Regeringens proposition

2000/01:44

Föräldraförsäkring och föräldraledighet

Prop.

2000/01:44

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 14 december 2000

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Ingela[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås vissa ändringar i lagen om allmän försäkring (1962:381)

 och föräldraledighetslagen (1995:584) i syfte att ytterligare förbättra

föräldrars möjligheter att kombinera familj och arbete. Genom att göra

föräldraförsäkringen ännu mer flexibel och samtidigt förlänga tiden med

föräldrapenning ges föräldrar möjligheter att förkorta arbetstiden även med små

barn. Propositionen är ytterligare ett steg i regeringens ambitioner att

förbättra för barnfamiljerna och inte minst öka tryggheten för ensamstående

föräldrar.

I propositionen föreslås att föräldrapenningen förlängs med 30 dagar med

ersättning motsvarande förälderns sjukpenning. Sammanlagt 60 dagar med

ersättning motsvarande förälderns sjukpenning reserveras för vardera modern

respektive fadern.

Vidare föreslås att en femte förmånsnivå motsvarande en åttondels förmån införs

i föräldraförsäkringen. Motsvarande rätt till ledighet införs i

föräldraledighetslagen.

Härutöver föreslås nya förmåner inom den tillfälliga föräldrapenningen.

En ny förmån motsvarande faderns särskilda dagar i samband med barns födelse

eller adoption föreslås. En annan försäkrad än en fader eller moder som avstår

från förvärvsarbete föreslås i vissa situationer kunna ges rätt till tillfällig

föräldrapenning under högst tio dagar för att i samband med barns födelse eller

adoption närvara vid förlossningen, sköta hemmet eller vårda barn. Dessutom

föreslås att när en förälder inte kan vårda sitt barn på grund av egen sjukdom

eller smitta och får sjukpenning, sjuklön eller motsvarande ersättning eller

smittbärarpenning skall en annan försäkrad som vårdar barnet kunna ges rätt till

 tillfällig föräldrapenning. Vidare föreslås att kontaktdagar återinförs inom

den tillfälliga föräldrapenningen. Föräldrar som avstår från förvärvsarbete i

samband med besök i barnets skola eller fritidshem föreslås få rätt till

tillfällig föräldrapenning under en dag per barn och år för barn som fyllt sex

men inte tolv år.

Dessutom föreslår regeringen att försäkringsskyddet vid spädbarnsdöd förbättras.

 När ett barn avlidit och föräldrarna får ytterligare ett barn förlängs det

tvååriga särskilda försäkringsskyddet för beräkning av föräldrapenning oavsett

om det tidigare barnet avled före eller efter det att kvinnan blir gravid på

nytt. Förutsättningen för förlängt skydd skall dock vara att det tidigare barnet

 om det hade levt skulle ha varit yngre än ett år och nio månader när kvinnan

blir gravid på nytt.

Slutligen föreslås följande förändringar avseende bestämmelserna om

föräldraledighet. Vid förkortning av arbetstiden får ledigheten spridas över

arbetsveckans samtliga dagar eller förläggas till en eller vissa av

arbetsveckans dagar. Om arbetsgivaren och arbetstagaren inte kommer överens om

hur ledigheten skall tas ut vid förkortad arbetstid, skall arbetsgivaren

förlägga ledigheten på det sätt som arbetstagaren önskar. Detta gäller under

förutsättning att verksamheten hos arbetsgivaren kan fortgå utan påtaglig

störning. Dessutom förtydligas föräldraledighetslagen på så sätt att det klarare

 framgår att en förälder som är delledig utan föräldrapenning har rätt till

förkortning av sin arbetstid med upp till en fjärdedel för vård av barn.

Ändringarna föreslås - såvitt avser förlängning av föräldrapenningen och ny

förmånsnivå inom föräldraförsäkringen samt motsvarande ändringar i

föräldraledighetslagen - träda i kraft den 1 januari 2002 och i övriga delar den

 1 juli 2001.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Lagtext 6

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381)

om allmän försäkring 6

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381)

om allmän försäkring 15

2.3 Förslag till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584) 17

2.4 Förslag till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584) 20

3 Ärendet och dess beredning 21

4 Bakgrund 22

5 Förlängning av föräldrapenningen 24

6 Ny förmånsnivå inom föräldraförsäkringen 26

7 Nya förmåner inom den tillfälliga föräldrapenningen 28

7.1 Ny förmån motsvarande faderns särskilda dagar

i samband med barns födelse eller adoption 28

7.2 Utvidgning av rätten till tillfällig föräldrapenning 30

7.3 Kontaktdagar 33

8 Förbättrat försäkringsskydd vid spädbarnsdöd 34

9 Förläggning av delledighet enligt föräldraledighetslagen 36

10 Konsekvenser 39

10.1 Föräldraförsäkringen 39

10.2 Föräldraledighetslagen 40

11 Författningskommentar 42

11.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381)

om allmän försäkring 42

11.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381)

om allmän försäkring 46

11.3 Förslaget till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584)

46

11.4 Förslaget till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584)

47

Bilaga 1 Arbetstidskommitténs lagförslag 48

Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig

över betänkandet Arbetstid - längd förläggning

inflytande (SOU 1996:145) 49

Bilaga 3 Lagförslag i promemorian om en utvidgning av rätten

till tillfällig föräldrapenning 50

Bilaga 4 Lagförslag i promemorian om vissa frågor avseende

föräldraförsäkringen, föräldraledigheten och

barnårsrätten 52

Bilaga 5 Förteckning över remissinstanser avseende

promemorian i bilaga 3 65

Bilaga 6 Förteckning över remissinstanser avseende

promemorian i bilaga 4 66

Bilaga 7 Lagförslag i lagrådsremissen 67

Bilaga 8 Lagrådets yttrande 68

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträdet

den 14 december 2000 69

1

Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

3. lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584),

4. lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584).

2

Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 1-3, 6, 7, 8, 10, 11 a, 12-14, 16 och 18 §§

lagen (1962:381) om allmän försäkring1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

1 §2

En försäkrad förälder har rätt till föräldrapenning och tillfällig

föräldrapenning (föräldrapenningförmåner) enligt detta kapitel.

Föräldrapenningförmåner utges för vård av barn endast om barnet är bosatt i

riket.

Vid adoption av barn får barnet anses bosatt i riket om de blivande

adoptivföräldrarna är bosatta i riket.

Regeringen får förordna att tillfällig föräldrapenning, med undantag för förmån

enligt 10 § fjärde stycket, får utges även till en förälder som är bosatt i

Danmark, Finland eller Norge för vård av barn bosatt i något av dessa länder.

Regeringen får förordna att tillfällig föräldrapenning, med undantag för förmån

enligt 10 § fjärde eller femte stycket, får utges även till en förälder som är

bosatt i Danmark, Finland eller Norge för vård av barn bosatt i något av dessa

länder.

2 §3

Vid tillämpning av bestämmelserna i detta kapitel likställs med förälder

a) rättslig vårdnadshavare som inte är förälder och som har vård om barnet,

b) den som med socialnämndens medgivande har tagit emot ett barn för

stadigvarande vård och fostran i syfte att adoptera det,

c) den med vilken en förälder är eller har varit gift eller har eller har haft

barn, om de varaktigt bor tillsammans.

Vid tillämpning av 10, 10 a och 11 §§ likställs med förälder även

a) den som en förälder bor tillsammans med under äktenskapsliknande

förhållanden,

b) den som har tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i sitt

hem.

Vid tillämpning av 12-18 §§ likställs med förälder även den till vilken rätt

till tillfällig föräldrapenning överlåtits enligt 11 a §.

Vid tillämpning av 12-18 §§ likställs med förälder även den som har fått rätt

till tillfällig föräldrapenning enligt 11 a §. Detsamma gäller vid tillämpningen

 av 12 § och 14-18 §§ den som har fått rätt till tillfällig föräldrapenning

enligt 10 § femte stycket.

3 §4

Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse utges under högst 450 dagar

sammanlagt för föräldrarna.

Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse utges under högst 480 dagar

sammanlagt för föräldrarna.

Vid flerbarnsbörd utges föräldrapenning under ytterligare 180 dagar för varje

barn utöver det första.

Om föräldrarna gemensamt har vårdnaden om barnet, har varje förälder rätt att

uppbära föräldrapenning under hälften av den i första och andra styckena angivna

 tiden.

En förälder som ensam har vårdnaden om barnet har rätt att själv uppbära

föräldrapenningen under hela den tid som anges i första och andra styckena.

Detsamma gäller om föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet men den andra

föräldern inte har rätt till föräldrapenning.

Om en förälder på grund av sjukdom eller handikapp varaktigt saknar förmåga att

vårda barnet har den andra föräldern rätt att själv uppbära föräldrapenningen

under hela den tid som anges i första och andra styckena.

En förälder kan avstå rätt att uppbära föräldrapenning till förmån för den andra

 föräldern med undantag för föräldrapenning med belopp motsvarande förälderns

sjukpenning såvitt avser en tid om 30 dagar för varje barn, eller vid

flerbarnsbörd, för barnen gemensamt. Ett avstående från rätt att uppbära

föräldrapenning görs genom skriftlig anmälan till försäkringskassan.

En förälder kan avstå rätt att uppbära föräldrapenning till förmån för den andra

 föräldern med undantag för föräldrapenning med belopp motsvarande förälderns

sjukpenning såvitt avser en tid om 60 dagar för varje barn, eller vid

flerbarnsbörd, för barnen gemensamt. Ett avstående från rätt att uppbära

föräldrapenning görs genom skriftlig anmälan till försäkringskassan.

Föräldrapenning utges längst till dess barnet har fyllt åtta år eller till den

senare tidpunkt då barnet har avslutat det första skolåret.

6 §5

Hel föräldrapenning utgör lägst 60 kronor om dagen (garantinivå).

Föräldrapenning för de första 180 dagarna utges med belopp motsvarande

förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket, om föräldern under minst

240 dagar i följd före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten härför har

 varit försäkrad för en sjukpenning över garantinivån och skulle ha varit det om

 försäkringskassan känt till samtliga förhållanden.

Utöver vad som anges i andra stycket utges föräldrapenning för 180 dagar med

belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket, och 90

 dagar med belopp enligt garantinivån.

Vid flerbarnsbörd utges föräldrapenning enligt 3 § andra stycket för 90 dagar

med belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket,

och 90 dagar med belopp enligt garantinivån. För varje barn utöver det andra

utges dock föräldrapenning för samtliga dagar enligt 3 § andra stycket med

belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket.

När föräldrapenning enligt andra-fjärde styckena skall utges med belopp

motsvarande förälderns sjukpenning, skall beräkningen ske enligt 3 kap. med

undantag av 5 § fjärde-sjunde styckena samt 10 a och 10 b §§.

Utan hinder av vad som föreskrivs i andra-fjärde styckena skall, om förälderns

sjukpenninggrundande inkomst har sänkts enligt 3 kap. 5 § tredje stycket 5,

föräldrapenningen till dess barnet fyller två år beräknas lägst på grundval av

den sjukpenninggrundande inkomst som gällde innan sänkningen skedde eller den

högre inkomst som löneutvecklingen inom yrkesområdet därefter föranleder, om

föräldern avstår från förvärvsarbete för vård av barn. Är kvinnan gravid på nytt

 innan barnet uppnått ett år och nio månaders ålder, skall föräldrapenningen

även fortsättningsvis beräknas på motsvarande sätt. Detsamma gäller vid adoption

 av barn som sker inom två år och sex månader efter det att det föregående

barnet fötts eller adopterats.

Utan hinder av vad som föreskrivs i andra-fjärde styckena skall, om förälderns

sjukpenninggrundande inkomst har sänkts enligt 3 kap. 5 § tredje stycket 5,

föräldrapenningen till dess barnet fyller två år beräknas lägst på grundval av

den sjukpenninggrundande inkomst som gällde innan sänkningen skedde eller den

högre inkomst som löneutvecklingen inom yrkesområdet därefter föranleder, om

föräldern avstår från förvärvsarbete för vård av barn. Är kvinnan gravid på nytt

 innan barnet uppnått eller skulle ha uppnått ett år och nio månaders ålder,

skall föräldrapenningen även fortsättningsvis beräknas på motsvarande sätt.

Detsamma gäller vid adoption av barn som sker inom två år och sex månader efter

det att det föregående barnet fötts eller adopterats.

7 §6

Hel föräldrapenning för dag utges när föräldern inte förvärvsarbetar. Tre

fjärdedels, halv eller en fjärdedels föräldrapenning utges när föräldern

förvärvsarbetar högst en fjärdedel, hälften respektive tre fjärdedelar av normal

 arbetstid.

Hel föräldrapenning för dag utges när föräldern inte förvärvsarbetar. Tre

fjärdedels, halv, en fjärdedels eller en åttondels föräldrapenning utges när

föräldern förvärvsarbetar högst en fjärdedel, hälften, tre fjärdedelar

respektive sju åttondelar av normal arbetstid.

Vid tillämpning av första stycket skall som förvärvsarbete inte betraktas vård

av barn, som har tagits emot för stadigvarande vård och fostran i förälderns

hem. Vårdar föräldern ett sådant barn och betalas ersättning för vården, skall

vid beräkningen enligt 6 § av föräldrapenning bortses från den del av den

sjukpenninggrundande inkomsten som grundas på ersättningen för vården.

8 §7

Föräldrapenning får utges med belopp som motsvarar hel, tre fjärdedels, halv

eller en fjärdedels garantinivå när föräldern arbetar högst tre fjärdedelar av

normal arbetstid.

Föräldrapenning får utges med belopp som motsvarar hel, tre fjärdedels, halv, en

 fjärdedels eller en åttondels garantinivå när föräldern arbetar högst sju

åttondelar av normal arbetstid.

10 §8

En förälder har rätt till tillfällig föräldrapenning för vård av ett barn, som

inte har fyllt tolv år, om föräldern behöver avstå från förvärvsarbete i samband

 med

1. sjukdom eller smitta hos barnet,

2. sjukdom eller smitta hos barnets ordinarie vårdare,

3. besök i samhällets förebyggande barnhälsovård,

4. vårdbehov som uppkommer till följd av att barnets andra förälder besöker

läkare med ett annat barn till någon av föräldrarna, under förutsättning att

sistnämnda barn omfattas av bestämmelserna om tillfällig föräldrapenning.

För vård av ett barn vars levnadsålder understiger 240 dagar utges tillfällig

föräldrapenning enligt första stycket endast om tillsynen av barnet är

stadigvarande ordnad eller om barnet vårdas på sjukhus. För vård av ett barn som

 är äldre än som nyss sagts utges tillfällig föräldrapenning enligt första

stycket inte för tid under vilken annars föräldrapenning skulle ha uppburits;

undantag gäller dock om barnet vårdas på sjukhus. Med vård på sjukhus jämställs

tillfällig vård i övergångsboende för barn som omfattas av 1 § lagen (1993:387)

om stöd och service till vissa funktionshindrade.

En förälder till barn som omfattas av 1 § lagen (1993:387) om stöd och service

till vissa funktionshindrade har rätt till tillfällig föräldrapenning från

barnets födelse till dess att det fyller sexton år även när föräldern avstår

från förvärvsarbete i samband med föräldrautbildning, besök i barnets skola

eller besök i förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg i vilken barnet deltar

(kontaktdagar).

En förälder har rätt till tillfällig föräldrapenning från och med det kalenderår

 under vilket barnet fyller sex år till och med det kalenderår under vilket

barnet fyller elva år även när föräldern avstår från förvärvsarbete i samband

med besök i barnets skola eller fritidshem (kontaktdagar). En förälder till barn

 som omfattas av 1 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa

funktionshindrade har dock rätt till tillfällig föräldrapenning för kontaktdagar

 från barnets födelse till dess att det fyller sexton år när föräldern avstår

från förvärvsarbete i samband med föräldrautbildning, besök i barnets skola

eller besök i förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg i vilken barnet deltar.

Rätt till tillfällig föräldrapenning tillkommer även en fader som avstår från

förvärvsarbete i samband med barns födelse för att närvara vid förlossningen,

biträda i hemmet eller vårda barn. Motsvarande gäller i tillämpliga delar för en

 fader vid adoption av barn, om barnet inte fyllt tio år. Som adoption anses

även att någon tar emot ett barn i avsikt att adoptera det.

Rätt till tillfällig föräldrapenning tillkommer även en fader som avstår från

förvärvsarbete i samband med barns födelse för att närvara vid förlossningen,

sköta hemmet eller vårda barn. Motsvarande gäller i tillämpliga delar för en

fader vid adoption av barn, om barnet inte fyllt tio år. Som adoption anses även

 att någon tar emot ett barn i avsikt att adoptera det.

Försäkringskassan kan besluta att en annan försäkrad än en fader eller moder som

 avstår från förvärvsarbete i samband med barns födelse eller adoption skall få

rätt till tillfällig föräldrapenning för de ändamål som anges i fjärde stycket.

Detta gäller om det inte finns någon fader som har rätt till tillfällig

föräldrapenning, om modern är avliden eller om fadern avstår från sin rätt till

tillfällig föräldrapenning enligt fjärde stycket. Fadern kan avstå från sin rätt

 till tillfällig föräldrapenning om han inte kan nyttja sin rätt eller om det

annars skulle vara oskäligt att inte låta honom avstå från sin rätt till

tillfällig föräldrapenning.

11 a §9

En förälder får överlåta rätt till tillfällig föräldrapenning för vård av ett

barn till en annan försäkrad som i stället för föräldern avstår från

förvärvsarbete för vård av barnet

a) i samband med sjukdom eller smitta hos barnet, och,

b) när det gäller barn som avses i 10 § och 11 § första stycket, sjukdom eller

smitta hos barnets ordinarie vårdare.

Försäkringskassan kan, efter medgivande av en förälder, besluta att en annan

försäkrad som i stället för föräldern avstår från förvärvsarbete skall få rätt

till tillfällig föräldrapenning i de fall som anges i första stycket. Som

villkor för detta gäller dels att föräldern på grund av egen sjukdom eller

smitta inte kan vårda barnet, dels att föräldern inte får tillfällig

föräldrapenning endast av det skälet att han eller hon för samma tid får sådan

ersättning som avses i 17 § första stycket eller smittbärarpenning enligt lagen

(1989:225) om ersättning till smittbärare.

12 §10

Tillfällig föräldrapenning enligt 10 § första stycket och 10 a § utges under

sammanlagt högst 60 dagar för varje barn och år. Tillfällig föräldrapenning

enligt 11 § utges under högst 60 dagar för varje barn och år. Om föräldern

behöver avstå från förvärvsarbete av skäl som anges i 10 § första stycket 1, 3

och 4 och 10 a § utges tillfällig föräldrapenning under ytterligare högst 60

dagar för varje barn och år.

Tillfällig föräldrapenning enligt 10 § tredje stycket utges under högst tio

dagar per barn och år.

Tillfällig föräldrapenning enligt 10 § fjärde stycket utges under högst tio

dagar per barn. Sådan tillfällig föräldrapenning utges inte för tid efter

sextionde dagen efter barnets hemkomst efter förlossningen. Vid adoption räknas

tiden från den tidpunkt föräldrarna fått barnet i sin vård.

Tillfällig föräldrapenning enligt 10 § tredje stycket första meningen utges

under en dag per barn och år. Har ersättning för sådana dagar inte tagits ut

under ett eller flera år får den tas ut under följande år dock senast det år

barnet fyller elva år. I fall som avses i 10 § tredje stycket andra meningen

utges tillfällig föräldrapenning under högst 10 dagar per barn och år.

Tillfällig föräldrapenning enligt 10 § fjärde eller femte stycket utges under

högst tio dagar per barn och utges inte för tid efter sextionde dagen efter

barnets hemkomst efter förlossningen. Vid adoption räknas tiden från den

tidpunkt föräldrarna fått barnet i sin vård.

Uppbär en förälder oavkortade löneförmåner under tid då han bedriver studier,

jämställs avstående från studier med avstående från förvärvsarbete vid

tillämpning av bestämmelserna om tillfällig föräldrapenning, i den mån föräldern

 går miste om löneförmånerna.

13 § 11

För att styrka det särskilda vård- eller tillsynsbehov som avses i 11 § första

stycket skall läkarutlåtande inges.

Försäkringskassan får när det finns skäl till det kräva att särskilt utlåtande

inges för att styrka barnets eller den ordinarie vårdarens sjukdom, smitta eller

 funktionshinder som avses i 10 eller 10 a §.

Försäkringskassan får när det finns skäl till det kräva att särskilt utlåtande

inges för att styrka barnets eller den ordinarie vårdarens sjukdom, smitta eller

 funktionshinder som avses i 10 eller 10 a § eller en förälders sjukdom eller

smitta enligt 11 a § andra stycket.

Försäkringskassan får även kräva att en förälder styrker sin rätt till

tillfällig föräldrapenning i fall som avses i 10 § andra stycket andra meningen

eller 11 § tredje stycket andra meningen genom särskilt intyg av arbetsgivare

eller annan som kan ge upplysning om arbetsförhållan-dena. Därjämte får krävas

att en förälder styrker sin rätt till föräldrapenningförmån i samband med

föräldrautbildning eller deltagande i en behandling av ett sjukt eller

funktionshindrat barn genom intyg av den som anordnat utbildningen eller

ordinerat behandlingen.

14 §12

Hel tillfällig föräldrapenning utges till en förälder som avstår från

förvärvsarbete. Tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels tillfällig

föräldrapenning utges till en förälder som arbetar högst en fjärdedel, hälften

respektive tre fjärdedelar av den tid han skulle ha arbetat om han inte vårdat

barnet. Bestämmelserna i 7 § andra stycket gäller i tillämpliga delar även i

fråga om tillfällig föräldrapenning.

Hel tillfällig föräldrapenning utges till en förälder som avstår från

förvärvsarbete. Tre fjärdedels, halv, en fjärdedels eller en åttondels

tillfällig föräldrapenning utges till en förälder som arbetar högst en

fjärdedel, hälften, tre fjärdedelar respektive sju åttondelar av den tid

föräldern skulle ha arbetat om han eller hon inte vårdat barnet. Bestämmelserna

i 7 § andra stycket gäller i tillämpliga delar även i fråga om tillfällig

föräldrapenning.

Om inte annat följer av tredje eller fjärde stycket eller 14 a § skall till

grund för beräkningen av beloppet för hel tillfällig föräldrapenning för dag

läggas det tal som erhålls när 80 procent av den sjukpenninggrundande inkomsten

av anställning delas med årsarbetstiden. Vid beräkningen tillämpas 3 kap. 10 a §

 andra-fjärde styckena på motsvarande sätt för den tid som förmånen avser.

Skall tillfällig föräldrapenning utges på grundval av inkomst av annat

förvärvsarbete beräknas hel förmån för dag efter 80 procent av den fastställda

sjukpenninggrundande inkomsten, delad med 365. Beloppet avrundas till närmaste

hela krontal.

Skall tillfällig föräldrapenning utges på grundval av sjukpenninggrundande

inkomst av såväl anställning som annat förvärvsarbete beräknas den del av

förmånen som svarar mot inkomst av anställning enligt andra stycket medan den

del av förmånen som svarar mot inkomst av annat förvärvsarbete beräknas enligt

tredje stycket.

16 §13

Föräldrapenningförmåner får inte utges till båda föräldrarna för samma barn och

tid i annat fall än som anges i 4 § andra stycket och 10 § tredje och fjärde

styckena. Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse får inte heller

utges om det för samma barn och tid utges en motsvarande förmån enligt utländsk

lagstiftning.

Föräldrapenningförmåner får inte utges till båda föräldrarna för samma barn och

tid i annat fall än som anges i 4 § andra stycket och 10 § tredje, fjärde och

femte styckena. Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse får inte

heller utges om det för samma barn och tid utges en motsvarande förmån enligt

utländsk lagstiftning.

Tillfällig föräldrapenning får utges till båda föräldrarna för samma barn och

tid, om båda följer med ett barn till läkare när barnet lider av allvarlig

sjukdom. Detsamma gäller om båda föräldrarna, som en del i behandlingen av

barnet, behöver delta i läkarbesök eller i någon av läkare ordinerad behandling.

Oavsett antalet barn utges till en förälder inte mer än sammanlagt hel

föräldrapenning per dag.

18 §14

Bestämmelserna i 3 kap. 6 §, 13 § första stycket, 16 § första-femte styckena och

 17 § första stycket b samt andra stycket tillämpas även i fråga om

föräldrapenningförmåner. Bestämmelserna i 3 kap. 15 § och 17 § första stycket a

tillämpas även i fråga om tillfällig föräldrapenning.

Vid beräkning av antalet dagar med rätt till föräldrapenningförmån anses en dag

med tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels föräldrapenning som motsvarande

andel av en dag.

Vid beräkning av antalet dagar med rätt till föräldrapenningförmån anses en dag

med tre fjärdedels, halv, en fjärdedels eller en åttondels föräldrapenning som

motsvarande andel av en dag.

Om en föräldrapenningförmån tillkommer en förälder som inte har fyllt 18 år, får

 försäkringskassan på framställning av socialnämnden besluta att

föräldrapenningen helt eller delvis skall utbetalas till annan person eller till

 nämnden att användas till förälderns och familjens nytta.

Är en kvinna vid tiden för förlossningen intagen i kriminalvårdsanstalt eller

ett hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av

unga, får försäkringskassan på framställning av föreståndaren för inrättningen

besluta, att den föräldrapenning som tillkommer kvinnan skall utbetalas till

föreståndaren för att användas till kvinnans och barnets nytta.

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001 i fråga om 1, 2, 6, 10, 11 a, 12, 13

 och 16 §§ och i övrigt den 1 januari 2002.

2. I fråga om 1 §, 2 § tredje stycket andra meningen, 3 §, 10 § femte stycket,

12 § tredje stycket och 16 § gäller äldre föreskrifter fortfarande dels för barn

 som är födda före ikraftträdandet, dels för adopterade barn som är adopterade

före ikraftträdandet.

2.2

Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring1 skall

 ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

6 §2

Hel föräldrapenning utgör lägst 60 kronor om dagen (garantinivå).

Föräldrapenning för de första 180 dagarna utges med belopp motsvarande

förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket, om föräldern under minst

240 dagar i följd före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten härför har

 varit försäkrad för en sjukpenning över garantinivån och skulle ha varit det om

 försäkringskassan känt till samtliga förhållanden.

Utöver vad som anges i andra stycket utges föräldrapenning för 180 dagar med

belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket, och 90

 dagar med belopp enligt garantinivån.

Utöver vad som anges i andra stycket utges föräldrapenning för 210 dagar med

belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket, och 90

 dagar med belopp enligt garantinivån.

Vid flerbarnsbörd utges föräldrapenning enligt 3 § andra stycket för 90 dagar

med belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket,

och 90 dagar med belopp enligt garantinivån. För varje barn utöver det andra

utges dock föräldrapenning för samtliga dagar enligt 3 § andra stycket med

belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket.

När föräldrapenning enligt andra-fjärde styckena skall utges med belopp

motsvarande förälderns sjukpenning, skall beräkningen ske enligt 3 kap. med

undantag av 5 § fjärde-sjunde styckena samt 10 a och 10 b §§.

Utan hinder av vad som föreskrivs i andra-fjärde styckena skall, om förälderns

sjukpenninggrundande inkomst har sänkts enligt 3 kap. 5 § tredje stycket 5,

föräldrapenningen till dess barnet fyller två år beräknas lägst på grundval av

den sjukpenninggrundande inkomst som gällde innan sänkningen skedde eller den

högre inkomst som löneutvecklingen inom yrkesområdet därefter föranleder, om

föräldern avstår från förvärvsarbete för vård av barn. Är kvinnan gravid på nytt

 innan barnet uppnått eller skulle ha uppnått ett år och nio månaders ålder,

skall föräldrapenningen även fortsättningsvis beräknas på motsvarande sätt.

Detsam-

ma gäller vid adoption av barn som sker inom två år och sex månader efter det

att det föregående barnet fötts eller adopterats.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2002. I fråga om barn som är födda, eller

 i fråga om adopterade barn, adopterade före ikraftträdandet tillämpas lagen i

sin äldre lydelse.

2.3

Förslag till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584)

Härigenom föreskrivs att 3, 6, 7, 12 och 14 §§ föräldraledighetslagen (1995:584)

 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 §1

Det finns följande fem former av föräldraledighet för vård av barn m.m.:

1. Hel ledighet för en kvinnlig arbetstagare i samband med hennes barns födelse

och för amning (mammaledighet, 4 §).

2. Hel ledighet för en förälder tills barnet blivit 18 månader eller, under

förutsättning att föräldern då har hel föräldrapenning, för tid därefter (hel

ledighet med eller utan föräldrapenning, 5 §).

3. Ledighet för en förälder i form av förkortning av normal arbetstid med tre

fjärdedelar, hälften eller en fjärdedel medan föräldern har tre fjärdedels, halv

 respektive en fjärdedels föräldrapenning (delledighet med föräldrapenning, 6

§).

4. Ledighet för en förälder i form av förkortning av normal arbetstid med en

fjärdedel tills, i huvudfallet, barnet fyllt åtta år (delledighet utan

föräldrapenning, 7 §).

4. Ledighet för en förälder i form av förkortning av normal arbetstid med upp

till en fjärdedel tills, i huvudfallet, barnet fyllt åtta år (delledighet utan

föräldrapenning, 7 §).

5. Ledighet för en arbetstagares tillfälliga vård av barn (ledighet med

tillfällig föräldrapenning m.m., 8 §).

För mammaledighet och ledighet med tillfällig föräldrapenning m.m. fordras inte

att arbetstagaren skall ha varit anställd hos arbetsgivaren en viss tid

(kvalifikationstid). För övriga former av föräldraledighet krävs

kvalifikationstid enligt 9 §.

Särskilda bestämmelser om ledighet och omplacering för kvinnliga arbetstagare

som väntar barn, nyligen fött barn eller som ammar finns i 18-21 §§.

6 §2

Under den tid då en förälder får tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels

föräldrapenning enligt 4 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring har

föräldern rätt till förkortning av normal arbetstid med tre fjärdedelar, hälften

 respektive en fjärdedel.

Under den tid då en förälder får tre fjärdedels, halv, en fjärdedels eller en

åttondels föräldrapenning enligt 4 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring

har föräldern rätt till förkortning av normal arbetstid med tre fjärdedelar,

hälften, en fjärdedel respektive en åttondel.

Kvalifikationstid i anställningen krävs enligt 9 §.

7 §

En förälder har rätt till förkortning av normal arbetstid med en fjärdedel för

vård av ett barn som inte har fyllt åtta år eller som är äldre än så men ännu

inte har avslutat sitt första skolår.

En förälder har rätt till förkortning av normal arbetstid med upp till en

fjärdedel för vård av ett barn som inte har fyllt åtta år eller som är äldre än

så men ännu inte har avslutat sitt första skolår.

Kvalifikationstid i anställningen krävs enligt 9 §.

12 §3

Vid förkortning med tre fjärdedelar, hälften eller en fjärdedel av normal

arbetstid skall ledigheten spridas över arbetsveckans samtliga dagar, om inte

särskilda skäl ger anledning till att den förläggs på annat sätt.

Vid förkortning av arbetstid får ledigheten spridas över arbetsveckans samtliga

dagar eller förläggas till viss eller vissa av arbetsveckans dagar.

14 §

Arbetstagaren skall samråda med arbetsgivaren om ledighetens förläggning och om

andra frågor som rör ledigheten. Om det kan göras utan olägenhet för

arbetstagaren, skall denne lägga ledighet som avses i 11 § så att verksamheten

hos arbetsgivaren kan fortgå utan påtaglig störning.

Kan överenskommelse inte träffas om hur ledigheten skall tas ut vid förkortad

arbetstid, bestämmer arbetsgivaren i fråga om ledighetens närmare förläggning

och därmed sammanhängande frågor, om annat inte har avtalats. Arbetsgivaren får

dock inte utan arbetstagarens samtycke dela upp ledigheten under arbetsdagen

eller förlägga den till någon annan tid än arbetsdagens början eller slut.

Har beslut i en sådan fråga som avses i andra stycket träffats på annat sätt än

genom överenskommelse med arbetstagaren, skall arbetsgivaren underrätta

arbetstagaren och arbetstagarens lokala arbetstagarorganisation om beslutet.

Detta skall om möjligt göras senast två veckor före ledighetens början.

Kan överenskommelse inte träffas om hur ledigheten skall tas ut vid förkortad

arbetstid, skall arbetsgivaren förlägga ledigheten i enlighet med arbetstagarens

 önskemål, om en sådan förläggning inte medför påtaglig störning i

arbetsgivarens verksamhet. Arbetsgivaren får inte utan arbetstagarens samtycke

dela upp ledigheten under arbetsdagen eller förlägga den till någon annan tid än

 arbetsdagens början eller slut.

Har beslut i en sådan fråga som avses i andra stycket träffats på annat sätt än

enligt arbetstagarens önskemål, skall arbetsgivaren underrätta arbetstagaren och

 arbetstagarens lokala arbetstagarorganisation om beslutet. Detta skall om

möjligt göras senast två veckor före ledighetens början.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001 i fråga om 3 , 7 , 12 och 14 §§ och i

övrigt den 1 januari 2002

.

2.4

Förslag till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584)

Härigenom föreskrivs i fråga om 3 § föräldraledighetslagen (1995:584) skall ha

följande lydelse.

3 §1

Det finns följande fem former av föräldraledighet för vård av barn m.m.:

1. Hel ledighet för en kvinnlig arbetstagare i samband med hennes barns födelse

och för amning (mammaledighet, 4 §).

2. Hel ledighet för en förälder tills barnet blivit 18 månader eller, under

förutsättning att föräldern då har hel föräldrapenning, för tid därefter (hel

ledighet med eller utan föräldrapenning, 5 §).

3. Ledighet för en förälder i form av förkortning av normal arbetstid med tre

fjärdedelar, hälften eller en fjärdedel medan föräldern har tre fjärdedels, halv

 respektive en fjärdedels föräldrapenning (delledighet med föräldrapenning, 6

§).

3. Ledighet för en förälder i form av förkortning av normal arbetstid med tre

fjärdedelar, hälften, en fjärdedel eller en åttondel medan föräldern har tre

fjärdedels, halv, en fjärdedels respektive en åttondels föräldrapenning

(delledighet med föräldrapenning, 6 §).

4. Ledighet för en förälder i form av förkortning av normal arbetstid med upp

till en fjärdedel tills, i huvudfallet, barnet fyllt åtta år (delledighet utan

föräldrapenning, 7 §).

5. Ledighet för en arbetstagares tillfälliga vård av barn (ledighet med

tillfällig föräldrapenning m.m., 8 §).

För mammaledighet och ledighet med tillfällig föräldrapenning m.m. fordras inte

att arbetstagaren skall ha varit anställd hos arbetsgivaren en viss tid

(kvalifikationstid). För övriga former av föräldraledighet krävs

kvalifikationstid enligt 9 §.

Särskilda bestämmelser om ledighet och omplacering för kvinnliga arbetstagare

som väntar barn, nyligen fött barn eller som ammar finns i 18-21 §§.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2002.

3

Ärendet och dess beredning

I detta lagstiftningsärende tar regeringen upp särskilda frågor avseende

föräldraförsäkringen och föräldraledigheten.

Riksdagen tillkännagav den 19 maj 1995 att regeringen vid lämpligt tillfälle bör

 återkomma till riksdagen med förslag till ändring i föräldraledighetslagens

bestämmelser om ledighetens förläggning under dagen. Ändringen skulle enligt

riksdagen innebära att arbetstagaren själv skulle få bestämma när en ledighet

skall tas ut. Undantag skall dock gälla om förläggningen av ledigheten skulle

medföra allvarliga men för produktionen (bet. 1994/95:AU16, rskr. 1994/95:364).

Med anledning av riksdagens tillkännagivande föreslog 1995 års

Arbetstidskommitté i slutbetänkandet Arbetstid, längd, förläggning och

inflytande (SOU 1996:145) viss förändring av 14 § föräldraledighetslagen

(1995:584). Arbetstidskommitténs lagförslag finns i bilaga 1. Betänkandet har

remissbehandlats. I bilaga 2 finns en förteckning över remissinstanserna.

Remissyttrandena och en remissammanställning finns att tillgå i

Näringsdepartementet (dnr. N1999/1197/ARM).

I promemorian om vissa frågor avseende föräldraförsäkringen, föräldraledigheten

och barnårsrätten som har upprättats inom Regeringskansliet hösten 2000, har

Arbetstidskommitténs förslag ytterligare bearbetats.

I budgetpropositionen för år 2000 meddelade regeringen avsikten att lämna

förslag om ändring av reglerna avseende möjligheterna att utvidga rätten till

tillfällig föräldrapenning (prop. 1999/2000:1 s. 22).

I budgetpropositionen för år 2001 meddelade regeringen avsikten att under hösten

 2000 förelägga riksdagen en proposition om vissa förändringar inom

föräldraförsäkringen (prop. 2000/2001:1 s. 28). Regeringen anmälde vid denna

tidpunkt även överväganden om att åter införa de s.k. kontaktdagarna inom den

tillfälliga föräldrapenningen. Regeringen lämnar sådant förslag i denna

proposition. Förslaget har upprättats i samråd med Riksförsäkringsverket.

Förslagen i propositionen har utarbetats inom ramen för en arbetsgrupp med

representanter för social- och näringsdepartementen på grundval av Promemoria om

 en utvidgning av rätten till tillfällig föräldrapenning (dnr S1999/9754/SF) och

 Promemoria om vissa frågor avseende föräldraförsäkringen, föräldraledigheten

och barnårsrätten (dnr S2000/5683/SF). Promemoriornas lagförslag finns i bilaga

3 och 4. Promemoriorna har remissbehandlats. I bilaga 5 och 6 finns en

förteckning över remissinstanserna. Remissyttrandena och en remissammanställning

 finns tillgängliga i Socialdepartementet (dnr S2000/5683/SF).

Förslagen i propositionen har utarbetats i samråd med vänsterpartiet och

miljöpartiet.

I budgetpropositionen för år 2001 anmälde regeringen även avsikten att under

hösten 2000 förelägga riksdagen ett förslag om förbättrad pensionsrätt för

barnår avseende adoptivföräldrar. Regeringen har inhämtat remissyttranden

avseende ett sådant förslag, vilket dock har föranlett regeringen att avvakta

med förslag avseende barnårsrätt för adoptivföräldrar. Ytterligare beredning av

förslaget är nödvändigt ur såväl lagteknisk som administrativ synvinkel.

Regeringen avser dock att under 2001 återkomma till riksdagen med förslag

avseende förbättrad pensionsrätt för barnår avseende adoptivföräldrar.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 9 november 2000 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som avser ändringar i föräldraledighetslagen och som finns i bilaga

7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Lagrådet har lämnat förslaget utan

erinran.

Förslaget till lag om ändring i föräldraledighetslagen såvitt avser den nya

förmånsnivån inom föräldraförsäkringen faller inom Lagrådets granskningsområde.

Förslaget är tekniskt sett av enkel beskaffenhet. Enligt regeringens mening

skulle därför Lagrådets hörande sakna betydelse. Yttrande från Lagrådet har

därför inte inhämtats.

4 Bakgrund

Barnen - ett gemensamt ansvar för föräldrarna

Föräldrabalkens regler utgår från principen att barn behöver båda sina

föräldrar. För barnets skull är det viktigt att båda föräldrarna är delaktiga i

barnets uppväxt och tar ansvar för barnet. Den grundläggande principen kommer

också till uttryck i FN:s konvention om barnets rättigheter. I artikel 18

stadgas bl.a. att konventionsstaterna skall göra sitt bästa för att säkerställa

erkännandet av principen att båda föräldrarna har ett gemensamt ansvar för

barnets uppfostran och utveckling. Denna princip är också grundläggande inom

föräldraförsäkringen.

Den svenska föräldraförsäkringen sätter barnet i centrum och ger genom sin

flexibilitet familjer med olika villkor möjlighet till tid med barnen efter var

och ens behov. Föräldraförsäkringen har som mål att stödja båda föräldrarnas

möjligheter att förena förvärvsarbete med föräldraskap och framhåller särskilt

männens ansvar för sina barn. Den är ett effektivt instrument för att utforma

stöd som syftar till att förbättra småbarnsföräldrarnas situation.

Föräldraförsäkringen utgår från barnets bästa och från att barnet behöver och

har rätt till båda sina föräldrar. Föräldraförsäkringen är viktig i regeringens

arbete för jämställdhet. Föräldraförsäkringen möjliggör för båda föräldrarna att

 kombinera arbete med familj och har genom sin konstruktion underlättat för

såväl kvinnor som män att ta ansvar för sina barn, särskilt när barnen är små.

Nästan tre fjärdedelar av alla barn bor tillsammans med sina föräldrar och

helsyskon. Resterande andel lever skild från den ena föräldern, oftast från

pappan. Cirka 20 procent bor hos en ensamstående förälder, medan 8 procent bor

hos den ena ursprungliga föräldern i en ombildad familj med en

styvmamma/styvpappa.

Även om majoriteten av alla barn lever i en familj tillsammans med båda

föräldrarna har det blivit vanligare att barnens föräldrar separerar. Mellan

åren 1985 och 1995 ökade andelen barn som bor hos en ensamstående förälder från

cirka 13 till 18 procent. Omkring 95 procent av alla nyfödda barn föds in i en

familj med båda de ursprungliga föräldrarna. Ungefär hälften av föräldrarna är

gifta och hälften är samboende. Även om föräldrarna är ogifta när barnet föds

gifter sig de flesta så småningom med varandra.

Gemensam vårdnad

Är föräldrarna gifta vid barnets födelse får de automatiskt gemensam vårdnad om

barnet. Vid en skilsmässa fortsätter de att ha gemensam vårdnad, om inte annat

beslutas. Är föräldrarna ogifta vid barnets födelse, får modern automatiskt

ensam vårdnaden. Föräldrarna kan dock få gemensam vårdnad genom registrering hos

 skattemyndigheten efter en anmälan av dem båda i samband med

faderskapsbekräftelsen, vilket sker för 95 procent av barnen. Cirka 5 procent av

 de nyfödda barnen har föräldrar som varken är gifta med varandra eller bor

tillsammans. Ungefär hälften av dessa föräldrar anmäler gemensam vårdnad vid

faderskapsbekräftelse.

För såväl gifta föräldrar som samboföräldrar fortsätter den gemensamma vårdnaden

 som regel efter en separation. En separation mellan föräldrarna innebär en stor

 omställning för barnen, såväl ekonomiskt som psykologiskt och socialt. Det är

viktigt att barn har en god kontakt med båda sina föräldrar, även efter en

separation. Detsamma gäller om föräldrarna aldrig bott tillsammans. Att barnen

tidigt får en god kontakt och nära relation till båda sina föräldrar kan bidra

till och underlätta kontakterna med den särlevande föräldern efter en

separation.

Kontakterna mellan barn och den särlevande föräldern har blivit allt bättre.

Utvecklingen mellan åren 1985 och 1993 visar dels att en större andel barn

träffar sin särlevande förälder, dels att kontakterna har blivit tätare.

Arbetsliv och föräldraskap

För närvarande pågår en debatt om generell arbetstidsförkortning i Sverige.

Sådan arbetstidsförkortning ses som särskilt angelägen för småbarnsföräldrar.

Förvärvsfrekvensen bland småbarnsföräldrar är, vid internationell jämförelse,

hög i Sverige. Förvärvsfrekvensen för kvinnor med barn under 9 år är 70 procent

och motsvarande siffra för män är 85 procent. Det är därför särskilt angeläget

att underlätta möjligheterna för småbarnsföräldrar att kombinera förvärvsarbete

med familj och barn. Föräldraförsäkringen, föräldraledighetslagstiftningen, de

ekonomiska familjestöden och barnomsorgen bidrar till att underlätta denna

kombination. Redan idag finns stora möjligheter till ett flexibelt nyttjande av

föräldraförsäkringen.

Enligt nuvarande bestämmelser får den förälder som önskar ta ut hel

föräldraledighet i princip bestämma hur denna ledighet skall tas ut. Vid

förkortad arbetstid är det däremot arbetsgivaren som bestämmer om ledighetens

närmare förläggning med huvudregeln att ledigheten skall spridas över veckans

samtliga dagar.

För att såväl mammor som pappor skall kunna kombinera arbete med familj och

tidigt etablera en god kontakt och relation med barnet är det en viktig fråga

inom föräldraförsäkringen hur antalet uttagna föräldrapenningdagar fördelar sig

mellan föräldrarna. För närvarande är pappornas uttag av föräldrapenningdagarna

lågt i förhållande till mammornas. Kunskapen om orsakerna bakom denna fördelning

 är bristfällig. Det är därför önskvärt att finna anledningarna till den ojämna

fördelningen av dagarna och att på sikt även uppnå en jämnare fördelning.

Införandet av den s.k. pappa- respektive mammamånaden 1995 har tydligt påverkat

pappornas nyttjande av föräldrapenningen. Uppgifter från Riksförsäkringsverket

visar att ca 80 procent av papporna till barn födda efter regeländringen 1995

har nyttjat föräldrapenning under barnets första fyra år. Cirka 50 procent av

papporna till barn födda åren 1993 och 1994, dvs. före regeländringen, hade

nyttjat förmånen under motsvarande tid. När barnen födda 1995 fyllde 4 år hade

deras pappor i genomsnitt tagit ut 41 ersättningsdagar med föräldrapenning och

50 procent av papporna hade tagit ut tid motsvarande den s.k. pappamånaden.

Barnfamiljernas ekonomiska förutsättningar

De ekonomiska förutsättningarna för barnfamiljerna har genomgått stora

förändringar under 1990-talet. Många familjer har upplevt ekonomiska

försämringar till följd av arbetslöshet, minskade inkomster, höjda skatter och

tidvis höga räntor. De ekonomiska försämringarna inträffade framför allt under

åren 1990-1996. De senaste årens ekonomiska återhämtning, med ökad

sysselsättning och familjepolitiska reformer, har dock gynnat barnfamiljerna.

Från 1998 har en rad regeländringar inom de ekonomiska familjestöden förbättrat

barnfamiljernas ekonomiska situation, bland annat har barnbidraget och

ersättningsnivån inom föräldraförsäkringen, inklusive havandeskapspenningen,

höjts. Regeringen har tidigare uttalat sin avsikt att ytterligare förbättra

barnfamiljernas ekonomi när utrymme finns för detta i statens finanser. Det kan

nu konstateras att förutsättningarna är gynnsamma för en fortsatt god tillväxt i

 svensk ekonomi.

EG-rätten

Föräldrapenningen utgör enligt regeringens uppfattning en familjeförmån enligt

förordningen (EEG) 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för

social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom

gemenskapen. Det finns inte något entydigt avgörande från EG-domstolen som

klarlägger rättsläget vad gäller den tillfälliga föräldrapenningen. Regeringens

hittillsvarande ståndpunkt har varit att den tillfälliga föräldrapenningen inte

omfattas av förordningen 1408/71.

5 Förlängning av föräldrapenningen

Regeringens förslag: Föräldrapenningen förlängs med 30 dagar med ersättning

motsvarande förälderns sjukpenning. Sammanlagt 60 dagar med ersättning

motsvarande förälderns sjukpenninggrundande inkomst reserveras för vardera

mamman respektive pappan.

Arbetsgruppens förslag: Förslaget i promemorian stämmer överens med regeringens

förslag.

Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker förslaget.

Svenska Arbetsgivareföreningen för dock fram att nuvarande regler upplevs som

betungande av företagen och innebär stora påfrestningar för verksamheten och

anser att en utbyggnad därför inte är försvarbar. Företagarnas Riksorganisation

menar att förslaget om att reservera tid inom föräldraförsäkringen för vardera

föräldern inte bör regleras utan vara de enskilda föräldrarnas angelägenhet.

Socialstyrelsen och Familjerättssocionomers riksförbund pekar i sina yttranden

på att ogifta föräldrar kan komma att avstå från att anmäla gemensam vårdnad för

 att de önskar att modern även skall få del av de reserverade

föräldrapenningdagarna.

Skälen för regeringens förslag: Barnfamiljernas ekonomiska situation har

genomgått stora förändringar under 1990-talet. Fram till år 1997 minskade den

ekonomiska standarden för barnfamiljerna. Särskilt ensamstående föräldrar med

två eller flera barn och sammanboende föräldrar med tre eller flera barn fick

känna av relativt stora försämringar. Förutom nedskärningar i de sociala

trygghetssystemen träffades barnfamiljerna också hårdare av arbetslöshet och

höjda skatter än många andra grupper.

De senaste åren har både den ökade sysselsättningen och sänkta skatter

kompenserat barnfamiljerna för en del av standardförlusten. Regeländringar inom

de ekonomiska familjestöden har också genomförts. Dessa har förbättrat

barnfamiljernas ekonomiska situation, bland annat har barnbidraget höjts liksom

ersättningsnivån inom föräldraförsäkringen. Regeringen har tidigare meddelat

avsikten att gå vidare i arbetet med att ytterligare förbättra barnfamiljernas

situation.

En utbyggnad av föräldraförsäkringen är en angelägen åtgärd för att åstadkomma

förbättringar för barnfamiljerna. Föräldraförsäkringen utgår från barnets bästa

och att barnet behöver och har rätt att vårdas av båda sina föräldrar. Det är en

 viktig åtgärd att stödja båda föräldrarna att aktivt ta del i och ansvar för

barnets vård och utveckling. En väl utformad föräldraförsäkring ger dessutom

båda föräldrarna möjlighet att förena förvärvsarbete med föräldraskap.

Föräldraförsäkringen ger således goda förutsättningar för barnfamiljerna att

utforma sin situation på bästa sätt.

Föräldraförsäkringens utformning visar tydligt den politiska viljan att barnets

bästa skall vara i fokus och att jämställdhet mellan könen är en prioriterad

politisk uppgift. Att öka männens uttag av föräldrapenningen är också ett

uttalat mål för regeringen. Införandet av den s.k. pappa- respektive

mammamånaden har medfört att betydligt fler pappor tar del i vården av sitt barn

 jämfört med tidigare, vilket är viktigt ur såväl jämställdhetssynpunkt som med

hänsyn till barnets bästa. Det är viktigt att barnet tidigt i livet får en god

kontakt och nära relation till båda sina föräldrar. Under 1990-talet har männens

 andel av de som föräldrapenning har betalats till ökat successivt från 26,1

procent 1990 till 35,8 procent 1999. Männens andel av de utbetalda dagarna har

också ökat. År 1990 var männens andel 7,1 procent och 1999 uppgick den till 11,6

 procent. Att öka männens delaktighet har även stor betydelse för jämställdheten

 i hemmet och i arbetslivet. Det är därför viktigt att fortsättningsvis stödja

denna utveckling genom att ytterligare föräldrapenningdagar reserveras för

vardera föräldern.

Föräldrapenning ges för närvarande till föräldrarna under sammanlagt 450 dagar i

 anslutning till barnets födelse eller adoptivbarnets ankomst till familjen och

kan tas ut längst till det att barnet har fyllt åtta år eller den senare

tidpunkt då barnet har avslutat sitt första skolår. För adoptivbarn gäller att

föräldrapenning kan tas ut längst till det barnet fyller tio år. Vid gemensam

vårdnad om barnet har varje förälder rätt till hälften av ersättningsdagarna med

 föräldrapenning. Föräldern kan överlåta sin rätt till ersättningsdagar till den

 andra föräldern, förutom de 30 dagar som utgör den s.k. pappa- respektive

mammamånaden. Ersättning ges under 360 dagar motsvarande förälderns

sjukpenninggrundande inkomst och under 90 dagar är ersättningen enligt

garantinivå, 60 kronor per dag. Vid flerbarnsfödsel utges föräldrapenning, för

varje barn utöver det första, under ytterligare 180 dagar.

Regeringen föreslår att föräldrapenning med anledning av ett barns födelse skall

 förlängas med trettio ersättningsdagar motsvarande förälderns

sjukpenninggrundande inkomst. Föräldrapenningen kommer då att omfatta sammanlagt

 480 ersättningsdagar. Inom ramen för sådan förlängning föreslår regeringen att

ytterligare 30 ersättningsdagar motsvarande förälders sjukpenninggrundande

inkomst reserveras för varje förälder så att sammanlagt 60 ersättningsdagar är

reserverade för vardera föräldern.

Regeringen bedömer att ogifta föräldrars vilja att anmäla gemensam vårdnad i

princip inte påverkas av förslaget om att ytterligare tid reserveras för pappan

respektive mamman inom ramen för den förlängda föräldraförsäkringen. Det torde

höra till ovanligheterna att föräldrar med hänsyn till pappamånaden underlåter

att anmäla gemensam vårdnad. Ogifta föräldrar får gemensam vårdnad genom anmälan

 av dem båda i samband med faderbekräftelse, vilket också sker för 95 procent av

 barnen. Är föräldrarna gifta vid barnets födelse får de automatiskt gemensam

vårdnad om barnet.

Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 2002. För barn som är födda

eller adopterade före ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser.

6 Ny förmånsnivå inom föräldraförsäkringen

Regeringens förslag: En femte förmånsnivå motsvarande en åttondels förmån införs

 i föräldraförsäkringen. Motsvarande rätt till ledighet införs i

föräldraledighetslagen.

Arbetsgruppens förslag: Förslaget i promemorian stämmer överens med regeringens

förslag.

Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna är positiva till förslaget.

Barnombudsmannen pekar i sitt remissyttrande särskilt på att förslaget kan

inverka positivt på barns och ungas tillvaro. Kammarrätten i Jönköping,

Riksförsäkringsverket och Försäkringskasseförbundet pekar dock på att förslaget

innebär att enhetligheten mellan ersättningssystemen inom socialförsäkringen

inte längre kommer att upprätthållas. Svenska Arbetsgivareföreningen avstyrker

förslaget.

Skälen för regeringens förslag: Frågan om arbetstidsförkortning har diskuterats

på senare tid. Arbetstidsförkortning ses som särskilt angelägen för

småbarnsföräldrar. Redan idag finns stora möjligheter att inom ramen för

föräldraförsäkringen reducera arbetstiden. Genom att införa ytterligare en

förmånsnivå, motsvarande en åttondels förmån, ges föräldrar möjlighet att

reducera sin arbetstid motsvarande en timme per dag och samtidigt få en sådan

reduktion av arbetstiden ersatt genom föräldraförsäkringen. Flexibiliteten inom

föräldraförsäkringen ökar ytterligare och medför att föräldrar bättre kan

kombinera arbete med familj. Förvärvsfrekvensen bland småbarnsföräldrar är hög i

 Sverige. Det är därför särskilt angeläget att underlätta möjligheterna för

småbarnsföräldrar att förena förvärvsarbete med föräldraskap.

Att införa en ny förmånsnivå inom föräldraförsäkringen som saknar motsvarighet i

 sjukförsäkringen skapar obalans. Obalansen följer av att det endast är möjligt

att få sjukpenning som en fjärdedels, halv, tre fjärdedels och hel förmån. När

en förälder som arbetar sju åttondelar och är föräldraledig motsvarande en

åttondel blir sjuk, kan han eller hon således sjukskrivas högst motsvarande tre

fjärdedels sjukpenningförmån. Detta under förutsättning att föräldern trots

sjukdomen kan fortsätta vårda barnet men inte förvärvsarbeta. Föräldern kan då

känna sig tvungen att gå upp från en åttondels föräldrapenningförmån till en

fjärdedels föräldrapenningförmån för att täcka det inkomstbortfall som

sjukskrivningen medför. Denna obalans finns dock till viss del redan idag. En

person kan arbeta deltid i en omfattning där inte motsvarande ersättningsnivå

inom sjukförsäkringen finns.

Visst administrativt merarbete kan också uppstå med en ny förmånsnivå, vilket

såväl Riksförsäkringsverket som Försäkringskasseförbundet har påtalat i sina

remissyttranden. Svenska Arbetsgivareföreningen pekar i sitt yttrande på att

dagens regler ställer stora krav på företagens administration och menar att det

inte är acceptabelt att belasta företagen ytterligare.

Trots dessa olägenheter bedömer regeringen att skälen för att införa en ny

förmånsnivå i föräldraförsäkringen överväger. Flexibiliteten inom

föräldraförsäkringen ökar ytterligare och medför att föräldrar bättre kan

kombinera arbete med familj.

Tillfällig föräldrapenning kan också utges på för närvarande fyra förmånsnivåer.

 Den tillfälliga föräldrapenningen är beroende av hur mycket föräldern skulle ha

 arbetat om han eller hon inte hade vårdat barnet. Tillfällig föräldrapenning

ges huvudsakligen för vård av sjukt barn till föräldrar som behöver stanna hemma

 för att tillfälligt vårda ett barn under 12 års ålder (i vissa fall 16 år).

Även för den tillfälliga föräldrapenningen skall den nya förmånsnivån gälla.

Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 2002.

7 Nya förmåner inom den tillfälliga föräldrapenningen

7.1 Ny förmån motsvarande faderns särskilda dagar i samband med barns födelse

eller adoption

Regeringens förslag: En annan försäkrad än en fader eller moder som avstår från

förvärvsarbete skall kunna ges rätt till tillfällig föräldrapenning i tio dagar

i samband med barns födelse eller adoption. Förutsättningen är att det inte

finns någon fader med rätt till tillfällig föräldrapenning eller att fadern

avstår från sin rätt till de tio dagarna med tillfällig föräldrapenning eller

att modern är avliden. Fadern kan endast under vissa förutsättningar avstå från

sin rätt till tillfällig föräldrapenning.

Arbetsgruppens förslag: Förslaget i promemorian stämmer inte helt överens med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker förslaget.

Svenska Arbetsgivareföreningen avstyrker förslaget och menar att det motverkar

"pappadagarnas" syfte samt leder till en försvagning av sambandet mellan

avgifter och förmåner. Socialstyrelsen anser att den tillfälliga

föräldrapenningen bör kunna överlåtas till annan försäkrad även i andra fall än

de som nämns i promemorian t.ex. när fadern inte kan ta del av vården av sitt

barn beroende på att han är intagen på institution, är meddelad besöksförbud

m.m. Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet har föreslagit en mer

flexibel utformning av förmånen. Riksförsäkringsverket påpekar att den

föreslagna bestämmelsen på grund av sin utformning kommer att få en begränsad

användning. Arbetsgivarverket ifrågasätter förslaget när fadern inte är

försäkrad med hänvisning till inkomstbortfallsprincipen. Stockholms tingsrätt

ifrågasätter förslaget när det finns en annan förälder, som inte är försäkrad.

Tingsrätten efterlyser ett förtydligande - gärna en exemplifiering - beträffande

 den senare situationen.

Bakgrund: Enligt 4 kap. 10 § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) har en

fader som avstår från förvärvsarbete i samband med barns födelse rätt till

tillfällig föräldrapenning under tio dagar per barn för att närvara vid

förlossningen, sköta hemmet eller vårda barn. Motsvarande gäller i tillämpliga

delar för en fader vid adoption av barn, om barnet inte fyllt 10 år. Som

adoption avses även att någon tar emot ett barn i avsikt att adoptera det.

Faderns särskilda dagar i samband med barns födelse eller adoption infördes den

1 januari 1980 genom regeringens proposition om föräldrautbildning och

förbättringar av föräldraförsäkringen m.m. (prop. 1978/79:168, bet.

1978/79:SfU24, rskr. 1978/79:386). Departementschefen uttalade vid införandet

bl.a. följande: "Det är viktigt att fadern har möjlighet att vara hemma en viss

tid kring barnets födelse tillsammans med modern och barnet. Modern får

härigenom stöd efter förlossningen och barn och fader får möjlighet till

kontakt. Jag anser det därför angeläget att stärka faderns möjligheter att delta

 i det nyfödda barnets vård". Redan före 1980 hade fadern rätt att vara hemma i

samband med barns födelse. Uttaget gjordes då från tillgängliga dagar för

tillfällig vård av barn, sammanlagt högst tolv dagar i familjer med ett barn,

femton dagar i familjer med två barn och 18 dagar i familjer med tre eller flera

 barn. Samtidigt som fadern fick en självständig rätt till tillfällig

föräldrapenning under 10 dagar utökades också det totala antalet dagar med

tillfällig föräldrapenning för vård av barn till de nuvarande 60 dagarna per

barn och år.

Under år 1999 nyttjade 73 procent av fäderna de särskilda dagarna.

Skälen för regeringens förslag: De motiv som uttalades vid införandet av

förmånen 1980 var att modern får stöd efter förlossningen och att barn och fader

 får möjlighet till kontakt. Förslaget innebär en förstärkning av det första

motivet. Förslaget omfattar bl.a. de situationer då det inte finns någon pappa

med rätt till tillfällig föräldrapenning, dvs. att faderskapet inte är

fastställt, pappan är oförsäkrad eller avliden. För en mamma som är ensamstående

 av andra skäl, dvs. då en försäkrad pappa finns men av någon anledning inte är

närvarande som stöd för mamman, finns också ett behov av stöd. Effekterna för

ensamstående mammor kan i vissa fall bli olyckliga när det inte finns någon

pappa tillgänglig, som den första tiden kan delta i vården av barnet, sköta

hemmet eller ta hand om syskon till barnet. Förslaget omfattar därför även denna

 situation.

Vad gäller det andra motivet så medför förslaget ingen förändring.

Utgångspunkten är att förmånen är en rättighet för pappan. Utvidgningen av

möjligheten till ersättning inskränker inte på pappans rätt. Det skall krävas

ett aktivt medgivande av pappan att han avstår från sin rätt att nyttja de tio

dagarna. Endast i dessa fall kan det bli aktuellt att erbjuda annan försäkrad

ersättningen.

Även om huvuddelen av barn lever tillsammans med båda sina föräldrar, har det

blivit allt vanligare att barnens föräldrar separerar. Mellan 1985 och 1995

ökade som tidigare nämnts andelen barn som bor hos en ensamstående förälder från

 cirka 13 till 18 procent. Omkring 5 procent av alla nyfödda barn föds till en

familj bestående av en ensamstående kvinna. Även för gruppen ensamstående

kvinnor där det inte finns någon fader tillgänglig som tar sitt ansvar under den

 första spädbarnstiden finns det ett stort behov av ett särskilt stöd i samband

med förlossningen. Nuvarande regler inom föräldraförsäkringen ger inte en sådan

möjlighet. Regeringen har därför sett det som angeläget att se över

regelsystemet i denna del.

Vissa ensamstående föräldrar kan ha möjlighet att få hjälp av personer i sin

närhet t.ex. egna föräldrar eller syskon. Av förarbetena till regeringens

proposition om förbättringar inom föräldraförsäkringen, havandeskapspenningen

och vissa regler inom sjukpenningförsäkringen (prop. 1984/85:78, bet.

1984/85:SfU10, rskr. 1984/85:96) framgår att det redan enligt nuvarande regler

finns viss möjlighet för en fader till ett äldre barn i familjen, även om han

inte är fader till det nyfödda barnet, att kunna nyttja de särskilda dagarna med

 tillfällig föräldrapenning för att vårda detta äldre barn under moderns tid på

sjukhus. Detta under förutsättning att fadern till det nyfödda barnet medger

det.

Regeringen föreslår att försäkringskassan ges rätt att besluta att en annan

försäkrad skall få rätt till tio ersättningsdagar inom den tillfälliga

föräldrapenningen i samband med barns födelse eller adoption. En utgångspunkt

för rätt till tillfällig föräldrapenning för en annan försäkrad bör vara att det

 inte finns någon fader som har rätt till tillfällig föräldrapenning eller att

modern är avliden.

En vägledande princip vid utformandet av förlaget har varit att utvidgningen

bestäms restriktiv och att förlaget inte inskränker faderns rätt enligt

nuvarande lagstiftning till tio ersättningsdagar under den första

spädbarnstiden. Som angetts ovan är därför utgångspunkten att det inte finns

någon fader med rätt till tillfällig föräldrapenning. Om fadern medger det bör

det dock ändå i vissa fall kunna komma ifråga för en annan försäkrad att få rätt

 till tillfällig föräldrapenning istället för honom. Enligt regeringens

uppfattning bör fadern därför kunna avstå från sin rätt till "pappadagarna" om

han av något skäl inte kan nyttja sin rätt eller om det annars skulle vara

oskäligt att han inte fick avstå från sin rätt till tillfällig föräldrapenning.

Det finns fler situationer än de här föreslagna då det skulle vara angeläget med

 ett ökat föräldrastöd under den första spädbarnstiden. Betydande

gränsdragningsproblem skulle emellertid uppstå med en ytterligare vidgning av

reglerna och enligt regeringens uppfattning är det väsentligt att

administrationen inte görs onödigt komplicerad.

För att en annan försäkrad skall ha rätt till tillfällig föräldrapenning krävs

att personen avstår från förvärvsarbete.

Förslaget är könsneutralt och ger både kvinnor och män en rätt till 10

ersättningsdagar med tillfällig föräldrapenning i samband med barns födelse

eller adoption när den andre föräldern saknas. Den möjlighet som finns idag är

endast tillgänglig för män. Förslaget gynnar främst ensamstående kvinnor men ger

 även ensamstående män, när modern saknas, motsvarande möjlighet till särskilt

stöd av annan försäkrad under den första tiden med spädbarn.

Regeringen kommer att följa effekterna av förslaget särskilt med avseende på

pappornas nyttjande av de tio dagarna. Regeringen kommer också efter tre år att

göra en utvärdering av reformen i detta avseende.

Förslaget föreslås träda i kraft den 1 juli 2001.

7.2 Utvidgning av rätten till tillfällig föräldrapenning

Regeringens förslag: När en förälder på grund av egen sjukdom eller smitta inte

kan vårda sitt barn och inte får tillfällig föräldrapenning endast av den

anledningen att han eller hon i stället får sjukpenning eller annan ersättning

som anges i 4 kap. 17 § lagen om allmän försäkring (1962:381) eller

smittbärarpenning enligt lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare, kan

försäkringskassan, efter förälderns medgivande, besluta att en annan försäkrad

som avstår från förvärvsarbete skall få rätt till tillfällig föräldrapenning för

 att vårda barnet.

Arbetsgruppens förslag: Förslaget i promemorian stämmer överens med regeringens

förslag.

Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna, däribland

Riksförsäkringsverket är positiva till förslaget.

Försäkringskasseförbundet anser att ändringen även bör omfatta föräldrar som

studerar och uppbär studiestöd enligt studiestödslagen. Förbundet anser att

rätten till tillfällig föräldrapenning bör utvidgas till att även avse den

situationen att båda föräldrarna besöker sjukhus eller annan institution för att

 delta i vårdnaden av svårt sjukt barn och uppbär tillfällig föräldrapenning men

 samtidigt behöver hjälp av annan med vård och tillsyn av hemmavarande barn

(syskon).

Svenska Arbetsgivareföreningen avvisar förslaget och menar bl.a. att ökad

frånvaro leder till produktionsbortfall samt svårigheter att planera och

överblicka verksamheten.

Företagarnas Riksorganisation anser att för det begränsade antal fall förslaget

omfattar bör andra lösningar kunna komma ifråga, till exempel genom

socialtjänstens försorg.

Skälen till regeringens förslag och bedömning: Den 1 januari 1995 infördes

möjligheten för en förälder att överlåta rätt till tillfällig föräldrapenning

till en annan person, utan att det uppställs några krav på släktskap,

sammanboende eller annan formell anknytning mellan föräldern och denna person

(prop. 1993/94:220).

Enligt 4 kap. 11 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) får således en

förälder överlåta sin rätt till tillfällig föräldrapenning för vård av ett barn

till en annan försäkrad som i stället för föräldern avstår från förvärvsarbete

för vård av barnet vid sjukdom eller smitta hos barnet eller sjukdom eller

smitta hos barnets ordinarie vårdare. Sammanfattningsvis innebär bestämmelserna

om överlåtelse av rätt till tillfällig föräldrapenning att den som överlåter

dels måste vara förälder, dels förvärvsarbeta. Den person som i stället för

föräldern vårdar barnet måste avstå från förvärvsarbete.

En förälder som på grund av egen sjukdom eller smitta vare sig kan

förvärvsarbete eller vårda sitt barn har inte någon laglig möjlighet att

överlåta rätten till tillfällig föräldrapenning eftersom han eller hon inte

förvärvsarbetar och således inte uppfyller de grundläggande förutsättningarna

för rätt till tillfällig föräldrapenning, nämligen att avstå från förvärvsarbete

 för att vårda ett sjukt eller smittat barn, eller vårda barn vid ordinarie

vårdares sjukdom eller smitta. Det finns således inte någon rätt till tillfällig

 föräldrapenning att överlåta. I dessa fall förutsätter lagstiftningen att det

finns en annan förvärvsarbetande förälder som vårdar barnet eller som kan

överlåta sin rätt till tillfällig föräldrapenning till annan försäkrad som

vårdar barnet. I huvuddelen av fallen kan barnets andra förälder vårda barnet.

När en förälder är ensamstående saknas emellertid ibland en annan

förvärvsarbetande förälder. Den andre föräldern kanske också av någon anledning

inte omfattas av försäkringen, t.ex. genom att inte vara försäkrad för

tillfällig föräldrapenning i Sverige. När båda föräldrarna samtidigt på grund av

 sjukdom el1er smitta inte kan vårda barnet eller arbeta finns inte heller

möjlighet att överlåta rätten till tillfällig föräldrapenning.

Framförallt när det gäller en ensamstående förälder finns det ett behov av att

ge en annan försäkrad möjlighet till tillfällig föräldrapenning när föräldern på

 grund av egen sjukdom eller smitta inte kan vårda barnet eller överlåta sin

rätt till tillfällig föräldrapenning. Detta särskilt som sammanlevande föräldrar

 har möjlighet att överlåta rätten till tillfällig föräldrapenning vid ena

förälderns sjukdom eller smitta.

Regeringen anser därför att det finns skäl för att vidga möjligheten för rätt

till tillfällig föräldrapenning till annan försäkrad att gälla även de fall då

föräldern på grund av egen sjukdom eller smitta varken kan förvärvsarbeta eller

vårda barnet. Utvidgningen av rätten till tillfällig föräldrapenning till annan

försäkrad bör inte begränsas enbart till ensamstående föräldrar. Av förarbetena

till de nuvarande bestämmelserna om överlåtelse av tillfällig föräldrapenning

anfördes som argument mot att rätten till överlåtelse av tillfällig

föräldrapenning endast skulle ges till ensamstående föräldrar att det fanns

gränsdragningsproblem och att det finns föräldrar vilka inte kan betraktas som

ensamstående, men som kan anse sig jämförbara med sådana föräldrar (prop.

1993/94:220 s. 54). Detta gäller bl.a. sammanboende föräldrar där ena föräldern

på grund av sitt arbete långa tider vistas på annan ort eller i annat land än

den övriga familjen. Även sådana familjer kan ha ett stort behov av att någon

annan vårdar det sjuka barnet eller vårdar barnet vid ordinarie vårdares

sjukdom. För att undvika att försäkringen upplevs som orättvis, och för att i

möjligaste mån förenkla administrationen, menade regeringen vid införandet av

rätten till överlåtelse av tillfällig föräldrapenning att alla föräldrar skulle

få rätt att överlåta rätten till tillfällig föräldrapenning. Med samma argument

bör den nu föreslagna rätten omfatta alla föräldrar.

Som argument mot en utvidgad rätt till tillfällig föräldrapenning kan anföras

att försäkringen i sådana fall genomgår en principiell förändring i riktning mot

 en allmän barntillsynsförsäkring. Mot detta kan anföras att det i den nuvarande

 försäkringen redan finns möjlighet för föräldrar att låta annan vårda barnet

med tillfällig föräldrapenning. Att låta den rätten gälla även för föräldrar som

 är förhindrade att förvärvsarbeta på grund av sjukdom eller smitta skulle i

sammanhanget inte utgöra någon principiell skillnad. Regeringen anser inte att

föräldraförsäkringen som sådan förlorar sin karaktär av en försäkring för

föräldrar om en förälder ges möjlighet att undantagsvis, då föräldern själv är

förhindrad att förvärvsarbeta på grund av sjukdom eller smitta, låta annan vårda

 barnet med tillfällig föräldrapenning. Förslaget bedöms vidare endast medföra

marginella förändringar i arbetslivet.

Försäkringskassan bör således, efter medgivande av förälder, ges rätt att

besluta att annan försäkrad än förälder som avstår från förvärvsarbete kan få

rätt till tillfällig föräldrapenning. I dessa fall kommer i lagens mening en

sådan försäkrad att likställas med förälder. En förutsättning bör dock vara att

förälderns sjukdom eller smitta är av sådan art att den förhindrar honom eller

henne att själv vårda barnet.

Förslaget föreslås träda i kraft den 1 juli 2001.

7.3

Kontaktdagar

Regeringens förslag: Föräldrar skall ha rätt till tillfällig föräldrapenning

under en dag per barn och år när de avstår från förvärvsarbete i samband med

besök i barns skola eller besök i fritidshem (kontaktdagar). Med skola avses

också förskoleklass i skola. Rätten till kontaktdagar gäller fr.o.m. det

kalenderår under vilket barnet fyller sex år t.o.m. det kalenderår under vilket

barnet fyller elva år. Kontaktdagar som inte har tagits ut aktuellt år kan tas

ut senare dock senast det år barnet fyller elva år. Ändringarna skall träda i

kraft den 1 juli 2001.

Skälen för regeringens förslag: Tidigare gavs två ersättningsdagar per barn och

år för barn mellan 4 och 12 år inom den tillfälliga föräldrapenningen - s.k.

kontaktdagar - till föräldrar som avstod från förvärvsarbete i samband med

föräldrautbildning, besök i barnets förskola, skola eller fritidshemsverksamhet

(prop.1984/85:78, bet. 1984/85:SfU10, rskr. 1984/85:96). De två kontaktdagarna

avskaffades den 1 juli 1995 i samband med budgetsaneringen med anledning av det

statsfinansiellt ansträngda läget (prop. 1994/95:150, bet. 1994/95:FiU20, rskr.

1994/95:448).

Liksom vid införandet av kontaktdagarna den 1 juli 1985 är det angeläget för

såväl barn som föräldrar att föräldrarna får tillfälle att medverka i förskolan

och skolan. Att föräldrarna har en god kontakt med och insikt i barnets

vardagliga miljö ger ömsesidig trygghet och tillfälle att bearbeta uppkomna

problem. Dessutom kan inskolningssituationer uppstå under barnets skoltid vid

byte av skola, klass eller lärare.

Inom nuvarande system med föräldrapenning kan ersättningsdagar sparas till dess

att barnet fyller åtta år eller den senare tidpunkt då barnet avslutar sitt

första skolår. Systemet förutsätter vissa krav på förutseende och planering hos

föräldrarna, vilket blir avgörande för föräldrarnas möjligheter att vara med

barnen vid exempelvis skolstart. Föräldrarna använder majoriteten av

föräldrapenningdagarna under barnets första tre år. Det finns en risk att

föräldrar som inte sparat ersättningsdagar ej anser sig kunna vara lediga från

förvärvsarbete utan ersättning för att vara med barnet i skolan vid olika

situationer. Föräldrapenningdagarna kan i de flesta fall inte heller användas

efter det att barnet fyllt åtta år eller avslutat sitt första skolår.

Enligt regeringens uppfattning är det av stor betydelse att föräldrarna kan få

tillgång till kontaktdagar som kan disponeras under den första skoltiden, dvs.

från det att barnet fyller sex år. Naturligtvis finns även behov av kontakt med

barnets vardagliga miljö också när barnet deltar i förskoleverksamhet. Föräldrar

 deltar dock mer kontinuerligt i förskoleverksamheten jämfört med

skolverksamheten, dels vid hämtning och lämning av barnen, dels genom mer

frekventa kontakter med förskollärarna vid sådana tidpunkter. Största behovet av

 kontaktdagar bedöms därför föreligga för barn som börjat skolan. Regeringen

föreslår därför att rätten till kontaktdagar skall gälla fr.o.m. det kalenderår

barnet fyller sex år t.o.m. det kalenderår barnet fyller elva år. Kontaktdagar

skall utges under en dag per barn och år. Dagar som inte tas ut aktuellt år

skall kunna sparas och tas ut ett senare år, dock senast det år barnet fyller

elva år.

Förutom vid inskolning i skola eller fritidshem, skall kontaktdagarna kunna

användas för besök i fritidshemsverksamhet i vilken barnet deltar samt för besök

 eller medverkan i skolan. Kontaktdagarna skall även kunna användas för

deltagande i föräldrasamtal.

Förutom rätt till ersättning för inkomstbortfall innebär uttag av kontaktdagar i

 form av tillfällig föräldrapenning rätt till ledighet från arbetet.

Ersättningsdagar bör få tas ut enligt de nivåer som gäller inom

föräldraförsäkringen, för närvarande hel, tre fjärdedels, halv eller en

fjärdedels nivå, vilket ger flexibilitet för föräldrarna vid nyttjande av

förmånen.

Regeringen kommer att följa effekterna av förslaget och efter viss tid göra en

utvärdering av reformen.

De nya reglerna om kontaktdagar föreslås träda i kraft den 1 juli 2001.

8 Förbättrat försäkringsskydd vid spädbarnsdöd

Regeringens förslag: Om föräldrarna får ytterligare ett barn efter det att ett

tidigare barn har avlidit skall det tvååriga särskilda försäkringsskyddet

förlängas oavsett om det tidigare barnet avlidit före eller efter det att

kvinnan på nytt blir gravid. Förutsättningen är att det tidigare barnet inte har

 uppnått eller inte skulle ha uppnått en ålder av ett år och nio månader vid

konceptionstidpunkten.

Arbetsgruppens förslag: Förslaget i promemorian stämmer överens med regeringens

förslag.

Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker förslaget.

Bakgrund: Föräldrapenning kan utges på sjukpenningnivå eller garantinivå.

Föräldrapenning på sjukpenningnivå beräknas enligt 4 kap. 6 § lagen (1962:381)

om allmän försäkring (AFL) med utgångspunkt i en förälders sjukpenninggrundande

inkomst (SGI). Den sjukpenninggrundande inkomsten är den årliga inkomst som en

försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete, antingen som

arbetstagare i allmän eller enskild tjänst eller på annan grund. Enligt 3 kap. 5

 § i AFL skall den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst anpassas när hans

eller hennes inkomstförhållanden ändras. I vissa situationer och under viss tid

kan en förälder få behålla en tidigare fastställd sjukpenninggrundande inkomst,

trots att han eller hon inte förvärvsarbetar. En förälders sjukpenninggrundande

inkomst får enligt 3 kap. 5 § tredje stycket 5 inte sänkas under den tid

föräldern är helt eller delvis ledig från förvärvsarbete för vård av barn. Detta

 gäller dock längst till dess att barnet fyller ett år. Denna tid brukar kallas

för SGI-skyddad tid. Motsvarande gäller under ett år efter mottagande av ett

adoptivbarn.

Om den sjukpenninggrundande inkomsten har sänkts vid barnets ettårsdag har

föräldern enligt 4 kap. 6 § AFL rätt till föräldrapenning beräknad lägst efter

den tidigare fastställda sjukpenninggrundande inkomsten eller den högre inkomst

som löneutvecklingen inom yrkesområdet medför längst till dess barnet fyller två

 år, s.k. särskild beräkningsgrund för föräldrapenningen. Den särskilda

beräkningsgrunden gäller även för adoptivföräldrar och blivande

adoptivföräldrar. Tvåårstidpunkten räknas då fr.o.m. den dag föräldern fått

barnet i sin vård.

Enligt 4 kap. 6 § andra stycket AFL ges föräldrapenning motsvarande förälderns

sjukpenninggrundande inkomst för de första 180 dagarna endast under

förutsättning att föräldern varit försäkrad för en sjukpenning över garantinivån

 under minst 240 dagar i följd före barnets födelse. För de ytterligare 180

dagarna, för vilka ersättning kan utges enligt sjukpenningnivå, gäller inte det

kvalifikationskravet. Kravet har tillkommit för att undvika att föräldrar i

syfte att få en högre föräldrapenning påbörjar ett förvärvsarbete eller ökar

sitt arbetsutbud under graviditeten.

Får föräldrarna ytterligare ett barn kan det tvååriga SGI-skyddet förlängas

alldeles oavsett om kvalifikationsvillkoret, dvs. de 240 dagarna, är uppfyllt

eller inte. Enligt nuvarande regler gäller detta med hänsyn till lagtextens

utformning under förutsättning att barnet levde när kvinnan blev gravid och att

barnet vid denna tidpunkt inte hade uppnått ett år och nio månader. Detsamma

gäller vid adoption av barn som sker inom två år och sex månader efter det att

det föregående barnet fötts eller adopterats. Föräldrapenningen beräknas då för

det nya barnet efter den sjukpenninggrundande inkomst som gällde när föräldrarna

 fick det tidigare barnet. Föräldrapenning beräknad på detta sätt kan utges för

det nya barnet fram till dess att det fyller två år. Även för det tidigare

barnet beräknas föräldrapenningen på detta sätt dels under graviditeten, dels

fram till dess att det nya barnet fyller två år. De nuvarande reglerna infördes

den 1 januari 1995 (prop. 1993/94:220).

Skälen för regeringens förslag: De föräldrar som drabbas av spädbarnsdöd bör få

ett bra stöd av föräldraförsäkringen. Det kan enligt regeringens mening inte

anses tillfredsställande att det är helt avgörande för rätten till det förlängda

 skyddet inom föräldraförsäkringen att kvinnan är gravid på nytt vid det förra

barnets dödsfall. Om kvinnan således blir gravid efter det att barnet avlidit

har hon inte möjlighet att kvalificera sig för det förlängda skyddet. Återgår

föräldern inte omedelbart i förvärvsarbete upphör förälderns

sjukpenningförsäkring. Detta gäller dock inte om föräldern är sjukskriven och

har ett annat skydd. Regeringen föreslår att, om föräldrarna får ytterligare ett

 barn, det tvååriga försäkringsskyddet förlängs oavsett om det tidigare barnet

avlidit före eller efter det att kvinnan på nytt blir gravid. Förutsättningen

för förlängt skydd bör dock vara att det tidigare barnet inte uppnått eller - om

 det tidigare barnet inte var vid liv - vid konceptionstidpunkten inte skulle ha

 uppnått en ålder av ett år och nio månader. En sådan bestämmelse överensstämmer

 också bättre med den nuvarande regleringen vid adoption dvs. att det förlängda

skyddet gäller vid adoption av barn som sker inom två år och sex månader efter

det att det föregående barnet fötts eller adopterats.

Regeländringen föreslås träda i kraft den 1 juli 2001.

9 Förläggning av delledighet enligt föräldraledighetslagen

Regeringens förslag: Vid förkortning av arbetstid får ledigheten spridas över

arbetsveckans samtliga dagar eller förläggas till en eller vissa av

arbetsveckans dagar.

Om arbetsgivaren och arbetstagaren inte kommer överens om hur ledigheten skall

tas ut vid förkortad arbetstid, skall arbetsgivaren förlägga ledigheten på det

sätt som arbetstagaren önskar, om en sådan förläggning inte medför påtaglig

störning i arbetsgivarens verksamhet.

Lagen förtydligas så att det klarare framgår att en förälder har rätt till

förkortning av normal arbetstid med upp till en fjärdedel för vård av barn.

Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag.

Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna är positiva

till förslaget eller lämnar det utan invändningar. Stockholms tingsrätt anser

att den föreslagna ordningen väl tillgodoser både arbetsgivares och

arbetstagares berättigade önskemål och att tvister torde bli sällsynta.

Jämställdhetsombudsmannen (JämO), som tillstyrker förslaget, framhåller att

antalet anmälningar och förfrågningar från föräldrar som i olika avseenden mött

problem när det gäller att förena förvärvsarbete och föräldraskap ökat kraftigt

under senare tid.

Några motsätter sig dock förslaget. Arbetsgivarverket framhåller att

arbetsgivaren har ansvaret för att verksamheten fungerar och därför måste få

besluta ensidigt i de fall parterna är oeniga. Även Svenska

Arbetsgivareföreningen (SAF) framhåller att endast arbetsgivaren har den

överblick som behövs för en helhetsbedömning av både produktionens och

arbetstagarens intressen. Enligt SAF är det oacceptabelt att arbetsgivaren skall

 ha bevisbördan för "påtaglig störning" så snart arbetsgivaren inte följer

arbetstagarens önskemål om ledighetens förläggning, och fatta beslut under

skadeståndsansvar. Även Svenska Kommunförbundet och Företagarnas

Riksorganisation, som betonar att förslaget innebär att arbetsgivaren tappar i

inflytande och att förslaget försämrar förutsättningarna för företagande,

avstyrker förslaget.

Bakgrund: Enligt föräldraledighetslagen (1995:584) finns fem former av

föräldraledighet för vård av barn m.m. En av dessa former är ledighet i form av

förkortning av normal arbetstid. Sådan delledighet kan utnyttjas såväl av

föräldrar som uppbär föräldrapenning (delledighet med föräldrapenning) som av

föräldrar som inte uppbär föräldrapenning (delledighet utan föräldrapenning).

I 3 och 7 §§ stadgas att en förälder har rätt till förkortning av normal

arbetstid med en fjärdedel, utan att föräldern erhåller föräldrapenning, för att

 vårda barn som inte har fyllt åtta år eller som är äldre än så men ännu inte

har avslutat sitt första skolår.

När det gäller hur ledigheten får tas ut vid förkortad arbetstid föreskrivs i 12

 § att ledigheten skall spridas över arbetsveckans samtliga dagar, om inte

särskilda skäl ger anledning till att den förläggs på annat sätt. I förarbetena

uttalas att syftet med denna bestämmelse är att varaktigt förbättra

möjligheterna till samvaro mellan föräldrar och barn samt att göra det möjligt

att avkorta de långa dagliga vistelsetiderna för barn i daghem och familjedaghem

 (prop. 1977/78:104 s. 48).

I 14 § första stycket anges att arbetstagaren skall samråda med arbetsgivaren om

 ledighetens förläggning och om andra frågor som rör ledigheten. Om

arbetstagaren och arbetsgivaren inte kan komma överens om hur ledigheten skall

tas ut vid förkortad arbetstid, gäller enligt 14 § andra stycket att

arbetsgivaren bestämmer i fråga om ledighetens närmare förläggning och därmed

sammanhängande frågor. Arbetsgivaren får dock inte utan arbetstagarens samtycke

dela upp ledigheten under arbetsdagen eller förlägga den till någon annan tid än

 arbetsdagens början eller slut. I förarbetena uttalas att det får förutsättas

att samråd mellan arbetstagaren och arbetsgivaren normalt leder till en

överenskommelse beträffande ledighetens närmare förläggning och därmed

sammanhängande frågor. Vidare sägs att arbetstagaren i annat fall ofta torde

komma att vända sig till sin fackliga organisation, som kan påkalla förhandling

i frågan enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. I sista hand

bestämmer dock arbetsgivaren, i den mån inte annat följer av avtal mellan

parterna (prop. 1977/78:104 s. 50).

Om ett beslut i en sådan fråga som avses i andra stycket har träffats på annat

sätt än genom överenskommelse med arbetstagaren, följer av 14 § tredje stycket

att arbetsgivaren skall underrätta arbetstagaren och arbetstagarens lokala

arbetstagarorganisation om beslutet. Detta skall om möjligt göras senast två

veckor före ledighetens början.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att det är angeläget att

småbarnsföräldrar utan svårigheter kan kombinera förvärvsarbete och

föräldraskap. Inte minst när föräldrar med olika arbetsgivare båda önskar ta ut

delledighet kan nu gällande bestämmelser innebära samordningsproblem. Det är

dock viktigt att värna också om arbetsgivarens och verksamhetens intressen.

Regler som underlättar för föräldrar i detta avseende får inte utformas så att

de motverkar en effektivt och rationellt bedriven verksamhet i företag eller hos

 andra arbetsgivare. Bestämmelserna bör därför utformas efter en avvägning

mellan intressen som kan stå emot varandra. Regeringen anser att avvägningen

utfaller på så sätt att viljan att underlätta för småbarnsföräldrar att förena

arbete och föräldraskap skall ges ett ökat genomslag. Detta förutsätter

ändringar i föräldraledighetslagens regler om delledighet. Bestämmelserna bör ge

 uttryck för ökad flexibilitet i hur ledighet förläggs under arbetsveckan och

arbetstagaren bör ges större inflytande över ledighetsbesluten. En sådan ordning

 stämmer väl överens med vad Arbetsmarknadsutskottet uttalade vid 1994/95 års

riksmöte. Utskottet ansåg att, för om en överenskommelse inte träffas om hur

ledigheten skall tas ut vid förkortad arbetstid, bör arbetstagaren själv få

bestämma om ledighetens närmare förläggning och därmed sammanhängande frågor.

Vid riksdagsbehandlingen framhölls särskilt att nuvarande regler ofta medför

problem för kvinnor som vill minska sin arbetstid. Regeringen delar denna

uppfattning.

Huvudregeln för hur ledighet får tas ut vid förkortad arbetstid är i dag att

ledigheten skall spridas över arbetsveckans samtliga dagar (12 §). I förarbetena

 uttalas att det ligger i begreppet "förkortad arbetstid" att avkortningen i

princip bör tas ut dagligen, dvs. spridas över arbetsveckans samtliga dagar

(prop. 1977/78:104 s. 45). Regeringen anser att lagen bör erbjuda parterna

större frihet att besluta om hur arbetstagarens ledighet skall läggas ut. Därför

 bör 12 § ändras på så sätt att ledigheten förutom att spridas över

arbetsveckans samtliga dagar också skall kunna förläggas till en eller vissa av

arbetsveckans dagar utan att det krävs särskilda skäl för en sådan förläggning.

Med "förkortad arbetstid" skall därmed inte längre i första hand avses förkortad

 daglig arbetstid, utan även en förkortning i form av att ledighet förläggs till

 viss eller vissa dagar av arbetsveckan.

När det så gäller beslut om ledighetens förläggning i enskilda fall bestämmer i

dag arbetsgivaren om inte överenskommelse träffas (14 § andra stycket).

Utgångspunkten att arbetsgivaren och arbetstagaren i första hand bör söka en

överenskommelse bör bestå. Regeln i 14 § första stycket om att arbetstagaren

skall samråda med arbetsgivaren om ledighetens förläggning och därmed

sammanhängande frågor bör därmed inte ändras. I de fall en överenskommelse inte

nås bör dock arbetstagarens önskemål om ledighetens förläggning ges ökat

genomslag. Det är dock nödvändigt att åstadkomma en god balans mellan

arbetsgivarens och arbetstagarens intressen i de fall de kan stå emot varandra.

Inriktningen bör vara att ledigheten normalt skall förläggas i enlighet med

arbetstagarens önskemål, men arbetstagaren bör inte ha en obegränsad rätt att

bestämma hur ledigheten skall förläggas. Arbetstagarens inflytande över

ledighetens förläggning bör vara förenat med ett villkor om att verksamheten hos

 arbetsgivaren kan fortgå utan allvarliga men eller störningar. Här kan hänvisas

 till uttrycket "påtaglig störning" som redan i dag används i 14 § första

stycket när det gäller hel ledighet. Begreppet "påtaglig störning" bör användas

även när det gäller delledighet och därvid ha samma betydelse som vid

förläggning av hel ledighet. Meningen är inte att varje störning skall kunna

berättiga arbetsgivaren att inte tillgodose arbetstagarens önskemål. Endast om

det finns omständigheter i det enskilda fallet som gör att verksamheten hos

arbetsgivaren kommer att utsättas för stora påfrestningar om ledigheten förläggs

 i enlighet med arbetstagarens önskemål, bör arbetsgivaren kunna förlägga

ledigheten i strid med arbetstagarens önskemål

Det som nu sagts innebär alltså att arbetsgivaren bör följa arbetstagarens

önskemål om ledighetens förläggning, under förutsättning att en sådan

förläggning inte medför påtaglig störning i arbetsgivarens verksamhet.

När det gäller den närmare utformningen av 14 § andra stycket skulle man kunna

tänka sig att arbetstagaren beslutar hur ledigheten skall förläggas och därmed

avgör om förläggningen medför påtaglig störning i arbetsgivarens verksamhet

eller inte.

En sådan ordning skulle emellertid innebära att frågan normalt inte kan prövas i

 domstol. Om det däremot ankommer på arbetsgivaren att besluta om ledighetens

förläggning och bedöma frågan om påtaglig störning, kan arbetsgivarens beslut

och bedömning bli föremål för prövning i domstol. En sådan ordning är att

föredra. En arbetsgivare är skyldig att följa föräldraledighetslagen vid äventyr

 av skadestånd. Mot denna bakgrund anser regeringen att beslutet om ledighetens

förläggning alltjämt skall fattas av arbetsgivaren.

Arbetsgivaren bör - liksom i dag - inte utan arbetstagarens samtycke i något

fall kunna dela upp ledigheten under arbetsdagen eller förlägga den till någon

annan tid än arbetsdagens början eller slut.

Förändringen skall gälla för alla småbarnsföräldrar som tar ut delledighet,

oavsett om de blir kompenserade för inkomstbortfallet från föräldraförsäkringen

eller inte.

Den lagstadgade rätten till förkortning av normal arbetstid med en fjärdedel kan

 förstås så att en förälder måste förkorta sin arbetstid med just en fjärdedel

och att möjlighet inte finns att förkorta arbetstiden med mindre tid. Svenska

Arbetsgivareföreningen har i sitt yttrande påtalat att nuvarande regler om

arbetstidsförkortning inte hindrar överenskommelser mellan arbetsgivare och

arbetstagare om annan grad av förkortning än en fjärdedel samt påpekar att

sådana avtal också är vanliga på arbetsplatserna. Regeringen anser dock att

lagtexten bör förtydligas så att det klarare framgår att en förälder som är

delledig utan föräldrapenning har rätt till förkortning av den normala

arbetstiden med upp till en fjärdedel för vård av barn.

10 Konsekvenser

10.1 Föräldraförsäkringen

Ekonomiska konsekvenser m.m.

Regeringen gör bedömningen att de föreslagna reglerna innebär att statens

utgifter för anslaget A2 Föräldraförsäkring ökar med 62 mkr år 2001, 164 mkr år

2002 och med 1 284 mkr år 2003. De beräknade utgifterna är beaktade i

budgetpropositionen för 2001.

Förslaget om förlängningen av föräldrapenningen med 30 dagar med ersättning

motsvarande förälderns sjukpenninggrundande inkomst beräknas medföra ökade

kostnader med ca 1 000 miljoner kronor. Beräkningen är gjord med hänsyn till att

 inom ramen för den förlängda föräldraförsäkringen reserveras ytterligare 30

dagar för pappan respektive mamman. Det innebär att männens högre genomsnittliga

 ersättningsnivå har beaktats i beräkningen.

Förslaget om en ny förmånsnivå inom föräldraförsäkringen beräknas inte medföra

ytterligare ökade kostnader för föräldraförsäkringen. Dock kan viss ökad

administration förväntas uppstå.

Förslaget om införande av ny förmån motsvarande faderns särskilda dagar i

samband med barns födelse eller adoption beräknas medföra ökade kostnader för

den tillfälliga föräldrapenningen med 2 miljoner kronor. Förslaget om utvidgning

 av rätten till tillfällig föräldrapenning beräknas medföra ökade kostnader med

2 miljoner kronor. Kostnadseffekterna av dessa båda förslag är små då förslagen

är förhållandevis avgränsade i sin omfattning.

Förslaget om kontaktdagar i föräldraförsäkringen beräknas medföra ökade

kostnader med 60 miljoner kronor 2001, 160 miljoner kronor 2002 och med 280

miljoner kronor 2003.

Förslaget om att förbättra försäkringsskyddet vid spädbarnsdöd är närmast att

betrakta som en marginell justering av regelverket och kostnadsökningen med

anledning av förslaget kan därför uppskattas vara mycket begränsad.

10.2 Föräldraledighetslagen

Ekonomiska konsekvenser

Förslaget om förläggning av delledighet enligt föräldraledighetslagen bedöms

inte komma att innebära belastningar på samhällsekonomin eller statsfinanserna.

För arbetsgivare generellt väntas förslaget normalt inte medföra ett ökat behov

av nyanställningar för t.ex. administration eller ersättare för den som

utnyttjar ledighet. I normala fall förväntas inte heller ett behov av

investeringar eller att andra kostnader uppstår som reellt påverkar företags

produktionsmöjligheter eller likviditet eller konkurrensförhållanden. I de fall

arbetstagare och arbetsgivare inte kan enas om ledighetens förläggning kan dock

lagändringen leda till ökade kostnader för arbetsgivaren. - Förslaget väntas

inte ha miljökonsekvenser.

Effekter för små företags villkor

Ökad flexibilitet i föräldraledighetslagens regler om förläggning av ledighet

vid förkortad arbetstid och ökat inflytande för arbetstagarna kan förväntas ge

både positiva och mindre gynnsamma verkningar för företagen. Till en början bör

dock noteras att ändringarna i 12 och 14 §§ inte påverkar omfattningen av

föräldraledigheten. Detta innebär i sig en given begränsning av förslagets

konsekvenser när det gäller t.ex. kostnader. Härutöver kan framhållas att även i

 fortsättningen skall huvudregeln vara att arbetstagaren skall samråda med

arbetsgivaren om ledighetens förläggning. Utgångspunkten är att arbetsgivaren

och arbetstagaren i de allra flesta fallen kommer överens. Den föreslagna

ändringen blir aktuell bara i de fall då arbetstagaren och arbetsgivaren inte

kommer överens om ledighetens förläggning. Det är svårt att uppskatta i hur

många fall den nya regeln kommer att tillämpas därför att arbetsgivare och

arbetstagare inte kommer överens. Vidare innebär förslaget att arbetstagarens

önskemål tillgodoses endast under förutsättning att en förläggning i enlighet

därmed inte medför påtaglig störning i arbetsgivarens verksamhet. Detta villkor

får förmodligen en avgörande betydelse för hur stor påverkan förslaget kommer

att få på de små företagen i praktiken. Som framhållits i

författningskommentaren är arbetsplatsens storlek en av de faktorer som en

arbetsgivare kan beakta när arbetsgivaren bedömer om en viss förläggning av

delledighet medför en sådan störning. På en liten arbetsplats har typiskt sett

varje enskild arbetstagares medverkan i den löpande verksamheten större

betydelse än på en arbetsplats med fler eller många anställda. Dessutom gäller

arbetsgivarens beslut i de fall det blir en tvist om ledighetens förläggning

fram till dess att frågan avgjorts i domstol. Det kan framhållas att saken

kommer under domstols prövning endast om arbetstagaren eller dennes organisation

 väcker talan. Redan av dessa skäl bör förslaget i praktiken ge negativa

konsekvenser för små - och större - företag endast i begränsad utsträckning.

Även om det inte är givet att verkningarna av förslaget hos alla arbetsgivare

blir alltför stora, är det troligt att de små företagen kan komma att påverkas

mer än stora företag. De mindre företagen kan generellt sett antas ha mindre

flexibilitet i sina organisationer än stora företag; detta kan avse t.ex.

möjligheter att enkelt anställa vikarier eller annars omfördela resurser inom

företaget.

När det gäller vilka administrativa, praktiska eller andra åtgärder som små

företag måste vidta till följd av förslaget är det givet att förhållandena - och

 därmed behovet av åtgärder - växlar mellan olika företag beroende på hur

verksamheten ser ut. Även hur frågor om förläggning av delledighet brukar lösas

på den enskilda arbetsplatsen har givetvis stor betydelse. Här skall anges några

 exempel på åtgärder som kan förutses bli aktuella på grund av att arbetsgivaren

 i sin planering skall ta större hänsyn till arbetstagarens önskemål.

Ändringen kan innebära ett ökat behov av tidig planering av hur den enskilde

arbetstagarens ledighet förläggs och av hur olika arbetstagares arbetstider och

arbetsuppgifter samordnas. Här är emellertid regeln i 13 § i lagen av stor

betydelse. Där anges att en arbetstagare som vill utnyttja sin rätt till

föräldraledighet skall anmäla detta till arbetsgivaren minst två månader före

ledighetens början eller, om det inte kan ske, så snart som möjligt. I samband

med sin anmälan skall arbetstagaren ange hur lång tid ledigheten är planerad att

 pågå. - Många gånger är detta planeringsarbete i själva verket lättare att

utföra i ett mindre företag än i ett större, redan av det skälet att

förhållandena i det lilla företaget är lättare att överblicka än i det större.

Även om förslaget inte medför att föräldraledighetens omfattning ökar kan

särskilt mindre företag komma att behöva anlita uppdragstagare eller anställa

vikarier i ökad utsträckning. Detta leder i så fall till ökade kostnader och de

mindre företagen är på denna punkt mer sårbara än de större företagen. Att

anlita uppdragstagare eller att anställa vikarier medför i normala fall att

arbetsgivaren måste avsätta tid för handledning eller utbildningsinsatser, men

även andra former av störningar i verksamheten kan förekomma. På mindre orter

och i vissa branscher kan det vara svårt att hitta personal som uppfyller

arbetsgivarens önskemål. Här kan dock påminnas om att arbetsgivaren inte måste

följa arbetstagarens önskemål om ledighetens förläggning om detta skulle medföra

 påtaglig störning för verksamheten.

Till sist i denna del kan nämnas en följd av ökat inflytande för arbetstagaren

som kan ha viss betydelse på sikt. Om en arbetstagare i ökad utsträckning får

sina önskemål tillgodosedda vid förläggningen av ledigheten kan det hända att

han eller hon känner sig mer delaktig i förhållandena på arbetsplatsen och mer

positivt inställd till arbetsgivaren. Detta har ett starkt samband med en god

arbetsmiljö, och kan bidra både till att arbetstagaren trivs bättre och utför

ett bättre arbete och att arbetsplatsen får ett bra rykte. Inte minst för ett

litet företag kan denna aspekt ha stor praktisk betydelse.

Regeringen avser att följa de nu föreslagna reglernas inverkan på arbetslivet,

särskild med utgångspunkt i de förhållanden som råder för anställda och

arbetsgivare i små företag. En uppföljning kan ske i anslutning till den översyn

 som regeringen kommer att göra beträffande arbetstid och ledighet.

Jämställdhetskonsekvenser

Förslagen är könsneutrala och ger kvinnor och män samma möjligheter till

föräldraledighet. Indirekt kan det ökade inflytandet för arbetstagares önskemål

antas bidra till ökad jämställdhet mellan könen på så sätt att båda föräldrarna

kan komma att utnyttja rätten till föräldraledighet med förkortad arbetstid i

större utsträckning än i dag.

En tänkbar icke önskad effekt av det ökade arbetstagarinflytandet skulle kunna

bli att småbarnsföräldrar, och kvinnor i synnerhet, möter ökade svårigheter när

de söker arbete. En sådan utveckling vore olycklig men regeringens bedömning är

att risken för denna oönskade effekt inte är så stor att förslaget om ändringar

i föräldraledighetslagen inte skall läggas fram. Många gånger skulle för övrigt

ett sådan oönskad utveckling stå i strid med t.ex. jämställdhetslagens

bestämmelser. Den kan då också motverkas genom tillämpning av dessa

bestämmelser.

11 Författningskommentar

11.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

4 kap. 1 §

En följdändring görs i fjärde stycket med anledning av att ett nytt stycke

tillkommit i 4 kap. 10 §.

4 kap. 2 §

Tredje stycket första meningen har ändrats för att även den som fått rätt till

tillfällig föräldrapenning enligt reglerna i det nya andra stycket i 11 a §

skall likställas med förälder vid tillämpningen av reglerna om tillfällig

föräldrapenning. Detsamma gäller enligt andra meningen för den som fått rätt

till tillfällig föräldrapenning enligt det nya femte stycket i 10 §.

4 kap. 3 §

Ändringen i första stycket innebär att föräldrapenning med anledning av ett

barns födelse skall utges under högst 480 dagar sammanlagt för föräldrarna i

stället för som tidigare under högst 450 dagar. Den tid under vilken förälder

inte kan avstå rätt att uppbära föräldrapenning till förmån för den andra

föräldern förlängs samtidigt genom en ändring i sjätte stycket från 30 till 60

dagar för varje barn, eller vid flerbarnsbörd, för barnen gemensamt.

4 kap. 6 §

Sjätte stycket andra meningen har ändrats på så sätt att förutsättningen för

förlängt skydd inte längre är att det tidigare barnet levde vid

konceptionstidpunkten.

4 kap. 7 §

Ändringen i första stycket innebär att föräldrapenning får utges med en

åttondels föräldrapenning när föräldern förvärvsarbetar högst sju åttondelar av

normal arbetstid.

4 kap. 8 §

Ändringen innebär att när föräldern arbetar högst sju åttondelar av normal

arbetstid kan han eller hon enligt lagen om allmän försäkring välja att ta ut

hel, tre fjärdedels, halv, en fjärdedels eller en åttondels förmån enligt

garantinivån. Föräldern kan alltså arbeta 7 timmar per dag om normalarbetstiden

är 8 timmar och ändå få hel ersättning enligt garantinivån.

4 kap. 10 §

Ett nytt tredje stycke införs. Kontaktdagar införs för varje barn att nyttjas av

 föräldrarna fr.o.m. det år barnet fyller 6 år t.o.m. det år barnet fyller 11

år. Kontaktdagarna kan användas vid besök vid barnets skola eller fritidshem.

Kontaktdagarna har behandlats under avsnitt 7.3.

I det fjärde stycket görs redaktionella ändringar. Någon ändring i sak är inte

avsedd.

I det nya femte stycket föreskrivs att försäkringskassan kan besluta att en

annan försäkrad än en fader eller moder som avstår från förvärvsarbete skall få

rätt till tillfällig föräldrapenning i samband med barns födelse eller adoption

för att närvara vid förlossningen, sköta hemmet eller vårda barn. Med

förlossning avses enligt prop. 1984/85:78 s. 72 även den situationen då kvinnan

till följd av missfall kräver särskild vård. Detta gäller om det inte finns

någon fader som har rätt till tillfällig föräldrapenning, modern är avliden

eller om fadern avstår från sin rätt till tillfällig föräldrapenning enligt

fjärde stycket. Fadern kan avstå från sin rätt till tillfällig föräldrapenning

enligt fjärde stycket endast under vissa förutsättningar. Fadern kan avstå, dels

 om han inte kan nyttja sin rätt, dels om det skulle vara oskäligt att inte låta

 honom avstå från sin rätt till tillfällig föräldrapenning. Exempel på

situationer när fäder inte kan ta del av vården av sitt barn är att pappan

ålagts besöksförbud eller är intagen på institution, t.ex. sjukhus,

kriminalvårdsanstalt eller dylikt. Exempel på situationer när det skulle vara

oskäligt att inte låta honom avstå från sin rätt är när fadern och modern inte

har någon kontakt med varandra eller inte har för avsikt att leva tillsammans.

Med att fadern inte finns avses att fadern är okänd eller att fadern är avliden.

 Med att det inte finns någon fader som har rätt till tillfällig föräldrapenning

 avses vidare att han inte uppfyller förutsättningarna för att anses som

försäkrad för tillfällig föräldrapenning enligt socialförsäkringslagen

(1999:799). Av bestämmelserna i socialförsäkringslagen framgår att den som

arbetar i Sverige är försäkrad för tillfällig föräldrapenning. Något uttryckligt

 medgivande krävs inte från modern eller undantagsvis fadern som är ensam under

den första spädbarntiden. Det ligger emellertid i sakens natur att samråd måste

ske med dem. En "annan försäkrad" som får rätt till tillfällig föräldrapenning

enligt förslaget kommer i lagens mening att likställas med förälder. Någon

begränsning av den krets försäkrade som försäkringskassan kan ge rätt till

tillfällig föräldrapenning finns inte. Det finns inte heller något som hindrar

att flera försäkrade delar på de tillgängliga dagarna. Det krävs dock att den

person som anmäler att han eller hon avser att nyttja ersättningsdagarna

försäkrar att han eller hon kommer att avstå från förvärvsarbete under aktuella

dagar. Vad gäller behörig försäkringskassa blir reglerna i

socialförsäkringslagen (1999:799) tillämpliga vilket innebär att det avgörande

blir var den enskilde som söker förmånen är bosatt.

Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 7.1.

4 kap. 11 a §

Ett nytt andra stycke har införts. Försäkringskassan kan, efter medgivande av en

 förälder, besluta att en annan försäkrad som i stället för föräldern avstår

från förvärvsarbete för vård av barn i de fall som avses i första stycket skall

få rätt till tillfällig föräldrapenning. Som villkor härför gäller att föräldern

 på grund av egen sjukdom eller smitta inte kan vårda sitt barn och att

föräldern inte får tillfällig föräldrapenning endast av det skälet att han eller

 hon för samma tid får sådan ersättning som anges 4 kap. 17 § eller får

smittbärarpenning enligt lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare.

Hänvisningen till första stycket avser första stycket a) och b) dvs.

förutsättningen för tillämpningen är att barnet är sjukt eller smittat eller

barnets ordinarie vårdare är sjukt eller smittat. Bestämmelsen är endast

tillämplig om föräldern skulle ha förvärvsarbetat om föräldern inte varit sjuk.

Ändringen har behandlats i avsnitt 7.2.

4 kap. 12 §

I andra stycket anges att föräldern har rätt till en kontaktdag per barn och år

enligt 10 § tredje stycket första meningen med tillfällig föräldrapenning. Om en

 dag inte tas i anspråk ett år får den sparas till följande år. Sparade dagar

måste dock tas ut senast det år barnet fyller elva år. Föräldrar till barn som

omfattas av 1 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa

funktionshindrade barn har som tidigare rätt till 10 kontaktdagar per barn och

år.

Av ändringen i tredje stycket framgår att rätten till tillfällig föräldrapenning

 enligt det nya femte stycket i 10 § liksom "pappadagarna" enligt 10 § fjärde

stycket skall utgöra tio dagar per barn.

4 kap. 13 §

Andra stycket som ger försäkringskassan möjlighet att kräva särskilt utlåtande

för att styrka bl.a. sjukdom eller smitta har ändrats så att det även är

tillämpligt vid förälders sjukdom eller smitta enligt 11 a § andra stycket.

4 kap. 14 §

I paragrafen har även såvitt avser den tillfälliga föräldrapenningen införts en

femte förmånsnivå vilket innebär att också tillfällig föräldrapenning kan tas ut

 på åttondelsnivå. Vissa redaktionella ändringar har också gjorts. Någon ändring

 i sak är här inte avsedd.

4 kap. 16 §

En följdändring görs med anledning av införandet av det femte stycket i 10 §.

4 kap. 18 §

Av ändringen i andra stycket framgår att vid beräkning av antalet dagar med rätt

 till föräldrapenning anses en dag med en åttondels föräldrapenning som en

åttondels andel av en dag.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

Ändringarna som innebär en förlängningen av föräldrapenningen och avser ändring

av 4 kap. 3 § skall träda i kraft den 1 januari 2002. Detta framgår av punkt 1 i

 ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna.

I fråga om barn som är födda eller i fråga om adopterade barn, adopterade före

ikraftträdandet tillämpas lagen dock i sin äldre lydelse. Detta framgår av punkt

 2 i övergångsbestämmelserna.

Motsvarande ikraftträdande- och övergångsbestämmelser gäller för ändringen av 4

kap. 6 § tredje stycket som också berör förlängningen av föräldrapenningen.

Detta framgår av författningskommentaren till lagförslag 2.2.

Ändringarna som innebär att en femte förmånsnivå motsvarande en åttondels förmån

 införs och avser ändring av 4 kap. 7, 8, 14 och 18 §§ skall träda i kraft den 1

 januari 2002. Detta framgår av punkt 1. Någon särskild övergångsreglering finns

 inte.

Ändringarna som berör faderns särskilda dagar i samband med barns födelse eller

adoption och avser ändringar i 4 kap. 1 § tredje stycket, 2 § tredje stycket

andra meningen, införandet av ett nytt femte stycke i 10 § och ändringar i 12 §

tredje stycket och 16 § skall träda i kraft den 1 juli 2001. Detta framgår av

punkt 1.

I fråga om barn som är födda eller i fråga om adopterade barn, adopterade före

ikraftträdandet tillämpas lagen i sin äldre lydelse. Detta framgår av punkt 2 i

övergångsbestämmelserna

Ändringen som innebär en utvidgning av den tillfälliga föräldrapenningen vid

förälders egen sjukdom eller smitta och avser ändringar i 4 kap. 2 § tredje

stycket första meningen, 11 a § och 13 § skall träda i kraft den 1 juli 2001.

Någon särskild övergångsreglering finns inte.

Ändringarna i lagförslaget som berör kontaktdagarna och avser ändring i 4 kap.

10 § tredje stycket och 12 § andra stycket skall träda i kraft den 1 juli 2001.

Detta framgår av punkt 1 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. Om ett

barn under 2001 fyller t.ex. tio år får föräldern under detta år rätt till en

kontaktdag. Dagen kan också sparas till efterföljande år när föräldern har rätt

till ytterligare en dag som dock måste nyttjas det året eftersom barnet då

fyller elva år.

Ändringen som berör försäkringsskyddet vid spädbarnsdöd och avser ändring i 4

kap. 6 § sjätte stycket skall träda i kraft den 1 juli. Detta framgår av punkt

1. Någon särskild övergångsreglering finns inte.

11.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

4 kap. 6 §

Tredje stycket har ändrats så att antalet dagar med föräldrapenning - utöver de

första 180 dagarna - utökas från 180 dagar till 210 dagar motsvarande förälderns

 sjukpenning.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

Ändringarna som innebär en förlängningen av föräldrapenningen och avser ändring

av 4 kap. 6 § tredje stycket skall träda i kraft den 1 januari 2002. I fråga om

barn som är födda eller i fråga om adopterade barn, adopterade före

ikraftträdandet tillämpas lagen dock i sin äldre lydelse.

Motsvarande övergångsbestämmelser gäller för ändringen i 4 kap. 3 § som också

berör förlängningen av föräldrapenningen. Detta framgår av lagtextkommentaren

till lagförslag 2.1.

11.3 Förslaget till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584)

3 §

I första stycket fjärde punkten har ett förtydligande gjorts. Avsikten är att

tydligare än hittills varit fallet uttrycka att en förälder inte måste förkorta

sin arbetstid med just en fjärdedel, utan att även en mindre förkortning än en

fjärdedel är möjlig. Ändringen innebär inte någon ändring i sak. Motsvarande

förtydligande har gjorts i 7 §.

Ändringen i fjärde punkten har behandlats i avsnitt 9.

6 §

Första stycket har ändrats så att det framgår att föräldraledighet kan tas ut

med en åttondel när föräldern får föräldrapenning med en åttondel. Jfr också 3 §

 3 nedan.

Ändringen har behandlats i avsnitt 6.

7 §

Paragrafen har ändrats på så sätt att det förtydligats att en förälder har rätt

till förkortning av normal arbetstid med upp till en fjärdedel. Avsikten är att

tydligare än hittills varit fallet uttrycka att föräldern inte måste förkorta

sin arbetstid med just en fjärdedel, utan att även en mindre förkortning än en

fjärdedel är möjlig. Ändringen innebär inte någon ändring i sak. Motsvarande

förtydligande har gjorts i 3 § 4 (se ovan).

Ändringen har behandlats i avsnitt 9.

12 §

Bestämmelsen gäller hur föräldraledighet får tas ut vid förkortad arbetstid. Den

 har ändrats på så sätt att ledigheten även fortsättningsvis får spridas över

arbetsveckans samtliga dagar men alternativt också skall kunna förläggas till en

 eller vissa av arbetsveckans dagar utan att det krävs särskilda skäl för en

sådan förläggning.

Att det uttryckliga omnämnandet av "tre fjärdedelar, hälften eller en fjärdedel"

 tagits bort ur paragrafen innebär inte en ändring av på vilka sätt normal

arbetstid kan förkortas (jfr dock 3 § 3 och 4 samt 6 § ovan.).

Ändringen har behandlats i avsnitt 9.

14 §

Bestämmelsen gäller anmälan och beslut om föräldraledighet.

Ändringarna i andra stycket avser den situationen att arbetsgivare och

arbetstagare inte kan nå en överenskommelse om hur ledigheten skall tas ut vid

förkortad arbetstid. Arbetsgivaren skall i ett sådant fall förlägga ledigheten i

 enlighet med arbetstagarens önskemål, under förutsättning att en sådan

förläggning inte medför påtaglig störning i arbetsgivarens verksamhet. Uttrycket

 "påtaglig störning" har samma betydelse som vid förläggning av hel ledighet.

Det ligger dock i sakens natur att "påtaglig störning" kan ha olika betydelse i

olika situationer. En av de faktorer som en arbetsgivare kan beakta när

arbetsgivaren bedömer om en viss förläggning av delledighet medför en sådan

störning är arbetsplatsens storlek. På en liten arbetsplats måste typiskt sett

varje enskild arbetstagares medverkan i den löpande verksamheten ha större

betydelse än på en arbetsplats med fler eller många anställda. På en större

arbetsplats lär utrymmet för omdisponeringar av personalen och andra flexibla

lösningar många gånger vara större än på en liten arbetsplats. Därmed är det

rimligt att anta att arbetstagares önskemål om ledighet i fler fall medför en

påtaglig störning hos arbetsgivare som har endast få anställda.

Regeln innebär att arbetsgivaren i undantagsfall kan förlägga ledigheten på

annat sätt än vad arbetstagaren önskat. Vid en tvist mellan arbetsgivaren och

arbetstagaren bör det ankomma på arbetsgivaren att visa att ledighet som

förläggs i enlighet med arbetstagarens önskemål medför en påtaglig störning i

verksamheten. Det bör framhållas att i de fall det blir tvist om ledighetens

förläggning gäller arbetsgivarens beslut fram till dess att frågan avgjorts i

domstol.

I andra stycket har orden "och därmed sammanhängande frågor" och "om annat inte

avtalats" tagits bort. Dessa formuleringar är med regelns nya innebörd inte

nödvändiga. Utrymmet för att i kollektivavtal avvika från 14 § är begränsat på

så sätt som framgår av 2 §.

I tredje stycket har en följdändring gjorts.

Ändringen har behandlats i avsnitt 9.

11.4 Förslaget till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584)

3 §

I första stycket tredje punkten har tillagts att delledighet med föräldrapenning

 kan ha formen även av en åttondels förkortning av normal arbetstid. Ändringen

hänger samman med ändringar i 4 kap. 7, 8 och 14 §§ lagen (1962:381) om allmän

försäkring och har behandlats i avsnitt 6. Jfr. också kommentaren till 6 § i

lagförslag 11.3.

Arbetstidskommitténs lagförslag

Prop. 2000/01:44

Bilaga 1

Förslag till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584)

Härigenom föreskrivs att 14 § föräldraledighetslagen (1995:584) skall ha

följande lydelse.

14 § Arbetstagaren skall samråda med arbetsgivaren om ledighetens förläggning

och om andra frågor som rör ledigheten. Om det kan göras utan olägenhet för

arbetstagaren, skall denne lägga ledighet som avses i 11 § så att verksamheten

hos arbetsgivaren kan fortgå utan påtaglig störning.

Kan överenskommelse inte träffas om hur ledighet skall tas ut vid förkortad

arbetstid, skall arbetsgivaren förlägga ledigheten i enlighet med arbetstagarens

 önskemål, om en sådan förläggning inte skapar påtaglig störning för arbetets

behöriga gång. Arbetsgivaren får dock inte utan arbetstagarens samtycke dela upp

 ledigheten under arbetsdagen eller förlägga den till någon annan tid än

arbetsdagens början eller slut.

Har beslut i en sådan fråga som avses i andra stycket träffats på annat sätt än

enligt arbetstagarens önskemål, skall arbetsgivaren underrätta arbetstagaren och

 arbetstagarens lokala arbetstagarorganisation om beslutet. Detta skall om

möjligt göras senast två veckor före ledighetens början.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

Prop. 2000/01:44

Bilaga 2

Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över betänkandet Arbetstid -

 längd förläggning inflytande (SOU 1996:145)

Riksåklagaren, Hovrätten för Nedre Norrland, Stockholms tingsrätt,

Rikspolisstyrelsen, Kommerskollegium, Försvarsmakten, Socialstyrelsen,

Riksförsäkringsverket, Statens Institut för Psykologisk Miljömedicin,

Sjöfartsverket, Statskontoret, Statistiska Centralbyrån, Arbetsgivarverket,

Riksrevisionsverket, Lunds universitet, Uppsala universitet,

Arbetsmarknadsstyrelsen, Arbetsdomstolen, Arbetarskyddsstyrelsen,

Arbetslivsinstitutet, Rådet för arbetslivsforskning, Jämställdhetsombudsmannen,

ILO-kommittén, Konkurrensverket, NUTEK, Posten AB, Svenska

Arbetsgivareföreningen, Landstingsförbundet, Svenska Kommunförbundet,

Tidningarnas Arbetsgivareförening, Företagarnas Riksorganisation,

Landsorganisationen i Sverige, Tjänstemännens Centralorganisation, Sveriges

Akademikers Centralorganisation, Konjunkturinstitutet, Sveriges Advokatsamfund,

Försäkringskasseförbundet.

Prop. 2000/01:44

Bilaga 3

Lagförslag i promemorian om en utvidgning av rätten till tillfällig

föräldrapenning

11.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 2, 11 a och 13 §§ lagen (1962:381) om allmän

försäkring1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

2 §2

Vid tillämpning av bestämmelserna i detta kapitel likställs med förälder

a) rättslig vårdnadshavare som inte är förälder och som har vård om barnet,

b) den som med socialnämndens medgivande har tagit emot ett barn för

stadigvarande vård och fostran i syfte att adoptera det,

c) den med vilken en förälder är eller har varit gift eller har eller har haft

barn, om de varaktigt bor tillsammans.

Vid tillämpning av 10, 10 a och 11 §§ likställs med förälder även

a) den som en förälder bor tillsammans med under äktenskapsliknande

förhållanden,

b) den som har tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i sitt

hem.

Vid tillämpningen av 12-18 likställs med förälder även den till vilken rätt till

 tillfällig föräldrapenning överlåtits enligt 11 a § första stycket.

Detsamma gäller den som av försäkringskassan fått rätt till tillfällig

föräldrapenning enligt 11 a § andra stycket.

11 a §3

En förälder får överlåta rätt till tillfällig föräldrapenning för vård av ett

barn till en annan försäkrad som i stället för föräldern avstår från

förvärvsarbete för vård av barnet

a) i samband med sjukdom eller smitta hos barnet, och,

b) när det gäller barn som avses i 10 § och 11 § första stycket, sjukdom eller

smitta hos barnets ordinarie vårdare.

Försäkringskassan kan, efter medgivande av en förälder, besluta att en annan

försäkrad som i stället för föräldern avstår från förvärvsarbete skall få rätt

till tillfällig föräldrapenning i de fall som avses i första stycket. Som

villkor härför gäller att föräldern på grund av sjukdom eller smitta inte själv

kan vårda sitt barn, och att föräldern inte får tillfällig föräldrapenning

endast av det skälet att han eller hon för samma tid får sjukpenning eller

motsvarande ersättning, sjuklön eller annan ersättning enligt 17 § första

stycket eller smittbärarersättning enligt lagen (1989:225) om ersättning till

smittbärare.

13 § 4

För att styrka det särskilda vård- eller tillsynsbehov som avses i 11 § första

stycket skall läkarutlåtande inges.

Försäkringskassan får när det finns skäl till det kräva att särskilt utlåtande

inges för att styrka barnets eller den ordinarie vårdarens sjukdom, smitta eller

 funktionshinder som avses i 10 eller 10 a §.

Försäkringskassan får när det finns skäl till det kräva att särskilt utlåtande

inges för att styrka barnets eller den ordinarie vårdarens sjukdom, smitta eller

 funktionshinder som avses i 10 eller 10 a §§ eller en förälders sjukdom eller

smitta enligt 11 a § andra stycket.

Försäkringskassan får även kräva att en förälder styrker sin rätt till

tillfällig föräldrapenning i fall som avses i 10 § andra stycket andra meningen

eller 11 § tredje stycket andra meningen genom särskilt intyg av arbetsgivare

eller annan som kan ge upplysning om arbetsförhållan-dena. Därjämte får krävas

att en förälder styrker sin rätt till föräldrapenningförmån i samband med

föräldrautbildning eller deltagande i en behandling av ett sjukt eller

funktionshindrat barn genom intyg av den som anordnat utbildningen eller

ordinerat behandlingen.

Lagförslag i promemorian om vissa frågor avseende föräldraförsäkringen,

föräldraledigheten och barnårsrätten

Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 3 och 6 §§ lagen (1962:381) om allmän

försäkring1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

3 §2

Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse utges under högst 450 dagar

sammanlagt för föräldrarna.

Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse utges under högst 480 dagar

sammanlagt för föräldrarna.

Vid flerbarnsbörd utges föräldrapenning under ytterligare 180 dagar för varje

barn utöver det första.

Om föräldrarna gemensamt har vårdnaden om barnet, har varje förälder rätt att

uppbära föräldrapenning under hälften av den i första och andra styckena angivna

 tiden.

En förälder som ensam har vårdnaden om barnet har rätt att själv uppbära

föräldrapenningen under hela den tid som anges i första och andra styckena.

Detsamma gäller om föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet men den andra

föräldern inte har rätt till föräldrapenning.

Om en förälder på grund av sjukdom eller handikapp varaktigt saknar förmåga att

vårda barnet har den andra föräldern rätt att själv uppbära föräldrapenningen

under hela den tid som anges i första och andra styckena.

En förälder kan avstå rätt att uppbära föräldrapenning till förmån för den andra

 föräldern med undantag för föräldrapenning med belopp motsvarande förälderns

sjukpenning såvitt avser en tid om 30 dagar för varje barn, eller vid

flerbarnsbörd, för barnen gemensamt. Ett avstående från rätt att uppbära

föräldrapenning görs genom skriftlig anmälan till försäkringskassan.

En förälder kan avstå rätt att uppbära föräldrapenning till förmån för den andra

 föräldern med undantag för föräldrapenning med belopp motsvarande förälderns

sjukpenning såvitt avser en tid om 60 dagar för varje barn, eller vid

flerbarnsbörd, för barnen gemensamt. Ett avstående från rätt att uppbära

föräldrapenning görs genom skriftlig anmälan till försäkringskassan.

Föräldrapenning utges längst till dess barnet har fyllt åtta år eller till den

senare tidpunkt då barnet har avslutat det första skolåret.

4 kap.

6 §3

Hel föräldrapenning utgör lägst 60 kronor om dagen (garantinivå).

Föräldrapenning för de första 180 dagarna utges med belopp motsvarande

förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket, om föräldern under minst

240 dagar i följd före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten härför har

 varit försäkrad för en sjukpenning över garantinivån och skulle ha varit det om

 försäkringskassan känt till samtliga förhållanden.

Utöver vad som anges i andra stycket utges föräldrapenning för 180 dagar med

belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket, och 90

 dagar med belopp enligt garantinivån.

Utöver vad som anges i andra stycket utges föräldrapenning för 210 dagar med

belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket, och 90

 dagar med belopp enligt garantinivån.

Vid flerbarnsbörd utges föräldrapenning enligt 3 § andra stycket för 90 dagar

med belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket,

och 90 dagar med belopp enligt garantinivån. För varje barn utöver det andra

utges dock föräldrapenning för samtliga dagar enligt 3 § andra stycket med

belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket.

När föräldrapenning enligt andra-fjärde styckena skall utges med belopp

motsvarande förälderns sjukpenning, skall beräkningen ske enligt 3 kap. med

undantag av 5 § fjärde-sjunde styckena samt 10 a och 10 b §§.

Utan hinder av vad som föreskrivs i andra-fjärde styckena skall, om förälderns

sjukpenninggrundande inkomst har sänkts enligt 3 kap. 5 § tredje stycket 5,

föräldrapenningen till dess barnet fyller två år beräknas lägst på grundval av

den sjukpenninggrundande inkomst som gällde innan sänkningen skedde eller den

högre inkomst som löneutvecklingen inom yrkesområdet därefter föranleder, om

föräldern avstår från förvärvsarbete för vård av barn. Är kvinnan gravid på nytt

 innan barnet uppnått ett år och nio månaders ålder, skall föräldrapenningen

även fortsättningsvis beräknas på motsvarande sätt. Detsamma gäller vid adoption

 av barn som sker inom två år och sex månader efter det att det föregående

barnet fötts eller adopterats.

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2002. I fråga om barn som är födda

eller, i fråga om adopterade barn, adopterade före ikraftträdandet tillämpas

lagen i sin äldre lydelse.

Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 7, 8, 14 och 18 §§ lagen (1962:381) om allmän

försäkring1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

7 §2

Hel föräldrapenning för dag utges när föräldern inte förvärvsarbetar. Tre

fjärdedels, halv eller en fjärdedels föräldrapenning utges när föräldern

förvärvsarbetar högst en fjärdedel, hälften respektive tre fjärdedelar av normal

 arbetstid.

Hel föräldrapenning för dag utges när föräldern inte förvärvsarbetar. Tre

fjärdedels, halv, en fjärdedels eller en åttondels föräldrapenning utges när

föräldern förvärvsarbetar högst en fjärdedel, hälften, tre fjärdedelar

respektive sju åttondelar av normal arbetstid

Vid tillämpning av första stycket skall som förvärvsarbete inte betraktas vård

av barn, som har tagits emot för stadigvarande vård och fostran i förälderns

hem. Vårdar föräldern ett sådant barn och betalas ersättning för vården, skall

vid beräkningen enligt 6 § av föräldrapenning bortses från den del av den

sjukpenninggrundande inkomsten som grundas på ersättningen för vården.

8 §3

Föräldrapenning får utges med belopp som motsvarar hel, tre fjärdedels, halv

eller en fjärdedels garantinivå när föräldern arbetar högst tre fjärdedelar av

normal arbetstid.

Föräldrapenning får utges med belopp som motsvarar hel, tre fjärdedels, halv, en

 fjärdedels eller en åttondels garantinivå när föräldern arbetar högst sju

åttondelar av normal arbetstid.

14 §4

Hel tillfällig föräldrapenning utges till en förälder som avstår från

förvärvsarbete. Tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels tillfällig

föräldrapenning utges till en förälder som arbetar högst en fjärdedel, hälften

respektive tre fjärdedelar av den tid han skulle ha arbetat om han inte vårdat

barnet. Bestämmelserna i 7 § andra stycket gäller i tillämpliga delar även i

fråga om tillfällig föräldrapenning.

Hel tillfällig föräldrapenning utges till en förälder som avstår från

förvärvsarbete. Tre fjärdedels, halv, en fjärdedels eller en åttondels

tillfällig föräldrapenning utges till en förälder som arbetar högst en

fjärdedel, hälften, tre fjärdedelar respektive sju åttondelar av den tid han

skulle ha arbetat om han inte vårdat barnet. Bestämmelserna i 7 § andra stycket

gäller i tillämpliga delar även i fråga om tillfällig föräldrapenning.

Om inte annat följer av tredje eller fjärde stycket eller 14 a § skall till

grund för beräkningen av beloppet för hel tillfällig föräldrapenning för dag

läggas det tal som erhålls när 80 procent av den sjukpenninggrundande inkomsten

av anställning delas med årsarbetstiden. Vid beräkningen tillämpas 3 kap. 10 a §

 andra-fjärde styckena på motsvarande sätt för den tid som förmånen avser.

Skall tillfällig föräldrapenning utges på grundval av inkomst av annat

förvärvsarbete beräknas hel förmån för dag efter 80 procent av den fastställda

sjukpenninggrundande inkomsten, delad med 365. Beloppet avrundas till närmaste

hela krontal.

Skall tillfällig föräldrapenning utges på grundval av sjukpenninggrundande

inkomst av såväl anställning som annat förvärvsarbete beräknas den del av

förmånen som svarar mot inkomst av anställning enligt andra stycket medan den

del av förmånen som svarar mot inkomst av annat förvärvsarbete beräknas enligt

tredje stycket.

18 §5

Bestämmelserna i 3 kap. 6 §, 13 § första stycket, 16 § första-femte styckena och

 17 § första stycket b samt andra stycket tillämpas även i fråga om

föräldrapenningförmåner. Bestämmelserna i 3 kap. 15 § och 17 § första stycket a

tillämpas även i fråga om tillfällig föräldrapenning.

Vid beräkning av antalet dagar med rätt till föräldrapenningförmån anses en dag

med tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels föräldrapenning som motsvarande

andel av en dag.

Vid beräkning av antalet dagar med rätt till föräldrapenningförmån anses en dag

med tre fjärdedels, halv, en fjärdedels eller en åttondels föräldrapenning som

motsvarande andel av en dag.

Om en föräldrapenningförmån tillkommer en förälder som inte har fyllt 18 år, får

 försäkringskassan på framställning av socialnämnden besluta att

föräldrapenningen helt eller delvis skall utbetalas till annan person eller till

 nämnden att användas till förälderns och familjens nytta.

Är en kvinna vid tiden för förlossningen intagen i kriminalvårdsanstalt eller

ett hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av

unga, får försäkringskassan på framställning av föreståndaren för inrättningen

besluta, att den föräldrapenning som tillkommer kvinnan skall utbetalas till

föreståndaren för att användas till kvinnans och barnets nytta.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2002. Äldre bestämmelser tillämpas på

ersättning som avser tid före ikraftträdandet.

Förslag till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584)

Härigenom föreskrivs att 3, 6 och 7 §§ föräldraledighetslagen (1995:584) skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 §1

Det finns följande fem former av föräldraledighet för vård av barn m.m.:

1. Hel ledighet för en kvinnlig arbetstagare i samband med hennes barns födelse

och för amning (mammaledighet, 4 §).

2. Hel ledighet för en förälder tills barnet blivit 18 månader eller, under

förutsättning att föräldern då har hel föräldrapenning, för tid därefter (hel

ledighet med eller utan föräldrapenning, 5 §).

3. Ledighet för en förälder i form av förkortning av normal arbetstid med tre

fjärdedelar, hälften eller en fjärdedel medan föräldern har tre fjärdedels, halv

 respektive en fjärdedels föräldrapenning (delledighet med föräldrapenning, 6

§).

4. Ledighet för en förälder i form av förkortning av normal arbetstid med en

fjärdedel tills, i huvudfallet, barnet fyllt åtta år (delledighet utan

föräldrapenning, 7 §).

3. Ledighet för en förälder i form av förkortning av normal arbetstid med tre

fjärdedelar, hälften, en fjärdedel eller en åttondel medan föräldern har tre

fjärdedels, halv, en fjärdedels respektive en åttondels föräldrapenning

(delledighet med föräldrapenning, 6 §).

4. Ledighet för en förälder i form av förkortning av normal arbetstid med upp

till en fjärdedel tills, i huvudfallet, barnet fyllt åtta år (delledighet utan

föräldrapenning, 7 §).

5. Ledighet för en arbetstagares tillfälliga vård av barn (ledighet med

tillfällig föräldrapenning m.m., 8 §).

För mammaledighet och ledighet med tillfällig föräldrapenning m.m. fordras inte

att arbetstagaren skall ha varit anställd hos arbetsgivaren en viss tid

(kvalifikationstid). För övriga former av föräldraledighet krävs

kvalifikationstid enligt 9 §.

Särskilda bestämmelser om ledighet och omplacering för kvinnliga arbetstagare

som väntar barn, nyligen fött barn eller som ammar finns i 18-21 §§.

6 §2

Under den tid då en förälder får tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels

föräldrapenning enligt 4 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring har

föräldern rätt till förkortning av normal arbetstid med tre fjärdedelar, hälften

 respektive en fjärdedel.

Under den tid då en förälder får tre fjärdedels, halv, en fjärdedels eller en

åttondels föräldrapenning enligt 4 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring

har föräldern rätt till förkortning av normal arbetstid med tre fjärdedelar,

hälften, en fjärdedel respektive en åttondel.

Kvalifikationstid i anställningen krävs enligt 9 §.

7 §

En förälder har rätt till förkortning av normal arbetstid med en fjärdedel för

vård av barn som inte har fyllt åtta år eller som är äldre än så men ännu inte

har avslutat sitt första skolår.

En förälder har rätt till förkortning av normal arbetstid med upp till en

fjärdedel för vård av barn som inte har fyllt åtta år eller som är äldre än så

men ännu inte har avslutat sitt första skolår.

Kvalifikationstid i anställningen krävs enligt 9 §.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 2 och 10 §§ lagen (1962:381) om allmän

försäkring1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

2 §2

Vid tillämpning av bestämmelserna i detta kapitel likställs med förälder

a) rättslig vårdnadshavare som inte är förälder och som har vård om barnet,

b) den som med socialnämndens medgivande har tagit emot ett barn för

stadigvarande vård och fostran i syfte att adoptera det,

c) den med vilken en förälder är eller har varit gift eller har eller har haft

barn, om de varaktigt bor tillsammans.

Vid tillämpning av 10, 10 a och 11 §§ likställs med förälder även

a) den som en förälder bor tillsammans med under äktenskapsliknande

förhållanden,

b) den som har tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i sitt

hem.

Vid tillämpning av 12-18 §§ likställs med förälder även den till vilken rätt

till tillfällig föräldrapenning överlåtits enligt 11 a §.

Vid tillämpning av 12-18 §§ likställs med förälder även den till vilken rätt

till tillfällig föräldrapenning överlåtits enligt 11 a §. Detsamma gäller den

som av försäkringskassan fått rätt till tillfällig föräldrapenning enligt 10 §

femte stycket.

10 §3

En förälder har rätt till tillfällig föräldrapenning för vård av ett barn, som

inte har fyllt tolv år, om föräldern behöver avstå från förvärvsarbete i samband

 med

1. sjukdom eller smitta hos barnet,

2. sjukdom eller smitta hos barnets ordinarie vårdare,

3. besök i samhällets förebyggande barnhälsovård,

4. vårdbehov som uppkommer till följd av att barnets andra förälder besöker

läkare med ett annat barn till någon av föräldrarna, under förutsättning att

sistnämnda barn omfattas av bestämmelserna om tillfällig föräldrapenning.

För vård av ett barn vars levnadsålder understiger 240 dagar utges tillfällig

föräldrapenning enligt första stycket endast om tillsynen av barnet är

stadigvarande ordnad eller om barnet vårdas på sjukhus. För vård av ett barn som

 är äldre än som nyss sagts utges tillfällig föräldrapenning enligt första

stycket inte för tid under vilken annars föräldrapenning skulle ha uppburits;

undantag gäller dock om barnet vårdas på sjukhus. Med vård på sjukhus jämställs

tillfällig vård i övergångsboende för barn som omfattas av 1 § lagen (1993:387)

om stöd och service till vissa funktionshindrade.

En förälder till barn som omfattas av 1 § lagen (1993:387) om stöd och service

till vissa funktionshindrade har rätt till tillfällig föräldrapenning från

barnets födelse till dess att det fyller sexton år även när föräldern avstår

från förvärvsarbete i samband med föräldrautbildning, besök i barnets skola

eller besök i förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg i vilken barnet deltar

(kontaktdagar).

Rätt till tillfällig föräldrapenning tillkommer även en fader som avstår från

förvärvsarbete i samband med barns födelse för att närvara vid förlossningen,

biträda i hemmet eller vårda barn. Motsvarande gäller i tillämpliga delar för en

 fader vid adoption av barn, om barnet inte fyllt tio år. Som adoption anses

även att någon tar emot ett barn i avsikt att adoptera det.

Försäkringskassan kan, efter medgivande av en fader eller moder, besluta att en

annan försäkrad som avstår från förvärvsarbete skall få rätt till tillfällig

föräldrapenning i de fall som anges i fjärde stycket. Detta gäller om det inte

finns någon annan förälder som har rätt till tillfällig föräldrapenning enligt 1

 § eller 2 § b första stycket.

12 §4

Tillfällig föräldrapenning enligt 10 § första stycket och 10 a § utges under

sammanlagt högst 60 dagar för varje barn och år. Tillfällig föräldrapenning

enligt 11 § utges under högst 60 dagar för varje barn och år. Om föräldern

behöver avstå från förvärvsarbete av skäl som anges i 10 § första stycket 1, 3

och 4 och 10 a § utges tillfällig föräldrapenning under ytterligare högst 60

dagar för varje barn och år.

Tillfällig föräldrapenning enligt 10 § tredje stycket utges under högst tio

dagar per barn och år.

Tillfällig föräldrapenning enligt 10 § fjärde stycket utges under högst tio

dagar per barn. Sådan tillfällig föräldrapenning utges inte för tid efter

sextionde dagen efter barnets hemkomst efter förlossningen. Vid adoption räknas

tiden från den tidpunkt föräldrarna fått barnet i sin vård.

Tillfällig föräldrapenning enligt 10 § fjärde eller femte stycket utges under

högst tio dagar per barn. Sådan tillfällig föräldrapenning utges inte för tid

efter sextionde dagen efter barnets hemkomst efter förlossningen. Vid adoption

räknas tiden från den tidpunkt föräldrarna fått barnet i sin vård.

Uppbär en förälder oavkortade löneförmåner under tid då han bedriver studier,

jämställs avstående från studier med avstående från förvärvsarbete vid

tillämpning av bestämmelserna om tillfällig föräldrapenning, i den mån föräldern

 går miste om löneförmånerna.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001. I fråga om barn som är födda, eller i

fråga om adopterade barn, adopterade före ikraftträdandet tillämpas lagen i sin

äldre lydelse.

Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring1 skall

 ha följande lydelse.

4 kap.

6 §2

Hel föräldrapenning utgör lägst 60 kronor om dagen (garantinivå).

Föräldrapenning för de första 180 dagarna utges med belopp motsvarande

förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket, om föräldern under minst

240 dagar i följd före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten härför har

 varit försäkrad för en sjukpenning över garantinivån och skulle ha varit det om

 försäkringskassan känt till samtliga förhållanden.

Utöver vad som anges i andra stycket utges föräldrapenning för 180 dagar med

belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket, och 90

 dagar med belopp enligt garantinivån.

Vid flerbarnsbörd utges föräldrapenning enligt 3 § andra stycket för 90 dagar

med belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket,

och 90 dagar med belopp enligt garantinivån. För varje barn utöver det andra

utges dock föräldrapenning för samtliga dagar enligt 3 § andra stycket med

belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket.

När föräldrapenning enligt andra-fjärde styckena skall utges med belopp

motsvarande förälderns sjukpenning, skall beräkningen ske enligt 3 kap. med

undantag av 5 § fjärde-sjunde styckena samt 10 a och 10 b §§.

Utan hinder av vad som föreskrivs i andra-fjärde styckena skall, om förälderns

sjukpenninggrundande inkomst har sänkts enligt 3 kap. 5 § tredje stycket 5,

föräldrapenningen till dess barnet fyller två år beräknas lägst på grundval av

den sjukpenninggrundande inkomst som gällde innan sänkningen skedde eller den

högre inkomst som löneutvecklingen inom yrkesområdet därefter föranleder, om

föräldern avstår från förvärvsarbete för vård av barn. Är kvinnan gravid på nytt

 innan barnet uppnått ett år och nio månaders ålder, skall föräldrapenningen

även fortsättningsvis beräknas på motsvarande sätt. Detsamma gäller vid adoption

 av barn som sker inom två år och sex månader efter det att det föregående

barnet fötts eller adopterats.

Utan hinder av vad som föreskrivs i andra-fjärde styckena skall, om förälderns

sjukpenninggrundande inkomst har sänkts enligt 3 kap. 5 § tredje stycket 5,

föräldrapenningen till dess barnet fyller två år beräknas lägst på grundval av

den sjukpenninggrundande inkomst som gällde innan sänkningen skedde eller den

högre inkomst som löneutvecklingen inom yrkesområdet därefter föranleder, om

föräldern avstår från förvärvsarbete för vård av barn. Är kvinnan gravid på nytt

 innan barnet uppnått eller skulle ha uppnått ett år och nio månaders ålder,

skall föräldrapenningen även fortsättningsvis beräknas på motsvarande sätt.

Detsamma gäller vid adoption av barn som sker inom två år och sex månader efter

det att det föregående barnet fötts eller adopterats.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584)

Härigenom föreskrivs att 12 och 14 §§ föräldraledighetslagen (1995:584) skall ha

 följande lydelse, rubrik ändras, och paragraferna efter numreras om.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

12 §

Vid förkortning med tre fjärdedelar, hälften eller en fjärdedel av normal

arbetstid skall ledigheten spridas över arbetsveckans samtliga dagar, om inte

särskilda skäl ger anledning till att den förläggs på annat sätt.

Vid förkortning av arbetstid får ledigheten spridas över arbetsveckans samtliga

dagar eller förläggas till viss eller vissa av arbetsveckans dagar.

14 § 1

Arbetstagaren skall samråda med arbetsgivaren om ledighetens förläggning och

andra frågor som rör ledigheten. Om det kan göras utan olägenhet för

arbetstagaren, skall denne lägga ledighet som avses i 11 § så att verksamheten

hos arbetsgivaren kan fortgå utan påtaglig störning.

Kan överenskommelse inte träffas om hur ledigheten skall tas ut vid förkortad

arbetstid, bestämmer arbetsgivaren i fråga om ledighetens förläggning och därmed

 sammanhängande frågor, om annat inte avtalats. Arbetsgivaren får dock inte utan

 arbetstagarens samtycke dela upp ledigheten under arbetsdagen eller förlägga

den till någon annan tid än arbetsdagens början eller slut.

Har beslut i en sådan fråga som avses i andra stycket träffats på annat sätt än

genom överenskommelse med arbetstagaren, skall arbetsgivaren underrätta

arbetstagaren och arbetstagarens lokala arbetstagarorganisation om beslutet.

Detta skall om möjligt göras senast två veckor före ledighetens början.

Kan överenskommelse inte träffas om hur ledigheten skall tas ut vid förkortad

arbetstid, skall arbetsgivaren förlägga ledigheten i enlighet med arbetstagarens

 önskemål, om verksamheten hos arbetsgivaren kan fortgå utan påtaglig störning.

Arbetsgivaren får dock inte utan arbetstagarens samtycke dela upp ledigheten

under arbetsdagen eller förlägga den till någon annan tid än arbetsdagens början

 eller slut.

Har beslut i en sådan fråga som avses i andra stycket träffats på annat sätt än

enligt arbetstagarens önskemål, skall arbetsgivaren underrätta arbetstagaren och

 arbetstagarens lokala arbetstagarorganisation om beslutet. Detta skall om

möjligt göras senast två veckor före ledighetens början.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förteckning över remissinstanser

Prop. 2000/01:44

Bilaga 5

Följande remissinstanser har yttrat sig över Promemorian om en utvidgning av

rätten till tillfällig föräldrapenning.

Kammarrätten i Jönköping, Länsrätten i Norrbottens län, Riksförsäkringsverket,

Socialstyrelsen, Folkhälsoinstitutet, Barnombudsmannen, Arbetsgivarverket,

Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet, Arbetsmarknadsstyrelsen,

Jämställdhetsombudsmannen, Svenska Kommunförbundet, Företagarnas

Riksorganisation, Tjänstemännens Centralorganisation, Landsorganisationen i

Sverige, Svenska arbetsgivareföreningen, Försäkringskasseförbundet,

Umgängesrätts Föräldrarnas Riksförening.

Prop. 2000/01:44

Bilaga 6

Förteckning över remissinstanser

Följande remissinstanser har yttrat sig över Promemorian om vissa frågor

avseende föräldraförsäkringen, föräldraledigheten och barnårsrätten.

Kammarrätten i Jönköping, Stockholms tingsrätt, Länsrätten i Norrbottens län,

Riksförsäkringsverket, Socialstyrelsen, Folkhälsoinstitutet, Barnombudsmannen,

Arbetsgivarverket, Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet,

Arbetsmarknadsstyrelsen, Arbetslivsinstitutet, Arbetarskyddsstyrelsen,

Arbetsdomstolen, Jämställdhetsombudsmannen, Svenska Kommunförbundet,

Företagarnas Riksorganisation, Tjänstemännens Centralorganisation, Sveriges

Akademikers Centralorganisation, Landsorganisationen i Sverige, Svenska

Arbetsgivareföreningen, Försäkringskasseförbundet, Familjerättssocionomers

riksförbund, Makalösa föräldrar, Umgängesrätts Föräldrars Riksförening.

Lagförslag i lagrådsremissen

Prop. 2000/01:44

Bilaga 7

Förslag till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584)

Härigenom föreskrivs att 12 och 14 §§ föräldraledighetslagen (1995:584) skall ha

 följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

12 §1

Vid förkortning med tre fjärdedelar, hälften eller en fjärdedel av normal

arbetstid skall ledigheten spridas över arbetsveckans samtliga dagar, om inte

särskilda skäl ger anledning till att den förläggs på annat sätt.

Vid förkortning av arbetstid får ledigheten spridas över arbetsveckans samtliga

dagar eller förläggas till viss eller vissa av arbetsveckans dagar.

14 §

Arbetstagaren skall samråda med arbetsgivaren om ledighetens förläggning och om

andra frågor som rör ledigheten. Om det kan göras utan olägenhet för

arbetstagaren, skall denne lägga ledighet som avses i 11 § så att verksamheten

hos arbetsgivaren kan fortgå utan påtaglig störning.

Kan överenskommelse inte träffas om hur ledigheten skall tas ut vid förkortad

arbetstid, bestämmer arbetsgivaren i fråga om ledighetens närmare förläggning

och därmed sammanhängande frågor, om annat inte har avtalats. Arbetsgivaren får

dock inte utan arbetstagarens samtycke dela upp ledigheten under arbetsdagen

eller förlägga den till någon annan tid än arbetsdagens början eller slut.

Har beslut i en sådan fråga som avses i andra stycket träffats på annat sätt än

genom överenskommelse med arbetstagaren, skall arbetsgivaren underrätta

arbetstagaren och arbetstagarens lokala arbetstagarorganisation om beslutet.

Detta skall om möjligt göras senast två veckor före ledighetens början.

Kan överenskommelse inte träffas om hur ledigheten skall tas ut vid förkortad

arbetstid, skall arbetsgivaren förlägga ledigheten i enlighet med arbetstagarens

 önskemål, om en sådan förläggning inte medför påtaglig störning i

arbetsgivarens verksamhet. Arbetsgivaren får inte utan arbetstagarens samtycke

dela upp ledigheten under arbetsdagen eller förlägga den till någon annan tid än

 arbetsdagens början eller slut.

Har beslut i en sådan fråga som avses i andra stycket träffats på annat sätt än

enligt arbetstagarens önskemål, skall arbetsgivaren underrätta arbetstagaren och

 arbetstagarens lokala arbetstagarorganisation om beslutet. Detta skall om

möjligt göras senast två veckor före ledighetens början.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Lagrådets yttrande

Prop. 2000/01:44

Bilaga 8

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2000-11-14

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan Vängby, justitierådet Leif[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Rune Lavin.

Enligt en lagrådsremiss den 9 november 2000 (Näringsdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring

i föräldraledighetslagen (1995:584).

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige Örjan Härneskog.

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 14 december 2000

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 2000/01:44 Föräldraförsäkring och

föräldraledighet.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1999:799.

3 Senaste lydelse 1994:605.

4 Senaste lydelse 1999:800.

5 Senaste lydelse 1999:1361.

6 Senaste lydelse 1996:1544.

7 Senaste lydelse 1996:1544.

8 Senaste lydelse 1997:1314.

9 Senaste lydelse 1994:605.

10 Senaste lydelse 1995:848.

11 Senaste lydelse 1993:743.

12 Senaste lydelse 1997:562.

13 Senaste lydelse 1995:515.

14 Senaste lydelse 1997:275.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse se lagförslag 2.1.

1 Senaste lydelse 1996:1545.

2 Senaste lydelse 1996:1545.

3 Senaste lydelse 1996:1545.

1 Senaste lydelse se lagförslag 2.3.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1994:605.

3 Senaste lydelse 1994:605.

4 Senaste lydelse 1993:743.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1999:800.

3 Senaste lydelse 1999:1361.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1996:1544.

3 Senaste lydelse 1996:1544.

4 Senaste lydelse 1997:562.

5 Senaste lydelse 1997:275.

1 Senaste lydelse 1996:1545.

2 Senaste lydelse 1996:1545.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1994:605.

3 Senaste lydelse 1997:1314.

4 Senaste lydelse 1995:848.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1999:1361.

1 Senaste lydelse 1996:1545.

1 Senaste lydelse 1996:1545.

Prop. 2000/01:44

47

1

48

48

49

49

Prop. 2000/01:44

Bilaga 3

51

50

Prop. 2000/01:44

Bilaga 4

64

52

65

1

66

1

67

1

68

1

Prop. 2000/01:44

69

1