrag till

Hagakademien för internationell rätt och till

Internationella institut för humanitär rätt i San

Remo. Från anslaget betalas även en avgift för

observatörsskapet i VEU.

Regeringens överväganden

Förenta Nationerna. Sveriges arbete i Förenta

Nationerna syftar till att bidra till att

organisationen på ett effektivt sätt kan bedriva

sina kärnverksamheter (bl.a. att främja fred och

säkerhet, hållbar utveckling och stärka mänskliga

rättigheter), att trygga FN:s finanser och dess

verksamhet långsiktigt och att förbättra

betalningsdisciplinen samt verka för en

amerikansk skuldreglering.

Sverige har fortsatt arbetat för att stärka och

effektivisera FN och dess kärnverksamheter.

Detta har skett bl.a. genom att verka för en mer

effektiv och modern förvaltning av FN,

inkluderande en övergång till mål- och

resultatstyrning, förbättrad betalningsdisciplin

och mer rättvisa bidragsskalor i syfte att trygga

FN:s finanser och dess verksamhet på lång sikt.

FN:s finansiella läge var 1999 förbättrat. Detta

berodde framför allt på större amerikanska

inbetalningar till FN. Den finansiella kris som

präglat organisationen sedan mitten på 90-talet,

då USA beslutade att unilateralt sänka storleken

på sina bidrag till organisationen, är därmed i

någon mån avvärjd, men den ekonomiska

utvecklingen för FN beror fortsatt på de

amerikanska bidragen, då USA skall stå för 25%

av de uttaxerade bidragen till FN:s reguljära

budget och drygt 30% av bidragen till de

fredsbevarande operationerna. Sedan hösten

1999 finns amerikansk lagstiftning som

möjliggör avbetalning på skulderna. En mindre

delbetalning har erlagts, men en förutsättning för

fortsatt avbetalning är att USA:s bidragsandel till

FN minskar. Frågan diskuteras f.n. i FN.

I den angelägna frågan om reform av

säkerhetsrådets sammansättning har inga

avgörande framsteg ännu gjorts. Arbetsformerna

i säkerhetsrådet har emellertid under det gångna

året gått mot en större öppenhet i enlighet med

svenska strävanden.

Sverige har vidare arbetat aktivt inom

organisationen för förbud mot kemiska vapen

(Organization for the Prohibition of Chemical

Weapons, OPCW) och inom ramen för den

förberedande kommissionen för upprättande av

provstoppsavtalets organisation (CTBTO), där

Sverige bl.a. innehaft ordförandeskapet i

arbetsgrupp B med ansvar för

verifikationsfrågor.

Europarådet. Syften med det svenska

medlemsskapet i Europarådet är att bidra till

demokratiseringsprocessen i de nya

medlemsländerna, att verka för att den nya

Europadomstolen blir ett slagkraftigt instrument

och att verka för stabilitet i sydöstra Europa.

Främjande av demokrati, respekt för mänskliga

rättigheter samt rättsstatens principer är

Europarådets huvuduppgift. Verksamheten

sträcker sig dock över ett vitt fält och omfattar

även kultur, sociala frågor etc. Europarådet

arbetar genom normbildning, genom

biståndsprogram och genom engagemang i

konfliktområden som Kosovo och delrepubliken

Tjetjenien i syfte att främja en utveckling mot

stabilitet och demokrati.

Genom Europarådets program inom den s.k.

stabilitetspakten skapas förutsättningar för

stärkande av demokrati och respekt för de

mänskliga rättigheterna i sydöstra Europa. Den

stora tillströmningen av mål i Europadomstolen

är bekymmersam och en process har inletts för

att se över domstolens verksamhet.

Europarådets arbete med dess tonvikt på att

stärka demokrati och mänskliga rättigheter faller

väl in under prioriteringarna i den svenska

utrikespolitiken. Det är viktigt att processen i

Europarådet med ett större engagemang i

konfliktområden fortsätter.

OSSE. De svenska insatserna avseende

OSSE:s verksamhet är att bidra till dess fortsatta

utveckling som ett regionalt säkerhetsorgan för

kris- och konflikthantering, en förbättrad

tillämpning av de åtaganden som

medlemsstaterna gjort och till fortsatt utveckling

av kapaciteten för konfliktförebyggande och

krishantering samt att främja respekten för

demokrati, rättsstatens principer och de

mänskliga rättigheterna bl.a. genom deltagande i

fältmissioner och i valövervakning.

Sverige deltar aktivt i OSSE:s arbete.

Tyngdpunkten i OSSE:s arbete ligger idag på

fältrepresentation, där Balkan och framförallt

Kosovo utgör illustrativa exempel. På tre år har

antalet fältmissioner inom OSSE fördubblats och

antalet personer i fält tredubblats. OSSE har nu

fältkontor i cirka 20 länder. OSSE har genom

toppmötet i Istanbul förstärkt och utvecklat sin

roll som säkerhetspolitisk aktör. OSSE:s

medlemsstater har på högsta politiska nivå

beslutat stärka samarbetet mellan OSSE och

andra internationella organisationer. OSSE:s roll

för fredsbevarande utvecklas. En civil

snabbinsatsberedskap tillskapas. Förmågan till

polisinsatser ökas. Ett operationscentrum för

planering av fältinsatser upprättas. Vid

toppmötet i Istanbul antogs också

säkerhetsstadgan av stats- och regeringscheferna

och ett anpassat CFE-avtal undertecknades av

avtalsparterna. Vidare antogs en moderniserad

version av Wiendokumentet.

Arbete pågår kontinuerligt att uppfylla målen

inom ramen för OSSE och med stöd bl.a. av

beslutade svenska insatser. De svenska insatserna

inriktas på att uppnå de uppställda målen.

Genom vårt arbete inom OSSE har vi kunnat

verka aktivt för att stärka organisationens roll,

dess instrument och fältmissioner och därmed

förebygga konflikter, hantera kriser och bistå i

uppbyggandet efter kriser. Vi har med vårt arbete

även verkat för att stärka OSSE:s kompetens att

handla tidigt och snabbt för att förebygga

konflikter. Ett konkret exempel är

uppbyggandet av REACT (OSSE:s civila

snabbinsatsstyrka) där vi ställt en svensk expert

till förfogade. Vidare ställer Sverige externa

revisorer till förfogande. Sverige kommer att få

en central roll i OSSE-arbetet under det svenska

EU-ordförandeskapet.

GUSP. Sverige deltar aktivt i utformningen

och tillämpningen av EU:s gemensamma utrikes-

och säkerhetspolitik (GUSP). Genomförandet

sker bl a genom gemensamma åtgärder. Sådana

åtgärder finansieras vanligtvis från den

gemensamma EU-budgeten men även genom

nationella bidrag. Sveriges ambition är att fortsatt

bidra till ett snabbt och effektivt GUSP.

Sveriges deltagande i GUSP syftar till ett aktiv

engagemang i samarbetet och att säkerställa

finansiering av för Sverige prioriterade områden.

För år 2001 har anslaget beräknats till

452 817 000 kronor.

Tabell 3.11 Beräkning av anslaget 5:4 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

441 608

Valutakompensation

11 209

Förslag 20011

452 817

1 De obligatoriska bidragen uttaxeras enligt en på förhand fastställd

bidragsskala, som varierar mellan organisationerna. Budgetramen för de olika

organisationerna blir därmed en av de viktigaste utgiftsstyrande faktorerna.

Eftersom bidragen uttaxeras i annan valuta än svenska kronor (främst US-dollar

och Euro) påverkar även växelkursen utgiftsnivån. Denna påverkas också av

inflationen i organisationernas verksamhetsländer.

 Eventuella framtida beslut om insatser och om ändrade bidragsskalor kan

komma att påverka storleken av de svenska obligatoriska bidragen, och som

alltid finns ett stort mått av osäkerhet kring detta. Uttaxeringarna av de

svenska bidragen avseende exempelvis FN:s fredsbevarande budget och OSSE:s

budget för fältverksamhet kan förväntas öka till följd av utökade missioner och

nya åtaganden.

3.8.5 5:5 Nordiska Ministerrådet

Tabell 3.12 Anslagsutveckling för 5:5 Nordiska

Ministerrådet

Tusental kronor

1999

Utfall

268 777

Anslags-

sparande

2000

Anslag

291 717

Utgifts-

prognos

261 200

2001

Förslag

281 094

2002

Beräknat

281 094

2003

Beräknat

281 094

Från anslaget betalas Sveriges andel till Nordiska

ministerrådets budget.

Faktorer som styr utgifterna under detta

anslag är utvecklingen av organisationens budget,

Sveriges andel av budgeten samt

valutaförändringar. Utgifterna betalas till större

delen i danska kronor.

Som närmare redogjordes för i

budgetpropositionen för år 1997 sker en

justering av kostnaderna för studentutbyte i de

nordiska länderna över Nordiska ministerrådets

budget. Vanligtvis erlägger Sverige därmed en

lägre avgift.

Regeringens överväganden

Insatsen syftar till att utveckla det nordiska

samarbetet som en del av Sveriges europapolitik

och utnyttja de nordiska samarbetsstrukturerna

för avstämning och agerande i EU/EES-frågor,

att verka för att nordiskt samarbete med

närområdet blir ett strategiskt komplement till

bilaterala insatser och annat regionalt samarbete,

att fullfölja reformeringen av det nordiska

samarbetet i syfte att koncentrera det och

utveckla den språkliga och kulturella

gemenskapen samt att följa upp Sveriges

ordförandeskap i det nordiska samarbetet år

1998.

En utförlig redovisning av verksamhet och

resultat av arbetet inom Nordiska ministerrådet

under 1999 har lämnats i regeringens skrivelse

den 9 mars om det nordiska samarbetet (skr

1999/2000:90).

Beslut har fattats om att etablera s.k.

informationsfönster, där information om det

nordiska samarbetet tillhandahålls i Stockholm,

Oslo och Köpenhamn.

Informationsverksamheten i Stockholm startade

i maj 2000.

Sverige har fortsatt verkat för att utveckla det

nordiska samarbetet på de tre huvudområdena

inomnordiskt samarbete, Norden-EU/EES och

Norden-närområdet.

EU/EES-frågorna är en stående punkt på

dagordningen vid Nordiska ministerrådets

möten. Den nordiska samarbetsorganisationen

utnyttjas löpande för avstämning och agerande i

europafrågor. De nordiska samarbetsministrarna

har årliga möten med de nordiska EU-

ambassadörerna.

Samarbetet med närområdet har utökats och

en översyn görs av ministerrådets insatser på

längre sikt. Närområdesinsatserna utformas i

dialog med berörda samarbetsorganisationer,

bl.a. genom möten med Baltiska ministerrådet.

Arbetet med att effektivisera den nordiska

samarbetsorganisationen har gått vidare. En

omorganisation och förstärkning har gjorts av

Nordiska ministerrådets sekretariat.

Informationsverksamheten har lagts samman

med Nordiska rådets. En översyn har gjorts av

det nordiska budgetsystemet i syfte att förbättra

styrning och öka flexibiliteten.

I det budgetförslag som ministerrådet

utarbetat för år 2001 uppgår budgeten till 752

miljoner danska kronor. Budgetökningen på 10

miljoner danska kronor baseras på en reduktion

av ministerrådets likvida medel med samma

belopp. Sveriges andel av budgeten ökar till

34,3%.

För år 2001 har anslaget beräknats till

281 094 000 kronor.

Tabell 3.13 Beräkning av anslaget 5:5 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

291 717

Nedjustering av anslaget

-10 623

Förslag 2001

281 094

3.8.6 5:6 Organisationen för ekonomiskt

samarbete och utveckling (OECD)

Tabell 3.14 Anslagsutveckling för 5:6 Organisationen för

ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD)

Tusental kronor

1999

Utfall

21 136

Anslags-

sparande

2000

Anslag

26 856

Utgifts-

prognos

26 000

2001

Förslag

25 997

2002

Beräknat

25 997

2003

Beräknat

25 997

Från anslaget betalas Sveriges andel av OECD:s

budget. OECD är ett samarbetsorgan för

regeringarna i världens ledande industriländer till

stöd för deras ekonomiska utveckling. OECD:s

syfte är att bidra till att utveckla världsekonomin

och verka för att den ekonomiska expansionen

sker enligt sunda principer samt bidra till en

ökning av världshandeln på multilateral icke-

diskriminerande basis.

Samtidigt som OECD:s budget har ökat som

en följd av utvidgningen av medlemskretsen har

det varit en medveten politik att söka nedbringa

den totala kostnaden för den ordinarie budgeten.

Budgeten minskade med 10% under åren 1997-

1999. Målet för budgeten åren framöver är

volymmässig nolltillväxt.

OECD har en stor innestående

pensionsskuld. För att kunna infria

pensionsåtagandena har en överenskommelse

träffats om avsättning till en pensionsfond. Den

svenska avgiften till OECD kommer därför från

år 2001 att öka med ett belopp i

storleksordningen 3-5 miljoner franska francs.

Utöver den egna budgeten administrerar

OECD bidragen till vissa närstående

internationella organ och aktiviteter. I anslaget

inkluderas därför även Sveriges bidrag till bl.a.

det internationella energiprogrammet

(International Energy Agency; IEA), Europeiska

transportministerkonferensen (European

Conference of Ministers of Transport; ECMT),

Centret för Utbildningsforskning (Centre for

Educational Research and Innovation; CERI)

samt olika specialprogram.

Regeringens överväganden

Sverige ger arbetet inom OECD hög prioritet.

Medlemskapet i OECD och arbetet inom

organisationen är av direkt relevans för den

svenska ekonomiska politiken.

OECD:s budget löper per kalenderår och

fastställs i december. Faktorer som styr

utgifterna under detta anslag är dels utvecklingen

av organisationens budget, dels

valutakursförändringar. Beloppet betalas i

franska francs. För år 2001 har anslaget beräknats

till 25 997 000 kronor.

Tabell 3.15 Beräkning av anslaget 5:6 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

26 856

Valutakompensation

-859

Förslag 2001

25 997

3.8.7 5:7 Fredsfrämjande verksamhet

Tabell 3.16 Anslagsutveckling för 5:7 Fredsfrämjande

verksamhet

Tusental kronor

1999

Utfall

173 061

Anslags-

sparande

99 674

2000

Anslag

147 416

Utgifts-

prognos

245 000

2001

Förslag

149 453

2002

Beräknat

152 564

1

2003

Beräknat

155 912

2

1 Motsvarar 149 453 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 149 453 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar fredsfrämjande verksamhet,

framför allt deltagande med svensk personal i

olika internationella fredsfrämjande insatser.

Under 1999 beslutade regeringen bl.a. om

svenskt deltagande med poliser och experter i

den internationella insatsen i Kosovo, vilket

belastade anslaget B4. Insatsen fortsätter under

2000, och beräknas att under 2000 kosta 84,5

miljoner kronor. Detta innebär att

anslagssparandet fortsatt kommer att behöva tas

i anspråk, då detta enligt regeringsbeslut används

för att finansiera framför allt insatsen i Kosovo.

Efterfrågan på svensk medverkan i

internationella fredsfrämjande insatser styrs till

tid och omfång av faktorer som till största delen

ligger utanför svensk kontroll.

Anslagsförbrukningen är visserligen någorlunda

förutsägbar vad gäller pågående missioner där

Sverige redan medverkar. Däremot kan den

fluktuera kraftigt och är mycket svårförutsägbar

när det gäller nya insatser. Den omfattande

polisinsatsen i Kosovo är ett exempel på en

mission som under år 1999 innebar en stor

belastning på anslaget. I sammanhanget bör

framhållas att efterfrågan på svensk personal

såväl militär, polisiär som annan civil personal

ökat från FN:s, OSSE:s, EU:s (ECMM) och

andra organisationers sida.

Den snabba utvecklingen av EU:s försvars-

och säkerhetspolitik (ESDP) kommer sannolikt

att ställa särskilda krav på resurser. Detta gäller

inte minst den civila krishanteringen och

konfliktförebyggande. På dessa områden är

utvecklingen ett resultat inte minst av Sveriges

agerande. Sveriges ordförandeskap i EU under

första halvåret 2001 kan också innebära ökade

krav.

Den ökande insikten om vikten att satsa på

konfliktförebyggande insatser har lett till

markant ökad fokusering på detta område; dels

arbetet inom EU på konfliktförebyggande och

krishantering, dels beslutet vid OSSE:s

toppmöte att öka OSSE:s beredskap för snabba

civila insatser. Detta har klara

budgetimplikationer.

Finansiering av svensk medverkan i

internationella fredsfrämjande insatser sker även

genom utnyttjande av anslag inom utgiftsområde

6, Totalförsvar samt utgiftsområde 7,

Internationellt bistånd.

Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Inom anslaget 5:7 finns följande

bemyndiganderam. För internationella

fredsfrämjande insatser föreslås regeringen få

ikläda staten förpliktelser som tillsammans med

tidigare gjorda utestående förpliktelser innebär

utgifter på högst

150 000 000 kronor efter år 2001 i enlighet med

följande tabell.

Tabell 3.17 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Miljoner kronor

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser

vid årets början

120

-

-

Nya förpliktelser

180

-

-

Infriade förpliktelser*

150

150

-

Utestående förpliktelser

vid årets slut

150

-

-

Erhållen/föreslagen

bemyndiganderam

150

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Regeringens överväganden

Syftet med den fredsfrämjande verksamheten

är att bidra till konfliktlösning, samt till insatser

till skydd av mänskliga rättigheter och humanitär

verksamhet. Vidare skall anslaget göra det

möjligt att med bred geografisk spridning stödja

konkreta fredsfrämjande insatser genom att på

begäran av FN eller enligt beslut av OSSE eller

EU eller annat bilateralt eller mellanstatligt organ

ställa observatörer, civilpoliser, experter m.fl. till

förfogande för fredsbevarande och annan

fredsfrämjande verksamhet inklusive skydd av

mänskliga rättigheter, konfliktförebyggande,

sanktionsövervakning, planerings- och

förhandlingsarbete eller

övervakningsverksamhet. (Insatser med väpnad

trupp finansieras över utgiftsområde 6).

De prioriteringar som hänvisats till ovan

kommer i huvudsak att vara vägledande för

användandet av anslaget också under år 2001.

Under 2001 kan även ytterligare EU-åtaganden

bli aktuella till följd av utvecklingen av EU:s

försvars- och säkerhetspolitik (ESDP), inte

minst vad gäller civil krishantering. I Kosovo kan

det svenska deltagandet förväntas vara fortsatt

omfattande. Beroende på utvecklingen i vissa

afrikanska konfliktområden kan det bli aktuellt

med förfrågningar om nytt eller utökat svenskt

deltagande i insatser. Dessutom kommer Sverige

att intensifiera arbetet med att i högre grad

inrikta den fredsfrämjande verksamheten på

konfliktförebyggande åtgärder, bl a inom ramen

för det handlingsprogram för

konfliktförebyggande verksamhet, som tagits

fram av Utrikesdepartementet.

Sveriges ordförandeskap i EU kan innebära

ökade resurskrav. Nivån på pågående svenska

insatser inom OSSE kan förväntas förbli

densamma. Därtill kommer behov av svenska

insatser inom OSSE:s nu ökande verksamhet i

Kaukasus och Centralasien. Den civila

snabbinsatsberedskap som OSSE nu upprättar

ställer också krav på svensk medverkan och

resurser.

Sverige kommer under år 2000 att fortsatt

verka för en utvecklad roll för poliser i

fredsfrämjande insatser. I sammanhanget kan

noteras att huvudmannaskapet för svenska

poliser i internationella insatser har överförts vid

årsskiftet 1999-2000 från Försvarsmakten till

Rikspolisstyrelsen.

Anslaget kommer vidare att utnyttjas för stöd

till andra former av insatser inom området

fredsfrämjande och mänskliga rättigheter, delvis i

form av finansiering av utländska elevers

deltagande i förberedande kurser för FN-

tjänstgöring arrangerade av Sverige men också

genom direkt stöd till internationella seminarier,

konferenser och forskningsprojekt. Finansiellt

stöd kan vidare lämnas till enskilda

organisationer som bedriver verksamhet inom

området. Sverige kan också i ökad utsträckning

ombes ge finansiellt stöd till insatser som

genomförs inom ramen för regional och

subregional krishantering, inte minst i Afrika.

För år 2001 har anslaget beräknats till

149 453 000 kronor.

Tabell 3.18 Beräkning av anslaget 5:7 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

147 416

Pris- och löneomräkning

2 037

Förslag 2001

149 453

3.8.8 5:8 Svenska institutet

Tabell 3.19 Anslagsutveckling för 5:8 Svenska institutet

Tusental kronor

1999

Utfall

52 234

Anslags-

sparande

929

2000

Anslag

55 644

Utgifts-

prognos

55 000

2001

Förslag

55 451

2002

Beräknat

56 558

1

2003

Beräknat

57 801

2

1 Motsvarar 55 451 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 55 451 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar Svenska institutets

kostnader för informations- och

presentationsverksamhet, utbyte inom

utbildning, kultur och samhälle samt Svenska

kulturhuset i Paris. Verksamheten genomförs i

samverkan med bl.a. den svenska

utrikesförvaltningen och svenska och utländska

samarbetspartners. Västeuropa är ett prioriterat

insatsområde. Svenska institutet har därutöver

anslag för biståndsrelaterade insatser i Central-

och Östeuropa (utgiftsområde 7), för uppdrag på

utbildningsområdet (utgiftsområde 16) och för

insatser gällande internationellt kulturutbyte

(utgiftsområde 17). Till detta kommer ett antal

särskilda uppdrag. Totalt anvisade medel till

Svenska institutet från statsbudgeten uppgick

1999 till ca 181,5 miljoner kronor, varav detta

anslag utgjorde 51,8 miljoner kronor.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.20 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

7 320

7 163

157

Prognos 2000

7 000

7 000

0

Budget 2001

7 000

7 000

0

Försäljning av böcker och informationsmaterial

via Sverigebokhandeln, postorder och försäljning

via internet utvecklas enligt prognos. Intäkterna

av verksamheten disponeras av myndigheten

Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har i sin revisionsberättelse

för Svenska institutet redovisat två invändningar

mot institutets resultatredovisning, nämligen att

resultatredovisningen i väsentlig omfattning inte

uppfyller regleringsbrevets krav på

återrapportering samt att det finns väsentliga

brister i den underliggande dokumentationen av

resultatredovisningen.

Regeringen konstaterar att Svenska institutet

genomför en genomgripande rekonstruktion av

sin ekonomiadministration. Syftet är bl.a. att

förbättra rutinerna vad gäller återrapportering.

Regeringen har därutöver initierat en översyn av

de anslags- och styrningsmässiga

förutsättningarna för Svenska institutets

verksamhet.

Regeringens överväganden

Svenska institutet skall verka för att öka

kunskaperna om och intresset för det svenska

samhället och den svenska kulturen i utlandet.

Institutet skall också producera material och

tjänster för informations-, utbildnings- och

kulturutbyte med andra länder. Det skall

därutöver upprätthålla en informationsservice

och ha en samordningsroll som tillgodoser

utlandsmyndigheternas behov av att kunna

förmedla såväl efterfrågestyrd som aktiv

information om Sverige samt genomföra riktade

projekt till olika målgrupper.

På grundval av utvärdering och en löpande

dialog med myndigheten gör regeringen

bedömningen att målen för verksamheten

uppfyllts väl.

Mål och inriktning har följts och verksamheten

har utförts inom angivna ramar. Kraven och

förväntningarna har fortsatt att öka från enskilda

och institutioner. Genomförandet av

informations- och kulturinsatser samt

integrerade främjandeprojekt är starkt beroende

av statliga initiativ, av ett gott samspel mellan

utlandsmyndigheter, Svenska institutet samt

andra aktörer inom och utom den offentliga

sektorn.

Regeringen har initierat en översyn av de

anslags- och styrningsmässiga förutsättningarna

för Svenska institutets verksamhet. Vidare har en

utredning initierats om Svenska kulturhusets i

Paris organisation och verksamhetsinriktning.

För år 2001 har anslaget beräknats till

55 451 000 kronor.

Tabell 3.21 Beräkning av anslaget 5:8 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

55 644

Pris- och löneomräkning

938

Teknisk justering

-644

Justering av premier

-487

Förslag 2001

55 451

3.8.9 5:9 Övrig information om Sverige i

utlandet

Tabell 3.22 Anslagsutveckling för 5:9 Övrig information om

Sverige i utlandet

Tusental kronor

1999

Utfall

12 754

Anslags-

sparande

2 364

2000

Anslag

15 172

Utgifts-

prognos

17 536

2001

Förslag

13 863

2002

Beräknat

11 172

2003

Beräknat

11 172

Anslaget används till att finansiera särskilda, av

regeringen prioriterade, informations- och

främjandeinsatser genom de svenska

utlandsmyndigheterna. Det används även till

journalistinbjudningar samt seminarier och visst

personutbyte mellan Sverige och andra länder.

Insatser i Västeuropa, Nordamerika och vissa

länder i Asien prioriteras. Utlandsmyndigheterna

skall lägga särskild tonvikt på information om

Sverige som ledande industri-, IT-, kultur-

design- och miljötekniknation. En viktig del av

Sverigefrämjandet är att göra Öresundsregionen

känd i utlandet.

Nämnden för Sverigefrämjande i utlandet

(NSU) skall genom gemensamma insatser och

projekt stödja ett offensivt, slagkraftigt och

integrerat Sverigefrämjande i utlandet. Insatser i

Västeuropa skall prioriteras.

Budgetåret 2001 upphör den tillfälliga

höjningen budgetåren 1999 och 2000 för

Sveriges bidrag till Scandinavia House i New

York, vilket invigs hösten 2000. År 2002 upphör

den tillfälliga höjningen för budgetåren 1999-

2001 till Nämnden för Sverigefrämjande i

utlandet. Diskussion pågår om fortsatt

finansiering av NSU:s budgetåren 2002-2004.

Regeringens överväganden

Bedömningen är att en aktiv kontaktskapande

verksamhet och riktade aktiviteter har bidragit

till att förmedla en god bild av det samtida

Sverige samt bidragit till samarbete inom ett

flertal områden. Den statliga finansieringen har i

många projekt runt om i världen utgjort en

plattform för samarbete med både nationella och

lokala samarbetspartners. Tack vare samarbetet

har Sverigemanifestationerna i länder som USA,

Tyskland, Frankrike, Polen, Ryssland och Japan

kunnat bli större.

Under budgetåret 2001 tillförs Nämnden för

Sverigefrämjandet i utlandet 2 000 000 kronor av

anslaget. Medlen skall användas för att initiera

eller medverka i samarbetsprojekt i Europa

mellan Sverigefrämjandets huvudaktörer.

För år 2001 har anslaget beräknats till

13 863 000 kronor.

Tabell 3.23 Beräkning av anslaget 5:9 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

15 172

Överföring till 5:1

-2 000

Valutakompensation

691

Förslag 2001

13 863

3.8.10 5:10 Utredningar och andra

insatser på det utrikespolitiska

området

Tabell 3.24 Anslagsutveckling för 5:10 Utredningar och

andra insatser på det utrikespolitiska området

Tusental kronor

1999

Utfall

916

Anslags-

sparande

2 680

2000

Anslag

1 659

Utgifts-

prognos

2 900

2001

Förslag

2 259

2002

Beräknat

2 259

2003

Beräknat

2 259

Syftet med anslaget är att ge stöd till verksamhet

som främjar svensk utrikespolitik, framför allt

avseende nedrustnings- och säkerhetspolitik.

Exempel på sådan verksamhet är stöd till sådana

studier och utredningar som har en direkt

påverkan på nedrustningsarbetet. Stöd lämnas

också till sådan verksamhet som syftar till att

sprida kunskap och öka allmänhetens

engagemang och förståelse för området. 1999 års

anslag har i allt väsentligt tagits i anspråk. Det

anslagssparande som överförts härrörande från

1997, avses utnyttjas under en treårsperiod, dels

för att finansiera ett forskningsprojekt vid SIPRI

rörande små och lätta vapen, dels för att göra

insatser på kärnvapenområdet.

Regeringens överväganden

Projekt m.m. som finansierats inom anslaget har

legat inom prioriterade områden för svensk

utrikespolitik. Som exempel på bidrag som

beslutats under andra halvåret 1999 första

halvåret 2000 kan nämnas stöd till:

- internationella projekt inom

lättavapenområdet i Västafrika och

Latinamerika,

- världskonferens om vetenskap och

världspolitik, om bl.a. nedrustning,

regionala fredsfrämjande åtgärder,

utveckling och miljö, i Sydafrika,

- svenskt seminarium om kärnvapenfrågor

samt

- bidrag till FN-relaterat arbete för

nedrustningsfrågor.

Stöd åt utredningar, seminarier, utgivande av

publikationer m.m. är ett väsentligt instrument

för att främja och informera om den svenska

utrikespolitiken och för att bidra till att föra det

internationella nedrustningsarbetet, icke-

spridningsarbetet och rustningskontrollarbetet

framåt.

För år 2001 har anslaget beräknats till

2 259 000 kronor.

Tabell 3.25 Beräkning av anslaget 5:10 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

1 659

Överföring från anslaget 5:13

600

Förslag 2001

2 259

3.8.11 5:11 Information och studier om

säkerhetspolitik och fredsfrämjande

utveckling

Tabell 3.26 Anslagsutveckling för 5:11 Information och

studier om säkerhetspolitik och fredsfrämjande utveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

8 268

Anslags-

sparande

1 436

2000

Anslag

9 000

Utgifts-

prognos

10 436

2001

Förslag

9 000

2002

Beräknat

9 000

2003

Beräknat

9 000

Anslaget finansierar stöd till organisationer och

stiftelser i syfte att främja studier och

information om nedrustnings- och

säkerhetspolitiska frågor. Regeringen beslutar

om fördelning av medel från anslaget i enlighet

med förordningen (1993:983) om statligt stöd

för information och studier om säkerhetspolitik

och fredsfrämjande utveckling, samt de

ändringar som införts i denna genom förordning

(1996:824). Bidrag lämnas till organisationer och

stiftelser som organisationsstöd eller

projektbidrag. Stödet omfattar ämnesområdena

nedrustning och rustningskontroll,

konflikthantering samt andra säkerhetspolitiska

ämnen inom ramen för ett vidgat

säkerhetspolitiskt synsätt. 1999 års

anslagssparande beror dels på att beviljade bidrag

inte rekvirerats, dels på att organisationer

återbetalat outnyttjade medel vid

slutredovisningen av äldre projekt.

Anslagssparandet beräknas tas i anspråk under

innevarande budgetår.

Regeringens överväganden

Stöd enligt förordningen utgick under

budgetåret 1999 till 15 organisationer och 64

projekt. För budgetåret 2000 har beslut fattats

om stöd till 15 organisationer och 74 projekt.

Regeringen finner det väsentligt att kunskap,

intresse och engagemang för frågor som rör

global och europeisk säkerhet stimuleras. Stödet

till organisationer och stiftelser för detta ändamål

fyller därför en viktig funktion. En förutsättning

för att stöd skall lämnas är att det främjar

verksamhet som är av allmänt intresse och har en

god spridningseffekt. Sammantaget bedöms

uppställda mål ha uppfyllts väl inom den givna

budgetramen. Stödet bedöms ha haft god

spridningseffekt. Denna bedömning görs på

grundval av den kontinuerliga rapportering som

sker av pågående projekt samt den

slutredovisning som inkommer för avslutade

projekt.

För år 2001 har anslaget beräknats till

9 000 000 kronor.

Tabell 3.27 Beräkning av anslaget 5:11 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

9 000

Förslag 2001

9 000

3.8.12 5:12 Bidrag till Stockholms

internationella

fredsforskningsinstitut (SIPRI)

Tabell 3.28 Anslagsutveckling för 5:12 Bidrag till

Stockholms internationella fredsforskningsinstitut (SIPRI)

Tusental kronor

1999

Utfall

20 755

Anslags-

sparande

2000

Anslag

20 948

Utgifts-

prognos

20 948

2001

Förslag

21 373

2002

Beräknat

21 757

1

2003

Beräknat

22 193

1

1 Motsvarar 21 373 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 21 373 tkr i 2001 års prisnivå.

Syftet men de statliga insatserna är att genom

forskning i konflikt- och samarbetsfrågor bidra

till förståelsen av betingelserna för fredliga

lösningar av konflikter för en stabil fred.

Regeringens överväganden

Stockholms internationella

fredsforskningsinstitutets (SIPRI) bedriver

forskning i konflikt- och samarbetsfrågor.

Institutets forskning under budgetåret 1999 har

främst inriktats på tre huvudsakliga områden;

konfliktförebyggande och regional säkerhet;

militära utgifter, vapenproduktion och

vapenhandel (institutets kärnverksamhet);

ickespridning och internationell säkerhet inom

detta projekt innefattas studier av såväl

massförstörelsevapen som konventionella vapen,

däribland antipersonella minor).

Inte minst genom sin årsbok har SIPRI

bidragit till att sprida kunskap om de frågor som

berör dess forskning. SIPRI:s verksamhet under

budgetåret 1999 ligger väl inom ramarna för

målet. Det finns dock behov av att bättre anpassa

institutets verksamhet till de frågor som

utmärker utvecklingen inom freds- och

konfliktrelaterade processer efter det kalla kriget,

och som är av betydelse för

konfliktförebyggande.

Regeringen har under en längre tid för SIPRI

understrukit vikten av att Institutet säkerställer

en högre grad av extern finansiering för att

minska beroendet av statliga medel. Under 1999

externfinansierades lönekostnader och fasta

utgifter med 2 500 000 kr, vilket motsvarade

omkring 20% av dessa kostnader. Prognosen för

andelen extern finansiering för år 2000 och 2001

är lägre. För att upprätthålla institutets

verksamhet bör anslaget ligga kvar på samma

reala nivå för budgetåret 2001.

För år 2001 har anslaget beräknats till

21 373 000 kronor.

Tabell 3.29 Beräkning av anslaget 5:12 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

20 948

Pris- och löneomräkning

404

Teknisk justering1

21

Förslag 2001

21 373

1 Vid anslagsberäkningen har en teknisk justering gjorts av anslaget.

Justeringen har genomförts för att kompensera för ändring i sättet att

beräkna premier för de statliga avtalsförsäkringarna.

3.8.13 5:13 Forskning till stöd för

nedrustning och internationell

säkerhet

Tabell 3.30 Anslagsutveckling för 5:13 Forskning till stöd

för nedrustning och internationell säkerhet

Tusental kronor

1999

Utfall

11 593

Anslags-

sparande

89

2000

Anslag

11 177

Utgifts-

prognos

11 036

2001

Förslag

10 781

2002

Beräknat

11 019

1

2003

Beräknat

11 268

2

1 Motsvarar 10 781 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 10 781 tkr i 2001 års prisnivå.

Ändamålet med anslaget är att tillföra regeringen

teknisk och vetenskaplig sakkunskap för att

Sverige genom nationella och del i internationella

insatser skall kunna aktivt till att föra det

internationella nedrustningsarbetet, icke-

spridningsarbetet och rustningskontrollarbetet

framåt.

Regeringens överväganden

Under året har Sverige aktivt deltagit i

förhandlingarna i Genève om ett kontrollsystem

för 1972 års avtal om förbud mot bakteriologiska

(biologiska) och toxinvapen med bl.a. bistånd

från teknisk expertis från FOA med syfte att

uppnå ett effektivt kontrollsystem för avtalet.

Förhandlingarna under 2001 kommer att behöva

intensifieras för att kunna slutföras under hösten

inför granskningskonferensen för avtalet.

Arbetet med att förbereda ikraftträdandet av

provstoppsavtalet omfattar bl.a. svensk ledning

av den arbetsgrupp som ansvarar för

verifikationsförberedelserna genom en expert

från FOA. Inom FOA fortsätter arbetet för att

upprätta ett svenskt nationellt datacenter för

provstoppsavtalet i enlighet med Sveriges

åtaganden under avtalet.

Förhandlingarna i nedrustningskonferensen

om ett produktionsförbud mot klyvbart material

för kärnvapenändamål har ännu inte kunna

påbörjas. FOA:s tekniska förberedelser under

året och publikationer i relation till detta har fått

stort genomslag internationellt.

FOA bedriver dessutom forskning avseende

metoder för verifikation under både

provstoppsavtalet och ett framtida avtal om

förbud mot produktion av klyvbart material.

Ett trovärdigt och aktivt deltagande från

svensk sida i det internationella arbetet på

området kräver tillgång till erforderlig teknisk

och vetenskaplig expertis. Det tekniska och

vetenskapliga underlag som FOA bidragit med

under året har varit av den kvalitet att det direkt

kommit till användning i förhandlingar. Under

budgetåret 2001 bör FOA vara berett att även

lämna tekniskt och vetenskapligt stöd i

eventuella förhandlingar om ett produktionstopp

för klyvbart material för kärnvapenändamål och

till internationellt intensifierat arbete rörande

spridning av långräckviddiga missiler.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till 10

781 000 kronor.

För år 2001 har anslaget beräknats till

10 781 000 kronor.

Tabell 3.31 Beräkning av anslaget 5:13 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

11 177

Pris- och löneomräkning

204

Överföring till 5:10

-600

Förslag 2001

10 781

3.8.14 5:14 Utrikespolitiska Institutet

Tabell 3.32 Anslagsutveckling för 5:14 Utrikespolitiska

Institutet

Tusental kronor

1999

Utfall

10 216

Anslags-

sparande

2000

Anslag

11 511

Utgifts-

prognos

11 511

2001

Förslag

11 710

2002

Beräknat

10 699

2003

Beräknat

10 913

Anslaget finansierar Utrikespolitiska institutet

(UI), vars verksamhet syftar till att främja

intresset för internationella frågor samt öka

kunskapen om detta ämne genom forskning och

information till allmänheten.

Regeringens överväganden

Utrikespolitiska Institutets verksamhet under

budgetåret 1999 har främst bedrivits med

följande fyra inriktningar: forskning, utbildning,

program- och konferensverksamhet,

publikationer samt bibliotek och arkiv.

En samlad bedömning av effekterna av

institutets verksamhet är att UI på samtliga fyra

verksamhetsområden spelar en viktig roll i

främjandet av intresset för och uppbyggnaden av

kunskap kring internationella frågor.

UI:s verksamhet har de senaste fem åren gått

med underskott som finansierats med

anslagssparande. Bokslutet för år 1999 innebär

ett underskott på 2 168 000 kr, jämfört med 1998

då underskottet var 603 000 kr.

Huvudförklaringarna till det senaste årets

underskott är ett sämre försäljningsresultat än

beräknat, ökade personalkostnader samt ökade

avskrivningar. Därtill pekar UI på ett långsiktigt

strukturellt underskott i verksamheten (bl a

hyreshöjningar samt stigande

personalkostnader).

UD:s bidrag till UI för verksamhetsåret 2000

ökade temporärt till följd av UI:s prekära

finansiella situation.

Ett villkor för förra årets ökning var att en

tätare dialog mellan UI och UD om Institutets

framtid utvecklades samt att UI:s arbete med att

finna externa finansiärer intensifierades. UI:s

arbete med att säkerställa en högre grad av extern

finansiering har inte lett till några mer

substantiella tillskott.

Beslut om ett eventuellt förnyat extra bidrag

från UD för år 2001, bör fattas i ljuset av en

bedömning av dels konsekvenserna av en

eventuell avveckling av verksamhet, dels

möjligheterna för UI att på medel- och lång sikt

utvecklas i riktning mot ett större oberoende vad

gäller statliga medel, dels Sveriges behov av ett

oberoende institut som UI, särskilt i ett EU-

ordförandeskapsperspektiv.

Regeringens överväganden

Behovet av en långsiktig strategi för UI:s

framtida finansiering kvarstår. Mot bakgrund av

UI:s svåra finansiella situation och de särskilda

krav som ställs på Institutet till följd av Sveriges

EU-ordförandeskap våren 2001 gör regeringen

bedömningen att den tillfälliga förstärkningen

som gjordes av anslaget år 2000 bör kvarstå för år

2001. Ökningen föreslås att även för år 2001

finansieras genom en tillfällig omfördelning från

anslaget 5:15 till anslaget 5:14. Detta belopp

återförs till anslaget 5:15 år 2002.

För år 2001 har anslaget beräknats till

11 710 000 kronor.

Tabell 3.33 Beräkning av anslaget 5:14 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

10 311

Pris- och löneomräkning

199

Omfördelning från 5:15

1 200

Förslag 2001

11 710

3.8.15 5:15 Forskningsverksamhet av

särskild utrikes- och

säkerhetspolitisk betydelse

Tabell 3.34 Anslagsutveckling för 5:15

Forskningsverksamhet av särskild utrikes- och

säkerhetspolitisk betydelse

Tusental kronor

1999

Utfall

4 925

Anslags-

sparande

1 394

2000

Anslag

4 493

Utgifts-

prognos

5 510

2001

Förslag

4 603

2002

Beräknat

5 907

2003

Beräknat

6 026

Anslaget finansierar dels forskarprogrammet på

Utrikespolitiska Institutet (UI) som bedrivs

enligt särskilt avtal mellan UI och staten, dels ett

temporärt extra bidrag till UI till följd av

Institutets prekära finansiella situation (se under

anslaget 5:14 ovan). En del av anslaget används

också för forskning om europeisk säkerhet

inklusive utbytestjänstgöring med

Utrikesdepartementet och internationell

seminarieverksamhet i samarbete med

Totalförsvarets forskningsinstitut eller andra

forskningsinstitut.

Regeringens överväganden

Forskarprogrammet vid UI sysselsatte under

1999 sammanlagt ett dussintal forskare och

gästforskare och ledde till publicering av

forskningsrapporter samt till

doktorsavhandlingar, konferenser och

seminarier. Programmets effekter har i

förhållande till anslagets storlek varit betydande.

Programmet har genom sin placering vid UI bl a

kompletterat den forskning som bedrivs av UI:s

tillsvidareanställda forskare och lett till

synergieffekter som förbättrat möjligheterna för

en vidareutveckling av UI:s

forskningsverksamhet.

Mot bakgrund av den aktuella svåra finansiella

situationen för UI samt de särskilda krav som

ställs på Institutet till följd av Sveriges EU-

ordförandeskap våren 2001 gör regeringen

bedömningen att förra årets förändringar inom

anslagsfördelningen bör kvarstå för budgetåret

2001. Regeringen föreslår att de medel som

avsatts för direktstöd till enskilda forskare under

verksamhetsåret 2001 används för att finansiera

den föreslagna ökningen av anslaget till UI för år

2001.

För år 2001 har anslaget beräknats till

4 603 000 kronor.

Tabell 3.35 Beräkning av anslaget 5:15 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

5 693

Pris- och löneomräkning

110

Omfördelning till 5:14

-1 200

Förslag 2001

4 603

3.8.16 5:16 Inspektionen för strategiska

produkter

Tabell 3.36 Anslagsutveckling för 5:16 Inspektionen för

strategiska produkter

Tusental kronor

1999

Utfall

16 078

Anslags-

sparande

882

2000

Anslag

17 375

Utgifts-

prognos

17 995

2001

Förslag

17 404

2002

Beräknat

17 769

1

2003

Beräknat

18 159

2

1 Motsvarar 17 404 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 17 404 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar Inspektionen för strategiska

produkter (ISP) vilken ansvarar för den kontroll

som föreskrivs i lagen (1992:1300) om

krigsmateriel och lagen (1998:397) om

strategiska produkter med tillhörande

förordningar, samt rådets förordning (EG) nr

3381/94 av den 19 december 1994 om

upprättandet av en gemenskapsordning för

kontroll av varor med dubbla

användningsområden. Inspektionen skall också

vara nationell myndighet inom ramen för FN:s

förbud mot kemiska vapen (CWC).

Inspektionen prövar förvaltningsärenden

avseende kontroll av krigsmateriel och varor med

dubbla användningsområden.

En annan huvuduppgift för ISP är

informationsverksamhet på exportkontrollens

område.

Inspektionen har till sitt förfogande dels det

parlamentariskt sammansatta

exportkontrollrådet, dels det

tekniskvetenskapliga rådet.

Kostnader för verksamheten täcks av avgifter

som redovisas mot särskild inkomsttitel på

statsbudgeten. Avgiften tas ut av företag vars

produkter omfattas av kontrollen över

krigsmateriel och varor med dubbla

användningsområden. Statskontoret har på

regeringens begäran granskat avgiftssystemet

och lämnat vissa förslag på ändringar.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.37 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(Som inte får

disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

16 912

16 912

Prognos 2000

18 123

18 123

Budget 2001

18 661

18 661

Regeringens överväganden

Det är regeringens bedömning att ISP säkerställt

att exportkontrollens syften uppnåtts samt att

Sveriges internationella åtaganden fullföljs inom

ramen för ISP:s verksamhetsområde.

Det ökade samarbetet mellan europeiska

länder förväntas medföra en gradvis konvergens i

den förda politiken. Samtidigt medför

utvecklingen att inslaget av internationellt

samarbete på exportkontrollområdet ökar

betydligt i omfattning.

Regeringen finner det väsentligt att ISP

fortsätter att förnya verksamheten i syfte att leva

upp till de ökade kraven på extern

informationsgivning, den ökade omfattningen av

internationellt samarbete på området samt den

fortsatta utvecklingen av

licenshanteringssystemet. Anslaget föreslås

uppgå till 17 404 000 kronor budgetåret 2001.

För år 2001 har anslaget beräknats till

17 404 000 kronor.

Tabell 3.38 Beräkning av anslaget 5:16 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

17 375

Pris- och löneomräkning

232

Teknisk justering

-203

Förslag 2001

17 404

3.8.17 5:17 Europainformation m.m.

Tabell 3.39 Anslagsutveckling för 5:17 Europainformation

m.m.

Tusental kronor

1999

Utfall

18 263

Anslags-

sparande

8 757

2000

Anslag

21 800

Utgifts-

prognos

30 557

2001

Förslag

21 800

2002

Beräknat

7 800

2003

Beräknat

7 800

Anslaget finansierar informationsverksamhet om

den europeiska integrationen. En viktig uppgift

är att bedriva ett aktivt informationsarbete om

regeringens EU-politik och om aktuella EU-

frågor. En annan uppgift är att göra information

tillgänglig för en bred allmänhet och tillgodose

de behov som finns av att följa EU-arbetet.

Informationsansvaret omfattar EU-arbetet inom

hela Regeringskansliet. Allmänheten är den

primära målgruppen för informatonsinsatserna.

Verksamheten består bland annat av

produktion av informationsmaterial om svensk

EU-politik och EU-samarbetet, webbplats,

seminarier, fördelning av projektbidrag och

praktisk information om euron. Syftet är att öka

kunskaperna om EU och om den politik

regeringen för i EU för att på så sätt stimulera

Europadebatten. Kunskaper om EU-samarbetet

är en förutsättning för att medlemskapet skall

kunna utnyttjas till fullo av såväl enskilda som

företag och organisationer.

Regeringens överväganden

Anslaget syftar till att öka kunskaperna hos den

svenska allmänheten om regeringens EU-politik

och om aktuella EU-frågor.

Information om EU till den svenska

allmänheten har fortsatt hög prioritet och

bedrivs med hög ambitionsnivå. Till de

sakområden som prioriteras i

informationsarbetet hör EU:s framtid med

reformfrågorna och utvidgningen samt den RK-

gemensamma informations- och

kultursatsningen i samband med

ordförandeskapet.

Det informationsarbete som hittills har

bedrivits, med bland annat en ökad produktion

och bredare spridning av information om

regeringens EU-politik och aktuella frågor, har i

stort uppfyllt de mål som sattes upp för

verksamheten

En förändring i verksamheten är att anslaget

under en treårsperiod (1999-2001) också ska

användas för praktisk information om euron.

Målet är att öka kunskaperna om euron bland

allmänheten och hos små och medelstora företag

om hur de kan påverkas av den nya valutan.

Till det mest prioriterade området under 2001

hör information om Sveriges ordförandeskap i

EU:s ministerråd. Anslaget för år 2001 är

beräknat så att regeringen skall kunna bedriva en

informationsverksamhet med fortsatt hög

ambitionsnivå som riktar sig till den svenska

allmänheten.

Anslaget beräknas för år 2001 uppgå till

samma belopp som 2000. För år 2002 ska en ny

helhetsbedömning göras av behovet av EU-

information till den svenska allmänheten. Sverige

har då varit medlem i EU i sju år och ordförande

i EU för första gången. Den efterfrågan på

information som förutses i samband med

ordförandeskapet kommer sannolikt därefter att

ändra karaktär.

En avvägning av hur inriktningen på och

ansvaret för informationsverksamheten ska se ut

och vilka resurser som krävs framöver måste

avgöras utifrån efterfrågan och det behov som då

och i framtiden kan finnas av särskilda

satsningar. Till detta avser regeringen

återkomma.

Tabell 3.40 Beräkning av anslaget 5:17 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

21 800

Förslag 2001

21 800

3.8.18 5:18 Föreningen Norden

Tabell 3.41 Anslagsutveckling för 5:18 Föreningen Norden

Tusental kronor

1999

Utfall

7 128

Anslags-

sparande

2000

Anslag

7 128

Utgifts-

prognos

7 128

2001

Förslag

7 128

2002

Beräknat

7 128

2003

Beräknat

7 128

Från anslaget utbetalas medel till Föreningen

Nordens verksamhet. Föreningen Norden

bedriver en omfattande informationsverksamhet

som kan utnyttjas för att göra det nordiska

regeringssamarbetet mer känt.

Regeringen har under 1998, 1999 och 2000

genom särskilda beslut beviljat stöd till

informationsverksamheten vid Arena Norden.

Nordiska ministerrådet beslutade 1999 att

etablera s.k. informationsfönster, där

information om det nordiska samarbetet kan

tillhandahållas, i Stockholm, Oslo och

Köpenhamn. Ett avtal har ingåtts mellan

ministerrådet och Föreningen Norden/ Arena

Norden om driften av en sådan

informationsverksamhet i Stockholm.

Verksamheten startade i maj 2000.

Regeringens överväganden

Regeringen anser att Föreningen Nordens

verksamhet är värdefull och fyller en väsentlig

funktion då det gäller att sprida information och

ge det nordiska samarbetet en folklig förankring.

Föreningen är också en central samarbetspartner

vid genomförandet av samnordiska

aktiviteter/program.

För år 2001 har anslaget beräknats till

7 128 000 kronor.

Tabell 3.42 Beräkning av anslaget 5:18 för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

7 128

Förslag 2001

7 128

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

2

7

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

8

9

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

12

11

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

2

39

40